Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

ПАТ КБ ПриватБанк звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свій позов мотивує тим, що [PERSON] звернулась до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання кредитних послуг, в звязку з чим підписала Заяву №б/н від 30.05.2012 року, згідно якої отримала кредитну картку "Універсальна". 10.07.2013 року відповідачу було переоформлено кредитну карту на престижну кредитну картку "Gold" та відкрито картковий рахунок, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 16500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачем було підтверджено, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua складає між ним та позивачем договір, що підтверджується підписом у заяві. Однак, взяті зобов'язання за вказаним договором відповідач належним чином не виконала, і станом на 31.08.2016 року має заборгованість перед позивачем в сумі 90943,68 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також стягнути понесені судові витрати: судовий збір в розмірі 1378,00грн. В судове засідання представник позивача не зявився, подав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутності, щодо постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з копії кредитного договору № б/н від 30.05.2012 року відповідач отримала кредитну картку "Універсальна". 10.07.2013 року відповідачу було переоформлено кредитну карту на престижну кредитну картку "Gold" та відкрито картковий рахунок, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 16500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачем було підтверджено, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua складає між ним та позивачем договір, що підтверджується підписом у заяві. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що на момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст.1054 Цивільного кодексу України, грошові кошти за кредитним договором не повернув. Відповідно до ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. З розрахунку заборгованості за договором вбачається, що у відповідача станом на 31.08.2016 року виникла заборгованість перед ПАТ КБ ПриватБанк в сумі 90943,68 грн., що складається з заборгованості за кредитом 17385,02 грн., заборгованості по відсотках за користування кредитом 73558,66 грн. Проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази, суд прийшов до висновку, що з [PERSON] слід стягнути в користь ПАТ КБ ПриватБанк 90943 гривень 68 копійку. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимоги позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягають до задоволення.

Outcome: approved