Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

12 листопада 2018 року комунальний заклад «Юрївська ЦРЛ» ДОР» звернувся до суду з заявою про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу [PERSON], [INFO]. В обґрунтування вимог посилається на те, що [PERSON] хворіє на заразну форму активного туберкульозу легень, що є небезпечною для оточуючих, однак, будучи поінформованим про свій стан здоровя та необхідність лікування в умовах стаціонару, незважаючи на неодноразові запрошення, до лікарні не зявляється, при цьому уникає медичних працівників. Відомості про найближчих родичів [PERSON] відсутні. Зважаючи на небезпеку хвороби для населення, на думку закладу охорони здоровя [PERSON] повинен бути примусово госпіталізований до спеціалізованого комунального закладу «Павлоградський протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» для проходження лікування строком на 3 місяці. Представник заявника не зявився в судове засідання, в поданій до суду заяві просив розглядати справу за відсутності представника КЗ «Юрївська ЦРЛ» ДОР». Оскільки за висновком лікувального закладу [PERSON] за станом здоровя становить епідемічну небезпеку для оточуючих і не може бути присутнім у судовому засіданні, суд вважає можливим розгляд заяви за відсутності останнього, що узгоджується з положеннями ч. 1\~ст. 345 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до виписки з амбулаторної історії хвороби [PERSON] останній 23.10.2018 р. взятий на диспансерний облік з діагнозом ІТБ (23.10.18) легень (дисемінований) Д-МБТ+М+МГ0 К0 Рез-0 гіст0 кат2 ког4 (2018). За висновком ЦЛКК від 23.10.2018 р. підлягає лікуванню в умовах стаціонару. 26.10.2018 р. під час відвідування лікарем-фтизіатром та сімейним лікарем [PERSON] дав згоду на лікування, проте до лікаря не зявився. 30.10.2018 р. від госпіталізації та лікування відмовився, а згодом взагалі став уникати медичних працівників. На даний час не лікується, несе загрозу зараження туберкульозом оточуючих та потребує примусового лікування строком на 3 місяці. За висновком лікарсько-консультативної комісії КЗ «Юрївська ЦРЛ» ДОР» від 09.11.2018 р. [PERSON], [INFO], має заразну форму активного туберкульозу, йому встановлений діагноз ІТБ (23.10.18) легень (дисемінований) деструкція-МБТ+М+МГ0 К0 резист.0 гіст.0 категорія 2 когорта 4 (2018). Хворого неодноразово відвідували та проводили роз'яснення про необхідність стаціонарного лікування, від якого останній ухиляється, при цьому зявляється в громадських місцях. [PERSON] становить загрозу розповсюдження туберкульозу для осіб, з якими він контактує. Пацієнт підлягає госпіталізації до протитуберкульозного закладу строком на 3 місяці. У суду відсутні підстави ставити під сумнів наданий лікарською комісією висновок, а також проведені дослідження, відповідно до яких лікарями-спеціалістами в даній галузі знань був встановлений діагноз та визначено, що хворий [PERSON] становить загрозу розповсюдження туберкульозу серед населення. Статтею 1 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз"\~визначено, що туберкульоз є соціально небезпечною інфекційною хворобою; хворий на заразну форму туберкульозу є джерелом інфекції для осіб, які з ним контактують. Згідно з ч.ч. 1 та 3 ст. 11 Закону України «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз» у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що заява комунального закладу «Юрївська ЦРЛ» ДОР» про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки відмова останнього від госпіталізації може призвести до поширення захворюваності на туберкульоз серед необмеженого кола осіб, що підтверджується мотивованим медичним висновком про необхідність його примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу. На підставі викладеного,

Outcome: approved