Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

У березні 2015 року ФОП [PERSON] звернувся до суду з названим позовом. Свої вимоги мотивував тим, що 01 серпня 2014 року між ним та [PERSON] було укладено договір оренди товарно-матеріальних цінностей, згідно якого зобовязався надати [PERSON] у тимчасове користування майно, а саме GPS навігатор марки Lenovo, модель А-590, ІМЕІ 862685022519669 в кількості 1 шт, вартістю 4\~000,00 грн, Sim карта Life, номер 80933385463 в кількості 1 шт, вартістю 25,00 грн, світловий рекламний борд білого кольору з чотирма магнітами в кількості 1 шт вартістю 800,00 грн, а відповідач зобовязався повернути дане майно в стані, вказаному в додатку №2 до договору оренди. Згідно умов договору [PERSON] мав своєчасно сплачувати оренду майна у розмірі 220 грн на місяць. Дата останньої сплати за оренду товарно-матеріальних цінностей 01 листопада 2014 року. Таким чином, у відповідача виникла заборгованість по орендній платі за період з 04 грудня 2014 року по 16 березня 2015 року у розмірі 880 грн. Пунктом 2.2.6 договору оренди передбачена сплата неустойки у разі несвоєчасного повернення орендатором орендованого майна чи несвоєчасної оплати оренди у розмірі 50 грн за кожний день прострочки, у звязку з чим нарахував [PERSON] неустойку у розмірі 5\~150,00 грн. Оскільки відповідач порушив взяті на себе зобовязання, тому змушений сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції в сумі 54,47 грн та 3% річних в сумі 7,44 грн. Окрім того, договором оренди передбачено, що у випадку порушення орендатором строків сплати орендної плати, орендоване майно повинно бути негайно повернуто орендодавцю, при цьому повернення орендатору грошових коштів за оренду майна не відбувається. Тому з відповідача підлягає стягненню також сума збитків за втрату товарно-матеріальних цінностей, а саме саме GPS навігатор марки Lenovo, модель А-590, ІМЕІ 862685022519669 в кількості 1 шт, вартістю 4\~000,00 грн, світловий рекламний борд білого кольору з чотирма магнітами в кількості 1 шт вартістю 800,00 грн, а всього 4\~800,00 грн. Також, 01 серпня 2014 року між ним та [PERSON] було укладено договір надання послуг, у відповідності до пункту 2.1. якого ФОП [PERSON] зобовязався по завданню [PERSON], використовуючи свій технічний потенціал, надавати йому диспетчерські послуги по наданню заявок на транспортні перевезення, а замовник зобовязався оплатити ці послуги, а також 10% вартості послуг за заявками, наданих замовнику виконавцем та від вільних заявок, які виконані замовником, у випадку якщо вартість такої заявки складає 70 грн і більше. Відповідно до п.п. 4.3., 4.4 договору надання послуг замовник зобовязується вносити абонентську плату у термін з 1 по 3 число оплачуваного місяця включно. Замовник зобовязується оплатити вартість наданих виконавцем послуг, що перевищили абонентську плату за поточний місяць в термін з 1 по 3 число включно місяця, наступного за поточним. Тому станом на 16 березня 2015 року відповідач повинен сплатити неустойку за договором про надання послуг у розмірі 5\~150,00 грн. Загальна заборгованість [PERSON] за договором оренди та договором про надання послуг складає 16\~041, 90 грн. Врегулювати спір мирним шляхом відповідач не бажає. Тому просив суд стягнути з [PERSON] суму боргу у розмірі 16\~041,90 грн та судові витрати. У судове засідання позивач не з`явився. Направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. У судове засідання відповідачка не зявилась. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Письмових клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. З урахуванням заяви позивача суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до положень ст.\~169\~ч. 4, ст.\~224 ЦПК України\~ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч.2\~ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 1 ч. 2\~ст. 11 Цивільного кодексу України\~підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. При розгляді справи судом встановлено, що 01 серпня 2014 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір оренди товарно-матеріальних цінностей. Згідно п. 1.1. договору ФОП [PERSON] зобовязався надати [PERSON] у тимчасове користування майно, а саме GPS навігатор марки Lenovo, модель А-590, ІМЕІ 862685022519669 в кількості 1 шт, вартістю 4\~000,00 грн, Sim карта Life, номер 80933385463 в кількості 1 шт, вартістю 25,00 грн, світловий рекламний борд білого кольору з чотирма магнітами в кількості 1 шт вартістю 800,00 грн, а відповідач зобовязався повернути дане майно в стані, вказаному в додатку №2 до договору оренди. У відповідності до п. 1.3. договору оренди майно повинно бути передано [PERSON] протягом трьох днів з моменту підписання даного договору згідно акту приймання-передачі товарно-матеріальних цінностей на відповідальне зберігання. ФОП [PERSON] виконав свої зобовязання за договором оренди від 01 серпня 2014 року шляхом передачі [PERSON] GPS навігатора марки Lenovo, модель А-590, ІМЕІ 862685022519669 в кількості 1 шт, вартістю 4\~000,00 грн, Sim карти Life, номер 80933385463 в кількості 1 шт, вартістю 25,00 грн, світлового рекламного борду білого кольору з чотирма магнітами в кількості 1 шт вартістю 800,00 грн. Пунктами 2.2.2 2.2.3 договору [PERSON] повинен був своєчасно, а саме в період з 1 по 3 число розрахункового місяця оплачувати оренду майна у розмірі 220,00 грн в місяць. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов"язковим для виконання сторонами. Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається Ст. 526 КЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. Порушення зобовязання у розумінні ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що дата останньої сплати [PERSON] за оренду товарно-матеріальних цінностей листопад 2014 року. Таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню на користь ФОП [PERSON] заборгованість по орендній платі за період з 04 грудня 2014 року по 16 березня 2015 року в сумі 880,00 грн. Пунктом 2.2.6 договору оренди передбачено у разі несвоєчасного повернення орендатором орендодавцю орендованого майна чи несвоєчасної сплати оренди даний договір вважається продовженим на невизначений термін і незалежно від того. Чи продовжує орендатор використовувати майно, він має сплатити неустойку орендодавцю у розмірі 50 грн за кожний день прострочки. У звязку із вищенаведеним неустойка за період з 04 грудня 2014 року по 16 березня 2015 року складає 5\~150, 00 грн(50 грн х 103 дні = 5\~150,00 грн) та підлягає стягненню з відповідача. Так, згідно вимог\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності ст. 611 ЦК України \~у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:\~припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або\~розірвання договору;\~ зміна умов зобов'язання;\~ сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч. 2\~ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на те, що [PERSON] за договором оренди повинен був повернути вчасно сплачувати орендну плату, проте останній платіж він здійснив у листопада 2014 року, то з цього часу він вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, що є підставою для застосування відповідальності, передбаченої законом. Три відсотки річних за період прострочення зобов`язання з суми 880,00 грн становить 7,44 грн. Відповідно до офіційних даних НБУ на момент настання обов'язку відповідача сплатити борг, діяла облікова ставка 6,19 %. Таким чином, проіндексована сума боргу за період з грудня 2014 року по березень 2015 року складає 54,47 грн (880,00 х 6,19% = 54,47 грн). У відповідності до ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобовязання має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Статтею 22 ЦК України передбачено право особи, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, на їх відшкодування. Згідно вимог ч. ч. 1, 2\~ст. 1166 ЦК\~Україні майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Як роз'яснено у п. 2\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Враховуючи вищезазначене, та той факт, що умови договору оренди від 01 серпня2014 року , укладеного між ФОП [PERSON] та [PERSON] не були виконані відповідачем, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь позивача на відшкодування матеріальних збитків за невиконання умов договору оренди вартість товарно-матеріальних цінностей (GPS навігатор марки Lenovo, модель А-590, ІМЕІ 862685022519669 вартістю 4\~000,00 грн, світловий рекламний борд білого кольору з чотирма магнітами вартістю 800,00 грн) у розмірі 4\~800,00 грн. З матеріалі справи вбачається, що 01 серпня 2014 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір надання послуг. У відповідності до пункту 2.1. договору надання послуг ФОП [PERSON] зобовязався по завданню [PERSON], використовуючи свій технічний потенціал, надавати йому диспетчерські послуги по наданню заявок на транспортні перевезення, а замовник зобовязався оплатити ці послуги, а також 10% вартості послуг за заявками, наданих замовнику виконавцем та від вільних заявок, які виконані замовником, у випадку якщо вартість такої заявки складає 70 грн і більше. Відповідно до п.п. 4.3., 4.4 договору надання послуг замовник зобовязується вносити абонентську плату у термін з 1 по 3 число оплачуваного місяця включно. Замовник зобовязується оплатити вартість наданих виконавцем послуг, що перевищили абонентську плату за поточний місяць в термін з 1 по 3 число включно місяця, наступного за поточним. У ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.\~ Частиною 1 статті 906 ЦК України встановлено, що збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Тому станом на 16 березня 2015 року відповідачу нараховано неустойку за договором про надання послуг у розмірі 5\~150,00 грн. 31 січня 2015 року ФОП [PERSON] направив на адресу [PERSON] претензію щодо сплати суми боргу за договором оренди та договором надання послуг у розмірі 10\~940,00 грн. Проте вказаний лист залишений відповідачем без уваги. З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з [PERSON] суми основного боргу 880,00 грн, неустойка за договором оренди 5\~150,00 грн, інфляційні втрати 54,47 грн, а також три проценти річних\~від простроченої\~суми 7,44 грн, реальні збитки - 4\~800,00 грн, неустойка за договором надання послуг - 5\~150,00 грн. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи наведене, з відповідача слід стягнути витрати повязані зі сплатою судового збору в розмірі 243,60 грн, що підтверджується квитанцією від 17 березня 2015 року.

Outcome: approved