Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

09 березня 2016 року заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті. Зазначила, що 11 жовтня 2015 року помер її чоловік [PERSON], який постійно мешкав у місті Горлівка по вулиці Бессонова, 44/144. [PERSON] поховала чоловіка в м.Горлівка, але отримала лікарське свідоцтво про смерть на бланку і з печаткою так званої "ДНР". Зараз вона не має можливості отримати свідоцтво про смерть чоловіка на території України, оскільки відділ державної реєстрації актів цивільного стану м.Дружківка не приймає лікарське свідоцтво про смерть ДНР, тому що вважає, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території або в зоні АТО та їх діяльність вважаються незаконними, а будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами або особами є недійсним і не створює правових наслідків. В даний час позивач не має можливості отримати свідоцтво про смерть чоловіка, отримати кошти на його поховання. Просить суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], який помер 11 жовтня 2015 року У судовому засіданні заявник [PERSON] просить суд задовольнити її заяву і встановити факт смерті її чоловіка [PERSON], [INFO], вказавши датою смерті 11 жовтня 2015 року м.Горлівка Донецької області. Представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 18 листопада 2003 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у Горлівському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції зареєстрували шлюб, про що є відповідний запис № 1530. Довідкою про причину смерті від 12 жовтня 2015 року, виданої Горлівським відділенням республіканського бюро судово-медичної експертизи так званої «Донецької Народної Республіки підтверджено, що 11 жовтня 2015 року у віці 79 років від гострої серцево-судинної нестачі, атеросклеротичний кардіосклероз, помер [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть №638 від 27 жовтня 2015 року, виданого Калінінським відділом запису актів громадянського стану м.Горлівка Державної [PERSON] юстиції так званої «Донецької Народної Республіки», 11 жовтня 2015 року у віці 79 років у місті Горлівка Калінінського району так званої «Донецької народної Республіки» помер [PERSON], [INFO]. Довідкою від 25 грудня 2015 року № 237, виданої комунальним підприємством «Ритуальна служба» м.Горлівка так званої «Донецької Народної Республіки» підтверджено, що [PERSON], який мешкав по вул. Бессонова, 44/144 м.Горлівка похований на кладовищі ЦГР №3. Розясненням відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області від 01 березня 2016 року №Б-3/03.2-39 [PERSON] було повідомлено, що частиною 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Наказом міністерства охорони здоровя України від 08 серпня 20006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», затверджена Інструкцією щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма № 106/0). Ця інструкція обовязкова для всіх лікувально - профілактичних закладів незалежно від відомчої підпорядкованості та форм власності, бюро судово-медичної експертизи, патолого-анатомічних бюро і, згідно з якою, для забезпечення реєстрації смерті в органах реєстрації актів цивільного стану закладом охорони здоровя видається лікарське свідоцтво про смерть форми №106/0. Форма медичного документа повинна відповідати наказу Міністерства охорони здоровя України від 08 серпня 2006 № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» На виконання пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», міністерствам, іншим центральним органами виконавчої влади, місцевим державним організаціям було рекомендовано забезпечити до 01 грудня 2014 року переміщення з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють своїх повноважень, в населенні пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Деякі лікувально-профілактичні заклади охорони здоровя не здійснили переміщення, не змінили юридичні адреси та продовжили виконання своїх повноважень на тимчасово не контрольованій території. Медичні документи, оформлені медичними закладами, які розташовані на тимчасово неконтрольованій території, вказують на те, що відсутнє підпорядкування медичного закладу у відповідності до відомчої підпорядкованості, що ставить під сумнів легітимність їх оформлення. Заявнику рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав. Відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: 1) якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; 2) встановлення у судовому порядку факту смерті; 3) звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб. Відповідно до статті 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Суд приходить до висновку, що факт смерті [PERSON], [INFO], померлого 11 жовтня 2015 року у місті Горлівці знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а тому заява підлягає задоволенню, тому що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявнику свідоцтво про смерть, видане державним органом України.

Outcome: approved