Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

13.12.2018 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що їй на праві власності належить будинок [ADDRESS]. У зазначеному будинку зареєстровані відповідачі, які є знайомими її онуки. З моменту реєстрації вони за місцем реєстрації не мешкають, їх місцезнаходження позивачеві невідоме, а вказаний факт порушує її права власника, оскільки всі комунальні платежі позивач сплачує самостійно за кількістю зареєстрованих осіб. У зв'язку з цим, позивач просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням. У судове засідання позивач не з'явилася, у позовній заяві вказала про розгляд справи за її відсутності. Відповідачі, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Волноваського районного суду, не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, від них не надійшло повідомлення про причини неявки, клопотань про відкладення справи також не надходило, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 20.10.1999 року позивачу належить будинок [ADDRESS] (а.с.4). Відповідно до довідки в.о. Старогнатівського сільського голови №02/16-534 від 13.12.2018 року за вищевказаною адресою зареєстровані позивач та відповідачі з 04.06.2013 року (а.с.5) Згідно з актом обстеження факту проживання громадян від 13.12.2018 року відповідачі за місцем реєстрації не мешкають з 2014 року. Фактично за місцем реєстрації мешкала лише позивач. Згідно ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом при відсутності члена сім'ї без поважних причин більше одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст.. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. При цьому усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення, про позбавлення права користування жилим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення фізичної особи померлою. Враховуючи вищевикладене, суд вважає підтвердженим факт не проживання відповідачів більше одного року в будинку [ADDRESS] без поважних причин, своїх особистих речей в будинку вони не мають, тому позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 316, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved