Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

25.07.2019 представник позивачів [PERSON] в інтересах [PERSON] , [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оксфорд Медікал Захід», третя особа [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди, в якому просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оксфорд Медікал Захід» на користь [PERSON] суму матеріальних збитків в розмірі 7 130,00 грн., стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оксфорд Медікал Захід» на користь [PERSON] 125 000,00 грн. моральних збитків та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оксфорд Медікал Захід» на користь [PERSON] суму моральних збитків в розмірі 125 000,00 грн. Позивачі також просили стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 2 689,40 грн. В обґрунтування позовних вимог із врахуванням поданої позовної заяви від 25.07.2019 року позивачі покликається на те, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 2012 року. У них на вихованні є малолітня донька 4 років. 25.03.2019 року [PERSON] звернулась для обстеження в приватну поліклініку ТОВ «Оксфорд Медікал Захід» за адресою [ADDRESS] Відповідно до консультативного висновку гінеколога [PERSON] лікарем даної установи [PERSON] було проведено обстеження та поставлено діагноз - генітальний герпес. Дана хвороба є невиліковною. Під час обстеження [PERSON] близько 17.00 год., було проведено лише її поверхневий огляд, без забору крові та мазків для їх вивчення, тобто лікар [PERSON] «на око» визначила хворобу, поставила діагноз та одразу ж призначила лікування. На запитання [PERSON] до [PERSON] щодо можливості лікування таблетками замість крапельниць та уколів, остання в категоричній формі відповіла, що таке лікування неможливе. Після цього [PERSON] було поставлено крапельницю із невідомим препаратом. Після чого, відповідно до плану лікування, що був визначений лікарем [PERSON] , [PERSON] протягом 7-ми днів з 25.03.2019 по 31.03.2019 року в поліклініці ТОВ «Оксфорд Медікал Захід» отримувала наступне лікування із застосуванням препаратів: противірусна терапія («Валавір», « Оверін »); імуностимулююча терапія (« Тималін »); в/в інфузії (« Реосорбілакт »); антигістамінні в комплексній терапії: місцева обробка (антисептик, «Панавір», « Фукорцин »), Так, [PERSON] щодня впродовж 7-ми днів ставили крапельницю та кололи уколи, в останні два дні - гарячі уколи. В подальшому, [PERSON] повідомила свого чоловіка [PERSON] про результати обстеження в поліклініці ТОВ «Оксфорд Медікал Захід» та поставлений їй діагноз - генітальний герпес. Враховуючи, що дана хвороба передається статевим шляхом. [PERSON] втратила довіру до свого чоловіка та звинуватила його у подружній зраді. Дана ситуація поставила [PERSON] в незручне становище та задля повернення довіри своєї дружини, встановлення факту відсутності невиліковної хвороби, йому довелось звертатись для обстеження в медичний заклад. Так, вже 05.04.2019 року [PERSON] звернувся в Клініку репродукції людини «Альтернатива» для обстеження на предмет наявності захворювань, що передаються статевим шляхом, в тому числі і генітального герпесу. Відповідно до проведеного дослідження інфекцій методом полімеразної ланцюгової реакції (ПЛР) від 12.04.2019 року, вірусів I-ISV-1 (вірус простого герпесу типу 1) та HSV-2 (вірус простого герпесу типу 2) у [PERSON] , виявлено не було. Після даного обстеження у [PERSON] виникли запитання до [PERSON] щодо правдивості її обстеження або подружньої вірності. Таким чином, [PERSON] була змушена звертатись для повторного обстеження на предмет наявності хвороби герпесу, оскільки результати обстеження її чоловіка суперечать діагнозу, поставленому [PERSON] в поліклініці ТОВ «Оксфорд Медікал Захід», адже вони із чоловіком живуть разом, а саме захворювання генітальний герпес невиліковне, однак [PERSON] відповідно до результатів його обстеження, не хворіє на це захворювання. З підстав, наведених вище [PERSON] звернулась в Клініку репродукції людини «Альтернатива» для обстеження на предмет наявності захворювань, що передаються статевим шляхом, в тому числі і генітального герпесу. Відповідно до проведеного дослідження інфекцій методом полімеразної ланцюгової реакції (ПЛР) від 21.06.2019 року, вірусів HSV-1 (вірус простого герпесу типу 1) та HSV-2 (вірус простого герпесу типу 2) у [PERSON] виявлено також не було. У зв`язку з тим, що 25.03.2019 року [PERSON] під час обстеження в приватній поліклініці ТОВ «Оксфорд Медікал Захід» лікарем [PERSON] було поставлено невірний діагноз - генітальний герпес, протягом 7-ми днів з 25.03.2019 по 31.03.2019 року в поліклініці ТОВ «Оксфорд Медікал Захід» [PERSON] отримувала лікування щодня на основі невірно поставленого діагнозу, в тому числі антибіотиками, що неминуче завдало шкоди її здоров`ю та самопочуттю, призвело до витрат коштів та часу; між [PERSON] та її чоловіком [PERSON] виникли сімейні сварки, що ледь не призвели до розлучення та вирішення питань щодо догляду за спільною малолітньою дитиною; [PERSON] довелось звернутись для обстеження, витративши на це час та кошти; виникли сімейні сварки щодо можливої подружньої зради зі сторони дружини; встановлення відсутності захворювання у [PERSON] а також те, що [PERSON] змушена була звертатися для обстеження на предмет наявності такого захворювання, після чого і було встановлено його відсутність, що призвело до витрат коштів та часу. Стан недовіри та непорозуміння між подружжям [PERSON] , внаслідок описаних вище подій, тривав більш як два місяці. Відповідно до чеку від 30.03.2019 року, [PERSON] за отримане лікування здійснила оплату ТОВ «Оксфорд Медікал Захід» на суму 6960 грн. Також згідно квитанції для прибуткового касового ордера № 30367 від 15.06.2019 року та акту № ОУ-0047763 здачі- прийняття робіт (надання послуг) від 15.06.2019 року [PERSON] здійснила оплату за обстеження на предмет наявності вірусу герпесу у сумі 170 грн. Також, як стверджують позивачі [PERSON] та [PERSON] , у зв`язку з невірним діагнозом [PERSON] їм було завдано непоправиму моральну шкоду, яка полягає у моральних переживаннях з приводу діагностування невиліковної хвороби, необхідністю проходження лікування щодня на протязі 7-ми днів, та пов`язаними із цим болісними та неприємними процедурами, порушенням сімейних стосунків та сварок між подружжям, у зв`язку із підозрою один одного у подружній зраді, недовіри один до одного внаслідок поставленого діагнозу спочатку зі сторони [PERSON] , а після встановлення відсутності даного захворювання у [PERSON] , що призвело до відсутності інтимних відносин подружжя, оскільки кожен з подружжя був впевнений у відсутності даного захворювання у нього, натомість був впевнений у наявності такого захворювання у іншого, що тривало протягом двох місяців, проживання подружжя окремо один від одного, та розірвання звичних сімейних відносин на протязі двох місяців у зв`язку із цим, стану свого здоров`я внаслідок непотрібного лікування антибіотиками та іншими препаратами, що призвели до поганого самопочуття та запаморочень, небезпеки впливу хвороби на перебіг наступних вагітностей, оскільки загострення даного захворювання під час вагітності, потребує її переривання, небезпеки розірвання шлюбу внаслідок втрати довіри чоловіка, впливу сварок із чоловіком та атмосфери недовіри в сім`ї на моральний та психічний стан малолітньої доньки; неможливістю відновити звичний для позивачів спосіб життя. Враховуючи вищенаведене, з відповідача ТОВ «Оксфорд Медікал Захід» позивачі просять стягнути в користь [PERSON] суму матеріальних збитків в розмірі 7 130 грн. а також стягнути з ТОВ «Оксфорд Медікал Захід» в користь [PERSON] суму моральних збитків у розмірі 125 000 грн. та в користь [PERSON] суму моральних збитків в розмірі 125 000 грн. а також судові витрати. Просять позов задовольнити. Ухвалою судді від 30 липня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. 20 серпня 2019 року відповідачем в особі директора ТОВ «Оксфорд Медікал Захід» Саакян О.С. подано відзив на позов, відповідно до якого просить у задоволенні позову відмовити, у зв`язку з відсутністю відповідних доказів позивачів щодо прямого зв`язку дій лікаря-акушера-гінеколога медичного центру [PERSON] з позивачами, та їх переживаннями.. Також зазначає, що відшкодування моральної шкоди є безпідставним. 30.08.2019 року представником відповідачів [PERSON] та [PERSON] -адвокатом Поліковським Г.М. подано відповідь на відзив., в якому просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 10.09.2019 року відповідачем в особі директора ТОВ «Оксфорд Медікал Захід» Саакян О.С. подано заперечення на відповідь на відзив а також додаткові письмові пояснення, в яких просить відмовити позивачам в задоволенні позовних вимог. 15.10.2019 року представником позивачів [PERSON] та 17.10 2019 року відповідачем в особі директора ТОВ «Оксфорд Медікал Захід» Саакян О.С. заявлено клопотання про призначення судово-медичної експертизи. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 17.10.2019 року у справі призначена судово - медична експертиза, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. 18.11.2019 року ухвала суду повернута без виконання та вказано про необхідність надання експерту медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] з поліклініки по місцю проживання за весь період життя. Ухвалою суду від 03.02.2020 року поновлено провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] , [PERSON] до ТОВ "Оксфорд Медікал Захід", 3-я особа: [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 25.02.2020 року у справі призначена комісійна судово - медична експертиза, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою суду від 13.08.2020 року поновлено провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] , [PERSON] до ТОВ "Оксфорд Медікал Захід", 3-я особа: [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила, позивач [PERSON] та його представник адвокат Поліковський Г.М. в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримали в повному обсязі, покликаючись на підстави та мотиви викладені в позовній заяві. Представник відповідача ТОВ «Оксфорд Медікал Захід Саакян О.С. та Потапова Т.І. в судовому засіданні заперечив проти позову, обгрунтовуючи свою позицію у відзиві на позов, скерований на адресу суду та додатковими поясненнями. Заслухавши присутніх учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, з наступних підстав. Судом встановлено та сторонами не заперечується, що позивач [PERSON] дійсно 25.03.2019 року звернулась для обстеження в приватну поліклініку ТОВ «Оксфорд Медікал Захід» за адресою [ADDRESS] Відповідно до консультативного висновку гінеколога [PERSON] лікарем даної установи [PERSON] було проведено обстеження та поставлено діагноз - генітальний герпес, на підставі чого з 25.03.2019 по 31.03.2019 року в поліклініці ТОВ «Оксфорд Медікал Захід» отримувала наступне лікування із застосуванням препаратів: противірусна терапія («Валавір», «Оверін»); імуностимулююча терапія (« Тималін »); в/в інфузії (« Реосорбілакт »); антигістамінні в комплексній терапії: місцева обробка (антисептик, «Панавір», « Фукорцин »), (а.с. 14). В позовній заяві позивачі покликаються на те, що 3-ою особою - лікарем [PERSON] не правильно було встановлено діагноз та не будучи задоволеною якістю проведеного лікування позивач [PERSON] звернулась до клініки «Альтернатива», де згідно проведеного дослідження інфкекцій методом полімеразної ланцюгової реакції (ПЛР) від 21.06.2019 ( вірусів простого герпесу типу HSV -2 ; HSV -1 - не виявлено ) (а.с.19). А також до клініки «Альтернатива» звернувся [PERSON] , де згідно проведеного дослідження інфекцій методом полімеразної ланцюгової реакції (ПЛР) від 12.04.2019 (вірусів простого герпесу типу HSV -2 ; HSV -1, Ureoplazma species - не виявлено) (а.с.18). Діями відповідача позивачам була завдана матеріальна шкода, зокрема в тому що відповідно до чеку від 30.03.2019 року, [PERSON] за отримане лікування здійснила оплату ТОВ «Оксфорд Медікал Захід» на суму 6960 грн. Також згідно квитанції для прибуткового касового ордера № 30367 від 15.06.2019 року та акту № ОУ-0047763 здачі- прийняття робіт (надання послуг) від 15.06.2019 року [PERSON] здійснила оплату за обстеження на предмет наявності вірусу герпесу у сумі 170 грн. (а.с.15-17). Також, позивачам була завдана моральна шкода, яка полягає у моральних переживаннях з приводу діагностування невиліковної хвороби, необхідністю проходження лікування щодня на протязі 7-ми днів, та пов`язаними із цим болісними та неприємними процедурами, порушенням сімейних стосунків та сварок між подружжям, у зв`язку із підозрою один одного у подружній зраді, недовіри один до одного внаслідок поставленого діагнозу спочатку зі сторони [PERSON] , а після встановлення відсутності даного захворювання у [PERSON] , що призвело до відсутності інтимних відносин подружжя, оскільки кожен з подружжя був впевнений у відсутності даного захворювання у нього, натомість був впевнений у наявності такого захворювання у іншого, що тривало протягом двох місяців, проживання подружжя окремо один від одного, та розірвання звичних сімейних відносин на протязі двох місяців у зв`язку із цим, стану свого здоров`я внаслідок непотрібного лікування антибіотиками та іншими препаратами, що призвели до поганого самопочуття та запаморочень, небезпеки впливу хвороби на перебіг наступних вагітностей, оскільки загострення даного захворювання під час вагітності, потребує її переривання, небезпеки розірвання шлюбу внаслідок втрати довіри чоловіка; впливу сварок із чоловіком та атмосфери недовіри в сім`ї на моральний та психічний стан малолітньої доньки; неможливістю відновити звичний для позивачів спосіб життя. З матеріалів цивільної справи вбачається, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 17 жовтня 2019 року у справі призначена судово-медична експертиза, провадження у справі було зупинено на час проведення експертизи. 18.11.2019 року ухвала суду повернута без виконання та вказано про необхідність надання експерту медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] з поліклініки по місцю проживання за весь період життя. Ухвалою суду від 03.02.2020 року поновлено провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] , [PERSON] до ТОВ "Оксфорд Медікал Захід", 3-я особа: [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди та продовжено розгляд справи у відкритому підготовчому засіданні. В підготовчому засіданні представник позивачів заявив клопотання про призначення комісійної судово-медичної експертизи на підставі листа КЗ ЛОР "ЛОБСМЕ" від 15.11.2019 року. Ухвалою суду від 25.02.2020 року, призначено в підготовчому засіданні в справі за позовом [PERSON] , [PERSON] до ТОВ "Оксфорд Медікал Захід", 3-я особа: [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди комісійну судово-медичну експертизу, провадження у справі було зупинено на час проведення експертизи. 12.08.2020 року ухвала суду повернута без виконання, оскільки [PERSON] не подала на адресу бюро результати дослідження крові на наявність антитіл до вірусів простого герпесу, про що неодноразово 26.05.2020 року, 15.06.2020 року, 15.07.2020 року повідомлялась ЛОБСМЕ та судом про необхідність подачі таких досліджень. Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне. В силу вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі. У пункті 2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 р.,№ 6 роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Частиною першою статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 1 cт. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 2 cт. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних страждань, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням, під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до п. 9 цієї ж Постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутацїї, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ч.1 ст.81ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В свою чергу, частинами третьою та четвертою статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. З аналізу вищенаведених положень цивільного та цивільно-процесуального законодавства слідує, що тягар доказування наявності всіх елементів складу цивільного правопорушення (делікту), окрім вини, лежить саме на потерпілій особі, яка має належними та допустимими доказами довести суду:1) факт наявності шкоди; 2) протиправність діяння (дії чи бездіяльності) особи, яка завдала шкоди; 3) причинний зв`язок між завданою шкодою та протиправним діянням особи, яка завдала шкоди. В свою чергу, враховуючи наявний у цивільному законодавстві принцип презумпції вини завдавача шкоди, відповідач повинен довести суду відсутність своєї вини у скоєному цивільному правопорушенні. Для доведення чи спростування цих обставин чинним цивільним процесуальним законодавством сторонам надані дієві процесуальні механізми, як то витребування доказів (ст.84 ЦПК України), призначення судової експертизи судом (ст.103 ЦПК України) чи на замовлення учасників справи (ст.106 ЦПК України). При цьому, суд, зберігаючи безсторонність, не може у цивільному процесі вчиняти відповідні процесуальні дії за власною ініціативою, а лише за відповідними клопотаннями учасників справи. В розглядуваному випадку судом, на виконання приписів п.4 ч.5 ст.12 ЦПК України які вказують суду на необхідність сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, позивачам та їх представнику було неодноразово наголошено на необхідність підтвердження заявлених ними позовних вимог, зокрема відповідними доказами на які вони посилаються у позові, а також висновком судово-медичної експертизи, яка, в даному конкретному випадку, та враховуючи приписи ст.105 ЦПК України, обов`язково має бути проведена, бо для встановлення наявність чи відсутність протиправності у діянні лікаря необхідні спеціальні знання. Не зважаючи на неодноразові нагадування позивачам та їх представнику, зокрема позивачці 26.05.2020 року, 15.06.2020 року, 15.07.2020 року - ЛОБСМЕ та судом про необхідність подачі результатів дослідження крові на наявність антитіл до вірусів простого герпесу для проведення призначеної судом експертизи, позивачі вимог ЛОБСМЕ та суду не виконали, чим, фактично, відмовились від реалізації своїх процесуальних прав у цій частині. Отже, підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачами належними та допустимими доказами, зокрема відповідними висновками судово-медичної експертизи, не доведено суду факту наявності шкоди у зв`язку із встановленим неправильним діагнозом та наданням позивачці медичної допомоги у відповідача, протиправність діяння відповідача у зв`язку надання такого лікування, а також причинного зв`язку між завданою шкодою та протиправним діянням, тобто складу цивільного правопорушення (делікту). Крім того, позивачами не надано суду доказів, які б підтверджували понесені позивачами у зв`язку із цим їх моральні страждання. З цих мотивів суд відмовляє у задоволенні позову у повному обсязі.

Outcome: dismissed