Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

09 липня 2021 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом. Свій позов обґрунтовувала тим, що 10 лютого 2018 року між нею та відповідачем [PERSON] зареєстровано шлюб у виконавчому комітеті Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 03. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] . Від спільного подружнього життя у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] , виданого Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 747. Подружнє життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, втрату взаєморозуміння, внаслідок чого почали виникати конфлікти, суперечки, непорозуміння. Напружені відносини у сім`ї не сприяють повноцінному розвитку дитини. Із березня 2021 року їх шлюб носить чисто формальний характер, оскільки фактично вони не підтримують сімейно-щлюбні відносини та не проживають разом із вказаного часу, кожен з них живе своїм життям. Подальше перебування у шлюбі суперечить їх інтересам, примирення між ними неможливе, майнового спору між ними немає. Син проживає з відповідачкою за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає, домовитись щодо сплати аліментів з нею не бажає, у зв`язку з чим вона змушена звернутись до суду. Він має офіційний стабільний дохід, працює водієм, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина, є фізично здоровою, працездатною особою, має у приватній спільній частковій власності - 1/4 частину квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідач аліментів нікому не сплачує аліментів, на утриманні інших неповнолітніх дітей в нього не має, непрацездатних батьків не має. 04 серпня 2021 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання для розгляду по суті на 01 жовтня 2021 року. Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином, подала заяву, в якій просила позов задовольнити, розглядати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяву, в якій проти задоволення позову не заперечував, просив розглядати справу у його відсутність. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 лютого 2018 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] зареєстровано шлюб у виконавчому комітеті Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 03. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] . Від спільного подружнього життя у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] , виданого Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 747. Так, відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Також, у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" № 11 від 21.12.2007 року роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бут розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитина-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. У рішенні суду у справі про розірвання шлюбу, зокрема, має бути зазначено дата й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім`ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС. Таким чином, виходячи з аналізу вищенаведених положень законодавства, шлюб має добровільний характер, ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання. При цьому, незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвати шлюбу. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я; матеріальне становище дитини; стан здоров`я; матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч.1, 2, 5 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Отже, встановивши не бажання позивача та відповідача продовжувати шлюбні стосунки та відсутність будь-яких переконливих доказів того, що сторони вчиняють дії, направлені на збереження сім`ї, суд дійшов висновку про те, що подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам сторін. Враховуючи вищевикладене та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач цьому не заперечував, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим. В частині позовних вимог, що стосуються стягнення аліментів, то наявність у сторін дитини, а також спільний обов`язок батьків щодо утримання неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, суд дійшов висновку про задоволення позову в цій частині.

Outcome: approved