Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що 23 листопада 2001 року зареєструвала шлюб із відповідачем, від якого у них народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON]»яна Любомирівна, [INFO]. Відповідач, як батько матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча його матеріальний стан дозволяє йому брати участь у витратах на дітей. Їй важко самостійно утримувати дітей та забезпечувати їх предметами побуту та одягом. Так, відповідач є працездатний, інших осіб на утриманні не має, працює посезонно за межами України на різних роботах та отримує заробітну плату, стан його здоров»я та матеріальне становище дають йому можливість належно утримувати дітей. Просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій формі у розмірі по 2000 гривень на кожну дитину щомісячно. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з»явився, подав відзив на позовну заяву, в якому погодився сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі по 1100 гривень на кожну дитину. Беручи до уваги пояснення позивачки та поданий відповідачем відзив, вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими частковому задоволенню виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, від спільного проживання сторін у шлюбі народились діти: \~[PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON]»яна Любомирівна, [INFO], які проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. В силу\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 180 Сімейного Кодексу України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3\~ст. 181 Сімейного кодексу України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодобатьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року\~зазначається,\~що вирішуючи\~питання щодо\~розміру аліментів,\~суд повинен\~урахувати стан здоров"я та матеріальне становище, як дитини так і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення . Задовольняючи позовні вимоги частково суд виходить із того, що неповнолітні діти проживають окремо від батька, відповідача по справі і перебувають на утриманні матері. Виходячи із зазначеного та беручи до уваги задовільний стан здоров»я відповідача, що є працездатною особою та перебуває на роботах за межами України, відсутність даних про наявність у нього інших утриманців, то на думку суду він може сплачувати аліменти на утримання дітей, проте у дещо меншій сумі ніж просить позивачка. На підставі наведеного та

Outcome: partial