Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду, зазначивши , що [INFO] року померла її бабця - [PERSON], яка залишила спадкове майно, серед якого є жилий будинок, що розташований в [ADDRESS] [PERSON] зазначила, що за життя бабця залишила заповіт на її користь на вищезазначений житловий будинок та на земельну ділянку ,розміром 5,88 га, але оформити спадок ,зокрема,житловий будинок, позивач не може через відсутність правовстановлюючих документів на вказане домоволодіння, тому просить визнати право власності на спадковий будинок в судовому порядку. При цьому позивачка посилається, що спадок вона прийняла, звернувшись із заявою до нотаріуса та вже отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна - 1/3 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 17,6434 га. За даними погосподарського обліку Мирнодолинської сільради вищезазначений будинок зареєстрований на ім'я [PERSON] . Позивачка та її представник в судове засідання не з'явились, належним чином повідомлені про день розгляду справи. Представник позивача звернувся із заявою про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача - Мирнодолинської сільради Олександрівського району Донецької області звернувся до суду із заявою про визнання позову в повному обсязі, просить розглянути справу без участі представника. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вивчивши письмові докази, встановив таке. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] року, про що виконкомом Мирнодолинської сільської ради Олександрівського району Донецької області зроблено актовий запис 26 вересня 2016 року за № 10 . а.с.6 У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За ст.1222 ч.1 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Згідно із ст.ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Суду надана копія спадкової справи №2/2017, відкритої приватним нотаріусом Олександрівського районного нотаріального округу Донецької області Левочкою М.М. 10 січня 2017 року за заявою [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Отже, позивачка прийняла спадщину після смерті [PERSON] . З матеріалів спадкової справи вбачається ,що померла [PERSON] заповіла житловий будинок [PERSON], а земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,розміром 17,64 га,в рівних частинах спадкоємцям: [PERSON],[PERSON] та [PERSON], склавши про це заповіт 24 травня 2011 року,який було посвідчено секретарем Мирнодолинської сільради Олександрівського району Донецької області та зареєстровано у реєстрі за № 07. Надалі заповіт не скасовувався та не змінювався. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого [PERSON] приватним нотаріусом Олександрівського районного нотаріального округу Донецької області Левочкою М.М. 24 травня 2017 року,вона отримала у спадщину 1/3 частину земельної ділянки, площею 17,6434 га, кадастровий номер [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що за життя належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Олександрівською районною державною адміністрацією Донецької області 28 травня 2008 року та зареєстрованого в Книзі запису державних актів на право власності на землю за №010816502511829. Постановою приватного нотаріуса Олександрівського районного нотаріального округу Донецької області Левочкою М.М. від 24 травня 2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок після смерті - [PERSON] через ненадання правовстановлюючого документа на жилий будинок. а.с.10 Вирішуючи спір про право власності позивача на спадкове майно суд виходить з такого. Згідно зі ст.31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» , до відання виконавчих комітетів міських рад належать делеговані повноваження щодо прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів у порядку, встановленому законодавством, а також видача забудовникам технічних умов на проектування, будівництво, реконструкцію будинків та споруд. Державний комітет будівництва, архітектури та житлової політики України своїм листом від 23 березня 1999 N 12/5-126 «Щодо оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію», роз'яснив, що по об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто, до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається бюро технічної інвентаризації (до врегулювання цього питання законодавчими та нормативними актами). Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків", до компетенції виконкомів місцевих рад відносились питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначався рік введення в експлуатацію будинку. Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. З моменту внесення сільською радою народних депутатів запису в погосподарську книгу про будівництво житлового будинку, громадянин набував статусу власника цього житлового будинку. Будинки, що підлягають реєстрації, повинні бути закінчені будівництвом і прийняті в експлуатацію за актом, затвердженим виконкомом місцевої Ради депутатів трудящих (п. 4 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженій Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 р.) За наданою Мирнодолинською сільською радою Олександрівського району Донецької області копією облікової картки об'єкта погосподарського обліку, домоволодіння [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON], рік забудови - 1979. а.с.12 Таким чином, враховуючи,що спірний будинок збудовано у 1979 році, тобто, до 5 серпня 1992 року , перебування його на погосподарському обліку свідчить про прийняття будинку в експлуатацію . Відповідність будинку [ADDRESS] будівельним нормам підтверджено складеним Олександрівським БТІ технічним паспортом від 1 березня 2017 року. Крім того, у паспорті зазначено також рік забудови -1979. а.с.13-16 Суд враховує, що всі господарсько-побутові будівлі та споруди у домоволодіннях, які належать громадянам і були побудовані до указу Президії Верховної Ради Української РСР від 22.01.79 «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», і під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не відносяться до категорії самовільних (самочинних). Отже, суд вважає встановленим право власності [PERSON] на жилий будинок [ADDRESS] на день її смерті. З урахуванням того, що позивачка є спадкоємцем [PERSON] за заповітом , позов підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved