Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, зазначивши, що [PERSON] являлася власницею житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: вул. Шевченка, 86, с. Топилівка Чигиринського району Черкаської області, який був зареєстрований як колгоспно-коперативна власність в погосподарській книзі Топилівської сільської ради Чигиринського району та власницею земельної ділянки загальною площею 0,2522 га, яка розташована в с. Топилівка Чигиринського району Черкаської області по вул. Шевченка, 86, для ведення особистого підсобного господарства, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІ-ЧР № 017031 від 04.02.2002 року. 13 жовтня 2007 року [PERSON] померла і позивач, будучи спадкоємицею відповідно до заповіту, просить визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок та земельну ділянку, але в зв"язку із відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку та житловий будинок нотаріус відмовив їй в оформленні спадкових прав. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, прохав їх задовольнити та визнати за позивачем право власності на спадкове майно після померлої 13 жовтня 2007 року [PERSON] До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельна ділянка площею 0,2522 га, які розташовані в селі Топилівка Чигиринського району, вулиця Шевченка, 86, Черкаської області. Позивач є спадкоємцем майна померлої за заповітом, оскільки [PERSON] за життя склала заповіт, де все своє майно заповіла [PERSON], яка прийняла спадщину в установлений законом строк, звернувшись із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, де їй було відмовлено в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарським спорудами та земельну ділянку. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надіславши листа в якому просить розглянути справу без представника Топилівської сільської ради Чигиринського району та про визнання позову в повному обсязі. Суд, вислухавши представника позивача, враховуючи лист відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Частина 1 ст. 55 Конституції України містить загальну норму, яка передбачає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають місце інші порушення прав та свобод. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як встановлено судом і вбачається зі свідоцтва про смерть серії І-СР № 075603, від 13.10.2007 року, що 13 жовтня 2007 року померла [PERSON], після смерті якої на території Топилівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області відкрилася спадщина у виді житлового будинку з господарським спорудами та земельної ділянки. Також, судом встановлено, вбачається із копії заповіту від 12 червня 2003 року, посвідченого секретарем Топилівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, який на день смерті заповідача не змінено і не скасовано, що позивач є спадкоємцем майна [PERSON] відповідно до заповіту, в порядку ст. ст. 1217, 1222 ЦК України. Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Топилівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області № 595 від 08.08.2016 року, власником будинку, який розташований за адресою: вул. Шевченка, 86, с. Топилівка Чигиринського району Черкаської області, була [PERSON] Як вбачається з технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 12.08.2016 року, характеристика будинку, розташованого за адресою: вул. Шевченка, 86, с. Топилівка Чигиринського району Черкаської області, включає в себе: Житловий будинок (А-1), Погріб з шийкою (Б), Прибудова (а), сарай (В), сарай (г), сарай (Г), Ґанок (а/гн), Ворота з хвірткою (№1), Огорожа (№2), Колодязь питний (№3), Трубопровід (№3а). Як вбачається з довідки відділу Держгеокадастру у Чигиринському районі Черкаської області № 29-28-0.3-1163/15-16 від 18.11.2016 року та копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧР № 017031 від 04.02.2002 року, на імя [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,2522 га, яка розташована по вул. Шевченка, 86, с. Топилівка Чигиринського району Черкаської області та призначена для ведення особистого підсобного господарства. Даний Державний акт було втрачено, що свідчить оголошення в районній газеті "Чигиринські вісті" від 11.02.2017 року, № 6 (12744). Відповідно до ст. 1270 ЦК України, [PERSON] звернулась до Чигиринської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], де їй постановою від 25.01.2017 року № 41/02-31 було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою: вул. Шевченка, 86, с. Топилівка Чигиринського району Черкаської області. Згідно даних Чигиринської державної нотаріальної контори від 22.02.2017 року № 124/01-16, після померлої 13.10.2007 року [PERSON] із заявою про прийняття спадщини зверталася [PERSON], якій 18.01.2011 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку. Інші спадкоємці із заявами до нотаріальної контори не зверталися. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Частиною 2\~ст.16 ЦК України\~передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ч.1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином, є підстави для визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті матері на майно у виді житлового будинку та земельної ділянки. Поскільки інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після померлої [PERSON] не має, тому суд вважає можливим позов задовольнити та визнати за позивачем право власності на вказане спадкове майно. На підставі викладеного, ч. 1 ст. 55 Конституції України, ст. ст. 328, 1217, 1222, 1235, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved