overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

06.01.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач вказувала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на дитину не недає, тому, позивач в судовому порядку просила стягнути з нього на її користь кошти (аліменти) на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу. В судове засідання позивач не з'явилась. Згідно заяви, що надійшла на адресу суду, просила розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився. Згідно заяви, що надійшла до суду, останній не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до ст.11 ЦПК України, суд вважає можливим застосувати наслідки передбачені ч. 4 ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб. Зокрема судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітньої: [PERSON], [INFO]. Як вбачається з довідки ОСББ "Степова 57" від 06.01.2017 року, дитина проживає за адресою: [ADDRESS] разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. І цей обов'язок є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Виходячи з положень вказаної статті та ст. 181 СК України, у разі ухилення батьків від надання матеріальної допомоги на утримання дітей у добровільному порядку, стягнення зазначених коштів присуджується за рішенням суду в частці від доходу її матері (батька) і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом, що передбачено ч.1 ст. 183 СК України. При визначенні розміру аліментів, суд, враховує обставини даної справи та вимоги, викладені у ст. 182 СК України, відповідно до наданих доказів, тому, частка від доходу, яка підлягає стягненню з відповідача як аліменти, становить - 1/4 з дня подачі до суду позовної заяви, тобто з 06.01.2017 року, що відповідає вимогам ч.1 ст. 191 СК України. В силу положень ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню в справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

06.02.2014 р. [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що вона та відповідач є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Проте відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Посилаючись на вищевикладене позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка вимоги підтримала. Відповідач визнав позов. Вислухавши пояснення, дослідивши докази, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] Відповідно до Довідки ЖКП ММР "Південь" неповнолітня [PERSON] проживає разом з матір`ю - [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання [PERSON] не надає. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані матеріально утримувати дітей до їх повноліття. Згідно зі ст.ст. 182, 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Оцінюючи надані докази та враховуючи, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідачки до досягнення нею повноліття обґрунтовані та підлягають задоволенню. З відповідача, відповідно до ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 180, 182, 183 Сімейного Кодексу України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

06.02.2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до ПАТ «Овруцький гірничо-збагачувальний комбінат « Кварцит» та просить стягнути з останнього на його користь згідно наданої відповідачем довідки заборгованість по заробітній платі в сумі 5724,47 грн., мотивуючи тим, що він працював у відповідача і при звільнені і по час подачі заяви до суду з ним не розрахувалися. Позивач в судове засідання не з»явилася, подав до суду заяву в якій просить суд справу розглядати без його участі, позов підтримує. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з»явився. Суд, вивчивши надані позивачем докази по справі, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач працював у відповідача і був звільнений 11.12.2013 року у зв»язку з скороченням, що підтверджується наказом №120 від 09.12.2013 року , копією трудової книжки . Згідно довідки виданої відповідачем останній заборгував позивачу заробітну плату в сумі 5724,47 грн.,яка до цього часу [PERSON] не виплачена. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити неоспорювану ним суму. Оскільки відповідач не розрахувався з позивачем при звільненні, а тому суд має всі підстави щодо усунення таких порушень шляхом примусового стягнення 5724,47 грн. з відповідача на користь позивача. За змістом ст. ст. 116, 117 КзпП України обов'язок виплати заборгованості із заробітної плати покладається на роботодавця незалежно від прохання працівника про вказану виплату. Крім того, ст.116 КзпП України не передбачено подання письмової заяви про виплату коштів, а тому усне звернення також свідчить про пред'явлення такої вимоги. З доданої позивачем заяви вбачається , що останній звернувся до відповідача за виплатою заборгованості , однак у виплаті коштів йому було відмовлено,тому вказана сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача. Від сплати судового збору позивач звільнений згідно п.1 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ст. 88 ЦПК України коли сторона, на користь якої постановлено рішення, звільнена від судових витрат, то судові витрати стягуються з другої сторони у дохід держави, а тому з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 243.60 грн. . На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

06.02.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 24 січня 1981 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що подружні стосунки з відповідачем припинені чотири роки тому через різні погляди на життя та постійні сварки і непорозуміння, що виникають на ґрунті цього, між ними втрачені почуття взаємодовіри, поваги, шлюб існує формально і подальше сумісне проживання та збереження сім'ї стало неможливим, а тому просить суд позов задовольнити. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги, посилаючись на ті самі обставини, що і в позовній заяві. Відповідач [PERSON] на виклик суду не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин чи розгляд справи у його відсутності не надходило. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вирішуючи спір суд встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 січня 1981 року, актовий запис № 5 (а.с.9). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подружні стосунки припинені чотири роки тому, позивачка наполягає на розлученні, миритись не бажає. Причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на життя і сварки та непорозуміння, що виникали на грунті цього. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.51 Конституції України, ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.), ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України. Згідно ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і "в разі його розірвання" Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить їх інтересам суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

06.02.2014 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 17.04.2006 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит в сумі 10800 грн. зі сплатою 36 % річних на суму залишку заборгованості. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 31.12.2013 року по кредиту, процентам за користування ним, а також штрафні санкції в загальній сумі 30801,84 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог до 23458 грн. 00 коп. Одночасно письмово клопотав про розгляд цивільної справи за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У зв'язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 17.04.2006 року сторони уклали договір, за яким позивач надав відповідачу кредит в розмірі 5200 грн. зі сплатою 3 % в місяць на суму залишку заборгованості та з видачею платіжної картки, обслуговування якої здійснюється за тарифами банку. (а.с. 6-11) Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 31.12.2013 року виникла заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по відсоткам за користування кредитом - 21864,76 грн. Крім того, позивачем за умовами кредитного договору відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 1093,24 грн. (а.с. 5) Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором загальній сумі - 23458 грн. 00 коп. (21864,76+500+1093,24), а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

06.02.2014 року позивач звернувся до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона є власником квартири [ADDRESS], на підставі договору купівлі - продажу від 13.05.2005 року. Право власності зареєстроване комунальним підприємством «Апостолівське бюро технічної інвентаризації» 03.12.2009 року. Квартира нею для проживання не використовувалася, тому за даною адресою вона своє місце реєстрації не проводила. У грудні 2012 року випадково дізналася про реєстрацію у квартирі [PERSON] Як з»ясувалося відповідач був зареєстрований у квартирі до укладення договору купівлі-продажу. Фактично з моменту продажу квартири відповідач в ній не проживав. Відповідач з 2005 року не сплачує комунальні платежі, участі в утриманні житла не приймає, даним житловим приміщенням не цікавиться та не користується. Добровільно знятися з реєстрації відповідач [PERSON] не бажає. Вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, так як відсутній за місцем реєстрації більше шести місяців. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, так як на протязі більше шести місяців відповідач не користувався житлом без поважних причин. Позивач в судове засідання не з»явився, подавши заяву про слухання справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та дату слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім"ї були відсутні з поважних причин понад шести місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 13.05.2005 року придбала квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с.9) Відповідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, за [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] 03.12.2009 року КП «АБТІ» (а.с.11) Згідно акту депутатського обстеження від 11.12.2013 року за адресою: [ADDRESS] встановлено, що в даному приміщенні (квартирі) раніше мешкав [PERSON] разом з матір»ю [PERSON] В 2005 році [PERSON] продала свою квартиру [PERSON] З того часу не вона, не [PERSON] у квартирі не проживають. (а.с.13) Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає за місцем реєстрації більше ніж шість місяців, тому він повинен бути визнаний таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

06.02.2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом, пояснюючи, що згідно з укладеним між банком та відповідачем [PERSON] договіром на споживчий кредит № R181.0013913 від 27.04.2012 року, згідно якого останньому був наданий кредит у розмірі 6648 грн, зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 19.99% річних та 2, 29% комісії за обслуговування кредиту, строкм на 12 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. Відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання та порушив умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість, станом на 29.10.2013 року становить 8872,23 грн, яку сплатити у добровільному порядку відмовився. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість примусово. Представник позивача Кузьмук А.В. у судове засідання не з,явився, але надав заяву, у якій просить суд розглянути справу за її відсутністю, на позові наполягає. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з"явився, належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 526 ЦК України, обов"язки повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК, інших актів цивільного законодавства. Матеріалами справи встановлено, що 27.04.2012 року між банком та відповідачем [PERSON] укладено договір на споживчий кредит № R181.0013913 від 27.04.2012 року, згідно якого останньому був наданий кредит у розмірі 6648 грн, зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 19.99% річних та 2, 29% комісії за обслуговування кредиту, строкм на 12 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. Відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання та порушив умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість, станом на 29.10.2013 року становить 8872,23 грн., яку необхідно стягнути з останнього на користь позивача. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 243, 60 грн. На підставі ст. 526 ЦК України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

06.02.2014 року прокурор в інтересах держави звернулася з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з нього 1059 грн. 70 к. витрат, витрачених державою на стаціонарне лікування потерпілого від злочинних дій відповідача [PERSON] В судове засідання прокурор не з*явився, подав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, на підставі наявних у справі матеріалів, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з*явився, подав заяву про визнання позову та з проханням розглядати справу у його відсутність. Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши іх в сукупності, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного: Згідно з ст..1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов*язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров*я на лікування потерпілого від цього злочину. Органом досудового слідства [PERSON] звинувачувався у спричиненні середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому [PERSON] ( а.с.4). З приводу лікування вказаних ушкоджень [PERSON] проходив стаціонарне лікування в КЗОЗ "Харківська міська клінічна багатопрофільна лікарня швидкої та невідкладної допомоги " з 03.10.2013 року по 08.10.2013 року і витрати держави на його лікування склали 1059 грн.70 к., що підтверджується довідкою ( а.с.5). Вироком Орджонікідзевського райсуду м. Харкова від 24.12.2013 року [PERSON] засуджено до 2 років обмеження волі, із застосуванням вимоги ст. 75 КК України та призначено покарання з випробуванням на 1 рік (а.с.8). При таких обставинах відповідач [PERSON] повинен відшкодувати понесені державою витрати на лікування потерпілого від злочину [PERSON], а тому позовні вимоги законні, обґрунтовані і задовольняються судом

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

06.02. 2014 року ТОВ "Сількомунсервіс" звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за спожиту воду зазначаючи, що позивачем надаються послуги відповідачу з постачання води по вулиці [ADDRESS], та відповідач не виконує свої обов'язки належним чином по договору і систематично не здійснює оплату послуг. Внаслідок дій відповідача має місце заборгованість по оплаті за спожиту воду станом на 01.02.2014 року в сумі 2097,00 грн. У зв'язку з наведеним позивач просить суд позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з»явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилась без поважних причин, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності не надала.. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини: Відповідач проживає за адресою:Харківська область село Левківка вул. Першотравнева 14. Позивач надавав відповідачу послуги з водопостачання , відповідно до договору № [NUMBER] від 01 січня 2007 року укладеному між позивачем та [PERSON].(а.с.5) Відповідач надані послуги не оплачує хоча зобов'язаний щомісячно проводити оплату послуг, що надаються. Згідно розрахунку заборгованості по сплаті за спожиту воду станом на 01.01.2011 року складає 1443, 00 грн., а станом на 01.02.2014 року по особовому рахунку № [NUMBER], зареєстованому за [PERSON] , заборгованість складає 2097,00 грн. (а.с.4) В зв'язку з тим, що відповідачем [PERSON] не надано до суду доказів в підтвердження того, що нею належним чином виконувалися обов'язки по договору, так і щодо суми заборгованості, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача [PERSON] 2097,00 грн. заборгованості за спожиту воду є обґрунтованими. Таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Заборгованість підлягає стягненню з відповідача в сумі 2097,00 грн. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved