Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

07.04.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Павлоградська товарна біржа, в якому просить (з урахуванням зміни підстав позову згідно заяви позивача) визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений 26 лютого 2002 року між ним та [PERSON] на Павлоградській товарній біржі. Позов мотивовано тим, що 26 лютого 2002 року на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна зареєстрованого на Павлоградській товарній біржі позивач придбав житловий будинок [ADDRESS] у [PERSON]. При виконанні угоди, сторони не здійснили її нотаріального посвідчення. Оформлення та реєстрація договору були здійснені на Павлоградській товарній біржі 26 лютого 2002 року. Однак здійснити нотаріальне посвідчення зазначеного договору в теперішній час неможливо, оскільки [PERSON] ухиляється від здійснення будь-яких дій для його нотаріального посвідчення, тому позивач просить задовольнити позовні вимоги. У судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач не заперечувала проти їх задоволення. Згідно письмових пояснень, [PERSON] відмовляється здійснити нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна від 26 лютого 2002 року. Представник третьої особи, Павлоградської товарної біржі, у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 26 лютого 2002 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, згідно якого [PERSON] продала, а [PERSON] придбав житловий будинок [ADDRESS] загальною площею 35,4 кв.м., житловою площею 14,8 кв.м. з господарчими спорудами: літня кухня-Б, погріб-В, Г-сарай, Д-вбиральня, 1-3-огорожа. Зазначений договір було зареєстровано на Павлоградській товарній біржі 26 лютого 2002 року (а.с.6). При цьому [PERSON] та [PERSON] виконали всі істотні умови договору купiвлi-продажу, позивач, [PERSON], прийняв майно та сплатив за нього відповідачу, [PERSON], відповідно до умов договору купівлі-продажу нерухомого майна грошову суму у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) грн. Однак, спроби позивача здійснити в подальшому нотаріальне посвідчення договору купiвлi-продажу не вдалися, оскільки [PERSON] ухиляється від здійснення будь-яких дій щодо його нотаріального посвідчення. Відповідно до ч.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Відповідно до ст. 227 Цивільного кодексу України від 18 липня 1963 року (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Згідно з ч.2 ст.47 Цивільного кодексу України від 18 липня 1963 року (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. З огляду на частини 2,4 ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" від 10 грудня 1991 року (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Тобто на час укладення спірного договору купівлі-продажу до 01.01.2004 року зареєстровані на біржах договори про відчуження нерухомого майна, нотаріальному посвідченню не підлягають і є дійсними по формі. Сторони виконали договір, продавець передав об'єкт нерухомості, а покупець кошти. Виходячи з вищенаведеного, позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved