Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-07 00:00:00

04 грудня 2020 року [PERSON] звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення з відповідача незаконно отриманих аліментів в розмірі 23955 грн 04 коп. Свої вимоги мотивує тим, що в листопаді 2018 року [PERSON] надіслала позивачу поштою довідку №242 від 24.09.2018 року про те, що вона навчається в Київському державному коледжі туризму та готельного господарства і термін навчання до 30 січня 2020 року. У зв`язку з чим, по досягненню повноліття відповідачем, позивач\~ звернувся в бухгалтерію підприємства де працює - Виробничого підрозділу «Локомотивне депо Конотоп» Регіональна філія «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», із заявою про стягнення аліментів на користь відповідача на період її навчання з січня 2019 року по 30 січня 2020 року. В подальшому аліменти стягувалися по жовтень 2019 року. Згодом позивач дізнався, що доньку відраховано зі складу студентів денної форми навчання за невиконання навчального плану з 10 січня 2019 року, про що відповідач не повідомила позивача. Внаслідок не повідомлення відповідачем про відрахування її з навчального закладу, остання незаконно отримувала аліменти розмір, якої складає за період з січня 2019 по 31.08.2019 23955 грн 04 коп. З 01.09.2019 [PERSON] навчається у новому навчальному закладі в Харківському\~ національному аграрному університеті, з терміном навчання до 30.06.2023. За рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, яке було змінено Сумським апеляційним судом 17.09.2020, з позивача стягнуто аліменти на період навчання відповідача з 21.12.2019, у розмірі 1/8 частини усіх видів його доходу, до закінчення навчання, але не більше ніж до 23-х років. 27 січня 2021 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження\~ про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні без повідомлення осіб, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. Ухвала про відкриття провадження від 21 січня 2021 року разом із позовною заявою та додатками до неї було надіслано відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання, але під час доставки вручено не було, що підтверджується перевіркою статусу відстеження. (а.с.26) Отже, відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Станом на 08 жовтня 2021 року відзив на позов та заперечення від відповідача [PERSON] до суду не надійшли. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі, також не надходили. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, із звіту про здійснені відрахування та виплати №622 від 19.12.2019 виданого Виробничим підрозділом «Локомотивне депо Конотоп «Регіональна філія «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» відносно [PERSON] на користь [PERSON] , вбачається, що в період з січня 2019 року по жовтень 2019 року: - нарахована заробітна плата, інші доходи (виплати) - 230463 грн 30 коп.; - утримання податків та іншіх обов`язкових платежів - 44940 грн 35 коп.; - утримана сума - 30066 грн 58 коп. (а.с.3) Постановою Сумського апеляційного суду прийнятою 17 вересня 2020 року у справі №589/5338/19, з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] у розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу), на період навчання, щомісячно, починаючи стягнення з 21.12.2019 до закінчення навчання, але не більше як до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. (а.с.5,6) З інформації наданої Київським державним коледжем туризму та готельного господарства від 26 червня 2020 року за №133.06.07, вбачається, що [PERSON] дійсно навчалася в Київському державному коледжі туризму та готельного господарства на першому курсі денної формі навчання з 01.09.2018, та з 10.01.2019 [PERSON] відрахована зі складу студентів денної форми навчання за невиконання навчального плану. (а.с.7) Згідно із довідкою №138 виданої Харківським національним аграрним університетом ім. В.В. Докучаєва 10 грудня 2019 року, [PERSON] є здобувачем першого (бакалаврського) рівня вищої освіти 1 курсу факультету захисту рослин спеціальності 101 «Екологія». Форма навчання денна, термін навчання 4 роки, термін закінчення 30.06.2023. (а.с.8) Із довідки Київського державного коледжу туризму та готельного господарства від 24 вересня 2018 року за №242 виданої [PERSON] , вбачається, що вона дійсно є студенткою 2 курсу, навчається на спеціальності "Харчові технології" Київського державного коледжу туризму та готельного господарства І-ІІ рівня акредитації. Термін навчання з 01 вересня 2018 року по 30 січня 2020 року. Оплата за навчання здійснюється за рахунок коштів державного бюджету. (а.с. 9) Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Поновлення навчання (за умови недосягнення 23-річного віку) дозволяє звернутися з новим позовом до суду про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК україни, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно із ч. 1 ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що повнолітня [PERSON] своєчасно\~ не повідомила позивача [PERSON] про відрахування її зі складу студентів навчального закладу з 10 січня 2019 року, позивач [PERSON] не знав про даний факт, відповідно, ні про яку добровільність виплати ним аліментів мова йти не може. Тим більше, не може йти мова й про добросовісність відповідача, оскільки, знаючи про те, що вона відрахована з лав студентів вищого навчального закладу, не повідомила про даний факт позивача, та продовжувала отримувати виплати, на які вже не мала права. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. Вирішуючи питання щодо судових витрат в справі відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає правомірним покласти на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог. Із квитанції від 0.0.1926271909.1 вбачається, що [PERSON] сплачено судовий збір в сумі 840 грн 80 коп. (а.с.1) З врахуванням вищезазначеного з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 840 грн 80 коп.

Outcome: approved