overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

У травні 2014 року заявниця звернулася до суду з заявою про визнання недієздатною сестри [PERSON] [INFO], вказуючи на те, що вона з дитинства страждає на тяжку розумову відсталість, яка обумовлена хромосомною патологією (хворобою Дауна) та потребує опіки і постійного стороннього догляду, що підтверджується довідкою райпсихіатра Миронівської ЦРЛ, висновком Миронівської ЦРЛ про стан здоров"я, фізичний та розумовий розвиток особи, яка потребує опіки, та довідкою про встановлення другої групи інвалідності безстроково. Внаслідок такого хронічного, стійкого психічного розладу вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного стороннього догляду і опіки. [INFO] в м. Черкаси померла їхня мати [PERSON], яка до того здійснювала догляд за сестрою, їх батько помер ще 1986 року. А тому постало питання про визнання її недієздатною та встановлення опіки над нею. У судовому засіданні заявниця свої вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в заяві, просить їх задовольнити. Представник органу опіки та піклування у судове засідання не з"явився,до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника,заявлені вимоги визнаються. Заслухавши заявницю, вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною,якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно акта амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи №235ц від 28.07.2014року [PERSON] страждає на тяжку розумову відсталість у ступеню вираженої імбецильності (внаслідок хвороби Дауна) За своїм психічним станом [PERSON]не може розуміти характер та значення своїх дій та керувати ними,потребує опіки (а.с.35). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатною [PERSON] На даний час [PERSON] потребує встановлення опіки,оскільки згідно висновку лікарської комісії №168 від 26.03.2014року вона потребує постійного стороннього догляду у зв"язку з обмеженням самообслуговування,обмеженням здатності контролювати свою поведінку (а.с.23) Згідно ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування Владиславської сільської ради вважає за доцільне призначити опікуном [PERSON] її сестру [PERSON] На підставі ст.ст. 39,60 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

У травні 2014 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 06 червня 2009 року з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Протягом останніх п"яти місяців проживають окремо, не ведуть спільне господарство, не підтримують сімейно-шлюбні відносини. Тому просила шлюб розірвати. В судове засіданні позивачка не з"явилась, просила слухати справу без її участі, позов підтримує, на примирення не згодна. Відповідач в судове засідання не з"явився, просив слухати справу без його участі, позов визнає, проти примирення заперечує. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 06 червня 2009 року перебувають в шлюбі зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Бородянського районного управління юстиції Київської області. Від цього шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3), копією свідоцтва про народження (а.с.5). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка заперечує проти примирення, відповідач позов визнав і визнання позову не порушує права інших осіб, то суд вважає, що позов необхідно задовольнити та шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

У травні 2014 року позивачка звернулась до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 18 лютого 2012 року між нею та відповідачем Відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 39. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, відповідач ніякої участі ані в утриманні доньки ані в утриманні дружини не приймає, у зв"язку з чим позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, а також стягнути з відповідача аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1000 гривень щомісяця. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, а саме просив зменшити розмір аліментів на утримання дружини у зв"язку з тим, що він офіційно не працює та має нестабільний дохід, при цьому проти задоволення позову в іншій його частині не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенн в повному обсязі з наступних підстав: Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 84 ч. 2 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі відповідач [PERSON] є чоловіком позивачки та батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, відповідач ніякої участі ані в утриманні доньки ані в утриманні дружини не приймає та донька проживає разом з позивачкою. З пояснень відповідача наданих в судовому засіданні вбачається, що він офіційно не працює та має нестабільний дохід, при цьому доказів стабільного заробітку відповідача позивачкою не надано. На підставі викладеного суд беручі до уваги майновий стан відповідача вважає за можливе позов задовольнити частково, а саме зменшити заявлений розмір аліментів на утримання дружини з 1000 гривень на 500 гривень щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернулася до Корольовського районного суду м. Житомира із позовом до [PERSON], в якому просила стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше одного неоподаткованого мінімума доходів громадян на дитину щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач працює та має доходи, добровільно не бере участі в утриманні дитини, яка проживає разом з нею і потребує постійного догляду та матеріальних витрат, а тому просила присудити аліменти у судовому порядку. Позивач у судове засідання не зявилася, подала через канцелярію суду заява, в якій позов підтримала у повному обсязі, розгляд справи просила проводити за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, подав через канцелярію суду заяву, в якій поданий позов визнав повністю, розгляд справи просив проводити за його відсутності. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], 14 червня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 8). Відповідно до довідки Жовтневої сільської ради Ружинського району Житомирської області №227 від 08.06.2015 р. дитина [PERSON] проживає разом з матір"ю [PERSON] за адресою: у Ружинському районі [ADDRESS] (а.с. 24). Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З урахуванням визнання відповідачем позовних вимог щодо присудження на користь позивача аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частині всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення. Щодо позовних вимог в частині визначення розміру аліментів на утримання сина не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян, то зазначені вимоги задоволенню не підлягають, оскільки не відповідають вимогам ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, відповідно до якого мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в дохід держави, що складаються з судового збору розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивач в силу п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від їх сплати.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON], мотивуючи його тим, що 21 січня 2006 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Новозаводської сільської ради Черовноармійського району Житомирської області, актовий запис № 1. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Під час подружнього життя між ними часто виникали непорозуміння, через те, що відповідач вживав спиртні напої та порушував подружню вірність. В липні 2013 року [PERSON] поїхав на заробітки до м. Києва, де знаходиться і по даний час. З того періоду перестав підтримувати подружні стосунки, дитиною не цікавиться. Важає, що їх шлюб має лише формальний характер, тому враховуючи наведене, просить суд його розірвати, дочку для подальшого виховання та утримання залишити біля неї, після розірвання шлюбу залишити прізвище "Петренко". Позивачка в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задоволити. Відповідач в судовому засідання не з"явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи через оголошення в пресі. Вислухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ТП № 013303, виданого виконавчим комітетом Новозаводської сільської ради Черовноармійського району Житомирської області, сторони уклали шлюб 21.01.2006 року, про що в книзі реєстрації актів про шлюб зроблено запис за № 1. Із свідоцтва про народження серії І-ТП № 029322 від 26.06.2006 року вбачається, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що подружнє життя з відповідачем не склалося, на грунті сварок, вживання відповідачем спиртних напоїв та подружніх зрад. З липня 2013 року сторони проживають окремо, спільного бюджету та господарства не ведуть, тому суд вважає, що подальше перебування позивачки у шлюбі суперечить її інтереса.\~\~\~\~ \~\~\~ \~\~\~ \~\~\~ \~\~\~ \~\~\~ \~\~\~ \~\~\~ \~\~\~ \~\~\~ \~\~\~ \~\~\~ \~\~\~ \~\~\~ \~\~\~ \~\~\~ \~\~\~ \~\~\~ \~\~\~ \~\~\~ \~\~\~ \~\~\~ \~\~\~ \~\~\~ \~\~\~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON], мотивуючи його тим, що 29 жовтня 2005 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Червоноармійського району Житомирської області, актовий запис № 35. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Одруження виявилось невдалим. Через різні погляди на життя у сім"ї виникають сварки, конфлікти на грунті особистої неприязні, що негативно впливає на виховання дитини та його психічне здоров"я. Внаслідок чого втрачено почуття кохання та поваги один до одного. З січня 2015 року шлюбні стосунки не підтримують. Враховуючи наведене, просить суд розірвати шлюб з [PERSON], сина [PERSON], [INFO] для подальшого виховання залишити на її утриманні. Позивачка в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що чоловік зловживає спиртними напоями і перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння створює нестерпні умови для спільного життя. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце його проведення належним чином повідомлений. Будь-яких повідомлень про причини неявки та заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надійшло. При таких обставинах, суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Червоноармійського району Житомирської області, сторони уклали шлюб 29.10.2005 року, про що в книзі реєстрації актів про шлюб зроблено запис за № 35. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.05.2009 року вбачається, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що відповідач зловживає спиртними напоями і на цьому грунті між сторонами виникають часті сварки, що стало причиною втрати почуття поваги та кохання. З січня 2015 року проживають окремо, спільного бюджету та господарства не ведуть, тому суд вважає, що подальше перебування сторін у шлюбі суперечить інтересам позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернувся до суду з зазначеною вище позовною заявою, посилаючись на те, що згідно з рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 31.10.2011 року, ухваленому по цивільній справі № 2-2055/11, з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10.10.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач посилаючись на ту обставину, що він ніде не працює, має мінливий нерегулярний дохід, на його утриманні знаходиться неповнолітній син [PERSON], [INFO], а також у зв"язку з тим, що мати [PERSON], [INFO] [PERSON] яка в свою чергу також надавала допомогу в утриманні їхнього сина померла 05 серпня 2010 року, просить суд зменшити визначений рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 31.10.2011 року розмір аліментів та визначити йому аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 350 гривень на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Згідно з положеннями ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з положеннями ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 31.10.2011 року, ухваленому по цивільній справі № 2-2055/11, з позивача стягуються аліменти на користь відповідача [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10.10.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач офіційно ніде не працює, на його утриманні також знаходиться малолітня дитина [PERSON], [INFO], мати якого [PERSON]померла 05 серпня 2010 року. З урахуванням зазначених обставин суд вважає за можливе зменшити розмір аліментів у зв"язку зі зміною матеріального становища позивача, а також у зв"язку з тим, що на його утриманні також знаходиться малолітня дитина, але при цьому вважає за доцільним визначити йому розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісяця. \~\~\~\~\~

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

У травні 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом. В позовній заяві ї вказує, що 11.11.2011 року померла [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Комендантівка по вул. Гагаріна, 16 Кобеляцького району Полтавської області. Вона є спадкоємицею за заповітом. Однак, оформити у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину не має можливості, оскільки відсутні первинна реєстрація та правовстановлюючі документи на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Позивачка прохала суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала повністю. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України «право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів». Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України» право власності припиняється у разі смерті власника». З матеріалів справи вбачається, що 11.11.2011 року померла [PERSON] (а.с. 4). Позивачка є спадкоємицею за заповітом (а.с.10). Позивачка прийняла спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори ( а.с.11). Державний нотаріус видав позивачці свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки ( а.с.12,13). Постановою від 25.05.2015 року нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок в зв"язку з відсутністю державної реєстрації права власності та правовстановлюючих документів( а.с.15). Згідно довідки [PERSON] сільської ради за померлою [PERSON] значиться в погосподарських книгах житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, 1956 року забудови, що знаходиться в с. Комендантівка по вул. Гагаріна, 16 Кобеляцького району Полтавської області ( а.с. 9), однак свідоцтво про право власності та первинна реєстрація права власності відсутні. Згідно довідки КП "Кобеляцьке БТІ" за [PERSON] нерухоме майно не зареєстроване ( а.с.8). Оскільки житловий будинок належав спадкодавцю [PERSON] , на час його побудови державна реєстрація в сільській місцевості не здійснювалась, то за позивачкою ,як спадкоємицею за заповітом, необхідно визнати право власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ У травні 2015 року позивачка звернулась до суду з зазначеним вище позовом, в обгрунтування якого зазначила, що 26.04.2013 року між нею та відповідачем [PERSON], Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 51. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивачка в позовній заяві просить суд шлюб між нею та відповідачем розірвати, неповнолітню доньку залишити їй на виховання. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Сторони в судове засідання не з"явились, але кожен окремо звернувся до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність, при цьому відповідач проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з положеннями ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст.109 СК України Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушенні їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~\~\~\~\~\~\~ Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи 26.04.2013 року між позивачкою та відповідачем [PERSON], Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 51, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І_ЖД № 185832 від 26.04.2013 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І_ЖД № 372593 від 05 листопада 2013 року. На теперішній час сторони шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Збереження сім"ї суперечить інтересам сторін. При таких обставинах суд вважає, що сім"я сторін розпалася остаточно та її збереження не можливе. На підставі викладеного позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved