Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

03 жовтня 2019 року [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулась до суду із вказаною заявою, яку мотивує тим, що вона народилась [INFO] в с. Красилівка Бахмацького району Чернігівської області, де мешкала до 1990 року. З 1991 року по 1994 рік проживала у м. Бахмач Чернігівської області, згодом повернулась в с. Красилівка, де мешкала до січня 2019 року, після чого приїхала до своєї сестри [PERSON] у м. Глухів Сумської області, у якої зараз проживає, але не може зареєструватись у зв`язку з відсутністю паспорта. Вона мала громадянство та паспорт колишнього СРСР зразка 1974 року, який загубила та своєчасно не отримала паспорт громадянина України. [INFO] року позивачу виповнилось 60 років, вона має право на отримання пенсії за віком, однак не може подати документи до управління пенсійного фонду України для нарахування пенсії у зв`язку з відсутністю у неї паспорта громадянина України. Для отримання паспорта громадянина України позивач звернулась до Глухівського відділу міграційної служби, де серед інших документів їй необхідно надати рішення суду про встановлення факту, що на момент проголошення незалежності України вона постійно проживала на території України, тому вона змушена звернутись до суду. У зв`язку з вище зазначеним просить встановити факт, що вона постійно безвиїзно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року. Ухвалою судді від 07 жовтня 2019 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити, надала пояснення, які відповідають викладеному в заяві. Від Управління ДМС України в Сумській області надійшло письмове пояснення, в якому зазначено, що з документів, поданих до суду, факт постійного проживання заявника на території України підтверджує лише інформація трудової книжки про роботу в Бахмацькій школі № 4. Водночас, заявником не надано суду жодного документа з фотографією, за яким можливо було б встановити її особу. Отже, що доданих до заяви документів недостатньо для підтвердження факту постійного проживання [PERSON] на території України станом на 24.08.1991, адже для підтвердження факту, що має юридичне значення, необхідно враховувати не тільки письмові докази, а й показання свідків, яким відомі обставини, що мають значення для справи. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала з огляду на надання заявником заявки на отримання паспорта, яка містить фотографію останньої. Заслухавши пояснення представників, безпосередньо дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Згідно положень пункту п`ятого частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 315 ЦПК України). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 та ч. 2 ст. 315ЦПК України та роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народилась [INFO] в с. Красилівка Бахмацького району Чернігівської області (а.с. 4). Після реєстрації 25.04.1980 року шлюбу змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с. 5). 23 грудня 1977 року заявник отримала паспорт громадянина СРСР серії [NUMBER] (а.с. 34). З копії трудової книжки вбачається, що [PERSON] з 1990 року по 28 серпня 1991 року працювала в Бахмацькій середній школі № 4 (Чернігівська область), з вересня 1991 року по березень 1994 року - в совхозі «Придеснянський» (Шосткинський район, Сумська область) (а.с. 6). Відповідно довідки Глухівської міської ради № 947 від 10.09.2019 року [PERSON] , [INFO] , проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , де зареєстрована та проживає [PERSON] (а.с. 7). Таким чином, судом достовірно встановлено, що [PERSON] являлась громадянкою колишнього СРСР та постійно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24.08.1991 року) постійно проживали на території України. Відповідно до п. 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001р. № 215 у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі, згідно з ч. 2ст. 315 ЦПК України- у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оцінуючи надані докази як достовірні та достатні, суд дійшов висновку, що факт постійного проживання [PERSON] на території України станом на 24 серпня 1991 року є доведеним. Зважаючи на те, що від встановлення зазначеного факту залежить отримання [PERSON] паспорта громадянина України, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку для його встановлення, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved