Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

02.07.2018 року позивачі звернулись до суду з позовом про виділ в натурі частки з майна, що є об`єктом спільної часткової власності, визнання права власності, після уточнення якого просять виділити [PERSON] та [PERSON] в натурі належні їм частки, що є у спільній частковій власності у домоволодінні [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] та [PERSON] в рівних частках за кожним право власності на окремий об`єкт нерухомого майна на житловий будинок літерою «А», загальною площею 77,8 кв.м, в тому числі житловою площею 35,4 кв.м, що складається з житлової кімнати індексом 4-1 площею 19,6 кв. м, коридору індексом 4-3 площею 9,6 кв.м, кухні індексом 4-7 площею 8,9 кв.м, санвузла індексом 4-8 площею 3,4 кв.м, коридору індексом 4а-1 площею 8,3 кв.м, кухні індексом 4а-2 площею 9,6 кв.м, житлової кімнати індексом 4а-4 площею 15,8 кв.м і надвірні споруди у вигляді гаражу літерою «М», сараю літерою «К», №51,53,56- огорожа, ІV- мостіння, розташованих на земельній ділянці площею 0,0453 га за адресою: [ADDRESS] . Представник позивачів адвокат Бикова О.В., надала до суду заяву, в якій уточнені позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити та розглядати справу за її відсутністю, а також в заяві зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Від відповідача [PERSON] в матеріалах справи міститься заява в якій вона визнала позовні вимоги та просить справу розглядати за її відсутністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним, причини неявки суду невідомі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним, причини неявки суду невідомі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним, причини неявки суду невідомі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним, причини неявки суду невідомі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним, причини неявки суду невідомі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним, причини неявки суду невідомі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним, причини неявки суду невідомі. Представник відповідача ЖБК «Трудовий зв`язок» в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним, причини неявки суду невідомі. Згідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи зазначені обставини справи та норми закону ст.280 ЦПК України, а також те, що представник позивача погодився на заочний розгляд справи, суд розглянув справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановив заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Так судом встановлено наступне. Домоволодіння № [ADDRESS] є об`єктом права спільної часткової власності членів ЖБК «Трудовий зв`язок». В цілому вищевказаний об`єкт складається з чотирьох житлових будівель, позначених в схематичному плані літерами «А», «В», «В», «Г» та надвірних споруд «Пі, «Л», «Е», «З», «Р», «С», «X», «Ш», «Д-1», «Х-1», «Ж-1», «Х-2», «Л-2», «К», «М-2», «Л-Зі, «3-2», «Р-2», «П-2», «Т-2», «И-2», «Ж-2» - сараї, «М», «3-1», «Ю-2» - гаражі, «К», «К-2», «Ч», «Ю», «Д-1», «Н-2», «Ч-2», «У-1»- вбиральні, «Т», «У», «Щ», «Ц», «И-1», «Р-1»- душеві, «И» -погреб, «К-1», «У-2»-навіси, «Ж-1», «Е-1», «С-2» - літні кухні, «Я-2»- альтанка, ІХІV - мостіння, 1-21- огородження, розташованих на земельній ділянці розміром 7 482 кв.м., належної ЖБК «Трудовий зв`язок» згідно договору про право на забудову від 19.05.1937 року. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.06.2018 року об`єкт частково виділено в натурі у самостійні об`єкти з окремими поштовими адресами, у зв`язку з чим на даний час сума часток співвласників у домоволодінні не становить одиницю. [PERSON] і [PERSON] належать 56\\1000 частин домоволодіння згідно договору дарування посвідченого 11.10.1999 року приватним нотаріусом ОМНО Федорченко Т.М. та 40\\1000 частин цього ж будинковолодіння згідно договору дарування посвідченого 12.02.2002 року приватним нотаріусом ОМНО Сегенюком В.М. Іншими співвласниками є відповідач і у справі. Право власності зареєстровано в установленому законом порядку. У фактичному користуванні позивачів знаходиться квартира [ADDRESS] та [ADDRESS] , що об`єднані між собою в один об`єкт. Зазначена квартира знаходиться у житловому будинку під літ «А» та складається з: житлової кімнати індексом 4-1 площею 19,6 кв.м, коридора індексом 4-3 площею 9,6 кв.м, кухні індексом 4-7 площею 8,9 кв.м, санвузла індексом 4-8 площею 3,4, коридор індексом 4а-1 площею 8,3 кв.м, кухня індексом 4а-2 площею 9,6 кв.м., житлова кімната площею індексом 4а-4 площею 15,8 кв.м, загальною площею 77,8 кв.м, житловою площею 35,4 кв.м. Квартира має самостійний вхід (вихід) та забезпечена окремою системою життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, газопостачання, опалення тощо), отже використовується, як окремий об`єкт нерухомого майна у розумінні ст. 181 ЦК України. Крім того у користуванні позивачів перебувають побутові споруди у вигляді: гаражу - літерою «М», сараю- літерою «К», № 51, 53 , 56 - огорожа, IV- мостіння, розташованих на земельній ділянці площею 0,0453 га. Право користування земельною ділянкою набуте позивачами в порядку ч.2 ст. 377 ЦК України. На даний час розроблено проект землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки у власність позивачів. Одеська дирекція ДП поштового зв`язку «Укрпошта» вважала за можливе в наступному присвоїти виділеному в окреме домоволодінню поштову адресу: [ADDRESS] . Позивачі не мають змоги розпорядитися своєю власністю, оскільки згідно відомостей у Реєстрі прав власників сума часток усіх співвласників домоволодіння (членів ЖБК) не складає 1, що унеможливлює вчинення жодним нотаріусом нотаріальної дії щодо відчудження належного їм на праві власності майна, що є стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом. Згідно ст. 19-1 Закону України «Про кооперацію» член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно. У разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Право власності на таке майно у члена кооперативу виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону. Відповідно до ст. 355 Цивільного кодексу України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність за майно. За статтею 356 Цивільного кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Згідно ч. 1 ст. 364 Цивільного кодексу України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Відповідно до ч. 3 ст. 364 Цивільного кодексу України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Цивільного кодексу України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд і власник порушеного права має самостійно вирішувати, який саме спосіб захисту порушеного права застосовувати у конкретній ситуації. Власник порушеного права не обмежений у виборі способу захисту порушеного права і може скористатися цілком конкретним способом захисту свого права, загальний перелік яких дається у статі 16 Цивільного кодексу України, відповідно до вказаної норми матеріального закону, суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Виходячи з положень ст.ст. 183, 364, 370 ЦК України, виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній зі сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири. Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст. 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК України та п. 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року №1117 "Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них". Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна № 55 від 18.06.2007 року, затвердженою в Мінюсті України від 06.07.2007 року. Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Судовим експертом Чорною Ю.П. 07.09.2018 року складено висновок експерта №36/2018 року судової будівельно -технічної експертизи, проведеної за замовленням позивачів. За даним висновком вбачається, що 56/1000 та 40/1000 частки домоволодіння за адресою : [ADDRESS] належні на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] , які складаються з житлового будинку літ «А» загальною площею 77,8 кв.м, житловою площею 35,4 кв.м, а саме житлової кімнати №1-4 площею19 ,6 кв.м, коридору №4-3 площею 9,6 кв.м, кухні №4-7 площею 8,9 кв.м, санвузла №4-8 площею 3,4 кв.м, коридору №4а-1 площею 8,3 кв.м, кухні №4а-2 площею 9,6 кв.м, житлової кімнати №4а-4 площею 15,8 кв.м та надвірних будівель і споруд: гараж літ «М». сарай літ «К», №51, 53, 56, огорожа, IV вимощення технічно можливо виділити в натурі. Даний висновок мотивований тим,. що вище зазначені частки домоволодіння розташовані на індивідуально огородженій земельній ділянці, яка має окремі виходи на територію загального користування та на [ADDRESS] ; на земельній ділянці , на якій розташовані 56/1000 та 40/1000 частин домоволодіння [ADDRESS] наявні огородження з суміжними землекористувачами; 56/1000 та 40/1000 частин домоволодіння [ADDRESS] забезпечені індивідуальним входами ( виходами) з приміщень житлового будинку літ «а» на внутрішню територію земельної ділянки, яка знаходиться у фактичному користуванні [PERSON] та [PERSON] ; забезпеці необхідним складом житлових та підсобних приміщень у житловому будинку літ «А»; забезпечені індивідуальними інженерними комунікаціями. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що позивачі - є власниками його 56/1000 та 40/1000 частин домоволодіння [ADDRESS] , який є об`єктом права спільної часткової власності членів ЖБК «Трудовий зв`язок» та складається з чотирьох житлових будівель, позначених в схематичному плані літерами «А», «В», «В», «Г» та надвірних споруд «Пі, «Л», «Е», «З», «Р», «С», «X», «Ш», «Д-1», «Х-1», «Ж-1», «Х-2», «Л-2», «К», «М-2», «Л-Зі, «3-2», «Р-2», «П-2», «Т-2», «И-2», «Ж-2» - сараї, «М», «3-1», «Ю-2» - гаражі, «К», «К-2», «Ч», «Ю», «Д-1», «Н-2», «Ч-2», «У-1»- вбиральні, «Т», «У», «Щ», «Ц», «И-1», «Р-1»- душеві, «И» -погреб, «К-1», «У-2»-навіси, «Ж-1», «Е-1», «С-2» - літні кухні, «Я-2»- альтанка, ІХІV - мостіння, 1-21- огородження, розташованих на земельній ділянці розміром 7 482 кв.м., належної ЖБК «Трудовий зв`язок» згідно договору про право на забудову від 19.05.1937 року, вказане майно розташоване окремо, суд вважає за можливе захистити права власників шляхом виділення частки майна в натурі та визнання на таке майно права власності позивачів. На підставі викладеного та

Outcome: approved