Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] по відношенню до його малолітнього сина [PERSON], [INFO] В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона з 14 лютого 2014 року перебуває в шлюбі з [PERSON]. Від даного шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідач від виконання батьківських обов'язків щодо дитини самоусунувся. З 09 серпня 2014 року сторони спільно не проживають, з цього часу відповідач участі у вихованні дитини та витратах на її утримання не приймає, не цікавиться станом її здоров'я. В судове засідання сторони не з'явились. Позивач надала до суду заяву в якій просить розглядати справу в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі, у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутністю. Представник третьої особи служби у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області надав до суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, проти позовних вимог не заперечують. Третя особа Хорошівська селищна рада Харківського району Харківської області в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, позов підтримують у повному обсязі. Згідно ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 2 ч.1 ст.164 СК України, батько дитини може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради № 789 від 27.02.91р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. У відповідності до вимог ст.ст.7, 155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно до змісту ст. 12 ЗУ „Про охорону дитинства" виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постановив від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний стан, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя , поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , у графі батько вказано - [PERSON], громадянин України, мати - [PERSON], громадянка України ( свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане 26 березня 2014 року виконавчим комітетом Хорошівської селищної ради Харківського району Харківської області). Відповідно інформації Хорошівської селищної ради Харківського району Харківської області від 08.06.2015 року № 368 малолітня дитини [PERSON] мешкає разом з матір'ю позивачем по справі. Висновком Хорошівської селищної ради Харківського району Харківської області від 28.07.2015 за № 358/02-19 щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] встановлено, що усунення від виконання батьківських обов'язків з боку відповідача по відношенню до малолітньої дитини [PERSON], [INFO] має місце та вважають за доцільне позбавити його батьківських прав по відношенню до малолітнього сина. Висновком Харківської районної державної адміністрації від 21.10.2015 року № 01-15/2693 щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], по відношенню до малолітньої дитини [PERSON], [INFO] встановлено, що усунення від виконання батьківських обов'язків з боку відповідача по відношенню до малолітньої дитини [PERSON], [INFO] має місце та вважають за доцільне позбавити його батьківських прав по відношенню до малолітнього сина. Отже, із наданих до суду документів вбачається, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо виховання та утримання дитини, данні факти, згідно зі ст.164 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON], [INFO] Відповідно до ст. 88 ЦПК України, Закону України « Про судовий збір» суд стягує з відповідача судовий збір на користь позивача у розмірі 243 (двісті сорок три ) гривні 60 коп.

Outcome: approved