Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований з [PERSON] 30 жовтня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, дітей: дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] залишити проживати з матір'ю, стягнути з відповідача судові витрати, пов'язані з оплатою судового збору. В обґрунтування позовних вимог вказується, що внаслідок суперечок та непорозуміння, подружнє життя припинено. Шлюб існує лише формально. Сторони не пов'язані спільним побутом, не спілкуються між собою. Подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Спір про поділ майна та місце проживання дітей відсутній. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Шевчук О.А. підтримала позовні вимоги, суду пояснила, що термін, який надавався судом для примирення жодних позитивних наслідків не дав. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Представник відповідача - адвокат Калініченко Н.А. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що її довіритель не погоджується з розірванням шлюбу і намагається зберегти сім"ю. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 30 жовтня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблений актовий запис № 1736 та засвідчено Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу мають дітей: дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спір про місце проживання дітей відсутній. Ухвалою Рівненського міського суду від 23 березня 2015 року сторонам надано строк для примирення на один місяць. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191 ЦПК України). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи. Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. Встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, не мають спільного сімейного бюджету. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому його слід розірвати. На підставі ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved