Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

06.11.2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що [PERSON], відповідач по справі є батьком [PERSON]. Мати дитини померла. Відповідач разом з донькою зареєстрований [ADDRESS]. Передбачених обов'язків по вихованню та розвитку дитини не виконує, характеризується негативно, зловживає спиртними напоями. За рішенням суду, малолітню [PERSON] відібрано від батька без позбавлення його батьківських прав та стягнуто на її утримання аліменти. На даний час дитина влаштована на виховання та спільне проживання у прийомну сімю. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не цікавиться її успіхами, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, у зв'язку з чим позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] та стягнути з нього аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку на утримання дитини до її повноліття. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20.11.2018 року позовну заяву Служби у справах дітей та сімї Фастівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав залишено без руху. 03.12.2018 року, через канцелярію суду, надійшла письмова заява від представника позивача на виконання вимог ухвали суду, які були підставою для залишення заяви без руху. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 04.12.2018 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав, заперечував відносно позбавлення його батьківських прав, разом з тим, зазначив, що на даний час намагається вести нормальний спосіб життя, має намір працевлаштуватися, згоден матеріально утримувати дитину, але забрати дитину до себе не хоче, оскільки ним не створені умови для її проживання. В судовому засіданні треті особи [PERSON] та [PERSON] просили позов задовольнити. В судове засідання представник третьої особи Органу опіки та віклування Веприцької сільської ради не з'явився, через канцелярію суду надав листа про розгляд справи в його відсутність, проти позовних вимог не заперечують. Заслухавши учасників судового процесу, вивчивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Так, при розгляді справи, судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] видане 13.12.2017 року (повторно) Фастівським міськрайонним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Київській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 9. Мати дитини [PERSON], померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] видане 12.05.2017 року Виконавчим комітетом Веприцької сільської ради Фастівського району Київської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 12. Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08.11.2017 року відібрано у [PERSON] доньку [PERSON] без позбавлення його батьківських прав та стягнуто аліменти на користь Служби у справах дітей та сімї Фастівської РДА на утримання дитини в розмірі 1/3 частини його заробітку, щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття. Згідно Довідки про неотримання аліментів виданих Фастівським міськрайонним ВДВС ГТУЮ у Київській області від 17.10.2018 року № 29199/4, станом на 17.10.2018 року [PERSON] аліменти на утримання дитини не сплачено. Відповідно до характеристики, виданої Веприцькою сільською радою Фастівського району Київської області від 18.10.2018 року № 631, [PERSON], зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS]. За час проживання у селі, зарекомендував себе з негативної сторони, не одноразово був задіяний в бійках, зловживає спиртними напоями. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] від 18.10.2018 року, комісією Веприцької сільської ради Фастівського району, встановлено, що [PERSON] проживає і зареєстрований в житловому будинку, який належить йому на праві сумісної власності, за адресою в [ADDRESS]. Будинок опалюється пічним опаленням, електропостачання вимкнено у зв'язку з не сплатою, будинок знаходиться в посередньому стані, потребує генерального прибирання, має умови для проживання. З листа Фастівського районного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді від 18.10.2018 року № 01-15/302, вбачається, що сімя [PERSON] з 30.05.2017 року перебувала під соціальним супроводом центру. У зв'язку з невиконанням плану [PERSON] соціальний супровід 18.12.2017 року було припинено. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Фастівської районної державної адміністрації від 06.11.2018 року № 06-21/3414 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON], вбачається, що останній з донькою не бачиться, ніякої матеріальної допомоги їй не надає, не цікавиться її успіхами, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не займається підготовкою до самостійного життя, що негативно впливає на фізичний розвиток дитини. Відповідно до ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно ч. 1 ст. 4 та ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частинами 3, 4 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 1 ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Оскільки відповідач повністю самоусунувся від виховання дитини, не спілкується з нею і не проявляє ніякого інтересу до її життя та розвитку, суд вважає, що позовні вимоги в частині позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] ґрунтуються на вимогах Закону, обставини справи підтверджуються певними засобами доказування та з урахуванням встановлених судом обставин підлягають задоволенню. Що стосується заявлених вимог про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини, слід зазначити наступне. Як вбачається з рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08.11.2017 року, з відповідача стягнуті аліменти на утримання доньки до її повноліття, а позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що вказаний виконавчий лист визнаний таким що не підлягає виконанню чи доказів того, що рішення суду на підставі якого цей виконавчий лист виданий скасоване чи змінене, підстав для повторного стягнення з нього аліментів на утримання дитини, судом не встановлено, у зв'язку з чим заявлені позовні вимоги в частині стягнення аліментів не підлягають задоволенню. Відповідно до п.14 ч. 2 ст. 3 ЗУ "Про судовий збір" судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до закону або міжнародного договору, згоду на обов'язковість якого надано Верховною Радою України, здійснюють Міністерство юстиції України, суб'єкти надання безоплатної вторинної правової допомоги та/або органи опіки та піклування або служби у справах дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1762 грн.

Outcome: approved