Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

05 листопада 2019 року [PERSON] звернувся до суду із указаним позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Позов обґрунтовує тим, що на підставі договору дарування земельної ділянки від 19.06.1998 року у власності [PERSON] перебуває земельна ділянка площею 261 м.кв., що знаходиться в [ADDRESS] , цільове призначення якої - для обслуговування житлового будинку. [INFO] року [PERSON] , 1944 року народження, помер. Після його смерті спадщину прийняла мати позивача - [PERSON] , 1947 року народження, однак не змогла оформити своїх спадкових справ на земельну ділянку через відсутність документу, який підтверджує право власності померлого на земельну ділянку. Державний нотаріус Другої Житомирської нотаріальної контори Брох А.А. 27.09.2012 року виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії посилаючись на те, що відповідно до ст. 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку підтверджується державним актом та виникає з моменту реєстрації цих прав. [INFO] [PERSON] , 1947 року народження, померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 03.05.2018 року. Після її смерті спадщину прийняв лише позивач - [PERSON] . 30.10.2019 року [PERSON] звернувся із заявою до приватного нотаріуса Євдокимова С.М., який завів спадкову справу після смерті [PERSON] , з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку, що входила до спадкової маси [PERSON] , спадщину після якого прийняла мати позивача [PERSON] , однак не оформила своїх спадкових прав. Під час розгляду цієї заяви, на підставі вищезазначених спадкових справ приватним нотаріусом було встановлено, що спадкодавець [PERSON] прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, після смерті свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Документів, які б свідчили про прийняття спадщини після смерті [PERSON] іншими особами, крім [PERSON] , у тому числі які входять до кола спадкоємців першої черги, у матеріалах спадкової справи №15/2018 - відутні. Документи, які б свідчили про прийняття спадщини після смерті [PERSON] іншими особами, крім [PERSON] , у тому числі, які входять до кола спадкоємців першої черги, у матеріалах спадкової справи №303/2010 - відсутні. Відомості про наявність у складених від імені [PERSON] , та/або [PERSON] заповітів у Спадковому реєстрі та у матеріалах спадкових справ - відсутні. Однак, [PERSON] приватним нотаріусом Євдокимовим С.М. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, оскільки ним не було подано документ, який посвідчує право власності [PERSON] на земельну ділянку та реєстрації права власності на неї, зокрема державного акту. Позивач вказує, що згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19.11.2018 року до нього перейшла спадщина після смерті матері [PERSON] , зокрема 1/4 частина у праві власності на житловий будинок [ADDRESS] , що розташована на спірній земельній ділянці, у зв`язку з чим позивач вступив у фактичне володіння земельною ділянкою та користується нею на даний час. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 06.11.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Сторони в судове засідання 30.01.2020 не з`явились, на адресу суду направили заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач підтримав свої вимоги. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Вивчивши й дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.07.1997 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Після одруження [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». На підставі договору дарування земельної ділянки від 19.06.1998 року, який було укладено між [PERSON] та [PERSON] , до останнього перейшло право власності на земельну ділянку площею 261 кв.м, що знаходиться в [ADDRESS] , для обслуговування частини житлового будинку та господарських будівель. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] . 27.09.2012 року державним нотаріусом Другої житомирської державної нотаріальної контори Брох А.А. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі дружині померлого [PERSON] - [PERSON] свідоцтва про право власності на земельну ділянку площею 261 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS] , у зв`язку із відсутністю у останньої документу, який підтверджує право власності [PERSON] на спадкове майно. Із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] слідує, що [PERSON] померла [INFO] . 29.05.2018 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Євдокимова С.М. із заявою про прийняття спадщинипісля смерті матері - [PERSON] 19.11.2018 року [PERSON] приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Євдокимовим С.М. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно з яким [PERSON] набув право власності у порядку спадкування після смерті матері [PERSON] на 1/4 частки у праві власності на житловий будинок [ADDRESS] . Також, 15.10.2019 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Євдокимовим С.М. видано довідку про те, що відповідно до відомостей спадкової справи №15/2018 [PERSON] , [INFO] , є таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] , 1947 року народження, яка померла [INFO] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після смерті [PERSON] , 1944 року народження, який помер [INFO] . Станом на 09 жовтня 2019 року, документи, які б свідчили про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] , іншими особами, у тому числі, які входять до кола спадкоємців першої черги, у матеріалах спадкової справи №15/2018 (заведена після смерті [PERSON] ) та №303/2010 (заведена Другою Житомирською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] ) - відсутні. Встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] закінчився 30 жовтня 2018 року, а після смерті [PERSON] - [INFO] . Вказане підтверджується також копіями спадкових справ №15/2018 та №303/2010, які надані на запит суду та містяться у матеріалах справи. Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельній ділянці загальною площею 0,0217 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS] , присвоєно кадастровий номер 1810136300:10:055:0036. 30.10.2019 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Євдокимовим С.М. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на земельну ділянку із кадастровим номером 1810136300:10:055:0036, загальною площею 0,0217 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS] , оскільки [PERSON] не було надано документів, які посвідчують право власності [PERSON] на земельну ділянку та реєстрації права власності на неї, зокрема державного акту, виданого на ім`я останнього, спадкоємцем майна якого була його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, однак не оформила своїх спадкових прав. Крім цього встановлено, що 21.11.2018 року [PERSON] та [PERSON] , які є співвласниками житлового будинку [ADDRESS] , написано заяву щодо погодження порядку використання і розпорядження земельною ділянкою, якою вони заявили (повідомили), що між всіма співвласниками цього житлового будинку досягнуто згоди щодо поділу та зміни фізичних характеристик, зокрема, конфігурації, промірів, перенесення координатів кутів повороту тощо, земельної ділянки загальною площею 0,1298 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та підписано відповідну угоду, яка є невід`ємною частиною цієї заяви та якою також визначено розмір належних кожному з них часток земельної ділянки. Також цією заявою заявники підтвердили про остаточність своїх намірів відповідно до угоди щодо поділу земельної ділянки, та заявили, що будь-яких заперечень щодо цього не мають і не будуть мати. 23.11.2018 року заяву аналогічного змісту було також написано співвласником житлового будинку [ADDRESS] [PERSON] . Заяви щодо погодження порядку використання і розпорядження земельною ділянкою співвласників житлового будинку [ADDRESS] від 21.11.2018 року та від 23.11.2018 року засвідчені приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Євдокимовим С.М. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно з положеннями ч ч. 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1222, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частинами 1, 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року №7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно з положенням статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Аналіз встановлених судом фактичних обставин справи та норм закону, що їх регулюють, у своїй сукупності дає підстави суду для задоволення позову, адже як з`ясовано, [PERSON] за життя був власником спірного нерухомого майна, однак у зв`язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів, після його смерті спадкоємець -його дружина [PERSON] , не мала змоги оформити своїх спадкових прав, що у свою чергу унеможливило прийняття спадщини після смерті [PERSON] її сином - [PERSON] . Отже, судом встановлено, що позивач має законне право на отримання у власність нерухомого майна в порядку спадкування за законом. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved