Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

У червні 2014 р. [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" (далі - відповідач) про захист прав споживача та стягнення боргу. Позовні вимоги, які були уточнені під час розгляду справи, обґрунтовані тим, що 08.11.2013 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір банківського вкладу № 222D-439476 «До дня заощаджень» в доларах США із щомісячним приєднанням процентів до суми вкладу (400 днів), на суму 6000000 доларів США терміном до 12.12.2014 р. У березні 2014 р. позивач звернувся до відповідача з метою зняття частини вкладу, однак, у банку повідомили про відсутність будь - якої інформації щодо депозитного вкладу, оскільки відбулося незаконне привласнення коштів позивача колишніми працівниками. Тому, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь борг за основною сумою вкладу в розмірі 6000000 мільйонів доларів США. У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Представники відповідача в судовому засіданні заперечували проти задоволенню позовних вимог в повному обсязі та просили суд прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства, на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У судовому засіданні було встановлено, що 08.11.2013 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір банківського вкладу в доларах США із щомісячним приєднанням процентів до суми вкладу (400 днів), на суму 6000000 доларів США терміном до 12.12.2014 р. (а.с.7-8). Дані обставини підтверджуються копією заяви про перерахування коштів на депозитний вклад в сумі 6000000 мільйонів доларів США та копією виписки по особовому рахунку (а.с.17-18). Як зазначає позивач, у березні 2014 р. він звернувся до відповідача з метою зняття частини вкладу, однак, у банку повідомили про відсутність будь - якої інформації щодо депозитного вкладу. 02.04.2014 р. позивач звернувся до відповідача із письмовою заявою про повернення вкладу, однак, кошти на даний час не повернуті (а.с.9). Позивач суду пояснив, що при неодноразових зустрічах із керівництвом банку, йому було роз'яснено, що відбулося незаконне привласнення коштів позивача колишніми працівниками і на даний час триває досудове розслідування щодо цього факту в рамках кримінального провадження. Судом встановлено, що, станом на день подачі позовної заяви і по теперішній час, відповідач сплачені кошти за вкладом позивачу не повернув. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною (ч.1 ст. 1060 ЦК України). Представник відповідача у судовому засіданні заявив клопотання про те, що у разі задоволення судом позовних вимог, він просить встановити в рішенні розстрочку його виконання на 24 місяці рівними частинами, оскільки, стягнення всієї суми призведе до погіршення фінансового стану банку. Однак, судом було відмовлено в задоволенні даного клопотання, з тих підстав, що представник відповідача належним чином не обґрунтував необхідність встановлення такої розстрочки та не надав доказів на підтвердження даних обставин. Отже, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач умови договору не виконав, кошти в розмірі 6000000 мільйонів доларів США позивачу не повернув, а тому позовні вимоги підлягають задоленню в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3654,00 грн.

Outcome: approved