Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

У грудні 2018 року Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (Далі-Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором у розмірі 21074,78 грн. В обґрунтування свої вимог позивачем зазначено, що між сторонами 25 липня 2012 року був укладений кредитний договір № б/н, який складається із Заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку, згідно якого відповідачу було надано кредит в розмірі 2 500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. За даним договором позивач виконав свої зобов»язання. Проте відповідач, зобов'язавшись повернути отриманий кредит разом з процентами та комісією в строк, визначений умовами кредитного договору, не належним чином виконувала взяті на себе зобов"язання, внаслідок чого станом на 12.11.2018 року за нею утворилася вказана заборгованість, яка складається з 1 769,34 грн - тіло кредиту, 2 187,05 грн - відсотків за користування кредитом, 15 638,64 грн - пені, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн - штрафу (фіксованої частини) та 979,75 грн - штрафу (процентної складової), яку Банк просить стягнути з відповідача на свою користь разом з судовими витратами, які становлять 1 762,00 грн. Відповідно до відзиву, поданого відповідачем [PERSON], остання просила відмовити у задоволенні позову з посиланням на те, що їй надавався кредит у розмірі 1 000 грн, з іншою заявою про надання кредиту у розмірі 2 500 грн вона до Банку не зверталася. Наданий Банком розрахунок не оформлений належним чином, так як не містить прізвища та підпису посадової особи, яка має право складати такий розрахунок. У зв»язку з відсутністю її підпису про ознайомлення з умовами надання споживчого кредиту та власне самої домовленості (договору), вона своєї згоди на збільшення трирічного строку позовної давності не надавала. Вважає також, що строк позовної давності позивачем становлять шість років і чотири місяці, а ст. 257 ПК України передбачає загальну позовну давність у три роки. Відповіді на відзив позивачем не надано. Ухвалою судді від 21 грудня 2018 року провадження у справі відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням учасників справи. Заяв та клопотань від учасників справи не надходило. У судове засідання представник позивача не з»явився, який письмово у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. За відсутності всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] отримала кредит за укладеним з ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитним договором № б/н від 25.07.2012 року у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 2 500,00 грн на картковий рахунок. Даний кредит складається із Заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку (а.с. 8, 9, 10-24). Підписання вказаного договору підтверджується анкетою-заявою відповідача про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 8). Відповідач засвідчила своїм підписом, що вказана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складають договір про надання банківських послуг, з якими вона ознайомлена і погодилась (а.с. 8- на звороті). Відповідач відповідно до умов даного договору, зобов'язалась виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг. Згідно з частиною 1статті 626 ЦК Українии договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частиною 2 статті 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Згідно з ст. 629 ЦК Українии договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Тобто, метою договору є забезпечення фіксування тих умов, на які сторони погоджуються для врегулювання своїх взаємних прав і обов»язків щодо обраного ними кола відносин. Умови договору та спосіб його вчинення можуть бути визначені сторонами з урахуванням вимог законодавства та із дозволеним відступом від нього, або на таких саме принципах запропоновані однією із сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Так, між сторонами правовідносини виникли внаслідок приєднання однієї сторони до умов іншої. Про ознайомлення із запропонованими умовами відповідач ознайомилась та погодилась, про що 25.07.2012 року засвідчила власноручним підписом у заяві. Таке приєднання відповідачем вчинено у письмовій формі, що ґрунтується на положеннях ст.634 ЦК України. Вказане вище спростовує твердження відповідача про відсутність її підпису про ознайомлення з умовами надання кредиту. Також суд критично ставиться до тверджень відповідача про те, що вона отримала кредит у розмірі 1 000 грн, а не 2 500 грн, так як це ніякими доказами з її сторони не доведено. Згідно п. 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо потягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов надання банківських послуг позичальник зобов»язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг у разі невиконання зобов»язань за договором на вимогу банку виконати зобов»язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань передбачених цим договором більш ніж 30 днів позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф розмір якого встановлено тарифами договору. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За частинами 1, 5 ст. 261 ЦК України, перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлено окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Відповідно до ст. 266 ЦК України та ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Як вбачається з матеріалів справи позов надійшов до Ічнянського районного суду Чернігівської області 06 грудня 2018 року, при цьому останній платіж за кредитним договором відповідач внесла 01.11.2018 року, тому суд не знаходить підстав для застосування наслідків спливу строку позовної давності. Згідно вимог ст. 526, 530 ЦК України зобов»язання має виконуватися сторонами належним чином у встановлені строки. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом станом на 12.11.2018 року за відповідачем виникла заборгованість у розмірі 21 074,78 грн (а.с. 6-7), яка складається з 1 769,34 грн - тіло кредиту, 2 187,05 грн - нараховано відсотків за користування кредитом, 15 638,64 грн - нараховано пені, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн - штраф (фіксована частина) та 979,75 грн - штраф (процентна складова). Даний розрахунок долучений до матеріалів справи, в якому стоїть підпис у графі представник ПриватБанку, а тому суд вважає зазначений доказ належним та допустимим, відхиляючи таким чином заперечення відповідача про те, що останній не оформлений належним чином, так як не містить прізвища та підпису посадової особи, яка має право складати такий розрахунок. При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи викладене вище та відповідно до статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. За даних обставин позовні вимоги Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до [PERSON] слід задовольнити частково у розмірі 5 436,14 грн, з яких: 1 739,34 грн - тіло кредиту + 2 187,05 грн - відсотки за користування кредитом + 500 грн - штраф (фіксована частина) + 979,75 грн - штраф (процентна складова), за виключенням 15 638,64 грн - пені. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача, з урахуванням пропорційності до задоволеної частини вимог, слід стягнути 454,50 грн (1762 грн - сума сплаченого позивачем судового збору за подання позовної заяви) (а.с. 1) х 25,79% - задоволено судом вимоги заявленого позову).

Outcome: partial