Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

10.09.2018 року позивач звернувся до\~ суду з даним позовом, в якому просив розірвати шлюб з відповідачем, судові витрати покласти на нього. Свої вимоги мотивував тим, що різні погляди на права та обов"язки подружжя, відсутність порозуміння під час вирішення сімейних проблем призвело до поступового погіршення стосунків, у зв'язку з чим більше 20 років не підтримують шлюбних відносин, проживають окремо. Вказав, що їх шлюб остаточно припинив існування, поновлення подружніх відносин та примирення неможливе, а тому змушений звернутися до суду. 04.10.2018 року провадження у справі відкрито та прийнято до розгляду справу у порядку загального позовного провадження. Сторони у підготовче судове засідання не прибули, надали суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності; у письмовій заяві позивач позовні вимоги підтримав повністю, які просив задовольнити; відповідач у письмовій заяві позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечила проти розірвання шлюбу, вказала, що претензій до позивача не має; відзиву на позов від відповідача не надходило. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України,\~ фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Згідно з ст.ст.\~21,\~24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ст.110 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Встановлено, що сторони 18.09.1993 року зареєстрували шлюб у Рудівській сільській раді Прилуцького району Чернігівської області, актовий запис № 12, після укладання шлюбу сторонам присвоєно прізвища Деюн, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу /а.с.7/.\~ Дошлюбне прізвище\~ відповідача [PERSON]. Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, з урахуванням обставин, викладених в позовній заяві, перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї,\~ поступово втратили\~ звязки між собою, а, отже, сімя припинила своє існування. За таких обставин суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б їх інтересам, що має суттєве значення для них, тому є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ч.3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Крім того, оскільки позивач просить усі судові витрати покласти на нього, суд не вирішує питання про стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved