Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить визнати безвісно відсутнім [PERSON], [INFO]. Вимоги заяви обґрунтовує тим, що з 04 лютого 1970 року по 19 серпня 1983 року вона з [PERSON] перебувала у шлюбі. Від даного шлюбу вони мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Зазначила, що [INFO] під час виконання обов'язків військової служби, пов'язаних із захистом Батьківщини у Донецькій області загинув син - [PERSON], у якого залишилися дружина та неповнолітній син [PERSON], 2004 року народження. Заявниця вказує, що, починаючи з 1995 року у неї не має жодних відомостей від колишнього чоловіка, його місце знаходження їй невідоме та з цього ж часу останній жодного разу не з"являвся за останнім відомим місцем його проживання, а саме - [ADDRESS]. Посилаючись на те, що визнаня безвісно відсутнім [PERSON] має для неї юридичне значення для можливості отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку з загибеллю сина під час захисту Батьківщини, [PERSON] звернувся до суду з даною заявою. У судовому засіданні представник заявника заяву підтримала з тих же підстав, просила її задовольнити. Представник ВРАЦС реєстраційної служби ГУЮ у місті Києві у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність та відповідно до вимог чинного законодавства (а.с. 30, 62). Суд, заслухавши пояснення представника заявника, вивчивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Судом встановлено, що з 04 лютого 1970 року по 19 серпня 1983 року [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] (а.с. 8-9). Від даного шлюбу вони мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 10,56). З довідки Голосіївського РУГУ МВС України в м. Києві від 26 лютого 2015 року вбачається, що місцезнаходження [PERSON] не відоме, тому останній перебуває в державному розшуку як безвісно зниклий (а.с. 6). Листом від 14 вересня 2015 року Голосіївська РДА в м. Києві повідомила, що за інформацією КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва" та житлово-експлуатаційної дільниці -105, яка обслуговує житловий будинок [ADDRESS], [PERSON], 1944 року народження не зареєстрований за вищезазначеною адресою, відомості про його місце знаходження відсутні (а.с. 32, 52). Згідно листа Відділу реєстрації смерті у м. Києві від 26 жовтня 2015 року, реєстрація смерті [PERSON], [INFO], у відділі не проводилась (а.с. 57). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, право власності за [PERSON] у даних Реєстрах відсутні (а.с. 60). У судовому засіданні представник заявника пояснювала, що починаючи з 1995 року у заявниці не має жодних відомостей від колишнього чоловіка, його місце знаходження їй невідоме та з цього ж часу останній жодного разу не з'являвся за останнім відомим місцем його проживання, а саме - [ADDRESS]. Свідки сестра [PERSON] - [PERSON] та донька зазначили, що їм нічого не відомо про місце проживання чи перебування [PERSON] з 1995 року Вказали, що останній проживав сам, зловживав спиртними напоями. Представник заявника у судовому засіданні вказала, що визнаня безвісно відсутнім [PERSON] має для заявниці юридичне значення, а саме для можливості отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку з загибеллю сина під час захисту Батьківщини. Статтею 43 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Оскільки судом встановлено, що [PERSON] відсутній за останнім фактичним місцем свого проживання з 1995 року, відомості про його місце знаходження відсутні та їх неможливо одержати, з моменту одержання останніх відомостей про місце перебування [PERSON] пройшло більше двадцяти років, ураховуючи те, що визнання останнього безвісно відсутнім необхідно заявнику для отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку з загибеллю сина, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви, при цьому, початком безвісної відсутності [PERSON] потрібно вважати 01 січня 1996 року. На підставі викладеного, ст. 43 ЦК України,

Outcome: approved