Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

01.09.2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення аліментів на його утримання, оскільки він продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до закінчення ним навчання, мотивуючи свій позов тим, що відповідачі ухиляються від покладеного на них обов`язку утримувати свого сина. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Відповідач [PERSON] заявила про визнання позовних вимог та не заперечувала проти задоволення позову. Враховуючи викладене, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав. Із свідоцтва про народження (а.с. 7) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] , є батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Світловодського міськрайонного суду від 04.12.2014 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , позбавлено батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Призначено [PERSON] , [INFO] , опікуном над [PERSON] , [INFO] . ( а. с. 9-12). Відповідно до довідки наданої Харківським державним автотранспортним коледжем (а.с. 6) [PERSON] навчається на "1" курсі денного відділення. Термін навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2024 року. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною 1 статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182\~цього Кодексу. У статті\~182\~СК України,\~встановлено,\~що при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує: стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року, Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються\~главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Вказаний правовий висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2018 р., у справі № 622/373/16-ц, в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1ст. 2\~ЦПК України). Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України\~та ч. 1-3 ст. 12\~ЦПК України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. За нормою ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, оскільки відповідачі є працездатними особами, та працюють, законом встановлено їх обов`язок надавати матеріальну підтримку сину, оскільки він продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батьків, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Також суд враховує, що відповідачі позовні вимоги визнали в повному обсязі. Суд вважає, що таке визнання позовних вимог відповідачами не суперечить закону та не порушує їх прав, свобод чи інтересів. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved