Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач являється її батьком. Позивачка вказувала на те, що вона досягнула повноліття 18.01.2015 року і продовжує навчання в Київському національному університеті культури та мистецтв на стаціонарній формі навчання, і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Позивачка вказувала на те, що вона знаходиться на утриманні у своєї матері, а відповідач не надає матеріальну допомогу на її утримання, а тому позивачка просила в судовому порядку щомісячно стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти, як повнолітньої дитини, що продовжує навчання у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, починаючи стягнення з 01.02.2015 року і до закінчення навчання - до 30.06.2018 року. Позивачка в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву в якій просила справу розглядати у її відсутності. У заяві позивачка вказала, що позовні вимоги вона підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та не заперечував щодо стягнення з нього на користь позивачки аліментів в розмірі ? частини з усіх видів його доходу, починаючи з дня подачі позову до суду і до закінчення позивачкою навчання, тобто до 30.06.2018 року включно. Заслухавши пояснення відповідача, покази свідка та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO]. Наведене підтверджує ться копією свідоцтва про народження [PERSON] В судовому засіданні також встановлено, що [PERSON], [INFO], навчається на першому курсі факультету журналістики і міжнародних відносин на денному факультеті Київського національного університету культури і мистецтв, термін навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2018 року. Наведене підтверджується копією довідки вищевказаного навчального закладу від 12.02.2015 року № 515/15. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановле ному цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.ст. 10,60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов"язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. А в ч. 2 цієї ж статті вказано, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Згідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто однією з умов для задоволення позову є можливість платника надавати матеріальну допомогу. Суд враховує обставини, які передбачені в ст. 182 СК України, а також те, що відповідач, крім повнолітньої дочки [PERSON], має ще неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] на утримання якого з відпо відача стягуються аліменти згідно до рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 09.04.2012 року, яке набрало законної сили 19.04.2012 року. Наведене підтверджується копією рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 09.04.2012 року, та копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.07.2012 року. Також суд враховує і те, що відповідач працює в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та отримує пенсію в ГУ ПФУ у Київській області. Суд враховує також і те, що позивачка навчається на денній формі навчання, не працює, проживає та зареєстрована в [ADDRESS] Київського національного університету культури і мистецтв на навчання з 03.10.2014 року, а тому існує потреба у зв»язку з цим у наданні матеріальної допомоги [PERSON] від її батьків. Позивачка вказувала в позові, що вона перебуває на утриманні у своєї матері, а відповідач матеріальної допомоги на утримання позивачки не надає. Враховуючи встановлені судом обставини і вимоги закону, суд дійшов до висновку про те, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дочці [PERSON] на час продовження навчання останньою, але він таку допомогу не надає. Позивачка з вищевказаним позовом звернулася до суду 15.04.2015 року. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] у розмірі ? частини з усіх видів доходу, починаючи з 15.04.2015 року і до 30.06.2018 року включно. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Суд вважає, що позивачці слід відмовити в задоволенні іншої частини позову, оскільки позивачка відповідно до вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України не надала суду належні та безспірні докази про те, що відповідач може (спроможний) надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього дочки [PERSON] на час її навчання у Київському університеті культури і мистецтв у розмірі 1/3 частини з всіх видів доходу. Позивачка не надала суду жодного документу на підтвердження матеріального становища відповідача, та на підтвердження своїх вищевказаних позовних вимог. Також позивачка не подала суду докази відповідно до ч.2 ст. 191 СК України того, що вона вживала заходів щодо одержання вищевказаних аліментів з відповідача починаючи з 01.02.2015 року, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Суд не приймає до уваги покази свідка [PERSON], яка являється матір»ю відповідача про те, що відповідач постійно надає свідку матеріальну допомогу, оскільки сама свідок підтвердила у суді те, що вона являється пенсіонеркою і отримує пенсію. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 198-200,182 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,

Outcome: approved