Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

У грудні 2018 року ТОВ "Споживчий центр" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитний договором, посилаючись на те, що 05.07.2016 року між позивачем та відповідачем укладений кредитний договір № 05.07.2016-000000091. Відповідно до п. 1.3 договору Кредитор зобовязався надати Позичальнику [PERSON] у розмірі 7000 грн. 00 коп. на 14 календарних днів з кінцевим терміном повернення до 18.07.2016 року та платою за користування у розмірі 1960 грн. 00 коп. 05.07.2016 року позивач видав відповідачу [PERSON] у розмірі 7000 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером № 1380 від 05.07.2016 року, чим виконав свої зобовязання в повному обсязі, тоді як відповідач у встановлений договором строк та до часу звернення до суду з позовом борг не сплатила. Загальний розмір заборгованості відповідача з урахуванням пені, нарахованої згідно з п. 5.4 кредитного договору № 05.07.2016-000000091 від 05.07.2016 року, становить 72953 грн. 60 коп., при цьому, позивач просить суд стягнути лише частину пені в розмірі 8880 грн. 00 коп. та суму заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4440 грн. 00 коп. Просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "Споживчий центр" заборгованість за кредитним договором у розмірі 13320 грн. 00 коп. та судові витрати. Відповідач [PERSON] надала суду відзив на позов, в якому вказує, що вважає позовні вимоги в більшій мірі безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам закону, а тому позов визнає лише частково. 30.09.2016 року вона внесла на рахунок ТОВ "Споживчий центр" 9000 грн. 00 коп., які були зараховані на погашення простроченої заборгованості, в тому числі: 4480,00\~грн.\~-\~пеня,\~нарахована за\~прострочення виконання\~зобовязання,\~1960,00\~грн.\~ плата\~за користування\~кредитом,\~2560,00\~грн.\~ повернення\~основної суми\~кредиту.\~За таких\~обставин,\~позовні вимоги\~ у\~частині стягнення\~заборгованості з\~повернення основної\~суми кредиту\~на загальну\~суму 4440\~грн.\~00\~коп.\~визнає.\~Враховуючи те,\~що позивач\~звернувся до\~суду з\~питання стягнення\~пені 07.12.2018\~року,\~згідно розрахунків,\~пеня за\~період з\~урахуванням строку\~позовної давності\~складає 1502\~грн.\~06\~коп.,\~а не\~8880\~грн.\~00\~коп.,\~та є\~значно меншою\~від заявленої\~суми позивачем,\~яка значно\~перевищує подвійну\~облікову ставку\~Національного банку\~України,\~що діяла\~у період,\~за який\~сплачується пеня,\~крім того\~відповідно до\~п.\~1\~ч.\~2\~ст.\~258\~ЦПК України\~позовна давність\~в один\~рік застосовується\~до вимог\~про стягнення\~ штрафу\~та пені,\~а тому\~позовні вимоги\~в цій\~частині вважає\~незаконними і\~необґрунтованими та\~просить в\~їх задоволенні\~відмовити.\~Судовий збір\~у розмірі\~1600\~грн.\~00\~коп.\~заперечує,\~посилаючись на\~ч.\~1\~ст.\~141\~ЦПК України,\~відповідно до\~якої судовий\~збір покладається\~на сторони\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог. 21.02.2019 року представником позивача ТОВ "Споживчий центр" подано заяву про зменшення позовних вимог, згідно з якою ознайомившись з аргументами відповідача, товариство на підставі ч. 2 ст. 49 ЦПК України вважає за необхідне зменшити розмір позовних вимог в частині розміру пені по кредитному договору, позовні вимоги викладено в наступній редакції: просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "Споживчий\~центр"\~ заборгованість\~за кредитним\~договором № 05.07.2016-000000091\~в розмірі\~5942\~грн.\~06 коп., з яких: заборгованість по\~тілу кредиту\~в розмірі\~4440\~грн.\~00\~коп.,\~пеня в\~розмірі 1502\~грн.\~06\~коп.,\~а також\~судовий збір\~в сумі\~1600\~грн.\~00\~коп.\~ \~ \~ \~ \~В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позов підтримує, просить задовольнити в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з'явилась, про причини неявки не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи з поважних причин не подала. \~ \~ \~ \~Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення відповідача проти позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 липня 2016 між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON] укладено кредитний договір № 05.07.2016-000000091, відповідно до п. 1.1 - 1.4 якого за цим Договором Кредитор зобовязується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобовязується повернути Кредит та сплатити Плату за користування. Розмір кожного [PERSON], Плата за користування ним та термін повернення [PERSON] (окрім першого [PERSON]) визначаються у відповідних Заявках Позичальника, погоджених Кредитором. Кредит надається для використання Позичальником на будь-які законні цілі. Сторони погодилися, що Кредит за даним договором не є споживчим, а даний договір не є договором про надання споживчого кредиту. Протягом 3 робочих днів з дати підписання цього Договору Кредитор надає Позичальнику перший [PERSON] на наступних умовах: Сума [PERSON] 7000 грн. 00 коп., строк користування [PERSON] 14 (чотирнадцять) календарних днів з дати надання [PERSON]; плата за користування 1960 (одна тисяча девятсот шістдесят) грн. 00 коп. В п.\~2.1\~Кредитного договору\~визначено,\~що Кредитор\~надає Позичальнику\~кредит на\~умовах його\~строковості,\~платності і\~поворотності. Таким чином, кредитор зобовязався надати Позичальнику [PERSON] у розмірі 7000 грн. 00 коп. на 14 календарних днів з кінцевим терміном повернення до 18.07.2016 року та платою за користування у розмірі 1960 грн. 00 коп. Згідно п. 4.1 Кредитного договору позичальник зобовязалася використати Кредит на зазначені в Договорі цілі і забезпечити своєчасне повернення Кредиту та Плати за користування шляхом внесення в касу Кредитора готівкою або перерахування на рахунок Кредитора в такі терміни: а) повернення кожного [PERSON] до дати, зазначеної у відповідній Заявці (а для першого траншу - у Договорі), як кінцевий термін повернення такого [PERSON]; б) плату за користування за відповідними Траншами в день повернення відповідного [PERSON]; в) штрафні санкції, які можуть бути нараховані Кредитором за несвоєчасне виконання зобовязань за цим Договором - негайно з моменту предявлення Кредитором вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій. 05.07.2016 року ТОВ "Споживчий центр" на виконання умов кредитного договору № 05.07.2016-000000091 від 05.07.2016 року видало [PERSON] [PERSON] у розмірі 7000 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером № 1380 від 05.07.2016 року, чим виконав свої зобовязання в повному обсязі. Відповідач [PERSON] не заперечувала факт укладення кредитного договору № 05.07.2016-000000091 від 05.07.2016 року та отримання коштів в сумі 7000 грн. 00 коп., вказала при цьому, що 30.09.2016 року частково погасила борг, сплативши кошти в сумі 9000 грн. Як вбачається з листів Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (Нацкомфінпослуг) № 9963/15-12 від 12.12.2017 року та № 8435/15-12 від 29.12.2016 року, адресованих [PERSON], розглянувши звернення стосовно врегулювання відносин з ТОВ "Споживчий центр" встановлено, що 05.07.2016 року між Товариством та нею укладено кредитний договір № 05.07.2016-000000091 на суму 7000 грн. 00 коп. (строк, на який надавався кредит 14 днів). 05.07.2016 року нею отримано грошові кошти в сумі 7000 грн. 00 коп. (видатковий касовий ордер від 05.07.2016 року № 1380), 30.09.2016 року на рахунок товариства внесено 9000 грн. (прибутковий касовий ордер № 9214). За інформацією товариства, внесені кошти були зараховані 30.09.2016 року на погашення простроченої заборгованості (4480 грн. 00 коп. пеня, нарахована за прострочення виконання зобовязання, 1960 грн. - плата за користування кредитом, 2560 грн. - повернення основної суми кредиту). Більше розрахунки за договором не здійснювались. Станом на 19.12.2016 року та на 30.11.2017 року за [PERSON] рахується заборгованість на загальну суму 4440 грн. 00 коп. Згідно розрахунку заборгованості та пені за прострочення повернення [PERSON] та плати за користування [PERSON], складеного представником ТОВ "Споживчий центр": розмір траншу, отриманого відповідачем 7000 грн. 00 коп., грошова сума, сплачена відповідачем, зарахована в рахунок погашення пені, відповідно до п. 7.2 кредитного договору - 4480 грн. 00 коп., грошова сума, сплачена відповідачем, зарахована в рахунок погашення [PERSON] та/або плати за користування [PERSON] - 2560 грн. 00 коп., розмір заборгованості відповідача ([PERSON] + плата за користування [PERSON] грошова сума, сплачена відповідачем, зарахована в рахунок [PERSON] та/або плати за користування [PERSON]) 4440 грн. 00 коп., кінцева дата сплати заборгованості 18.07.2016 року; період прострочення сплати заборгованості з 19.07.2016 року по 07.12.2018 року; кількість днів прострочення 872, розмір пені відповідно до договору (денний) - 2%, розмір пені за весь період прострочення 77433 грн. 60 коп., розмір пені за весь період прострочення, зменшеної на суму сплаченої пені 72953 грн. 60 коп., розмір пені, про стягнення якої заявляються позовні вимоги, 8880 грн. 00 коп., розмір заявлених позовних вимог (розмір заборгованості + розмір пені) 13320 грн. 00 коп. В ході судового розгляду справи позивач ТОВ "Споживчий центр" уточнив розмір позовних вимог, фактично зменшив позовні вимоги в частині стягнення пені, у відповідній письмові заяві представник зазначив, що просить стягнути з відповідача [PERSON] пеню в розмірі 1502 грн 06 коп. \~ \~ \~ \~Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним свого зобовязання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Аналіз досліджених судом доказів свідчить про те, що відповідач [PERSON] отримала кредитні кошти, проте у встановленому укладеною з ТОВ "Споживчий центр" угодою порядку та строки його не погасила, у зв'язку з чим вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, позовні вимоги про стягнення з неї боргу з тіла кредиту в сумі 4440 грн. 00 коп. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача нарахованої пені, суд враховує наступне. Відповідно до частини першої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України). Вирішуючи клопотання відповідача про застосування позовної давності, суд враховує наступне. Як встановлено в ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За змістом норми п. 1 ч. 2 ст. 257 ЦК України\~позовна давність\~в один\~рік застосовується,\~зокрема,\~до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені); В ч. 1 ст. 261 ЦК України визначено, що перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. З урахуванням того факту, що позивач ТОВ "Споживчий центр" звернувся до суду з даним позовом 07.12.2018 року, з урахуванням спеціального строку позовної давності пеня підлягає стягненню з відповідача за період з 07.12.2017 року по 07.12.2018 року. Відповідно до п. 5.4 Кредитного договору № 05.07.2016-000000091 від 05.07.2016 року у випадку невиконання/неналежного виконання Позичальником грошових зобовязань за Договором, Кредитор залишає за собою право нарахування пені за кожен день прострочення виконання зобовязання, а саме: за прострочення повернення Кредиту пеню з розрахунку 2% за кожен день прострочення платежу. За змістом положень ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" №\~543/96-ВР від 22.11.1996 року, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Відповідно до норми ст. 3 вказаного вище Закону, розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Виходячи з вищенаведеного, з урахуванням визначеного НБУ розміру облікової ставки в період з 07.12.2017 року по 07.12.2018 року, суд вважає, що пеня підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в загальній сумі 1502 грн. 06 коп. Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь ТОВ "Споживчий центр" підлягає стягненню судовий збір в сумі 1600 грн. 00 коп. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved