Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

10 грудня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, в якому просить змінити розмір стягнення аліментів, а саме зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідачки на утримання неповнолітніх доньки [PERSON] та сина [PERSON], з 500 гривень на 300 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Позов обґрунтований наступним. Згідно рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 7 липня 2015 року, вирішено: стягувати з [PERSON], [INFO], жителя [ADDRESS], на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі, у розмірі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи стягнення з дня звернення до суду, а саме з 08 червня 2015 року до досягнення дітьми повноліття. Позивач вважає, що визначений розмір аліментів підлягаю зменшенню, оскільки він не має можливості сплачувати аліменти в такому розмірі у зв'язку із зміною його матеріального стану. Так, на даний час позивач не працює, підприємницькою діяльністю не займається, допомоги по безробіттю не отримує. Кім того, на його утримання перебуває його мати, яка є пенсіонером. Згідно рішення лікарсько-консультативної комісії Томашпільської ЦРЛ [PERSON] виключено фізичні навантаження на праву руку, що також негативно впливає на його здатність матеріально забезпечувати себе та радних, і відповідно сплачувати аліменти у визначеному розмірі. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст.158 ЦПК України. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювалося. Суд, розглянувши заяви сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 та 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться -до початку розгляду справи по суті. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що у сторін є неповнолітні діти- [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Таким чином [PERSON] зобов'язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 7 липня 2015 року, вирішено: стягувати з [PERSON], [INFO], жителя [ADDRESS], на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі, у розмірі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи стягнення з дня звернення до суду, а саме з 08 червня 2015 року до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, відповідно до ст.. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них». Згідно довідки сільського голови Пеньківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області № 132 від 7 вересня 2015 року, на утримання [PERSON] знаходиться його мати [PERSON], 1955 року народження, яка є пенсіонеркою (а.с. 7). Згідно довідки сільського голови Пеньківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області № 104 від 28 липня 2015 року, [PERSON] ніде не працює, підприємницькою діяльністю не займається (а.с. 8). Згідно рішення лікарсько-консультативної комісії № 801 від 29 липня 2015 року, [PERSON] рекомендовано виключити фізичні навантаження на праву руку (а.с. 9). Згідно довідки директора Томашпільського районного центру зайнятості № 328 від 28 липня 2015 року, [PERSON] не перебуває на обліку в Томашпільському ЦЗ станом на 28 липня 2015 року (а.с. 10). Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясовування і дослідження інших обставин справи. Перевіривши зібрані у справі докази та давши їм оцінку в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими, які підлягають задоволенню, а саме змінити розмір аліментів, що будуть стягуватись з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання їхніх неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі по 300 грн щомісячно до досягнення дітьми повноліття, оскільки матеріальний стан позивача змінився, а саме погіршився, на даний час ніде не працює, не перебував на обліку в РЗЦ як безробітний, не займається підприємницькою діяльністю, має на утриманні мати, яка є пенсіонером, у позивача змінився стан здоров'я, в зв'язку з чим він не має постійного стабільного доходу; саме такий розмір аліментів, як тверда грошова сума по 300 гривень в місяць-визнала відповідачка і визнання відповідачкою позову не порушує права та інтереси інших осіб. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № З "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 р. у новому розмірі аліменти виплачуються від дня набрання рішенням законної сили. Зміна стану здоров'я, матеріального або сімейного стану сторін автоматично не припиняють виплату аліментів у попередньому розмірі. Вказані обставини є тільки підставами для зміни розміру аліментів. На підставі цих обставин заінтересована особа може звернутися з відповідною вимогою до суду. Однак їх наявність має встановити суд. У випадку задоволення позову аліменти виплачуються в новому розмірі від дня набрання рішенням законної сили, а не подання позову. До набрання рішенням про зміну розміру аліментів законної сили вони сплачуються в попередньому розмірі. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Позивач [PERSON] при зверненні до суду поніс судові витрати, що складаються зі сплати судового збору в розмірі 487,20 грн., однак, оскільки позивач не ставить питання про стягнення понесених судових витрат з відповідачки на його користь, суд залишає понесені позивачем судові витрати за ним же. На підставі викладеного,

Outcome: approved