Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

У лютому 2017 позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, обґрунтовуючи позовні вимоги невиконанням відповідачем зобов'язань щодо повернення коштів за кредитним договором б/н від 28.12.2012, внаслідок чого на 31.12.2016 утворилася загальна заборгованість відповідача перед банком 32197,12 грн. Також заявлено вимогу про стягнення сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору 1600,00 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, просив розглядати справу за відсутності представника позивача, про розгляд справи повідомлений належним чином. Відповідач у судове засідання з'явився, пояснив, що не має доходу для повернення кредиту, брав лише 1000,00 грн, які й готовий повернути банку. Ураховуючи зазначені обставини суд, за правилами ст.ст. 158, 169 ЦПК України, ухвалив вирішувати справу за відсутності представника позивача. Вислухавши пояснення відповідача, вичивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Між позивачем, як банком, і відповідачем, як позичальником, шляхом заповнення та підписання відповідачем Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с. 5) 28.12.2012 укладено договір б/н, згідно якого відповідач 28.12.2012 отримав у банку емітовану останнім кредитну карту "Кредитка "Універсальна, 55 днів пільгового періоду". Відповідно до зазначеної заяви заява разом із пам'яткою клієнта (відсутня у справі), умовами кредитування (а.с. 6, 7), умовами і правилами надання банківських послуг (а.с. 8-31) складають договір про надання банківських послуг. Умовами кредитування визначені, зокрема, кредитний ліміт 1000,00 грн; відновлювальний тип кредитної лінії у гривні; пільговий період 55 днів із нарахуванням 0,01 % річних; базова відсоткова ставка за кредитом 2,5 % на місяць; обов'язковий щомісячний платіж 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн і не більше залишку заборгованості; строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним; комісія за зняття готівки 3 % від суми операції у ПриватБанку; формула розрахунку пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кожен день прострочки; штраф за порушення строків платежів більш ніж на 30 днів 500 грн + 5 % від ціни позову; ставка 3,75 % на місяць на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування (а.с. 6). Отже між сторонами укладено договір банківського рахунка і кредитний договір (далі Договір). За договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком (ч. 1 ст. 1066 Цивільного кодексу України - далі ЦК). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК). Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі (ч. 2 ст. 10561 ЦК ). Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору (ст. 526 ЦК). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 1 ст. 549 ЦК). Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання (ч. 1 ст. 550 ЦК). Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.ч. 1, 2 ст. 550 ЦК). З наданого позивачем розрахунку (а.с. 4) вбачається, що з 28.12.2012 відповідач користувався кредитними коштами банку, допустив несвоєчасне погашення відповідних платежів на користь банку. Одне повернення коштів здійснено відповідачем банку 12.06.2014 у сумі 10,83 грн. Згідно розрахунку станом на 31.12.2016 у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за Договором на суму 32197,12 грн, яка складається із: 995,50 грн заборгованість за кредитом, 25003,06 грн заборгованість за процентами, 4189,17 грн заборгованість за комісією, 500,00 грн штраф (фіксована частина), 1509,39 грн штраф (процентна складова). Відповідач не погодився з розрахунком, але не вказав у чому полягає його неправильність, відтак судові не надано доказів на спростування неправильності та/або необґрунтованості складеного позивачем розрахунку. Ураховуючи зазначене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд робить висновок що відповідачем порушено права позивача у частині неналежного виконання зобов'язань за Договором, станом на 31.12.2016 відповідач має заборгованість перед позивачем за Договором на загальну суму 32197,12 грн, яку не сплачує в добровільному порядку, а, відтак, позовні вимоги є законними і обґрунтованими. За правилами ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати 1600,00 грн судового збору, сплаченого позивачем під час звернення до суду (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved