Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

01 лютого 2017 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою. На підтвердження позовних вимог вказала, що 16 квітня 1999 року між нею та [PERSON] було укладено на товарній біржі договір купівлі-продажу нерухомого майна, згідно якого вона стала власником будинковолодіння [ADDRESS] Вказаний договір було укладено на Полтавській регіональній біржі нерухомості, право власності на будинок було зареєстроване Лубенським міжміським бюро технічної інвентаризації. Нотаріально договір не посвідчувався. [PERSON] просить суд постановити рішення, яким визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: будинковолодіння [ADDRESS], від 16 квітня 1999 року, зареєстрованого на підставі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» в товарній біржі «Полтавська регіональна біржа нерухомості». Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, її представник [PERSON] (довіреність а.с.17) надала суду заяву в якій розгляд справи просила провести без її участі та у відсутність позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, шляхом оголошення в пресі, текст оголошення було розміщено в газеті «Зоря Полтавщини» від 16 травня 2017 року (а.с.39). Вивчивши та проаналізувавши всі докази зібрані по справі, суд вважає, що справу необхідно розглянути з постановленням заочного рішення, на підставі доказів, що містяться в справі, позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач, [PERSON] придбала у [PERSON], будинковолодіння [ADDRESS] (договір купівлі-продажу від 16.04.1999 р., а.с.5). Вказане будинковолодіння складається з: житлового будинку літ. А-1, сараю літ В, сараю літ. Г, погреба літ. Д., сараю літ. Ж, сараю літ. З, вбиральні літ. Е, господарських споруд- 1,2,3,4. Житлова площа - 22,1 кв.м. Вказаний договір був зареєстрований на Лубенському міжміському бюро технічної інвентарізації в Реєстровій книзі 9 за № 1146 (а.с.5). Відповідно до вищевказаного договору купівлі-продажу [PERSON] передала у власність [PERSON] спірне будинковолодіння, а остання сплатила їй обумовлену грошову суму вартості нерухомого майна. Зміна дошлюбного прізвища позивачки «[PERSON]» на «[PERSON]» підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], а зміна прізвища з «[PERSON]» на «[PERSON]» підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с.15). Згідно з рішенням виконавчого комітету Ромоданівської селищної ради «Про зміну поштової адреси» № 49 від 29.07.2016 назву вулиці, на якій розташоване спірне будинковолодіння змінено із «Чкалова» на «Яблунева» (а.с.6). Отже, суд приходить до висновку, що після укладення та реєстрації договору на товарній біржі сторони виконали усі умови договору. Відповідно до ст. 227 ЦК УРСР 1963 року (в редакції, чинній на момент укладення договору) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. В той же час, суд встановив, сторони не посвідчували договір нотаріально, оскільки в його тексті вказано, що на момент укладення угоди даний договір зареєстрований на Біржі нерухомості «Полтавська регіональна біржа нерухомості» і подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає. Відповідно до вимог законодавства, яке діяло на час укладання спірної угоди, ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу», угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню, а підлягали реєстрації в органах технічної інвентаризації. В даному випадку державна реєстрація спірного майна здійснена у 1999 році. Тому на підставі ст.220 ЦК України суд вважає можливим визнати вказаний договір купівлі-продажу дійсним. В ході судового розгляду встановлено, що позивач є добросовісним учасником цивільних правовідносин і повністю виконав угоду, оскільки продавцю було передано гроші за будинок, позивач вступив у право володіння нерухомістю та у подальшому вчиняв спроби для нотаріального посвідчення договору, однак наразі посвідчити договір нотаріально можливість відсутня, оскільки право власності на будинок вже зареєстровано за позивачем у встановленому порядку на час укладення договору. Правовідносини між сторонами виникли до набрання Цивільним Кодексом України 2004 року чинності і не мають продовжуваного характеру, та відповідно до ст.12 Закону України "Про власність", діючого на момент укладення договору купівлі-продажу, позивач, [PERSON], набула право власності на будинковолодіння [ADDRESS], за таких підстав заявлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved