Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

03 травня 2014 року АТ «ТАСКОМБАНК» було подано в суд позов до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ТОВ «Волсинт». Позов обґрунтовано тим, що 14 липня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Бізнес Стандарт», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК», та Товариством з обмеженою відповідальністю «Волсинт» було укладено кредитний договір №Т 06.04.2010 К12. Крім того між сторонами було укладено такі договори про внесення змін до вказаного кредитного договору: від 23 липня 2010 року №1, від 14 жовтня 2010 року №2, від 14 грудня 2010 року №3, від 11 липня 2011 року №4, від 14 вересня 2011 року №5, від 16 грудня 2011 року №6. На підставі зазначеного кредитного договору ТОВ «Волсинт» було видано кредит у вигляді кредитної лінії, що поновлюється в сумі 1 500 000,00 грн., з оплатою процентів за користування кредитом в розмірі 26,0% річних, окрім випадків, передбачених п. 1.4 кредитного договору. Строк користування кредитною лінією з 14 липня 2010 року по 11 липня 2012 року включно з урахуванням графіка, передбаченого п. 1.3 кредитного договору. Для забезпечення зобов'язань за кредитним договором від 14 липня 2010 року №Т 06.04.2010 К12 (а також усіх договорів про внесення змін до нього) 15 липня 2010 року між банком та [PERSON], було укладено договір іпотеки №НІ 23, згідно з п. 1.2. якого предметом іпотеки є земельна ділянка площею 0,0600 га, кадастровий номер 0725784600:05:003:0163, що розташована за адресою Волинська область, Шацький район, Пульмівська сільська рада, з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, та садовий будинок, загальною площею 162,5 кв.м., житлова площа 59,8 кв.м., що розташований на вказаній земельній ділянці, за адресою [ADDRESS], реєстровий номер РПВН 30482223. Садовий будинок належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САС №867396, виданого Пульмівською сільською радою Шацького району Волинської області 20.05.2010 року, реєстраційний номер за реєстром прав власності на нерухоме майно 30482223. Земельна ділянка належить [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №000523, виданого 02.10.2009 року управлінням Держкомзему у Шацькому районі Волинської області, зареєстрованого за №010909300107. Товариство з обмеженою відповідальністю «Волсинт» порушило умови кредитного договору від 14 липня 2010 року №Т 06.04.2010 К12 щодо своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним, у зв'язку з чим станом на 16.04.2014 року загальна сума заборгованості ТОВ «Волсинт» становить 525 169,11 грн., у тому числі, заборгованість за тілом кредиту - 397 097,73 грн., заборгованість за відсотками - 102 277,23 грн., пеня на суму простроченої заборгованості за тілом кредиту - 4 514,06 грн., пеня на суму простроченої заборгованості за відсотками - 21 280,09 грн. Позивач неодноразово звертався до позичальника з проханням вчасно виконувати кредитні зобов'язання та погасити утворену заборгованість, проте позичальник на звернення не реагує. Крім того 10.12.2012 року на адресу відповідача [PERSON] було надіслано іпотечну вимогу, яку не виконано. Тому АТ «ТАСКОМБАНК» просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до договору №НІ 23 від 15.07.2010 року та стягнути з відповідача [PERSON] на користь банку судовий збір у справі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав із зазначених у заяві підстав, просив позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] та представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ТОВ «Волсинт», кожен зокрема, в судове засідання не з'явилися, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причину неприбуття суд не повідомили. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю з таких підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Судом встановлено, що 14 липня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Бізнес Стандарт» та Товаристром з обмеженою відповідальністю «Волсинт» було укладено кредитний договір №Т 06.04.2010 К12 та договори про внесення змін і доповнень до нього від 23 липня 2010 року №1, від 14 жовтня 2010 року №2, від 14 грудня 2010 року №3, від 11 липня 2011 року №4, від 14 вересня 2011 року №5, від 16 грудня 2011 року №6 (а.с. 7-24). На підставі кредитного договору ТОВ «Волсинт» був виданий кредит у вигляді кредитної лінії, що поновлюється в сумі 1 500 000,00 грн., з оплатою процентів за користування кредитом в розмірі 26,0% річних, окрім випадків, передбачених п. 1.4 кредитного договору. Строк користування кредитною лінією з 14 липня 2010 року по 11 липня 2012 року включно з урахуванням графіка погашення заборгованості, передбаченого п. 1.3 кредитного договору. Таким чином позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, що підтверджується випискою АТ «ТАСКОМБАНК» по особовому рахунку ТОВ «Волсинт» №2062.2.043961.001 за період з 14.07.2010 року по 24.06.2014 року (а.с. 71-98). Судом встановлено, що 05 липня 2013 року Національним банком України було погоджено нову редакцію статуту позивача, відповідно до якого змінено назву Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Бізнес Стандарт» на Публічне акціонерне товариство „ТАСКОМБАНК". Згідно зі статутом, Публічне акціонерне товариство „ТАСКОМБАНК" є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Бізнес Стандарт» за всіма правами та обов'язками (а.с. 51-54). Для забезпечення зобов'язань за кредитним договором від 14 липня 2010 року №Т 06.04.2010 К12 (а також усіма договорами про внесення змін до нього) 15 липня 2010 року між банком та [PERSON], було укладено договір іпотеки №НІ 23, згідно з п. 1.2. якого предметом іпотеки є земельна ділянка площею 0,0600 га, кадастровий номер 0725784600:05:003:0163, що розташована за адресою Волинська область, Шацький район, Пульмівська сільська рада, з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, та садовий будинок, загальною площею 162,5 кв.м., житлова площа 59,8 кв.м., що розташований на вказаній земельній ділянці, за адресою [ADDRESS], реєстровий номер РПВН 30482223, які належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САС №867396, виданого Пульмівською сільською радою Шацького району Волинської області 20.05.2010 року, реєстраційний номер за реєстром прав власності на нерухоме майно 30482223; державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №000523, виданого 02.10.2009 року управлінням Держкомзему у Шацькому районі Волинської області, зареєстрованого за №010909300107 (а.с. 24-32). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В порушення статей 509, 526, 610, 1054 ЦК України та умов договору ТОВ «Волсинт» належним чином умови кредитного договору не виконує та погашення кредиту і сплату відсотків за користування кредитом відповідно до встановленого графіка не проводить. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, станом на 16.04.2014 року загальна сума заборгованості ТОВ «Волсинт» перед банком становить 525 169,11 грн., в тому числі, заборгованість за тілом кредиту 397 097,73 грн., заборгованість за відсотками 102 277,23 грн., пеня на суму простроченої заборгованості за тілом кредиту 4 514,06 грн., пеня на суму простроченої заборгованості за відсотками 21 280,09 грн. (а.с. 39-42). Ст. 1 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим законом. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» та умовами договору іпотеки, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням щляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Листом від 10.12.2012 року на адресу відповідача [PERSON] банком було надіслано іпотечну вимогу, яку іпотекодавець отримав, але не виконав (а.с. 42а, 99). Відповідно до положень ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, в рішенні суду зазначається, у тому числі, спосіб реалізації предмета іпотеки, зокрема, шляхом продажу на прилюдних торгах. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю. Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у справі, що підтверджуються відповідним платіжним дорученням (а.с. 56). На підставі статтей 509, 526, 548, 610, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст. 1, 33, 35, 39 Закону України «Про іпотеку»,

Outcome: approved