overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

05 січня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], 1993р.н., яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 02.01 2015 р. о 13год. 25хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор та адвокат не заперечували проти задоволення заяви. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 02.01.2015 р. о 13год. 25хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Сенюк лікарні КЗ Межевський "РЦМСД" ДОР При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора тривожна, підозріла, оглядається по сторонам, кричить, кудись йде. Каже, що чула «голоси». Що вона померла, її розрізали, вона себе зшила, тому тепер вона фантом. Чує думки інших. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - гострий поліморфний психотичний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

05 січня 2015 року заявниця звернулася до суду з даною заявою, котру підтримала у судовому засіданні та пояснила, що вона народилася [INFO] і на даний час є неповнолітньою, їй виповнилось 17 років. Вказує, що з червня місяця 2013 року зустрічається з [PERSON] та між ними склались хороші дружні стосунки, вони покохали один одного і їх стосунки переросли в близькі. На даний час вона вагітна і, тому бажає зареєструвати шлюб з [PERSON]. У них призначена дата весілля - 24 січня 2015 року. Онак при зверненні до Струпківської сільської ради Коломийського району для подачі заяви про реєстрацію шлюбу, їй було роз'яснено що оскільки вона не досягла шлюбного віку, необхідно надати судове рішення про дозвіл на укладення шлюбу Просить заяву задоволити та надати їй право на шлюб зі [PERSON] так як це відповідає її інтересам. Заінтересовані особи: мати заявниці [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні підтримали вимоги заяви та не заперечили щодо її задоволення. Представники заінтересованих осіб: Струпківської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області та Відділу реєстрації актів цивільного стану по Коломийському району у в судове засідання не з'явились, хоча про час та місце розгляду справи повідомлено належним чином, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності та зазначили, що не заперечують проти заяви та покладаються на погляд суду. Враховуючи пояснення сторін, заяви представників заінтересованих осіб, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що заявниця [PERSON], [INFO], не досягла шлюбного віку та на даний час їй виповнилось 17 років, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого 28 жовтня 1997 року Струпківською сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області , актовий запис № 22 (а.с.14), тому вона не може зареєструвати шлюб з [PERSON] ,[INFO], однак бажає і має намір зареєструвати даний шлюб і це відповідає її інтересам і інтересам [PERSON], про що останній ствердив у судовому засіданні. Крім того, заявниця [PERSON] відповідно до довідки Отинійської районної лікарні № 1 № 288 від 26 грудня 2014 року знаходиться на "Д" обліку в гінекологічному кабінеті Отинійської поліклініки, діагноз: вагітність 22 тижні (а.с.4) Беручи до уваги вищенаведене, враховуючи вимоги ст.23 СК України, суд приходить до висновку що заяву [PERSON] слід задовольнити. На підставі на веденого та ст.ст.22,23 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

05 січня 2015 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 12 жовтня 2004 року. Шлюб був зареєстрований виконавчим комітетом Куснищанської сільської ради Любомльського району Волинської області, актовий запис №9. Від даного шлюбу у них є двоє дітей: неповнолітній син [PERSON], [INFO] та неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, не підтримують подружніх стосунків, шлюб існує лише формально. Просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. В судове засідання відповідач не з'явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечує щодо задоволення позову. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12 жовтня 2004 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Куснищанської сільської ради Любомльського району Волинської області, актовий запис №9 (а.с.3). Від даного шлюбу у них є двоє дітей: неповнолітній син [PERSON], [INFO] та неповнолітній син [PERSON], [INFO] (а.с.4-5). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю" встановлено, що проголошена Конституцією охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Як встановлено судом, сторони подружніх стосунків не підтримують, шлюб існує лише формально. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім'ї, та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення позивачем щодо збереження сім'ї, та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача понесені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

05 січня 2015 року позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із зазначеним позовом. В позовній заяві вказує, що 01.06.2011 року укладено кредитний договір між ПАТ КБ «Приватбанк» з відповідачкою, за яким остання отримала кредит у розмірі 10 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, відповідачка не виконала умов кредитного договору належним чином, тому має заборгованість - 18720,26 грн. Позивач прохав суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 18720,26 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав повністю та прохав його задовольнити. Відповідачка [PERSON], будучи належним чином повідомлена про час і місце слухання справи, в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З матеріалів справи вбачається, що 01.06.2011 року укладено кредитний договір з ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.6-7). Станом на 31.10.2014 року заборгованість відповідачки [PERSON] перед банком становить 18720,26 грн.: заборгованість за кредитом - 9255,60 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 6997,03 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 1100,00 грн., штраф (фіксована частина - 500 грн., штраф (процентна складова) - 867, 634 грн. Отже, згідно розрахунку заборгованості заборгованість відповідачки становить 18720,26 грн. (а.с.4-5). Згідно ст.ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк відповідно до умов договору. Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України "боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання". Відповідно до ст. 1054 ч.2, ст.1050 ч.2 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому. Оскільки відповідачка неналежним чином виконувала зобов'язання внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором, суд вважає стягнути з неї на користь позивача заборгованість в сумі 18720, 26 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

05 січня 2017 року до Костопільського районного суду надійшла заява юрисконсульта КП «Костопількомуненергія» [PERSON] про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 564/2172/15-ц. З вказаної заяви вбачається, що представник позивача вважає, що в рішенні від 23 грудня 2015 року по цивільній справі за позовом КП «Костопількомуненергія» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, вирішено не усі позовні вимоги, зокрема не вирішено питання про стягнення з відповідача судових витрат по справі. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася, до суду подала клопотання про розгляду заяви без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З врахуванням вимог ч. 3 ст. 220 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд заяви у відсутності сторін. Вивчивши матеріали цивільної справи № 564/2172/15-ц та надані докази, суд рахує, що заява юрисконсульта КП «Костопількомуненергія» [PERSON] про ухвалення додаткового рішення підлягає до задоволення з наступних підстав. З позовної заяви (а.с.3-4) вбачається, що КП «Костопількомуненергія» просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 11 168,91 грн. та судовий збір в розмірі 263 грн. 60 коп. Із рішення Костопільського районного суду від 23.12.2015 року по цивільній справі № 564/2172/15-ц (а.с. 44-45) вбачається, що позов КП "Костопількомуненергія" задоволено частково, зокрема стягнено з [PERSON] на користь позивача заборгованість за послуги з теплопостачання в сумі 5980,18 грн. та інфляції та 3 % річних в сумі 2864,20 грн., всього 8 844 грн. 38 коп. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне постановити додаткове рішення по справі, оскільки при постановленні основного рішення не було вирішено питання про стягнення судових витрат з відповідача. З квитанцій № 1134 від 31.08.2015 р. та № 182 від 13.02.2015 року (а.с. 1-2) вбачається, що КП «Костопількомуненергія» за предявлення вказаного позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Частиної 1 статті 88 ЦПК України передбачено, що вразі якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Таким чином суд вважає, що слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача КП «Костопількомуненергії» судові витрати в розмірі 191 грн. 90 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

05 січня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 23 жовтня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1901, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя не склалось через постійні сварки, несумісність характерів та зловживання відповідачем алкоголем, шлюбні відносини припинені, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, між ними втрачено почуття взаємоповаги, подальше спільне життя вважає неможливим. В судове засідання позивач не з»явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі та зазначивши про підтримання позовних вимог. В заяві вказала про відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи та відзиву на позов до суду не надав. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст.280 ЦПК України, якщо відповідач, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з»явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не надав відзив на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищенаведене суд визнав можливим проводити заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 23 жовтня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1901 (а.с.5). Від даного шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO] (а.с.8). Сімейним Кодексом України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Дружина та чоловік зобов"язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги ч.1 ст.55 СК України. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Враховуючи досліджені обставини справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

05 травня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом посилаючись на те, що публічне акціонерне товариство "Дельта Банк", та відповідач, [PERSON] травня 2010 року уклали кредитний договір № 006-03518-250510, згідно умов договору відповідачу було відкрито картковий рахунок № 26251903559032 в національній валюті України гривні, видано платіжну картку, відкрито кредитну лінію. Однак зобовязання за договором відповідач не виконав, станом на 06 квітня 2015 року заборгованість за договором складає 3683 грн. 61 коп., яка складається з 3683 грн. 61 коп. тіло кредиту. У судове засідання представник позивача не зявився, в позові просив суд розглянути справу за його відсутності, та у разі неявки відповідача провести заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнала. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 25 травня 2010 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 006-03518-250510 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, згідно з яким відповідачу було відкрито картковий рахунок № 26251903559032 в національній валюті України гривні. У звязку з цим відповідачем було отримано кредит (а.с.2-4). Однак зобовязання передбачені зазначеним кредитним договором відповідач не виконує. Станом на 06 квітня 2015 року розмір заборгованості дорівнює 3683 грн. 61 коп., яка складається з 3683 грн. 61 коп. тіло кредиту. (а.с.6). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно з нормою ст.526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Враховуючи, що позивач, публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», звільнений від оплати судового збору на підставі п.22 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд стягує судовий збір з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, відповідно ч.3 ст.88 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

05 травня 2015 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 04 серпня 2007 року між ним та відповідачем зареєстровано шлюб Малаївською сільською радою Красноокнянського району Одеської області, про що зроблено актовий запис № 04. У шлюбі народилася донька - [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалося, у зв'язку з різними поглядами на життя. Фактично шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться з липня 2009 року. Тому він вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Позивач, повідомлений належним чином до суду не з"явився, надав заяву, згідно якої просив розглядати справу у його відсутність, позов підтримав. Відповідач, повідомлена належним чином до суду не з"явилася, надала заяву, згідно якої наполягала на розгляду справи у її відсутність, позов визнала та просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - «[PERSON]». Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 04 серпня 2007 року Малаївською сільською радою Красноокнянського району Одеської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис № 04 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]) /а.с.4/. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Сімейне життя у подружжя не склалося. Подружжя проживає окремо. Сім'я фактично розпалася та існує лише формально. Причиною розпаду сім'ї стала несумісність характерів, різні погляди на життя. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінила своє прізвище, вона має право після розірвання шлюбу і надалі іменуватися цим прізвищем. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї протирічить інтересам подружжя, і шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved