Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

04 жовтня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що між нею та відповідачем [PERSON] 29 липня 2017 року зареєстровано шлюб у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, від якого мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що спільне життя та збереження сім`ї стали неможливими, сторони мають несумісні характери та різні погляди на взаємовідносини між подружжям, втратили почуття один до одного, припинили подружні стосунки та сумісне проживання, спільного господарства не ведуть та спільного бюджету не мають. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19 жовтня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання. У судове засіданні учасники справи не з`явилися. Проте 16 листопада 2021 року позивачем [PERSON] подано заяву (вх. №82515) згідно якої остання просила розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачем [PERSON] 16 листопада 2021 року також подано заяву (вх. 82510) згідно якої відповідач визнав позовні вимоги та не заперечував щодо їх задоволення, просив розгляд справи провести у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України щодо припинення шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що 29 липня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом №1865 (а.с. 4). У шлюбі народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 02 листопада 2018 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом №3780 (а.с. 5). Сторони не підтримують подружніх відносин, примирення між подружжям неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач підтримує позовні вимоги, відповідач не заперечує щодо задоволення позову. За таких обставин суд приходить до висновку про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Судом встановлено, що згідно договору-квитанції №216 від 29 вересня 2021 року позивач сплатила адвокату Павловій Вірі Євгеніївні "за надання правової допомоги по оформленню позовної заяви про розірвання шлюбу" 900,00 грн (а.с. 6). Згідно Єдиного реєстру адвокатів України, Павлова В.Є. є адвокатом, здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №48, виданого 16.12.1993 року. Отже, судом встановлено документальне підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу в сумі 900,00 грн. При цьому, суд враховує, що дані витрати пов`язані з розглядом справи, розмір останніх є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, а тому, зважаючи на те, що позовні вимоги були задоволені, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу. Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 908,00 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved