Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

05.06.2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт родинних відносин між мною, [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме те, що [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] . Визнати за [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] ), в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на: - земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,8354 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122082000:01:001:1206; - земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,5427 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122082000:01:002:0794; - земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,7351 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122082000:01:003:0610. Свої вимоги позивач мотивує тим, що письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Крижановської С.М. № 73/02-14 від 12.06.2020 року позивачу було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, у зв`язку з тим, що не був підтверджений родинний зв`язок із померлою. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить, зокрема, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,8354 га (площа земельної ділянки зазначена згідно відомостей Державного земельного кадастру), яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122082000:01:001:1206, на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №672693, виданого Ізмаїльською районною державною адміністрацією Одеської області 06.02.2008 року; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,5427 га (площа земельної ділянки зазначена згідно відомостей Державного земельного кадастру), яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122082000:01:002:0794, на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №672693, виданого Ізмаїльською районною державною адміністрацією Одеської області 06.02.2008 року; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,7351 га (площа земельної ділянки зазначена згідно відомостей Державного земельного кадастру), яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122082000:01:003:0610, на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №672693, виданого Ізмаїльською районною державною адміністрацією Одеської області 06.02.2008 року. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 31.10.2019 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,8354 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122082000:01:001:1206; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,5427 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122082000:01:002:0794; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,7351 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122082000:01:003:0610. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Встановлено, що 28 березня 2008 року, [PERSON] залишила заповіт, посвідчений секретарем Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та зареєстрований в реєстрі під №189, згідно умов якого, право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №672693, площею 2,113 га, розташованої на території Комишівської сільської ради виданим Ізмаїльським районним відділом земельних ресурсів Ізмаїльської РДА від 06.02.2008 року, майновий сертифікат (пай) ОД-XVI №10060199 виданий Комишівською сільською радою від 17.01.2003 року, ощадні вклади рахунки № [NUMBER] , № [NUMBER] , які зберігаються в Ощадбанк 6708/024 села Комишівка Ізмаїльського району Одеської області, вона заповіла своїй доньці [PERSON] . Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 60678094 від 24.06.2020 року, наданої приватним нотаріусом Крижановською С.М., заповіт [PERSON] від 28.03.2008 року, зареєстрований за № 189, не змінювався та не скасовувався. Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Осіб, які відповідно до вимог ч. 1 ст. 1241 ЦК України мають право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту, немає. Згідно ст. 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме те, що [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] . Вказане підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.05.1961 року (а.с.7), згідно якого матір`ю дитини значиться [PERSON] ; довідкою про укладення шлюбу №9745 виданою 23.11.2009 року управлінням ЗАГС Вологодської області, згідно якої « [PERSON] » після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] »; показами допитаних в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме те, що [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] . Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Встановлено, що позивач [PERSON] у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом, тобто вважається такою, яка прийняла спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Крижановської С.М. № 73/02-14 від 12.06.2020 року позивачу було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, у зв`язку з тим, що не був підтверджений родинний зв`язок із померлою. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивачів на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved