Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

У березні 2016 року позивач [PERSON] звернувся в суд з цим позовом до відповідача (а.с. 2-4) в обґрунтування якого посилався на те, що він проживає у [INFO], до нього 21 жовтня 2013 року прибули працівники Миргородської філії ПАТ «Полтаваобленерго» і за результатами проведеної ними перевірки склали у його присутності Акт за №00003135 про порушення ним [PERSON] користування електричною енергією для населення. На підставі цього акту, допустивши грубі порушення закону, неправильно витлумачивши «[PERSON] визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами [PERSON] користування електричною енергією», відповідач 08 листопада 2013 року на засіданні комісії по розгляду цього Акту нарахував йому суму до сплати в розмірі 7443 грн.08 коп., що є вартістю електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення [PERSON] користування електричної енергії для населення, які затверджені постановою КМУ від 26 липня 1999 р. №1357р. Позивач вважає складений Протокол засідання комісії ПАТ «Полтаваобленерго» недійсним з наступних підстав. Відповідач у складеному Протоколі №312 невірно посилався на пункт 3.1 «[PERSON] визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами "ПКЕЕН"», яка затверджена постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 року №562 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 4 липня 2006 року за №782/12656 в якості обґрунтування розрахунку тривалості виявленого порушення [PERSON] - від дня останньої перевірки електричних мереж. Також цей пункт [PERSON], на його думку, не визначає порядок обчислення тривалості порушення [PERSON]. Обсяг вартості необлікованої електричної енергії не був розрахований на підставі даних складеного Акту порушення №00003135 від 21 жовтня 2013 року, оскільки у Акті маються письмові записи про те, що матеріал проводу ділянки самовільного приєднання алюміній, а у Розрахунку визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем [PERSON] від 08 листопада 2013 року вказаний матеріал кабелю мідь, струм споживання у Акті вказаний 0,2 А, а у розрахунку 23 А. Не підлягає застосуванню період у обсязі 339 днів для обрахунку обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем [PERSON] по цьому Акту, оскільки технічної перевірки у домоволодінні позивача не проводилось, відповідач здійснював перевірки інших домоволодінь за іншими адресами, відповідач мав здійснити розрахунок, виходячи із дня набуття споживачем права власності на електроустановку чи права користування електроустановкою, тривалість порушення самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника мала бути встановлена відповідачем при складенні Акту, однак, цього вчинено не було. Вказував, що обсяг електроенергії мав бути обчислений від дня набуття права власності чи права користування електроустановкою, яка неправомірно була підєднана до мережі електропостачальника, враховуючи те, що це був «накид», помітний з вулиці, початковою датою розрахунку мало бути 21 жовтня 2013року. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив Протокол засідання комісії з розгляду актів про порушення [PERSON] користування електричною енергією для населення №321, складений 08.11.2013 року комісією Миргородської філії ПАТ «Полтаваобленерго» визнати недійсним. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник за відповідною довіреністю (а.с.21) [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник ПАТ «Полтаваобленерго», що діє на підставі довіреності (а.с.27) позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні, виклавши суду обставини, вказані в письмових запереченнях, в яких послалася на те, що представники Енергопостачальника, які є його працівниками, мають право відповідно до [PERSON] перевіряти справність приладів обліку, знімати показання відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку, а споживач [PERSON] має в свою чергу нести відповідальність за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. Відповідно до п.53 [PERSON] в разі виявлення правопорушення складається акт. Зазначила, що складений 21 жовтня 2013 року Акт про порушення [PERSON] №00003135 розглядався комісією з розгляду актів, що утворена Енергопостачальником і складається з його уповноважених представників, дана комісія утворена за відповідним розпорядженням по Миргородській філії (а.с.62). Вважала, що дана комісія, складаючи Протокол №312 від 08.11.2013 року, діяла у відповідності з п.53. [PERSON], зазначила, що енергопостачальник повідомив позивача в день складення Акту про порушення про необхідність зявитися на засідання комісії 08 листопада 2013 року, про що йдеться у п.9 цього Акту. Також зазначила, що Протокол засідання комісії з розгляду актів був оформлений у присутності позивача [PERSON] з урахуванням даних про обстеження електромережі енергопостачальника, зафіксованих у «Листку огляду від 16 листопада 2012р.» Пл. 0.4кВ ЗТП-30 р-ну вул. Б.Хмельницьгого-Гурамішвілі, де розташована опора, від якої підключений даний будинок - №160. Розрахунок визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем [PERSON] комісія провела від дня огляду мережі енергопостачальника 16.11.2012 року, враховуючи дані цього документу. Копія протоколу засідання не була вручена [PERSON]М - позивачу по справі, а була направлена поштою, зважаючи на його письмове прохання, про що мається відмітка, засвідчена його підписом на цьому Протоколі. Крім цього, на момент виявлення порушення та складення Акту про порушення [PERSON], зварювальний апарат не промислового виготовлення був повністю відєднаний від електромережі, а самовільно підключена електропроводка продовжувала залишатись на мережі енергопостачальника, і використовувалась і для інших електроприладів. Також представник відповідача повідомила у судовому засіданні, та подала письмові докази (а.с. 36,37) про те, що у вересні 2015 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області розпочав розгляд справи №541/2329/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» до [PERSON] про примусове стягнення з нього вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ним, як споживачем, [PERSON] по Акту про порушення [PERSON] користування електричної енергії для населення від 21 жовтня 2013 року за №00003135. За рішенням цього суду, що набрало законної сили, з [PERSON] було стягнуто кошти нараховані йому на засіданні комісії при розгляді цього акту, в сумі 6343,08грн., оскільки до подання справи до суду [PERSON] вже частково оплатив нараховану йому суму. Заслухавши позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. ч. 1 і 2\~ст. 213 ЦПК України\~рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно з вимогами\~ст. 214 цього Кодексу\~під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст.ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення. Підстави та порядок складання акта та протоколу засідання комісії про порушення споживачем [PERSON] користування електричною енергією, у тому числі актів, що засвідчують факти її розкрадання, врегульовано, зокрема, п. 53 зазначених вищезазначених [PERSON]. Позивач під час судового розгляду справи повинен довести суду всі обставини, на які він посилається в обґрунтування своїх позовних вимог, зокрема довести недійсність рішення комісії щодо розгляду Акту про порушення правил користування електричною енергією для населення, для чого необхідно надати суду належні докази цим обставинам. Судом встановлено, що відповідно до Договору про користування електричною енергією, 17 травня 2007 року між позивачем та представником Енергопостачальника, що діяв за відповідним дорученням, був укладений договір про користування електричною енергією, згідно умов якого Енергопостачальник зобов»язався постачати споживачу електричну енергію у необхідних йому обсягах, а останній зобов»язався своєчасно сплачувати надані йому послуги та виконувати інші обовязки, викладені в п.3 Договору. Зокрема, згідно п.п.3.2 Договору споживач повинен дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про користування електричною енергією, забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх внутрішніх електромереж, електроустановок та побутових електроприладів, забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку у квартирі або на іншому обєкті споживача, невідкладно повідомляти Енергопостачальника про всі недоліки в роботі приладу обліку, та інші обовязки. Розділом 6 зазначеного договору передбачено відповідальність сторін, в тому числі і позивача за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж, споживання електричної енергії без приладів обліку, тощо. А розділом 4 вказаного договору встановлено право відповідача, як енергопостачальника, вимагати від споживача відшкодування збитків, заданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією ( а.с. 56 ) . Договір є обовязковим для виконання сторонами. За приписами ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Статтею 626 ч. 1, а також ст. 629 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. З Акту №00003135 (а.с.5-6, 31) від 21 жовтня 2013 року про порушення [PERSON] користування електричною енергією для населення вбачається, що 21 жовтня 2013 року контролерами відповідача виявлено і зафіксовано факт незаконного використання позивачем електроенергії в побуті, за місцем його проживання шляхом самовільного підключення електропроводки до електромережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку, поза приладами обліку електроенергії. З приводу цього та відповідно до п. 53 [PERSON] користування електричною енергією для населення, складено акт, який був підписаний позивачем, в якому той власноручно визнав використання зварювального апарату при виготовленні дитячої гойдалки протягом певного часу. Однак, дані про те, який зварювальний апарат використовувувався, і протягом якого часу, відомі суду лише з його слів і власноручних записів у Акті. Сторонами не заперечується той факт, що на момент виявлення порушення та складення Акту про порушення [PERSON], зварювальний апарат непромислового виготовлення був повністю відєднаний від електромережі. Під час проведення перевірки та виявлення порушення працівниками відповідача велась фотозйомка самовільного підключення, про що надані фототаблиці (а.с. 69-79) та маються відмітки у додатках Акту. На підставі відповідної [PERSON], позивачу було проведено на засіданні комісії по розгляду актів про порушення [PERSON] нарахування завданих ним збитків ( а.с. 8). Відповідно до вимог ч.3 ст. 131 ЦПК України, стороною відповідача, а згодом, і позивачем було повідомлено суду про відомі їм рішення судів, що стосуються предмету спору. Так, суду стало відомо, що на підтвердження факту правомірності стягнення нарахованої суми по вищезазначеному Акту, ПАТ «Полтаваобленерго» звернулось з позовною заявою до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, де по справі №541/2329/15-ц, провадження 2/541/32/2016 з приводу правовідносин, що повязані із розглядом даного позову, було постановлено рішення про задоволення заявлених вимог ПАТ «Полтаваобленерго», що набрало законної сили 04 квітня 2016 року (а.с.36,37). Судом перевірено дані і про касаційне оскарження рішення, оскільки позивач повідомив суд про його оскарження. Як вбачається із ухвали суду касаційної інстанції від 04.05.2016 року, яка також міститься і на офіційному сайті www.reyestr.court.gov.ua, 04 травня 2016 року, суд розглянувши касаційну скаргу на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 18 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 4 квітня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» про стягнення заборгованості за безобліково спожиту електричну енергію, у відкритті касаційного провадження відмовив. Згідно ст.61 ч.3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ст. 26 Закону України „Про електроенергетику", споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Безпечну експлуатацію енергетичних установок споживача та їх належний технічний стан забезпечує сам споживач. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. [PERSON] користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 42. вказаних [PERSON] споживач електричної енергії, зокрема, зобов'язаний дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об'єкті споживача; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності. Згідно п.48 [PERSON] споживач несе відповідальність згідно із законодавством за порушення правил користування електричною енергією, у тому числі за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. У відповідності до п.53 зазначених [PERSON] у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову і акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт про порушення цих [PERSON] розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів. Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається споживачу. У разі причетності споживача до порушення цих [PERSON] у протоколі зазначаються: відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих [PERSON] та затвердженої постановою НКРЕ від 4 травня 2006 р. № 562 [PERSON] визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами [PERSON] користування електричною енергією. Як встановлено по справі, позивач є споживачем електроенергії у даному будинковолодінні, а енергопостачальником - ПАТ «Полтаваобленерго». Судом встановлено, що енергопостачальником утворена відповідна комісія по розгляду актів про порушення [PERSON] за Розпорядженням №188 по Миргородській філії ПАТ «Полтаваобленерго» (а.с.62), складається вона більше ніж із трьох представників. При проведенні засідання комісії членів комісії було більше ніж троє, і всі вони є членами цієї комісії (а.с.7). У цьому протоколі засідання комісії, на вимогу п. 53 [PERSON], зазначені відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії 12347 кВт.год на суму 7443,08 грн., які обраховані на вимогу п.3.2 [PERSON] відповідно до Акту, дані про його номер і дату складення маються у Протоколі. Розрахунок проведених нарахувань у Протоколі засідання комісії № 312 від 08 листопада 2013 року визначений з посиланням на відповідний пункти [PERSON], які прописані членами комісії як у письмовому вигляді від руки, так і віддруковані у самому шаблоні Протоколу, формулювання методу обрахунку та виду порушення, що вказані у ньому, відповідають тексту п. 3.1, пп. б п.3.3 [PERSON]. Тобто Протокол комісії по суті відповідає вимогам п. 53 [PERSON]. Так, у оскаржуваному протоколі, на вимогу п.53 [PERSON], зазначені дані про причетність споживача до порушення [PERSON]. У судовому засіданні позивач також не заперечував свою причетність до виявленого порушення. Як було встановлено у судовому засіданні, у 2012 році проводилась технічна перевірка мережі енергопостачальника працівниками Миргородської філії ПАТ «Полтаваобленерго», відповідний доказ суду надано у вигляді належним чином посвідченої копії Листка огляду лінії електропередачі від 16.11.2012 року. Комісією по розгляду Акту про порушення [PERSON] обчислено розмір завданих позивачем енергопостачальнику збитків за 339 днів, що передували дню виявлення порушень [PERSON], тобто з 16 листопада 2012 року. Посилання представника позивача на різні зазначення діаметру дроту в Акті про порушення [PERSON] : алюміній 2*2,5 мм2, та в розрахунку - 1,5 мм2, як на підставу визнання Протоколу засідання незаконним, є безпідставним, оскільки представником відповідача також надано суду ксерокопію цього Акту про порушення правил (а.с.63,64), у якому чітко скопійовані усі графи Акту, з яких вбачається відповідність взятих в розрахунок обсягу та вартості необлікованої електроенергії даних тим, які зазначені у повній копії Акту про порушення [PERSON]. Доводи позивача і його представника щодо неправильності механізму нарахування збитків не відповідають законодавству та матеріалам справи, оскільки відповідно п. 53 [PERSON] обсяг електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами [PERSON], визначається за Методикою, яка застосовується на підставі акта про порушення, складеного з урахуванням вимог [PERSON] в разі виявлення певних порушень [PERSON], так, відповідно до пп. 5 п.3.1 [PERSON] у разі виявлення самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) з порушенням схеми обліку, та за визначеними у п.3.3 [PERSON] даними: за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір вартості необлікованої електричної енергії; та за кількістю днів, визначених у пп.б п.3.3 [PERSON] - у разі самовільного підключення споживачем електроустановок, струмоприймачів або проводів до електричних мереж енергопостачальника - із дня набуття споживачем права власності на електроустановку чи права користування електроустановкою або із дня здійснення останньої технічної перевірки електричної мережі, до якої було здійснене самовільне підключення, але не більше сумарної кількості днів за дванадцять календарних місяців, що передували дню виявлення порушення, та до дня усунення порушення. Порушення наведених вимог [PERSON] при складенні Протоколу засідання не вбачається. Обставини і факт правомірності складення Протоколу засідання комісії також не були спростовані і показами свідків зі сторони позивача. Так, свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що є сусідом позивача [PERSON], проживає разом із ним на одному провулку, він 21 жовтня 2013 року декілька разів заходив до позивача, але накиду на електромережу не помітив. Однак, позивач у тексті позовної заяви (а.с.3) та у своїх усних поясненнях зазначає, що порушення було видно навіть з вулиці. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що 21 жовтня 2013 року, згідно записів у його книжці про відвідування клієнтів, від прибув до позивача [PERSON] для проведення робіт на його замовлення. Однак, даний свідок не був присутній при складенні Акту про порушення, та не був на засіданні комісії по розгляду цього акту. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що за попередньою домовленістю з позивачем, 21 жовтня 2013 року прибув до його будинковолодіння по пров. Тупому, 18 у м.Миргороді, Полтавської області, де на протязі дня проводив роботи по зварюванню дитячої гойдалки. Марку і переріз електропроводу, який використовувався для підключення до електромережі точно не памятає. Пояснив, що порушення [PERSON] у вигляді самовільного підключення до мережі - «накид» вчинив позивач [PERSON] самостійно. Також зазначив, що дійсно у його присутності було виявлено представниками ПАТ «Полтаваобленерго» порушення позивачем [PERSON]. Свідок пояснив, що підписав Акт про порушення під іншим прізвищем «[PERSON]Г.», та навмисно вказав невірну адресу свого проживання через своє особисте небажання бути задіяним у якості свідка в суді. Крім того, суд бере до уваги той факт, що позивачем була погашена певна частина завданих збитків у сумі 1100 грн., що свідчить про те, що позивач погодився з даною суму завданих збитків ПАТ «Полтаваобленерго». Відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що порушень, допущених відповідачем під час складення Протоколу засідання комісії по розгляду актів не встановлено. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed