Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі, в якому у них народились двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 23.01.2020 року шлюб між сторонами розірвано, вказаних дітей залишено проживати з позивачем. Дочка сторін вже другий рік навчається в ліцеї в Польщі ( м.Бихава), приїжджає раз в три місяці, на утримання якої (проживання, навчання, страхування) витрачається 200 євро, що еквівалентно понад 6 000 грн. З відповідачем вони не проживають разом понад 3 роки, участі у витратах на утримання дітей він бере рідко та в недостатньому розмірі. Позивачу важко самостійно утримувати дітей, оскільки вона працює в Коловертівському навчально-виховному комплексі «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад на посаді вчителя іноземної мови та її дохід становить 6 800 грн., якого не вистачає. Крім витрат на утримання дітей вона за власні кошти робила ремонт в батьківському будинку, купила комп`ютерний стіл та диван. Скрутне матеріальне становище змушує позивача звернутися до суду з даним позовом. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має стабільний дохід, високу заробітну плату, оскільки працює за кордоном, має власні автомобілі за кордоном, стан його здоров`я та матеріальне становище дають йому можливість сплачувати аліменти. Крім того, інших утриманців у відповідача немає. Тому позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання вказаних дітей в розмірі по 3 000 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилась, 31.03.2021 року вона надіслала до суду письмову заяву в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю, просить справу розглядати в її відсутності (а. с. 28 ). Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не погодившись із запропонованим позивачем розміром аліментів, який становить його середньомісячний заробіток. Крім того пояснив суду, що регулярно висилає грошові кошти на утримання та лікування дітей. Твердження позивача про те, що він їздить за кордон не відповідає дійсності, оскільки з грудня 2019 року він отримав депортацію і йому заборонено в`їзд в країни Шенгенської зони по 18.12.2022 року. Ремонт в будинку та на подвір"ї, де проживає позивач разом із дітьми, зроблений частково і за його кошти. Тому просить стягувати з нього аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн. на двох дітей щомісячно, а при можливості, якщо будуть кошти, готовий доплачувати їх на утримання дітей, оскільки розуміє, що він є батьком останніх. Суд, заслухавши пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до даних свідоцтв про народження сторони є батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 7, 10). Згідно з рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 23.01.2020 року шлюб між сторонами розірвано, вказаних дітей залишено проживати з позивачем (а.с. 11-12). Факт проживання вказаних дітей з позивачем стверджується довідками КП "Корецьжитловодоканал" Корецької міської ради № 115 від 12.02.2021 року та Корецької міської ради Рівненської області № 03-08/137 від 12.02.2021 року (а.с.13,14). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття. Ч.3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері , батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положеннями ч.1 ст.182 вказаного Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.184 цього Кодексу суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до частин 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі наведеного, враховуючи часткове визнання відповідачем позовних вимог, вік дітей сторін та пов`язані з цим витрати на їхнє харчування, забезпечення найбільш необхідними речами, майновий стан платника аліментів, суд вважає за можливе визначити аліменти в твердій грошовій сумі, по 1 800 грн. щомісячно на кожну дитину, що відповідатиме вимогам розумності і справедливості. Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно з положеннями ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивач. На підставі наведеного, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: partial