Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

10 жовтня 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований по вул. Привокзальній ([PERSON]), № 19, в с. Новоселівка Саратського району Одеської області. Свої вимоги вона обґрунтувала тим, що 15 березня 2015 року помер її чоловік, [PERSON], з яким вона проживала постійно до дня його смерті за вищевказаною адресою. Крім неї, спадкоємцем за законом першої черги є син спадкодавця, [PERSON], який 28 вересня 2016 року отримав свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку та грошові вклади. Нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на належний спадкодавцеві житловий будинок, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. Під час розгляду справи позивачка підтримала позов та просила його задовольнити. Представник Новоселівської сільської ради Саратського району Одеської області, якого належним чином повідомили про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти визнання за позивачкою права власності на спірний будинок. Заслухавши пояснення позивачки та третьої особи [PERSON], дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до пунктів 1, 4 Прикінцевих та перехідних положень діючого ЦК України цей кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 1 січня 2004 року. Згідно до ч.3, ч.4 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону. Таким чином, час і підстави виникнення права власності на житловий будинок у спадкодавця визначаються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності, а підстави спадкування зазначеного майна визначаються законом, який діяв на час відкриття спадщини, тобто згідно з положеннями книги шостої ЦК України (в редакції 16 січня 2003 року). Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затверджена наказом Міністерства юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 р. N 45/5, яка діяла на час виникнення правовідносин щодо права власності на спірний будинок, та втратила чинність згідно з наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року N 18/5), визначала, що підтвердженням належності житлового будинку (частки будинку) відчужувану, розмір будинку та земельної ділянки, на який він розташований, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету селищної, сільської ради народних депутатів. Як убачається з технічного паспорту, спірний будинок з господарськими будівлями був збудований до 1950 року (а.с. 10-13), до введення в дію діючого ЦК України. Факт належності будинку чоловіку позивачки, [PERSON], підтверджується випискою з погосподарської книги, відповідно до якої головою домогосподарства за адресою: Одеська область, Саратський район с. Новоселівка, вул. Карла Маркса, № 19, рахувався [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Згідно звіту про експертну оцінку ринкової вартості, ринкова вартість зазначеного житлового будинку складає 94958 гривень (а.с. 14-15). Довідка № 1309 від 15 грудня 2015 року Новоселівської сільської ради Саратського району Одеської області підтверджує, що будинок придатний для проживання, відповідає санітарним та технічним нормам (а.с. 16). Ст.ст.1216, 1217 ЦК України визначають, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи (спадкодавця), яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частина 2 ст.1223 ЦК України передбачає, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Ст. 1261 ЦК України встановлює, що у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно частин 1, 3, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно свідоцтва про одруження серії І-ЖД № 422707, виданого Новоселівською сільською радою Саратського району Одеської області, позивачка [PERSON] є дружиною [PERSON] (а.с. 6). [PERSON] до дня своєї смерті проживав в [INFO], разом з позивачкою, та помер 15 березня 2015 року. Вказані обставини підтверджуються довідками Новоселівської сільської ради Саратського району Одеської області та копією свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 402780, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Саратського районного управління юстиції в Одеській області (а.с. 6,7,8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно: земельну ділянку площею 3,21 гектара, розташовану на території Новоселівської сільської ради Саратського району Одеської області, грошовий вклад на рахунку № 915510115 в ПАТ "Державний ощадний банк України" та житловий будинок з господарськими будівлями під № 19, розташований по вул. Карла Маркса в с. Новоселівка Саратського району Одеської області. Заповіту [PERSON] не залишив, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), тому відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України право на спадкування одержують спадкоємці за законом першої черги, тобто позивачка та син спадкодавця, [PERSON] Як видно з копії спадкової справи, 28 вересня 2016 року [PERSON] отримав у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину на належні спадкодавцеві земельну ділянку та грошовий вклад. З відповіді нотаріуса вбачається, що він відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, розташований в с.Новоселівка, вул. Карла Маркса, № 19, Саратського району Одеської області через відсутність правовстановлюючих документів (а.с.18). Рішенням Новоселівської сільської ради Саратського району Одеської області У11-№ 34 від 25.02.2016 року вулиця Карла Маркса в с.Новоселівка Саратського району Одеської області перейменована у вулицю Привокзальну. Таким чином, позивачка, як спадкоємець за законом першої черги, прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті її чоловіка, [PERSON], тому що на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем та протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не заявила про відмову від неї. За таких обставин суд вважає необхідним позов задовольнити, визнавши за позивачкою право власності на належний спадкодавцеві житловий будинок з господарськими будівлями.

Outcome: approved