Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивач ПАТ КБ " Дельта Банк" в особі свого представника ТОВ « Фінансові Перспективи» в особі Генерального директора Дудника М.П. . який діє на підставі довіреності від 04.01. 2013 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором , що станом на 16.04. 2014 року складає у розмірі 29 584,33 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 16.04. 2014 року є еквівалентом 366 418 ( триста шістдесят шість тисяч чотириста вісімнадцять) гривень 52 коп., обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 10.11. 2006 року між АКІБ « Укрсиббанк», який в подальшому змінив назву на ПАТ «Укрсиббанк» та став правонаступником всіх прав та зобов»язань АКІБ «Укрсиббанк» та фізичною особою [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11074898000. Відповідно до умов вказаного договору відповідачка [PERSON] отримала кредит у сумі 27 914,00 доларів США, який зобов»язувалася повернути у повному обсязі в строк до 10.11. 2013 року або достроково зі сплатою процентів за користування кредитом. АКІБ « Укрсиббанк» свої зобов»язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 27 914,00 доларів США. Згідно з п. 1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов»язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином ( відступлення права вимоги). До нового кредитора відповідно до ст. 514 ЦК України, переходять права первісного кредитора у зобов»язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу вказаних норм 08.12. 2011 року ПАТ «Укрсиббанк» відступило свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами, у тому числі за вище вказаним кредитним договором, ПАТ «Дельта Банк», що підтверджується випискою з Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12. 2011 року та актом прийому передачі документації, що додаються до позовної заяви. У порушення умов кредитного договору, позичальник свої зобов»язання належним чином не виконав, внаслідок чого у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 29 584,33 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 16.04. 2014 року є еквівалентом 366 418 ( триста шістдесят шість тисяч чотириста вісімнадцять) гривень 52 коп. які і просить стягнути з відповідачки. В судове засідання належно повідомлений про час та місце судового засідання представник позивача не з»явився, у письмовому клопотанні за вх. № 31238 від 07.07. 2014 року просив розглядати цивільну справу без участі представника позивача, про результати розгляду справи повідомити. надіславши копію прийнятого рішення. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі ( а.с. 76) . Представник відповідачки [PERSON], який діє на підставі довіреності НАВ 475537 від 05.08.2014 року ( а.с.83) вимоги не визнав та просив у їх задоволенні відмовити, пояснивши суду, що його довірителькою не укладався договір про надання споживчого кредиту № 11074898000 від 10.11. 2006 року з банком та заявку на видачу готівки № 31 від 10.11. 2006 року не підписувала. Про існування зазначених документів вперше дізналася у 2014 році, крім того ніяких грошових коштів від банківської установи не отримувала у зв»язку з чим за її клопотанням була призначена судово-почеркознавча експертиза, що підтверджується висновком № 891 від 25.11. 2014 року, з якого вбачається, що підпис на договорі про надання споживчого кредиту № 11074898000 від 10.11. 2006 року та в заявці на видачу готівки № 31 від 10.11. 2006 року, виконані не [PERSON], а іншою особою. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, що 10.11. 2006 року між АКІБ « Укрсиббанк», який в подальшому змінив назву на ПАТ «Укрсиббанк» та став правонаступником всіх прав та зобов»язань АКІБ «Укрсиббанк» та фізичною особою [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11074898000 ( а.с. 5-17), але при вивченні документів які надавалися банком та оригінальних документів які надані в судове засідання представником позивача встановлено, що вони мають суттєві відмінності, а саме: - в оригіналі договору про надання споживчого кредиту № 11074898000 від 10.11. 2006 року, взагалі відсутній підпис [PERSON] на отримання кредиту на а.с. 16 інші підписи від імені [PERSON] суттєво відрізняються в наданих до матеріалів позову копії документів на ім»я [PERSON]. Крім того за клопотанням відповідачки [PERSON] проведена судово-почеркознавча експертиза, відповідно до висновку № 891 від 25.11. 2014 року ( а.с. 184-188) та дослідження експертами почерку відповідачки встановлено, що підпис на договорі про надання споживчого кредиту № 11074898000 від 10.11. 2006 року та в заявці на видачу готівки № 31 від 10.11. 2006 року, виконані не [PERSON], а іншою особою. Тобто, суд приходить до висновку, що висновок є належним доказом в силу вимог ст.57ЦПК України. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Отже, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що доводи позивача не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed