Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

12 грудня 2019 р. позивач, представник військової частини [NUMBER] Дяченко С.М., звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної військовослужбовцем під час виконання військового обов`язку ( ціна позову 1567,25 грн.),в якій просить стягнути з відповідача суму не відшкодованої шкоди в розмірі 1567 грн 25 коп., а також стягнути з відповідача кошти за сплату судового збору на користь військової частини [NUMBER] в розмірі 1921 грн.. На обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, солдата військової служби за контрактом [PERSON] згідно наказу командира військової частини [NUMBER] № 133 від 01.07.2017 прийнято на військову службу за контрактом, зараховано до списків особового складу та призначено на посаду курсанта. Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України відповідач неодноразово порушував вимоги ст.ст. 11, 12, 13, 49, 24, 19 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого законом України від 24 березня 1999 року №548-ХГУ, ст. ст. 1,4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, затвердженого законом України від 24 березня 1999 року № 551-XVI, а саме свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, берегти державне майно. Відповідача [PERSON] за відсутність на військовій службі більше 3- х годин 22.09.2017 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме наказом командира військової частини [NUMBER] №628-ОД від 26.09.2017 та звільнено з військової служби за контрактом за службовою невідповідністю на підставі пп. «е» п. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та п. 6 даного наказу притягнуто до матеріальної відповідальності у сумі 2201 грн. 10 коп. згідно п.13 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року N 243/95-ВР. Відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] №215 від 28.09.2017 відповідач за систематичне порушення військової дисципліни був звільнений у запас за пунктом «е» (через службову невідповідність),а 28 вересня 2017 року справи, посаду здав та вибув до Дунаєвецького РВК Хмельницької області для зарахування на військовий облік. Пунктом 8 даного наказу визначено провести відрахування вартості обмундирування в сумі 2201 (дві тисячі одна) грн. 10 коп. обчислену пропорційно часу, що залишився до кінця строку носіння. Згідно довідки № 69, виданої начальником речової служби військової частини [NUMBER] вбачається, що відповідач отримав речове майно , однак був достроково звільнений за порушення військової дисципліни і строк носіння обмундирування не закінчився, чим заподіяв матеріальну шкоду державі в особі військової частини [NUMBER] на суму 2201 грн. 10 коп. У відповідності до п. 31.6 наказу Міністерства Оборони України від 11.06.2008 року № 260 затвердження інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовця та деяким іншим особам, - солдата [PERSON] було повністю позбавлено премії, відрахування було здійснено у сумі 567,25 грн. На теперішній час сума заборгованості становить 1567 гривень 25 коп. Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 10.01.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте, командир військової частини [NUMBER] [PERSON] подав заяву, в якій просить слухання справи проводити у його відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час слухання справи, про що свідчить поштове повідомлення, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280-287 ЦПК України. Суд розглянув справу без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Взявши до уваги заяву представника позивача, з`ясувавши обставини по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.1 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 671, Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Міністерство оборони України відповідно до покладених на нього завдань звітує перед Кабінетом Міністрів України про використання виділених коштів, здійснює в установленому порядку у межах своїх повноважень функції з управління об`єктами державної власності, що належать до сфери управління Міністерства, здійснює управління військовим майном і майном підприємств, установ та організацій, що належать до сфери його управління, забезпечує в установленому порядку здійснення господарської діяльності, керує економічною і фінансовою роботою у Збройних Силах, виконує інші функції, пов`язані з реалізацією покладених на Міноборони України завдань. Відповідно до\~Закону України "Про Збройні Сили України", організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, об`єднань, з`єднань, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій. Військова частина [NUMBER] є органом військового управління в системі Збройних Сил України, має самостійний баланс та печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням та є юридичною особою. Командир військової частини [NUMBER] , являючись військовослужбовцем ЗС України, несе повну відповідальність за діяльність підпорядкованої військової частини [NUMBER] , за стан і ефективне використання закріпленого за нею державного майна, за витрачання грошових коштів, а також за вжиття вичерпних заходів з метою погашення дебіторської заборгованості перед військовою частиною [NUMBER] . Судом встановлено, що [PERSON] був прийнятий на військову службу за контрактом, зарахований до списків особового складу та призначений на посаду курсанта наказом командира військової частина [NUMBER] №133 від 01.07.2017 року, що підтверджується копією наказу. Згідно ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців. Згідно наказу командира військової частини від 26 вересня 2017 р. «Про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення території військової частини [NUMBER] солдата [PERSON] » встановлено, що [PERSON] , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України неодноразово порушував вимоги ст.ст. 11, 12, 13, 49, 24, 19 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого законом України від 24 березня 1999 року №548-ХГУ, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, затвердженого\~законом України від 24 березня 1999 року № 551 -XVI, а саме, свято і непорушно додержуватися\~Конституції України\~та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, берегти державне майно. Також в наказі командира військової частини від 26 вересня 2017 р. «Про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення території військової частини [NUMBER] солдата [PERSON] » зазначається, що 22 вересня 2017 року о 9.00 годині військовослужбовець військової служби за контрактом солдат [PERSON] , самовільно залишив територію військового містечка « [INFO] » військової частини [NUMBER] та проводив час на власний розсуд в с. Дубровиця Яворівського району Львівської області до 17 год. 00 хв. 22 вересня 2017 року. У вищевказаному наказі зазначається, що у ході проведення службового розслідування виявлені обтяжуючі обставини відносно відповідача у вигляді повторного порушення дисципліни після накладення дисциплінарного стягнення «Догана» за фактом вживання спиртних напоїв (наказ командира військової частини пп. В4264 №197-ОД від 28.03.2017р), «Попередження про неповну службову відповідність» за фактом вживання спиртних напоїв (на командира військової військової частини [NUMBER] №566-ОД від 11.09.2017р.) Наказом командира військової частини [NUMBER] від 26.09.2017 року № 628-ОД [PERSON] притягнуто до дисциплінарної відповідальності у зв`язку з відсутністю на військовій службі 22.09.2017 року без поважних причин та звільнено з військової служби за контрактом за службовою невідповідністю на підставі пп. «е» п. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та п. 6 даного наказу притягнуто до матеріальної відповідальності у сумі 2201 грн. 10 коп. згідно п.13 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року N 243/95-ВР Наказом командира військової частини [NUMBER] №215 від 28.09.2017 року [PERSON] за систематичне порушення військової дисципліни було звільнено у запас за пунктом «е» (через службову невідповідність), 28 вересня 2017 року справи та посаду здав та вибув до Дунаєвецького РВК Хмельницької області для зарахування на військовий облік. Пунктом 8 даного наказу визначено провести відрахування вартості обмундирування в сумі 2201 (дві тисячі одна) грн. 10 коп. обчислену пропорційно часу що залишився до кінця строку носіння. Статтею 1 Закону України «Про правовий режим майна в Збройних Силах України» передбачено, що військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо. З огляду на п.8 Наказу [NUMBER] №215 від 28.09.2017 був визначений розрахунок вартості обмундирування [PERSON] на суму 2201 грн. 10 коп., що підтверджується довідкою начальника речової служби військової частини [NUMBER] №69 від 26.09.2017 року. У відповідності до п. 31.6\~наказу Міністра Оборони України від 11.06.2008 № 260\~Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям ЗСУ та деяким іншим особам, - солдата [PERSON] було повністю позбавлено премії, тому відрахування було здійснено у сумі 567,25 грн.. На теперішній час загальна сума заборгованості становить 1567 грн 25 коп. Законом України\~«Про матеріальну\~відповідальність військовослужбовців\~та прирівняних\~до них\~осіб за,\~шкоду завдану\~державі» ст.12\~передбачено \~у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку. Згідно\~статті 17 Конституції України, - захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. Особи, що посягають на державну власність, недбало ставляться до озброєння, техніки та іншого військового майна, притягуються до матеріальної відповідальності. Притягнення до матеріальної відповідальності не звільняє від дисциплінарної, цивільно-правової, адміністративної чи кримінальної відповідальності. Постановою ВРУ «Про затвердження Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі» п. 31, - у разі звільнення у запас або у відставку чи вибуття із військової частини винної особи (винних осіб) до прийняття рішення про стягнення з неї заподіяної шкоди командир (начальник) військової частини у порядку, встановленому чинним законодавством, подає цивільний позов до суду на суму заподіяної цією особою шкоди. Відповідно до статей\~1166,\~1187 ЦК\~шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завданні за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що відповідачем завдано позивачу матеріальної шкоди в розмірі 1567 грн 25 коп., яка підлягає відшкодуванню , а тому позовні вимоги є такими, що підлягають до задоволення. Згідно\~ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1921 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним доручення №1220 від 15.11.2019 року, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved