Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до відповідача із позовом про зобов'язання провести перереєстрацію транспортного засобу. Позовні вимоги мотивує тим, що 05.07.2013 року Косівським ВРЕР при УДАІ УМВС на її ім'я зареєстровано автомобіль марки "Шкода Фабіа", 2002 року випуску, д.н. [NUMBER] та видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER]. У розділі особливі відмітки зазначено, що [PERSON] має право користуватися даним транспортним засобом. Рішенням Верховинського районного суду від 10.08.2015 року проведено поділ майна між [PERSON] та [PERSON], відповідно до якого виділено у власність [PERSON] автомобіль марки "Шкода Фабіа", 2002 року випуску, д.н. [NUMBER]. Незважаючи на рішення суду, відповідач в добровільному порядку відмовляється оформити право власності на транспортний засіб на своє ім'я та провести його перереєстрацію. Просить зобов'язати [PERSON] провести перереєстрацію транспортного засобу - автомобіля марки "Шкода Фабіа", 2002 року випуску, д.н. [NUMBER] (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER]) на своє ім'я згідно рішення суду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала з підстав наведених в позовній заяві, додатково вказала, що іншого можливого способу виконати рішення Верховинського районного суду від 10.08.2015 року крім, як звернення з даним позовом до суду, не має. З уточненням позовних вимог, просить зобов'язати відповідача провести перереєстрацію транспортного засобу - автомобіля марки "Шкода Фабіа", 2002 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], дата реєстрації 05.07.2013 року) на своє ім'я згідно рішення Верховинського районного суду від 10.08.2015 року та стягнути з відповідача на користь її довірительки, судові витрати, які складаються із судового збору. Відповідач, [PERSON] позов не визнав, вважає, що це його право, здійснювати чи не здійснювати перереєстрацію транспортного засобу на своє ім'я, і на даний час його повністю влаштовує те, що автомобіль знаходиться у власності позивачки, а він, відповідно до відмітки у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, може користуватися даним автомобілем. Просить в задоволенні позову відмовити. Представник відповідача, [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Попередньо, в судовому засіданні 30.11.2016 року, позовні вимоги він не визнав, вказав, що позивачкою в позовній заяві не конкретизовано, які саме її права та інтереси порушено. Крім того в рішенні суду, яким [PERSON], виділено у власність автомобіль, не вказано про його обов'язок здійснити перереєстрацію даного автомобіля. Згідно чинного законодавства, така перереєстрація є правом особи, а не обов'язком. Просить в задоволенні позову відмовити за його безпідставністю. Представник третьої особи, Регіонального сервісного центру МВС в Івано Франківській області, - [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі. Попередньо, надав до суду пояснення, з якого вбачається, що для реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортного засобу необхідно щоб були присутні дві сторони (власник транспортного засобу та особа, на яку переходить право власності) в даному випадку [PERSON] та [PERSON], а також транспортний засіб та відповідні документи на даний транспортний засіб. Чіткої позиції щодо позовних вимог, представником третьої особи, не висловлено. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Встановлено, що 05.07.2013 року Косівським ВРЕР при УДАІ УМВС на ім'я позивачки [PERSON] зареєстровано автомобіль марки "Шкода Фабіа", 2002 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] та видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER]. У розділі особливі відмітки зазначено, що [PERSON] має право користуватися даним транспортним засобом (а.с. 6). Рішенням Верховинського районного суду від 10.08.2015 року проведено поділ майна між [PERSON] та [PERSON], відповідно до якого виділено у власність [PERSON] автомобіль марки "Шкода Фабіа", 2002 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] вартістю в сумі 127382,0 грн. та стягнуто з [PERSON] грошову компенсацію за 1/2 вартості транспортного засобу в сумі 63691 грн. 00 коп. Рішення суду набрало законної сили 09.09.2015 року (а.с.56-59). Згідно статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Обов'язковість виконання рішення суду є однією із складових права особи на справедливий суд, що гарантовано статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Позивач [PERSON] звернулася до відповідача з позовом, в якому просить зобов'язати його здійснити перереєстрацію транспортного засобу на своє ім'я, який йому виділено у власність на підставі рішення суду, виходячи з того, що в добровільному порядку виконати рішення суду він не бажає. З цього приводу вона зверталася до відділу ДВС Верховинського РУЮ, який своїм листом за вих. №426/04-25 від 09.03.2016 року повідомив, що автомобіль марки "Шкода Фабіа", 2002 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] за боржником [PERSON] не зареєстрований (а.с. 7). Відповідно до ч.4 ст.319 ЦК України власність зобов'язує. Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Правочин підлягає державній реєстрації у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом (ст.210 ЦК України). Статтею 34 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів. Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України. Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388 «Про затвердження порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» визначено порядок державної реєстрації автомобілів, який є обов'язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів. Відповідно до п. 7 цього Порядку власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов'язані перереєструвати транспортні засоби протягом десяти діб після виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Пунктом 8 Порядку визначено, що державна перереєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів і таке інше. Цим же пунктом визначено перелік документів, які підтверджують правомірність придбання транспортних засобів. Зокрема, до таких документів відноситься копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин. Згідно п.33 Порядку, перереєстрація транспортних засобів проводиться у разі зміни їх власників. Таким чином, право власності у [PERSON] на транспортний засіб марки "Шкода Фабіа", 2002 року випуску, д.н. [NUMBER] виникло на підставі рішення Верховинського районного суду від 10.08.2015 року, і відповідно до даного рішення суду, у зв'язку із зміною власника транспортного засобу, він зобов'язаний здійснити державну перереєстрацію даного транспортного засобу на себе. Однак, всупереч вказаним вимогам Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, відповідач більше року з дня набрання законної сили судовим рішенням про виділення йому у власність спірного автомобіля, не звернув вказане рішення до виконання, не пройшов обов'язкової процедури державної реєстрації (перереєстрації) автомобіля, не отримав на своє ім'я свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно ч.1 ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд. Враховуючи характер, предмет спору, та відсутність іншого способу захисту права та інтересів [PERSON], те, що відповідач не бажає добровільно виконувати рішення суду, яке набрало законної сили, виходячи з принципу обов'язковості судового рішення, позовні вимоги [PERSON], інтереси якої по довіреності представляє [PERSON] про зобов'язання провести перереєстрацію транспортного засобу підлягають задоволенню. У відповідності до ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати, які складаються із судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved