Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

11.01.2019 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (далі- ПрАТ «СК «ПЗУ Україна») звернулось до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] , в якому посилаючись на відмову відповідача добровільно компенсувати позивачу суму страхового відшкодування, просить суд: 1. Стягнути з [PERSON] , [INFO] (ідентифікаційний номер невідомий) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (код ЄДРПОУ 20782312, р/р [NUMBER] в АТ «ОТП Банк», МФО 300528) суму в якості страхового відшкодування в розмірі 4 152, 22 грн. (чотири тисячі сто п`ятдесят дві гривні, 22 копійки). Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що між позивачем та [PERSON] було укладено договір страхування транспортних засобів / Поліс № АМ 110344, предметом якого є страхування автомобіля «FORD Focus», державний реєстраційний номер [NUMBER] . 11.12.2016 року [PERSON] було заподіяно шкоду застрахованому автомобілю. Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу. Позивач на підставі страхового акту, розрахунку суми страхового відшкодування до нього та виходячи із звіту здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в розмірі 4 152,22 грн. На адресу відповідача позивачем направило вимогу щодо компенсації суми виплаченого страхового відшкодування. Проте зазначена вимога [PERSON] була повністю проігнорована, станом на 22.12.2018 року сума страхового відшкодування відповідачем не погашена. Згідно ст. 24 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Вказане і стало приводом для звернення до суду. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.01.2019 року провадження у справі відкрито, ухвалено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача про відкриття провадження повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] про відкриття провадження повідомлений належним чином, заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив суду не надав. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Між ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів- Поліс № АМ 110344, за яким страховик у разі настання події, яка є страховим випадком, і в наслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо- транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, а саме автомобіля «FORD Focus», номер державної реєстрації [NUMBER] , і в наслідок якої настає цивільно- правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. 11.12.2016 року у м. Миколаєві по вул. Курортній біля будинку № 3-Б [PERSON] у стані алкогольного сп`яніння заподіяв пошкодження застрахованому автомобілю «FORD Focus», номер державної реєстрації [NUMBER] , який належить [PERSON] , чим порушив громадський порядок та спокій громадян. Потановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.12.2016 року по справі № 487/6586/16-п [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу. Вказана постанова набрала законної сили 03.01.2017 року. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії ( бездіяльність ) та чи вчинені вони цією особою. 11.12.2016 року страхувальник звернувся до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» із заявою про настання страхового випадку по договору страхування. Статтею 1166 ЦК України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» визнала подію, яка мала місце 11.12.2016 року в м. Миколаєві страховим випадком, у зв`язку із чим на підставі заяви про настання страхового випадку від 11.12.2016 року, пояснень [PERSON] від 12.12.2016 року, акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 13.12.2016 року, страхового акту № UA201612110000/L01/01 від 21.12.2016 року, розрахунку суми страхового відшкодування до нього, здійснила виплату страхового відшкодування [PERSON] у розмірі 4 152, 22 грн. (копія платіжного доручення № 49091 від 21.12.2016 року). Статтею 25 Закону України "Про страхування" передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акту, який складається страховиком або уповноваженою ним особою. Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Статтею 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Отже, до позивача, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, перейшло право вимоги до відповідача у розмірі виплаченого страхового відшкодування. Позивачем на адресу відповідача було направлено письмову претензію вих. № 1100374, 4371/2017 від 29.10.2018 року, в якій останній просив відшкодувати завдану шкоду у добровільному порядку, чого відповідач не зробив. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що знайшли своє підтвердження у матеріалах справи, а за такого, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений ним при зверненні до суду, у розмірі 1 762, 00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved