Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

У квітні 2019 року [PERSON] звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Так, відповідно до позовної заяви сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.08.2016 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] . Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачкою, посилаючись на те, що фактичне подружнє життя між сторонами припинене в липні 2019 року, вони проживають окремо, відновлювати з нею шлюб він не має бажання, оскільки це суперечить його інтересам розвиватись фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи і гідності. Неможливість спільного проживання викликана особистими мотивами кожного із подружжя. 25.07.2019 року протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями визначено головуючою суддею Величко Т.О. 01.08.2019 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначене підготовче судове засідання. 22.10.2019 року закрите підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з"явився, при подачі позову просив розглянути справу без його участі, при цьому не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не з"явилась, про судові засідання була повідомлена належним чином, що підтверджується зворотніми повідомленнями про вручення повісток. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористалась. Документів, що підтверджують поважність причин її відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло, а тому суд вбачає за можливе проводити розгляд справи у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами по справі 19.08.2016 року укладено шлюб у Приморському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1391 (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Статтею 51 Конституції України проголошено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з приписами статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст.112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім"ї не можливе, сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, а тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved