Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

04.09.2014 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить суд ухвалити рішення яким: -звільнити з-під арешту нерухоме майно, що знаходиться в іпотеці: житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності серії САЕ № 420333, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради 10.06.2011 року, накладеного ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 22.10.2012 року про забезпечення позову по цивільній справі № 1512/13724/2012 за позовом [PERSON] до [PERSON] про повернення боргу; -звільнити з-під арешту нерухоме майно, що знаходиться в іпотеці: житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності серії САЕ № 420333, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради 10.06.2011 року;земельна ділянка, за вищевказаною адресою, на якій розташований вищевказаний будинок, кадастровий номер 5110136900:27:006:0190 та належить [PERSON] на підставі договору дарування земельної ділянки, посвідченого 19.03.2010 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 1038, накладеного Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 24.07.2013 року (ВП № 38760633) заступника начальника Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Дмитренко О.Ю.; - звільнити з-під арешту нерухоме майно, що знаходиться в іпотеці: житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності серії САЕ № 420333, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради 10.06.2011 року;земельна ділянка, за вищевказаною адресою, на якій розташований вищевказаний будинок, кадастровий номер 5110136900:27:006:0190 та належить [PERSON] на підставі договору дарування земельної ділянки, посвідченого 19.03.2010 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 1038, накладеного Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25.01.2014 року (ВП № 4117283) заступником начальника відділу державної виконавчої служби Березанського районного управління юстиції Книрш Є.В. Свої вимоги мотивував тим, що між нею та [PERSON], від імені якої діяла [PERSON] було укладено договір позики, згідно умов якого [PERSON] отримала в борг 944 000 гривень, що в еквіваленті, за домовленістю сторін, становило 118 000 доларів США, з остаточнім терміном повернення 07 листопада 2012 року. Позивач вказує на те, що в якості забезпечення за даним договором позики між нею та [PERSON], від імені якої діяла [PERSON] було укладено договір іпотеки, предметом якого є нерухоме майно, а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка, за вищевказаною адресою, на якій розташований вищевказаний будинок, кадастровий номер 5110136900:27:006:0190, що належать [PERSON] Позивач зазначає, що у зв'язку з невиконанням [PERSON] умов Договору позики та неповерненням боргу, вона звернулась з позовом до суду та просила звернути стягнення в рахунок погашення загальної заборгованості за Договором позики від 07.05.2012 року на предмет Договору іпотеки, в результаті чого рішенням апеляційного суду Одеської області від 20.05.2014 року позовні вимоги були задоволені частково. Проте, як вказує позивач, їй стало відомо, що на предмет іпотеки, іншими обтяжувачами накладені обтяження, які зареєстровані у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, що перешкоджає їй здійснити своє законне право на звернення стягнення на предмет іпотеки. У зв'язку з чим позивач вважає, що вона має пріоритетне право щодо вищезазначеного предмету іпотеки, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, вказуючи на те, що скасування арештів призведе до порушення прав її довірительки. Відповідачі [PERSON], у судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи сповіщалась належним чином, причини неявки суду не повідомила. Представники третіх осіб Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Відділу державної виконавчої служби Березанського районного управління юстиції також у судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи сповіщались належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності до ст. 54 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутись до суду з позовом про звільнення заставного майна з-під арешту В судовому засіданні встановлено, що 07 травня 2012 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] було посвідчено договір позики грошей, згідно умов якого [PERSON] передала, а [PERSON], яка діяла від імені [PERSON] прийняла у власність грошову суму в розмірі 944 000 гривень, що в еквіваленті, за домовленістю сторін, становить 118 000 доларів США. Позичальник зобов`язався повернути Позикодавцю в строк та на умовах, передбачених цим Договором, позику в вищевказаному розмірі з остаточним терміном повернення 07 листопада 2012 року. Для забезпечення повного та своєчасного виконання Позичальником його зобов'язань перед Кредитором за договором позики від 07.05.2012 року між [PERSON] та [PERSON] в особі [PERSON] був укладений договір іпотеки, предметом якого є нерухоме майно, а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності серії САЕ №420333, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради 10.06.2011 року та земельна ділянка, за вищевказаною адресою, на якій розташований вищевказаний будинок, кадастровий номер 5110136900:27:006:0190 та належить [PERSON] на підставі договору дарування земельної ділянки, посвідченого 19.03.2010 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №1038. Договір іпотеки був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 07.05.2012 року, за реєстровим №1309. У відповідності до договору іпотеки, Іпотекодержатель має право у випадку невиконання [PERSON] своїх зобов'язань за договором позики отримати за рахунок майна Іпотекодавця задоволення забезпечених іпотекою вимог. Згідно з п.6.2 Іпотечного договору Іпотекодержатель вправі звернути стягнення на Предмет іпотеки та одержати задоволення своїх вимог за рахунок Предмету іпотеки переважно перед іншими кредиторами Іпотекодавця у разі невиконання чи неналежного виконання Основного зобов'язання, в тому числі при одноразовому порушенні графік; повернення суми позики. Відповідно до п.5.1.5 Іпотечного договору, Іпотекодержатель у разі порушення Іпотекодавцем обов'язків, встановлених цим договором та/або договором позики, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання Основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки, незалежно від настання строку виконання зобов'язань за основним договором, у випадку, зокрема, невиконання Іпотекодавцем зобов'язань за Кредитним договором. У відповідності до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У зв'язку з невиконанням [PERSON] умов Договору позики та неповерненням боргу, [PERSON] звернулась з позовом до суду та просила звернути стягнення в рахунок погашення загальної заборгованості за Договором позики від 07.05.2012 року на предмет Договору іпотеки - нерухоме майно: будинок [ADDRESS] та земельну ділянку за вказаною адресою площею 0,0150 га, що належить [PERSON] шляхом продажу предмета іпотеки, з укладанням договору купівлі-продажу з іншою особою, покупцем. Рішенням Колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 20.05.2014 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми боргу, суми пені, суми інфляції, шляхом звернення стягнення на предмет Іпотечного договору задоволено частково. Звернуто стягнення в рахунок погашення загальної суми заборгованості [PERSON] за Договором позики від 07.05.2012 року, який був укладений між [PERSON] і [PERSON] в сумі 1 308 208 грн. на предмет Іпотечного договору від 07.05.2012 року, а саме, нерухоме майно: житловий будинок з господарськими спорудами [ADDRESS], земельну ділянку площею 0,0150 га за адресою: [ADDRESS], які на праві власності належать [PERSON], шляхом продажу предмета Іпотеки з укладанням договору купівлі-продажу, засвідченого нотаріусом, з іншою особою - покупцем у відповідності з вимогами ст.38 Закону України «Про іпотеку». Однак, [PERSON] стало відомо, що на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок з господарськими спорудами [ADDRESS], земельну ділянку площею 0,0150 га за адресою: [ADDRESS], які на праві власності належать [PERSON], іншими особами накладені обтяження, які зареєстровані у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, що перешкоджає їй здійснити своє законне право на звернення стягнення на предмет іпотеки. Дійсно, в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа №1512/13724/2012 за позовом [PERSON] до [PERSON] про повернення боргу. Рішенням Київського районного суду м. Одеси були задоволені позовні вимоги [PERSON], було стягнуто на користь [PERSON] суму боргу у розмірі 240 000 грн. та був виданий виконавчий лист. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 22.10.2012року про забезпечення позову було накладено арешт на житловий будинок, розташований по [ADDRESS]. Житловий будинок належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності серії САЕ №420333, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради 10.06.2011р. Крім того, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 24.07.2013 року (ВП №38760633) заступником начальника Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Дмитренко О.Ю. було накладено арешт на все нерухоме майно, що належить [PERSON], [INFO], ІНН [NUMBER], а також було заборонено здійснювати відчуження будь-якого нерухомого майна, що належить [PERSON], [INFO], ІНН [NUMBER]. Також постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25.01.2014 року (ВП №41417283) заступником начальника відділу державної виконавчої служби Березанського районного управління юстиції Книрш Є.В. було накладено арешт на все нерухоме майно, що належить [PERSON], [INFO], ІНН [NUMBER], а також було заборонено здійснювати відчуження будь-якого нерухомого майна, що належить [PERSON], [INFO], ІНН [NUMBER] лише в межах суми боргу. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим законом. Іпотекодавець - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання власного зобов'язання або зобов'язання іншої особи перед іпотекодержателем. Іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель. Згідно ч.1 ст. 3 ЗУ «Про заставу» заставою може бути забезпечена будь-яка дійсна існуюча або майбутня вимога, що не суперечить законодавству України, зокрема така, що випливає з договору позики, кредиту, купівлі-продажу, оренди, перевезення вантажу тощо. Частина 1 ст. 575 ЦК України встановлює, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ч. 7 ЗУ «Про Іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне основне зобов'язання. Таким чином суд вважає, що накладення арешту на житловий будинок з господарськими спорудами [ADDRESS], земельну ділянку площею 0,0150 га за адресою: [ADDRESS] порушує право позивача на звернення стягнення для задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки в порядку, передбаченому Законом України «Про Іпотеку» та умовами іпотечного договору. Згідно ч.1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у випадку незавершеного виконавчого провадження, арешт з майна може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або тоді, коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника знаходиться у заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з - під арешту. За приписами ст.ст. 11,12,14 Закону України від 18.11.2003 року «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно не є чинним у відносинах з третіми особами. Якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. На підставі ч.6,7 ст.З Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки Іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержатель лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права Іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Записи щодо накладення арешту ухвалою суду та органами ДВС внесено після реєстрації обтяження іпотекою Предмета іпотеки. Отже, запис про реєстрацію іпотеки має вищий пріоритет по зрівнянню з записом про накладення арешту ухвалою суду та постановами органів ДВС. Таким чином, за наявності іпотечного договору, укладеного з метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань, іпотекодержатель, в даному випадку [PERSON], має право, у разі не виконання боржником [PERSON] своїх зобов'язань, звернути стягнення на передане в іпотеку майно. Відповідно до ст.ст. 19,20 ЗУ «Про заставу», заставлене майно Позичальника за наявності підстав може бути реалізоване без участі Державної виконавчої служби. Відповідно до ст.54 ЗУ «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя. Частина 3 статті 54 Закону визначає, що для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі:виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Відповідно до ч.4 ст.54 Закону про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває у заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. З огляду на зазначені обставини, суд вважає цілком обґрунтованими вимоги позивача про необхідність звільнення заставленого майна з - під арешту, оскільки в іншому випадку будуть порушені права позивача як іпотекодержателя. Враховуючи наведене, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Виходячи з вищевкладенного та

Outcome: approved