Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

позивач звернувся з даним позовом до суду, обгрунтовуючи вимоги тим, що 11.03.2013 року ПАТ "Дельта Банк» та відповідач [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 005-08041-110313 (надалі - договір). Відповідно до положень даного договору банк зобов'язався надати відповідачу кредит у сумі 24 718,10 грн. на придбання товару (послуг) на умовах, визначених договором. Розмір процентної ставки встановлюється: перші 10 місяців на рівні 0,00 % річних, починаючи з 11-го місяця користування кредитом, процентна ставка встановлюється на рівні 1,40 %, а, починаючи з 38-го місяця - 1,65 % щомісячно. Кредит надається на строк 60 місяців. Банк відкриває відповідачу рахунок для погашення заборгованості ( сплати платежів) [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Моментом прийняття (акцепту) банком пропозиції щодо укладення договору, а, отже, моментом укладання договору на умовах, описаних в пропозиції та відповідних правилах, вважатиметься дата підписання банком даної пропозиції та скріплення її печаткою або момент вчинення банком фактичних дій щодо перерахування суми кредиту на поточний рахунок вказаний відповідачем у договорі. Погашення кредитної заборгованості здійснюється щомісячно шляхом зарахування грошових коштів в сумі 725,00 грн. у відповідності до Графіку платежів, наведеному у Додатку №1 пропозиції, який є невід'ємною частиною пропозиції. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу вищевказаний кредит. Однак, відповідач станом на 10.06.2014 року порушив зобов'язання за кредитним договором, не виконуючи їх належним чином, в результаті чого виникла прострочена заборгованість в загальному розмірі 22 479,80 грн. Останню, а також судовий збір в розмірі 243,60 грн., позивач просить стягнути на його користь з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в позовній заяві вказав про можливість розгляду справи без його участі, підтримання позовних вимог в повному обсязі та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи був щоразу повідомлений належним чином - за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання. Однак, до суду повернулися поштові конверти з відмітками, що судові виклики відповідачу не вручені в зв'язку із закінченням терміну зберігання даної кореспонденції. Причини неявки відповідач суду не повідомив. Тому відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. З'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що 11.03.2013 року ПАТ "Дельта Банк " та [PERSON] уклали кредитний договір № 005-08041-110313 (а.с.5). Відповідно до положень даного договору банк надав відповідачу кредит у сумі 24 718,10 грн. на придбання товару (послуг) на умовах, визначених договором. Згідно з положеннями вказаного договору банк відкриває відповідачу рахунок для погашення заборгованості (сплати платежів) [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Отже, банк свої зобов'язання за договором виконав. У відповідності до п.п. 2.1, 4, 6.1 частини 5 договору моментом прийняття (акцепту) банком пропозиції щодо укладення договору, а, отже, моментом укладання договору на умовах, описаних в пропозиції та правилах, вважатиметься дата підписання банком даної пропозиції та скріплення її печаткою або момент вчинення банком фактичних дій щодо перерахування суми кредиту на поточний рахунок вказаний відповідачем у Договорі. Погашення кредитної заборгованості здійснюється щомісячно шляхом зарахування грошових коштів у сумі 725,00 грн. у відповідності до Графіку платежів, наведеному у Додатку №1 пропозиції, який є невід'мною частиною пропозиції. Складовою та невід'ємною частиною останньої є також правила та тарифи банку, з якими попередньо ознайомлений відповідач, повністю згідний, їх зміст розумів та положення яких неухильно зобов'язувався дотримуватись. Проте відповідач станом на 10.06.2014 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість в сумі 22 479,80 грн., яка складається із заборгованості за сумою кредиту - 21 094,09 грн.; заборгованості за відсотками - 1,51 грн. та заборгованості за комісіями - 1 384,20 грн. (а.с.3). Тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути зазначений розмір заборгованості, в зв'язку з чим присудженню з відповідача на користь позивача підлягають понесені останнім судові витрати - судовий збір в розмірі 243,60 грн. Останній сплачено позивачем за звернення до суду з даною позовною заявою, що стверджується платіжним дорученням № 59001477 від 15.07.2014 року (а.с.1). На підставі ст.ст. 526, 530, 1049, 1050, 1054 ЦК України та,

Outcome: approved