Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

09 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначала, що 02 липня 2015 року померла її матір, [PERSON]. На випадок смерті [PERSON] склала заповіт, в якому все своє майно заповідала [PERSON] Позивач вказує, що своєчасно звернутися з відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті матері вона не мала можливості, оскільки [PERSON] померла на території США, про її смерть позивач довідалася через офіційні джерела міжнародних відносин з українською діаспорою. Свідоцтво про смерть матері, з відповідним перекладом, вона отримала лише у вересні 2018 року. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд визначити їй додатковий строк в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері. В судове засідання позивач надала заяву з проханням позов задовольнити, справу розглянути в її відсутність. Від [PERSON] до суду надійшла заява про визнання позову та з проханням розглянути справу за його відсутності. В зв'язку із цим, враховуючи письмові заяви позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та у зв'язку із визнанням відповідачем позову ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Встановлено, що [PERSON] померла 02 липня 2015 року (свідоцтво про смерть № 07115, вид.08.07.2015 року Департаментом охорони здоровя штату Вашингтон). Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Як вбачається з копії заповіту, посвідченого 22.11.2005 року приватним нотаріусом Володимир-Волинського міського нотаріального округу Волинської області [PERSON], за реєстром № 3643, [PERSON] все належне їй на день смерті майно заповідала [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як зазначено у п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 "Про судову практику у справах про спадкування", при вирішенні питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З доданих до позовної документів вбачається, що відповідні документи про смерть [PERSON] були остаточно оформлені на території США 15 серпня 2018 року, що визнається судом як поважна причина пропуску строку для прийняття спадщини. Таким чином, викладені позивачем у заяві відомості підтверджені відповідними письмовими доказами. За таких обставин, суд вважає, що наведені причини пропуску строку для прийняття спадщини є поважними і їх наявність дійсно перешкодило позивачеві своєчасно звернутися до нотаріальної контори з відповідною заявою. На підставі ст.ст.1270,1272 ЦК України,

Outcome: approved