Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

01 березня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та встановлення факту проживання однією сім`єю спадкоємця зі спадкодавцем не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 21 листопада 2003 року, виданим виконкомом Новоборисівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, яку за життя він вважав своєю матір`ю та в період з січня місяця 1994 року по день смерті [INFO] , проживав разом із нею, в спільному помешканні, за одним адресом і вели разом спільне господарство. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай) розміром 12,8 в умовних кадастрових гектарах КСП «Перше травня» с.Новоборисівка Великомихайлівського району Одеської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД 036092, виданого Великомихайлівською районною державною адміністрацією 29 січня 1997 року та зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №14 по Новоборисівській сільській раді, від 29.01.1997 року, що підтверджується копією сертифіката. В листопаді 2020 року він звернувся до Великомихайлівської державної нотаріальної контори в Одеській області про прийняття спадщини. Однак, 27.11.2020 року за № 948/02-16 державний нотаріус Трофімова С.О. надала йому письмове роз`яснення діючого законодавства, згідно якого йому було повідомлено, що станом на 27 листопада за даними Спадкового реєстру не відкривалась спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] . Видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] неможливо, так як ним пропущено термін для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України, тобто на протязі шести місяців від дня смерті. Для прийняття спадщини після смерті [PERSON] потрібно подати письмову заяву про згоду на прийняття спадщини, спадкоємців, які вчасно прийняли спадщину ( за наявності таких). На підтвердження факту прийняттяним спадщини, необхідно подати до нотаріальної контори докази постійного проживання разом зі спадкодавцем на день смерті, або документи, що підтверджують його недієздатність (ст.. 1268), або рішення суду про продовження терміну для прийняття спадщини, яке набрало законної сили. Крім того йому необхідно встановити підставу для спадкування - факт проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до дня відкриття спадщини. Для вирішення цих питань необхідно звернутись до суду. Заповіта від померлої [PERSON] на його ім`я складено не було, але він є єдиним спадкоємцем четвертої черги за законом на спадщину від померлої, оскільки проживав з померлою однією сім`єю, завжди вважав її своєю матір`ю, ставився до неї, як до матері та вів спільне сімейне господарство, особи, які мали б право на обов`язкову частку у спадщині після покійної спадкодавці [PERSON] , відсутні. Факт проживання однією сім`єю більше п`яти років, може бути встановлено лише за рішенням суду, а тому і виникла необхідність для звернення з цією заявою. Сімейні стосунки між ним та мачухою [PERSON] виникли приблизно з січня місяця 1994 року. На протязі нашого спільного проживання, в період з січня місяця 1994 року по день смерті [INFO] , він проживав разом з [PERSON] , доглядав її, допомагав по господарству, а в подальшому здійснював за нею постійний догляд, як за членом сім`ї, так як завжди вважав її матір`ю, провів обряд поховання, про що свідчать довідка надані виконавчим комітетом Новоборисівської сільської ради за №2580 від 02.12.2020 року. Для отримання спадщини він не зміг у встановлений строк звернутись із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки про існування спадщини в вигляді права на земельну частку (пай) дізнався випадково, від орендатора, який надав йому оригінал сертифікату серії ОД № 036092, виданого Великомихайлівською районною державною адміністрацією 29 січня 1997 року та зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №14 по Новоборисівській сільській раді, від 29.01.1997 року, лише в листопаді 2020 року, про існування якого він взагалі не знав, і який зберігався в орендатора. Отже він вважає, що не пропустив строк для прийняття спадщини, так як про наявність спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] дізнався лише в листопаді місяці 2020 року і відразу звернувся до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, але йому було відмовлено в прийнятті заяви, що підтверджується відповіддю нотаріуса за №948/02-16 від 27.11.2020 року. Частиною першою статті 1272 Цивільного кодексу України встановлено, що: «якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її». Частиною третьою вказаної статті визначено, що: «за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини». А отже, він змушений звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, та встановлення факту проживання однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини, так як вважає вище наведені причини не прийняття спадщини поважними. Заходів досудового врегулювання суперечки між сторонами не вживалося, оскільки законом та домовленістю такий обов`язок не передбачено; заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви не вживалися; позивачем іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав не подавалося; відсутні будь-які інші підстави, що мають наслідком відмову у відкритті провадження. Тому він просить визначити йому додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , терміном два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Та встановити факт, що він постійно проживав однією сім`єю з [PERSON] , померлою [INFO] в с. Новоборисівка Великомихайлівського району Одеської області, з 1994 року до часу відкриття спадщини, тобто не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. В судове засідання позивач не з`явився,. через канцелярію суду від нього надійшла заява в якій він просить судове засідання проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача Новоборисівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області в судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду від них надійшла заява в якій вони просять розглядати справу у їх відсутність,\~позовні вимоги визнають і заперечень не мають. Дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, суд вважає, що позовна заява [PERSON] , є обґрунтованою і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно дост. 1258 Цивільного кодексу України \~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів що мають юридичне значення. Разом з тим, відповідно до роз`яснень п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкодавець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В матеріалах справи наявна копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 21 листопада 2003 року виконкомом Новоборисівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, з якого вбачається, що [INFO] померла [PERSON] про що складено відповідний актовий запис № 42. Крім того в матеріалах справи наявна копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 15 листопада 1966 року з якого вбачається, що [PERSON] народився 1 листопада 1966 року про що в книзі записів актів громадянського стану про народження було зроблено відповідний запис №24 в графі батьки вказано: батько [PERSON] , мати [PERSON] . В матеріалах справи наявна копія сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії ОД № 036092 виданого 29 січня 1997 року Великомихайлівською районною державною адміністрацією на ім`я [PERSON] , згідно якого на підставі рішення Великомихайлівської районної державної адміністрації від 19 березня 1996 року № 141 їй належить право на земельну частку ( пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільгосппідприємстві «Перше травня» розміром 12,8 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості). Сертифікат зареєстровано 29 січня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 14. З наявної в матеріалах справи інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 63848761 від 10.03.2021 року вбачається, що за даними спадкового реєстру після смерті [PERSON] , [INFO] спадкова справа не заводилась та свідоцтва про право на спадщину не видавались. Крім того, в матеріалах справи наявна інформаційна довідка зі Спадкового реєстру ( заповіти/спадкові договори) № 63848773 від 10.03.2021 року, з якої вбачається, що інформація про реєстрацію заповітів [PERSON] відсутня. Крім того, в матеріалах справи наявний лист № 948/01-16 від 27.11.2020 року наданий Великомихайлівською районною державною нотаріальною конторою Одеської області, з якого вбачається, що видати [PERSON] свідоцтво на право на спадщину за законом після смерті [PERSON] неможливо, так як ним пропущено термін для прийняття спадщини, встановлений\~ст.1270 Цивільного кодексу України, тобто на протязі шести місяців від дня смерті. Крім того, на підтвердження факту прийняття спадщини йому необхідно подати до нотаріальної контори докази постійного проживання разом зі спадкодавцем на день його смерті, або рішення суду про продовження терміну для прийняття спадщини, яке набрало законної сили. Крім того, йому необхідно встановити підставу для спадкування факт проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до дня відкриття спадщини. За ч. 3\~ст.1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1\~ст.1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати до нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування) від 01.03.2013 року п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР.. Якщо спадщина відкрилась після 1 липня 2003 року та не була прийнята ніким зі спадкоємців, що мають право спадкування на підставі ЦК УРСР, право спадкування виникає також у спадкоємців за законом третьої, четвертої та п`ятої черг ("нових черг") відповідно до статей 1263 - 1265 ЦК. Позовні вимоги таких осіб про визначення додаткового строку для прийняття спадщини підлягають задоволенню відповідно до встановлених обставин. У такому разі право прийняти спадщину в особи, яка є спадкоємцем за законом третьої, четвертої та п`ятої черг (статті 1263 - 1265 ЦК), здійснюється у строки, встановлені ч. 2 ст. 1270 ЦК. В разі пропуску зазначених строків такі спадкоємці можуть звернутися з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В матеріалах справи наявна копія довідки № 2580 від 02.12.2020 року виданої Новоборисівською сільською радою Великомихайлівського району Одеської області, з якої вбачається, що в період з січня 1994 року по день смерті [INFO] [PERSON] дійсно проживав разом з [PERSON] , яка проживала по [ADDRESS] , доглядав її , допомагав по господарству, а в подальшому здійснював за нею постійний догляд, як за членом сім`ї так як завжди вважав її матір`ю, провів обряд поховання. На протязі шести місяців з дня смерті [PERSON] , фактично вступив в управління спадковим майном, та на даний час користується майном, але нотаріально не переоформив спадкових прав, з метою оформлення спадщини після померлої [PERSON] , до нотаріуса не звертався. Таким чином вбачається, що позивач пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини так як про наявність спадщини у вигляді земельної ділянки дізнався випадково лише в листопаді 2020 року і відразу звернувся до нотаріальної контори. Згідно зі\~ст.1272 ЦК України\~- за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Крім того суд враховує те, що відповідач Новоборисівська сільська рада Великомихайлівського району Одеської області надали до суду заяву, в якій визнали позов, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 4\~ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Також, судом врахувується принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, принцип пропорційності тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип пропорційності є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практикаЄвропейського суду з прав людини розглядає принцип пропорційності як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу пропорційності передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Відповідно до ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270\~ЦК України він не заявив про відмову від неї. За приписами ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до\~ст. 60 ЦПК України \~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. \~ Відповідно до\~ст. 57 ЦПК України \~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, як мають значення для вирішення справи; ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відео записів, висновків експертів; а відповідно до положень\~ст. 58 ЦПК України «Належність доказів» належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень; суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Факт постійного проживання однією сім`єю заявника з [PERSON] з січня 1994 року по день її смерті [INFO] , підтверджується довідкою № 2580 від 02.12.2020 року, виданою виконкомом\~ Новоборисівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, в якій зокрема значиться, що він дійсно постійно проживав за однією адресою: [ADDRESS] \~ з [PERSON] до дня смерті останьої [INFO] . Той факт, що позивач проживав однією сім`єю разом з померлою [PERSON] ,також підтверджується письмовими поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] , які вказують, що вони є односельцями та сусідами позивача, підтверджують, що померла [PERSON] до дня своєї смерті [INFO] проживала разом з позивачем [PERSON] в будинку [ADDRESS] . Надані заявником докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт спільного проживання позивача однією сім`єю з померлою [PERSON] . \~ Тобто, судом встановлено, що померла [PERSON] та позивач\~ проживали однією сім`єю з\~ 1994\~ року і до дня її смерті. Проживаючи разом в будинку [ADDRESS] , вони разом вели спільне господарство, мали спільний побут, крім того, через похилий вік [PERSON] , заявник постійно піклувалась про неї так як завжди вважав її матір`ю. Встановлення факту проживання однією сім`єю заявника і спадкодавця, має для заявника суттєве юридичне значення і необхідне для подальшого оформлення спадкових прав після смерті спадкодавця, у відповідності до ст. 1264 ЦК України. В інший спосіб, як через встановлення даного факту судовим рішенням, заявник документально не може підтвердити факту проживання однією сім`єю з спадкодавцем. Отже, враховуючи вищевикладене, приймаючи до\~уваги,\~що позивач\~є єдиним\~встановленим судом\~спадкоємцем за\~законом на\~спадкове майно,\~протягом тривалого\~часу спадщина\~не була\~визнана відумерлою,\~відсутні особи,\~які оспорюють\~поважність пропуску\~позивачем строку\~для прийняття\~спадщини після\~спадкодавця,\~суд вважає\~причини пропуску\~строку для\~прийняття спадщини,\~вказані позивачем\~поважними,\~тому вважає\~за необхідне\~задовольнити позовні\~вимоги позивача,\~визначивши йому\~додатковий строк\~для прийняття\~спадщини тривалістю\~два місяці\~з дня\~набрання рішенням\~суду законної\~сили та\~встановити факту його постійного проживання однією сім`єю з [PERSON] , померлою [INFO] з 1994 року до дня її смерті і встановлення цього факту має юридичне значення для заявника, оскільки надає їй право звернення до нотаріальної контори для оформлення спадщини після смерті\~ [PERSON] та задоволення .\~

Outcome: approved