Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

У листопаді 2016р. Товариство з обмеженою відповідальністю "СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ" (надалі - позивач) звернулось до суду з вказаним позовом, у якому просить стягнути на свою користь з [PERSON] (надалі - відповідач) борг у розмірі 3630,00грн., комісію за управління Кредитом в сумі 4356,00 грн., штраф у розмірі 1200,00грн., збитки від інфляції у розмірі 1102,06грн. та три відсотки річних у розмірі 185,50 грн., а всього - 9771 грн. 10 коп. Крім того, позивач просив стягнути на свою користь сплачений судовий збір у розмірі 1380 грн. В судове засідання представник позивача не з»явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Позов підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 35-36). Відповідач до суду повторно не з"явилася, про причини неявки суд не повідомила, про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином судовими повістками (а.с. 40-41, 43), будь-яких заяв чи клопотань до суду не направляла. Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права і взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд дослідив матеріали справи в межах заявлених позовних вимог і вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення, з огляду на наступне. Як встановлено з матеріалів справи, 24.02.2015 між сторонами укладено Договір позики №С0001873 про надання грошової позики в розмірі 3630 грн. (а.с. 15-17). Відповідач отримала кошти у розмірі 3000 грн. в установі ПАТ КБ «Правекс-Банк» (а.с. 20). Кошти були перераховані позивачем відповідно до п.2.2 Основного договору, а відповідно до п. 9.2 цього Договору 630,00 грн. перераховано в якості страхового внеску на рахунок ПрАТ «Страхове товариство «Стройполіс». Тобто, позивач умови договору виконав в повному обсязі. Згідно п.3 Основного договору Сторони дійшли згоди, що грошові кошти надаються Позичальникові на умовах строковості, а саме терміном на 12 місяців, та платності - 6% щомісячної комісії за обслуговування позики. Щомісячний платіж складав 520, 33 грн. Відповідач, в сою чергу, умов договору не виконала та не здійснила жодного платежа. Відповідно до розрахунків, наданих представником позивача, заборгованість [PERSON] станом на 01.11.2016 становить: борг за тілом кредиту - 3630,00грн., комісія за управління кредитом в сумі 4356,00 грн., штраф у розмірі 1200,00грн., збитки від інфляції у розмірі 1102,06грн. та три відсотки річних у розмірі 185,50 грн., а всього - 9771 грн. 10 коп. Частиною першою статті 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов в частині вимоги про стягнення з [PERSON] боргу у розмірі 3630,00 грн. та штрафу у розмірі 1200,00грн. ґрунтується на вимогах законодавства України, а відтак підлягає задоволенню у цій частині. Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тобто [PERSON], як така, що прострочила виконання грошового зобов'язання, зобов'язана сплатити позивачу інфляційні збитки за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, розмір яких, як випливає з розрахунку, який міститься у матеріалах справи, становить 1102,06 грн. та 185,50 грн відповідно. Ці вимоги також ґрунтуються на вимогах законодавства України, а відтак підлягають задоволенню. Згідно з частиною першою статті 79 Цивільного процесуального кодексу України що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Частиною першою статті 88 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином з [PERSON] на користь позивача у якості відшкодування судових витрат підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 1380,00грн.

Outcome: approved