Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

04.10.2017 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій вказав, що він є співвласником житлового будинку [ADDRESS]. Іншими співвласниками зазначеного житлового будинку були мати заявника [PERSON], її чоловік [PERSON] та брат заявника [PERSON]. Право власності на житловий будинок вони набули на підставі договору міни від 12.08.1994 р. реєстровий №І-956. Зазначені обставини підтверджуються дублікатом договору від 13 березня 2017 року реєстровий №1-24. Співвласник [PERSON] помер, що підтверджується дублікатом договору. У зв'язку з втратою договору та для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, 13.09.2017 р. в Запорізькому обласному державному нотаріальному архіві [PERSON] отримала дублікат вищевказаного договору. Ознайомившись з дублікатом договору, заявник виявив, що його прізвище в договорі не збігається з прізвищем, зазначеним в паспорті, що підтверджується дублікатом договору та паспортом [NUMBER] від 26.11.1996 р. При укладенні договору заявник не був присутнім, від його імені договір уклала [PERSON] на підставі наданої заявником довіреності. Державний нотаріус Токмацької державної нотаріальної контори Султан Т.Г. при нотаріальному оформленні та посвідченні договору в його тексті помилкового вказала прізвище заявника як «[PERSON]» (російською мовою). Відповідно до п.6.12 розділу VI Правил ведення нотаріального діловодства, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010 р. №3253/5, текст нотаріально оформленого документа (договору, заповіту, довіреності, заяви тощо) повинен бути викладений зрозуміло, чітко, грамотно, не повинен мати підчисток, з дотриманням вимог чинного законодавства. У разі якщо текст нотаріально оформлюваного документа викладено неграмотно, нечітко (незрозуміло), зміни чи доповнення до нього вносяться та оформлюються нотаріусом у порядку, встановленому законодавством. На теперішній час жодним нормативно-правовим актом не врегульований порядок внесення змін до тексту нотаріально оформленого документа, у зв'язку з чим нотаріус не має правових підстав для внесення змін до тексту договору міни. Також заявник зазначив, що відповідно до абзацу другого пункту 6.13 розділу VI Правил виправлення помилки застерігається нотаріусом, який вчиняв нотаріальну дію, після посвідчу вального напису, із зазначенням дати і проставленням свого підпису і печатки на такому застереженні. На теперішній час в Єдиному реєстрі нотаріусів відсутні відомості про нотаріуса Султан Т.Г., яка нотаріально оформила та посвідчила договір, що підтверджується відомостями, які містяться на офіційному веб-сайті «Єдиний реєстр нотаріусів» (http://ern.minjust.gov.ua/pages/default.aspx?). Інший нотаріус не має права виправити помилку в тексті договору. Таким чином, вирішити питання про виправлення помилки в тексті нотаріально оформленого документа можливо лише в судовому порядку - шляхом встановлення факту належності цього документа заявнику. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначні в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з п.1 ч.1 ст.27 ЗУ від 01.07.2004 р. №1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державні реєстрації, чи його дубліката. На підставі зазначеної норми права дублікат договору є правовстановлюючим документом. Метою встановлення факту належності заявнику дубліката договору є підтвердження його права спільної сумісної власності на житловий будинок [ADDRESS] та усунення перешкод в розпорядженні належним йому майном. Факт належності йому дубліката договору заявник підтверджує наступним. В його свідоцтві про народження, складеному російською мовою прізвище заявника зазначене як «[PERSON]», його батьками зазначені «[PERSON]» та «[PERSON]», В паспорті заявника та свідоцтві про одруження [NUMBER] від 18.09.1999 р. його прізвище зазначене як «[PERSON]». Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 21.11.1981 р. [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Зазначені обставини підтверджують іншу обставину, а саме те, що [PERSON] є матір'ю заявника. Саме мати заявника [PERSON] на підставі наданої заявником довіреності від його імені уклала договір. Також про те, що договір був укладений від імені заявника свідчить повний збіг його ім'я та по батькові з ім'ям та по батькові «[PERSON]», та схожість написання прізвища - різниця міститься лише в одній зайвій літері. У зв'язку з зазначеним заявник вважає, що його прізвище було помилкового змінене в тексті договору держаним нотаріусом. В зв'язку з цим заявник просить суд встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу - дубліката договору міни від 12 серпня 1994 року реєстровий №І-956, виданого 13 березня 2017 року державним нотаріусом Запорізького обласного державного нотаріального архіву Кибальною Т.М. реєстровий №1-24. Заявник [PERSON] в судовому засіданні свою заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підтримав повністю. Пояснив, що нотаріусом в договорі міни в його прізвищі було вказано одну зайву букву. Коли він ознайомився з дублікатом договору, то виявив помилку. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заяву [PERSON] підтримала повністю, пояснила, що [PERSON] є її сином, в 1994 р. на підставі довіреності вона від його імені уклала договір міни, який було втрачено. Нотаріусом в договорі міни в прізвищі її сина [PERSON] було вказано зайву букву. Заінтересована особа [PERSON] в судому засіданні заяву [PERSON] підтримав повністю, пояснив, що [PERSON] є його братом. В договорі міни в прізвищі брата нотаріусом було вказало зайву букву. Суд, вислухавши пояснення заявника та заінтересованих осіб, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що в дублікаті договору міни від 12.08.1994 р. зареєстрованому в реєстрі за №І-956 вказано, що даний договір уклала [PERSON], діючи від себе та від імені [PERSON], на підставі довіреності, посвідченої від його імені 26.07.1994 р. Токмацькою державною нотаріальною конторою в реєстру №1307. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.04.1976 р. вбачається, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO] Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 21.11.1981 р. [PERSON], [INFO] уклала шлюб з [PERSON], [INFO], після укладення шлюбу дружині присвоєне прізвище [PERSON]. З паспорта серії [NUMBER] виданого Токмацьким МВ УМВС України в Запорізькій області 26.11.1996 р. та свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 18.09.1999 р. вбачається, що прізвище заявника «[PERSON]». Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту належності [PERSON] правовстановлюючого документу - дубліката договору міни від 12 серпня 1994 року реєстровий №І-956, виданого 13 березня 2017 року державним нотаріусом Запорізького обласного державного нотаріального архіву Кибальною Т.М. реєстровий №1-24. П.6 ч.1 ст.256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім"я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім"ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Outcome: approved