Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

06.03.2014 року до Петриківського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою звернулась позивачка з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстровано 13.06.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 46. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні стосунки не склалися через несумісність характерів, постійні суперечки стосовно житла. Позивачка висловлювала бажання проживати окремо від рідних, але відповідача все влаштовувало і він не намагався нічого робити для поліпшення житлових умов. Таке байдуже ставлення до цієї проблеми із сторони відповідача, призвело до того, що відповідач поїхав до м. Дніпропетровська де оселився у своєї сестри та проживав там близько двох років. З літа 2012 року фактично припинені подружні відносини. За цей час примирення між сторонами не відбулося, що свідчить про те, що шлюб носить лише формальний характер та не має підстав для його збереження. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, неповнолітня дитина залишилася проживати з позивачкою у її батьків. Відповідач, на утримання неповнолітньої дитини, в добровільному порядку надає матеріальну допомогу. Майновий спір між сторонами відсутній. Відповідно до ухвали Петриківського районного суду 25.03.2014 року провадження у справі було зупинено. Сторонам надано час на примирення, яке не відбулося. Позивач в судове засіданні не з'явилась. Надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити, примирення між нею та Відповідачем не відбулося. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. При розгляді справи судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Згідно з копією свідоцтва про одруження, актовий запис № 46 від 13 червня 2009 року, складений відділом реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, Відповідач зареєстрував шлюб із [PERSON] Матеріалами справи встановлено, що шлюб фактично перестав існувати з літа 2012 року. Головною причиною розпаду сім'ї є причини психологічного характеру, непорозуміння та сварки з приводу побутових питань. Виходячи з положень ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що розірвання шлюбу є дійсною волею позивачки, фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені, на день розгляду справи примирення між ними не відбулося, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідач в порушення вимог статей 10 та 60 ЦПК України не надав суду доказів, які б виключали можливість розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 8 ст. 235 СК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач виявила бажання залишити дошлюбне прізвище "[PERSON]".

Outcome: approved