Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

У березні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд визнати недійсним договір позики № 877546 від 30.07.2020 року укладений між [PERSON] та ТОВ «ФК «Є гроші ком», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «ФК «Преміум Актив» В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що між ним та ТОВ «ФК «Є гроші ком» було укладено договір № 877546 від 30.07.2020 року, відповідно до якого позивачем було отримано позику. Між ТОВ «ФК «Є гроші ком» та ТОВ «ФК «Преміум Актив» було укладено Договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ «ФК «Преміум Актив» отримало право вимоги заборгованості за кредитним договором № 877546 від 30.07.2020 року. Однак, ознайомившись зі змістом договору№ 877546 від 30.07.2020 року, позивач вважає, що укладений договір є недійсним, з наступних підстав: ТОВ «ФК «Є гроші ком» було надано фінансову послугу шляхом обрання форми укладення договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи, проте, позивачем зазначений договір підписано не було. Відповідно до\~ч.2,3\~ст.\~13\~ЗУ «Про\~захист прав\~споживачів» перед\~укладенням договорів\~на відстані\~продавець (виконавець)\~повинен надати\~споживачеві інформацію\~про: найменування\~продавця (виконавця),\~його місцезнаходження\~та порядок\~прийняття претензії; основні\~характеристики продукції; ціну,\~включаючи плату\~за доставку,\~та умови\~оплати; гарантійні\~зобов`язання\~та інші\~послуги,\~пов`язані\~з утриманням\~чи ремонтом\~продукції; \~інші умови\~поставки або\~виконання договору; мінімальну\~тривалість договору,\~якщо він\~передбачає періодичні\~поставки продукції\~або послуг; вартість\~телекомунікаційних послуг,\~якщо вона\~відрізняється від\~граничного тарифу; період\~прийняття пропозицій; порядок розірвання договору. Факт надання інформації повинен бути підтверджений письмово або за допомогою електронного повідомлення. Однак, відповідачем було проігноровано зазначену вимогу та не повідомлено письмово позивачу всю необхідну інформацію щодо умов договору. Відповідач скористався тим, що позивачу, як позичальнику об`єктивно бракувало знань, необхідних для здійснення правильного вибору при підписанні оспорюваного договору, він був введений в оману при отриманні кредитних послуг. Прийняття пропозиції від відповідача укласти електронний договір здійснено шляхом зазначення у відповідному чекбоксі галочки на сторінці сервісу з надання онлайн позик відповідачем та введення одноразового ідентифікатора без заповнення формуляра заяви про прийняття пропозиції в електронній формі, що не відповідає абз. 3 ч. 6 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію». Оскільки порядок акцептування пропозиції відповідачем не відповідали абз. 3 ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію», договір про надання позики, укладений між позивачем та відповідачем є таким, що не прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Також, в оспорюваному договорі не була вказана ціна та сукупна вартість кредиту. У разі відсутності інформації про вартість додаткових та супутніх послуг третіх осіб, які є обов`язковими для отримання споживчого кредиту, для надання такої інформації враховуються вимоги законодавства про споживче кредитування щодо визначення вартості цих послуг відповідно до їх орієнтовної вартості. Однак, працівниками ТОВ «ФК «Є гроші» було проігноровано дані вимоги законодавства та не було видано позивачу розрахунку загальних витрат за споживчим кредитом, тобто витрат, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту. У зв`язку з цим реально нарахований позивачу відсоток за користування кредитом став значно більшим, за зазначений працівниками фінансової установи у розрахунку платежів. Крім того, відповідач ввів в оману позивача щодо істотних умов договору, зокрема, щодо відсоткової ставки за користування кредитом, позивачу не було повідомлено щодо неправомірно великої відсоткової ставки у випадку порушення зобов`язання. Позивач був повідомлений про значно меншу ціну кредиту (відсотків), через що він погодився на укладання зазначених договорів. Також, при укладанні договору було порушено принцип рівності сторін, так як йому запропонували укласти договір на фактично відомих лише відповідачу умовах. При цьому, розмір нарахованих відсотків за кредитним договором значно перевищує розмір заборгованості за ним, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з позовом. В судове засідання позивач не з`явився, разом з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Через канцелярію\~суду від\~ТОВ «ФК\~«Преміум Актив»\~надійшов відзив\~на позовну\~заяву,\~відповідно до\~якого відповідач\~просив суд\~відмовити у\~задоволенні позовної\~заяви в\~повному обсязі,\~зазначивши,\~що \~оспорюваний Договір\~позики був\~укладений за\~допомогою відповідного\~електронного сервісу,\~що міститься\~на офіційному\~сайті ТОВ\~«Фінансова компанія\~«Є Гроші\~Ком».\~Під час\~реєстрації в\~інформаційно-телекомунікаційній\~системі позивач\~надав всі\~необхідні відомості\~шляхом заповнення\~обов`язкових\~реквізитів Договору\~позики та\~проставлянням відмітки\~про надання\~дозволу на\~обробку своїх\~персональних даних\~відповідно до\~сформульованої мети\~їх обробки,\~що відповідає\~вимогам ЗУ\~«Про захист\~персональних даних».\~Порядок надання\~послуг ТОВ\~«ФК «Є\~Гроші Ком»\~закріплено у\~Правилах надання\~грошових коштів\~у позику,\~в тому\~числі і\~на умовах\~фінансового кредиту,\~які також\~містяться на\~сайті www.e-groshi.com. Після заповнення всіх необхідних відомостей про себе, позивач отримав можливість обрати необхідний кредитний продукт, а також суму та строк кредитування, тобто заповнив заявку на отримання кредиту. Після обрання відповідних умов кредитування, відбувалась перевірка кредитоспроможності позивача. Рішення про надання кредиту було прийняте Товариством на підставі автоматизованої обробки персональних даних клієнта та інформації, отриманої про нього із законних джерел, зокрема, інформації бюро кредитних історій. Товариство проінформувало клієнта про прийняте рішення про реєстрацію на сайті та щодо можливості надання кредиту шляхом надсилання СМС-повідомлення на телефонний номер, зазначений в заяві на отримання кредиту. Після схвалення рішення про можливість надання грошових коштів у позику, позивач отримав доступ до тексту договору позики, який містить всі істотні умови. Після ознайомлення з текстом договору позивач натиснув на позначку «Підписати». Після натискання зазначеної позначки, на телефонний номер клієнта, що зазначався ним в анкеті при реєстрації на сайті, було надіслано смс-код, який при підписанні Договору позики Позивач ввів у відповідне поле. Після введення зазначеного коду у поле договір вважається підписаним з боку клієнта. Використання смс-коду в якості підпису є підписом одноразовим ідентифікатором в розумінні Закону України «Про електронну комерцію». Після підписання договору позики, за допомогою платіжної системи було здійснено перерахування грошових коштів з транзитного рахунку Товариства на номер банківської картки, зазначений клієнтом у заявці на отримання кредиту. Жодним доказом не підтверджується наявність в договорі несправедливих умов, позика надається ТОВ «ФК «Є Гроші Ком» виключно після ознайомлення позичальника з Правилами надання грошових коштів у вигляді позики та текстом самого Договору позики. У розділі Договору позики № 3208212394-877546 від 30.07.2020 «Реквізити та підписи сторін» містяться електронні підписи, виконані відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію»; строк, на який надається кредит, визначений п. 1.3. Договору позики та складає 20 днів, позика має бути повернута до 18.08.2020 р.; процентна ставка за кредитом визначена п. 1.5.1. Договору, згідно якого розмір основних процентів складає 2,10% від суми позики щоденно; сума позики зазначена у п.1.1 Договору позики та становить 6500,00 грн; загальна вартість кредиту визначена п.1.1. Договору позики і за весь період разом з відсотками, нарахованими до 18.08.2020, та з комісіями, визначеними умовами договору, складає 8069,00 грн; інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за Договором, визначені п. 1.5.2., п. 4.3. Договору позики; порядок повернення позики зафіксований у Додатку 1 до Договору позики «Графік розрахунків» тощо. Отже, позикодавець надав позивачу вичерпну інформацію, необхідну для укладання Договору щодо фінансової послуги, що є предметом договору. Позивач підписанням договору підтвердив, що ТОВ «ФК «Є Гроші Ком» надало позичальнику інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій позикодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладання відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Отже, позивачу було надано в повному обсязі інформацію, передбачену ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», підтвердженням чого є факт підписання позивачем договору позики. Твердження позивача про те, що оспорюваний договір, укладений між ним та позикодавцем, не прирівнюється до договору, що укладений в письмовій формі, також не відповідає фактичним обставинам, так як оспорюваний договір позики було підписано позивачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора. Підписом одноразовим ідентифікатором в порядку, визначеному ЗУ «Про електронну комерцію» є застосування позичальником СМС-коду, зазначеного у п. 8 оспорюваного договору позики «Реквізити та підписи сторін», а отже договір є таким, що вчинений в письмовій формі відповідно до вимог ЗУ «Про електронну комерцію». \~ \~ \~ \~Твердження позивача про те, що оспорюваний договір є кредитним договором, не може бути підставою для визнання договору позики недійсним через недодержання письмової форми правочину, оскільки оспорюваний договір було укладено в письмовій формі. \~ \~ \~ \~Позивач стверджує, що в оспорюваному договорі не була вказана ціна та сукупна вартість кредиту. При цьому Позивач посилається на Постанову Правління Національного банку України № 168 від 08.06.2017 «Про затвердження Правил розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит». Однак, зазначена Постанова не розповсюджується на діяльність ані позикодавця, ані відповідача, оскільки позикодавець та відповідач є небанківськими фінансовими установами. Оспорюваний Договір позики містить як ціну, так і сукупну вартість кредиту, про що зазначено у п. 1.1 Договору позики. Оспорюваний договір позики не містить вимоги про сплату позичальником додаткових та супутніх послуг третіх осіб, так як такі послуги третіх осіб не є обов`язковими для отримання грошових коштів за оспорюваним договором позики. Перед укладанням договору сторони досягли згоди з усіх істотних його умов, їх волевиявлення було вільним та відповідало внутрішній волі, позикодавцем було надано позивачу повну інформацію про умови надання позики відповідно до вимог чинного законодавства. Таким чином, на думку відповідача, жодними доказами не підтверджено обставини, викладені позивачем в позовній заяві, та такі обставини взагалі суперечать дійсності. Представник третьої особи в судове засідання повторно не з`явився, про час місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 30 липня 2020 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Є ГРОШІ КОМ» та [PERSON] укладено договір позики № 3208212393 877546 (індивідуальна частина оферти, у відповідності до ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1.1. договору, позикодавець надає позичальникові на умовах, що передбачені договором грошові кошти в позику в сумі 6500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою, зазначені в п.1.5. договору. Позика надається за вирахуванням комісії вказаної в п.1.4. договору з суми, що підлягає одержанню позичальником у користування, шляхом перерахування на банківську карту позичальника. Загальна сума позики здорожчання позики за весь період її складає 8069 грн. Відповідно до п. 1.2. договору, Позика надається позичальнику виключно за допомогою Веб-сайту позикодавця, за умови ідентифікації позичальника та використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п. 1.3. договору, строк позики за договором складає 20 днів, позика має бути повернута до 18.08.2020 року. Відповідно до п. 1.4. договору, винагорода позикодавця складає одноразова комісія у розмірі 2,50%, але не менше 100 грн. від суми позики, вказаної в п.п.1.1. договору позики, що підлягає сплаті в момент надання позики та утримується позикодавцем згідно п.1.1. договору. Відповідно до п. 1.4.1. договору, також комісія за обслуговування позики складає 0,10% від суми позики, вказаної в п.п.1.1. договору позики, щоденно. Відповідно до п. 1.4.2 договору, з метою надання можливості позичальнику самостійно, безперешкодно та у будь який час отримувати інформацію щодо його кредитних зобов`язань за договором позикодавець забезпечує функціонування особистого кабінету позичальника, створеного на сайті www.e-groshi.com, протягом усього строку користування позичальником кредитними коштами. Комісія за обслуговування особистого кабінету складає 10 грн. на тиждень, та нараховується з другого дня після отримання позичальником позики та до дня повернення позики. Відповідно до п. 1.4. під час укладання договору позичальник оплачує позикодавцю комісію у розмірі 20 грн. від розміру позики, визначеної у п.п.1.1. договору, за включення до програми лояльності. Відповідно до п. 1.5.1. договору, протягом строку позики, встановленого п. 1.3. договору розмір відсотків за правомірне користування коштами складає: 2,10 % від суми позики щоденно. У разі дострокового повернення всієї суми позики, позичальник повинен сплатити проценти за весь строк позики, встановлений п. 1.3. договору. Відповідно до п.1.5.2 договору у випадку неповернення всієї суми позики в строк, встановлений п. 1.3. договору, здійснюється нарахування процентів на неправомірне користування позикою у розмірі 2,10% від суми неповернутої позики за кожен день прострочення, що складає 766,5% річних. Крім того, додатково до основних процентів, позичальник зобов`язаний сплатити 4,0 % відсоток за неправомірне використання коштів від суми позики за кожен день прострочення з першого дня прострочення. В разі прострочення сплати заборгованості за кредитним договором більш ніж на 30 днів, додаткові відсотки позичальника збільшуються на 2%. Відповідно до п.1.5.4. орієнтовна реальна річна процентна ставка складає 811,0 % . Відповідно до п.1.7. договору, деталізована інформація щодо визначення сукупної вартості позики при нарахуванні відсотків за правомірне використання коштів у відповідності до п.1.5.1. договору зазначена у графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною договору. Відповідно до п.1.8.1. позичальник має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору відмовитися від нього без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Відповідно до п.7.5. договору позичальник підтверджує, що: до укладання договору позичальник отримав від позикодавця інформацію, що визначена у ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та ч. 2 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів»; позичальник повідомлений про свої права згідно ч. 6 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів»; позичальник повідомлений про свої права згідно ст. 8 ЗУ «Про захист прав споживачів»; інформація надана позичальником з дотриманням вимог законодавства про захист прав споживачів та забезпечує вірне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання; до укладення договору надав згоду усвідомлюючи її правові наслідки, на використання, в якості аналога власноручного підпису, для підписання цього договору електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, який надається позикодавцем; надав згоду на передачу та обробку позикодавцем своїх персональних даних з метою оцінки фінансового стану позичальника та його спроможність виконати зобов`язання за договором позики (арк.с.31-39). Відповідно до додатку № 1 до договору № 3208212393 877546 від 30.07.2020 року сторонами погоджено графік розрахунків, відповідно до якого сума кредиту складає 6500 грн., сума процентів складає 1365 грн., комісія за користування коштами 204 грн., разом 8069 грн. Додаток скріплено накладанням електронного підпису кожної сторони (арк.с.40) Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до п. 4 ст. 264 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до висновку, викладеному у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) «реальним» (від лататинського res - річ) вважається договір, що є укладеним з моменту передачі речі або вчинення іншої дії. Для укладення реального договору необхідна наявність двох юридичних фактів: а) домовленість між його сторонами стосовно істотних умов договору; б) передача речі однією стороною іншій стороні або вчинення іншої дії". Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1,2 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно з ч. 6 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 8 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозицій. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, судом однозначно на підставі належних, достатніх доказів, встановлено, що позивач уклав договір позики на веб-сторінці позикодавця, а також що під час реєстрації в інформаційно-телекомунікаційної системі перед укладенням договору необхідно здійснити заповнення обов`язкових реквізитів з обранням самим позичальником необхідної йому фінансової послуги, суми та строку користування грошима, та надання повної інформації стосовно своєї особистості, та після отримання підтвердження шляхом смс про надання згоди на укладення угоди підписати її особистим електронним підписом. Відповідно до наданого суду договору, вбачається, що він містить усі необхідні реквізити, містить істотні умови договору. При цьому, позивач мав достатньо часу та можливості здійснити оцінку ризиків укладення договору на запропонованих умовах. При цьому, доказів введення позивача в оману, надання неповної, недостовірної інформації з боку відповідача, позивачем, не надано. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку що зазначений договір укладено позивачем свідомо та є укладеним на умовах яким позичальник визначив сприятливими та прийнятними для себе. Отримавши гроші за договором, позивач отримав послугу та взяв на себе обов`язок щодо повернення грошей у строк та на умовах запропонованих позикодавцем. Суд вважає необґрунтованими посилання позивача про відсутність підпису договору, як підстави для визнання його недійсним, так як факт електронної підпису договору позивачем не оспорюється як отримання позики в сумі, яка зазначена у договорі. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, враховуючи обставини справи, суд\~\~приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати відшкодовуються за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed