Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивач у підтвердження заявлених вимог посилається на те, що відповідно до укладеної між сторонами Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 25.09.2012 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 5118,98 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобов`язання за генеральною угодою належним чином не виконала, а саме не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що відображено у розрахунку заборгованості за договором, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 09.02.2014 року становить 8007,29 грн. Оскільки, відповідач добровільно не погашає заборгованість за кредитом, тому позивач просить стягнути з неї заборгованість по платежах кредитного договору та судові витрати. Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач [PERSON] звернулася з зустрічним позовом про визнання вказаного договору недійсним, посилаючись на те, що Угода суперечить чинному законодавсту та є недійсною. Вказану Угоду вона підписала внаслідок неправильного сприйняття фактичних обставин цього правочину, що вплинуло на її волевиявлення, не була ознайомлена з усією необхідною для його укладення інформацією, що позбавило можливості прийняти свідоме та обмірковане рішення щодо укладення договору. В Угоді йдеться про заборгованість по договору № SАМDN50ОТС001144371 від 01.09.2008 року (Договір 1), хоча такого договору вона не підписувала. Жодних розрахунків при цьому їй не було надано. В п. 2.1 угоди вказано, що банк надає їй кредит в сумі 5118,98 грн. на строк 24 місяці, хоча жодних коштів їй надано не було. Окрім того Угода належним чином не підписана банком. Як зазначено в п. 1.8 Угоди, при укладенні угоди банк використовує факсимільне відтворення підпису керівника банку, а також відтворення печатки банку технічними печатними засобами. Використання відповідачем факсимільного відтворення підпису та печатки при укладенні кредитного договору є неправомірним. З наведених підстав вважає, що угода є недійсною. У судовому засіданні представник позивача- відповідача Деркач Ю.Ю., посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, вимоги підтримав. Зустрічний позов [PERSON] про визнання договору недійсним не визнав, просить відмовити в його задоволенні за безпідставністю заявлених вимог. У сьогоднішнє судове засідання відповідач - позивач та її представник не з"явилися, у поданій заяві просять справу розглядати за їх відсутності. У минулому судовому засіданні відповідач -позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов про стягнення заборгованості не визнали, а зустрічний позов підтримали і пояснили, що предметом Генеральної угоди від 25.09.2012 р. була реструктуризація заборгованості [PERSON] по договору 1 від 01.09.2008 р., згідно якого відповідачу була видана кредитна картка строком на два роки. Зідно п. 2.1 угоди, банк надає [PERSON] терміновий кредит в розмірі 5118,98 грн, хоча фактично кредит відповідачу не було надано. [PERSON] по цій угоді здійснила погашення. Позивач не надав розрахунку заборгованості за договором, незважаючи на неодноразові вимоги суду, тобто не підтвердив розміру боргу. Зазначену угоду слід вважати не укладеною. Позивач намагається стягнути заборгованість за угодою, по якій не доведено її розміру. Угода належним чином не підписана відповідачем- банком використано факсимільний підпис та печатку, хоча згода сторін на таке використання відсутня та окрім того сплив строк позовної давності. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі вважає, що заявлений позов про стягнення заборгованості підлягають задоволенню, а зустрічний позов задоволенню не підлягає, виходячи з таких підстав: Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, письмових доказів, висновків експертів. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Як вбачається з Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов надання продукту кредитних карт від 25.09.2012 року є посилання на кредитний договір № SАМDN50ОТС001144371 від 01.09.2008 року (Договір 1), укладений між сторонами, на підставі якого відповідач отримала основний кредит, і що заборгованість по цьому договору з дати підписання генеральної угоди складає 5518.98 грн. В п. 2.1 ч. 2 Приєднання до умов і правил надання продукту кредитних карт зазначено, що банк надає позичальнику строковий кредит в сумі 5118,98 грн. на строк 24 місяці, в п. 2.3 - для надання послуг, банк видає позичальнику платіжну картку згідно п.2.1 Генеральної угоди. У п.1.1 Генеральної угоди зазначено, що сторони погодили по Договору 1 зменшити розмір заборгованості, яка виникла в період з дати надання позичальнику кредиту, а саме проценти на 1301. 76 грн, комісію на 0.0 грн, пеню на 0.0 грн, штраф на 561.07 грн. Згідно пояснень [PERSON] випливає, що Договір 1, на який є покликання в Генеральній угоді, не укладала з ПриватБанком. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно із ст. 526,627, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором станом на 09.02.2014 року виникла заборгованість у розмірі 8007,29 грн. , яка складається з: 4893,82 грн. - заборгованість за кредитом, 393,15 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 186,83 грн. - штраф зг.п. 2.2 Генеральної угоди, 500.00 грн. - штраф (фіксована частина), 357,49 грн. (процентна складова). ПАТ КБ "Приватбанк" надав суду для огляду оригінал Генеральної угоди та оригінал Договору 1. Клопотань про призначення почеркознавчої експертизи по цих договорах відповідач не подавала. Із змісту зустрічної позовної заяви [PERSON] вбачається, що вона визнає факт укладення Генеральної угоди. Крім того [PERSON] не надано жодного доказу на спростування вимог банку. При наведених обставинах суд вважає, що первинний позов підлягає задоволенню, а зустрічний позов не підлягає задоволенню.

Outcome: approved