overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

12.06.2015 року позивач [PERSON] звернулася до відповідача [PERSON] із позовною заявою про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 02 червня 1992 року вони з [PERSON] зареєстрували шлюб у Дивненській сільській раді Новотроїцького району Херсонської області, актовий запис №7. Від цього шлюбу мають доньку, яка наразі є повнолітньою. Їхні шлюбні відносини припинилися з березня 2011 року, у зв»язку із зрадами відповідача. З цього часу вони не проживають однією сім»єю та не ведуть спільного господарства. Просить розірвати шлюб. Позивач надала до суду заяву в якій просить розглядати справу без її участі, на розірванні шлюбу наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Просить відновити дошлюбне прізвище «Бурмас» Відповідач до судового засідання не з»явився, хоча належним чином про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані правовідносини відносяться до сімейних правовідносин і регулюються нормами сімейного законодавства: ст.105 ч.3,110 ч.1,112 Сімейного Кодексу України, роз»ясненями Пленуму ВС України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя", ст.51 Конституції України, відповідно до яких сім'я охороняється державою. У судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя не можливе. Сім'я зруйнувалася остаточно і відновити її не можливо, оскільки сторони не проживають разом з 2011 року. Отже, слід розірвати шлюб. На підставі зазначеного, ст.105 ч.3,110 ч.1,112 Сімейного Кодексу України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

12.06.2017 р. до суду заявлено позов, у якому позивач просить розірвати їх з відповідачкою шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємопідтримки, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, протягом останніх шести місяців з відповідачкою подружніх стосунків не підтримує, дітей в цьому шлюбі немає, майнового спору між ними немає. Позивач просив розглянути справу без його участі, позов задовольнити (а.с.19). Відповідачка письмово просила розглянути справу без її участі, вимоги позову визнає, не заперечує проти їх задоволення, після розірвання шлюбу обрала прізвище "[PERSON]" (а.с.20). Відповідно до положень ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають протягом останніх шести місяців, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси, спільно не проживають протягом останніх шести місяців, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

12.06.2017року [PERSON] звернулась в суд з позовом в якому просить визнати [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] такими, що втратили право на користування квартирою [ADDRESS] та зняти їх з реєстрації. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на те, що вона є основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS], 267 у м. Львові. Квартира складається з чотирьох житлових кімнат загальною площею 67,20 кв.м. У житловому приміщенні, окрім позивачки, зареєстровані та фактично проживають наступні особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] . Відповідачі [PERSON] з донькою [PERSON] більше двох років у вказаній квартирі не проживають, кошти за квартплату не сплачують, особистих речей відповідачів у квартирі немає. Наявність реєстрації відповідачів змушує позивачку сплачувати квартирну плату з врахуванням даного факту, остання не може належним чином оформити правовстановлюючі документи на майно, а тому звернулась з позовом до суду. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на мотиви викладені в позові. Відповідачі в судове засідання не з'явились з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлений належним чином, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду та у відповідності до п.9 ст.74ЦПК України повідомленням у газеті «Львівська пошта» від 01 липня 2017року, заперечень на позовну заяву відповідачем суду подано не було. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст.169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивачки, покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] про те, що [PERSON] з донькою [PERSON] у вказаній квартирі не проживають, спільне господарство з іншими співмешканцями не ведуть, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані наступні особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Як вбачається з долученого до матеріалів справи акта ЛКП «Збоїща-408» №1689 від 01 червня 2017 року. [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою [ADDRESS] та [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою [ADDRESS], там не проживають. Даний факт стверджується Актами ЛКП "Збоїща-408", складеними 04.07.2016 р., 26.09.2016р.,05.12.2016р., 01.06.2017 р., а також показаннями свідків у судовому засіданні. У судовому засіданні встановлено, що Відповідачі [PERSON] з донькою [PERSON] більше двох років у вказаній квартирі не проживають, участь в утриманні квартири не беруть, особистих речей відповідачів у квартирі немає, а тому в силу формальної реєстрації відповідачів у спірній квартирі, порушує право позивача на володіння та користування належним позивачам майном. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

12.06.2017 року позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві посилався на те, що 21.11.2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 1500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% та з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач за вказаним договором належним чином його умови не виконує, в зв'язку з чим утворилася заборгованість. Просили суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 12 416,85 грн. та судові витрати. В судове засідання ПАТ КБ «ПриватБанк» свого представника не направив, попередньо надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін з постановленням заочного рішення. Суд, вивчивши та дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.11.2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 1500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30%, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач належним чином зобов'язання не виконує, в зв'язку з чим станом на 30.04.2017 року утворилася заборгованість в розмірі 12 416,85 грн., яка складається з: -1496,55 грн. - заборгованість за кредитом; -9852,83 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; -500,00 грн. - штраф (фіксована сума); -567,47 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки відповідач належним чином не виконує умови договору та не сплачує заборгованість по кредиту та відсотках, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати понесені при подачі позовної заяви, а саме сума судового збору в розмірі 1 600 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

12.06.2019 року АТ КБ "ПриватБанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, пов`язану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

12.06.2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 16 жовтня 2015 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1498. Посилаючись на те, що між ними часто виникали конфлікти та сварки, шлюбно-сімейні відносини припинені з липня 2019 року. Від спільного життя з відповідачем мають сина - [PERSON] , [INFO] . Відповідачка [PERSON] надала до суду письмову заяву, в якій проти задоволення позову не заперечувала, зазначила, що дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею, прізвище просила залишити " [PERSON] ". Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 16 жовтня 2015 року, про що є актовий запис № 1498 у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, одруження виявилося невдалим, мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарство, між ними постійно виникають сварки, шлюбно-сімейні відносини припинені з липня 2019 року. Від спільного життя мають сина - [PERSON] , [INFO] . Частиною 1 ст. 110 ЦПК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 1 ст. 112 ЦПК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 ЦПК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

12.06.2020 р. позивач звернувся з вказаним позовом до суду. З урахуванням уточнених вимог обгрунтовуючи свої вимоги тим , що в даний час він навчається на першому курсі денної форми навчання за контрактом Чорноморського національного університету імені Петра Могили , ІV рівня акредитації , факультет фізичного виховання та спорту. Строк закінчення навчання 30.06.2023 р. У зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги. Відповідач, який є його батьком , добровільно допомоги на його утримання у зв`язку з навчанням не надає, хоча в змозі надавати таку допомогу, оскільки працює на постійній роботі. Посилаючись на викладене, просив суд стягувати з відповідача аліменти на його користь у зв`язку з навчанням щомісячно у розмірі 2000 гривень по час закінчення навчання , тобто до 30.06.2023 р. Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі і пояснив , що він дійсно має намір сплачувати аліменти на користь сина у зв`язку з навчанням щомісячно у розмірі 2000 гривень по час закінчення навчання ,тобто до 30.06.2023 р. , оскільки він в даний час має постійну роботу. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка , син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги , батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови , що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У відповідності до вимог ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. В силу статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; Судом безспірно встановлено , що в даний час позивач навчається на першому курсі денної форми навчання за контрактом Чорноморського національного університету імені Петра Могили , ІV рівня акредитації , факультет фізичного виховання та спорту. Строк закінчення навчання 30.06.2023 р. Як видно зі свідоцтва про народження позивача , його батьком являється відповідач у справі ( а.с.- 4 ) Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі і пояснив , що він дійсно має намір сплачувати аліменти на користь сина у зв`язку з навчанням щомісячно у розмірі 2000 гривень по час закінчення навчання , тобто до 30.06.2023 р. , оскільки він в даний час має постійну роботу. За таких обставин позов належить задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

12.07.2011 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у виконавчому комітеті Чернятської сільської ради Бершадського районну Вінницької області за актовим записом №051. Від шлюбу у них 31.10.2011 року народилась дочка [PERSON]. Подружнє життя у них не склалося, що призвело до того, що з серпня 2015 року сторони проживають окремо та не підтримують сімейні відносини. Дочка залишилась проживати з матір'ю та перебуває на її утриманні, однак в провадженні суду перебуває цивільна справа про стягнення з батька аліментів на її утримання. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 12.07.2011 року виконавчим комітетом Чернятської сільської ради Бершадського району Вінницької області, актовий запис №05. Після розірвання шлюбу залишити прізвище "[PERSON]". В судове засідання позивач не з'явилась, однак звернулась до суду з письмовою заявою, в якій просила позовні вимоги задовольнити та справу слухати без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак в матеріалах справи міститься його письмова заява про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують сімейних відносин, наполягають на розірванні шлюбу між ними, що свідчить про те, що їх сім'я розпалась і зберегти її неможливо. Наданий судом строк на примирення не призвів до бажаних результатів. Крім того, з поданих відомостей вбачається що між сторонами відсутній спір про місце проживання дитини та поділ майна подружжя. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ст. 113 Сімейного кодексу України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

12.07.2014 року приблизно о 22-00 год. гр.[PERSON] таємно викрала у позивача грошові кошти у сумі 5800 грн. Своїми діями [PERSON] спричинила майнову шкоду гр.[PERSON] на вищезазначену суму. Вироком Попаснянського районного суду Луганської області від 02 жовтня 2014 року у кримінальному провадженні, відповідачка [PERSON] визнана виною у скоєнні крадіжки у гр..[PERSON] грошових коштів у сумі 8500 грн., а саме у скоєнні злочину, який передбачений ст..185 ч.1 КК України і їй призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі з випробуванням строком на 2 роки. На теперішній час майнова шкода [PERSON], який є потерпілим від злочину - залишилась невідшкодованою. Тому позивач просить стягнути з [PERSON] на його суму майнової шкоди - 5800 грн. Позивач підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити поданий позов, проти винесення заочного рішення не заперечував, справу просив розглянути без його присутності. Відповідачка не з»явилася до судового зсідання двічі, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином рекомендованою поштою. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що поданий позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст. 1166 Цивільного Кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особи, майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як вбачається із копії вироку Попаснянського районного суду Луганської області від 02 жовтня 2014 року відповідачка свою вину у скоєнні злочину, а саме скоєння крадіжки та заподіяння шкоди позивачу - визнала повністю, була при тягнута до кримінальної відповідальності. Визнання вини самим відповідачем являється доказом того, що майнова шкода позивачу гр.[PERSON] заподіяна її неправомірними діями. Таким чином відповідальність за відшкодування шкоди гр. [PERSON] повністю несе відповідачка, в зв"язку з чим вищезазначену суму майнової шкоди необхідно стягнути з відповідачки в повному обсязі. Вирішуючи позов таким чином, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення у порядку і відповідності із вимогами ст.ст.224, 225 ЦПК України, на підставі того, що відповідач двічі не з"явився у судове засідання, належним чином був повідомлений про розгляд справи, від нього не надійшло повідомлень про причини неявки, а позивач не заперечує щодо такого вирішення по справі. До цього ж, відповідно до вимог ст..89 ч.3 ЦПК України, так як позивача було звільнено від сплати судового збору при подачі позову, з відповідачки необхідно стягнути судовий збір в дохід держави у відповідному розмірі 1% від ціни позову, а саме у сумі 580 грн. На підставі вищевикладенного, ст.1166 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

12.07.2014року сторони зареєстрували шлюб, від якого мають сина [PERSON], [INFO], і в свідоцтві про його народження відповідач записаний батьком. Посилаючись на те що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання сина, [PERSON] просить суд стягнути на її користь аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 950 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до його повноліття. В судове засідання позивачка заявила про розгляд справи за її відсутності без застосування технічних засобів, вимоги підтримала повністю. Відповідач у письмовій заві вимоги визнав повністю, просить розглянути справу у його відсутність без застосування технічних засобів. Суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів в порядку ст. 247 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку ч. 4 ст. 206 ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані учасниками справи, не підлягають доказуванню. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009р., № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" уразі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засіданні не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і тому, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та задоволення вимог про стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 950грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.02.2018р. до досягнення сином повноліття. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 181, 182,191 СК України,

Outcome: approved