Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

04.08.2016 року позивач звернулися до суду із зазначеним позовом, в якому вказував, що 10 грудня 2015 року помер її чоловік [PERSON]. Після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається з різного нерухомого майна, в тому числі і з обєкта будівництва: житловий будинок літ. «АІІ» (6-ть кімнат, загальною площею 437,3 кв.м, житлова площа 127,0 кв.м), підвал - літ. «АІ» (площею 206,7 кв.м), відкрита веранда - літ. «а1» (площею 18,8 кв.м), навіс - літ. «Б» (площею 42,9 кв.м), альтанка - літ. «В» (площею 28,6 кв.м), колонка питна - літ. «К», яма вигрібна - літ. «Л», «М», розташовані за адресом: Київська область, Бориспільський район, село Жовтневе, вулиця Центральна, будинок №58а. 12 жовтня 2006 року [PERSON] склав заповіт, в якому зазначив, що все майно де б воно не було із чого б воно не складалось, він заповідає їй. Протягом шести місяців з часу відкриття спадщини вона подала заяву про прийняття спадщини. За спливом шести місяців з часу відкриття спадщини вона подала нотаріусу заяву про видачу їй свідоцтва про право на спадщину. Нотаріус видат їй свідоцтво про спадщину відмовився у зв'язку з тим, що у неї відсутній документ, що посвідчує право власності її чоловіка на вищевказаний житловий будинок. У звязку з цим просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на обєкт незавершеного будівництва (житловий будинок «АІІ» (загальною площею 437,3 кв. м., житлова площа 127 кв.м.), підвал «А'І» (площею 206,7 кв.м.), відкрита веранда «а1» (площею 18,8 кв.м.), навіс літній «Б» (площею 42,9 кв.м.), альтанка «В» (площею 28,6 кв.м.), колонка питна «К», яма вигрібна «Л», «М»), вартістю 2634927 грн. 00 коп., розташованого за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Жовтневе, вул. Центральна, 58-а, що належав на праві власності [PERSON], який помер 10.12.2015 року. Позивач та представник позивача в судове засідання не зявилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, 28.02.2017 року через канцелярію суду представник позивача надав заяву, в якій просить суд слухати справу за наявними матеріалами справи, без технічної фіксації судового засідання. Представник [PERSON] сільської ради Бориспільського району Київської області до суду не зявився, повідомлений належними чином про час та місце розгляду справи. В матеріалах справи наявний лист від 06.09.2016 року від відповідача [PERSON] сільської ради Бориспільського району Київської області, в якому просить суд проводити розгляд справи без участі представника сільської ради за наявними у справи матеріалами (а.с.122). Третя особа в судове засідання не зявилася, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи. Відповідно до листа від 08.09.2016 року третя особа відділ містобудування та архітектури Бориспільської районної державної адміністрації Київської області при вирішення справи покладається на думку суду та просить розгляд справи проводити у її відсутність (а.с.40). Дослідивши наявні в справі матеріали, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позову [PERSON] з наступних підстав. Згідно ст.1268 спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти. Стаття 1222 ЦК України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Встановлено, що 10 грудня 2015 року помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-БК № 355823 від 11 грудня 2015 року (а.с.5). Після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається з різного нерухомого майна, в тому числі і з обєкта будівництва: житловий будинок літ. «АІІ» (6-ть кімнат, загальною площею 437,3 кв.м, житлова площа 127,0 кв.м), підвал - літ. «АІ» (площею 206,7 кв.м), відкрита веранда - літ. «а1» (площею 18,8 кв.м), навіс - літ. «Б» (площею 42,9 кв.м), альтанка - літ. «В» (площею 28,6 кв.м), колонка питна - літ. «К», яма вигрібна - літ. «Л», «М», розташовані за адресом: Київська область, Бориспільський район, село Жовтневе, вулиця Центральна, будинок №58а. Вищезазначене нерухоме майно за життя [PERSON] ввів в експлуатацію, але не отримав свідоцтва про право власності, що підтверджується Декларацією про готовність обєкта до експлуатації від 10.12.2015р., Технічним паспортом на садибний житловий будинок від 05.11.2015 року, державним актом на право власності на земельну ділянку від 13.03.2006 року(а.с.8-22). 12 жовтня 2006 року [PERSON] склав заповіт, в якому зазначив, що все майно де б воно не було із чого б воно не складалось, він заповідає своїй дружині [PERSON] (а.с.6). Як вбачається з пояснень позивача, протягом шести місяців з часу відкриття спадщини вона подала заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального органу [PERSON]. Зі спливом шести місяців з часу відкриття спадщини вона подала нотаріусу заяву про видачу їй свідоцтва про право на спадщину. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального органу [PERSON] видати їй свідоцтво про спадщину відмовився у зв'язку з тим, що у неї відсутній документ, що посвідчує право власності її чоловіка на вищевказаний житловий будинок, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.07.2016 року № 2/02-31 (а.с.23). Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Кодексом про шлюб та сім'ю України 1969 р., який був чинним до 01.01.2004 р., встановлювалось, що майно нажите подружжям за час шлюбу є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном (ст.22). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 41 Конституції України встановлено, що право приватної власності набувається в порядку визначеному законом; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином у позивача виникла необхідність звернутися до суду про визнання права власності на обєкт незавершеного будівництва житловий будинок, за заповітом після смерті [PERSON] Судом також встановлено, що інших спадкоємців, які б своєчасно подали заяви на прийняття спадщини, чи проживали на день смерті разом із спадкодавцем, крім позивача, - не має. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про наявність спору про право з іншими спадкоємцями. Права щодо володіння, користування та розпорядження спадковим майном позивача порушуються, а тому підлягають захисту відповідно до ст. 392 ЦК України, оскільки не визнаються органом, який здійснює державну реєстрацію нерухомого майна. Крім того, згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Беручи до уваги, що позивач, як спадкоємець за заповітом, має право на набуття права власності на обєкт незавершеного будівництва житловий будинок, після смерті [PERSON], а також те, що вона має право на отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак не змогла його отримати з незалежних від неї причин, - позовні вимоги щодо визнання права власності слід задовольнити в повному обсязі. В матеріалах цивільної справи є технічний паспорт на житловий будинок на імя [PERSON] Указані докази свідчать про те, що даний будинок не є обєктом самочинного будівництва (а.с. 22-33). Крім того, згідно відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна (а.с.95-99), за реєстраційним номером майна №23932604 зазначено обєкт незавершеного будівництва, що розташований на земельній ділянці 3220881702:02:002:0038, та знаходиться по вул. Центральній, 58-а в с. Жовтневе Бориспільського району Київської області, вартістю 770256 грн., було зареєстровано 10.07.2008 року за [PERSON] (а.с. 96). Таким чином, право власності на обєкт незавершеного будівництва було зареєстровано за життя [PERSON] У цьому звязку, відсутність правовстановлюючих документів не є перешкодою для отримання даного обєкту спадщини позивачем у порядку спадкування за заповітом. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Оскільки таке свідоцтво видано не було, з незалежних від позивача причин, суд вважає за можливе ухвалити відповідне рішення визнавши спадкоємця власником зазначеного нерухомого майна. Судові витрати за розгляд позовних вимог покласти на позивача, який сплатив їх при поданні позову за клопотанням останніх. На підставі викладеного та ст.ст. 328, 392, 1216, 1218, 1222, 1223, 1241, 1261, ч. 5 ст. 1268, 1297 ЦК України, ст. 41 Конституції України,

Outcome: approved