Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Позивач Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Мирноградської міської ради звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа : [PERSON], про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач [PERSON] є матір'ю малолітніх [PERSON],[INFO], та [PERSON],[INFO] Відомості щодо батька дитини [PERSON] були внесені до актового запису відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Батьком дитини [PERSON] відповідно до відомостей з Державного реєстру актів цивільного стану громадян є громадянин КНР [PERSON]. Позивач зазначає, що малолітні [PERSON] та [PERSON] перебувають на первинному обліку служби у справах дітей Виконавчого комітету Мирноградської міської ради та рішеннями Виконкому Мирноградської міської ради від 16.12.2015 року №№ 388,389 їм було надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування та передано під опіку [PERSON], яка зазначена в позові в якості третьої особи. Позивач зазначає, що [PERSON], яка є матір"ю малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], не має реєстрації та постійного місця проживання, ніде не працює, з листопада 2014 року по вересень 2015 року проживала в родині опікуна дітей [PERSON], але вихованням та матеріальним утриманням дітей не займалася, у вересні 2015 року покинула дітей та поїхала з м. Мирноград у невідомому напрямку. Відомостей про місце проживання або перебування батька відповідача [PERSON] у позивача немає. Позивач зазначає, що з пояснень опікуна дітей [PERSON] громадянин КНР [PERSON] з моменту народження сина участі у його вихованні та утриманні не брав, не цікавився долею дитини та не надавав ніякої матеріальної допомоги. Рішенням виконкому Мирноградської міської ради від 05.04.2017р. вирішено питання про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав батьків малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. Позивач просить суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] та відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO] Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 23 жовтня 2017 року було виключено з числа осіб, що приймають участь у справі, заінтересовану особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову, [PERSON] у зв'язку зі смертю зазначеної особи, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Мирноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 03 жовтня 2017 року серії [NUMBER], актовий запис № 629 від 03 жовтня 2017 року (а.с. 152). Відповідно до частини першої статті 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Відповідно до наявних у позивача даних про зареєстроване місце проживання відповідачів дана цивільна справа підсудна Харцизькому міському суду Донецької області. У зв'язку з проведенням на території зазначеного населеного пункту антитерористичної операції, згідно із розпорядженням Голови Вищого спеціалізованого суду України від 02.09.2014 № 27/0/38-14 розгляд цивільних і кримінальних справ, підсудних Харцизькому міському суду Донецької області, здійснюється Добропільським міськрайонним судом. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити (а.с. 160-161). Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду цивільної справи були повідомлені належним чином шляхом надіслання судових повісток за місцем проживання та через оголошення в засобах масової інформації та на офіційному сайті Добропільського міськрайонного суду Донецької області. Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у відсутність відповідачів до суду надано не було. Відповідно до частини першої статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Частиною другою статті 224 ЦПК України передбачено, що у разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Суд вважає за можливе розглянути цивільну справу в порядку заочного розгляду у відсутності відповідачів на підставі доказів, що маються в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне: Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є матір'ю малолітніх [PERSON]., [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області 20 лютого 2015 року серії [NUMBER],актовий запис № 90 від 20.02.2015 року та [PERSON],[INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого повторно 03.06.2014р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харцизького міського управління юстиції в Донецькій області, серії [NUMBER], актовий запис № 9 , від 13.03.2012р., зроблений Виконкомом Зуївської селищної ради м.Харцизька Донецької області. (а.с. 113,114). Як вбачається з копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, виданого 27.08.2015р. Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Димитрівського міського управління юстиції у Донецькій області, відомості про батька дитини [PERSON],[INFO], внесені в актовий запис на підставі ст.135 СК України(а.а.109). Згідно копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, виданого 27.08.2015р. Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Димитрівського міського управління юстиції у Донецькій області, відомості про батька дитини [PERSON], [INFO], є громадянин Китайської Народної Республіки [PERSON] (а.с.110). Відповідно до актів закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я, виданих Димитровською центральною лікарнею 23.09.2015 року, до педіатричного віділення Димитрівської ЦМЛ поступили малолітні діти [PERSON],[INFO], та [PERSON], [INFO], матір"ю яких є [PERSON], місце проживання якої невідомо.(а.с 107-108). Як вбачається з копії заяви від 04.08.2015р. [PERSON], матері малолітніх дітей, на ім"я начальника служби у справах дітей Виконкому Мирноградської міської ради Смикової Г.А., відповідач [PERSON] залишила своїх дітей у [PERSON], до якої іноді приїжджає, але їх вихованням не займається (а.с. 103). Згідно матеріалів справи, 11.08.2015 року [PERSON] звернулася до начальника служби у справах дітей Виконкому Мирноградської міської ради Смикової Г.А. із заявою, в якій зазначила, що в її родині проживає [PERSON], [INFO], яка є матір'ю двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Протягом декількох років мати залишає своїх дітей та від'їжджає у невідомому напрямку. Вихованням та утриманням дітей займається заявниця [PERSON], яка просить службу у справах дітей здійснити заходи щодо захисту прав малолітніх дітей(а.с.104). Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 28.04.2017 року № 017 «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх [PERSON], [PERSON], та [PERSON] відносно малолітнього [PERSON], є доцільність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх дітей (а.с. 100-101). Рішеннями Виконавчого комітету Димитровської міської ради від 21.10.2015 року № 312 та від 21.10.2015 року № 311 малолітнім [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], було надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування (а.с. 111-112). Згідно рішення Виконавчого комітету Димитровської міської ради від 16.12.2015 року № 388 та рішення Виконавчого комітету Димитровської міської ради від 16.12.2005 року № 389 над малолітніми [PERSON] та [PERSON] було встановлено опіку та призначено опікуном зазначених малолітніх дітей [PERSON], [INFO] (а.с. 105,106). Відповідно до інформації, наданої Дошкільним навчальним закладом № 5 «Ладоньки» Мирноградської міської ради 27.04.2017 року № 23, малолітній [PERSON], [INFO], відвідує зазначений навчальний заклад з 01.03.2016 року, дитина знаходиться під опікою [PERSON] з 16.12.2015 року, виховується в багатодітній родині. Опікун [PERSON] належним чином опікується дитиною: ретельно доглядає за її зовнішнім виглядом, цікавиться успіхами дитини, своєчасно приводить і забирає її з дитячого садка (а.с. 102). Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до вимог статті 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і етичний розвиток. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Право дитини на належне батьківське виховання, відповідно до ст.152 СК України, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ч.4ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості. Статтею 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР №789-XII від 27.02.1991р., встановлено, що Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Стаття 164 Сімейного кодексу України передбачає підстави позбавлення батьківських прав, а саме: мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2,4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Статтею 165 СК України встановлено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 16, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно зі статтею 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 Сімейного Кодексу України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: стану здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші істотні обставини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як зазначає позивач в своїх поясненнях, Димитровським міським судом Донецької області від 13.05.2016 прийнято рішення про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] з матері дітей [PERSON] на користь опікуна [PERSON] (а.с. 14). Відповідно до матеріалів справи(а.с. 152 ) опікун [PERSON] померла. З матеріалів справи вбачається, що особа, якій малолітні діти [PERSON] та [PERSON] були передани під опіку, а саме [PERSON], померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Мирноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 03 жовтня 2017 року серії [NUMBER], актовий запис № 629 від 03 жовтня 2017 року(а.с. 152). В матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо наявності у малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] інших родичів(баби, діда, тітки та інш.), самостійно суд позбавлений можливості встановити таких осіб під час судового розгляду. В той же час суд має вирішити питання щодо передачи дітей, які залишилися без батьківського піклування під опіку. Відповідно до частини п'ятої статті 167 СК України якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Проаналізувавши викладені обставини, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачі не виявляють до своїх малолітніх дітей батьківського піклування, оскільки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх лікування та навчання, підготовку до самостійного життя. Таким чином, відповідачі протягом тривалого часу навмисно ухиляються від виконання батьківських обов'язків, не цікавляться життям своїх малолітніх дітей, ніяким чином не піклуються про них, не проявляють зацікавленості у їх долі, що свідчить про те, що відповідачі свідомо самоухиляються від виконання батьківських обов'язків. Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, щодо позбавлення батьківських прав [PERSON], відносно малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], а також позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дитини [PERSON], [INFO] Враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] необхідно передати під опіку Органу опіки та піклування Виконкому Мирноградської міської ради та стягнути з відповідачів аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] на користь особи(органу), що буде здійснювати опіку над цими дітьми. Згідно ч. 1, 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ч 3.ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved