Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

11.12.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно, обгрунтовуючи позовні вимоги, тим, що позивачу на підставі Державного акту на право приватної власності на земелю належить земельна ділянка , що розташована на території садівничого товариства «Лісова Поляна» Надержинської сільської ради Полтавського району площею - 0,06 га., але в зв»язку з втратою оригіналу Державного акту власник позбавлений можливості розпоряджатися своїм майном. В судове засідання позивач не з'явився попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Від відповідача: Надержинської сільської ради Полтавського району та області до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, не заперечуючи проти задоволення позовних вимог. Від третьої особи: Відділу Держземагенства Полтавського району Полтавської області до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, проти позову не заперечили та при винесенні рішення поклались на розсуд суду. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що рішенням Надержинської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 31 липня 1998 р. за № 36, передано безкоштовно у власність [PERSON] члену садівничого товариства «Лісова Поляна», земельну ділянку площею -0,06 га. для садівництва. Згідно Державного акту на право приватної власності серія І-ПЛ № 016799, виданого 09.08.1999р. Надержинською сільською радою Полтавського району , позивачу належить земельна ділянка площею 0,06 га. для ведення садівництва, що розташована на території садівничого товариства «Лісова Поляна» Надержинської сільської ради Полтавського району. Оригінал Державного акту на право приватної власності серія І-ПЛ № 016799, позивачем втрачено. 05.02.2012р. у «Жовтій газеті» було розміщено оголошення про втрату Державного акту на право приватної власності серія І-ПЛ № 016799, виданого 09.08.1999р. Надержинською сільською радою Полтавського району. Згідно довідки виданої Садовим товариством «Лісова Поляна» , [PERSON] належить приватизована земельна ділянка на підставі державного акту виданого в серпні 1999р. Відповідно до акту - схеми, складеного 31.08.2012р. землевпорядником Надержинської сільської ради Полтавського району та області, земельна ділянки площею 0,06 га в с/т «Лісова Поляна» належить [PERSON] Листом Відділу Держземагенства у Полтавському районі Полтавської області від 04.10.2013р. № 0121/531. роз»яснено, що другі примірники державних актів на право власності на земельні ділянки довічно зберігаються в архівному відділі підрозділі і видачі не підлягають та додатково повідомлено, що з 01.01.2013р. в зв»язку з внесеними змінами до земельного законодавства України , державні акти на право власності на земельні ділянки та їх дублікати не видають. Суд, виходячи з вищевикладеного вважає, що позивач не мав іншої можливості підтвердити наявність права власності на нерухоме майно, окрім як в судовому порядку згідно чинного законодавства. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В зв'язку з повним визнанням позову відповідачем та на підставі п. 24 ПП ВСУ "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12.06.2009 року, суд вважає за можливе обмежитись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved