Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

09 листопада 2016 року позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовними вимогами до [PERSON] селищної ради Хмельницької області, треті особи: [PERSON] районна державна адміністрація Хмельницької області, відділ Держгеокадастру в [PERSON] районі Хмельницької області про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки та визнання права власності на земельні ділянки, посилаючись на те, що 05 травня 2005 року згідно з рішенням XIX сесії №5 Тиннянської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області йому видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №113186, площею 0,23га, яка розташована в с.Тинна, Дунаєвецького району Хмельницької області з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 6821889200:01:004:0002, даний акт зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01042532446, а також державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №113187, площа земельної ділянки 0,25га, яка розташована в с.Тинна Дунаєвецького району Хмельницької області з цільовим призначенням для обслуговування індивідуального житлового будинку, кадастровий номер 6821889200:01:004:0001, даний акт зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010425322445, Позивач звернувся до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно апарату виконавчого комітету [PERSON] міської ради з наміром зареєструвати право власності на земельні ділянки в Державному реєстрі речових прав, де йому було надано розяснення, що в Державному акті на право власності на земельну ділянку, що посвідчує право власності на земельну ділянку площею 0,23га, яка знаходиться за адресою: с.Тинна, Дунаєвецького району Хмельницької області (кадастровий номер:6821889200:01:004:0002) та в Державному акті на право власності на земельну ділянку, що посвідчує право власності на земельну ділянку площею 0,25га, яка знаходиться за адресою:с.Тинна, Дунаєвецького району Хмельницької області (кадастровий номер:6821889200:01:004:0001) внесені виправлення. Згідно ст.22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952 IV від 01.07.2004 року: документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Не розглядаються документи з підчищеннями або дописками, закресленими словами та іншими необумовленими витратами, заповнені олівцем, з пошкодженнями, що не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст, а також оформленні з порушенням вимог законодавства. Оскільки належні позивачу державні акти про право власності на земельні ділянки містять виправлення, а також в актах невірно зазначено по - батькові позивача «Галаціян Сергій Євгенович», замість «Галіціян Сергій Євгенійович», крім того в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №113187 було допущено помилку у визначенні кадастрового номеру земельної ділянки - 6821889200:01:004:0001, згідно витягу з Державного земельного кадастру вірний кадастровий номер земельної ділянки - 6821889200:01:004:0003, то вони не можуть бути прийняті для проведення державної реєстрації права власності на земельні ділянки, оскільки це буде суперечити чинному законодавству. Позивач звернувся з заявою в [PERSON] районну державну адміністрацію з приводу видачі нового державного акта в заміну державного акта з виправленнями, однак отримав відповідь, що з 01.01.2013 року набули чинності Закони України «Про Державний земельний кадастр», «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Постанова КМ України від 17.10.2012 року №1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», згідно з якими повноваження територіальних органів Держгеокадастру у частині видачі державних актів на право власності на земельну ділянку призупинені та рекомендовано вирішити дане питання в судовому порядку. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просив проводити розгляд справи у його відсутності, судовий збір з відповідача просив не стягувати. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Хмельницької області в судове засідання не зявився, однак подав до суду повідомлення про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечив. Представника третіх осіб: [PERSON] райдержадміністрації Хмельницької області, відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно апарату виконавчого комітету [PERSON] міської ради в судове засідання не зявилися, однак надали суду повідомлення про розгляд справи у відсутності представників та не заперечили проти задоволення позову. Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно ст. 125 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час видачі позивачу державного акта на право власності на земельну ділянку) (надалі ЗК України), право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами (ч. 1 ст. 126 ЗК України). Судом встановлено, що рішенням ХІХ сесії №5 від 05 травня 2005 року Тиннянської сільської ради, [PERSON], 15.07.2005 року видані державні акти серії ЯБ № 113186 та серії ЯБ №113187 на право власності на земельні ділянки площею 0,23 га та 0,25 га, кадастрові номера № 6821889200:01:004:0002 та 6821889200:01:004:0001 відповідно, для ведення особистого селянського господарства 0.23 га, для обслуговування індивідуального житлового будинку 0,25 га. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 07.10.2016 року на надану позивачу відповідно до рішення Тиннянської сільської ради земельну ділянку площею 0,2354 га призначену для ведення особистого селянського господарства видно, що виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), присвоєно кадастровий номер 6821889200:01:004:0002, дата державної реєстрації земельної ділянки 07.10.2016 року. А також відповідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 07.10.2016 року на надану позивачу відповідно до рішення Тиннянської сільської ради земельну ділянку площею 0,2500 га призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку , господарських будівель та споруд видно, що виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), присвоєно кадастровий номер 6821889200:01:004:0003, дата державної реєстрації земельної ділянки 07.10.2016 року. Відповідно до ст. 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Отже, з моменту державної реєстрації зазначених вище державних актів на право власності на земельну ділянки позивач набув права власника земельних ділянок, тобто права володіти, користуватись та розпоряджатися своєю власністю. Між тим, судом встановлено, що в повній мірі реалізувати своє право власності на земельну ділянку позивач не може, оскільки встановлено, що в Державному акті на право власності на земельну ділянку, що посвідчує право власності на земельну ділянку площею 0,23га, яка знаходиться за адресою: с.Тинна Дунаєвецького району Хмельницької області (кадастровий номер:6821889200:01:004:0002) та в Державному акті на право власності на земельну ділянку, що посвідчує право власності на земельну ділянку площею 0,25га, яка знаходиться за адресою:с.Тинна Дунаєвецького району Хмельницької області (кадастровий номер:6821889200:01:004:0001) внесені виправлення прізвища позивача,а також невірно зазначено кадастровий номер земельної ділянки площею 0,25 га, що підтверджується повідомленнями відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно апарату виконавчого комітету [PERSON] міської ради №34 від 17.10.2016 року та відділу Держгеокадастру у [PERSON] районі від 11.10.2016р. Згідно ст.22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952 IV від 01.07.2004 року, документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Не розглядаються документи з підчищеннями або дописками, закресленими словами та іншими необумовленими витратами, заповнені олівцем, з пошкодженнями, що не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст, а також оформленні з порушенням вимог законодавства. Також відповідно повідомлення [PERSON] районної державної адміністрації №1027 від 25.10.2016 року , видача дублікатів державних актів на направо власності на земельні ділянки припинено. Судом також встановлено, що відповідно до паспортних даних, прізвище, імя та по батькові позивача [PERSON], однак державні акти серії ЯБ №113186 та серії ЯБ №113187, видані на імя [PERSON], що підтверджується копіями державних актів. Частина перша статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов'язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб'єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55). Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено перелік основних способів захисту цивільних прав і інтересів, серед яких припинення правовідношення та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Частинами першою, другою статті 116 ЗК України (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Статтею 118 ЗК України визначено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами. Так, відповідно до частин першої, другої, шостої - дев'ятої цієї статті (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Відповідно до ст. 155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Необхідність визнання державного акту недійсним в судовому порядку обумовлюється ще й тим, що державний акт на право власності на землю підлягає обовязковій державній реєстрації. Згідно із ч.3 ст. 152 ЗК України (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в абзаці другому пункту 2 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", виходячи з положень статей 8, 124 Конституції, статей 26, 30, 87- 90, 97, 100, 102, 118, 123, 128, 143-146, 149, 151, 153-158, 161, 210, 212 ЗК України, глав 27, 33, 34 ЦК України, статті 15 ЦПК України,статті 12 Господарського процесуального кодексу України судам підвідомчі (підсудні) справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками. Отже, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що державні акти серії ЯБ № 113186 та серії ЯБ №113187 на право власності на земельні ділянки площею 0,23 га та 0,25 га, кадастрові номера № 6821889200:01:004:0002 та 6821889200:01:004:0001 відповідно, для ведення для ведення особистого селянського господарства 0.23 га, для обслуговування індивідуального житлового будинку 0,25 га, на підставі рішенням ХІХ сесії №5 від 05 травня 2005 року Тиннянської сільської ради, на імя [PERSON], порушують права позивача, не відповідають вимогам закону, оскільки в вищезазначених державних актах існують виправлення, а також у державному акті серії ЯБ №113187 допущено помилку у написанні кадастрового номеру, а тому суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved