Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], в обґрунтування своїх вимог вказуючи на те, що 23.11.2013 року між нею та відповідачем по справі був укладений шлюб, від якого сторони мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначала, що шлюбно - сімейні відносини, спільне проживання та ведення сумісного господарства з відповідачем по справі припинені з вересня 2017 року через різні погляди на сімейне життя та обов'язки, часті сварки в сім'ї, через що збереження шлюбу є неможливим. Посилаючись на ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України позивачка просила розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем по справі 23.11.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському району реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції в Дніпропетровській області по актовому запису № 129. В судове засідання позивачка [PERSON] не з"явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності, при цьому позовні вимоги повністю підтримала, зазначивши, що шлюбно - сімейні відносини з відповідачем припинені з вересня місяця 2017 року через різні погляди на життя, несумісність характерів. Строк на примирення не потрібен. Спору по майну не має. Після розірвання шлюбу діти проживатимуть з позивачкою та на утримання останніх відповідач буде сплачувати аліменти. Судовий збір позивачка просила залишити за нею та зазначила, що після розірвання шлюбу прізвище змінювати не бажає (ас. 21). Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не з"явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, при цьому позовні вимоги повністю визнав, виклавши в заяві обставини аналогічні, викладеним в заяві позивачки (ас. 22). Згідно ухвали про відкриття провадження у справі провадження в даній справі відкрито судом 14.12.2017 року та справа призначена до розгляду в судовому засіданні в загальному порядку, без проведення попереднього судового засідання, відповідно до норм ЦПК України, чинними на час відкриття провадження у справі (ас. 15). Згідно п.п. 9 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України від 03.10.2017 року справи у судах першої інстанції провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За викладених вище обставин, суд знаходить можливим розглянути дану справу у відсутності нез'явившихся сторін по справі на підставі наявних у ній матеріалів, при цьому суд не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали додані до справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав: - 23.11.2013 року між сторонами зареєстровано шлюб, що підтверджено в судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] Від сумісного проживання до шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] та від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджено в судовому засіданні копіями свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] від 02.11.2010 року та серії [NUMBER] від 25.06.2014 року (ас. 8, 9), які після розірвання шлюбу залишаться проживати з позивачкою по справі та на утримання останніх відповідач буде сплачувати аліменти. Шлюбно - сімейні відносини, ведення сумісного господарства та спільне проживання припинені між сторонами з вересня 2017 року з причин різних поглядів на життя, несумісності характерів. Строк на примирення жодній із сторін не потрібен. Спору по майну не має. Приймаючи до уваги, що жодна із сторін не має наміру зберегти сім'ю, суд вважає неможливим примирення та збереження шлюбно - сімейних відносин. При викладених вище обставинах, враховуючи , що сторони шлюбно - сімейні відносини не підтримують, суд знаходить збереження сім"ї неможливим, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та їхніх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи волю позивача, суд знаходить можливим залишити за останнім судові витрати по справі. Враховуючи волю позивача, суд знаходить можливим залишити за останнім після розірвання шлюбу прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved