Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

22.02.2021 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи вимоги таким. [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , [INFO] [PERSON] за життя проживала в [ADDRESS] , який обліковувався за нею як за власником. Після смерті матері позивачки відкрилася спадщина на спадкове майно до якого входить: житловий будинок під [ADDRESS] , та земельні ділянки загальною площею 0,50 га передані [PERSON] у приватну власність, згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 025612. На час смерті [PERSON] в спадковому ж/будинку разом з нею ніхто не проживав та не був зареєстрований. Позивачка прийняла спадщину за померлою матір`ю шляхом фактичного вступу та володіння спадковим майном, відповідно до вимог ст.ст. 529, 549 ЦК УРСР, так як фактично проживає у спадковому ж/будинку, здійснює догляд за будинком та земельними ділянками, сплачує комунальні послуги. При житті [PERSON] залишила заповітне розпорядження, яким розпорядилась передати спадковий ж/будинок та земельні ділянки своєму правнуку [PERSON] . Останній спадщину по заповіту [PERSON] не прийняв та не бажає приймати. Інших спадкоємців нерухомого майна померлої [PERSON] не має. Державний нотаріус Дунаєва О.І. відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину - житловий будинок та земельні ділянки, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на це майно. Дані обставини стали підставою для звернення позивачкою з цим позовом до суду. Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить такі задовольнити. Розгляд справи просить провести без її участі, про що подала суду відповідну письмову заяву. Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача - [PERSON] , 01.03.2021 року подав суду письмову заяву, в якій вказав, що він не заперечує щодо визнання права власності на спадкове майно померлої [PERSON] за позивачкою [PERSON] , яка є його бабусею. Зазначені обставини у позові [PERSON] відповідають дійсності. Спадщину за заповітом померлої [PERSON] він не приймав та не бажає приймати. Оригінал Державного акта про право власності на земельну ділянку, який виданий на ім`я [PERSON] у нього не має, та не має жодного іншого правовстановлюючого документа виданого за життя [PERSON] . Розгляд справи просить провести за його відсутності, у зв`язку із зайнятістю на роботі. Відповідач - представник Пилипецької с/ради, в особі сільського голови Пиринець В.В. в судове засідання не з`явився, подавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позовної заяви не заперечує. Оцінивши позиції сторін та подані в справу докази, суд дійшов такого висновку. Відповідач поданою до суду письмовою заявою заявлені позовні вимоги [PERSON] визнав. Подані в справу докази на підтвердження позовних вимог відповідачем та третьою особою без самостійних вимог не заперечені. Пояснення і вимоги позивачки підтверджені: - свідоцтвом про смерть [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] ; - свідоцтвом про одруження [PERSON] та [PERSON] , серії [NUMBER] ; - свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] ; - довідкою виконкому Пилипецької с/ради № 47 від 26.01.2021 року, згідно якої на час смерті [PERSON] , 1923 р.н., разом з нею ніхто не проживав та не був зареєстрований; - випискою з погосподарської книги від 26.01.2021 року № 2, яка видана Пилипецькою с/радою, згідно якої померлій [PERSON] , 1923 р.н., належав житловий будинок в [ADDRESS] , побудований орієнтовно в 1968 році на земельній ділянці в ур. "Біля хати" орієнтовно площею 0,12 га.; - Витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 63438908 від 04.02.2021 року виданого нотаріусом Міжгірської державної нотаріальної контори Дунаєвою О.І., згідно якого у спадковому реєстрі відсутня інформація про спадкові справи до майна померлої [INFO] [PERSON] ; - Витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 63438926 від 04.02.2021 року, згідно якого за життя [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 19.02.2001 року Тюшківською с/радою за номером в реєстрі 21; - копією заповіту від 19.02.2001 року складеного [PERSON] ; - інформацією за особовим рахунком № [NUMBER] [PERSON] , за адресою [ADDRESS] , щодо оплати за спожиту електроенергію за період з 01.01.2019 по 01.02.2021; - інформаційним листом від 17.02.2021 року начальника відділу у Міжгірському районі ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області, згідно якого позивачці неможливо видати дублікат Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 025612 від 15.12.1995 року, виданого на ім`я гр. [PERSON] , мешк. [ADDRESS] , а тому за цих підстав їй надається належним чином завірена копія державного акту; - копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 025612 від 15.12.1995 року, виданого на ім`я гр. [PERSON] . З технічного паспорта на індивідуальний ж/будинок під [ADDRESS] , виготовленого ФОП [PERSON] , вбачається, що вартість будівель і споруд цього дворогосподарства станом на 04.02.2021 року становить 145464 грн. Будинок уявляє собою одноповерхову будівлю, яка має одну житлову кімнату площею - 16,00 кв.м; кухню - 16,6 кв.м; дві кладовки - 5,6 кв.м; 3,5 кв.м; коридор - 6,2 кв.м, всього загальною площею по будинку 47,9 кв.м. З технічного опису будинку вбачається, що технічний стан будинку задовільний, будинок збудований в 1968 році. Біля будинку споруджено господарську будівлю для худоби і птиці; вбиральню. Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 025612 виданого Річківською сільською радою народних депутатів 15.12.1995 року на ім`я [PERSON] , мешк. [ADDRESS] , [PERSON] на підставі рішення Річківської с/ради народних депутатів 5 сесії 22 скликання № 9 від 06.06.1995 року передано у приватну власність земельні ділянки загальною площею 0,50 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. Земельна ділянка розташована на території села Тюшка Міжгірського району та уявляє собою чотири автономних земельних ділянок в урочищах: "Біля хати" - площею 0,1252 га; "Діл" - 0,2320 га; "Лужок" - 0,0901 га; "Плоснина" - 0,06 га. Оригінал Державного акту у позивачки відсутній. З вищевстановлених правовідносин та документів видно, що будинок і господарські споруди в с.Тюшка під реєстраційним номером [ADDRESS] , та земельна ділянка загальною площею 0,50 га зазначена в Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 025612 належали за життя [PERSON] , [INFO] [PERSON] , 1923 р.н., померла [INFO] . В Постанові Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 роз`яснено, що спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України (435-15) (далі - ЦК), законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII ( 3425-12 ) "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року N 2709-IV ( 2709-15 ) "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК (435-15), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР ( 1540-06 ) (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК ( 435-15 ) і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Спадщина за померлою [PERSON] відкрилася до 01.01.2004 року. Отже, з врахуванням вимог Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008, спадкові відносини за померлою [INFO] [PERSON] регулюються нормами ЦК України в редакції Закону 1963 року. Судом встановлено, що померла [PERSON] за життя залишила заповітне розпорядження, яким розпорядилась передати житловий будинок та земельні ділянки, що є предметом розгляду справи, та все інше майно де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті, своєму правнуку [PERSON] . Даний заповіт не змінений та не скасований. [PERSON] , відповідно до вимог ст. 549 ч.1 п.п.1, 2 ЦК УРСР, спадщину за заповітом [PERSON] не прийняв та не бажає заявляти клопотання про надання йому додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , що ним особисто, письмово стверджено у заяві поданій суду 01.03.2021 року. Згідно ст. 524 ЦК УРСР (1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. З врахуванням того, що спадкоємець за заповітом [PERSON] - [PERSON] спадщину за заповітом до майна померлої [PERSON] не прийняв. За цих підстав спадкоємство до майна померлої [PERSON] має здійснюватись за законом. Позивачка [PERSON] є єдиною належною спадкоємкою першої черги за законом до майна померлої [PERSON] , як дочка померлої ( ч.1 ст.529 ЦК УРСР). Такий висновок суду грунтується на наступному. Статтею 549 ЦК УРСР встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Позивачка вказала, що вона після смерті матері фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, оскільки здійснює догляд за спадковим житловим будинком, обробляє земельні ділянки за їх цільовим призначенням та сплачує комунальні послуги за договором на поставку електроенергії до ж/будинку [ADDRESS] . Дані обставини визнані відповідачем та підтверджені третьою особою [PERSON] в поданій суду письмовій заяві. Отже, позивачка [PERSON] фактично вступила в управління та володіння спадковим майном померлої [PERSON] , а тому вважається єдиним належним спадкоємцем першої черги нерухомого майна померлої [PERSON] за законом, згідно вимог ст.ст. 529, 549 ЦК УРСР. З формальних підстав позивачка не може оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку, із-за відсутності оригіналів правоустановчих документів на ім`я [PERSON] , а тому це її право підлягає захисту згідно з ст.ст. 16, 392 ЦК України 2003 р. На підставі ч.1 ст.142 ЦПК України, ч.3 ст.7 ЗУ "Про судовий збір" позивачці [PERSON] слід повернути з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого нею при поданні позову до суду, що становить грошову суму 1181,30 грн.

Outcome: approved