Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

12.11.2021 до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до Об`єднаної територіальної громади м. Лиман в особі Лиманської міської ради Донецької області третя особа - [PERSON] про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування (а.с.1-7). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, просив розглянути цивільну справу без його участі та задовольнити позовні вимоги, про що надав до суду відповідну заяву (а.с.55). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] в судове засідання не з`явилася, просила розглянути цивільну справу без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала, про що надала до суду відповідну заяву (а.с.56). Відповідач - представник Об`єднаної територіальної громади м. Лиман в особі Лиманської міської ради Донецької області, належним чином повідомлений про час та місце розгляду цивільної справи, в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутності, рішення прийняти на розсуд суду (а.с.48-49). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані у справі докази, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши письмові докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм цивільні правовідносини. Судом встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що [INFO] в с. Торське, Лиманського району, Донецької області, помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується копією актового запису про смерть № 99 від 02.12.2005 (а.с.16-17). За життя [PERSON] належали наступні земельні ділянки КСП «Росія» в смт. Кіровськ Краснолиманського району Донецької області виділені на підставі розпорядження Краснолиманської міської ради народних депутатів від 28.10.1996 № 457, а саме земельна частка (пай) розміром 4.9 в умовних кадастрових гектарах згідно сертифікату серії ДН № 0156932 від 22.01.1998, зареєстрованого в реєстрі під № 8122 від 22.01.1998, земельна частка (пай) розміром 4.9 в умовних кадастрових гектарах згідно сертифікату серії ДН № 0132513 від 09.06.1997, зареєстрованого в реєстрі №4542 від 09.06.1997 та земельна частка (пай) розміром 4.9 в умовних кадастрових гектарах згідно сертифікату серії ДН № 0132198 від 09.06.1997, зареєстрованого в реєстрі за № 4455 від 09.06.1997. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.09.2016, виданого державним нотаріусом Лиманської державної нотаріальної контори Семеновою І.М., спадкоємцями майна [PERSON] , який помер [INFO] є його мати [PERSON] , [INFO] , дружина - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] , кожен в 1/3 частці (а.с.21). Також, судом встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що [INFO] в с. Торське, Лиманського району, Донецької області, померла бабуся позивача [PERSON] , що підтверджується копією актового запису про смерть № 264 від 20.03.2018 (а.с.14-17). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з 1/3 земельної частки(паю) розміром 4,9 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі(на місцевості), яка перебувала у колективній власності КСП «Росія» смт. Кіровськ Краснолиманського району, яка належала померлому сину [PERSON] , який помер [INFO] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДН 0132510, виданого Краснолиманською міською радою 26.11.1997 року та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №7990; на 1/3 частку земельної частки (паю) розміром 4,9 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності КСП «Росія» , Краснолиманського району Донецької області та належала померлому сину [PERSON] , який помер [INFO] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДН 0132512, виданого Краснолиманською міською радою 06.06.1997 року та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №4221; на 1/3 частку земельної частки (паю) розміром 4,9 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності КСП «Росія», Краснолиманського району Донецької області та належала померлому сину [PERSON] , який помер [INFO] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДН 0132210, виданого Краснолиманською міською радою 26.11.1997 року та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №4222; на 1/3 частку земельної частки (паю) розміром 4,9 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності КСП «Росія», Краснолиманського району Донецької області та яка належала померлому сину [PERSON] , який помер [INFO] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДН 0132198, виданого Краснолиманською міською радою 09.06.1997 року та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №4455; на 1/3 частку земельної частки (паю) розміром 4,9 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності КСП «Росія», Краснолиманського району Донецької області та яка належала померлому сину [PERSON] , який помер [INFO] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДН 0156932, виданого Краснолиманською міською радою 22.01.1998 року та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №8122;на 1/3 частку земельної частки (паю) розміром 4,9 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності КСП «Росія», Краснолиманського району Донецької області та яка належала померлому сину [PERSON] , який помер [INFO] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДН 0132210, виданого Краснолиманською міською радою 09.06.1997 року та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №8122. Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , який в установлений законом порядок та строки (ст. 1268,1270-1272 ЦК України) прийняв спадщину. Інші особи, які реалізували своє право на спадщину, відсутні, що підтверджуєься повідомленням державногон нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори Алєксєєвою В.Є. від 30.11.2021. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] позивачу було відмовлено, про що державним нотаріусом Лиманської державної нотаріальної контори Алєксєєвою В.Є. було винесено постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.08.2020 №1520/02-31, №1251/02-31 в зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності на спадкове майно спадкодавця. [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Краснолиманською державною нотаріальною конторою 30.03.2012 за реєстровим № 864 після смерті [PERSON] набула у власність 1/3 частку земельних часток (паїв), що перебувають у колективній власності КСП «Росія», Лиманського району (сертифікати ДН 0132510 от 26.11.1997 року, ДН 0132512 від 06.06.1997року, ДН 0132210 від 26.11.1997року). Після зазначеного свідоцтва [PERSON] 13.08.2012 року отримала сертифікати на право на земельну частку (пай) № 4222,4221, 7990. Однак зазначені сертифікати були втрачені. Крім того, [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Краснолиманською державною нотаріальною конторою 22.09.2016 року за реєстровим. № 2996 після смерті [PERSON] набула у власність 1/3 частку земельних часток (паїв), що перебувають у колективній власності КСП «Росія», Краснолиманського району (сертифікати ДН 013298 от 09.06.1997 року, ДН 0156932 від 22.01.1998 року, ДН 0132513 від 09.06.1997 року). Після того, як [PERSON] було видано зазначене свідоцтво про право на спадщину, вона не отримувала ані сертифікати про право на земельну частку (пай) на своє ім 'я, ані державні акти про право власності на земельну ділянку. Згідно інформації, наданої 05.10.2021 року 281/31-21 Відділом №5 у Краматорському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, інформація щодо реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) на землі, що перебували у колективній власності КСП «Росія» (колишньої Кіровської селищної ради Краснолиманського району) з 2016року на ім 'я [PERSON] відсутня. Однак на ім`я [PERSON] 13.08.2012 року було видано сертифікати на право на 1/3 частку земельних часток (паїв) серії РН№ 119585 реєстраційний номер 4221, серії РН № 119583 реєстраційний номер 7990, серії РН № 119588 реєстраційний номер 4222, про що свідчить запис в «Книзіреєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються у Краснолиманському районі» з власноручним підписом [PERSON] про отримання зазначених вище сертифікатів. Згідно статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1217 ЦК України передбачені види спадкування. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). За життя 06.04.2010 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до змісту якого, все майно, яке належало їй на час смерті, заповідає позивачу [PERSON] , [INFO] . Заповіт посвідчений 06.04.2010 секретарем виконавчого комітету Кіровської селищної ради Краснолиманського району Донецької області за реєстровим № 18 (а.с.18). Як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] , позивач [PERSON] звернувся до Лиманської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) для оформлення своїх спадкових прав, тобто, у встановленому законом порядку прийняв спадщину. Втім, згідно постанови державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори Алексєєвої В.Є. від 26.08.2020 у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частку земельних часток (паїв), які перебувають у колективній власності КСП «Росія» відмовлено у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності [PERSON] на земельні ділянки (а.с.31-32) ; з іншими заявами про прийняття спадщини або відмову від її прийняття ніхто не звертався (а.с.57). Згідно відповіді відділу № 5 Управління у Краматорському районі Головного управління Держгеокадастру у Донеціькій області № 281/31-21 від 05.10.2021 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Краснолиманському району інформація щодо реєстрації сертифікатів та документів, що посвідчують право на земельні ділянки, розташовані на території Лиманської міської ради на ім`я [PERSON] відсутня. Згідно п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно зі статтею 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації в Державний земельний кадастр. Сформовані земельні ділянки підлягають реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номеру. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Відповідно до вимог ст. 120 ЗК України в редакції закону № 997-V від 27.04. 2007 та ч. 1 ст. ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Відповідно п. 1.16 "Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (у тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі", затвердженної Державним комітетом України по земельних ресурсах № 43 від 04.05.1999, яка діяла на момент виникнення права у спадкодавця зі змінами від 16.03.2009, складання державного акту на право приватної власності на земельну ділянку включає заяву власника землі про складання державного акту. Оскільки документ, що підтверджує право власності померлої [PERSON] на спірні земельні ділянки відсутній, позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину та користуватися, розпоряджатися земельною ділянкою, що входить до спадкового майна та належать йому в порядку спадкування. Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регламентують порядок набуття права власності на спадкове майно і регулюються Конституцією України, ЦК України, ЗК України та ЦПК України. Так, згідно із ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвстановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Тобто, за змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. ч.1, 3 ст.1296 ЦК України). Згідно із ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В силу ст.116 ЗК України, громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Статті 81 та 131 ЗК України передбачають, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, міни, дарування, ренти, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1ст.1297 ЦК України). Враховуючи викладене, суд вважає що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов`язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи.

Outcome: approved