Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, пояснивши, що відповідач [PERSON] є батьком повнолітньої їх спільної дитини [PERSON]. [INFO] сину виповнилось 18 років, однак він продовжує навчатись у Варшавській вищій школі інформаційних технологій на другому курсі денної форми навчання. Строк навчання закінчується 30.09.2020 року. Оскільки [PERSON] навчається на стаціонарній денній формі за кордоном, не має часу працювати, а навчання потребує значної витрати часу, тому просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1440 грн. щомісяця до закінчення навчання - 30.09.2020 року або 23-річного віку, оскільки відповідач працює, має можливість надавати таку допомогу, а також 1/2 частину на навчання згідно оплати договору про надання освітніх послуг в розмірі 1500 грн. щорічно. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений судом належним чином, з заявами до суду про неможливість розгляду справи у його відсутність не звертався. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як передбачає ч.1, ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. У відповідності до ч.1, ст.198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх, непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Як встановлено у судовому засіданні, 30.04.1990 року сторони уклали між собою шлюб. Від спільного шлюбу у них народився [INFO] син [PERSON] (а.с.4), тобто відповідач [PERSON] є батьком повнолітньої їх спільної дитини [PERSON] Згідно п.1, ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як наголошує п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. [INFO] [PERSON], сину сторін по справі, виповнилось 18 років, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження (а.с.4). На день розгляду справи він зареєстрований разом з матір'ю, позивачкою по справі. Як вбачається з копії договору про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною особою від 4.07.2016 року та довідки №451/2016/ZB від 21.12.2016 року [PERSON] навчається у Варшавській вищій школі інформаційних технологій на другому курсі денної форми навчання. Строк навчання закінчується 30.09.2020 року, з щорічною оплатою в розмірі 2305 польських злотих (а.с.5-8). За 2016-2017 навчальний рік вказані кошти сплатила позивач (а.с.9-10). Вказані вище обставини знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Як передбачає ч.3, ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом ч.1, ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Підпункт 3, пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснює, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи батько повнолітньої дитини не працює, є військовий пенсіонером, має регулярний щомісячний дохід у вигляді пенсії, за таких обставин суд приходить до висновку, що аліменти підлягають стягненню у твердій грошовій сумі, а не в частці від його щомісячного доходу. У відповідності до ч.3, ст.10 та ч.1, ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Згідно ч.1, ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ст.7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2017 рік" - установити у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2017 року - 1544 гривні, з 1 травня - 1624 гривні, з 1 грудня - 1700 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд вважає, що оскільки син відповідача [PERSON] продовжує навчання у навчальному закладі на денній формі, при цьому він не має часу на працевлаштування і потребує матеріальної допомоги на харчування, одяг, взуття, витрати, пов'язані з проїздом до місця навчання, оренди житла, тощо, а відповідач, його батько, має можливість надавати йому матеріальну допомогу, так як є працездатною особою, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання доньки в розмірі 1440 грн. щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду - з 21.02.2017 року і до [INFO] - до досягнення ним двадцятитрирічного віку. Крім того, підлягає також стягненню з відповідача на користь позивача щорічна вартість навчання сина в розмірі 8240 грн. щорічно, починаючи з 1.09.2016 року і до [INFO], в задоволенні решти вимог позову відмовити. Згідно ст.79; 88 ЦПК України оскільки суд частково задовольняє позов про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути 1280 грн. судового збору, від якого була звільнена позивач при зверненні до суду.

Outcome: partial