Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про стягнення матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування зазначеного позову зазначає, що 01 липня 2016 року о 13 год. 25 хв. керуючи своїм автомобілем марки «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер [NUMBER] здійснила паркування автомобіля по вул. Сахарова у м. Львові напроти будинку №76Б вул. Стрийській. Повернувшись через 15 хвилин виявила, що внаслідок падіння гілки з сухого дерева її автомобіль було пошкоджено розбито лобове скло, деформовано панель даху, чим заподіяно матеріальної та моральної шкоди, яку позивач оцінює у 9356,07 гривень та 5000,00 гривень відповідно. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, надали пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просили позов задовольнити. Представник відповідача та представник третьої особи в судове засідання повторно не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце слухання справи, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без їхньої участі, позивач та представник позивача не заперечують проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст.\~169,\~224 ЦПК України, вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити частково з огляду на таке. З довідки, виданої 22.07.2016 Франківським відділом поліції ГУ НП у Львівській області випливає, що [PERSON] дійсно зверталася з приводу пошкодження її автомобіля [NUMBER], а саме: пошкодження задньої частини даху та розбиття заднього лобового скла автомобіля внаслідок падіння гілки з дерева по вул. Стрийській, 76Б у м. Львові. Відповідно до листа ЛКП «Вулецьке» від 01.09.2016, частина дороги по вул. Стрийській, 76Б у м. Львові знаходиться на території Франківського району м. Львова, у звязку з чим її утримання здійснює Франківська районна адміністрація ЛМР. Як вбачається з листа Франківської районної адміністрації ЛМР від 23.08.2016 №3506-717, проїжджа частина та тротуари по вул. Стрийській та [PERSON] у м. Львові перебувають на балансі районної адміністрації в межах червоних ліній. Згідно довідки виданої 06.07.2016 Львівським регіональним центром з гідрометеорології, за даними метеостанції Львів, 01 липня 2016 року з 12:00 год. до 15:00 год. в поривах становила 4-5 м/с. З огляду на те, суд погоджується і приймає до уваги доводи позивача, що відповідальною за пошкодження автомобіля позивача є саме Франківська районна адміністрація Львівської міської ради, як балансоутримувач цієї частини дороги. Відповідно до приписів статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно висновку №110/06-16 експертного автотоварознавчого дослідження від 04 липня 2016 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] в цінах на момент завершення експертизи становить 8441,46 гривень. Також позивачем понесено витрати на проведення даного експертного дослідження, що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією, в сумі 800,00 гривень та витрати на отримання довідки з Львівського регіонального центру з гідрометеорології в розмірі 114,61 гривень. Суд погоджується з тим, що такі витрати понесені позивачем для відновлення свого порушеного права, відтак такі є збитками в розумінні статті 22 ЦК України. Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1173 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Згідно з підпунктом 7 пункту «а» ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів місцевих рад належить організація благоустрою населених пунктів, здійснення контролю за станом благоустрою виробничих територій, організація озеленення, охорона зелених насаджень і водоймі, тощо. Статтею 12 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що суб'єктами у сфері благоустрою населених пунктів є органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Відповідно до Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 10.04.2006 року №105 державне управління земельним господарством у містах та інших населених пунктах здійснюють місцеві органи державної виконавчої влади. Згідно п.5.5 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України", затверджених Наказом Міністерства будівництва; архітектури та житлово-комунального господарства від 10 квітня 2006 року № 105 - відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об'єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об'єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі. Догляд за зеленими насадженнями на вулицях, площах, бульварах, майданах повинен проводитися спеціалізованими підприємствами, організаціями зеленого господарства, які укомплектовані спеціальною технікою та механізмами, кваліфікованими спеціалістами, на умовах договору з балансоутримувачем. З огляду на викладене, суд вважає, що вимога про відшкодування матеріальної шкоди є підставною та підлягає задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи вимогу про відшкодування моральної шкоди, суд дійшов до наступних висновків. Згідно частини 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до частини 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із подальшими змінами), заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб. Згідно з п.5 Постанови Пленуму ВСУ, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, а також вини останнього в її заподіянні. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи фактичні обставини справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає за необхідне позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково в сумі 1000 грн.

Outcome: partial