Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

03.06.2015 року позивач - [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до місцевої територіальної громади в особі Малоцвілянської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що [INFO] помер її батько [PERSON] після смерті якого відкрилась спадщина, що складається з вищезазначеного житлового будинку з надвірними будовами. При звернені до приватного нотаріуса Новоград-Волинського районного нотаріального округу Житомирської області Лавренюк Т.Г. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, у видачі такого свідоцтва позивачу було відмовлено, оскільки на даний житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи. На цих підставах, враховуючи, що можливості оформити спадщину іншим шляхом немає, позивач просить суд визнати за нею право власності на зазначений житловий будинок. У судове засідання позивач з'явилась, просила позов задовольнити. Відповідач участь представника у судовому засіданні не забезпечив, подали заяву, в якій зазначили, що проти позову не заперечують та просять проводити розгляд справи без участі представника Малоцвілянської сільської ради. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних доказів. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 29.10.2014 року, виданим виконавчим комітетом Малоцвілянської сільради (а.с. 11). Спадкоємцем померлого за заповітом є його дочка [PERSON]- позивач у справі, яка прийняла спадщину та з метою оформлення спадкових прав подала заяву про прийняття спадщини. Постановою приватного нотаріусу Новоград-Волинського районного нотаріального округу Лавренюк Т.Г. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.05.2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS], після смерті [PERSON], померлого [INFO], оскільки у позивача відсутній документ, який підтверджує реєстрацію права власності на спадкове майно. З копій договору купівлі-продажу від 01.04.1996 року встановлено, що житловий будинок [ADDRESS], був куплений [PERSON] у [PERSON], договір нотаріально посвідчений, але не зареєстрований у КП "Новоград-Волинському БТІ", з матеріалів справи вбачається, що договір ніким не був оскаржувався. (а.с. 12) Дані обставини також підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами: довідками виданими виконавчим комітетом Малоцвілянської сільради (а.с. 4,5), копією технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS], виготовленого 18.05.2015 року ТОВ «Терра Лекс+» з якого вбачається, що вказане домоволодіння складається з житлового будинку, веранди, ганку, трьох сараїв, убиральні, колодязя, огорожі, воріт. (а.с.17-19). Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 6 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п. 4.15. ч. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Статтею 227 ЦК України 1963 року, який діяв на час укладення договору купівлі-продажу будинку спадкодавцем, було встановлено наступне: «Договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів» Відповідно до ст. 1 Закону України «Про нотаріат», у населених пунктах, де немає нотаріусів, нотаріальні дії, вчиняються уповноваженими на це посадовими особами органів місцевого самоврядування. Аналогічна норма діяла на час укладання спадкодавцем договору купівлі-продажу спірного домоволодіння. Таким чином, суд приходить до висновку, що договір купівлі-продажу від 29.03.1996 року, між [PERSON] та [PERSON], посвідчений державним нотаріусом та зареєстрований в реєстрі за № 4-955, є належним чином оформленим правовстановлюючим документом. Крім того, згідно довідки № 202 від 25.05.2015 року, яка видана виконавчим комітетом Малоцвілянської сільської ради, житловий будинок за адресою: [ADDRESS], згідно запису в погосподарській книзі № 3 значиться як такий, що належить [PERSON] (а.с. 5) Згідно заповіту від 05.12.2001 року, посвідченого секретарем Малоцвілянської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі № 17, [PERSON] заповів все своє майно [PERSON]. (а.с. 13). За клопотанням позивача судом витребувано інформацію від нотаріуса щодо кола спадкоємців та копію спадкової справи. Відповідно до листа приватного нотаріуса Новоград-Волинського районного округу Лавренюк Т.Г., крім [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, інші спадкоємці не звертались. (а.с. 29-44) Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що відомості про реєстрацію права власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS], відсутні. Таким чином, є підстави вважати, що будь-які правочини щодо спадкового майна за життя спадкодавця ним не вчинялись. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому в порядку ст.88 ЦПК України судовий збір на користь держави. Ціна позову складає 41 018 грн., судовий збір за майновий позов відповідно до Закону України «Про судовий збір» складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, тому з відповідача необхідно стягнути - 410,18 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: approved