Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

Позивач - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача - [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № HA0BF418091218 від 18.01.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 10569,71 грн. на строк 37 місяців з 18.01.2013 року по 17.02.2016 року включно, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості по кредиту. Позивач, посилаючись на ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України та норми процесуального законодавства просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 12163,75 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 9123,70 грн., заборгованісті по процентам за користування кредитом - 7,98 грн.; заборгованісті по комісії за користуванням кредитом - 1183,84 грн.; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 792,81 грн.; а також штрафів відповідно до пункту 2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 555,42 грн. - штраф (процентна складова). Крім того, просить стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 243,60 грн. Представник позивача, Палій Ю.В. у судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки за місцем її реєстрації рекомендованими поштовими повідомленнями викликалася у судове засідання на 02.06.2014 року, на 11.07.2014 року, на 24.07.2014 року, на 06.08.2014 року, на 15.08.2014 року. Відповідач [PERSON] повідомив суду телефонограмою № 28722/14 від 06.08.2014 року , що не заперечує проти позовних вимог, та просив розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази в їх сукупності, судом встановлено, що 18.01.2013 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем було укладено кредитний договір № HA0BF418091218. Згідно умов договору позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 10569 грн. 73 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 17.02.2016 року. Відповідач підтвердив свою угоду підписаною заявою разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Згідно зі статтею 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, вибору контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам визначити умови такого договору. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві (арк.с.6). Строк виконання зобов'язань за кредитним договором встановлений до 17.02.2016 року, позивач звернувся до суду 23.04.2014 року, тобто в межах строку позовної давності. Судом встановлено, що правовідносини сторін склалися у сфері кредитних правовідносин. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Банк свої зобов'язання виконав. Доказів не відкриття рахунку та не перерахування коштів на платіжну карту відповідач не надав. Згідно розрахунку станом на 14.04.2014 року заборгованість позичальника складає суму у розмірі 12 163 грн. 75 коп., яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 9123 грн. 70 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 7 грн. 98 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом у сумі 1183 грн. 84 коп., а також штрафи відповідно до пункту 2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 555 грн. 42 коп. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених такими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд згідно ст. 11 ЦПК України розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст.610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Пунктом 3 ч.1 ст.611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд виходить з того, що відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання в частині сплати заборгованості за кредитним договором, що надає право банківській установи вимагати сплати відповідачем основного боргу, процентів та неустойки (пені) за прострочення виконання грошового зобов'язання. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 9123,70 грн. - заборгованість за кредитом; 7,98 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1183,84 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, а всього 12163,75 грн. підлягають задоволенню повністю. Згідно п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ „Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" № 5 від 30.03.2012 року істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Згідно п. 1.5.32 Умов надання кредиту у разі порушення Клієнтом (відповідач у справі) строків платежів з будь-якого з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити Банку (позивач у справі) штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій. Аналогічні штрафи має сплатити Клієнт у разі порушення строків платежу більш ніж на 90 днів (п. 2.4.5.5 Умов). Відповідно до ст.ст. 549,550 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Проценти на неустойку не нараховуються. З огляду на наведене, суд вважає за необхідне заявлені позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved