Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

11 січня 2020 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк В.С., виданий 04.12.2019 року та зареєстрований за №3856. Вимоги обгрунтовані тим, що вчиняючи спірний виконавчий напис, нотаріусом було порушено вимоги Закону України «Про нотаріат» та Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, належним чином не перевірено безспірність вимог відповідача (сума заборгованості є предметом розгляду в суді); не передбачено вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не є нотаріально посвідченим; не надано доказів переходу права вимоги до ТОВ «Вердикт капітал». 30.06.2020 року до суду надійшов відзив Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на заявлені вимоги в яких представник просить відмовити в задоволенні позовних вимог на тій підставі, що позивач не виконувала належним чином умов кредитного договору внаслідок чого утворилась заборгованість. Банк переуступив заборгованість за кредитним договором та було прийнято рішення про звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису для стягнення суми заборгованості. Представник відповідача зазначає, що безспірність заборгованості визначається не нотаріусом або стягувачем, а відповідно до Переліку документів за якими стягнення проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а нотаріус лише перевіряє безспірність заборгованості по наданим документам. Позивач не зазначає, який із документів не надано нотаріусу, як і не зазначено які його права порушені. Також представник вказує, що приватному нотаріусу були надані всі необхідні документи для вчинення виконавчого напису, які підтверджують право вимоги та безспірність суми заборгованості. Відповідь на відзив до суду не надходила. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, звернулися до суду із заявою про слухання справи в їх відсутність, зазначають, що заявлені вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк В.С. в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Третя особа - Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко Іван Павловичв судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив, пояснення на заявлені вимоги не направив до суду. А тому на підставі положень статті 223 ЦПК України суд ухвалив про подальше слухання справи у відсутність сторін, які не з`явились в судове засідання. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 29.05.2008 року між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] був укладений Договір про надання кредиту та заставу транспортного засобу №11352736000 за умовами якого Банк надав позивачу кредит в сумі 24 093,00 долари США строком повернення до 29.05.2017 року. 04.12.2019 приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк В.С. вчинено виконавчий напис яким запропоновано звернути стягнення з [PERSON] , яка є боржником за Кредитним договором 11352736000 від 29.05.2008 року, який було укладено з АКІБ «УкрСибБанк» правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Кредитні ініціативи», правонаступником всіх прав та обов`язків якого на підставі Договору факторингу №05/12 від 20.04.2012 року є ТОВ «Кредекс Фінанс», яке було перейменоване на Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». Як зазначено у виконавчому написі, строк платежу за кредитним договором 11352736000 від 29.05.2008 року настав, Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 16.12.2016 року по 16.12.2019 року, сума заборгованості складає 156 472,77 грн. в тому числі: - 3% річних за період з 16.12.2016 року по 06.11.2019 року в сумі 34 154,00 грн.; - пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості за період з 16.12.2018 року по 06.11.2019 року - 122 318,77 грн. Виконавчий напис зареєстрований за №3856. Постановою від 20.02.2020 року приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко І.П. відкрив виконавче провадження №61353059 з примусового виконання виконавчого напису №3856 виданого 04.12.2019 року. Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до п. 19 частини 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Главою 16 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1 даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п. 1.2 Інструкції, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Пунктом 3.1 Інструкції визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Крім того, пункт 3.3 Інструкції передбачає, що якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Пунктом 3.5 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Як передбачено ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Як зазначено у виконавчому написі, він вчинений за період з 16.12.2016 року по 16.12.2019 року. Однак, згідно з умовами кредитного договору, кредит надавався строком до 29.05.2017 року. В той же час, на момент вчинення виконавчого напису минуло три роки з моменту виникнення права вимоги. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. На думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права в аналогічних правовідносинах дійшла Велика палата ВС у постанові від 29.03.2019 у цивільній справі №137/1666/16-ц. Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. В той же час суду не надано доказів, що нотаріусу для вчинення виконавчого напису надавались документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Крім того як встановлено судом, рішенням Іванківського районного суду Київської області від 15.05.2017 року (справа №366/726/17) позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» в особі Мухи Павла Валерійовича до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави шляхом його продажу від імені боржника - задоволено повністю - в рахунок погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11352736000 від 29.05.2008 року звернути стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» (ЄДРПОУ: 36799749, місцезнаходження: вул.Авіакоструктора Ігоря Сікорського, буд.8, поверх 6, м.Київ, Київська область, 04112) на предмет застави автомобіль: тип ТЗ: легковий універсал, марка: КІА, модель: СЕЕD, рік випуску: 2008, номер кузова: [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] , ринковою вартістю 205000, 00 гривень, який належить [PERSON] на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу № 505 від 19.05.2008 року, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобі серії [NUMBER] , виданого 27.05.2008 року, шляхом продажу вказаного автомобіля та укладення від імені [PERSON] Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем (в особі уповноваженого представника ТОВ «Кредекс Фінанс»), в рахунок погашення заборгованості в розмірі 205000,00 грн.; надано (визнати) право ТОВ «Кредекс Фінанс» (ЄДРПОУ: 36799749) (в особі його уповноваженого представника) підписувати від імені [PERSON] договір купівлі-продажу вказаного автомобіля під час його укладання з іншою особою покупцем, з наданням права (повноваження) вчиняти від імені [PERSON] усі дії, необхідні для зняття вказаного автомобіля з обліку за місцем звернення у одному з Центрів надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів у відповідності до «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затвердженим Постановою КМУ від 07 вересня 1998 p. № 1388, в тому числі повноваження на звернення із письмовою заявою про зняття з обліку, на звернення із письмовою заявою про видачу нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого або викраденого, на отримання акту огляду вказаного автомобіля, на отримання нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, на підпис зазначених заяв, на пред`явлення вказаного автомобіля для огляду; витребувано у [PERSON] автомобіль: тип ТЗ: легковий універсал, марка: КІА, модель: СЕЕD, рік випуску: 2008, номер кузова: [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] , який належить їй на праві власності та знаходиться у неї або інших осіб, а також комплект ключів від цього автотранспортного засобу, свідоцтво про реєстрацію автотранспортного засобу, номерні знаки [NUMBER] та передати їх представнику ТОВ «Кредекс Фінанс» (ЄДРПОУ: 36799749, місцезнаходження: вул.Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, поверх6, м.Київ, Київської області, 04112). Рішенням апеляційного суду Київської області від 27.07.2017 року, апеляційну скаргу [PERSON] задоволено - рішення Іванківського районного суду Київської області від 15 травня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення - відмовлено в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредекс Фінанс" до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. Постановою Верховного Суду від 06.02.2019 року, касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» задоволено частково - рішення Апеляційного суду Київської області від 27 липня 2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Потім, постановою Київського апеляційного суду від 05.06.2019 року, апеляційну скаргу відповідача [PERSON] - задоволено частково - рішення Іванківського районного суду Київської області від 15 травня 2017 року - змінено, зменшивиши визначений судом першої інстанції розмір заборгованості, з 205000 гривень до 199477 гривень 41 копійку, в іншій частині рішення суду залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 04.03.2020 року, касаційну скаргу [PERSON] задоволено - рішення Іванківського районного суду Київської області від 15 травня 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 червня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення яким відмовлено у задоволенні позову Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. Як зазначив Верховний Суд, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ТОВ «Кредекс Фінанс» про звернення стягнення на предмет застави шляхом продажу заставодержателем предмету застави третій особі, оскільки такий спосіб звернення стягнення на заставне майно сторони договору застави визначили як позасудовий, що відповідає положенням статті 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». В той же час Верховним Судом встановлено, що 20 квітня 2012 року ПАТ «УкрСиббанк» (клієнт) та ТОВ «Кредекс Фінанс» (фактор) уклали договір факторингу № 05/12, відповідно до умов якого ПАТ «УкрСиббанк» відступив на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» своє право вимоги заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу від 29 травня 2008 року № 11352736000. На підставі вказаного договору до TOB «Кредекс Фінанс» перейшло право вимоги, що виникло з договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу за № 11352736000 від 29 травня 2008 року. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 310/9293/15 (ЄДРСРУ № 71825964). Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Крім того, Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис був вчинений приватним нотаріусом 04 грудня 2019 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі N 826/20084/14. Укладений між АКІБ «УкрСибБанк» та позивачем договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису не був посвідчений нотаріально, а тому суд вважає, що з врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин наявні правові підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису та подання стягувачем неналежних документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Зазначена позиція підтверджується зокрема Постановою ВС КЦС від 15.04.2020 р. по справі № 158/2157/17. Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. З відповідача на користь позивача на підставі положень статті 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved