Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

05.03.2019 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до Балаклійського районного суду Харківської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] , у якій просять позбавити відповідача батьківських прав стосовно його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначили, що вони є батьками [PERSON] . 06.06.2005р. [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] . Від цього шлюбу [INFO] , у них народився син - [PERSON] . 15.07.2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Після розірвання шлюбу батьків неповнолітній [PERSON] , який доводиться їм рідним онуком, залишився проживати разом зі своєю матір`ю [PERSON] в м. Підгородне Дніпровського району Дніпропетровської області. Батько дитини з жовтня 2007 року проживає в м. Балаклія Харківської області і з цих пір дитину не бачив, його життям не цікавився, навіть не вітав сина з Днем народження. Створив сім`ю з іншою жінкою, від якої має дитину. [PERSON] з самого народження і по теперішній час проживає разом з ними. Весь цей час у них з [PERSON] були і є теплі, сімейні стосунки, які продовжуються до теперішнього часу. [INFO] їх донька [PERSON] померла. Після смерті матері у [PERSON] єдиними близькими рідними лишилися тільки позивачі. З жовтня 2007 року Відповідач почав ухилятись від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини [PERSON] , жодного разу не відвідав дитину, життям та поведінкою сина не цікавився Ще за життя їх донька [PERSON] подала позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2008 року суд вирішив стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину, на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , починаючи з 1 квітня 2008 року та до досягнення дитиною повноліття. Однак, Відповідач рішення суду не виконує, аліменти на утримання сина не сплачує. На теперішній час вони займаються оформленням опікунства стосовно онука, але оскільки [PERSON] офіційно є батьком неповнолітнього [PERSON] вони позбавлені можливості завершити процес оформлення опікунства над дитиною. Вищенаведене стало підставою для звернення до суду із позовною заявою про позбавлення відповідача батьківських прав. Ухвалою судді Балаклійського районного суду Харківської області від 01.04.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 09.04.2019 до суду від відповідача надійшов відзив, у якому зазначив, що [PERSON] можливо є не його сином (т.1 а.с.48-52). Ухвалою суду від 24.04.2019 залучено до участі у справі у якості третьої особи службу у справах дітей Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області. 26.04.2019 від позивачів до суду надійшла відповідь на відзив (т. 1 а.с.89-92). Ухвалою суду від 20.06.2019 зупинено провадження по справі до набрання законної сили рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у справі № 175/1776/19-ц 2/175/480/19 за позовом за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Дніпровському, Солонянському районах Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про виключення відомостей з актового запису про народження дитини. Ухвалою суду від 29.04.2020 поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 03.08.2020 замінено неналежну третю особу службу у справах дітей Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області на належну Балаклійську районну державну адміністрацію Харківської області. 05.10.2020 до суду надійшов висновок Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав стосовно сина - [PERSON] , [INFO] (т. 2 а.с. 2-6). 07.10.2020 до суду надійшов висновок Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав стосовно сина - [PERSON] , [INFO] (т. 2 а.с. 9-10). Ухвалою від 28.10.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання позивачі не з`явились, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали. Відповідач та його представник - адвокат Литовченко С.І. у судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, просили відмовити у задоволенні позову з підстав зазначених у відзиві. Представник третьої особи Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник третьої особи служби у справах дітей Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши докази по справі, суд встановив такі обставини та визначені відповідні до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (т. 1 а.с. 14). 06.06.2005 між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, та [PERSON] змінила прізвище на " [PERSON] ", що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (т. 1 а.с. 15). [PERSON] є батьком, а [PERSON] - матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 16). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 15.07.2008, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (т. 1 а.с. 17). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (т. 1 а.с.18). Після смерті матері [PERSON] , дитина [PERSON] , 2005 р.н., проживає у [ADDRESS] , разом із бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] , що підтверджується довідкою виданою 04.02.2019 Підгородненською міською радою (т. 1 а.с.19). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] від 04.02.2019, [PERSON] проживає разом із [PERSON] та [PERSON] . Дитина має власну кімнату, ліжко з постільною білизною, стіл для виконання домашніх завдань, комп`ютер. Дитина забезпечена всім необхідним для повноцінного розвитку (т. 1 а.с.20). Відповідно до довідки комунального дошкільного навчального закладу (ясла-садок) загального розвитку №7 «Івушка» Підгородненської міської ради №04-11/01 від 06.02.2019 р. онук позивачів - [PERSON] , протягом трьох років був вихованцем дошкільного навчального закладу №7 «Івушка». Дошкільний заклад [PERSON] відвідував з задоволенням. Вихованням дитини постійно займалася тільки мати [PERSON] , дідусь та бабуся. Батько дитини за весь час перебуванням [PERSON] в дитячому садочку жодного разу не цікавився життям сина, його успіхами (т. 1 а.с. 21). З довідки комунального закладу «Підгородненський навчально-виховний комплекс №1» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області №24 від 05.02.2019р. вбачається, що протягом навчання [PERSON] , учня 7-Б класу, його навчанням та вихованням постійно та успішно займалися тільки його мама [PERSON] та дідусь з бабусею. Вони регулярно відвідували батьківські збори, контролювали відвідування [PERSON] школи та виконання домашніх завдань. Брали активну участь у житті класу та школи. За весь період навчання батько жодного разу не цікавився шкільним життям сина, не відвідував батьківські збори (т. 1 а.с.22, 23). З характеристики учня 7-Б класу КЗ Підгородненський НВК №1, яка надана директором та класним керівником 05.02.2019 року вбачається, що батько дитини за час навчання сина з першого класу по сьогоднішній день жодного разу не був у школі, ні разу не цікавився життям та навчанням [PERSON] , навіть не телефонував. В розмовах [PERSON] жодного разу не згадував батька, як помічника, члена сім`ї, наставника. Велику увагу навчанню та вихованню, особливо в спорті: дзюдо та волейболу, якими займається [PERSON] , приділяє дідусь [PERSON] . Він їздить на змагання з [PERSON] . Забезпечує його формою для спорту, живе життям внука, розвиває його (т. 1 а.с. 24). З характеристики квартального від 07.02.2019 вбачається, що саме [PERSON] та [PERSON] виховують онука, кожен рік возять його на відпочинок та оздоровлення до моря. Так як хлопчик займається Дзюдо вони постійно їздять з ним на змагання (т. 1 а.с.28). На підставі виконавчого листа № 2-410/2008, виданого Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області від 12.05.2008, з [PERSON] стягуються аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку, на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] (т. 1 а.с. 29). Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам від 30.11.2012 року, складеного державним виконавцем ВДВС Балаклійського РУЮ у Харківській області, заборгованість [PERSON] по аліментам, які стягуються з нього на користь [PERSON] на дитину - [PERSON] , [INFO] , станом на 30.11.2012 року становить 23438,51 гривень (т. 1 а.с. 31). Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам від 20.02.2019 року, складеного державним виконавцем Балаклійського РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області, заборгованість [PERSON] по аліментам, які стягуються з нього на користь [PERSON] на дитину - [PERSON] , [INFO] , станом на 01.02.2019 року становить 128953,91 гривень (т. 1 а.с. 93-96). Твердження відповідача [PERSON] про те, що він не є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , спростовуються Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20.02.2020, яким у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Дніпровському, Солонянському районах Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про виключення відомостей з актового запису про народження дитини відмовлено. Як вказано у зазначеному рішенні, згідно висновку судової молекулярно-генетичної експертизи № 823 від 13 листопада 2019 року, який складено експертом Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи», порівняльним молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] складає величину не менше ніж 99,9999% і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, таким чином біологічне батьківство [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] доведено (т. 1 а.с. 133-135). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Дніпровською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області 02.10.2020 надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , 1976р.н., стосовно його неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . У висновку зазначено, що з письмових пояснень батька, наданих поштою в травні 2020 року, стало відомо, шо після припинення спільного сімейного життя, він переїхав до Харківської області. Одною з причин такого рішення - став інший чоловік у житті колишньої дружини. Дитина - [PERSON] , [INFO] , залишилася проживати разом зі своєю матір`ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Матір дитини - [PERSON] померла [INFO] . Наказом служби у справах дітей Дніпровської райдержадміністрації онука - [PERSON] , [INFO] , тимчасово влаштовано у сім`ю дідуся та бабусі, тобто він залишилась проживати разом з [PERSON] та [PERSON] за тією ж адресою. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 01.08.2020 року за адресою: [ADDRESS] , для проживання та розвитку неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , створені належні умови. Зі слів батька, перешкодою для спілкування з сином, спочатку стали недоброзичливі стосунки в родині, а згодом і територіальна відстань. Більше того, у грудні 2018 році мати [PERSON] у телефонній розмові повідомила, шо він не є батьком їх спільної дитини. Це стало підставою для звернення до суду для проведення судово-генетичної експертизи. Згідно висновку судової молекулярно-генетичної експертизи №823 від 13 листопада 2019 року Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» порівняльним молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно дитини - [PERSON] , [INFO] , складає величину не менше ніж 99,9999% і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків. Таким чином, біологічне батьківство [PERSON] відносно дитини - [PERSON] , [INFO] було доведено. За матеріалами, наданими батьком дитини - [PERSON] , у другому шлюбі він має спільну дитину і виховує та матеріально забезпечує двох дітей дружини. Аліменти на утримання свого сина - [PERSON] , [INFO] , не сплачував, а після смерті матері дитини виконавче провадження Балаклійського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління № 8175991 15.01.2020 було закрито. Добровільно [PERSON] коштів на утримання сина [PERSON] не надавав. Таким чином, батько тривалий час не приймав участі у житті [PERSON] , [INFO] , не спілкувався з сином та не допомагав матеріально утримувати його. Разом з цим, відповідно до акту служби у справах дітей Дніпровської райдержадміністрації від 14.07.2020 року в поясненні дитини [PERSON] щодо спілкування з батьком [PERSON] , стало відомо, що [PERSON] має образу на батька, який давно його покинув і навіть з днем народження не вітає. Отже, вбачається, що між дитиною та батьком родинні зв`язки, станом на 30 вересня 2020 року, вже втрачено. Зокрема, [PERSON] відомо, що батько матеріально не допомагав, а весь час ним опікувались дідусь і бабуся. Більше того, останній раз [PERSON] бачився з батьком під час проведення експертизи щодо встановлення батьківства і він чітко усвідомлює наслідки по позбавленню [PERSON] батьківських прав. У зв`язку з ухиленням від виконання своїх батьківських обов`язків громадянином [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] , 24 вересня 2020 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини було розглянуто питання щодо доцільності /недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно його неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Вказали, що розгляд даного питання декілька разів із-за неприбуття [PERSON] на засідання вищезазначеної комісії, було вимушено перенесено. При цьому, [PERSON] про чергові засідання комісії з питань захисту прав дитини було належно повідомлено через його адвокатів та засобами зв`язку України, але він дозволив собі жодного разу не з`явитися на засідання зазначеної комісії. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як свідоме нехтування батьком дитини - [PERSON] своїми батьківськими обов`язками. Таким чином, у відношенні батька дитини - [PERSON] до свого сина [PERSON] , [INFO] , вбачаються ознаки винної поведінки, які кваліфікуються відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, як ухилення від виконання батьківських обов`язків, що є підставою для вирішення питання у судовому порядку про позбавлення батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] (т. 2 а.с. 2-6). Балаклійською районної державною адміністрацією Харківської області 06.10.2020 надано висновок № 01-32/2926 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , 1976р.н., стосовно його неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . У висновку зазначено, що з жовтня 2007 року [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, із сином не спілкується, жодного разу його не відвідав, життям, станом здоров`я, навчанням та вихованням сина не цікавиться. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2008 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина. Однак, останній рішення суду не виконує, аліменти на утримання сина не сплачу, відповідно до інформації з Єдиного реєстру боржників перебуває у даному списку. Питання про позбавлення [PERSON] батьківських прав було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини районної державної адміністрації 20 серпня 2020 року, на якому він пояснив, що заперечує проти позбавлення його батьківських прав та заявив клопотання про перенесення даного питання на іншу дату з метою збору документів. Наступне засідання комісії відбулось 30 вересня 2020 року, на яке він не з`явився, документи не надав (т. 2 а.с. 39, 40). Частиною 8 статті 7 Сімейного кодексу України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 152 Сімейного кодексу України закріплено право дитини на належне батьківське виховання. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 Сімейного кодексу України. Позов про позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно його сина ґрунтується на ухиленні відповідача від виконання обов`язків по вихованню та утриманню дитини, що є правовою підставою для позбавлення батьківських прав (пункт 2 частини 1 статті 164 СК України). З огляду на зміст п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, позбавлення батьківських прав може застосовуватися лише тоді, коли батьки не просто не виконують свої обов`язки по вихованню дитини, а й ухиляються від їх виконання, тобто за умови доведення винної поведінки того з батьків, який свідомо нехтує здійсненням своїх обов`язків, передбачених ст. 150 СК України. У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» дано роз`яснення про те, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Тому, виходячи із змісту вищезазначених вимог закону, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, хоча мають реальну можливість для цього. З матеріалів справи вбачається, що дійсно батько дитини [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню сина - [PERSON] , [INFO] , не надає матеріальної допомоги на його утримання, не приділяє належної уваги вихованню та утриманню дитини, не створює сприятливих умов для проживання та розвитку, не забезпечує дитину належним харчуванням, не готує до самостійного життя, не спілкується з ним, не виявляє інтереси до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти, сплачувати аліменти почав лише з жовтня 2020 року, тобто після ухвалення рішення Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області від 20.02.2020. Дослідивши докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав стосовно сина підлягають задоволенню. Окрім цього, відповідач не позбавлений права, у разі зміни ставлення до своїх обов`язків, щодо виховання дитини звернутися до суду з позовом про поновлення в батьківських правах. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі ст.ст. 7, 150, 152, 161, 164 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved