Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

10.06.2015 року Комунальний заклад охорони здоров'я "Обласний протитуберкульозний диспансер №3" в особі представника Сергієнко С.М., звернувся до суду з заявою про обов'язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу [PERSON], в якій вказали, що у [PERSON] туберкульоз легень вперше виявлено 03.03.2010 року. На ЦЛКК 13.04.2010 року встановлено діагноз - туберкульоз верхньої долі правої легені інфільтративний. З 13.04.2010 року по 19.06.2010 року хвора проходила лікування в Комунальному закладі охорони здоров'я «Обласний протитуберкульозний диспансер №3», однак самовільно покинула диспансер. В подальшому лікувалась амбулаторно, однак динаміки в бік покращення не відмічалось. З 2011 року по липень 2014 року хвора періодично лікувалась, однак самовільно покидала диспансер. З 05.11.2014 року по 05.02.2014 року [PERSON] була примусово направлена на лікування в ОПЛ №1 за рішенням суду. Тобто, в добровільному порядку хвора бажання до лікування не проявляє і не розуміє небезпеки туберкульозу, хоча їй доведено до відома, що вона є розповсюджувачем небезпечної хвороби і наслідки її ухилення від лікування можуть бути вкрай небезпечними. 24.02.2015 року знову була госпіталізована до ОПТД №3 де і перебуває по теперішній час. 25.03.2015 року [PERSON] консультована лікарем - наркологом, було встановлено, що хвора систематично зловживає спиртними напоями. з хворою проведено бесіду та попереджено про можливість примусового лікування в Обласній психіатричній лікарні №1. Вимоги протиепідемічного режиму, які встановлені Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» [PERSON] не виконуються. Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз», хворі на туберкульоз та інфіковані мікробактеріями туберкульозу зобов'язанні: 1) дотримуватися призначеного їм відповідно до стандарту медичної допомоги режиму лікування; 2) дотримуватися правил внутрішнього розпорядку закладу охорони здоровя під час стаціонарного чи санаторно - курортного лікування; 3) проходити у встановленні строки обов'язкові медичні огляди та обстеження натуберкульоз, визначенні відповідними галузевими стандартами у сфері охорони здоров'я; 4) дотримуватися вимог протиепідемічного режиму. В період коли хвора не лікується в стаціонарному відділенні, вона створює загрозу для оточуючих в епідеміологічному відношенні, вимоги медиків не виконує. Хвора не розуміє своєї небезпеки для суспільства. Відповідно до висновку ЛКК Обласного протитуберкульозного диспансеру №3 від 02.06.2015 року за № 38 [PERSON] має основний діагноз - мультирезисцентний туберкульоз верхньої долі правої легені інфільтративний, хронічний алкоголізм. В зв'язку з чим вона потребує примусового лікування від алкоголізму та заразної форми туберкульозу в Комунальному закладі охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня № 1», терміном на три місяці . Представник заявника Сергієнко С.М. у судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву, в якій просила справу розглядати без її участі на задоволенні вимог наполягала. Заінтересована особа - [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, судрозглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов до наступного висновку: Відповідно до висновку ВКК Обласного протитуберкульозного диспансеру №3 від 02.06.2015 року №38, [PERSON] має основний діагноз - мультирезисцентний туберкульоз верхньої долі правої легені інфільтративний, хронічний алкоголізм. В зв'язку з чим вона потребує примусового лікування від алкоголізму та заразної форми туберкульозу в Комунальному закладі охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня № 1», терміном на три місяці. (а.с.4) Крім того, наявність захворювання на небезпечну форму туберкульозу у [PERSON] підтверджується витягом з її історії хвороби, амбулаторною картою хворої. (а.с.5,6,7,8) Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обов'язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про протидію захворювання на туберкульоз», у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Заява про примусову госпіталізацію чи про продовження строку примусової госпіталізації хворого на заразну форму туберкульозу подається до суду представником протитуберкульозного закладу, що здійснює відповідне лікування цього хворого, протягом 24 годин з моменту виявлення порушення хворим протиепідемічного режиму. До заяви додається мотивований висновок лікаря, який здійснює або має здійснювати лікування цього хворого, про необхідність відповідно примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації. Примусова госпіталізація осіб, стосовнояких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Продовження строку примусової госпіталізації таких осіб здійснюється за рішенням суду на визначений ним строк з урахуванням висновку лікаря, який здійснює лікування цього хворого. Рішення про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації хворих на заразні форми туберкульозу приймається судом за місцем виявлення зазначених хворих або за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу та підлягає негайному виконанню. Органи внутрішніх справ за зверненням керівника протитуберкульозного закладу надають у межах своїх повноважень допомогу у забезпеченні виконання рішення суду. Примусова госпіталізація хворих на заразні форми туберкульозу, які страждають на психічні розлади, здійснюється в установленому цим Законом порядку з урахуванням законодавства про психіатричну допомогу. Невиконання рішення суду про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації тягне кримінальну відповідальність відповідно до закону. Таким чином, зважаючи на те, що [PERSON] хвора на заразну форму туберкульозу, а також враховуючи той факт, що вона ухиляється від проходження лікування у протитуберкульозному закладі, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення заяви Обласного протитуберкульозного закладу №3 і постановлення рішення про обов'язкову госпіталізаці [PERSON] до Комунального закладу охорони здоров'я Обласна психіатрична лікарня №1 для примусового лікування хронічного алкоголізму та заразної форми туберкульозу строком на три місяці.

Outcome: approved