Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

10.12.2018 року [PERSON] в інтересах недієздатного позивача [PERSON] звернулася до Козельщинського районного суду із вищезазначеним позовом про визнання за недієздатним [PERSON] права власності на земельну частку (пай) площею 3,30 умовно кадастрових гектарів, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та знаходиться на території Бреусівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] року [PERSON] посилаючись на те, що після смерті останнього залишилося спадкове майно у вигляді зазначеної земельної ділянки. За життя [PERSON] заповіт не складав. Далі, в позові [PERSON] зазначила, що вона як опікун в інтересах недієздатного [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Козельщинської державної нотаріальної контори з питання отримання [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на вищезазначену земельну ділянку, як спадкоємець за законом, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки відсутні документи, які засвідчують право власності померлого. Відсутність правовстановлюючого документу на земельну ділянку позбавляє недієздатного [PERSON] можливості успадкувати спадкове майно. Згідно ухвали суду від 22.12.2018 року вбачається, що по справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, справа призначена до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 21.01.2019 року о 09 год. 00 хв. Ухвалою суду від 21.01.2019 року залучено в якості третьої особи [PERSON], яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, оскільки остання є спадкоємцем після померлого [INFO] року [PERSON]. В свою чергу місце проживання [PERSON] було зареєстровано за місцем проживання померлого [INFO] року сина [PERSON] Представник позивача в судове засідання не з'явилася, але направила заяву в якій прохала розглянути справу без її участі, позов підтримує. Відповідач Бреусівська сільська рада Козельщинського району Полтавської області в судове засідання не з'явилася, але направила заяву про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позову не заперечує. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але направила заяву в якій зазначено, що до державної нотаріальної контори із заявою з приводу прийняття спадщини після померлого [PERSON] не зверталася, на спадщину не претендує, спадщину не прийняла. До суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини чи визнання права власності на спадкове майно звертатися не буде. Згідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову у підготовчому судовому засіданні відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, зазначаючи, що визнання позову відповідачами не суперечить закону. Суд, вивчивши письмові докази, встановив наступне. У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України вбачається, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], після смерті останнього залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки (пай) площею 3,30 умовно кадастрових гектарів, яка розташована на території Бреусівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області., що також підтверджується довідкою, яка видана відділом у Козельщинському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про те, що на громадянина [PERSON] сертифікат на право на земельну частку (пай) та держаний акт на право власності на земельну ділянку, яка знаходиться на території Бреусівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, не видавались. В додатковому списку претендентів на земельну частку (пай) затвердженого загальними зборами АФ «Бреусівка» від 14.03.2000 року № 2 та 11 сесією Бреусівської сільської ради 23 скликання від 14.03.2000 року громадянин [PERSON] значиться під № 50. Згідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року N 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" вбачається, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Із змісту ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» вбачається, що засобом захисту цивільного права може бути визнання права на земельну частку (пай). Із матеріалів справи вбачається, що спадкоємцем за законом після померлого [INFO] року [PERSON] єнедієздатний [PERSON]. Суд, звертає увагу на те, що [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але направила заяву в якій зазначено, що до державної нотаріальної контори із заявою з приводу прийняття спадщини після померлого [PERSON] не зверталася, на спадщину не претендує, спадщину не прийняла. До суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини чи визнання права власності на спадкове майно звертатися не буде. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.07.2018 року вбачається, що єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після померлого [INFO] року [PERSON] є племінник [PERSON], який був малолітнім на момент відкриття спадщини. Останньому, зокрема опікуну [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як відсутні належним чином оформлені правовстановлюючі документи, які засвідчує право власності померлого. Відповідно до ст. 1265 ЦК України вбачається, що у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ст. 1268 ЦК України визначено, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов позивача підлягає задоволенню, оскільки визнання права власності не порушує права інших осіб і іншим шляхом вирішити питання в позасудовому порядку не можливо. Судові витрати віднести за рахунок держави, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору відповідно п.9 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved