Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

11.02.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, до якого на підставі ст. 31 ЦПК України надав уточнення, та просить стягнути з ВАТ НАСК «Оранта» страхове відшкодування у розмірі 10 164,50 грн. та 1696,78 грн. пені; стягнути з [PERSON] матеріальні збитки у розмірі 510,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 6000,00 грн.; стягнути з відповідачів на свою користь судові витрати. При цьому позивач посилається на те, що 09.07.2013 року внаслідок ДТП, з вини [PERSON] було пошкоджено автомобіль позивача. Оскільки, майнова та моральна шкода не були добровільно відшкодовані відповідачами у повному обсязі, позивач змушений звернутися до суду із позовом. До судового засідання позивач не з'явився, повідомлявся належним чином, до суду надано заяву представника позивача [PERSON] про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача ВАТ НАСК «Оранта» до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Матеріали справи містять письмові заперечення на позовну заяву. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 09.07.2013 року о 12:10 год. [PERSON], керуючи автомобілем Jeep Grand Cherokee, д/з [NUMBER] допустив зіткнення з автомобілем Suzuki д/н [NUMBER], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси Крикливого О.М. від 08.08.2013 року Мельнішена С.М. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України /а.с. 8/. Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особи, винними діями яких завдано шкоди майну, яке використовується при здійсненні діяльності, що є джерелом підвищеної небезпеки, якщо таким особам не було завдано шкоди цим джерелом, відповідають за завдану шкоду на підставі статті 1166 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Законом України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів [NUMBER] [PERSON] застрахував автомобіль Jeep Grand Cherokee, д/з [NUMBER] у НАСК «Оранта». Розмір франшизи складає 510 грн. /а.с. 74/. В ході розгляду справи, судом досліджено копію страхової справи до страхового випадку, що відбулося 09.07.2013 року /а.с. 72-89/. З дослідження № [NUMBER] - 23.07./1 вбачається, що матеріальний збиток, завданий власникові Suzuki д/н [NUMBER] складає 5826,44 грн. /а.с.77-81/. Крім того, відповідно до ремонтної калькуляції № [NUMBER] від 22.07.2013 року розмір ремонтних робіт складає 6 668,03 грн. /а.с. 82-84/. З наданого представником НАСК «Оранта» розрахунку страхового відшкодування від 17.09.2013 року слідує, що сума страхового відшкодування складає 5316,44 грн. При цьому, ліміт відповідальності складає 50 000,00 грн., а франшиза 510,00 грн. /а.с. 88/. З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до НАСК «Оранта» із заявою про страхове відшкодування № 8925 09.09.2013 року /а.с. 86-87/. Однак, відповідачем НАСК «Оранта» не було відшкодовано позивачу страхову виплату. Відповідно до рахунку-фактури № АС-0057567 від 07.10.2014 року вартість відновлювальних ремонтних робіт автомобіля позивача Suzuki д/н [NUMBER] складає 10674,50 грн. /а.с. 54/. Таким чином, судом встановлено, що НАСК «Оранта» повинно відшкодувати позивачу 10164,50 грн. = 10674,50 грн. - 510 грн. Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення. Згідно п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Судом встановлено, що позивач [PERSON] звертався до НАСК «Оранта» із заявою про страхове відшкодування № 8925 09.09.2013 року /а.с. 86-87/. Однак, у строк до 09.12.2013 року /09.09.2013 + 3 місяці/ НАСК «Оранта» не здійснило страхове відшкодування. У зв'язку із чим, суд погоджується із вимогами позивача про стягнення з НАСК «Оранта» пені за прострочення страхового відшкодування. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, розмір пені за період з 09.12.2013 року до 31.10.2014 року включно складає 1696,78 грн. /а.с. 52/. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У зв'язку із тим, що розмір фактично спричиненої шкоди позивачу складає 10164,50 грн., а відповідачем НАСК «Оранта» підлягає відшкодуванню лише 10674,50 грн. Різниця невиплаченої завданої шкоди у розмірі 510,00 грн. підлягає стягненню з відповідача [PERSON] Таким чином, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення страхового відшкодування у розмірі 10164,50 грн. та пені у розмірі 1696,78 грн. з НАСК «Оранта» та матеріальних збитків у розмірі 510,00 грн. з [PERSON] підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Крім того, відповідно до абз. 3, 4 п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» при заподіяні особі моральної шкоди, обов'язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона. Суд погоджується з доводами позивача [PERSON] про завдану йому моральну шкоду душевними стражданнями внаслідок ушкодження транспортного засобу, порушення способу життя всієї родини. Крім того, суд враховує, що із дня скоєння ДТП, а саме 09.07.2013 року позивачу не були відшкодовані відповідачами завдані збитки. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, вимоги позивача до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди суд вважає обґрунтованими та доведеними. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved