Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

08.06.2015 року позивач ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до Городоцького районного суду із позовом до [PERSON], мотивуючи тим, що 27.08.2007 р. між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №602/25-146, відповідно до якого позивач надав [PERSON] грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, грошові кошти в межах загального ліміту заборгованості в сумі 20 000 доларів США зі сплатою 13,5% річних та кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом до 27.08.2017 р. 15.10.2007 р. у зв'язку із збільшенням кредитної лінії та заставної вартості предмета іпотеки до договору кредиту внесено зміни. 17.06.2008 р. між сторонами укладено додаткову угоду до договору кредиту встановивши розмір процентної ставки користування кредитом на рівні 14.00% річних, починаючи з 01.07.2008р. 08.07.2008 р. у зв'язку із введенням в експлуатацію будинку, що знаходиться в заставі банку та зміною заставної вартості предмета іпотеки до договору кредиту внесено зміни.27.08.2007 р. між сторонами укладено договір іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Марців І.В. за №3764. 14.06.2010 р. Акціонерно - комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» було змінено на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», який є його правонаступником. У результаті порушення умов кредитного договору станом на 13.05.2015 р. заборгованість по кредиту становить 19791,75 доларів США, пеня за несвоєчасне повернення кредиту; відсотків за користування кредитом - 4 295,89 дол. США; пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 4194,21 дол. США. Позивач просить про стягнення заборгованості за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №602/25-146 від 27.08.2007 р. у розмірі 44301,70 доларів США, що еквівалентно 914 278,89 грн. та судових витрат. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності (а.с.54). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, зареєстрований за адресою: [ADDRESS], проживає в с. Зушиці вул.Зушицька,2 Городоцького р-ну Львівської обл. згідно повідомлення в пресі (а.с.52,55) повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Згідно ч. 4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини, визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, за відсутності заперечень представника позивача, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази, суд встановив правовідносини, зумовлені встановленими фактами, правової норми, яка регулює ці правовідносини, прийшов до наступного. Як свідчить копія розрахунку заборгованості (а.с.7-12), договір про надання відновлюваної кредитної лінії №602/25-146 (а.с.13-19), додаткова угода до договору про надання відновлюваної кредитної лінії №602/25-146 від 15.10.2007 р. (а.с.20-22), додаткової угоди до договору відновлюваної кредитної лінії від 08.07.2008 р. (а.с.23-25), іпотечного договору (а.с.26-32) [PERSON] отримав кредит окремими частинами зі спалою 13,5% процентів річних та комісій, в розмірі та в порядку визначеному кредитним договором, в межах максимального ліміту заборгованості 20000 дол. США, з кінцевим терміном погашення кредиту не пізніше 27.08.2017 р. Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 24.11.2011 р. задоволено позов за вказаним кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. На час звернення до суду відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов'язань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням договору. Судом встановлено, що спір витікає з цивільних правовідносин які регулюються виконанням зобов'язань. Неналежне виконання позичальником обов'язків перед Банком порушує право останнього, тобто те, на що він розраховував при укладенні договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Стаття 1050 ч.1 ЦК України зобов'язує позичальника своєчасно повернути позику, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, яка визначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням відсотків, розмір яких встановлено договором. Відповідно до роз'яснення, яке міститься в п.9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві. Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов висновку про задоволення позову, а саме, про стягнення з відповідача 44 301,70 доларів США заборгованості за кредитним договором №602/25-146 від 27.08.2007 р. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved