Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

09 листопада 2020 року позивач звернулась до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що у вересні 2020 року їй стало відомо, що 10 квітня 2019 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. було вчинено виконавчий напис (реєстровий № 7955) про стягнення з неї на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в сумі 73 986,24 грн., що стало підставою для відкриття виконавчого провадження № 59003768. 09 серпня 2019 року приватним виконавцем О.Л. Юхименко була винесена постанова про арешт коштів, які знаходяться на рахунках у позивача, у зв`язку з чим позивач позбавлена можливості користуватися своїми грошовими коштами для власних потреб. Позивач з виконавчим написом не погоджується, оскільки ніякого договору про отримання грошових коштів від АТ «Перший Український міжнародний Банк» вона не укладала. Нею була підписана заява про надання споживчого кредиту на суму 50 000 гривень терміном на 2 роки зі щомісячним погашенням. Протягом тривалого часу позивач в повному обсязі виконувала свої зобов`язання, однак, у зв`язку зі складними сімейними обставинами своєчасно не змогла здійснити щомісячний платіж, в наслідок чого виникла заборгованість, з якою позивач не погоджується, бо стягнення заборгованості на підставі вчинення напису нотаріуса проводиться у безспірному порядку. Таким чином, позивач вважає, що оспорюваний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки [PERSON] не визнає суму заборгованості за кредитним договором у повному обсязі, ніякого договору про отримання грошових коштів від АТ «Перший Український Міжнародний Банк» позивач не укладала, вважає їх вимоги спірними. При вчиненні виконавчого напису нотаріус не перевірив подані документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172. За таких підстав, позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, реєстровий № 7955, вчинений 10 квітня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Українській Міжнародний Банк» заборгованості у розмірі 73 986,24 грн. та покласти на відповідача судові витрати. Ухвалою суду від 09 листопада 2020 року було відкрито загальне позовне провадження у справі (а.с. 19). Ухвалою суду від 12 листопада 2020 року вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження № 59003768 (а.с. 21-22). 18 листопада 2020 року від представника позивача - адвоката Маймор А.В., надійшло клопотання про витребування у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. копії матеріалів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис реєстровий № 7955 (а.с. 26). Ухвалою суду від 19 листопада 2020 року зобов`язано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. надати копії матеріалів, на підставі яких вчинено виконавчий напис № 7955 від 10 квітня 2019 року (а.с. 28-29). До початку розгляду справи по суті, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала. Представник відповідача в судове засіданні не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, вважається таким, що повідомлений належним чином, а тому у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд, з погодження позивача, провів заочний розгляд справи. Третя особа в судове засідання не з`явилася, однак звернулась до суду з клопотанням про розгляд справи у її відсутність, залишивши вирішення позову на розсуд суду (а.с. 32). На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши докази з точки зору допустимості та належності, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Судом встановлено, що 10 квітня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 7955, яким запропоновано звернути стягнення з [PERSON] , яка є Боржником за Кредитним договором № 100898634901 від 25 жовтня 2017 року, укладеним нею з ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Акціонерне Товариство «Перший Український Міжнародний Банк», заборгованості за кредитним договором № 100898634901 від 25 жовтня 2017 року. Стягнення заборгованості проводиться за період з 09 квітня 2018 року по 09 квітня 2019 року. Сума заборгованості складає 73 486,24 гривень, в тому числі: - прострочена заборгованість за сумою кредиту - 18 750,1 грн.; - прострочена заборгованість за комісією - 19 741,37 грн.; - прострочена заборгованість за процентами - 1,85 грн.; - строкова заборгованість за сумую кредиту - 14 584,29 грн.; - строкова заборгованість за комісією - 965,25 грн.; - строкова заборгованість за процентами - 0,19 грн.; - неустойка за порушення зобов`язання по кредиту у розмірі становить 19 443,19 грн.. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 ЗУ «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача, Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний Банк», у розмірі 500,00 гривень, які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягнення з Боржника, яким є [PERSON] , на користь Акціонерного товариства «Перший Українській Міжнародний Банк», складає 73 986,24 гривень (а.с. 44). 14 листопада 2018, [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені, серія [NUMBER] (а.с. 11). Виконавчий напис нотаріусом було вчинено на підставі заяви стягувача, датованої 09 квітня 2019 року (а.с. 58), до якої додано копію Заяви № 100898634901 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с. 60) та виписку з рахунку [PERSON] із зазначенням суми заборгованості (а.с. 59). Також, матеріали справи містять письмову вимогу банку щодо погашення заборгованості по кредитному договору (а.с. 61), відомостей про отримання боржником письмового повідомлення суду не подано, що суперечить вимогам закону, а саме п.283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року, у відповідності до якої вчинення виконавчого напису у разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем або боржником, письмової вимоги про усунення порушень. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. від 09 серпня 2019 року накладено арешт на кошти боржника [PERSON] з примусового виконання виконавчого напису № 7955, вчиненого 10 квітня 2019 року приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С. (а.с. 7). Звертаючись до суду з даним позовом, [PERSON] зазначає, що оспорюваний виконавчий напис № 7955, вчинений 10 квітня 2019 року порушує її права, оскільки був вчинений з порушенням вимог Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі вчинених написів нотаріусів. Про наявність такої постанови приватного виконавця позивачу стало відомо лише у вересні 2020 року. Будь-яких листів чи повідомлень від Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» та/або приватного нотаріуса позивач не отримувала. Положеннями статей 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Матеріали справи містять копію позовної заяви АТ «Перший Український Міжнародний Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 100898634901 (а.с. 66-67) та копію ухвали суду про відкриття провадження (а.с. 65), що свідчить про наявний спір між сторонами, та ще раз підтверджує той факт, що виконавчий напис нотаріуса не підлягає виконанню, оскільки заборгованість за даним кредитним договором не є безспірною. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Перед вчиненням виконавчого напису, стягувач зобов`язаний був на адресу боржника надіслати письмове повідомлення про порушення зобов`язання. Позивач у позовній заяві зазначає, що жодних повідомлень від відповідача щодо наявності заборгованості вона не отримувала, про наявність виконавчого напису її стало відомо лише після відкриття виконавчого провадження. Відповідачем не надано суду даних про те, що письмове повідомлення, направлене АТ «ПУМБ» про порушення зобов`язання боржником [PERSON] було отримане. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. На думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Як встановлено матеріалами справи, при вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримував від відповідача та позивача первинні документи щодо видачі кредиту та/або здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. На підтвердження безспірності заборгованості, Акціонерне товариство «ПУМБ» надало нотаріусу у засвідчених ним копіях: виписку по рахунку, вимогу про усунення порушень та установчі документи стягувача. Між тим, суд вважає, що зазначені довідки-розрахунки не можуть бути документами, які б підтверджували безспірність заборгованості, оскільки з ними боржник не мав можливості ознайомитись у встановлений 30-денний строк. Таким чином, у нотаріуса не було підстав для висновку про погодження (не заперечення) боржником розміру нарахованої банком заборгованості. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. 10 квітня 2019, зареєстрований в реєстрі за № 7955 про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Українській Міжнародний Банк» заборгованості за кредитним договором № 100898634901 у розмірі 73 986,24 грн. слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з АТ «Перший Український Міжнародний Банк»» на користь [PERSON] підлягає стягненню 840 грн. 80 коп. судового збору.

Outcome: approved