Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

Позивач у червні 2017 року звернувся до суду з вказаною позовною заявою та посилався на те, що 07 листопада 2012 року між ПАТ « Банк Київська Русь» та [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит № 72547-96-12-2 із змінами та доповненнями від 15.07.2013 року на надання у кредит грошових коштів в сумі 613000,00 грн. на термін до 07 квітня 2037 року зі сплатою 17,4 % річних. В забезпечення виконання договору про іпотечний кредит [PERSON], ПАТ « Банк Київська Русь» та [PERSON] було укладено договір поруки № 72548-96-12-5 від 07.11.2012 року із змінами та доповненнями від 15.07.2013 року. 08 серпня 2013 року між ПАТ « Банк Київська Русь» та Державною іпотечною установою був укладений договір відступлення права вимоги № 323, згідно якого ПАТ « Банк Київська Русь» передав позивачу всі права вимоги за договором про іпотечний кредит та іпотечним договором. ПАТ «Банк Київська Русь» виконано взяті на себе зобов'язання та видано кредит. Відповідачі порушують умови договору та не проводять в установлений термін оплату по кредиту. Станом на 25.04.2017 року за порушення умов договору про іпотечний кредит нараховано заборгованість за кредитним договором на загальну суму - 527718,35 грн., з яких: основна сума боргу- 512229,36 грн., прострочені відсотки за користування кредитом - 14447,92 грн., пеня за прострочення сплати кредитних коштів - 159,50 грн., інфляційні втрати-881,57 грн. Позивач просить суд солідарно стягнути з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за договором про іпотечний кредит в сумі 527718,35 грн. та стягнути з відповідачів судові витрати. 12.07.2017 року Володарським районним судом Київської області відкрито провадження у справі. Позов подано до суду до 15 грудня 2017 року, тобто до набрання чинності Закону України №2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року (надалі Закону №2147-VІІІ), тому відповідно до п. 9 розділу ХІІІ „Перехідні положення" ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу суду надійшла заява, якою представник позивача підтримав позов, просив суд позов задовольнити та також взяти до уваги понесені відповідачем витрати про виклик відповідачів через засоби масової інформації «Урядовий кур'єр», що становить 420,00 грн. (а.с.142, 143). Відповідачі на виклик суду не з'явилися про час та місце розгляду справи належним чином повідомленні . На адресу суду від них надійшли заяви, якими вони просять суд розглянути справу без їх участі та вказують про визнання позовних вимог ( а.с.144,145). Відповідно до ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд приймає визнання позову відповідачами у справі в силу ст.206 ЦПК України, де вказано, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Ознайомившись з позовною заявою, дослідивши письмові докази, взявши до уваги позицію представника позивача, позиції відповідачів про визнання позову викладені у відповідних заявах, що надійшли да суду , суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступних міркувань. Судом встановлено, що 07 листопада 2012 року між ПАТ « Банк Київська Русь» та [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит № 72547-96-12-2 ( а.с.7-15) та 15.07.2013 року до договору про іпотечний кредит № 72547-96-12-2 від 07.11.2012 року було укладено додатковий договір ( а.с.16) на надання у кредит грошових коштів в сумі 613000,00 грн. на термін до 07 квітня 2037 року. В забезпечення виконання договору про іпотечний кредит [PERSON], ПАТ « Банк Київська Русь» та [PERSON] було укладено договір поруки № 72548-96-12-5 від 07.11.2012 року ( а.с.27-30) та 15 липня 2013 року внесено зміни до договору поруки ( а.с.31). 08 серпня 2013 року між ПАТ « Банк Київська Русь» та Державною іпотечною установою був укладений договір відступлення права вимоги № 323, згідно якого ПАТ « Банк Київська Русь» передав позивачу всі права вимоги за договором про іпотечний кредит та іпотечним договором та договором поруки ( а.с.32-35). ПАТ «Банк Київська Русь» виконало взяті на себе зобов'язання та [PERSON] видано кредит на суму 613000,00 грн. Відповідачі порушують умови договору та не проводять в установлений термін оплату по договору про іпотечний кредиту. Станом на 25.04.2017 року відповідно до договору про іпотечний кредит та договору поруки відповідачам нараховано заборгованість за договором № 72547-96-12-2 на загальну суму - 527718,35 грн., з яких: -основна сума боргу - 512229,36 грн., -прострочені відсотки за користування кредитом - 14447,92 грн., -пеня за прострочення сплати кредитних коштів - 159,50 грн., -інфляційні втрати-881,57 грн. Матеріали справи вказують, що відповідно п. п.1.1 договору про іпотечний кредит, банк зобов'язався надати позичальнику на умовах договору грошові кошти в сумі 613 000,00 гривень, а позичальник зобов'язувався сплатити проценти за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, визначень договором про іпотечний кредит та додатковим договором. Згідно п. п. 2.4. договору про іпотечний кредит позичальник зобов'язаний проводити погашення кредиту щомісячно до 10 числа кожного місяця, та сплачувати проценти, нараховані кредитором на залишок заборгованості за кредитом. Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із наступних міркувань. Так, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. ПАТ « Банк «Київська Русь» свої обов'язки, передбачені договором про іпотечний кредит, виконав повністю та належним чином. Позичальник порушила умови іпотечного кредиту, а саме: не виконала зобов'язання щодо погашення кредиту та своєчасної сплати процентів за користування кредитом. Суд вважає представлені позивачем документи достатніми доказами повідомлення позичальника про існуючу заборгованість за кредитним договором. На сьогоднішній день вимогу Державної іпотечної установи не задоволено, заборгованість відповідачем [PERSON] не погашено. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. В якості забезпечення виконання позичальником [PERSON] своїх зобов'язань за договором про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит було укладено договір поруки. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі (стаття 553 ЦК України). Згідно п. п. 2.1., 2.2. Договору поруки поручитель безумовно, безвідклично та безоплатно зобов'язується перед кредитором відповідати солідарно з боржником за виконання в повному обсязі Зобов'язання, у тому числі того, що виникне у майбутньому відповідно до умов кредитного договору та додаткових договорів до нього. Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язання у тому ж обсязі, що і боржник, в порядку та строки, визначені кредитним договором. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. У відповідності до п. 3.2.2. договору поруки у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) боржником зобов'язання встановлені кредитним договором. Кредитор набуває права вимоги до поручителя щодо сплати заборгованості за порушеним зобов'язанням, а поручитель та боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Досліджені судом матеріали справи вказують, що на сьогоднішній день заборгованість позичальником та поручителем не погашено. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог що звичайно ставляться. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків. (ст.611 ЦК України). Порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення невиконання зобов'язання в обумовлений строк. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст.1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України). Як зазначалося вище, сторони встановили строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів. Згідно ч.1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України). Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Позичальник не виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, у встановлені кредитним договором терміни. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Ст. 625 Цивільного кодексу України встановлює, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п. З ч. 1 ст. 611 ЦК України). Відповідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. А відповідно до ч.4 ст.559 цього Кодексу порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. З метою врегулювання спору в досудовому порядку, на адресу відповідачів позивачем неодноразово направлялися вимоги про дострокове повернення іпотечного кредиту та про усунення порушень, з вимогами погасити заборгованість, але відповідачі проігнорували вимоги позивача, самоусунулися від виконання зобов'язання. Встановлені судом та наведені вище обставини вказують, що визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання позовних вимог відповідачами по справі. Вимоги позивача базуються на умовах договорів та законі, а тому позовна заява є обґрунтованою і такою що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже у разі задоволення позову повністю судові витрати покладаються на відповідачів повністю. Так, позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі -7915,78 грн., окрім того понесено інші судові витрати, зокрема на виклик відповідачів в судове засідання через газету "Урядовий кур'єр"- 420,00 грн., що разом складає 8335,78 грн. по 4167,89 грн. з кожного.

Outcome: approved