Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що від зареєстрованого шлюбу із відповідачем, народилася спільна дитина [PERSON], 29 січня 2012 року. Згідно рішення Коломийського міськрайонного суду від 13 серпня 2014 року з відповідача стягуються аліменти на утримання сина у розмірі по 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що на даний час вказаний розмір аліментів є недостатнім для матеріального утримання дитини, оскільки витрати на утримання сина зросли, а вона на даний час офіційно ніде не працює і не може забезпечити нормальний рівень життя дитини, а тому просить суд збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідач у судове засідання не з»явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд до відома не поклав. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вивчивши та дослідивши подані до суду докази, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню виходячи із наступного.\~ Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого 29 січня 2012 року народився син [PERSON]. На підставі рішення Коломийського міськрайонного суду від 13 серпня 2014 року з відповідача стягуються аліменти на утримання сина у розмірі по 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка ствердила, що зазначений розмір аліментів вважає заниженим і недостатнім для матеріального забезпечення дитини зі сторони батька. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2 ст.182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ст. 192 ч.1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо\~\~батьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із того, що неповнолітня дитина сторін проживає окремо від батька і перебуває на утриманні матері. Виходячи із зазначеного та беручи до уваги, що відповідач є здоровим та працездатним чоловіком, на утриманні нікого не має,то суд вважає, що за даних обставин він спроможний оплачувати більший розмір аліментів ніж визначений рішенням суду в 2014 році, оскільки сплачуваний ним не може забезпечити потреб дитини на що обґрунтовано посилається позивачка. На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст. 180, 181, 182, 184, 192 СК України,

Outcome: approved