Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з указаним вище позовом, посилався на те, що [INFO] померла [PERSON], яка проживала у с. Завалів Підгаєцького району Тернопільської області. Він є спадкоємцем за заповітом від 24 березня 2011 року, посвідченим секретарем завалівської сільської ради . У липні 2016 року він звернувсь до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], проте йому було відмовлено через пропуск строку для прийняття спадщини. А тому, позивач просив суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом. Позивач в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача [PERSON]- [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи у відсутності відповідача. Заперечень щодо позову не має , просила позов задоволити . Представник відповідача - Завалівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області спрямував до суду заяву про слухання справи у його відсутність, позов визнав. Суд вирішив за можливе розглянути справу в судовому засіданні у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.197 ЦПК України та Рішення Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року(справа про фіксування судового процесу технічними засобами). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевірив законність визнання позову, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Крім того, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Правовідносини у справі врегульовані наступними положенням норм матеріального права Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами 1, 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу. Згідно з вимогами ст. ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Отже суд, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані у випадку доведеності наявності перешкод для подання відповідної заяви та наявності підстав для визнання судом цих обставин поважними. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Наведене викладено у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12) та від 4 листопада 2015 року (справа 6-1486цс15), які в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх судів. Отже, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 24.03.2011 року [PERSON] склала заповіт, який зареєстровано в реєстрі за №10, згідно якого належне їй майно заповіла в рівних частках лабі вірі Степанівні та [PERSON] [INFO] [PERSON] померла. Оскільки позивач на час відкриття спадщини проживав окремо від спадкодавця [PERSON], що підтверджується копією паспорта в якому місце прописки вказано с. теофіпілка Козівського району з 17.09.2013 року, а тому для прийняття спадщини повинен був подати відповідну заяву. Враховуючи те, що в законодавстві не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, їх поважність має визначатися у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи. Оскільки спадкова справа не відкривалась, спадщина ніким не прийнята, інші спадкоємці яким є відповідач [PERSON] не заперечила. Щодо задоволення позовних вимог та враховуючи те що заяв про відмову від спадщини позивач не подавав, спадщина не визнана судом відумерлою позивач в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє порушене право не може, тому суд дійшов під ставність позовних вимог. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що причини пропуску звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини є об"єктивними, тому, враховуючи положення ст. 6 Конвенції, невизнане право позивача підлягає захисту. На підставі викладеного, з метою захисту прав позивача, суд приходить до висновку , що строк позивачем пропущено з поважних причин, суд приходить до висновку про надання позивачу додаткового строку терміном два місяці для подання ним заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] по заповіту останньої, тому позовні вимоги позивача про визначення додаткового строку на прийняття спадщини є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Витрати, понесені по справі, віднести на позивача.

Outcome: approved