Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-01 00:00:00

12.03.2019 року представник позивача звернувся у суд з позовом до відповідача, у якому просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № 1471513379 від 30.11.2016 р. у розмірі 37157, 75 грн.. В обґрунтування позову послався на те, що між ТОВ «Фінансова Компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачкою був укладений кредитний договір № 1471513379. В подальшому ТОВ «ФК «ЦФР» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 30.07.2018 року було укладено договір про відступлення права вимоги №20180730, за яким право вимоги по зазначеному договорі було відступлене на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ». Згідно п. 1.2 договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі портфеля заборгованості за цим договором ТОВ «ФК «ЄАПБ» заміняє ТОВ «ФК «ЦФР» у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог ТОВ «ФК «ЦФР» за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Посилаючись на неналежне виконання відповідачкою своїх грошових зобов`язань за кредитним договором, позивач просив стягнути з неї заборгованість за договором кредиту, яка складає 37 157, 75 грн.. Оскільки відповідачка у добровільному порядку не сплатила заборгованість за кредитним договором, позивач змушений звернутись за захистом своїх прав до суду. Ухвалою від 19.04.2019 р. судом відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судовий розгляд на 26.07.2019 р. на 12:40 год. в залі судового засідання Червоноградського міського суду Львівської області, без виклику сторін. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін суду не подали. Відповідач відзиву не подавала, проте отсанньою було подано клопотання, в якому остання просить зменшити їй суму заборгованості посилаючись на скрутне матеріальне становище пов`язане із самостійним доглядом за братом, який є інвалідом І-ої групи. У відповідності положень ст. 247, ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. 30.11.2016 р. [PERSON] подала до ТОВ "Фінансова Компанія "Центр Фінансових Рішень" заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ "ФК "ЦФР". 30.11.2016 р. між ТОВ «Фінансова Компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачкою був укладений кредитний договір № 1471513379 на суму 17 924, 00 грн.. Вказаним договором передбачено погашення заборгованості за кредитом, шляхом внесення щомісячного платежу у відповідному розмірі. 30.07.2018 між ТОВ «ФК «ЦФР» та позивачем укладено Договір відступлення прав вимоги №20180730, відповідно до умов якого позивач прийняв належні ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників. На виконання умов договору на адресу відповідача від імені ТОВ «ФК «ЦФР» було направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів". Як вбачається з витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №20180730 від 30.07.2018, позивач набув права грошової вимоги, зокрема до відповідачки за кредитним договором №1471513379 в сумі 37 157,75 грн.. Відповідач своїх зобов`язань за договором належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка згідно з розрахунком заборгованості, станом на 30.07.2018 становить 37 157,75 грн., з яких: 17 531, 24 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3 307, 56 грн. - сума заборгованості за відсотками, 8 498, 45 грн. - сума заборгованості за платою за управління кредитом, 7 820,50 грн. - сума заборгованості за пенею. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України, у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається та сплати процентів. Згідно статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Відповідно до статтей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені також Законом України «Про захист прав споживачів». Згідно з ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції Закону, чинній на час виникнення спірних правовідносин, кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції Закону, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. З рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 вбачається, що положення статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Вимога позивача про стягнення з боржника заборгованості з плати за управління кредитом ґрунтується на нікчемній умові укладеного з кредитодавцем. Викладені висновки й міркування відповідають позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, що викладена у постанові від 31.10.2018 р. у справі № 404/1339/15-ц (провадження № 61-5130св18). З огляду на викладене, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині стягнення - 8 498,45 грн. як суми заборгованості за управління кредитом. Що стосується іншої частини позовних вимог, то факт порушення відповідачкою взятих на себе зобов`язань щодо несвоєчасної сплати кредитного боргу у строк, передбачений кредитним договором №1471513379 від 30.11.2016 р., у судовому засіданні знайшов своє підтвердження. Розрахунок заборгованості відповідачкою не спростований. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачки у користь позивача заборгованість за кредитним договором №1471513379 від 30.11.2016 р. в розмірі 28 479,30 грн., з яких: 17 531, 24 грн. - заборгованості за основною сумою боргу, 3 307, 56 грн. - заборгованості за відсотками, 7 820,50 грн. - заборгованості за пенею. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача у користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог (76,64 %) у сумі 1472,25 грн.

Outcome: partial