Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

08 січня 2020 року [PERSON] звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з даним позовом, де просить ухвалити судове рішення, яким позбавити відповідача, [PERSON] , батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх вимог позивач посилалась на те, що вона є рідною тіткою та опікуном неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . На даний час [PERSON] проживає разом з нею та для нього створені всі належні умови для проживання та навчання. Мати дитини - [PERSON] , [INFO] , згідно рішення Жовтоводського міського суду від 23.07.2015 року, визнана безвісно відсутньою з серпня 2010 року. Відповідач же із сином не спілкується з 19 грудня 2012 року, вихованням не займається, не цікавиться його життям, переховується від нього. Заборгованість відповідача зі сплати аліментів на утримання сина [PERSON] складає більше 111349,74 грн., хоча в силу стану свого здоров`я відповідач має можливість виконувати свої батьківські обов`язки, однак не виконує цього з суб`єктивних причин. Також, позивачка просила суд звернути увагу на те, що при необхідності виїзду за кордон дитини (на навчання або лікування), потрібно буде розшукувати відповідача і просити у нього необхідний дозвіл. Оскільки відповідач переховується від позивачки та сина вже більше семи років, така ситуація може залишитися без вирішення і це створює додаткові проблеми для дитини, а також перешкоджає її розвитку. Таким чином, на думку позивача, відповідач [PERSON] свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про ухилення від виховання дитини і є підставою для позбавлення його батьківських прав відносно сина, що змусило її звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою від 28 січня 2020 року відкрито провадження по справі та вирішено розгляд справи проводити в загальному провадженні. Ухвалою від 17 лютого 2020 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує. Від представника третьої особи надійшла аналогічна заява. Від відповідача [PERSON] у запропонований йому ухвалою суду строк відзиву на позов до суду не надходило. Про розгляд справи Відповідач повідомлявся, як шляхом надсилання йому за останнім відомим місцем проживання судової повістки, так і шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті «Судової Влади України». Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає, що є передбачені ст.ст. 280,281 ЦПК України підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до норм ст.ст. 164, 165 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав у разі якщо вона, він, не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Обов`язки батьків по вихованню та розвитку дитини закріплені у ч. 1-5 ст. 150 Сімейного кодексу України. Зокрема, ця норма закону передбачає, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, а також поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Судом встановлено наступне. Батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 16 вересня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції, актовий запис №300 (а.с.10). Рішенням виконавчого комітету Жовтоводської міської ради від 17 жовтня 2013 року №362, малолітньому [PERSON] , [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та призначено [PERSON] опікуном малолітнього [PERSON] з правом здійснення фінансово-розпорядчих операцій від імені малолітнього (а.с.17). Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області [PERSON] , [INFO] визнано безвісти відсутньою з серпня 2010 року. Відповідно до повідомлення ГУНП в Дніпропетровській області від 12.04.2019 року №47/13-4662, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] за даними обліків Жовтоводського ВП ГУНП, значаться як такі, що втратили зв`язок з родиною (а.с.36). Згідно із розрахунком заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом №2-353 від 13.03.2008 року, заборгованість [PERSON] перед [PERSON] зі сплати аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] станом на 01.12.2019 року складає 111349,74 грн. (а.с.20) На теперішній час дитина постійно проживає з тіткою-опікуном [PERSON] , яка створила належні умови для повноцінного життя, розвитку, навчання та виховання неповнолітнього [PERSON] . Судом також встановлено, що батько неповнолітнього [PERSON] , [INFO] - [PERSON] , самоухилився від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого сина, а саме: не спілкується з ним, не приймає ніякої участі у його вихованні та утриманні, не цікавиться його життям, станом здоров`я, успіхами у навчанні, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток, як складову виховання. Такі висновки знайшли своє об`єктивне підтвердження дослідженими судом наступними письмовими доказами. Відповідно до протоколу бесіди з дитиною від 30.07.2019 року [PERSON] пояснює, що з чотирирічного віку разом з батьком не проживає, до шести років проживав разом з мамою, а після того як остання втратила зв`язок з родиною з 2012 року проживає разом із тіткою [PERSON] та бабусею [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Він не заперечує проти позбавлення батьківських прав його батька [PERSON] (а.с.37). Згідно довідки КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Жовтоводської міської ради від 30.07.2019 року догляд за дитиною [PERSON] та відвідування поліклініки здійснює опікун [PERSON] (а.с.15). Рішенням виконавчого комітету Жовтоводської міської ради від 22.08.2019 року №369, затверджено висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Жовтоводської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] по відношенню до неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.19). Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктом 2 частини 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30 березня 2007р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. За таких обставин, суд вважає, що у судовому засіданні знайшли підтвердження факти, які свідчать про те, що відповідач [PERSON] вихованням свого сина не займається, тривалий час належним чином не виконує свої батьківські обов`язки, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не турбується про сина, про його фізичний, духовний та моральний розвиток, тобто ухиляється від виконання своїх обов`язків з утримання та виховання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] . Враховуючи вищевикладене, визнання позову відповідачем, думку органу опіки та піклування, який вважав за необхідне задовольнити позовні вимоги, аналізуючи та оцінюючі всі докази у справі, суд вважає за необхідне позов задовольнити і позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно свого неповнолітнього сина [PERSON] . При цьому суд наголошує, що у разі зміни поведінки відповідача до свого сина, він має право в порядку ст.169 СК України на поновлення батьківських прав. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. З урахуванням наведеного,

Outcome: approved