Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

09 лютого 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. В позовній заяві зазначив, що його мати [PERSON], працюючи бухгалтером Веселинівського міжколгоспбуду, отримала квартиру [ADDRESS]. Приблизно в 1997-1998 роки [PERSON] обміняла вказану квартиру на квартиру, розташовану по [ADDRESS], в якій на той час мешкала [PERSON]. З того часу позивач та його мати [PERSON] проживали у вищевказаній квартирі. [INFO] року [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] ніяких документів на квартиру не залишилось, позивач на даний час продовжує проживати у вищевказаній квартирі, робить поточні ремонти та сплачує рахунки. На теперішній час позивач звернувся до Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області з питанням узаконення свого права власності на дану квартиру, оскільки понад 15 років безперервно користується нерухомим майном, однак в цьому йому було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та з підстав зазначених у позові. Представник відповідача Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області Улусян В.В. в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав повністю, проти задоволення позову не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнали, проти задоволення позову не заперечують. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що померла [PERSON] постійно разом з сином проживали у вищевказаній квартирі, опікувалися нею, та після смерті [PERSON] там проживає її син [PERSON] разом зі своєю дружиною до теперішнього часу. Суд, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що мати позивача [PERSON], працюючи бухгалтером Веселинівського міжколгоспбуду, отримала квартиру [ADDRESS]. Приблизно в 1997-1998 роки [PERSON] обміняла вказану квартиру на квартиру розташовану по [ADDRESS], в якій на той час мешкала [PERSON]. З того часу позивач та його мати [PERSON] мешкали у вищевказаній квартирі, проводили поточні ремонти сплачували комунальні послуги. [INFO] року [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] позивач продовжує проживати у вищевказаній квартирі, робить поточні ремонти та сплачує рахунки. Померла [PERSON] заволоділа квартирою відкрито, оскільки остання не приховувала факт знаходження квартири у її володінні, що підтверджується її постійним проживанням в квартирі та тим, що вона зареєструвалася в електропостачальній та газопостачальній організаціях, як абонент. Також, володіння [PERSON] квартирою є безперервним, оскільки воно не переривалося протягом більш як 15 років, про що підтвердила відповідачка [PERSON] в судовому засіданні, по теперішній час. Вищевикладені обставини підтверджуються копією договору про надання послуг з газопостачання № 3000 від 15 березня 2002 року, копією робочого проекту газифікації від 2005 року, копією акту перевірки димових та вентиляційних каналів № 1808 від 25 жовтня 2014 року, копіями розрахункових квитанцій за воду № 484047 від 15 серпня 2009 року та № 484456 від 24 вересня 2009 року, копіями розрахункових квитанцій за мусор № 481644 від 24 вересня 2009 року, № 633619 від 05 червня 2014 року, № 102393 від 25 липня 2011 року, копіями квитанцій з оплати за природній газ за 2014-2015 роки та іншими матеріалами справи. Згідно з с. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, встановлено, що правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. На підставі викладеного, з урахуванням положень вищевказаних правових норм суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання за [PERSON] права власності на квартиру № 16 в житловому будинку № 17 "в" по вулиці Київській в смт Веселинове Миколаївської області за набувальною давністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved