Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

08 квітня 2019 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просили визнати за кожним в порядку спадкування після їх матері [PERSON] право власності по Ѕ частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . У підготовчому засіданні позивачі уточнили позовні вимоги та просять визнати за кожним з ним права забудовників по Ѕ частки житлового будинку разом з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позову вказали, що [INFO] померла їх мати [PERSON] . Вони є спадкоємцями за законом та спадщину прийняли. Після їх матері залишилося спадкове майно, яке вона успадкувала після чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . В порядку спадкування ними було оформлено право власності на житловий будинок, А-1, загальною площею 107,2 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] . Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок літера Б-1 разом з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 118,7 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] їм було відмовлено з підстави відсутності у них правовстановлюючого документу на дане житло. Оскільки відповідно до рішення Виконавчого комітету Бердичівської міської ради №216 від 13.04.1978 року [PERSON] надано дозвіл на використовуваній ним земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] побудувати новий житловий будинок і надати йому адресу: [ADDRESS] та будинок фактично було збудовано, однак не введено в експлуатацію та не зареєстровано право власності, позивачі в порядку спадкування набули прав забудовника. У судове засідання сторони не з`явилися. Від представника позивачів [PERSON] та представника відповідача [PERSON] надійшли заяви з проханням справу слухати за їх відсутності, представник позивачів позов підтримав, представник відповідачів щодо вирішення спору поклався на суд. Дослідивши докази, суд доходить висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] ( а.с. 9). З матеріалів спадкової справи до майна померлої [PERSON] вбачається, що позивачі - [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за законом першої черги та прийняли у встановленому законом порядку спадщину, подавши відповідні заяви до нотаріуса. Оформили свої спадкові права на будинок, позначений на плані «А-1», загальною площею 107,2 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] , в Ѕ частці права власності за кожним ( а.с.10, 35-102). Нотаріус відмовив позивачам в оформленні спадкових прав на житловий будинок, позначений на плані «Б-1» по [ADDRESS] з тих підстав, що за спадкодавцем право власності на цей будинок не зареєстровано ( а.с. 21,22). Відповідно до рішення Виконавчого комітету Бердичівської міської ради №216 від 13.04.1978 року [PERSON] надано дозвіл на використовуваній ним земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] побудувати новий житловий будинок і надати йому адресу: [ADDRESS] ( а.с. 120). На даний будинок виготовлений технічний паспорт, відповідно до якого житловий будинок у [ADDRESS] збудовано 1985 року , загальна площа 118,7 кв. м, житловою 60 кв.м. ( а.с. 102-127, 136-138). Згідно довідки КП «Бердичівське МБТІ» №1623 від 30.12.2014 року, за життя [PERSON] не ввів даний будинок в експлуатацію та не зареєстрував на нього права власності ( а.с. 137). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] була спадкоємцем за законом до майна [PERSON] ( а.с .49-50). З матеріалів справи № 274/2102/19 та інвентаризаційних справ на буднковолодіння по [ADDRESS] № 3443 та на будинковолодіння по [ADDRESS] вбачається, що в документах помилково спірний будинок по [ADDRESS] як будинок - [ADDRESS] . Оскільки спадщина після [PERSON] відкрилася в період дії ЦК УРСР 1963 року, норми цього кодексу підлягають застосуванню до спірних правовідносин. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За положеннями ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. За нормами ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Спадкоємством вважається перехід майна померлого (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) у порядку, передбаченому ст.ст. 529-535 ЦК УРСР. Для спадкоємця, що прийняв спадщину, виникають як майнові права, так і обов`язки. До майнових прав належить, зокрема, право власності. Відповідно до ст. 86 ЦК УРСР право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Таким чином, право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва. 31.01.1966 року Міністерством комунального господарства УРСР була затверджена Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, відповідно до пунктів 6, 7 якої підлягали реєстрації всі будинки і домоволодіння, у тому числі належні громадянам на праві особистої власності, і здійснювалась вона на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів, перелік яких додано до вказаної Інструкції). Зокрема, за п.10 переліку таким правовстановлюючим документом про право власності на жилий будинок, збудований після видання Указу від 26.08.1948 р., є затверджений виконавчим комітетом місцевої ради народних депутатів акт державної комісії про прийняття будинку в експлуатацію. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, визначені у главі 24 ЦК України, зокрема із правочинів. Виходячи зі змісту частин першої, другої статті 331 ЦК України, частини першої статті 182 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва об`єкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності та реєстрації права власності. Новостворене нерухоме майно стає об`єктом цивільних правовідносин з моменту завершення будівництва, прийняття до експлуатації або державної реєстрації без урахування того, яким суб`єктом правовідносин здійснено такі дії та на якого суб`єкта цивільних правовідносин або сторону договору зареєстроване новостворене майно. Як роз`яснено в листі ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. За умови наявності акта відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватись самочинним, а є незавершеним. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. [PERSON] за життя завершив будівництво житлового будинку, але не здав його в експлуатацію та не отримав свідоцтва про право власності на нього, а отже не набув права власності на новозбудований об`єкт нерухомості. Разом з тим, як забудовник, він мав право вчиняти ці дії, а тому і такі його права входять до складу спадщини, як такі що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця і можуть спадкуватися. Пунктом 8 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 30 травня 2008 року № 7 встановлено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки входять до складу спадщини. Законодавством передбачено порядок прийняття в експлуатацію будівель інспекцією архітектурно-будівельного контролю за місцем їх розташування, який не може підмінятися судовим рішенням. Оскільки відповідно до рішення Виконавчого комітету Бердичівської міської ради №216 від 13.04.1978 року [PERSON] надано дозвіл на використовуваній ним земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] побудувати новий житловий будинок і надати йому адресу: [ADDRESS] та будинок фактично було збудовано, однак не введено в експлуатацію та не зареєстровано право власності, позивачі в порядку спадкування набули прав забудовника [PERSON] , які успадкувала [PERSON] .

Outcome: approved