Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

06 грудня 2017 року позивачка звернулася до відповідача з позовом, в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини у сумі 2000 гривень щомісячно та аліменти на своє утримання на час догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у сумі 1000 гривень щомісячно, мотивуючи тим, що вона не працює, доглядає дитину, яка знаходиться на її утриманні, а відповідач не надає їй матеріальної допомоги. Позивачка, належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, до суду не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити позов, надала згоду на заочний розгляд справи (а.с. 28). Відповідач, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, до суду повторно не зявився, не повідомив суд про поважні причини неявки та не надав заперечення проти позову (а.с. 16, 21). Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Ураховуючи зазначені обставини справи та норми закону, а також те, що позивачка погодилася на заочний розгляд справи, суд розглянув справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановив заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову. Виходячи з положень ст. 51 Конституції України, та ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обовязки у сімейних відносинах, шлюбі та сімї. Згідно з ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, відповідно обовязок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. За статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно до ст.180, ч.3 ст.181 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частин 1, 2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Частина 2 ст.84, ч.1 ст.80 СК України передбачають, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Аліменти присуджуються одному з подружжя в частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. 14 квітня 2015 року сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД № 228999, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Саратського районного управління юстиції в Одеській області (а.с.4). Згідно копії свідоцтва про народження серії І-ЖД № 460720, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Саратського районного управління юстиції в Одеській області, позивачка та відповідач є батьками [PERSON], яка народилась 23 листопада 2015 року (а.с. 5). З довідки Сергіївської сільської ради Саратського району Одеської області № 766 від 24 жовтня 2017 року вбачається, що дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с. 6). Позивачка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, перебуває на обліку в УСЗН Білгород-Дністровської РДА та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини у розмірі 860 гривень (а.с. 23, 24). Відповідач не працює, суду не надано відомостей про знаходження інших дітей або непрацездатних осіб на його утриманні. Ч. 2 ст.182 СК України встановлює, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 1 січня 2018 року - 1492 гривні. Таким чином, розмір аліментів на дитину сторін [PERSON], якій на час розгляду справи виповнилось 2 роки, не може бути меншим ніж 746 гривень (1492 грн. : 100 х 50). З урахуванням сімейного та матеріального становища сторін, а також стану здоров'я дитини, суд визначає аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі по 2000 гривень щомісячно до повноліття дитини, а на утримання позивачки - в сумі 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору. У звязку з чим, на підставі ч.6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 1280 гривень (640 грн. + 640 грн.).

Outcome: approved