Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

09.04.2020 позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох дітей, малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] щомісячно з дня подачі позовної заяви до досягнення ними повноліття [PERSON] у розмірі Ѕ всіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до [INFO] . Стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 (однієї третьої) всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 09.10.2022 року до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивувала тим, що 09.08.2003 року між сторонами було укладено шлюб. Від даного шлюбу народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначає, що на утримані у відповідача інших дітей, непрацездатних батьків та дружини не має, а стан відповідача задовільний, працює в ТОВ «ДЖЕЙБІЛ СЬОРКІТ ЮКРЕЙН ЛІМІТЕД» комірником. Разом з тим, діти навчаються, що тягне за собою великі витрати, перебувають у віці інтенсивного розвитку та потребують одягу, взуття, посиленого харчування, ліків, засобів гігієни, шкільного приладдя тощо. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, зокрема шляхом виклику через вебпортал Судова влада України, в судове засідання повторно не з`явився. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивачки, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 09.08.2003 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області , про що було видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 09.08.2003 року та внесено відповідний запис в Книзі реєстрації актів про одруження за № 443. Як встановлено судом, під час шлюбу у сторін народилися діти. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20.10.2004 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, [PERSON] , народився [INFO] , про що 20.10.2004 року складено відповідний актовий запис № 1202. Батьком значиться - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 09.09.2015 року Вівдділом державаної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області , [PERSON] , народилася [INFO] , про що 09.09.2015 року складено відповідний актовий запис № 1051. Батьком значиться - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Судом встановлено, що відповідач [PERSON] працює в ТОВ "Джейбіл Сьоркіт Лімітед" комірником та його заробітна плата становить 96 327,49 грн. за період 01.09.2019 по 29.02.2020, що стверджується довідкою про середню заробітну плату (дохід) від 12.03.2020. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Частиною 2 цієї статті регламентовано, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Стаття 182 СК України передбачає обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За правилами ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Як встановлено судом, спільні діти сторін проживають з матір`ю та потребують матеріального забезпечення, між батьками відсутня домовленість про сплату аліментів на утримання дітей. Враховуючи викладене, а також беручи до уваги рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, суд приходить до висновку, що в силу вимог ст. 180 СК України, з відповідача слід стягнути на користь позивачки аліменти на їх спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/2 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви - з 09.04.2020 року та до досягнення старшою дитиною повноліття. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача в користь позивачки аліментів за один місяць з моменту звернення з позовом до суду підлягає негайному виконанню. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача.

Outcome: approved