Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

02.10.2018 року позивач [PERSON] звернувся до Корабельного районного суду міста Миколаєва із позовом, в якому просив: - стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Артіль ЛТД на його користь заборгованість із заробітної плати в розмірі 1 000 грн. 00 коп., компенсацію за невикористану відпустку - 1 333 грн. 00 коп., матеріальне забезпечення за час перебування на лікарняному за рахунок ФСС - 1471 грн. 68 коп., матеріальне забезпечення за час перебування на лікарняному за рахунок коштів ТОВ Артіль ЛТД - 525 грн. 60 коп., що разом складає 4 330 грн. 28 коп., а за відрахуванням військового збору та ПДФО - 3 485 грн. 88 коп. - стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Артіль ЛТД на його користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільнення - з 16.12.2017 pоку і пo день постановлення рішення судом. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що він [PERSON] працював у ТОВ Артіль ЛТД з 13.07.2017 року по 15.12.2017 року, на посаді судовий механік. Посадовий оклад [PERSON], згідно Наказу від 13.07.2017 року № 41-0000000466 складав 4 000 грн. 00 коп. Заробітну плату позивач отримував шляхом зарахування коштів на картковий рахунок. Позивач своєчасно та в повному обсязі отримував заробітну плату до листопада 2017 року. Проте в період з 20.11.2017 року по 30.11.2017 року, [PERSON] перебував на лікарняному, після чого кошти за час перебування на лікарняному та заробітну плату позивачу виплачено не було. Відповідно до наказу від 15.12.2017 року № 137-к, [PERSON] було звільнено з займаної посади на підставі ст. 38 КЗпП України. Всупереч вищезазначеним положенням діючого законодавства повний розрахунок при звільненні з [PERSON] проведено не було. На підставі зазначеного позивач звернувся до суду з відповідним позовом. В судове засідання сторони не зявились, були повідомлені про час та місце розгляду справи у порядку встановленому ст.ст. 128, 130 ЦПК України. Позивач надав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив про задоволення позову. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач, повідомлений своєчасно та належним чином, в судове засідання свого представника не направив, про причини неявки суд не повідомив. Заяву із запереченнями, щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не подав. Також не скористався своїм правом надіслати не пізніше 15 днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, відзив на позовну заяву і всі письмові та електроні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову, тому з урахуванням ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами в справі. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Поштова кореспонденція (ухвала суду про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою) направлялась відповідачу за адресою його реєстрації, проте була повернута до суду з відміткою пошти за закінченням строків зберігання. Крім того, ухвалу суду від 08.10.2018 року про відкриття провадження у даній справі було відразу розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Корабельного районного суду м. Миколаєва, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення відповідачу. Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги заяву позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працював у ТОВ Артіль ЛТД з 13.07.2017 року по 15.12.2017 року, на посаді судовий механік. Посадовий оклад [PERSON], згідно Наказу від 13.07.2017 року № 41-0000000466 складав 4 000 грн. 00 коп. Заробітну плату позивач отримував шляхом зарахування коштів на картковий рахунок. Позивач своєчасно та в повному обсязі отримував заробітну плату до листопада 2017 року. Проте в період з 20.11.2017 року по 30.11.2017 року, [PERSON] перебував на лікарняному, після чого кошти за час перебування на лікарняному та заробітну плату позивачу виплачено не було. Відповідно до наказу від 15.12.2017 року № 137-к [PERSON] було звільнено з займаної посади на підставі ст. 38 КЗпП України. Всупереч вищезазначеним положенням діючого законодавства повний розрахунок при звільненні з [PERSON] проведено не було. Так позивачу не було виплачено заробітну плату за грудень 2017 року в розмірі 1000 грн. 00 коп., компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 1 333 грн. 00 коп., компенсацію перебування на лікарняному за рахунок ФСС -1471грн. 68 коп., компенсацію перебування на лікарняному за рахунок коштів ТОВ Артіль ЛТД - 525 грн. 60 коп., що разом складає 4 330 грн. 28 коп., а за відрахуванням належних утримань - 3 485 грн. 88 коп. З матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово звертався до ТОВ Артіль ЛТД з метою проведення повного розрахунку, однак реакції на його звернення отримано не було. В зв'язку з цим позивач звернувся за захистом своїх прав до Управління Держпраці у Миколаївській області. Згідно відповіді Управління Держпраці у Миколаївській області від 19.07.2018 року за вих. № Ф-218-18, позивач дізнався про те, що відповідач ТОВ Артіль ЛТД заперечує факт існування заборгованості по заробітній платі перед ним та зазначає про те, що всі нараховані суми були виплачені [PERSON] особисто. Позивач - [PERSON] категорично заперечує факт отримання ним заробітної плати готівкою, тому суд вважає, що зазначені пояснення відповідача не можуть бути прийняті до уваги виходячи з наступного. Так протягом усього часу роботи на ТОВ Артіль ЛТД позивач отримував заробітну плату шляхом зарахування коштів на свій картковий рахунок, що підтверджується наявною в матеріалах справи Випискою по рахунку, відповідно підстав для видачі позивачу коштів готівкою не було. Крім того, позивач на час звільнення не був повідомлений про належні йому до виплати суми, будь-яких пропозицій від ТОВ Артіль ЛТД про отримання ним коштів готівкою не надходило. Позивача було звільнено з займаної посади 15.12.2017 року, при цьому відповідач зазначає про повне виконання своїх зобов'язань із виплати заробітної плати, а відомості на виплату грошей, згідно яких [PERSON] начебто було виплачено заробітну плату, датовані 26 грудня 2017 року та 05 січня 2018 року. При цьому будь-яких запрошень від відповідача на вказані дати з метою отримання коштів особисто у касі підприємства, на адресу позивача не надходило, кошти готівкою [PERSON] не отримував. За таких обставин на час звільнення ТОВ Артіль ЛТД порушило вимоги діючого законодавства про оплату праці та у день звільнення не здійснило виплату [PERSON] сум, що належали йому від підприємства, в загальному розмірі 3 485 грн. 88 коп. Відповідно до ст. 21 ЗУ Про оплату праці працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно положень ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У відповідності до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Згідно довідки ТОВ "Артіль ЛТД" від 15.08.2018 року за вих. № 8, середньоденна заробітна плата [PERSON] на зазначеному підприємстві складає 130 грн. 30 коп. Кількість робочих днів періоду затримки розрахунку становить 311 днів ( 10 днів у 2017 році+ 252 дня у 2018 році+49 днів у 2019 році). Таким чином належний до виплати позивачу середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 16.12.2017 року по 13.03.2019 року складає (130, 30 грн. х 311 робочих днів) 40 523 грн. 30 коп. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідач ТОВ Артіль ЛТД без належних правових підстав не було виконано вимоги ст. 116 КЗпП та не було здійснено розрахунок з [PERSON], у день звільнення і до теперішнього часу, суд вважає за належне задовольнити вимоги позивача і стягнути з відповідача на користь позивача середнього заробітку за весь час затримки розрахунку - до дати постановлення рішення суду. Крім того, на підставі п.1 ч.1 ст. 5 Закону України Про судовий збір позивач звільнений від сплати судового збору, а тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України Про судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір враховуючи позовні вимоги майнового характеру в розмірі 768,40 грн. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved