Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

01 червня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Ободівської сільської ради Білопільського району Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що 24 серпня 2007 року померла її матір [PERSON], після смерті якої залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ободівської сільської ради. За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла їй. Інших спадкоємців першої черги, окрім неї, у померлої немає. На даний час [PERSON] має намір прийняти спадщину, що залишилась після смерті матері, але при зверненні до нотаріуса було встановлено, що нею пропущений шестимісячний строк для звернення із заявою про прийняття спадщини. Причиною пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини позивачка зазначила скрутне матеріальне становище, юридичну необізнаність щодо строків прийняття спадщини та фактичний вступ в управління спадковим майном. Посилаючись на викладене, [PERSON] просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини тривалістю в два місяці. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явилися, остання направила суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги просить задовольнити. Представник відповідача Ободівської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не зявився, сільський голова [PERSON] направив суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, з позовом згодні. Представник третьої особи - Білопільської державної нотаріальної контори Сумської області в судове засідання не зявився, завідувач нотаріальної контори [PERSON] направила суду заяву про розгляд справи без участі їх представника. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та обєктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що матірю позивачки [PERSON] була [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження позивача (а. с. 4). 24 серпня 2007 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а. с. 5). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне їй майно, в тому числі на земельну ділянку площею 3,817 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Ободівської сільської ради Білопільського району (а. с. 19). За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Ободівської сільської ради 25 вересня 1996 року та зареєстрований в реєстрі за №17, яким все своє майно заповіла своїй доньці [PERSON] (а. с. 6). Відповідно до довідки виконкому Ободівської сільської ради Білопільського району від 07 квітня 2017 року [PERSON] до дня своєї смерті 24 серпня 2007 року була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [INFO]. Заповіт від імені [PERSON], посвідчений виконкомом Ободівської сільської ради 25 вересня 1996 року за №17, не змінювався та не відмінявся. Спадкоємцем на майно, що залишилося після померлої [PERSON] є її донька [PERSON], яка поховала матір, розпорядилася її речами, зберігає документи (а. с. 7). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1235 ЦК України визначено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином право на спадщину виникає з моменту її відкриття і закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. На даний час [PERSON] має намір прийняти спадщину, що залишилася після смерті матері [PERSON], однак внаслідок пропуску шестимісячного строку для звернення із заявою про прийняття спадщини вона зробити цього не може. Частиною 3 статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. З довідки Білопільської районної державної нотаріальної контори від 15 червня 2017 року №592/01-16 вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла 24 серпня 2007 року, не заводилась (а. с. 15). Позивач на час відкриття спадщини мав скрутне матеріальне становище, у зв'язку з чим не могла своєчасно подати заяву нотаріусу, яка є платною, тому нею був пропущений шестимісячний строк для звернення з заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Суд вважає причини пропуску шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачем поважними, а тому їй необхідно визначити додатковий строк тривалістю в два місяці з дня набрання чинності рішенням суду. При цьому суд враховує і те, що відповідач повністю визнав позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved