Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Територіальної громади в особі виконавчого комітету Стремигородської сільської ради Коростенського району Житомирської області, [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. В обгрунтування позову позивач зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) згідно документації по паюванню земель, переданих у власність КСП "Зоря" Стремигородської сільської ради Коростенського району Житомирської області. [PERSON] мав право на земельну частку (пай), колективного сільськогосподарського підприємства "зоря" с. Стремигород Коростенського району Житомирської області, відповідно до списків осіб, які мають право на земельну частку (пай), затверджених загальними зборами членів КСП "Зоря" 10.06.1997 року та відділом у Коростенському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, що згідно із документацією по паюванню земель, переданих у колективну власність КСП "Зоря" Стремигородської сільської ради Коростенського району Житомирської області в уточнені списку громадян КСП "Зоря", які мають право на земельну частку (пай) включено [PERSON] , однак сертифікат не видавався. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадкоємцями після смерті матері є позивач та рідній брат - [PERSON] , відповідач посправі. При зверненні до нотаріальної контори із заявою позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, що і стало приводом для звернення до суду з позовом про визнання права власності на спадкового майна. В підготовче судове засідання позивач не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, однак подав до суду заяву в якій позов підтримав, просив вимогу задовольнити та справу розглядати без його участі. Представник відповідача - територіальної громади в особі виконавчого комітету Стремигородської сільської ради Коростенського району Житомирської області в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнає та просив розгляд справи провести без участі представника. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнає та просив розгляд справи провести без його участі. Відповідно до ч.3 ст.200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане виконавчим комітетом Стремигородської сільської ради Коростенського району Житомирської області. Спадщину за законом після смерті [PERSON] прийняла його дружина, мати позивача -[PERSON] , так як на день смерті постійно проживала та була зареєстрована разом із спадкодавцем, даний факт стверджується довідкою №331 від 16.05.2019 року виданою виконавчим комітетом Стремигородської сільської ради Коростенського району Житомирської області. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане Стремигородськимї сільським ЗАГС Коростенського району Житомирської області. Ступінь родинних зв`язків між позивачем [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] , як сином та матір`ю, підтверджується даними свідоцтва про народження [NUMBER] . Відповідно до роз`яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року №7 Спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України 2003 року (ЦК), законами України "Про нотаріат", ЗУ "Про міжнародне приватне право", іншими законами та підзаконними нормативними актами, як нормами матеріального та процесуального права. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. У разі, коли спадщина, відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Згідно ст. 524 ЦК (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінене заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст. 548 ЦК (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК (в редакції 1963 року) (діяли на момент відкриття спадщини), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, за ст.549 (в редакції 1963 року) спадкоємець вважається таким, що фактично прийняв спадщину, якщо він довів, що він вступив в управління або користування спадковим майном. Отже, оскільки спадкодавець [PERSON] померла у 1998 році, відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України на вказані правовідносини поширюється дія ЦК (в редакції 1963 року). Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05 червня 2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). За пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. За змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Згідно із ч.1 ст.1 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" колективне сільськогосподарське підприємство є добровільним об`єднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів і діє на засадах підприємництва та самоврядування. За ст.4 ЗУ "Про колективне сільськогосподарське підприємство" питання членства осіб у сільськогосподарському підприємстві регулюються Статутом підприємства, яким, зокрема, визначається порядок вступу до підприємства і припинення членства в ньому, принципи формування спільної власності та права членів щодо неї. Також, відповідно до ст.ст. 5, 19 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" членство в підприємстві ґрунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодному виходу із складу його членів. Членами підприємства можуть бути громадяни, які досягли 16-річного віку, визнають і виконують його статут. Трудові відносини членів підприємства регулюється цим Законом та статутом підприємства. Судом встановлено, що факт внесення [PERSON] до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, які мають право на земельну частку (пай) підтверджується довідкою №383 від 09.07.2019 року виданою виконавчим комітетом Стремигородської сільської ради Коростенського району Житомирської області та як вбачається із вищевказаної довідки, на мав право на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві "Зоря" с. Стремигород Коростенського району Житомирської області. Відповідно до ч.1 ст.26 Закону "Про колективне сільськогосподарське підприємство" держава гарантує додержання прав і законних інтересів підприємства та його членів. Пленум Верховного Суду України у п. 23 Постанови "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 р. № 7, роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, на думку суду, позивач, являючись спадкоємцем за законом, після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , вступив в управління та володіння майном померлої, та набув право на земельну частку (пай) померлого [PERSON] із земель КСП "Зоря" на території Стремигородської сільської ради Коростенського району Житомирської області, оскільки [PERSON] був включений у списки членів КСП на отримання паю. За таких обставин, суд вважає позовну заяву доведеною і такою, що підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.524526,529,ч.2 ст.549 ЦК України(в редакції 1963 р.),

Outcome: approved