Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до Виноградівської міської ради, треті особи без самостійних вимог: Виноградівська державна нотаріальна контора, [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок. Вимоги позову мотивовано тим, що 29.03.1983 року Виноградівським районним відділом РАЦС у Закарпатській області, між позивачкою та її чоловіком [PERSON], [INFO], було укладено шлюб, що підтвсрджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Після укладення шлюбу позивачка, зі своїм чоловіком [PERSON], почали спільно проживати за адресою [ADDRESS], у будинку, який був побудований [PERSON], який являвся: батьком чоловіка позивачки [PERSON], свекром позивачки. Згідно архівних даних КП «Виноградівське РБТІ» станом на 01.01.2013 року правовстановлюючих документів на будинок, за адресою [ADDRESS] не оформлено. При цьому, згідно довідки КП «Виноградівське РБТІ» за №85 від 18.02.2016 року та Технічного паспорту на житловий будинок даний житловий будинок з надвірними будівлями будівництвом завершений і його вартість складає 86186 гривень. Первинна інвентаризація житлового будинку проведена 24.10. 1975 року на замовлення свекра позивачки [PERSON], а отже не є самочинним будівництвом. Будинок був побудований на підставі дозвільних документів. Так, згідно п.1.6 рішення виконавчого комітету Виноградівської міської ради народних депутатів Закарпатської області №360 від 24.11.1988 року «Про затвердження актів прийомки в експлуатацію індивідуальних житлових будинків міста» затверджено акт прийому в експлуатацію індивідуального житлового будинку [PERSON] по [ADDRESS] на ім'я померлого [PERSON], [INFO], свекр [PERSON]- помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Після смерті [PERSON], в будинку продовжили проживати: [PERSON] (дружина [PERSON]), позивачка [PERSON], чоловік позивачки [PERSON] з їхньою спільною дочкою [PERSON] Враховуючи те, що після смерті свекра [PERSON] в будинку проживали його дружина [PERSON], їхній єдиний спільний син [PERSON], які є спадкоємцями першої черги в рівних частках, то згідно діючого на той час ЦК УРСР, вони вважаються такими, що прийняли спадщину за померлим [PERSON] [INFO] померла свекруха позивачки [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. В той час в будинку також продовжували проживати чоловік позивачки [PERSON], разом позивачкою та їхньою спільною донькою [PERSON] Після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем першої черги є її єдиний син-чоловік позивачки [PERSON], який у відповідності ст.549 ЦК УРСР від 18.07.1963 року визнається таким, що прийняв спадщину у зв'язку з тим, шо продовжив проживати у будинку та продовжив його утримання. Тобто, після смерті [PERSON] єдиним власником будинку, за адресою [ADDRESS] стає [PERSON], який прийняв спадщину за померлим батьком [PERSON], та померлою матір'ю [PERSON] [INFO] помирає чоловік позивачки-[PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Письмового розпорядження своїм майном на випадок своєї смерті ним зроблено не було. Крім позивачки спадкоємцем щодо майна померлого є донька позивачки -[PERSON], яка відмовилася від права на спадщину та не заявила своє право на неї. З метою оформлення спадщини, позивачка у встановлені законодавством строки, звернулась до Виноградївської державної нотаріальної контори, однак у оформленні права власності на житловий будинок в [ADDRESS] позивачці, відмовлено по причині відсутності правовстановлюючого документу на жилий будинок. Позивачка [PERSON], про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з"явилася, однак до суду подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задоволити. Відповідач-представник Виноградівської міської ради, про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомлений належним чином своєчасно, в судове засідання не з'явився, однак до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності та про те, що не заперечує проти задоволення позову. Представник третьої особи без самостійних вимог-нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори, про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомлений належним чином своєчасно, в судове засідання не з'явився. Третя особа-[PERSON], про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомлений належним чином своєчасно, в судове засідання не з'явився, однак подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.169 ЦПК України необов'язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів та доказів і приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач в своїй позовній заяві, відповідачкою позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.174 ЦПК України визнання ним позову прийнято судом. В судовому засіданні встановлено, що 29.03.1983 року Виноградівським районним відділом РАЦС у Закарпатській області, між позивачкою та її чоловіком [PERSON], [INFO], було укладено шлюб, що підтвсрджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Після укладення шлюбу позивачка, зі своїм чоловіком [PERSON], почали спільно проживати за адресою [ADDRESS], у будинку, який був побудований [PERSON], який являвся: батьком чоловіка позивачки [PERSON], свекром позивачки. Згідно архівних даних КП «Виноградівське РБТІ» станом на 01.01.2013 року правовстановлюючих документів на будинок, за адресою [ADDRESS] не оформлено. При цьому, згідно довідки КП «Виноградівське РБТІ» за №85 від 18.02.2016 року та Технічного паспорту на житловий будинок даний житловий будинок з надвірними будівлями будівництвом завершений і його вартість складає 86186 гривень. Первинна інвентаризація житлового будинку проведена 24.10. 1975 року на замовлення свекра позивачки [PERSON], а отже не є самочинним будівництвом. Будинок був побудований на підставі дозвільних документів. Так, згідно п.1.6 рішення виконавчого комітету Виноградівської міської ради народних депутатів Закарпатської області №360 від 24.11.1988 року «Про затвердження актів прийомки в експлуатацію індивідуальних житлових будинків міста» затверджено акт прийому в експлуатацію індивідуального житлового будинку [PERSON] по [ADDRESS] на ім'я померлого [PERSON], [INFO], свекр [PERSON]- помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Після смерті [PERSON], в будинку продовжили проживати: [PERSON] (дружина [PERSON]), позивачка [PERSON], чоловік позивачки [PERSON] з їхньою спільною дочкою [PERSON] Відповідно до вимог ч.1 ст.529 ЦК УРСР від 18,07.1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти у тому числі (усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст.549 вищевказаного Кодексу особа визнається такою, шо прийняла спадщину, якщо вона фактично вступила в управління або володіння спадковим майном. Враховуючи те, що після смерті свекра [PERSON] в будинку проживали його дружина [PERSON], їхній єдиний спільний син [PERSON], які є спадкоємцями першої черги в рівних частках, то згідно діючого на той час ЦК УРСР, вони вважаються такими, що прийняли спадщину за померлим [PERSON] [INFO] померла свекруха позивачки [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. В той час в будинку також продовжували проживати чоловік позивачки [PERSON], разом позивачкою та їхньою спільною донькою [PERSON] Після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем першої черги є її єдиний син-чоловік позивачки [PERSON], який у відповідності ст.549 ЦК УРСР від 18.07.1963 року визнається таким, що прийняв спадщину у зв'язку з тим, шо продовжив проживати у будинку та продовжив його утримання. Тобто, після смерті [PERSON] єдиним власником будинку, за адресою [ADDRESS] стає [PERSON], який прийняв спадщину за померлим батьком [PERSON], та померлою матір'ю [PERSON] [INFO] помирає чоловік позивачки-[PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Письмового розпорядження своїм майном на випадок своєї смерті ним зроблено не було. Крім позивачки спадкоємцем щодо майна померлого є донька позивачки -[PERSON], яка відмовилася від права на спадщину та не заявила своє право на неї. З метою оформлення спадщини, позивачка у встановлені законодавством строки, звернулась до Виноградївської державної нотаріальної контори, однак у оформленні права власності на житловий будинок в [ADDRESS] позивачці, відмовлено по причині відсутності правовстановлюючого документу на жилий будинок. Таким чином, не дивлячись на той факт, що чоловік позивачки [PERSON], фактично прийняв спадщину, однак у зв'язку з непроведениям ним державної реєстрації права власності на житловий будинок в [ADDRESS], позивачка не взмозі оформити своє право на спадтдину. При цьому, відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред'явити позов про визнання його прана власності. Як визначено ч.1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини. Згідно з вимогами ч.3 ст.1268 ЦК України "Спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї". Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно роз'яснень, які містяться в абзаці 3 п.23 постанови Пленуму Верховного СУДУ України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Outcome: approved