Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача. Позовні вимоги мотивує тим, що 22.10.2011 вона уклала з [PERSON] шлюб, який розірвано рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 31.03.2014. Від шлюбу у них є неповнолітній син, [PERSON], [INFO], який на даний час проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Їй важко самій утримувати дитину. Добровільно про сплату аліментів домовитися з відповідачем не вдалося. Відповідач має нерегулярний заробіток, аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей немає, батьки на його утриманні не перебувають. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Витрати, що підлягають сплаті у справах про стягнення аліментів, покласти на сторону відповідача. Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць (а.с.1-2). У судовому засіданні позивачка [PERSON] дала пояснення, аналогічні викладеним у позові, додатково пояснила, що на утримання дитини їй доводиться купувати продукти харчування, одяг, книжки, іграшки, оплачувати дитячий садок. Відповідач має можливість платити аліменти у сумі 1000 грн. щомісячно, оскільки він має неофіційний дохід, має автомобіль, займається ремонтом автомобілі, а інших утриманців у нього немає. А вона має тільки сезонну роботу. Просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] пояснив, що він позовні вимоги визнає частково у сумі 600 грн., сплачувати аліменти в сумі 1000 грн. він не може. Він тимчасово не працює приблизно 1,5 роки, перебуває на утриманні своєї матері, яка працює санітаркою у Приморській ЦМЛ. Постійного регулярного доходу не має. Він здоровий, на диспансерному обліку не перебуває, інших утриманців, ніж сина [PERSON], немає. Батько подарував йому автомобіль. Він не відмовляється від сплати аліментів, але буде оплачувати їх у сумі, більшій, ніж 600 грн., коли знайде роботу. Крім того дитину повинен утримувати не тільки він, але й позивачка. Тому позовні вимоги визнає частково, у сумі 600 грн. Вислухавши позивачку, відповідача, дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб 22.10.2011 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №122 (а.с.8). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], батьками якого в свідоцтві про його народження зазначені: [PERSON], [PERSON] (а.с.6). Рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 31.03.2014 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.5). Згідно з довідкою про склад родини, виданої [PERSON] виконавчим комітетом Приморської міської ради від 19.01.2017, вона має склад родини: син [PERSON], [INFO] (а.с.7). За довідкою КДВЗ «Ясла-садок» «Казка», [PERSON], [INFO], відвідує групу «Теремок», КДВЗ «Ясла-садок» «Казка» (а.с.9). Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивачка і відповідач є батьками неповнолітнього [PERSON], який народився 29.04.2012 року, і який проживає з матірю. З лютого 2017 року відповідач перестав надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини. Дитина є неповнолітньою та потребує догляду та утримання, знаходиться на утриманні матері. Відповідач щодо предявлених позовних вимог надав заперечення та просив стягувати аліменти в твердій грошовій сумі по 600 грн. щомісячно. Відповідачем не надано і в судовому засіданні не здобуто доказів, що відповідачем надавалася матеріальна допомога в повному на необхідному обсязі на утримання дитини, що він не ухиляється від виконання своїх зобовязань за період з моменту подачі позову. Він згоден сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. щомісячно. Оцінюючи надані відповідачем пояснення про його матеріальне становище, суд звертає увагу на те, що він немає постійного місця роботи, не має постійного регулярного доходу щомісячно. Також він має у власності автомобіль. Про наявність проблем зі станом здоровя, про наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, аліментних обовязків, він не вказав, не надав відповідних доказів, і такі обставини не встановлені в судовому засіданні. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; позивачка, мати неповнолітньої сина [PERSON], [INFO], займається його вихованням, повністю його утримує, а відповідач, батько дитини, ухиляється від виконання своїх зобовязань по утриманню неповнолітньої дитини; суд вважає, що з нього необхідно стягнути аліменти на утримання дитини. Враховуючи, що відповідач визнав в судовому засіданні, що він не має постійного регулярного доходу, то розмір аліментів на утримання дитини повинен бути визначений у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, суд враховує усю сукупність досліджених у судовому засіданні доказів, враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; відсутність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, відсутність інших обставин, що мають істотне значення для визначенні розміру аліментів; враховує, що обовязок по утриманню дитини покладається на обох батьків неповнолітнього сина, і приходить до висновку, що вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню частково у сумі 800 грн. щомісячно, з дня подачі заяви 10.11.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.367 ЦПК України, рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути у дохід держави судовий збір у сумі 640 грн.

Outcome: partial