Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

06 грудня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Луканівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області про визнання права земельні ділянки площею 0.04 га 3.60 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території Луканівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки в нотаріальному порядку оформлення спадщини йому відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу. В підготовче судове засідання позивач не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача - Луканівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області надіслав заяву, відповідно до якої просив розглянути справу без його участі, позов визнав та не заперечував проти його задоволення. За положеннями ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні. Відповідно до положень ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. З урахуванням положень ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу в без участі сторін, на підставі наявних у справі матеріалів, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду спору. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] ,що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно Кривоозерським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області 08 лютого 2017 року(а.с.6). Заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Врадіївського районного нотаріального округу Миколаївської області Лавріненко М.І., 13 грудня 2010 року, зареєстрованим в реєстрі за №1367 встановлено, що [PERSON] земельну ділянку, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Луканівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, заповіла [PERSON] , що підтверджується даними спадкової справи №44/2017(а.с.33), вказаний заповіт зареєстровано у Спадковому реєстрі за №50460738 та він є чинним на день смерті спадкодавця(а.с.25). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із земельних ділянок площею 3.5985 га, кадастровий номер: 4823982200:02:000:0329 та площею 0.0426 га, кадастровий номер: 4823982200:02:000:0797, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Луканівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, належної на праві власності спадкодавцеві [PERSON] , що підтверджується даними Державного акту на право власності на земельну ділянку серія МК №016082, виданого Кривоозерською райдержадміністрацією 24 грудня 2004 року(а.с.9) та даними витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-4803890282017 від 25 вересня 2017 року(а.с.10-12), №НВ-4808823932020 від 12 лютого 2020 року(а.с.13-15). Як вбачається із спадкової справи №44/2017(а.с.27-33), [PERSON] прийняв спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у встановленому законом порядку, проте в оформленні спадкових прав на земельні ділянки у нотаріальному порядку позивачу відмовлено(а.с.5), так як відсутній оригінал правовстановлюючого документа на вказане майно. Згідно з\~положеннями ст.131\~ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Положеннями ст.1218\~ЦК України визначено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. За приписами ст.1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень ст.1225\~ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно приписів ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Положеннями п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права власності на земельні ділянки не порушує права та законні інтереси інших осіб. Суд враховує те, що дане право ніким не оспорюється, інші спадкоємці з відповідними вимогами не звертались. За вказаних обставин, враховуючи, що позивач є спадкоємцем за заповітом, суд визнає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved