Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернувся позивач з позовом до ДП «Артемвугілля» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати, компенсації за невикористану відпустку, вихідної та одноразової допомоги при звільненні втрати частини заробітку, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він працював на СП «Шахта ім. М.І. Калініна» ДП «Артемвугілля», був звільнений 02.10.2014 року за станом здоровя. При звільнені з ним не проведено розрахунок, а саме: не виплачена заборгованість по заробітній платі за серпень 2014 року у сумі 10971,85 грн., вересень 2014 року у сумі 13003,91 грн., жовтень 2014 року у сумі 50580,94 грн. в тому числі компенсація за невикористану відпустку у сумі 13239,60 грн., допомога за станом здоровя у сумі 12430,32 грн., одноразова допомога у сумі 24860,64 грн., а всього 74556,70 грн. Тому просить суд просить стягнути заборгованість по заробітній платі у сумі 74556,70 грн. в тому числі компенсації за невикористану відпустку, вихідної та одноразової допомоги при звільненні, а також середній заробіток за час затримки розрахунку у сумі за період з 03.10.2014 року по день постановлення рішення по справі, а також компенсацію заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати. В судове засідання позивач не зявився, однак до суду надав заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити, справу розглянути у його відсутності. Представник відповідача, в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] працював на СП «Шахта ім. М.І. Калініна» ДП «Артемвугілля», був звільнений 02.10.2014 року за станом здоровя на підставі п.2 ст. 40 КЗпП України (а.с. 5-8). При звільненні з підприємства остаточний розрахунок по заробітній платі з позивачем проведений не був, про що свідчить довідка № 1/7-1952-1 від 26.11.2014 року, з якої вбачається, що у підприємства перед [PERSON] існує заборгованість по заробітній платі за серпень 2014 року у сумі 10971,85 грн., вересень 2014 року у сумі 13003,91 грн., жовтень 2014 року у сумі 50580,94 грн. в тому числі компенсація за невикористану відпустку у сумі 13239,60 грн., допомога за станом здоровя у сумі 12430,32 грн., одноразова допомога у сумі 24860,64 грн., а всього 74556,70 грн. (а.с. 9). Тому суд приходить до переконання, що в цій частині, а саме в частині стягнення заробітної плати та розрахунку при звільненні на загальну суму 74556,70 грн., позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Що ж стосується проведення компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням термінів її виплати після звільнення позивача, то\~\~законодавством проведення такої компенсації працівникам підприємством після припинення між ними трудових відносин не передбачено. Згідно із ч. 1\~ст. 116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Порушення прав працівника на своєчасне отримання належних йому при звільненні коштів підлягає захисту в інший спосіб, - у порядку, встановленому\~ст. 117 КЗпП України. / Ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.04.2013 року (справа 6-5380св13). Тому позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням термінів її виплати не підлягають задоволенню. У відповідності до ч.1 ст. 117 КЗпП України "В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку". За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці. З урахуванням вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивач просить стягнути з підприємства середній заробіток за час затримки з 03.10.2014 року по день постановлення рішення по справі, що складає 509 днів (з 03.10.2014 року по 02.10.2015 року 365 днів, з 02.10.2015 року по 23.02.2016 року 144 дня). У відповідності до п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24 грудня 1999 р. "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" встановлено, що закінчення строку виплати заробітної плати ( ст. 115 КЗпП) не є початком перебігу зазначеного процесуального строку, якщо не оспорюється право на її одержання; у відповідних випадках ця обставина може бути підставою для вимог про компенсацію втрати частини заробітку у зв'язку із затримкою його виплати. Непроведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП. У відповідності до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24 грудня 1999 р. "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці": "Задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення." Тому з ДП «Артемугілля» на користь позивача слід стягнути середній заробіток за весь час затримки виплати розрахунку. Відповідно до п.8 Постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення середньої заробітної плати" №100 від 08 лютого 1995 року, нарахування виплат, що обчислюється із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин). Отже, розрахунок сума середнього заробітку за весь час затримки виплати складає 474,60 грн..(середньоденна заробітна плата) х 509 (днів) = 241571,40 грн.. Таким чином, позовні вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за весь час затримки виплати розрахунку підлягають задоволенню. Згідно п. 1 ч. 1 ст.5 ЗУ Про судовий збір від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі. Виходячи з цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати, а саме судовий збір в сумі 3161,28 грн. ((74556,70 грн. +241571,40)*1%). На підставі викладеного,

Outcome: partial