Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кролевецького районного суду з позовом про виділ частки з цілісного майнового комплексу, що є у спільній частковій власності. Свої позовні вимоги мотивує тим, що в [ADDRESS] розташований комплекс будівель: А-1 - адміністративна будівля, цегляна, площею 57,8 кв.м, Б-1 - будівля побутового приміщення, цегляна, площею 21,6 кв.м, В-1 - будівля складу буряконасіння, цегляна, площею 201,9 кв.м, Г-1 - будівля лабораторії, цегляна, площею 58,8 кв.м, Г1-1 - будівля ЛВЦ, цегляна, площею 67,4 кв.м, Д-1 - будівля вагової, цегляна, площею 156,3 кв.м, та дві площадки, асфальтне покриття, позначені на плані літ. І та ІІ. Станом на 13 вересня 2017 року власниками даного комплексу будівель були товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова компанія Захід" - 98/100 частин, [PERSON] - 2/100 частини. 14 вересня 2017 року між ним, позивачем, та товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова компанія Захід" було укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі, згідно якого товариство продало, а він купив нежитлову будівлю - адміністративну будівлю, позначену на плані земельної ділянки літ.А-1, загальною площею 57,8 кв.м, що складає 6/100 частин комплексу будівель, розташованих в [ADDRESS]. Вказана адміністративна будівля розташована на окремій земельній ділянці, наданій для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, площею 0,2499 га, кадастровий номер [NUMBER]. Частки співвласників комплексу будівель після придбання ним адміністративної будівлі були розподілені: товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова компанія Захід" - 92/100 частини, [PERSON] - 6/100 частин, [PERSON] - 2/100 частини. Будучи власником 6/100 частин комплексу будівель, він виявив бажання виділити придбану ним адміністративну будівлю з комплексу будівель по [ADDRESS]. Виділення в натурі частини з комплексу будівель, а саме, вищезазначеної адміністративної будівлі літ.А-1 площею 57,8 кв.м, що становить 6/100 частин в комплексі будівель, є технічно можливим. Це окрема нежитлова будівля, відносно якої ним укладався договір купівлі-продажу, виділення йому частки майна в натурі не порушить прав та охоронюваних законом інтересів відповідачів. Він вручив співвласникам комплексу будівель листи з пропозицією укладення договору про виділ в натурі належної йому частки в комплексі будівель, які були отримані товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова компанія Захід" 08 листопада 2017 року, [PERSON] - 04 листопада 2017 року, але за час, що минув після отримання співвласниками його пропозиції, дане питання залишилось невирішеним, тому він змушений звернутись до суду з вказаним позовом. Просить виділити йому, [PERSON], 6/100 частин з комплексу будівель, що перебувають у спільній частковій власності, розташованих за адресою [ADDRESS], а саме, адміністративну будівлю літ.А-1 площею 57,8 кв.м. та припинити право спільної часткової власності на адміністративну будівлю літ.А-1 площею 57,8 кв.м, що становить 6/100 частин комплексу будівель, розташованих за адресою [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 53). Відповідач товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова компанія Захід", будучи належним чином повідомлене про час та місце розгляду справи, до суду свого представника не направило, надавши відзив на позовну заяву (а.с. 43-44), у якому зазначає, що товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова компанія Захід" згодне з позовними вимогами [PERSON] про виділ 6/100 частин з комплексу будівель, що перебувають у спільній частковій власності, розташованих за адресою [ADDRESS], а саме, адміністративної будівлі літ.А-1 площею 57,8 кв.м. з припиненням права спільної часткової власності. Розгляд справи просить проводити за відсутності його представника. Позивач відповіді на відзив до суду не подав. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подав, в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 54). Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання учасників справи суд вирішив можливим розглянути справу у їх відсутність. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з договором купівлі-продажу від 14 квітня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Кролевецького районного нотаріального округу Снідою Т.В., зареєстрованого в реєстрі за №1247, відкрите акціонерне товариство "Воронізький цукровий завод" продало, а товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова компанія Захід" купило нерухоме майно, що складає 98/100 часток комплексу будівель загальною площею 6746 кв. м, за адресою [ADDRESS] (а.с. 9-10, 11). Відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно КП «Кролевецьке районне бюро технічної інвентаризації» № 28802021 від 27.01.2011 року, власником 2/100 часток комплексу будівель за адресою [ADDRESS], зазначений [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 07.04.2006 р.; власником 98/100 часток вищезазначеного комплексу будівель - товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова компанія Захід" на підставі договору купівлі-продажу від 14.04.2008 р., форма власності - приватна спільна часткова (а.с. 12). За змістом договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 14 вересня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Кролевецького районного нотаріального округу Снідою Т.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2476, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова компанія Захід" та [PERSON], товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова компанія Захід" продало, а [PERSON] купив нежитлову будівлю - адміністративну будівлю, позначену на плані земельної ділянки літерою А-1, загальною площею - 57,8 кв.м, що складає 6/100 частин комплексу будівель, розташованих за адресою [ADDRESS]. Нежитлова будівля, що відчужується за цим договором, розташована на земельній ділянці, наданій для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, площею 0,2499 гектара, кадастровий номер [NUMBER] (а.с. 13-15). Вказані обставини підтверджуються витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №97349166 від 14.09.2017 року, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ - 5904699492017 від 18.03.2017 року, згідно яких комплекс будівель за адресою [ADDRESS], складається: А-1 - адміністративна будівля, цегляна, площею 57,8 кв.м; Б-1 - будівля побутового приміщення, цегляна, площею 21,6 кв.м; В-1 - будівля складу буряконасіння, цегляна, площею 201,9 кв.м; Г-1 - будівля лабораторії, цегляна, площею 58,8 кв.м; Г1-1 - будівля ЛВЦ, цегляна, площею 67,4 кв.м; Д-1 - будівля вагової, цегляна, площею 156,3 кв.м, площадка І, асфальтне покриття, площадка ІІ, асфальтне покриття. Власник нежитлової будівлі - адміністративної будівлі, позначеної на плані земельної ділянки літерою А-1, загальною площею - 57,8 кв.м, що складає 6/100 часток комплексу будівель за адресою [ADDRESS] - [PERSON], форма власності - приватна спільна часткова. Площа земельної ділянки 0,2499 гектара, цільове призначення для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, кадастровий номер [NUMBER] (а.с.16, 17-19). Відповідно до акта прийому-передачі нерухомого майна від 14 вересня 2017 року [PERSON] прийняв нерухоме майно, що складається з нежитлової будівлі загальною площею 57,8 кв.м, що складає 6/100 частин комплексу будівель, які розташовані за адресою [ADDRESS]. Будівля розташована на земельній ділянці площею 0,2499 гектара, кадастровий номер [NUMBER]. Передача будівлі відбулася на виконання вимог п.6.1 договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 14 вересня 2017 року (а.с. 20). Судом встановлено, що після придбання позивачем адміністративної будівлі власником 92/100 частин комплексу будівель є товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова компанія Захід", власником 6/100 частин комплексу будівель - [PERSON], власником 2/100 частин комплексу будівель - [PERSON] Згідно технічного паспорту на комплекс будівель по [ADDRESS], комплекс будівель складається з адміністративної будівлі літ. А-1, будівлі побутового приміщення літ. Б-1, будівлі складу буряконасіння літ. В-1, будівлі лабораторії літ. Г-1, будівлі ЛВЦ літ. Г1-1, будівлі вагової літ. Д-1, площадка літ. І, площадка літ. ІІ. З даних технічного паспорту вбачається, що адміністративна будівля літ.А-1 площею 57,8 кв.м є окремою нежитловою будівлею, всього під А-1 адміністративна будівля літ.А-1, тамбур літ. а, ганок літ. гн, має окремий вихід, розташована на окремій земельній ділянці (а.с. 21-26). З матеріалів справи вбачається, що позивач для реалізації свого права на виділ у натурі своєї частки, а саме: 6/100 частин комплексу будівель, що є у спільній частковій власності, звертався до відповідачів з пропозицією про укладення договору про виділ частки майна в натурі, також повідомляв, що згоден і на укладення договору про поділ майна, що перебуває у спільній частковій власності. Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова компанія Захід" отримало листа від позивача 04 листопада 2017 року, [PERSON] - 08 листопада 2017 року (а.с. 27, 28). Однак, відповіді на свою пропозицію від відповідачів до теперішнього часу позивач не отримав. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. У відповідності до ч.1 ст.356, ч.ч.1, 3 ст.358 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно ст.361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, що відповідає ч.ч.1, 3, 4 ст. 364 ЦК України. У разі недосягнення згоди про спосіб і умови виділу в натурі частки із спільного майна учасник спільної часткової власності вправі звернутися з відповідним позовом до суду. Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об'єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України. Судом встановлено, що згідно даних технічного паспорту адміністративна будівля літ.А-1 площею 57,8 кв.м, що складає 6/100 частин комплексу будівель за адресою [ADDRESS], є окремою нежитловою будівлею, має окремий вихід і може бути виділена в натурі. Таким чином, виділення в натурі частини з комплексу будівель, а саме адміністративна будівля літ.А-1 площею 57,8 кв. м, є технічно можливим. Від відповідачів не надійшло заперечень та спростувань щодо вказаних обставин, будь-яких перешкод в користуванні відповідачами своєю частиною комплексу судом не встановлено. Отже, враховуючи, що [PERSON] позбавлений можливості виділити в натурі належну йому частку з комплексу будівель, що перебувають у спільній частковій власності, розташованих за адресою [ADDRESS], а саме, адміністративну будівлю літ.А-1 площею 57,8 кв.м., оскільки з часу отримання співвласниками листів з пропозицією вказане питання не вирішено, тому інакше як у судовому порядку він не може вирішити питання щодо виділу в натурі частки з нерухомого майна. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути серед інших і визнання права, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи те, що за змістом статей 316, 317 ЦК України право власності - це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але в межах норм чинного законодавства, які позивач не порушує, частка позивача в спільній частковій власності складається з окремої нежитлової будівлі, яка ізольована від приміщень інших співвласників, має окремий вихід, розташована на окремій земельній ділянці, наданій для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, площею 0,2499 гектара, кадастровий номер [NUMBER], при цьому не порушуються права інших співвласників, суд вважає, що звернення позивача до суду є обґрунтованим. За таких обставин, дослідивши зібрані по справі докази, виходячи з вимог ст. 41 Конституції України, ст. 5 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та виділити [PERSON] в натурі 6/100 частин з комплексу будівель, що перебувають у спільній частковій власності, розташованих за адресою [ADDRESS], а саме, адміністративну будівлю літ.А площею 57,8 кв.м; припинити право спільної часткової власності на адміністративну будівлю літ.А площею 57,8 кв.м, що становить 6/100 частин комплексу будівель, розташованих за адресою [ADDRESS]. Відповідно до ст. ст.15, 16, 319, 355, 358, 361, 364 ЦК України,

Outcome: approved