Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

11.11.2019 року [PERSON] (надалі за текстом заявниця) звернувся до суду із вказаною заявою, в якій просила надати їй право на укладення шлюбу з громадянином [PERSON] . Свої вимоги обґрунтувала тим, що в 2019 році вона познайомилася зі [PERSON] , внаслідок чого у них склалися дуже теплі та щирі стосунки. На взаємній любові та повазі одне до одного є намір створити сім`ю. В даний час заявниця вагітна, а тому спільно зі [PERSON] вирішили зареєструвати шлюб. При зверненні до Мангушського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області із заявою про реєстрацію шлюбу, їй було відмовлено, оскільки не досягла шлюбного віку. Тому заявниця звернулася до суду із заявою, в якій просить надати їй право на реєстрацію шлюбу. В судове засідання з`явилися заявницята її представник - адвокат Рижко Г.О., які заяву підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити, надали пояснення, аналогічні викладеним в заяві. В судове засідання з`явилися заінтересовані особи - [PERSON] , яка є матір`ю заявниці, та [PERSON] , який є майбутнім чоловіком заявниці, заявлені вимоги підтримали, просили їх задовольнити та надати заявниці право на укладення шлюбу. Представник заінтересованої особи Мангушського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності з урахуванням вимог чинного законодавства, вважав за необхідне залучити до розгляду справи представника органу опіки та піклування, посилаючись на те, що відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України участь вказаного органу у справах про надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності є обов`язковою. Заслухавши пояснення заявниці, її представника - адвоката Рижко Г.О., а також заінтересованих осіб та свідка, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у справі в їх сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як передбаченост. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Заявниця народилася [INFO] в смт. Мангуш Першотравневого району Донецької області, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Першотравневого районного управління юстиції складено актовий запис № 47 від 30.07.2003 року. На даний час має 16 років (а.с. 6). Заявниця та заінтересована особа [PERSON] бажають зареєструвати шлюб, оскільки між ними склалися фактичні шлюбні відносини, вони проживають разом як одна сім`я та чекають народження спільної дитини, що підтверджується довідкою про вагітність заявниці, виданою Мангушською Центральною районною лікарнею (рішення ВКК № 278/7). Звернення до суду обумовлене тим, що Мангушський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області не може зареєструвати шлюб без надання права на його реєстрацію судом. Як зазначив в судовому засіданні свідкок [PERSON] , який є батьком заявниці, він не заперечує щодо укладення шлюбу його дочки із [PERSON] , оскільки у них склалися теплі стосунки, майбутній чоловік дуже турботливо ставиться до його доньки. Право на шлюб чоловіка та жінки, які досягли шлюбного віку, закріплено у статті 12 Конвенції про захист прав людини і основних свобод. Згідно зі ст. 22 Сімейного кодексу України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Згідно зі ст. 23 Сімейного кодексу України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України у порядку окремого провадження розглядаються справи про надання права на шлюб. В пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" зазначено, що заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб повинна розглядатися судом в окремому провадженні. При цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Резолютивна частина рішення повинна відповідати вимогам ч.2 ст. 23 СК України, згідно з якою суд надає право на шлюб (а не знижує шлюбний вік), а також містити прізвище, ім`я та по батькові особи, право на шлюб з якою надається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Сімейного кодексу України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. З аналізу вищевказаних норм вбачається, що головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявниці. Судом встановлено, що заявниця добровільно бажає укласти шлюб зі [PERSON] , а її батьки не заперечують проти шлюбу їх неповнолітньої доньки, оскільки шлюб відповідає інтересам їхньої дитини. Судом не встановлено будь-яких обставин, які б вказували, що шлюб може зашкодити інтересам заявниці. Водночас, суд не приймає до уваги доводи представника заінтересованої особи - Мангушського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо необхідності обов`язкового залучення до розгляду даної справи представника органу опіки та піклування відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України з наступних підстав. Так, частиною 1 ст. 303 ЦПК України визначено, що справи про надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності суд розглядає за участю заявника, одного або обох батьків (усиновлювачів) або піклувальника, а також представників органів опіки та піклування. Участь представників органів опіки та піклування у розгляді справи є обов`язковою. В даному випадку заявниця звернулася до суду із заявою про надання права на шлюб, а не із заявою про надання їй повної цивільної дієздатності. Відповідно ч. 2 ст. 34 ЦК України у разі реєстрації шлюбу фізичної особи, яка не досягла повноліття, вона набуває повної цивільної дієздатності з моменту реєстрації шлюбу. У разі припинення шлюбу до досягнення фізичною особою повноліття набута нею повна цивільна дієздатність зберігається. В той же час, ч.ч. 1-3 ст. 35 ЦК України визначено, що повна цивільна дієздатність може бути надана фізичній особі, яка досягла шістнадцяти років і працює за трудовим договором, записана матір`ю або батьком дитини, бажає займатися підприємницькою діяльністю. Надання повної цивільної дієздатності провадиться за рішенням органу опіки та піклування за заявою заінтересованої особи за письмовою згодою батьків (усиновлювачів) або піклувальника, а у разі відсутності такої згоди повна цивільна дієздатність може бути надана за рішенням суду. Тобто, законодавець чітко визначив підстави для набуття повної цивільної дієздатності зазначивши, що у тому випадку, коли за рішенням суду неповнолітній особі, яка досягла 16 років, надається право на шлюб, у разі реєстрації шлюбу такою особою, вона набуває повної цивільної дієздатності з моменту реєстрації шлюбу. Таким чином, справи про надання права на шлюб не є тотожними зі справами про надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності, а тому участь представника органу опіки та піклування під час розгляду справи про надання права на шлюб не є обов`язковою. На підставі вищевикладеного, встановивши, що надання права на шлюб [PERSON] відповідає її інтересам, враховуючи той факт, що вона має намір укласти шлюб для створення повноцінної сім`ї, є вагітною, батьки на шлюб згодні, суд вважає, що надання права на шлюб відповідає правам та законним інтересам заявниці.

Outcome: approved