Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 28443,13 грн. В обґрунтування позовних вимог первісний позивач зазначив, що згідно з умовами договору факторингу № б/№ від 15.09.2014 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна" прийняло право вимоги за кредитним договором № 2004710454 від 16.07.2013 року, укладеним між «ОТП Банк» та [PERSON]. Згідно кредитного договору № 2004710545 від 16.07.2013 року укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] банк надав відповідачу кредит в сумі 25240,00 грн. зі строком погашення до 16.08.2016 року. Однак, зобов'язання за кредитним договором не виконані, внаслідок чого станом на 10.11.2016 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 28443,13 грн. з яких: - 21734,40 грн. - залишок заборгованості за кредитом; 1,43 грн.- сума відсотків за користування кредитом; 6707,30 грн. - сума комісії, тому позивач просить стягнути вказану заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з'явився, у заяві від 19.09.2017 року просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с. 77). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, у відповідності до ч. 5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає вимогам ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, при вирішенні спору виходить з наступного. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 16.07.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 2004710545 (а.с. 5-9). За умовами кредитного договору банк надав позичальнику кредит в розмірі 25240,00 грн. зі сплатою процентної ставки в розмірі 0,01% річних на споживчі цілі на строк 36 місяців з 16.07.2013 року по 16.07.2016 року. 15.09.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу № 15/09/14, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна" прийняло право вимоги за кредитним договором № 2004710454 від 16.07.2013 року, укладеним між «ОТП Банк» та [PERSON] (а.с. 27-33). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] грошових зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконав, а тому утворилась заборгованість, яка станом на 10.11.2016 року становить 28443,13 грн. з яких: - 21734,40 грн. - залишок заборгованості за кредитом; 1,43 грн.- сума відсотків за користування кредитом; 6707,30 грн. - сума комісії. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст.88ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved