Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Публічне акціонерне товариство „Альфа-Банк" звернулося до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 8 травня 2008 року\~\~між закритим акціонерним товариством „Альфа-Банк", яке надалі було перейменовано в публічне акціонерне товариство „Альфа-Банк", і [PERSON] було укладено кредитний договір № 700005631. Відповідно до умов кредитного договору Позивач надав [PERSON] кредит в сумі 13\~280, 90 дол. США. Відповідач зобовязання за договором належним чином не виконував, тому станом на 9 липня 2015 року має прострочену заборгованість в сумі 8\~757, 11 дол. США (192\~409 грн. 13 коп. за курсом НБУ) за кредитом та 722, 46 дол. США (15873 грн. 72 коп. за курсом НБУ) за відсотками. Також позивачем нараховано пеню за несвоєчасне виконання зобовязань в сумі 929, 26 дол. США (20\~417 грн. 48 коп. за курсом НБУ). Також позивач зазначав, що в забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором між Банком та [PERSON] 8 травня 2008 року було укладено договір поруки № 700005631-П, відповідно до умов якого [PERSON] поручилася за виконання зобовязання за кредитним договором. У звязку з цим публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» просило суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за кредитом в сумі 228 700 грн. 33 коп.: 192 409 грн. 13 коп. заборгованість за кредитом; 15 873 грн. 72 коп. заборгованість за відсотками; 20 417 грн. 48 коп. пеня, а також понесені судові витрати. В судове засідання позивач не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи у відповідності до ч.5 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України повідомлені належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомили, заяв про розгляд справи без їх участі не подавали. В порядку ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності приходить до таких висновків. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. 8 травня 2008 року між закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» (Кредитор) та [PERSON] (Позичальник) було укладено кредитний договір № 700005631 (далі Договір). Відповідно до умов Договору Позичальнику було надано кредит в сумі 13\~280,90 доларів США зі сплатою 14,50% річних до 9 травня 2015 року з метою придбання транспортного засобу (а.с.5). Відповідно до умов договору платежі з повернення кредиту та сплати процентів за його користування здійснюються щомісячно рівними частинами відповідно до Графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг в порядку та на умовах, визначених договором. 6 січня 2009 року між закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено договір про внесення змін і доповнень № 1 до кредитного договору № 700005631 від 8 травня 2008 року. Відповідно до умов даного договору було змінено дату повернення кредиту до 9 травня 2020 року (а.с.6). Також 8 травня 2008 року між закритим акціонерним банком «Альфа-Банк» та [PERSON] (Поручитель) було укладено договір поруки № 700005631-П. Відповідно до умов даного договору Поручитель взяв на себе зобовязання за виконання [PERSON] обовязків щодо повернення Банку кредиту за кредитним договором № 700005631 від 8 травня 2008 року. Договором було передбачено солідарну відповідальність Поручителя та Боржника за порушення обовязків (а.с.15). 6 січня 2009 року між закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено договір про внесення змін і доповнень № 1 до договору поруки № 700005631-П від 8 травня 2008 року (а.с.16). Згідно з умовами цього договору було внесено зміни до п. 2.1 договору поруки, а саме Поручитель поручився за виконання Позичальником обовязків, які виникли на підставі основного договору, а саме, обовязок повертати Банку кредиту рівними частинами у терміни, визначені договором кредиту, але в будь-якому випадку не пізніше 9 травня 2020 року; обовязок щомісяця сплачувати Банку проценти за користування Кредитом у терміни, визначені договором; обовязок у випадках, передбачених основним договором або законодавством України, у строк не пізніше 10 днів з дати предявлення відповідної вимоги достроково повернути Банку Кредит, сплатити проценти за користування ним і виконати інші обовязки, що виникають із Основного договору. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Уклавши з публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності [PERSON] систематично порушував свої договірні зобов`язання, що призвело до виникненя поточної заборгованості, яка згідно з розрахунком позивача станом на 9 липня 2015 року становить 8\~757, 11 дол. США (192\~409 грн. 13 коп. за курсом НБУ) прострочена заборгованість за кредитом та 722, 46 дол. США (15873 грн. 72 коп. за курсом НБУ) заборгованість за відсотками (а.с.23-24). Доказів повернення кредиту на день ухвалення рішення сторонами суду не надано. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.\~\~Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Умовами договору передбачено відповідальність за невиконання зобовязання. Так п. 3.4 Додатку № 1, який є невідємною частиною кредитного договору, передбачено, що в разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобовязання в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісії згідно з умовами Договору, Позичальник зобовязаний сплатити Банку пеню в розмірі 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. Згідно з розрахунком позивача пеня складає 929, 26 дол. США (20\~417 грн. 48 коп. за курсом НБУ) (а.с.23-24). Згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. В судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що відповідачем порушений передбачений договором порядок погашення\~\~заборгованості, тому вимога позивача про стягнення всієї суми заборгованості, а саме дострокового стягнення заборгованості за тілом кредиту, процентами та пені є законною та обґрунтованою. Відповідно до положень ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Згідно з ч. 1 ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Доказів розірвання, припинення або визнання недійсним договору поруки, укладеного між публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] сторонами не надано. 10 серпня 2015 року на адресу відповідачів позивачем надсилалася вимога про необхідність погашення заборгованості, проте така вимога банку не була виконана (а.с.26). На підставі вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення заборгованості з боржника та поручителя як солідарних боржників законними та обґрунтованими і таким, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, судові витрати понесені позивачем, а саме сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved