Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що ніж ним та Закритим акціонерним товариством «Луганськбудтранс» було укладено договір купівлі-продажу від 19.11.2007 за реєстр. № 3971ну. Предметом вказаного договору є 8/10000 частки об'єкту: перший поверх, кімнату № 18, будівлі адміністративно-побутової з контрольно-технічним пунктом, що розташований за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Заводська, 37 "Б". Право власності підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17348933 від 14.01.2008 року. Рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 24.11.2009 року № 1785 було надано дозвіл йому на реконструкцію під підсобне приміщення нежитлового приміщення (8/10000 частки комплексу будівель та споруд) за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Заводська, буд. №37-6, відповідно до проекту №231-20- 2009-АС, розробленого КП «Сєвєродонецькархпроект». Між [PERSON] міською радою та позивачем був укладений договір оренди землі від 27.01.2012 року № 441290004000687. Предметом вказаного договору є правовідносини, за якими Орендодавець, на підставі рішення сесії [PERSON] міської ради за №1212 від 22.12.2011 року надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку - землі комерційного використання (під частину 8/10000 частки комплексу будівель та споруд), яка знаходиться за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Богдана Ліщини, 37-6, квартал 58. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,0087 га. На зазначеній ділянці в 2010 році позивач провів реконструкцію 8/10000 частки комплексу будівель та споруд за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Заводська, буд. №37-6, під підсобне приміщення нежитлового приміщення шляхом добудування другого поверху та додаткових приміщень. Під час проведення будівельних робіт були дотримані архітектурні, будівельні, санітарні та екологічні норми, а з початку будівництва жодних заяв, претензій та скарг не надходило, що свідчить про відсутність факту порушення прав інших осіб цим будівництвом. Рішенням Виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 10.03.2015 року № 130 виділено нежитлове приміщення, яке є 8/10000 частками комплексу будівель та споруд та складається з кімнати № 18 будівлі адміністративно-побутової з контрольно-технічним пунктом, розташоване по вул. Богдана Ліщини, в самостійний об'єкт та присвоєно адресу нежитловому приміщенню, власником якого є позивач у справі: м. Сєвєродонецьк, вул. Богдана Ліщини, 37 "С". КП "[PERSON] бюро технічної інвентаризації" 22.04.2015 року виготовлено технічний паспорт на нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Богдана Ліщини, 37 "С". Відповідно до вказаного технічного паспорта загальна площа земельної ділянки складає 87 кв.м, в тому числі під будинком, господарськими будівлями та спорудами 68 кв.м і дорожнім покриттям 19,0 кв.м, ворота 7,2 кв.м. Позивач [PERSON] надав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить суд визнати за [PERSON] право власності на самочинно збудоване нежиле приміщення, розташоване за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Богдана Ліщини, буд. 37 «С», загальною площею 92,7 кв.м, яке складається з: кімната № 1 площею 34,8 кв.м, кімната № 2 площею 21,9 кв.м, що розташовані на першому поверсі, кімната № 1 площею 33,8 кв.м, кімната № 2 площею 2,2 кв.м, що розташовані на другому поверсі, замощення площею 19 кв. м, ворота площею 7,2 кв.м. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав уточнені позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі. Доводи, викладені у позові, підтримав. Додаткових пояснень не мав. Представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, суду пояснив, що вони не заперечують проти задоволення позовних вимог [PERSON]. Представник третьої особи КП «[PERSON] БТІ» [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що21.04.2015 року позивач звернувся до КП [PERSON] БТІ з заявою про складання технічного паспорту на нежиле приміщення. Було проведено обстеження та складено технічний паспорт на нежитлове приміщення. При обстеженні було встановлено, що позивачем на земельної ділянці , яка належить йому на праві приватної власності було перебудовано нежиле приміщене, проект на реконструкцію цього приміщення у позивача був, але в подальшому це приміщення він не зміг оформити, оскільки не було належного дозволу на будівництво. Проти задоволення позовних вимог не заперечує, оскільки самочинне збудоване нерухоме майно не порушує права інших осіб. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами ст. 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування, або передачу права користування земельною ділянкою на підставі цивільно-правових договорів із фізичною чи юридичною особою. Під метою надання земельної ділянки слід розуміти вид використання земельної ділянки (стаття 19 ЗК, Класифікація видів цільового призначення земель, затверджена наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року № 548), зазначений у рішенні відповідного компетентного органу державної влади чи місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у користування або передачу у власність з урахуванням цільового призначення земельної ділянки. Згідно п. 12 Постанови Пленуму ВСУ № 6 від 30.03.2012 року власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (ч. 2 ст. 375 ЦК), тому, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб ( ч.5 ст. 376 ЦК ). Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобовязані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки, чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними; п. 14 - на підставі ч. 3 ст. 376 ЦК України суд може задовольнити позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на земельній ділянці, що не надавалась у власність чи користування особі, яка збудувала його, якщо їй у встановленому законом порядку було передано земельну ділянку у власність або надано у користування під уже збудоване нерухоме майно відповідно до її цільового призначення, та за умови, що будівництво велося з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил згідно із законодавством, містобудівною, проектною документацією, а також у разі, якщо ці обставини були предметом розгляду компетентного державного органу (ч. 3 ст. 375 ЦК). В судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі-продажу часки обєкту від 19.11.2007 року ЗАТ «Луганськбудтранс», продало належне йому на праві приватної власності 8/10000 (вісім десятитисячних) частки об'єкту: І поверх, кімнату № 18, будівлі адміністративно-побутової з контрольно-технічним пунктом, а [PERSON] купив 8/10000 (вісім десятитисячних) частки об'єкту, що розташовані за адресою: Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, Заводська, буд. 37-б (тридцять сім літера «Б»). (а.с. 5). У витязі про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17348933 від 14.01.2008 року зазначено, що [PERSON] на праві приватної часткової власності належить 8/10000 частки комплексу будівель та споруд, розташованого за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Заводська, буд. 37б. (а.с. 7). Рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради № 1785 від 24.11.2009 року [PERSON] дозволено реконструкцію під підсобне приміщення нежитлового приміщення (8/10000 частки комплексу будівель та споруд)за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Заводська, буд. 37б, відповідно до проекту №231-20-2009-АС, розробленого КП «Сєвєродонецькархпроект», а також надано дозвіл на проведення будівельних робіт в інспекції Держархбудконтролю у Луганської області. (а.с. 8). В договорі оренди землі від 27.01.2012 року зазначено, що [PERSON] міська рада, на підставі рішення сесії [PERSON] міської ради за № 1212 від 22.12.2011 року надала, а [PERSON] прийняв у строкове платне користування земельну ділянку землі комерційного використання (під частину 8/10000 частки комплексу будівель та споруд), яка знаходиться за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Богдана Ліщини, 37-б, квартал 58. (а.с. 10). Крім того, рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради № 130 від 10.03.2015 року вирішено виділити нежитлове приміщення, яке є 8/10000 частками комплексу будівель і споруд, та складається з кімнати № 18 будівлі адміністративно-побутової з контрольно-технічним пунктом, розташоване по вул. Богдана Ліщини, в самостійний обєкт та присвоїти номер 37-с. Визначити адресу нежитловому приміщенню, власником якого є [PERSON]: м. Сєвєродонецьк, вул. Богдана Ліщини, № 37-с. Згідно звіту ПП фірма «Екса» від 04.01.2016 року по результатам обстеження будівельних конструкцій та експертизи на предмет експлуатації будівлі «Садовий будинок за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Богдана Ліщини, № 37-с» аналіз результатів технічного обстеження будівельних конструкцій, розташованих, показав, що всі будівельні конструкції «Садовий будинок» находиться у нормальному стані та підлягають експлуатації у повному обсязі, що дає можливість експлуатувати будівлю за її призначенням. Таким чином, в суді встановлено, що позивач здійснив самочинне будівництво на його земельної ділянці, порушень умов та правил будівництва не встановлено, самочинно збудоване нерухоме майно не порушує прав інших осіб, а тому можливе визнання права власності на вказане нерухоме майно. На підставі викладеного та

Outcome: approved