Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

У травні 2013 року [PERSON] звернулася з позовом до суду, в якому просила збільшити з 350 грн. до 950 грн. розмір аліментів, стягуваних з відповідача за рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 16 січня 2009 року на її користь на утримання доньки [PERSON]. В обгрунтування заявлених вимог позивач посилалась на те, що після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, аліменти сплачує нерегулярно, не бере участі у додаткових витратах на навчання дитини, на її лікування та оздоровлення, а сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини. Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 03 червня 2013 року позов задоволено; збільшено розмір аліментів, стягнутих рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 16.01.2009 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], з 350 грн. до 950 грн. щомісячно, починаючи з 15.05.2013 року і до досягнення дитиною повноліття; рішення суду в частині збільшення розміру аліментів звернуто до негайного виконання; вирішено питання про судовий збір. В апеляційній скарзі [PERSON] просить зазначене рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Незаконність рішення суду апелянт обґрунтовує невідповідністю висновків суду про наявність підстав для збільшення розміру аліментів фактичним обставинам справи. Апелянт зазначає, що не має на праві власності жодного об'єкту нерухомого майна, проживає разом зі своєю сім'єю у належному його матері будинку та фактично перебуває на її утриманні за рахунок її заробітної плати та пенсії за віком, жодного транспортного засобу не має і з часу присудження попереднього розміру аліментів не з'являлося. Також [PERSON] вказує, що на даний час перебуває у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], з якою виховують доньку [PERSON], [INFO], що обумовлює наявність постійних видатків з його сторони. При цьому позивачем не надано належних та допустимих доказів, що такий стан здоров'я дитини, про який зазначено у тексті оскаржуваного рішення, виник вже після прийняття судом рішення про визначення первісного розміру аліментів, надані позивачкою документальні докази не містять жодної інформації щодо періодичності та методів лікування дитини, приписаних препаратів, їх орієнтовної вартості. Відповідно відсутні фактичні підстави вести мову про наявні зміни у стані здоров'я дитини, що обумовлюють необхідність перегляду розміру сплачуваних відповідачем аліментів у бік збільшення. Крім того, апелянт посилається, що суд необгрунтовано допустив негайне виконання оскаржуваного рішення в частині збільшення розміру аліментів, оскільки таку категорію справ не включено до переліку справ, визначених ч.1 ст.367 ЦПК України, у яких суд може допустити негайне виконання. Заслухавши суддю доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд приходить до слідуючого висновку. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в зв'язку з інфляційними процесами в державі стягнута з відповідача сума аліментів складає лише 28,9% від мінімального прожиткового мінімуму, що не дозволяє позивачу забезпечити ані матеріальне утримання дитини, ані її належний духовний і фізичний розвиток, а також, що дитина потребує додаткових витрат на її лікування. Проте такі висновки суду щодо підстав для збільшення розміру аліментів, визначеного судом в твердій грошовій сумі, не грунтуються на матеріалах справи та не відповідають вимогам закону. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" встановлено, що відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи викладене, зміна розміру аліментів, визначеного судовим рішенням, можлива за наявності підстав, визначених законом, а саме: зміни обставин, які були підставами для визначення судом розміру аліментів. В матеріалах справи відсутні докази, що з часу постановлення рішення суду про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] у розмірі 350 грн. стались зміни матеріального або сімейного стану сторін, погіршилось або поліпшилось здоров'я когось з них, які б давали підстави для збільшення розміру стягуваних аліментів. В ході розгляду справи з Деснянського районного суду м.Чернігова була витребувана справа №2-714/09 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. З матеріалів вказаної справи вбачається, що на час розгляду справи відповідач не працював, не мав стабільного заробітку. Позивач працювала у ПП Союз-Лідер та отримувала зарплату, яка не перевищувала 1000 грн. В ході розгляду справи про зміну розміру аліментів встановлено, що позивач працює у ТОВ „Альянс Маркет", отримує стабільну зарплату, розмір якої є більшим ніж 1000 грн. Згідно пояснень відповідача, він не працює. Відомості про його офіційне працевлаштування в матеріалах справи відсутні. Згідно довідки виконавчого комітету Деснянської районної у м.Чернігові ради [PERSON] проживає [ADDRESS] разом з матір'ю, братом, племінником, а також за зазначеною адресою без реєстрації проживає [PERSON] з дочкою. Зазначений будинок належить на праві власності матері відповідача - [PERSON], що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.113). Згідно довідки Чернігівського ВРЕР за [PERSON] зареєстрованого автотранспортного засобу не значиться. Таким чином, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо зміни обставин, які були враховані судом при визначенні розміру аліментів в твердій грошовій сумі, та стали б підставою для збільшення зазначеного розміру аліментів. Безпідставними є також посилання суду як на підставу збільшення розміру аліментів на інфляційні процеси в державі та незадовільний стан здоров'я дитини. Відповідно до положень Закону України „Про індексацію грошових доходів населення", ч.2 ст.184 СК України наявність інфляційних процесів в державі є підставою для проведення індексації розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, а понесені одним із батьків додаткові витрати, пов'язані з хворобою дитини, забезпеченням її фізичного, духовного та морального розвитку, є підставою для стягнення таких додаткових витрат відповідно до ст.185 СК України, а не для зміни розміру аліментів. Враховуючи викладене, висновки суду першої інстанції не відповідають матеріалам справи, а тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed