Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

10 березня 2016 року заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті. Зазначив, що 03 січня 2015 року померла його матір [PERSON], яка постійно мешкала у місті Донецьку. Зараз він не має можливості отримати свідоцтво про смерть матері на території України, оскільки відділ державної реєстрації актів цивільного стану м.Дружківка не приймає лікарське свідоцтво про смерть, видане так званою "ДНР", тому що вважає, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території або в зоні АТО та їх діяльність вважаються незаконними, а будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами або особами є недійсним і не створює правових наслідків. В даний час позивач не має можливості оформити спадщину після смерті матері. Просить суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], яка померла 03 січня 2015 року. У судове засіданні заявник [PERSON] не зявився, про час та місце розглянути сповіщений належним чином. До суду він надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. Представник заявника [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином. Представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 141 від 04 січня 2015 року, виданого КЛПУ «Міська психоневрологічна лікарня № 2 м.Донецька», 03 січня 2015 року у місті Донецьку померла [PERSON], [INFO], причина смерті - хронічна серцево-судинна недостатність, атеросклеротична хвороба серця, атеросклеротичний та постінфарктний коронарокардіосклероз з порушенням серцевого ритму. Довідкою про причину смерті від 04 січня 2015 року б/н, виданою КЛПУ «Міська психоневрологічна лікарня № 2 м.Донецька» підтверджено, що 03 січня 2015 року у віці 79 років від хронічної серцево-судинної недостатності, атеросклеротична хвороба серця, атеросклеротичний та постінфарктний коронарокардіосклероз з порушенням серцевого ритму, померла [PERSON]. Свідоцтвом про смерть № 01 від 05 січня 2015 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у місті Донецьку підтверджено, що 03 січня 2015 року у віці 79 років у Ленінському районі міста Донецьку померла [PERSON], [INFO]. Відповідно до договору-заказу № 07/07 від 05 січня 2015 року, укладеного між [PERSON] та КП «Ритуальна служба м.Донецька», 05 січня 2015 року о 13-00 годині на кладовищі «Южному» в м.Донецьку була похована [PERSON] Загальний розмір послуг на її поховання склав 718,06 грн. Розясненням відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області від 29 січня 2016 року №К-8-3/19 [PERSON] було повідомлено, що частиною 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Наказом міністерства охорони здоровя України від 08 серпня 20006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», затверджена Інструкцією щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма № 106/0). Ця інструкція обовязкова для всіх лікувально - профілактичних закладів незалежно від відомчої підпорядкованості та форм власності, бюро судово-медичної експертизи, патолого-анатомічних бюро і, згідно з якою, для забезпечення реєстрації смерті в органах реєстрації актів цивільного стану закладом охорони здоровя видається лікарське свідоцтво про смерть форми №106/0. Форма медичного документа повинна відповідати наказу Міністерства охорони здоровя України від 08 серпня 2006 № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» На виконання пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», міністерствам, іншим центральним органами виконавчої влади, місцевим державним організаціям було рекомендовано забезпечити до 01 грудня 2014 року переміщення з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють своїх повноважень, в населенні пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Деякі лікувально-профілактичні заклади охорони здоровя не здійснили переміщення, не змінили юридичні адреси та продовжили виконання своїх повноважень на тимчасово не контрольованій території. Медичні документи, оформлені медичними закладами, які розташовані на тимчасово неконтрольованій території, вказують на те, що відсутнє підпорядкування медичного закладу у відповідності до відомчої підпорядкованості, що ставить під сумнів легітимність їх оформлення. Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та їх правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-УІІ визначено особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на тимчасово окупованій території. Відповідно до зазначеного Закону, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо органи або особи створені, обрані призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення/документ), виданий органами та/або посадовими особами, передбаченими частиною 3 ст.9 Закону, є недійсним і не створює правових наслідків. На виконання наказів Міністерства юстиції України від 25 листопада 2014 року № 247/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» відділ державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у місті Донецьку перереєстровано на контрольовану українською владою територією. Проте, архівний фонд не вивезено та переміщений відділ не припустив до виконання своїх повноважень, про що є відповідне розяснення Державної реєстраційної служби від 09 грудня 2014 року № 892/05-14-14. Відповідно до цього наказу, станом на 01 грудня 2014 року переміщення відділів державної реєстрації актів цивільного стану не припустили до виконання своїх повноважень, про що є відповідне розяснення Державної реєстраційної служби від 09 грудня 2014 року № 892/895-14-14. Відповідно до цього наказу станом на 01 грудня 2014 року переміщення відділів державної реєстрації атів цивільного стану не припустити до виконання своїх повноважень. У звязку з цим фактом предявлення оформлених від імені після 01 грудня 2014 року документів про державну реєстрацію актів цивільного стану свідчить про видачу цих документів не територіальними органами Міністерства юстиції України. Заявнику рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав. Відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: 1) якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; 2) встановлення у судовому порядку факту смерті; 3) звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до статті 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Суд приходить до висновку, що факт смерті [PERSON], [INFO], померлої 03 січня 2015 року у місті Донецьку знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а тому заява підлягає задоволенню, тому що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявнику свідоцтво про смерть, видане державним органом України.

Outcome: approved