Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

09.08.2019 року позивач звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на 1/6 частину житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гіренка М.М. № 337/02-14 від 29.05.2019 року, позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, у зв`язку із тим, що право власності на спадкове майно не зареєстровано у встановленому законом порядку. 06.10.2020 року [PERSON] звернулась до суду із зустрічними позовними вимогами, якими просить визнати за нею право власності на 1/6 частку житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] . Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.10.2020 року прийнято зустрічну позовну заяву та об`єднано в одне провадження з первісною позовною заявою. Представник позивача за первісним позовом в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою підтримала позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні, не заперечує проти задоволення зустрічних позовних вимог. Відповідач за первісним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, первісні та зустрічні позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Відповідач за первісним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, первісні позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення, наполягає на задоволенні зустрічних позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~- кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1\~ст. 5 ЦПК України\~- здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~- кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] належить по 1/6 частці незакінченого будівництвом житлового будинку з виконанням будівельних робіт на 95 відсотків, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВАВ №071537, виданого 26.09.2002 року державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Черненко С.М. Згідно довідки наданої комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 02.10.2020 року за № 856, житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~побудований у\~1954\~році є\~завершений будівництвом.\~ Станом на останню технічну інвентаризацію від 31.03.2015 року об`єкти збудовані без дозвільних документів відсутні. Згідно листа № 12/5 126 від 23.03.1999 року Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України об`єкти, які були закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року прийняттю в експлуатацію не підлягають. Відповідно до листа Державної архітектурно будівельної інспекції України від 01.09.2011 року № 40 12-2409 «Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року», житлові будинки збудовані до 05.08.1992 року не підлягають прийняттю в експлуатацію. Таким чином, об`єкт нерухомості, розташований за адресою: [ADDRESS] є житловим будинком з надвірними спорудами завершеного будівництвом та не підлягає до здачі в експлуатацію. Враховуючи викладене, [PERSON] та [PERSON] належить по 1/6 частці житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 30.08.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/6 частка житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 39857610 від 13.03.2015 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області, інформація про заповіт, складений [PERSON] , відсутня. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється: - чоловік [PERSON] , що підтверджено укладення шлюбу серії [NUMBER] від 08.06.2002 року виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено відповідними записами в будинковій книзі, тобто вважається таким, який прийняв спадщину. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 11.01.2017 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якого входить 1/6 частка житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яку він успадкував після смерті дружини [PERSON] . Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту від 23.04.2015 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Крижановською С.М. за №1-277, [PERSON] заповів належну йому частку житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] . Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №57799698 від 04.10.2019 року, наданої приватним нотаріусом Гіренко М.М., заповіт [PERSON] від 23.04.2015 року, зареєстрований за № 1-277 не змінювався та не скасовувався. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Встановлено, що [PERSON] протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини подала заяву про прийняття спадщини, тобто вважається такою, яка прийняла спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гіренка М.М. № 337/02-14 від 29.05.2019 року, позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, у зв`язку із тим, що право власності на спадкове майно не зареєстровано у встановленому законом порядку. Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем за первісним позовом вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє первісний позов. Крім того, враховуючи, що об`єкт нерухомості, розташований за адресою: [ADDRESS] є житловим будинком з надвірними спорудами завершеного будівництвом та не підлягає до здачі в експлуатацію, підлягає задоволенню зустрічна позовна заява. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.\~\~ На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved