Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

У січні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, про позбавлення батьківських прав, в якому просила суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову позивач посилалася на те, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі, від якого у них народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . З 2015 року вона з дитиною проживають окремо. З того часу відповідач припинив спілкування з дитиною, матеріальної допомоги не надає, у вихованні дитини участі не приймає, аліменти не сплачує, внаслідок чого виникла заборгованість. У зв`язку з тим, що відповідач ухиляється від утримання та виховання дитини, вона змушена звернутися до суду із зазначеним позовом. У судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити на підставах, зазначених у позові, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, при ухваленні рішення просить врахувати інтереси дитини. Суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними правовими актами, визначеними в Україні. Згідно ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 153 СК мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у тому разі, коли вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. ч. 3,4 ст. 167 СК України дитина за бажанням другого з батьків може бути передана йому. Якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід дитини, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. З роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 15, в абзаці 2 п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" встановлено, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, І судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. У судовому засіданні встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав та призначення опікуна обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. З висновку Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] від 20.08.2018 року за № 2361/0/2-18 вбачається, що дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом із своєю матір`ю, яка виховує дитину. Батько вихованням дочки не займається, не цікавиться її життям, навчанням, матеріально не забезпечує, має заборгованість зі сплати аліментів, місце проживання батька не встановлено. Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки про реєстрацію та склад сім`ї № 209 від 05.06.2018 року, виданою Квартальним комітетом м. Павлоград № 59, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з дочкою [PERSON] , [INFO] . Відповідач аліменти на користь [PERSON] не сплачує, станом на 21.06.2018 року має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 29 949,00 грн., що підтверджується довідкою Павлоградського МР ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області. З копії довідки, виданої ДНЗ № 53 "Гвоздичка" Павлоградської міської ради, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зарахована до дошкільного закладу 02.06.2017 року. За період перебування дитини у закладі навчанням та вихованням цікавилася тільки мати [PERSON] , відвідувала батьківські збори, допомагала у проведенні свят, підтриманні санітарно-гігієнічного стану у групі, брала участь у заходах, які проходили у групі та садочку. Батько до дитини у заклад не приходив, не цікавився її вихованням, в дошкільному закладі його не бачили жодного разу. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків по вихованню неповнолітньої дитини, не піклується про дитину та матеріально її не забезпечує, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, а тому, враховуючи характер ставлення відповідача до дитини, приймаючи до уваги висновок Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області щодо доцільності позбавлення батьківських прав суд вважає за необхідне застосувати крайній захід впливу та позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved