Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

03 квітня 2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до Закутнівської сільської ради Первомайського району Харківської області, третя особа - Первомайська державна нотаріальна контора Харківської області, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на таке: [INFO] року помер її батько [PERSON] в селі Закутнівка Первомайського району Харківської області, за місцем свого постійного мешкання. Після його смерті залишилася спадщина, до маси якої входило право на отримання в натурі (на місцевості) земельної ділянки на сертифікат серії [NUMBER] на право на земельну частку (пай) в КСП «Україна» села Закутнівка Первомайського району Харківської області, виданий 01 серпня 1997 року Первомайською районною державною адміністрацією Харківської області. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 13 травня 2013 року (справа № 632/725/13ц) спадщина після смерті [PERSON] визнана відумерлою, а на вказаний вище сертифікат виділена в натурі (на місцевості) земельна ділянка площею 5,8572 га, кадастровий номер [NUMBER], в межах території Закутнівської сільської ради Первомайського району Харківської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Рішення про визнання спадщини відумерлою скасовано рішенням Апеляційного суду Харківської області від 02 червня 2016 року (провадження № 22ц/790/4153/15). Спадщину за заповітом позивач прийняла у відпвідно до ст. 549 Цивільного кодексу УРСР, який діяв на час відкриття спадщини, вступивши протягом шести місяців з дня смерті батька [PERSON] в управління та володіння спадковим майном - житловим будинком [ADDRESS]. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок. Оскільки на даний час відповідач вже отримав кадастровий номер на земельну ділянку, визнану відумерлою спадщиною та межі, якої визначені на місцевості, вважає, що має право ставити питання перед судом про визнання за нею права власності вже на виділену в натурі земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Позивач та її представник в судове засідання не прибули, проте від представника надано письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, на позові наполягає. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі його представника, покладається на розсуд суду. Представник третьої особи до суду не прибув з невідомих причин, хоча належним чином був повідомлений про час, місце та дату розгляду справи, тому, суд вирішив розглянути справу без його участі. Враховуючи неявку в судове засідання сторін, суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: так, з викладеного в позовній заяві встановлено, що [INFO] року в селі Закутнівка Первомайського району Харківської області за місцем свого постійного мешкання помер батько [PERSON] - батько позивача, про що свідчать копії свідоцтв про смерть та про народження (а.с.6-8). Після смерті спадкодавця залишилася спадщина, яка складається, зокрема, і із права на отримання в натурі (на місцевості) земельної ділянки на сертифікат серії [NUMBER] на право на земельну частку (пай) в КСП «Україна» села Закутнівка Первомайського району Харківської області, виданий 01 серпня 1997 року Первомайською районною державною адміністрацією Харківської області. Згідно заповіту від 10.01.1992 року (а.с.7) спадкодавець заповів все належне йому майно своїй дочці - позивачеві ц справі. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 13 травня 2013 року (справа № 632/725/13ц) спадщина після смерті [PERSON] визнана відумерлою (а.с.14), а на вказаний вище сертифікат виділена в натурі (на місцевості) земельна ділянка площею 5,8572 га, кадастровий номер [NUMBER], в межах території Закутнівської сільської ради Первомайського району Харківської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.18). Рішення про визнання спадщини відумерлою скасовано рішенням Апеляційного суду Харківської області від 02 червня 2016 року (провадження № 22ц/790/4153/15) (а.с.15-17). Спадщину за заповітом позивач прийняла у відпвідно до ст. 549 Цивільного кодексу УРСР, який діяв на час відкриття спадщини, вступивши протягом шести місяців з дня смерті батька [PERSON] в управління та володіння спадковим майном - житловим будинком [ADDRESS] (а.с.11-13). Земельним кодексом України встановлено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок. Правовою основою виділення земельної частки (паю) виступає Закон України " Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", який визначає організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності. Підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради в межах населених пунктів, а за межами населених пунктів - відповідних органів виконавчої влади. Після прийняття рішення розпорядником земель про передачу земельної ділянки у власність здійснюється перенесення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку або проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Оскільки на даний час відповідач вже отримав кадастровий номер на земельну ділянку, визнану відумерлою спадщиною, та межі якої вже визначені на місцевості, суду необхідно вести мову про визнання права власності вже на виділену в натурі земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом за відповідним спадкоємцем, а не визнання права на неї. Державний нотаріус своєю постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.12.2015 року відмовив позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) саме через визнання спадщини відумерлою за рішенням суду, яке скасоване. З огляду на викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, бо заявлені вимоги законні, обґрунтовані та у повному обсязі підтверджені доказами. Так, позивач є спадкоємцем за заповітом, який є чинним на день розгляду справи і спадкодавець волі своєї про передачу після своєї смерті майна позивачеві не змінював, проте, на разі земельна одержала кадастровий номер та виділена в натурі, тому, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved