Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-14 00:00:00

12.10.2021 року адвокат Долженко О. М. в інтересах [PERSON] , [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Перша Миргородська нотаріальна контора про звільнення майна з під арешту. Просила зняти заборони відчуження квартири [ADDRESS] , накладені на підставі постанови Миргородської виконавчої служби б/н від 15.03.2004 р., реєстратором, Першою Миргородською державною нотаріальною конторою за реєстраційними номерами: 1844740, 1849215, 1849221. В обгрунтування позову зазначила, що позивачки є власниками квартири [ADDRESS] . Нещодавно позивачки вирішили продати належну їм квартиру. Однак при збиранні документів для переоформлення квартири, вони дізналися, що на підставі Постанови Миргородської виконавчої служби б/н від 15.03.2004 р. реєстратором Першою Миргородською державною нотаріальною конторою на зазначену квартиру були накладені арешти: 05.04.2005 р. за реєстраційним номером 1844740, 06.04.2005 р. за реєстраційним номером 1849215, 06.04.2005 р. за реєстраційним номером 1849221. Жодних боргових зобов`язань позивачки ні перед ким не мали і не мають. Можливо борги були у колишньої власниці частки квартири, яка успадкована позивачками. Підстави накладення арешту дослідити на даний час не можливо, оскільки відповідно до відповіді на адвокатський запит ВДВС повідомив, що згідно відомостей Автоматизованої системи виконавчих проваджень відкриті/незавершені провадження про стягнення заборгованості (боргів, штрафів, аліментів тощо) з [PERSON] та [PERSON] на виконанні відділу відсутні, інформація щодо підстав накладення чи зняття арешту з майна [PERSON] та [PERSON] у відділі станом на 06.10.2021 р. відсутня. Згідно Закону України «Про нотаріат», нотаріуси не мають права надавати адвокатам у відповідь на адвокатський запит інформацію, що містить нотаріальну таємницю. Отже, квартира [ADDRESS] фактично належить позивачкам, однак реалізувати в повній мірі своє право розпорядитись нею вони не мають можливості, так як на квартиру накладено арешти. Право власності позивачок є порушеним та підлягає захисту, тому з метою захисту свого права власності на квартиру позивачки звернулися в суд з даним позовом. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13 жовтня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи призначено на 24 листопада 2021 року. 24.11.2021 року судове засідання не відбулося у зв`язку із перебуванням судді на лікарняному. Розгляд справи призначено на 07.12.2021 року. 07.12.2021 року судове засідання не відбулося у зв`язку із неявкою сторін. Розгляд справи призначено на 15.12.2021 року. В судове засідання 15.12.2021 року сторони не з`явились, позивачі [PERSON] , [PERSON] та представник позивачів - адвокат Долженко О. М. надали до суду заяви в яких просили розгляд справи провести за їх відсутності, наполягають на задоволенні позовних вимог (а. с. 44, 45, 46). Відповідач Миргородський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) явку свого представника в судове засідання не забезпечив, повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи (а. с. 60), відзиву чи інших заперечень до суду не надали. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Першої Миргородської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву в якій просив розглянути справу без їх участі (а. с. 49). Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень\~ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи та письмові докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] ,\~ [PERSON] \~є \~власниками квартири\~ [ADDRESS] ,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~право власності\~серії [NUMBER] \~від 24.05.2004\~р.,\~витягом про\~реєстрацію права\~власності на\~нерухоме майно\~№ 3682512\~від 26.05.2004\~р.,\~свідоцтвом про\~право на\~спадщину по\~закону від\~31.01.2007\~р.,\~зареєстрованим в\~реєстрі за\~№ 1-504,\~витягом про\~реєстрацію права\~власності №\~13677715\~від 23.02.2007\~р.,\~а також\~наказом управління\~архітектури \~та державного\~архітектурно-будівельного\~контролю про\~зміну адреси\~об`єкту нерухомого\~майна з\~метою упорядкування\~нумерації №\~60\~від 21.08.2019\~р.,\~відповідно до\~якого змінено\~адресу об`єкта\~нерухомого майна\~багатоквартирному житловому\~будинку у\~ [ADDRESS] \~на [ADDRESS] .(а. с. 13, 14, 15, 16, 17). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 276818916 від 27.09.2021 року реєстратором Першою Миргородською державною нотаріальною конторою 05.04.2005 року на спірну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] накладено обтяження арешт за № 1844740. Підстава накладення обтяження постанова Миргородської виконавчої служби б/н від 15.03.2004 року (а. с. 18, 38). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 289082125 від 08.12.2021 року реєстратором Першою Миргородською державною нотаріальною конторою на спірну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] накладено обтяження арешти: 05.04.2005 року за № 1844740, 06.04.2005 року за № 1849215, 06.04.2005 року за № 1849221-на невизначене майно, все майно. Підстава накладення обтяження постанова Миргородської виконавчої служби б/н від 15.03.2004 року. Наказом управління\~архітектури \~та державного\~архітектурно-будівельного\~контролю про\~зміну адреси\~об`єкту нерухомого\~майна з\~метою упорядкування\~нумерації №\~60\~від 21.08.2019\~р.,\~змінено адресу\~об`єкта нерухомого\~майна багатоквартирному\~житловому будинку\~у [ADDRESS] \~на [ADDRESS] . Таким чином, вбачається, що постанова Миргородської виконавчої служби б/н від 15.03.2004 року про накладення арешту на квартиру була видана 15.03.2004 року , тобто до того, як позивачі [PERSON] , [PERSON] стали співвласниками квартири (24.05.2004 року). Миргородський відділ державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного управління Міністерства юстиції (м. Суми) на адвокатський запит від 29.09.2021 про надання інформації щодо наявності виконавчих проваджень стосовно [PERSON] та [PERSON] та надання копії постанови, на підставі якої накладений арешт на майно боржників, листом від 06.10.2021 року № 22604 (а. с. 25) повідомив, що згідно відомостей Автоматизованої системи виконавчих проваджень (далі-АСВП) відкриті/незавершені виконавчі провадження про стягнення заборгованості (боргів, штрафів, аліментів, тощо) з [PERSON] та [PERSON] на виконанні відділу відсутні. Інформація щодо підстав накладення чи зняття арешту з майна [PERSON] та [PERSON] у відділі станом на 06.10.2021 відсутня. Перевіркою відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна виявлено обтяження - арешт нерухомого майна реєстраційний номер 1844740, який зареєстровано 05.04.2005 Першою миргородською державною нотаріальною конторою на підставі постанови б/н виданої 15.03.2004 Миргородською виконавчою службою на кімнату за адресою [ADDRESS] [PERSON] за адресою кв. [ADDRESS] , на підставі наказу про зміну адреси №60 від 21.08.2019 р.) по [ADDRESS] , власником якого зазначено [PERSON] та [PERSON] . Одночасно запропоновано для отримання більш детальної інформації та копії постанови б/н виданої 15.03.2004 Миргородською виконавчою службою, згідно якої 05.04.2005 Першою Миргородською державною нотаріальною конторою зареєстровано обтяження - арешт, реєстраційний номер обтяження 1844740 на кімната за адресою [ADDRESS] , власником якого зазначено [PERSON] , звернутись за адресою [ADDRESS] , де на даний час зберігаються архівні справи Першої Миргородської державної нотаріальної контори. Згідно наданої Полтавським обласним державним нотаріальним архівом копії постанови Миргородського відділу державної виконавчої служби Миргородського міського управління юстиції б/н від 15.03.2004 р., 15.03.2004 р. накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] , [ADDRESS] та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить [PERSON] (а. с. 38). Вказана постанова видана при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-721, виданого 26.01.2001 року Миргородським міським судом про стягнення з [PERSON] боргу в сумі 1633 грн. 63 коп. на користь ДП «Миргородкурорт». На запит суду Приватним акціонерним товариством лікувально-оздоровчих закладів «Миргородкурорт» надано відповідь № 1490 від 14.12.2021 року, з якої слідує, що 19.06.2002 року Дочірнє підприємство Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» - «Миргородкурорт», на підставі протоколу загальних зборів ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» № 2 від 19.06.2002 року перетворене в Закрите акціонерне товариство лікувально-оздоровчих закладів «Миргородкурорт». 29.04.2011 року Закрите акціонерне товариство лікувально-оздоровчих закладів «Миргородкурорт» змінило найменування на Приватне акціонерне товариство лікувально-оздоровчих закладів «Миргородкурорт». [PERSON] не значиться серед боржників Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів «Миргородкурорт». Беручи до уваги, що згідно повідомлення Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного управління Міністерства юстиції (м. Суми) відкриті/незавершені виконавчі провадження про стягнення заборгованості (боргів, штрафів, аліментів, тощо) з [PERSON] та [PERSON] на виконанні відсутні, а згідно повідомлення Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів «Миргородкурорт», яке є правонаступником ДП «Миргородкурорт», [PERSON] не значиться серед боржників Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів «Миргородкурорт» суд приходить до висновку, що [PERSON] погашено борг в сумі 1633 грн. 63 коп. на користь ДП «Миргородкурорт» на виконання виконавчого листа № 2-721, виданого 26.01.2001 року Миргородським міським судом, а тому перестали існувати обставини, які стали підставами для винесення постанови Миргородського відділу державної виконавчої служби Миргородського міського управління юстиції б/н від 15.03.2004 р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 р. відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Частиною 1 статті 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 статті 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, а на підставі ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Враховуючи вищевикладене, той факт, що позивачі є законними власниками квартири [ADDRESS] , перестали існувати обставини, які стали підставами для винесення постанови Миргородського відділу державної виконавчої служби Миргородського міського управління юстиції б/н від 15.03.2004 р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, на даний час відсутні документи, на підставі яких нотаріус або державний реєстратор мали б можливість зняти заборони-арешти на нерухомість в позасудовому порядку, тобто орган, який наклав заборони-арешти позбавлений законної можливості їх скасувати, заборони-арешти на нерухоме майно позбавляють позивачів можливості вільно розпоряджатися належним їм майном, оскільки наявність заборон-арештів чинять їм в цьому перешкоди, що грубо порушує гарантоване Конституцією України та іншими нормативно-правовими актами право приватної власності позивачів, суд приходить до висновку про обгрунтованість позову та необхідності його задоволення.

Outcome: approved