Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

10.05.2017 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшла заява [PERSON], заінтересована особа: Вишгородський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області про встановлення факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України, а саме [INFO]. Заява обґрунтована тим, що заявник [PERSON] є дружиною [PERSON] [INFO], який проживав за адресою: [ADDRESS]. Заявниця вказала, що її чоловік помер [INFO] в лікарін від острого загального недокрів'я. Заявниця вказує, що на підставі наявних в неї документів, зареєструвати смерть її матері органами реєстрації актів цивільного стану не має змоги. З метою забезпечення своїх прав та законних інтересів на території України і подальшого визнання державою Україна факту смерті її чоловіка [PERSON], [INFO], для подальшого оформлення спадщини, просить встановити факт смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO] у м. Донецьку внаслідок гострого загального недокрів'я. У судове засідання заявниця не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила вимоги задовольнити. Представник заінтересованої особи: Вишгородський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надали заяву про те, що не заперечують проти задоволення заявлених вимог та просять справу розглядати без участі їх представника. Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, заявниця [PERSON], [INFO] є дружиною померлого [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 12). [PERSON], [INFO], помер, про що зазначено у лікарському свідоцтві про смерть від 17.12.2016 року виданого Центром первинної медико-санітарної допомоги м. Донецька, причина смерті - гостре загальне недокрів'я (а.с.4-6). Також зазначено, що [PERSON] помер [INFO] у лікарні м. Донецька, та мешкав за адресою: [ADDRESS]. Крім того, 03.03.2017 року заявниця отримала відмову у проведенні державної реєстрації смерті матері від Вишгородського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, оскільки, заявником для підтвердження факту смерті пред'явлено медичний документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024 (а.с. 7). На даний час заявниця [PERSON] проживає та за реєстрована як внутрішньо переміщена особа за адресою: [ADDRESS]. Місто Донецьк, Донецької області на даний час знаходиться на тимчасово окупованій території. Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5, у зв'язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, міста Севастополя та на тимчасово окупованих територіях, та території проведення АТО, проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення, анулювання здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території за місцем звернення заявника. Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5, визначені підстави для державної реєстрації смерті, однією з підстав є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 234, ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки. Пунктом 8 частини 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 256 ЦПК України). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 5 ч. 1 ст.256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Тобто лікарське свідоцтво про смерть [PERSON], видане Центром первинної медико-санітарної допомоги м. Донецька, причина смерті - гостре загальне недокрів'я від 17.12.2016 року, на території тимчасово не підконтрольній Україні, не створює правових наслідків. За таких обставин, встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих чи майнових прав заявника; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт смерті, що має юридичне значення для послідуючого отримання документів для прийняття спадщини, а також для інформування відділу соціального забезпечення та пенсійного фонду України. Таким чином є всі підстави для задоволення заяви про встановлення факту смерті чоловіка заявниці. У відповідності з ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначене Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання (ч.4 ст.257-1 ЦПК України). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved