Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

02 березня 2016 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на наступні обставини. 06 жовтня 2001 року остання уклала шлюб з відповідачем по справі, який було зареєстровано у Відділі реєстрації актів громадянського стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис за №32. Від шлюбу у сторін народилось четверо дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Діти на час подання позову до суду проживають разом з позивачкою та знаходяться на утриманні у останньої. Позивачка зазначає, що відповідач [PERSON] зобов'язаний брати участь в утриманні дітей, але він щомісячно не виплачує аліменти. У зв'язку з тим, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, то позивачка вимушена звернутись до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі, що надасть позивачці можливість у разі несплати аліментів, отримувати допомогу від держави. Представник позивачки, адвокат [PERSON], в судове засідання не з'явився, однак надав заяву про розгляд справи без його участі (а.с.21). Позовні вимоги підтримав. Відповідач, [PERSON], у судове засідання двічі не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Заяви до суду про причини неявки не надсилав. Належне його повідомлення міститься на а.с.а.с.25-26. За згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 06 жовтня 2001 року (а.с.6) видно, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], уклали шлюб, який зареєстровано у Відділі реєстрації актів громадянського стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис за №32. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.11.2015 року (а.с.7) видно, що батьками [PERSON], [INFO], є сторони по справі. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.10.2006 року (а.с.8), батьками [PERSON], [INFO], є сторони по справі. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.08.2002 року (а.с.9) батьками [PERSON], [INFO], є сторони по справі. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.02.2004 року (а.с.10), батьками [PERSON], [INFO], є сторони по справі. Згідно копій довідок №№345420, 345423, 345359, 345398 (а.с.а.с. 11-12), діти сторін по справі, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], набули громадянства України з 01.08.2013, 01.08.2013, 06.09.2012 та 01.08.2013 р.р. відповідно. Як вбачається з довідки №300 від 22.02.2016 року (а.с.13), виданої виконкомом Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, [PERSON], 1983 року народження, проживає за адресою: [ADDRESS], та на її утриманні знаходяться діти: [PERSON], 2002 р.н., [PERSON], 2004 р.н., [PERSON], 2006 р.н., [PERSON], 2012 р.н. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» та Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, що ратифікована Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, які є частиною національного законодавства України. Так, відповідно до ст.51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтями 180-182, 184, 191 СК України, передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У разі ухилення батьків від утримання дитини, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються судом у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Зазначений розмір, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], є батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Батько протягом останнього часу не приймає участі у матеріальному забезпеченні дітей, діти знаходяться на утриманні матері, [PERSON], тому суд вважає, що відповідач має сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення ними повноліття, починаючи з 02 березня 2016 року. Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються, зокрема, позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. З урахуванням того, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивач у справі звільнена від сплати судового збору, судовий збір у розмірі 551грн. 20коп. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved