Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що після смерті його бабці [PERSON], він, як спадкоємець за заповітом, прийняв 3/8 частки квартири [ADDRESS], а 1/8 частку прийняв у спадок її чоловік та дід позивача. [INFO] помер його дід - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 5/8 часток квартири [ADDRESS]. За життя дід залишив заповіт, відповідно до якого все належне майно заповів йому. Оскільки 5/8 часток квартири належало діду на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом на та підставі свідоцтва про право власності на житло, яке не було зареєстроване в БТІ, саме на цю частину спадку при зверненні до нотаріуса було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Просив суд визнати за ним право власності на 5/8 часток квартири [ADDRESS]. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову у повному обсязі. Судом встановлено, що власником 5/8 часток квартири [ADDRESS] є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 22.05. 2012, свідоцтвом про право власності на житло від 21.11.1994 року. (а.с.10, 16) Згідно технічного паспорту від 25.08. 2011 року загальна площа квартири [ADDRESS] становить 44,2 кв.м., а житлова площа - 27,8 кв.м. (а.с.13-14) Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого Приморським відділом державної РАЦС реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] помер [INFO]. (а.с.7) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді належних йому на праві власності 5/8 часток квартири [ADDRESS]. За свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим Іллічівським районним ЗАГС м. Жданова Донецької області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Зміну прізвища з "[PERSON]" на "[PERSON]" підтверджено витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища. У шлюбі між [PERSON] та [PERSON] народився [PERSON], [INFO] (а.с.8,9) З заповіту, посвідченого нотарусом Другої Маріупольської державної нотаріальної контори 27 травня 2008 року, [PERSON] все належне йому майно заповів своєму онукові - [PERSON], [INFO]. (а.с.17) Як вбачається зі спадкової справи № 19/2015, заведеної після смерті [PERSON], що помер [INFO], [PERSON] через представника у встановлений законом строк звернувся з заявою про прийняття спадщини. (а.с.29) Крім позивача [PERSON], є ще спадкоємець за законом - [PERSON], яка з заявою про прийняття спадщини не зверталась, в своїй заяві, поданій до суду, не заперечувала ти проти визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру за її сином. Відповідно до ст. ст. 1222, 1223 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини та право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином встановлено, що [PERSON] відповідно до ст.. 1268 ЦК України є спадкоємцем за заповітом, постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини та є таким, що фактично прийняв спадщину, яка залишилась після смерті діда [PERSON] у вигляді 5/8 часток квартири [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщин. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріусу Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] від 25.02. 2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 5/8 часток квартири [ADDRESS], після смерті [PERSON], у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності вищевказаної квартири спадкодавцеві. (а.с.5) Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст.. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Як слід з свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.05.2012 року, після смерті [PERSON] її чоловік [PERSON] прийняв спадщину в вигляді обов"язкової ? частки квартири [ADDRESS]. Окрім того, ? частка [PERSON] належала на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21.11.1994 року. Тобто, частка [PERSON] у праві власності на спірну квартиру становила 5\\8. Частка [PERSON] після смерті [PERSON] - 3\\8. (а.с.10, 16) Відповідно до ст.. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України ""Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"" від 01.07. 2004 року, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Таким чином, суд приходить до висновку, що спадкодавцем [PERSON] за життя за законних підставах було набуто право власності на 5\\8 часток спірної квартири, а тому спадкоємець також набуває права власності на це майно в порядку спадкування за заповітом. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України ""Про судову практику у справах про спадкування"" № 7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За наведених обставин у інший спосіб, крім як за рішенням суду, [PERSON], який є спадкоємцем за заповітом, після смерті діда не може реалізувати своє право на прийняття спадщини та оформлення спадкових прав, тому з метою захисту прав позивача суд задовольняє позов в повному обсязі, а саме визнає право власності на 5/8 часток спірної квартири в порядку спадкування за заповітом, що не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved