Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

07 серпня 2014 року, [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа Відділ державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції Харківської, в якому просить: стягнути з відповідача на свою користь неустойку (пеню) за прострочку сплати аліментів по виконавчому листу №2-1286 від 06 червня 2005 року, виданого Зміївським районним судом Харківської області по справі про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO] за період з 01 січня 2010 року по 01 липня 2014 року в сумі 6 064 грн. 64 коп.; стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду в розмірі 6 000 грн.; стягнути з відповідача на свою користь 243 грн. 60 коп. понесених витрат по сплаті судового збору за подання позову до суду. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що з відповідачем по справі, [PERSON] вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 22 березня 2002 року по 23 серпня 2005 року. 19 квітня 2008 року вона вступила в другий шлюб та змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Від шлюбу з відповідачем [PERSON] народився син [PERSON], [INFO]. Після припинення шлюбно-сімейних відносин з відповідачем [PERSON], син проживає разом із нею за адресою: [ADDRESS]. На підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області від 06.06.2005 року з відповідача [PERSON], було стягнуто аліменти в розмірі 1/4 із заробітної плати (доходу) до досягнення сином повноліття. 06.06.2005 року судом було видано виконавчий лист за № 2-1286. 14.05.2014 р. відповідач [PERSON] звернувся з позовною заявою до суду про зміну виду стягнення аліментів на твердий розмір, та 23 липня 2014 року було ухвалено рішення про стягнення з нього аліментів на мою користь на сина, по 500 грн. щомісячно, до досягнення сином повноліття, починаючи з дня винесення рішення суду. Підставою звернення до суду є те, що відповідач злісно ухиляється від сплати аліментів на утримання сина, платить їх нерегулярно, в мізерній сумі, ставлячи її з сином в скрутне матеріальне становище. Позивачка [PERSON] не працює та зайнята доглядом за дітьми. Відповідач фізично здорова людина, має будівельну спеціальність, неофіційно працює, може і зобов'язаний по рішенню суду своєчасно, щомісячно платити аліменти, але рішення суду він не виконує, нехтує законом, у зв'язку з чим дитина не отримує належного для прожиткового мінімуму харчування, одягу, взуття та самих елементарних засобів гігієни. З самого початку примусового стягнення, відповідач ухилявся від сплати аліментів, в зв'язку з чим на його майно накладався арешт 30.11.2006 року, що примусило його сплатити борг. Проте з 01.01.2010 року знову став зростати борг, який станом на 01.07.2014 року складає 20 034 95 грн. За період з 01.01.2010 року і по 01.07.2014 року нараховано аліментів в розмірі 27 731 грн. 16, коп., із яких сплачено всього 7 695 грн. 95 коп. Несплатою аліментів позивачці спричинена велика моральна шкода, яку вона оцінює в розмірі 6 000 грн. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, у поданій заяві від 27 серпня 2014 року просила справу розглядати за її відсутності без проведення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала, на задоволенні позовних вимог наполягала. /а.с. 24/ Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить в матеріалах справи поштове повідомлення про отримання ним судової кореспонденції. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. /а.с. 22/ Представник третьої особи ВДВС Зміївського РУЮ Харківської області Глазунов М.П. у судове засідання не з'явився, у поданій заяві від 27 серпня 2014 року просив справу розглядати без проведення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. /а.с. 25/ Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Розгляд справи проведено у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України за неявки відповідача [PERSON], який належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду справи. При конкуренції загальної та спеціальної процесуальної норми суд застосовує норму спеціальну і керується положеннями ч. 1 ст. 224 ЦПК України щодо можливості заочного розгляду справи в разі однієї неявки відповідача, належним чином повідомленого про час та місце судового розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, сторони є колишнім подружжям, від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. З відповідача стягуються аліменти на утримання сина Нікіти, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 25 травня 2005 року до досягнення сином повноліття. /а.с. 11, 15/ Як убачається із розрахунку заборгованості по аліментам по виконавчому листу №2-1286, станом на 01 липня 2014 року по виконавчому документу рахується заборгованість в розмірі 20 034 грн. 95 коп. (період з 01.01.2010 року по 01 лютого 2014 року) /а.с. 18/ За положеннями ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. За змістом ст. 196 СК України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Позивачка просить стягнути з відповідача розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за період з січня 2010 року по липень 2014 року, що становить 6 064 грн. 64 коп. /а.с. 5-6/ Суд, надавши правову оцінку вказаним розрахункам, вважає їх такими, що ґрунтуються на вимогах ст. 196 СК України. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини першої статті 88 ЦПК України та стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного, ст. 196 СК України, з урахуванням п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», Правових позицій, висловлених Судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України у зв'язку з переглядом цивільних справ в касаційному порядку і за винятковими обставинами у 2007 році,

Outcome: approved