Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

У грудні 2018 року позивач звернувся до Печерського районного суду м. Києва із вищевказаним позовом до [PERSON] та просив стягнути з відповідача на його користь суму боргу в розмірі 4 560,00 гривень; неустойку у вигляді пені в сумі 929,60 гривень; три відсотки річних в сумі 98,19 гривень; інфляційну складову боргу в сумі 320,12 гривень та понесені позивачем судові витрати. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачу на праві приватної власності належить машиномісце [ADDRESS] (автопаркінг). Після введення атопаркінгу в експлуатацію, його було прийнято на обслуговування обслуговуючою організацією ТОВ "Автопаркінг-Сервіс". 01.04.2010 року між позивачем та відповідачем було укладено договір "про надання послуг по обслуговуванню і участі у витратах по утриманню підземної автостоянки і прилеглої території" №1-4-32-3/СТ6Б. Уклавши зазначений договір, відповідач, в числі інших власників машиномісць автопаркінгу, прийняла умови обслуговування та зобов`язалася щомісячно оплачувати вартість послуг позивача і приймати участь у витратах по утриманню автопаркінгу та своїх машиномісць. Проте, відповідач не виконує взяті на себе вище викладені договірні зобов`язання в зв`язку з чим виникла заборгованість за спожиті згідно договору послуги, що станом на 01.12.2018 року складає 4 560,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідач про час, дату, місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, відзив та інші заяви з процесуальних питань від відповідача до суду не надходили. Згідно з частиною 1 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 4 статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Встановлено, що згідно витягів про державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна відповідачу на праві приватної власності належить машиномісце [ADDRESS] (автопаркінг). Після введення атопаркінгу в експлуатацію, його було прийнято на обслуговування обслуговуючою організацією ТОВ "Автопаркінг-Сервіс". 01.04.2010 року між позивачем та відповідачем було укладено договір "про надання послуг по обслуговуванню і участі у витратах по утриманню підземної автостоянки і прилеглої території" №1-4-32-3/СТ6Б. Уклавши зазначений договір, відповідач, в числі інших власників машиномісць автопаркінгу, прийняла умови обслуговування та зобов`язалася щомісячно оплачувати вартість послуг позивача і приймати участь у витратах по утриманню автопаркінгу та своїх машиномісць. Згідно п. 4.4 договору, розмір щомісячної плати за надання послуг становить 220,00 грн.. Відповідно до п. 4.3. Договору: «Зміна суми щомісячних платежів власника здійснюється у випадку зміни вартості комунальних і інших витрат виконавця на утримання і обслуговування стоянки …». 01.07.2015 року відбулось збільшення вартості щомісячної оплати до суми 340,00 грн., за обслуговування одного машиномісця. На підвищення відповідач погодилась, про що свідчать її оплати у розмірі 340,00 грн. з липня 2015 року, що підтверджується, зокрема, копією витягу з касової книги автостоянки по [ADDRESS]. Згідно п. 4.5 Договору: «Оплата здійснюється власником у національній валюті України через касу або на поточний рахунок виконавця, не пізніше 25-го числа поточного місяця. Проте, відповідач не виконує взяті на себе договірні зобов`язання у зв`язку з чим виникла заборгованість за спожиті згідно Договору послуги, що станом на 01.12.2018 року складає 4 560, 00 грн. Незважаючи на відсутність оплати з боку відповідача, всі угоди з обслуговуючими та комунально-експлуатаційними організаціями міста, укладені для забезпечення функціонування автопаркінгу, діють, а власність відповідача утримується у належному стані. Не зважаючи на багаторазові попередження про необхідність своєчасної оплати, відповідач борг не сплатила. Окрім того, згідно п. 5.3 договору, при затримці оплати послуг виконавця та своєї частки у витратах по утриманню та обслуговуванню стоянки на строк більше 10 днів, власник виплачує виконавцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, за кожен день прострочення. Відповідно до ст.ст. 6, 627, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства згідно ст. 628 цього Кодексу. Зміст договору, відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України, становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до ст. 977 ЦК України, якщо зберігання автотранспортних засобів здійснюється суб`єктом підприємницької діяльності, такий договір є публічним. Отже, та обставина, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання, в судовому засіданні знайшла своє підтвердження, тому вимоги позивача про сплату заборгованість у розмірі 4 560,00 гривень; неустойку у вигляді пені в сумі 929,60 гривень; три відсотки річних в сумі 98,19 гривень; інфляційну складову боргу в сумі 320,12 гривень, доведені, обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі. В зв`язку з тим, що суд задовольняє позовні вимоги ТОВ "Автопаркінг-Сервіс", то, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача мають бути стягнуті судові витрати, понесені позивачем в сумі 1762,00 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved