Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

30 березня 2020 року до суду надійшла позовна заява АТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором з спадкоємця померлого боржника (т.1 л/с 1-4). Позивач посилається в обґрунтування своїх вимог на те, що відповідно до умов кредитного договору від 12 березня 2010 року АТ КБ "ПриватБанк" надав [PERSON] кредит шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, зі щомісячною сплатою процентів за користування кредитом, з поверненням у строк, що відповідає строку дії кредитної платіжної картки. Позичальник [PERSON] помер [INFO] . На час відкриття спадщини зобов`язання померлого [PERSON] за кредитним договором залишилось не виконаним, а саме: прострочений кредит - 14985,28 грн. Позивач АТ КБ "ПриватБанк" 11 травня 2019 року направив претензію кредитора до Першої Харківської державної нотаріальної контори. Оскільки після смерті [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався, тому спадкова справа була заведена на підставі претензії кредитора. Відповідач [PERSON] постійно проживала разом із спадкодавцем, тому, на думку позивача, вона прийняла спадщину, до складу якої ввійшли кредитні зобов`язання померлого позичальника перед банком. 15 серпня 2019 року позивач АТ КБ "ПриватБанк" направив відповідачеві [PERSON] лист-претензію про погашення заборгованості померлого позичальника, на яку відповідач не відповіла. На підставі викладеного позивач АТ КБ "ПриватБанк" просить суд стягнути з відповідача [PERSON] , як спадкоємця померлого позичальника [PERSON] , заборгованість за кредитним договором від 12 березня 2010 року в сумі 14985,28 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 грн. 30 березня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, учасникам справи встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень та пояснень (ухвала суду - т.1 л/с 73). 30 квітня 2020 року від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву (т.1 л/с 79-84), яким він заперечив проти позову. Свої заперечення представник відповідача обґрунтовує тим, що позивач АТ КБ "ПриватБанк" не надав суду доказів про надання позичальникові [PERSON] грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, оскільки такими доказами є лише первинні документи, оформлені відповідно до ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Представник відповідача стверджує, що в установленому законом порядку кредитний договір між АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] не укладався. При отриманні кредиту [PERSON] підписав лише заяву позичальника, яка не містить істотних умов кредитного договору, розміру процентної ставки, виду та розміру неустойки. Умови та правила надання банківських послуг позичальник [PERSON] не підписував, а тому вони не можуть бути складовою частиною кредитного договору. Отже, відсутні підстави вважати, що при укладенні вказаного кредитного договору АТ КБ "ПриватБанк" дотримав вимог, передбачених ч.2 ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів", щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк. Представник відповідача вважає позовні вимоги безпідставними, оскільки АТ КБ "ПриватБанк" нарахував позичальнику [PERSON] проценти на залишок поточної заборгованості в сумі 16198,13 грн., проценти на залишок простроченої заборгованості в сумі 93,49 грн. та комісію в сумі 2650 грн., всього - 18941,62 грн. Всі ці нарахування є неправомірними. Відтак, позичальник [PERSON] переплатив банку щонайменше 3956,34 грн. власних коштів. Представник відповідача заявляє про застосування позовної давності. Так, кредитна платіжна картка діє в межах визначеного нею строку. Позивач не надав суду доказів, які б свідчили, до якої дати була дійсна кредитна картка позичальника, тому потрібно брати до уваги надані позивачем Правила, відповідно до яких строк дії карти становить 12 місяців. Оскільки договір укладено 12 березня 2010 року, тому картка повинна бути дійсною до 12 березня 2011 року. Останній платіж позичальник [PERSON] здійснив 05 жовтня 2015 року в сумі 800 грн., у зв`язку з чим перебіг позовної давності перервався та розпочався заново. Загальний строк позовної давності становить три роки, тому перебіг позовної давності закінчився 05 жовтня 2018 року. Позивач АТ КБ "ПриватБанк", звернувшись з позовом 13 січня 2020 року, пропустив строк позовної давності. Крім того, відповідно до ч.2 ст.1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Відповідно до ч.3 ст.1281 ЦК України я кщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Сплив визначених ст.1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань. На час звернення до суду спливли строки, визначені ст.1281 ЦК України. При цьому, банк додав до позовної заяви копію претензії кредитора, адресованої Горностаївській державній нотаріальній конторі, та копію відповіді Першої Харківської державної нотаріальної контори щодо іншої фізичної особи - [PERSON] , який помер [INFO] . Відповіді Горностаївської державної нотаріальної контори щодо кола спадкоємців [PERSON] , який помер [INFO] , немає, а тому невідомо, коли банку стало відомо про те, що спадкоємцем позичальника [PERSON] є відповідач [PERSON] . На підставі викладеного представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позову. 18 червня 2020 року від позивача АТ КБ "ПриватБанк" надійшла відповідь на відзив (т.1 л/с 104-114), якою позивач підтвердив заявлені ним позовні вимоги. Додатково позивач АТ КБ "ПриватБанк" пояснив, що позичальник [PERSON] помер [INFO] , про що банку стало відомо 22 лютого 2017 року. Першу претензію кредитора за вихідним № SAMDN34000035335026 від 21 березня 2017 року банк направив Горностаївській державній нотаріальній конторі 10 квітня 2017 року, але відповіді не отримав. Відповідно до приписів ч.2, ч.3 ст.1281 ЦК України (в редакції, яка діяла в період пред`явлення претензії) якщо кредитор не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. При цьому, на відміну від безпосереднього повідомлення спадкоємців кредитор спадщини, повідомляючи останніх про свої вимоги через нотаріуса, не зобов`язаний зважати на факт прийняття спадкоємцями спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву кредитора незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один із спадкоємців та чи встановлені спадкоємці взагалі. В свою чергу, банк не знав та міг знати про місце відкриття спадщини, оскільки спадкова справа може відкриватись як у державного нотаріуса, так і в приватного нотаріуса, за різними адресами місцезнаходження (робочого місця) нотаріуса. Другу претензію кредитора за вихідним № SAMDN34000035335026 від 17 грудня 2018 року банк направив Горностаївській державній нотаріальній конторі 11 травня 2019 року, але відповіді знову не отримав. На час відкриття спадщини відповідач [PERSON] мала однакову адресу реєстрації постійного місця проживання разом із спадкодавцем [PERSON] . Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ним заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. При цьому, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємців права на спадщину. На момент відкриття спадщини заборгованість позичальника [PERSON] за кредитним договором від 12 березня 2010 року становила 14985,28 грн. В той же час, померлий позичальник [PERSON] був власником нерухомого майна - житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташованих по [ADDRESS] . Крім того, позивач стверджує, що укладання кредитного договору між АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] здійснено за принципом укладання договору приєднання (ст.634 ЦК України). Зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві позичальника, Умовах надання банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою та Тарифах. Підписанням заяви позичальник приєднався до запропонованих банком Умов та Тарифів. Позичальник, підписавши анкету-заяву, підтвердив, що він був ознайомлений з умовами кредитування та погодився з ними, що засвідчив власним підписом. В подальшому позичальник, використовуючи кредитні кошти, підтвердив, що він прийняв умови договору та погодився з ними. Позивач стверджує, що Закон України "Про захист прав споживачів", на який посилається відповідач, не поширюється на спірні правовідносини. Так, споживчий кредит - кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. В даному випадку грошові кошти надавались у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну куртку, що не передбачено вказаним законом. Позивач стверджує, що він не пропустив строк позовної давності, оскільки строк позовної давності за кредитним договором щодо вимог про повернення кредиту, процентів, винагороди та неустойки визначено в п`ятдесят років (п.1.1.7.31 Умов надання банківських послуг). 16 липня 2020 року задоволено клопотання позивача АТ КБ "ПриватБанк" про витребування доказів: зобов`язано Великоблаговіщенський старостинський округ Горностаївської селищної ради Херсонської області надати суду інформацію про склад сім`ї [PERSON] на момент його смерті та про осіб, зареєстрованих на вказану дату, за адресою домоволодіння по [ADDRESS] (ухвала суду - т.1 л/с 189). 30 липня 2020 року від Великоблаговіщенського старостинського округу Горностаївської селищної ради Херсонської області надійшла витребувана інформація - довідка від 28 липня 2020 року № 128. Довідка приєднана до матеріалів цивільної справи (т.1 л/с 202). 16 липня 2020 року задоволено клопотання позивача АТ КБ "ПриватБанк" про витребування доказів: зобов`язано Державний нотаріальний архів Херсонської області надати суду копію спадкової справи, заведеної Горностаївською державною нотаріальною конторою Херсонської області після смерті [PERSON] (ухвала суду - т.1 л/с 190). 20 серпня 2020 року від Державного нотаріального архіву Херсонської області надійшла копія спадкової справи № 60/2017, заведеної після смерті [PERSON] . Копія спадкової справи приєднана до матеріалів цивільної справи (т.1 л/с 204-211). 27 серпня 2020 року задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] про витребування доказів: зобов`язано позивача АТ КБ "ПриватБанк" надати суду оригінали наступних документів: 1) заяву № 0300110700069034334 від 11 вересня 2008 року, 2) анкету-заяву № 0615050400181066264 від 13 серпня 2010 року про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, 3) довідку № 0910041400143745691 від 12 березня 2010 року про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 30 днів пільгового періоду" до договору № SAMDN57000032711837, 4) довідку № 0712071300069030946 від 01 серпня 2008 року про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 30 днів пільгового періоду", 5) довідку № 1012050900179927311 від 05 листопада 2010 року про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна Голд Лайт" до договору № SAMDN34000035335026 (ухвала суду - т.1 л/с 218). Позивач АТ КБ "ПриватБанк" не надав суду оригінали вказаних документів. Разом з тим, в матеріалах цивільної справи знаходяться копії вказаних документів, які позивач приєднав до відповіді на відзив (т.1 л/с 118-141). 15 жовтня 2020 року задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] про витребування доказів: зобов`язано позивача АТ КБ "ПриватБанк" надати суду оригінали або копії наступних документів: 1) виписки по рахунках обліку заборгованості за кредитним договором, укладеним між АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] , за весь період дії договору в розрізі обліку заборгованості по кредиту, простроченому кредиту, процентах, прострочених процентах, комісії, простроченій комісії, пені з урахуванням переносів (включно з періодами до/після переносу сальдо) у зв`язку із зміною плану рахунків; 2) щоденні оборотно-сальдові відомості (за дні, коли здійснювався рух коштів) за весь період дії кредитного договору по аналітичних рахунках, що були задіяні в обліку кредиту по позичальнику [PERSON] (ухвала суду - т.1 л/с 232). 21 жовтня 2020 року від позивача АТ КБ "ПриватБанк" надійшли виписки по кредитному рахунку [PERSON] за період з 10 вересня 2010 року по 10 березня 2017 року. Виписки приєднані до матеріалів цивільної справи (т.1 л/с 242-247, 250-255). 03 червня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (ухвала суду - т.2 л/с 31-32). В судове засідання представник позивача АТ КБ "ПриватБанк" не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - своєю заявою до суду позивач просить розглядати справу за відсутності їхнього представника, позовні вимоги підтримує. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача, на підставі наявних у справі доказів. В судове засідання відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином - своєю заявою до суду представник відповідача просить розглядати справу за їхньої відсутності, проти позову заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та представника відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. 12 березня 2010 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" (правонаступником якого є позивач АТ КБ "ПриватБанк") та [PERSON] укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. Кредитний договір укладено між сторонами шляхом підписання 12 березня 2010 року анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (т.1 л/с 13) та Довідки про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 30 днів пільгового періоду" (т.1 л/с 135, 138). В цих заяві та довідці сторони зазначили умови кредитного договору, а саме: тип карти - Visa Classic; тип кредитної лінії - відновлювальна; базова процентна ставка в місяць (нараховується на залишок непростроченої заборгованості, виходячи із розрахунку 360 днів у році) - 3,0 %; розмір щомісячних платежів (включаючи плату за використання кредитних коштів у звітному періоді) - 7 % від заборгованості; строк внесення щомісячних платежів - до 25 числа місяця, наступного за звітним; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості - (базова процентна ставка по договору / 30, що нараховується за кожний день прострочки кредиту) + 1 % від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, що нараховується один раз в місяць при наявності прострочки по кредиту або процентам п`ять і більше днів та при виникненні прострочки на суму від 50 грн. та більше; штраф при порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів - 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту, з врахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій. Згідно ч.1, ч.2 ст.207 ЦК України (в редакції, чинній на момент укладення договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.638 ЦК України (в редакції, чинній на момент укладення договору) договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1, ч.2 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Оскільки кредитодавець АТ КБ "ПриватБанк" та позичальник [PERSON] досягли згоди про предмет договору та умови, визначені законом як істотні, зафіксували їх у письмовій формі (анкеті-заяві позичальника та довідці про умови кредитування), тому суд приходить до висновку, що між позивачем АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] належним чином укладено кредитний договір. Згідно ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позивач АТ КБ "ПриватБанк" надав [PERSON] кредит шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. З довідки АТ КБ "ПриватБанк" (т.1 л/с 118, 151) вбачається, що для позичальника [PERSON] встановлювався розмір кредитного ліміту: 10 вересня 2010 року - 10000 грн., 05 листопада 2010 року - 10000 грн., 04 квітня 2011 року - 13000 грн., 20 червня 2011 року - 16000 грн., 16 травня 2017 року - 14990 грн., 25 липня 2018 року - 0,00. З довідки АТ КБ "ПриватБанк" (т.1 л/с 118, 150) вбачається, що за кредитним договором [PERSON] отримав кредитні картки: 12 березня 2010 року - № [NUMBER] - терміном дії до 31 серпня 2013 року, 16 серпня 2010 року - № [NUMBER] - терміном дії до 30 вересня 2012 року, 06 вересня 2013 року - № [NUMBER] - терміном дії до 31 січня 2017 року. 05 листопада 2010 року кредитодавець АТ КБ "ПриватБанк" та позичальник [PERSON] змінили умови кредитного договору шляхом підписання Довідки про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна Gold" (т.1 л/с 137, 141). В цій довідці сторони зазначили нові умови кредитного договору, а саме: тип карти - Visa Gold; тип кредитної лінії - відновлювальна; базова процентна ставка в місяць (нараховується на залишок непростроченої заборгованості, виходячи із розрахунку 360 днів у році) - 2,5 %; розмір щомісячних платежів (включаючи плату за використання кредитних коштів у звітному періоді) - 7 % від заборгованості; строк внесення щомісячних платежів - до 25 числа місяця, наступного за звітним; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості - (базова процентна ставка по договору / 30, що нараховується за кожний день прострочки кредиту) + 1 % від заборгованості, але не менше 50 грн. в місяць, що нараховується один раз в місяць при наявності прострочки по кредиту або процентам п`ять і більше днів та при виникненні прострочки на суму від 50 грн. та більше. Суд критично оцінює пояснення представника відповідача про те, що позивач не надав суду доказів про видачу позичальнику [PERSON] грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором. Так, ці пояснення повністю спростовуються письмовими матеріалами справи, зокрема, виписками по карткових рахунках позичальника [PERSON] (т.1 л/с 119-125, 144-149, 242-247, 250-255), з яких вбачається, що останній отримував кредитні кошти, користувався ними та добровільно сплачував заборгованість за кредитним договором. Суд критично оцінює пояснення представника відповідача про те, що в установленому законом порядку кредитний договір між АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] не укладався. Так, ці пояснення повністю спростовуються письмовими матеріалами справи, зокрема, анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 12 березня 2010 року (т.1 л/с 13) та Довідкою про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 30 днів пільгового періоду" від 12 березня 2010 року (т.1 л/с 135, 138), з яких вбачається, що кредитодавець АТ КБ "ПриватБанк" та позичальник [PERSON] досягли згоди про предмет договору та всі істотні умови, а також зафіксували їх у письмовій формі. Позичальник [PERSON] помер [INFO] , про що 15 грудня 2016 року виконавчий комітет Великоблаговіщенської сільської ради Горностаївського району Херсонської області склав актовий запис про смерть № 13 та видав свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (т.1 л/с 51). Про смерть позичальника [PERSON] кредитодавець АТ КБ "ПриватБанк" дізнався 22 лютого 2017 року, що підтверджується знімком екрану з банківського комплексу "Єдина клієнтська база" (т.1 л/с 117). У разі смерті фізичної особи - боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником який помер, після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника, і вирішуються в порядку, визначеному ст.1281, ст.1282 ЦК України. При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: -коло спадкоємців, які прийняли спадщину; -чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1281 ЦК України; -при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1281 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); -при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві та момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1281 ЦК України (в редакції, чинній на час відкриття спадщини) спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Згідно ч.2 ст.1281 ЦК України (в редакції, чинній на час відкриття спадщини) кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Згідно ч.3 ст.1281 ЦК України (в редакції, чинній на час відкриття спадщини) якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Згідно ч.1 ст.1282 ЦК України (в редакції, чинній на час відкриття спадщини) спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. З розрахунку АТ КБ "ПриватБанк" (т.1 л/с 7-12) вбачається, що на день смерті заборгованість позичальника [PERSON] за кредитним договором від 12 березня 2010 року становила 14985,28 грн. (прострочений кредит). При цьому суд критично оцінює пояснення представника відповідача про непогодження з розміром заборгованості за кредитним договором (зокрема, що банк неправомірно нараховував позичальнику [PERSON] проценти за користування кредитом та комісію), оскільки на підтвердження цих пояснень суду не надано жодних доказів. 21 березня 2017 року позивач АТ КБ "ПриватБанк" склав на ім`я Горностаївської державної нотаріальної контори претензію кредитора № SAMDN34000035335026 (т.1 л/с 125-126, 207), якою пред`явив вимоги до спадкоємців, які приймають спадщину після смерті [PERSON] , про повернення заборгованості за кредитним договором від 12 березня 2010 року в сумі 14985,28 грн. З реєстру згрупованих поштових відправлень - рекомендованих листів (т.1 л/с 129-131) вбачається, що 10 квітня 2017 року позивач АТ КБ "ПриватБанк" направив претензію кредитора до Горностаївської державної нотаріальної контори. 12 квітня 2017 року Горностаївська державна нотаріальна контора отримала претензію кредитора АТ КБ "ПриватБанк", що підтверджується відповідним штампом вхідної кореспонденції нотаріальної контори (т.1 л/с 207). З листа Горностаївської державної нотаріальної контори від 17 травня 2017 року № 80/02-14 (т.1 л/с 210) вбачається, що після померлого [PERSON] заведена спадкова справа за № 60/2017, претензія АТ КБ "ПриватБанк" зареєстрована. 17 грудня 2018 року позивач АТ КБ "ПриватБанк" склав на ім`я Горностаївської державної нотаріальної контори претензію кредитора № SAMDN34000035335026 (т.1 л/с 54), якою пред`явив вимоги до спадкоємців, які приймають спадщину після смерті [PERSON] , про повернення заборгованості за кредитним договором від 12 березня 2010 року в сумі 14985,28 грн. З реєстру згрупованих поштових відправлень - рекомендованих листів (т.1 л/с 52-53) вбачається, що 11 травня 2019 року позивач АТ КБ "ПриватБанк" направив претензію кредитора до Горностаївської державної нотаріальної контори. Відомостей про отримання цієї претензії Горностаївською державною нотаріальною конторою немає. 06 серпня 2019 року позивач АТ КБ "ПриватБанк" склав на ім`я відповідача [PERSON] лист-претензію № SAMDN34000035335026 (т.1 л/с 56), якою пред`явив до останньої вимогу про повернення заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 12 березня 2010 року в сумі 14985,28 грн. З реєстру згрупованих поштових відправлень - рекомендованих листів (т.1 л/с 57-59) вбачається, що 15 серпня 2019 року позивач АТ КБ "ПриватБанк" направив лист-претензію відповідачу [PERSON] . Відомостей про отримання цієї претензії відповідачем [PERSON] немає. З матеріалів спадкової справи № 60/2017 (т.1 л/с 204-211) вбачається, що спадкоємцями після смерті [PERSON] є його діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . 17 березня 2017 року [PERSON] подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON] (т.1 л/с 205). 17 березня 2017 року [PERSON] подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON] (т.1 л/с 205). 12 січня 2018 року [PERSON] подав до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON] (т.1 л/с 206). В матеріалах спадкової справи немає інформації про обсяг та вартість спадкового майна, про поділ спадщини між спадкоємцями, про видачу спадкоємцям свідоцтв про право на спадщину. Суд враховує, що позивач АТ КБ "ПриватБанк", достовірно будучи поінформованим про наявність декількох спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті позичальника [PERSON] , пред`явив позов лише до одного з них - відповідача [PERSON] , хоча відповідно до вимог ч.1 ст.1282 ЦК України кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Відтак, неможливо покласти тягар задоволення вимог кредитора лише на одного спадкоємця, за наявності інших спадкоємців, які прийняли спадщину. На підтвердження наявності у померлого позичальника [PERSON] спадкового майна позивач АТ КБ "ПриватБанк" надав суду інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01 червня 2020 року № 210861576 (т.1 л/с 131-132), з якого вбачається, що власником житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] , є [PERSON] . Проте, суд критично оцінює цей доказ. Так, пошук в Державному реєстрі проводився за адресою об`єкту нерухомого майна, а не за суб`єктом, внаслідок чого неможливо ідентифікувати особу власника (наприклад, навіть в масштабах сім`ї відповідача: батько - [PERSON] , [INFO] , брат - [PERSON] , [INFO] ). При цьому, з довідки Великоблаговіщенського старостинського округу Горностаївської селищної ради Херсонської області від 28 липня 2020 року № 128 (т.1 л/с 202) вбачається, що [PERSON] , який помер [INFO] , проживав за іншою адресою - по [ADDRESS] . За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач АТ КБ "ПриватБанк" не надав суду належних, достатніх та допустимих доказів про те, що після смерті позичальника [PERSON] залишилось спадкове майно, в межах вартості якого спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора, відповідно до приписів ч.1 ст.1282 ЦК України. При цьому позивач АТ КБ "ПриватБанк" не заявляв суду клопотань про витребування доказів - відомостей щодо наявності у померлого позичальника [PERSON] будь-якого рухомого чи нерухомого майна та його вартості. Суд, дотримуючись принципу диспозитивності, розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог та на підставі доказів сторін, що позбавляє його за власною ініціативою збирати докази. Обов`язок доведення обставин, на які особа посилається як на підставу своїх вимог, покладається саме на цю особу. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України кредитор заявляє вимоги до спадкоємців. Виходячи з обставин справи та наданих сторонами доказів, суд вважає, що наявність правових підстав для стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором від 12 березня 2010 року, укладеного між АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] , позивач не довів, чим не виконав вимоги ст.ст.12, 81 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. На підставі викладеного суд вважає, що позов задоволенню не підлягає через необґрунтованість. У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати позивача АТ КБ "ПриватБанк" відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed