overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

12 грудня 2014 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачі являються власниками житлового будинку [ADDRESS], де прописана відповідач - колишня дружина сина, - яка на час звернення до суду без поважних причин не проживає за місцем реєстрації більше року, витрат по утриманню будинку не несе, у зв'язку з чим просили визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В судове засідання сторони не з'явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, при цьому позивачі свої позовні вимоги підтримали, просили їх задоволити, відповідач позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала. За таких обставин, на підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України, з урахуванням роз'яснень, які містяться в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12 червня 2009 року N 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", зважаючи на те, що визнання відповідачем позову є безумовним, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, являється реалізацією права відповідача, передбаченого ст. 31 ЦПК України, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 317, 319, ч. 2 ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

12 грудня 2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON], в якому зазначила, що їх неповнолітній син - [PERSON], [INFO], перебуває на її утриманні. Відповідач, який є батьком дитини, не надає матеріальної допомоги на утримання сина, хоча зобов'язаний це робити. Вона не має можливості самостійно забезпечити належні умови утримання та виховання сина, так як окрім нього, має на утриманні ще одну неповнолітню дитину, та має незначний дохід, тому просила стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання їх сина в розмірі 1/ 4 частини усіх видів його доходу до досягнення [PERSON] повноліття. Позивачка [PERSON] в адресованій суду заяві свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглянути у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце судового засідання повідомлений належне, що підтверджується даними зворотнього поштового повідомлення (а.с. 13), у зв'язку з чим суд допустив заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданими Грейгівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Згідно відомостей виконкому Грейгівської сільської ради від 01.12.2014 року №1931, на утриманні [PERSON] перебувають діти: син - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Як вказує позивачка, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, участі у його вихованні не приймає. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 та ч. 1 і ст.183 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дитини присуджуються в частині від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Враховуючи вимоги ст.ст.180, 182, 191 СК України, приймаючи до уваги матеріальне становище дитини - [PERSON] та позивачки, обов'язок обох батьків по утриманню дитини, суд прийшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів на утримання його неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/ 4 частини усіх видів його доходу до досягнення дитиною повноліття. Окрім цього, згідно зі ст. 79, ст. 88 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

12 грудня 2014 року представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з нього заборгованість у розмірі 4360 грн. 99 коп. за кредитним договором № 001-10025-240511 від 24 травня 2011 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем було укладено договір про надання кредиту, умови якого відповідачем не виконуються, в результаті чого виникла заборгованість, яку позивач просить сягнути. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав та пояснив, що має заборгованість перед банком за кредитним договором, але у зв'язку зі складним матеріальним становищем погасити її не може. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 24 травня 2011 року між [PERSON] та ПАТ "Дельта Банк" було укладено договір на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної кратки та обслуговування платіжної кратки № 001-10025-240511 (а.с. 3, 4). Відповідно до п.п. 1.2, 1.3 вказаного договору, на ім'я відповідача відкрито картковий рахунок № [NUMBER] з кредитною лінією на загальну суму 30000 грн. зі встановленим лімітом кредитної лінії у розмірі 3000 грн. та сплатою відсотків за користування кредитною лінією у розмірі 0,0001% на рік. В судовому засіданні на підставі розрахунку ціни позову встановлено, що договірні зобов'язання відповідачем порушуються, кредитні кошти та плату за користування ними у встановлені договором строки на рахунок кредитора не вносить, в результаті чого станом на 04 вересня 2014 року його заборгованість по тілу кредиту складає 2084 грн. 18 коп., за простроченим тілом кредиту - 737 грн. 65 коп., за комісіями - 1539 грн. 16 коп., а всього - 4360 грн. 99 коп. (а.с. 6). Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. З підстав ст. 611, ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України , позивач має право вимагати розірвання Кредитного договору та дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню, в межах встановлених судом сум заборгованостей. Судові витрати у справі розподіляються у відповідності з положеннями ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

12 грудня 2016 року представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений його довірителькою з відповідачем [PERSON] 28 березня 1992 року в Нововолинському міському відділі ЗАГСу Волинської області. Вказує, що від спільного шлюбу подружжя має повнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя позивача з відповідачем не склалось, більше двох років проживають окремо, не пов`язані спільним побутом, не ведуть спільного господарства. Зазначає, що спільне проживання, примирення та збереження сім`ї неможливе. Спору щодо поділу спільно набутого майна не має. Вказує, що добровільно розірвати шлюб відповідно до ст.106 СК України не можливо. Просить розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. Представник позивача [PERSON] - [PERSON], який діє по довіреності до проведення судового засідання подав до суду письмову заяву, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у його відсутності та у відсутності його довірительки, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через оголошення в газеті "Волинь-нова", про причини неявки в судове засідання не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, а саме: свідоцтво про шлюб (а.с.3), копію свідоцтва про шлюб (а.с.4), копію паспорта та коду позивача (а.с.6,7), суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружні відносини, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, шлюб фактично розпався та існує формально. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому суд шлюб розриває.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

12 грудня 2018 року позивач звернувся до Першотравенського міського суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідно до\~укладеного договору № б/н від 10 вересня 2015 року відповідач [PERSON] отримала кредит в розмірі 500,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www. privatbank.ua, складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. [PERSON] з Умов та правил надання банківських послуг та [PERSON] з "Тарифів банку" додаються до позовної заяви. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, що передбачено п.2.1.1.5.7 договору. Овердрафт це короткостроковий кредит який надається банком клієнту у разі перевищення суми операцій по платіжній картці над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом погодження, тобто обміну інформацією по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.privatbank.ua) або інший інтернет/SMS-ресурс, зазначений банком. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) ПАТ КБ «ПриватБанк», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29 липня 2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05 жовтня 2011 року

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

12 грудня 2018 року позивач звернувся до Першотравенського міського суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідно до\~укладеного договору № б/н від 26 січня 2011 року відповідач [PERSON] отримала кредит в розмірі 2 000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www. privatbank.ua, складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. [PERSON] з Умов та правил надання банківських послуг та [PERSON] з "Тарифів банку" додаються до позовної заяви. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, що передбачено п.2.1.1.5.7 договору. Овердрафт це короткостроковий кредит який надається банком клієнту у разі перевищення суми операцій по платіжній картці над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом погодження, тобто обміну інформацією по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.privatbank.ua) або інший інтернет/SMS-ресурс, зазначений банком. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) ПАТ КБ «ПриватБанк», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29 липня 2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05 жовтня 2011 року

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

12 грудня 2019 року до суду звернулася [PERSON] з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Ухвалою суду від 17.12.2019 в справі відкрито провадження та призначено її розгляд за правилами окремого провадження на 20.01.2020. Заявник вказувала, що її по батькові « [PERSON]» містить виправлення в анкетних даних трудової книжки, що не відповідає даним її паспорта. Вказані розбіжності унеможливлюють оформлення пенсії за віком. Тому заявник прохала суд встановити факт належності їй трудової книжки. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала заявлені вимоги та прохала їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Кобеляцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Суд, розглянувши, перевіривши та дослідивши матеріали справи, заслухавши заявника та його представника вважає, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судом встановлено, що заявникові відмовлено начальником Кобеляцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області у врахуванні трудової книжки серії [NUMBER] для подальшого призначення [PERSON] пенсії, так як запис по батькові містить виправлення та не відповідає даним її паспорта (а.с.5). Відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Кобеляцьким РВ УМВС України в Полтавській області 04.08.2005, прізвище, ім`я, по батькові заявника вказано як « [PERSON]», тоді коли в трудовій книжці, а саме в анкетних даних, вказано " [PERSON] ". Заповнення трудової книжки [NUMBER] , розпочато 19.11.2003 СГ ТОВ «Обрій», яке 07.11.2008 припинило свою діяльність (а.с.4,6,7,8). Взявши до уваги викладене вище та пояснення заслуханих в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили, що саме [PERSON] працювала в СГ ТОВ «Обрій», суд вважає, що трудова книжка [NUMBER] , яка видана Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Обрій» 19.11.2003 на ім`я [PERSON], дійсно належить [PERSON] , [INFO] , що підтверджується архівною довідкою, виданою районним трудовим архівом Кобеляцької районної ради Полтавської області від 27.11.2019 № К-01-09/483, згідно якої [PERSON] згідно книги обліку трудового стажу і заробітку колгоспників колгоспу «Зоря» Кобеляцького району Полтавської області, правонаступником якого ТОВ «Обрій» дійсно була членом КСП «Зоря» з 1990 року по 1999 рік(а. с. 7,8,11). Тому, потрібно встановити факт, що дійсно [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , належить трудова книжка [NUMBER] , видана Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Обрій» 19.11.2003 на ім`я [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

12 жовтня 2002 року сторони у відділі реєстрації актів громадянського стану Конотопського міського управління юстиції Сумської області зареєстрували шлюб. Шлюб у сторін перший. Подружжя має двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають з матір"ю, і на утримання яких позивач добровільно надає матеріальну допомогу. Майновий спір між сторонами не виник. 14.07.2016р. [PERSON] звернувся до суду зі вказаною вище позовною заявою. Обгрунтовуючи вимоги тим, що з 2004 року в сім"ї постійно виникали сварки, лайки і це призвело до того, що з 09 липня 2016 року спільно не проживають. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, ведення спільного господарства і відновлювати їх не бажають. У судовому засіданні достеменно встановлено, що подальше спільне життя цього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. За таких підстав, суд приходить до висновку, що сім'я [PERSON] розпалася остаточно і збережена бути не може, а тому їх шлюб на підставі ст. 112 СК України і потрібно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

12 жовтня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб з [PERSON], зареєстрований 26 травня 2012 року, Відділом державної реєстрації акті цивільного стану реєстраційної служби Коропського районного управління юстиції, актовий запис № 12, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів, шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, подальше спільне життя вважає неможливим. Від шлюбу з відповідачем є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач не з?явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі та зазначивши про підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з"явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши на визнання позовних вимог. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 26 травня 2012 року Відділом державної реєстрації акті цивільного стану реєстраційної служби Коропського районного управління юстиції, актовий запис № 12. (а.с.3) Від шлюбу строни мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. (а.с.5) Сімейним Кодексом України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Дружина та чоловік зобов?язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги ч.1 ст.55 СК України. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Враховуючи досліджені обставини справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

12 жовтня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 05 травня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у м. Донецьку, за актовим записом № 83. Під час спільного проживання у них [INFO] року народилася донька [PERSON]. Сумісне життя не склалося в зв'язку з різними поглядами на життя. На теперішній час шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, повністю втрачено почуття любові і взаємоповаги. Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 27/0/38-14 дана позовна заява підлягає розгляду Дзержинським міським судом Донецької області. Позивач у судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, заявлені позовні вимоги визнає повністю, проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Виходячи з того, що сторони написали заяви про слухання справи у їх відсутності, не бажають зберегти шлюб, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе і подальше збереження шлюбу не буде відповідати інтересам подружжя. Майнового спору та питань щодо утримання дитини у сторін не має. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сім'ї, фактичні обставини справи, а також той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сім'ю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Залишити позивачу прізвище "[PERSON]".

Outcome: approved