Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

06 вересня 2018 року [PERSON] звернулася до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування приміщенням, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Позовна заява мотивована тим, що позивачу належить на праві власності вищевказане жиле приміщення на підставі договору міни від 16 липня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу Шлега Г.І, р. № 5798, нотаріальний бланк ВАМ 678366, та договору дарування частки квартири від 16 липня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Нижник А.М., р. № 627, нотаріальний бланк ННС №609771. Відповідач є донькою позивача, зареєстрована, але не проживає без поважних причин за зазначеною адресою з жовтня 2014 року. Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.12.2018 позов [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням- задоволено, визнано [PERSON] , [INFO] , ІПН: [NUMBER] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 14.08.2020 заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.12.2018 по справі ЄУ № 185/7515/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням скасовано та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомлення (викликом) сторін. Позивач, представник позивача у судове засідання не з`явилися, представник надіслав до суду заяву, відповідно до якої просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до договору міни від 16 липня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу Шлега Г.І, р. № 5798, нотаріальний бланк ВАМ 678366, та договору дарування частки квартири від 16 липня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Нижник А.М., р. № 627, нотаріальний бланк ННС №609771, житлове приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності позивачу. У вищевказаному приміщенні зареєстровано місце проживання [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 10 жовтня 2018 року. Відповідно до акту 31 липня 2018 року, складеного головою ОСББ "Комарова, 13" відповідач зареєстрований, проте фактично не проживає за адресою: [ADDRESS] з жовтня 2014 року. Відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.405 Цивільного кодексу України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив, що відсутність відповідача без поважних причин в жилому приміщенні за адресою: [ADDRESS] , складає більше ніж рік на день ухвалення рішення, що є підставою для визнання [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування вищезазначеним житловим приміщенням.

Outcome: approved