Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому,враховуючи зменшення позовних вимог (т. 2 а. с. 181-182), просила визнати за нею право власності на ? частку майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, а саме: на ? частку гаражного боксу [NUMBER], загальною площею 70,30 м2, та ? частку гаражного боксу [NUMBER], загальною площею 57,60 м2, які розташовані в Автомобільному кооперативі "Радист", що знаходиться за адресою: місто Київ, вулиця Ушицького, 1, а також ? частку автомобіля марки "Volkswagen", модель "Touareg", 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. В обґрунтування позову зазначала, що з 29 листопада 1989 року по 24 березня 2014 року вона перебувала у шлюбі із [PERSON], у період шлюбу ними було набуте вказане вище майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя.Після розірвання рішенням суду від 24 березня 2014 року шлюбу між ними, спільне сумісне майно подружжя вони не ділили. [INFO] [PERSON] помер. Враховуючи, що дане спірне майно придбано у період шлюбу, вона має право на ? частку цього майна: двох гаражних боксів та автомобіля. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали, просили суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у суді, враховуючи зменшення позивачем заявлених позовних вимог, позов визнала, проти задоволення позову не заперечувала, про що надала суду письмову заяву. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні позов також визнала, подала до суду письмову заяву про визнання позову в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у суді позовні вимоги визнав повністю, проти визнання за [PERSON] права власності на ? частку двох гаражних боксів та автомобіля, придбаних у період перебування нею у шлюбі з [PERSON], не заперечував. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання усіма відповідачами позову закону не суперечить, прав свобод та інтересів сторін чи інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України відповідач має право визнати позов повністю або частково. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У ч. 1 ст. 61 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що з 29 листопада 1989 року позивач [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON], зареєстрованому Відділом запису актів громадянського стану Мінського райвиконкому міста Києва, актовий запис № 2185, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 24 березня 2014 року, яке набрало законної сили 04 квітня 2014 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. У період шлюбу подружжям було набуто наступне майно: - гаражний бокс [NUMBER], загальною площею 70,30 м2, розташований в Автомобільному кооперативі "Радист", який знаходиться за адресою: місто Київ, вулиця Ушицького, 1, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 03 січня 2012 року; - гаражний бокс [NUMBER], загальною площею 57,60 м2, розташований в Автомобільному кооперативі "Радист", який знаходиться за адресою: місто Київ, вулиця Ушицького, 1,що підтверджується свідоцтвом про право власності від 24 листопада 2009 року; - автомобіль марки "Volkswagen", модель "Touareg", 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Правовстановлюючі документи на все зазначене майно оформлено на [PERSON] [INFO] [PERSON] помер у віці 62 років, про що свідчить свідоцтво про його смерть серії [NUMBER]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне йому майно, зокрема й на спірне майно, що є спільною сумісною власністю подружжя. Із спадкової справи № 486-2016 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що у визначений законом строк до Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та видачу свідоцтв про право на спадщину звернулися троє спадкоємців за законом відповідачі у справі: дві дочки померлого [PERSON] і [PERSON] та мати померлого [PERSON] За змістом положень ч. 1 ст. 60 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 70 СК України, ч. 2 ст. 372 ЦК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Пленум Верхового Суду України в абз. 1 п. 24 постанови № 11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" роз'яснив, що до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК України). Обставини щодо придбання майна [PERSON] та [PERSON] у період шлюбу визнані сторонами, тому згідно із ч. 1 ст. 61 ЦПК України вони доказуванню не підлягають. Пленум Верховного Суду України в абз. 3 п. 24 постанови № 2 від 12 червня 2009 року"Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз'яснив, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи визнання сторонами обставин щодо набуття [PERSON] та [PERSON] спірного майна у період шлюбу, а також визнання усіма відповідачами позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на ? частку спільного сумісного майна подружжя є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved