Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-28 00:00:00

14.04.2021 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач - [PERSON] є її батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження. Після припинення відносин між батьками, позивачка весь час мешкала зі своєю матір ю - [PERSON] ( третя особа). На підставі рішення Центрального районного суду м.Миколаєва по цивільній справі № 2-1-4414 та виданого виконавчого листа від 22.12.2003 року відповідач сплачував матері позивачки аліменти на утримання доньки. З 14.09.2020 року позивачка навчається на денній формі навчання на факультеті морського права НУК ім.Адмірала Макарова ІV рівня акредитації, що підтверджується відповідною довідкою, за кошти фізичних осіб, тому стипендії не отримує. Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 2189 грн. щомісяця до досягнення нею 23 років за умови, що вона продовжуватиме навчання. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.04.2021 року визначено головуючого по справі суддю Гуденко О.А. 19.04.2021 року матеріали справи передані на розгляд судді Гуденко О.А. Ухвалою суду від 19.04.2021 року позовну заяву було залишено без руху. 24.06.2021 року представник позивача надав суду заяву про усунення недоліків . Ухвалою від 25.06.2021 року справу прийнято до провадження суддею Гуденко О.А. Представник позивача надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, згодний на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку, відзив проти позову не надав. Третя особа в судове засідання не з явилась, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася судом у встановленому законом порядку. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності відповідача в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , актовий запис №341. Згідно свідоцтва про встановлення батьківства серії [NUMBER] , актовий запис №341 [PERSON] визнаний батьком [PERSON] [INFO] , яка народилася у громадянки [PERSON] . 08 листопада 2019 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] виданий Центральним районним у м. Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Миколаєві, актовий запис № 906. Відповідно до довідки №96/20-21 від 09.03.2021 року НУК ім.Адмірала Макарова, [PERSON] , [INFO] , 14.09.2020 року поступила до НУК ім..Адмірала Макарова і в теперішній час навчається на І курсі денної форми навчання факультету морського права, навчається за кошти фізичних (юридичних) осіб та стипендії не отримує. Термін навчання - з 14.09.2020 року по 30.06.2024 р. Відповідно до ст.5 "Рівноправність подружжя" Протоколу N 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України N 475/97-ВРвід 17.07.97 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до вимог ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 цієї Конвенції). Також, частинами 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст.182, ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. У відповідності до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно вимог ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком. Згідно із п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягненням дочкою, сином віку який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчатися; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на її утримання у розмірі 2189 грн. щомісячно, починаючи з 14.04.2021 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до двадцяти трьох років за умов продовження навчання. Відповідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved