Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

У червні 2013 року [PERSON] в особі представника [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], Октябрської районної у м.Полтаві ради, виконавчого комітету Октябрської районної у м.Полтаві ради, [PERSON] про скасування незаконних рішень та правовстановлюючих документів на нерухоме майно, посилаючись на те, що згідно договору купівлі-продажу від 26.04.2005 року позивачу належить на праві власності квартира номер [ADDRESS] Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 21.02.2012 року задоволено її позов. Вказаним рішенням: визнано незаконним рішення № 100 від 14 березня 2006 року виконавчого комітету Октябрської районної в м.Полтави Ради «Про надання земельних ділянок під будівництво та встановлення гаражів»; визнано незаконним рішення виконавчого комітету Октябрської районної в м.Полтави Ради в м.Полтаві від 09 грудня 2008 року «Про прийом в експлуатацію гаражів»; визнано незаконним свідоцтво про право власності на нерухоме майно - гараж [ADDRESS] на ім'я [PERSON], видане ш підставі рішення виконавчого комітету Октябрської районної в м.Полтаві Ради № 625 від 23 грудня 2008 року «Про оформлення права власності на гараж»; визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку за адресою [ADDRESS] площею 0.0021 га серії ЯП № 967992 виданого на ім'я [PERSON] на підставі рішення № 506 від 10 листопада 2009 року виконавчо комітету Октябрської районної в м.Полтаві Ради; усунуто перешкоди [PERSON] в користуванні майном, сараями, які булиз акріплені за квартирою [ADDRESS] ДП «Продмашжитло» та знести гараж [ADDRESS] який належить [PERSON]. Однак в межах розгляду вище вказаної цивільної справи суд не вирішував питання щодо їх скасування, оскільки такі вимоги позивачем не заявлялись. Просив суд скасувати рішення № 100 від 14 березня 2006 року виконавчого комітету Октябрської районної в м.Полтави Ради «Про надання земельних ділянок під будівництво та встановлення гаражів»; скасувати рішення виконавчого комітету Октябрської районної в м.Полтави ради № 591 від 09 грудня 2008 року «Про прийом в експлуатацію гаражів»; скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно - гараж [ADDRESS] на ім'я [PERSON] . видане на підставі рішення виконавчого комітету Октябрської районної в м.Полтаві Ради № 625 від 23 грудня 2008 року «Про оформлення права власності на гараж»; скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку за адресою [ADDRESS] площею 0,0021 га серії ЯИ № 967992 виданий на ім'я [PERSON] на підставі рішення № 506 від 10 листопада 2009 року виконавчого комітету Октябрської районної в м.Полтаві Ради; припинити право власності [PERSON] на гараж [ADDRESS] та земельну ділянку за адресою [ADDRESS] площею 0.0021 га та скасувати рішення про їх державну реєстрацію. 07.08.2013 року уточнив позовні вимоги та остаточно просив суд скасувати рішення № 100 від 14 березня 2006 року виконавчого комітету Октябрської районної в м.Полтави Ради «Про надання земельних ділянок під будівництво та встановлення гаражів»; скасувати рішення виконавчого комітету Октябрської районної в м.Полтави ради № 591 від 09 грудня 2008 року «Про прийом в експлуатацію гаражів»; скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно гараж [ADDRESS] на ім'я [PERSON] . видане на підставі рішення виконавчого комітету Октябрської районної в м.Полтаві Ради № 625 від 23 грудня 2008 року «Про оформлення права власності на гараж»; скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку за адресою [ADDRESS] площею 0,0021 га серії ЯИ № 967992 виданий на ім'я [PERSON] на підставі рішення № 506 від 10 листопада 2009 року виконавчого комітету Октябрської районної в м.Полтаві Ради; визнати недійсним договір купівлі-продажу гаражу номер 8а та земельної ділянки розташованої за адресою [ADDRESS] укладений 23.12.2011 року між [PERSON] та [PERSON] . В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Після оголошення переви в судове засідання не з"явився, про причини неявки неповідомляв. Представник виконавчого комітету Октябрської районної у м.Полтаві ради в судове засідання не з»явилась, направила заяву про розгляд справи у її відсутність, при вирішенні спору покладається на розсуд суду. Представник Октябрської районної у м.Полтаві ради в судове засідання не з»явився, причини неявки не повідомляв. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, причини неявки не повідомляла. Представник Реєстраційної служби Полтавського МУЮ в судове засідання не з»явилась, направила заяву про розгляд справи у її відсутність, при вирішенні спору покладається на розсуд суду. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з»явилась, причини неявки не повідомляла Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що на підставі договору купівлі-продажу від 26.04.2005 року [PERSON] належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS]. Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 24.02.2014 року позов [PERSON] до дочірнього підприємства «Продмашжитло», [PERSON], [PERSON], виконавчого комітету Октябрської районної в м.Полтави Ради, Октябрської районної в м.Полтави Ради, управління земельних ресурсів та земельного кадастру Полтавського міськвиконкому про визнання права власності на нежитлове приміщення , усунення перешкод в користуванні майном, про визнання свідоцтва про право власності на нежитлове приміщення (гараж) недійсним. Про визнання державного акту на земельну ділянку недійсним, визнання незаконними рішень виконавчого комітету Октябрської районної в м.Полтави Ради за № 100 від 14.03.2006 року та № 591 від 03.12.2008 року , відшкодування завданих збитків та витрат на правову допомогу і моральної шкоди - задоволено частково.Визнанонезаконним рішення № 100 від 14 березня 2006 року виконавчого комітету Октябрської районної в м.Полтави Ради «Про надання земельних ділянок під будівництво та встановлення гаражів» в частині, що стосується [PERSON]; визнано незаконним рішення №591 виконавчого комітету Октябрської районної в м.Полтави Ради в м.Полтаві від 09 грудня 2008 року «Про прийом в експлуатацію гаражів» в частині, що стосується [PERSON]; визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно - гараж [ADDRESS] на ім'я [PERSON], видане на підставі рішення виконавчого комітету Октябрської районної в м.Полтаві Ради № 625 від 23 грудня 2008 року «Про оформлення права власності на гараж»; визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку за адресою [ADDRESS] площею 0.0021 га серії ЯП № 967992 виданого на ім'я [PERSON] на підставі рішення № 506 від 10 листопада 2009 року виконавчого комітету Октябрської районної в м.Полтаві Ради. Рішення є чинним на час розгляду справи. Згідно рішення Конституційного суду України у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) Справа № 1-9/2009 від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 встановлено, що зі змісту частини другої статті 144 Конституції України та частини десятої статті 59 Закону вбачається, що рішення органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними з ініціативи заінтересованих осіб судом загальної юрисдикції, тобто в судовому порядку. Однак, як вважає Конституційний Суд України, це не позбавляє орган місцевого самоврядування права за власною ініціативою або ініціативою інших заінтересованих осіб змінити чи скасувати прийнятий ним правовий акт (у тому числі і з мотивів невідповідності Конституції чи законам України). Статтею 393 ЦК України передбачено, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Оскільки на час розгляду справи оскаржувані позивачем рішення та державний акт визнано незаконними та недійсними,даних проте, що у позивача на час розгляду справи існують перешкоду у його виконанні , суду не надано, тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині скасування рішення та свідоцтво про право власності і державного акту. Також не підлягають до задоволення позовні вимоги в частині визнання недійсним , виходячи з наступного. Постановою пленуму Верховного суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 , передбачено, що особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину. Для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Судам необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний. Відповідно до ст. 330 ЦК якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. У п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК передбачено, що в разі придбання майна за відплатним договором в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у випадку, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. За змістом ст. 388 ЦК України добросовісним вважається придбання майна не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права його відчужувати. Наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є не двостороння реституція, а повернення майна з чужого незаконного володіння (віндикація). За таких обставин суд приходить до висновку, що права [PERSON] яка вважає себе власником , не підлягають захисту шляхом задоволення позову про визнання недійсним угоди, стороною в якій вона не є, а її захист прав можливий лише шляхом пред'явлення віндикаційного позову . Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Outcome: dismissed