Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

11.03.2019 року позивач орган опіки та піклування Верхньорогачинської РДА звернувся до суду із означеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що громадянин [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактичне місце проживання не відоме (копія довідки додається), має неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , по відношенню до якої громадянин не виконує батьківські обов`язки. З 2002 року по 2017 рік [PERSON] проживав без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , та проживав однією сім`єю, не перебуваючи у шлюбі між собою, з громадянкою [PERSON] , [INFO] (копія довідки додається). За час спільного проживання у громадян народилася спільна донька [PERSON] , [INFO] (копії свідоцтва про народження та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію додаються). Також в родині є ще двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Реєстрація народження цих дітей проведена відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України. За час спільного проживання однією сім`єю, не перебуваючи у шлюбі між собою, батько та мати неналежним чином виконували свої обов`язки по відношенню до дітей, у зв`язку з чим діти з 02 жовтня 2013 року перебували на обліку служби у справах дітей Верхньорогачицької районної державної адміністрації як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах, а родина - на обліку районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, як така, що опинилися в складних життєвих обставинах. Лише за 2017-2018 рік працівниками служби у справах дітей, районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, спільно з представниками місцевого відділення поліції було здійснено більше 20 візитів у дану сім`ю та складено відповідні акти. В ході обстежень у будинку часто було брудно, речі розкидані, продукти харчування відсутні, у приміщенні відчувався різкий запах алкоголю, батько або мав характерний запах алкоголю, або був відсутній вдома. З [PERSON] під час кожного візиту проводилися профілактично-роз`яснювальні бесіди на теми здорового способу життя, відповідального батьківства, надавалися рекомендації стосовно належного виконання батьківських обов`язків, але громадянин нехтував ними. У 2016 році громадянин [PERSON] перебував на обліку кримінально-виконавчої інспекції Верхньорогачицького районного сектора філії державної установи «Центр пробації» в Херсонській області за частиною 1 ст. 125 Кримінального кодексу України (копія довідки додається). Відповідач постійної роботи не мав, іноді ходив на тимчасові заробітки, на обліку як безробітній у Верхньорогачицькій районній філії Херсонського обласного центру зайнятості не перебував, підсобне господарство не тримав, присадибну ділянку не обробляв, у 2017 році [PERSON] покинув родину, жодного разу не цікавився життям доньки, матеріально не підтримував, що підтверджується поясненнями сусідів, відповідними актами та довідками (копії додаються - додатки № 8-13). [PERSON] навчалася у Верхньорогачицькій опорній загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів з 1 по 7 клас. Згідно інформації дирекції школи, за час навчання дитини у школі, батько жодного разу не відвідував заклад, не з`являвся на батьківські збори, не цікавився навчанням та успіхами своєї доньки (довідка зі школи додається). У 2017 році [PERSON] забрала на виховання рідна бабуся [PERSON] , [INFO] . З 1 вересня 2017 року дівчинка була зарахована до 8 класу Олександрівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Чорноморської міської ради Одеської області. Згідно характеристики навчального закладу, за час навчання у даній школі, батьки жодного разу до закладу не з`являлися, зв`язку зі школою не підтримувала. Всі питання навчання та виховання дитини адміністрація школи вирішувала з бабусею (характеристика зі школи додається). Дитина і на даний час проживає у [PERSON] , що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов сім`ї [PERSON] . З 2017 року відповідач не цікавиться своєю дитиною, також весь цей час його не хвилює матеріальне забезпечення, фізичний та духовний розвиток доньки. Така поведінка відповідача свідчить про те, що він самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, що підтверджується також письмовими доказами та свідченнями сусідів. Органом опіки та піклування Верхньорогачицької районної державної адміністрації надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] . Просять позбавити батьківських прав: [PERSON] , [INFO] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] та стягнути аліменти, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Представник позивача [PERSON] 23.04.2019 року у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просила суд позовні вимоги задоволити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, належним чином завчасно про дату, час та місце розгляду справи повідомлений на сайті Судова влада. У судовому засіданні 23.04.2019 року представник третьої особи Грушецька Л.В. позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить їх задоволити. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Дані відносини відносяться до цивільних, сімейних правовідносин і регулюються нормами цивільного законодавства: ст.ст. 55, 58-60, 292 ЦК України; ст.150,155. 164 - 166, 180,181, 243, 249 Сімейного Кодексу України; п. 7, 15,16 Постанови ПВС України " Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року №3, відповідно до яких позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківський обов`язок по вихованню дітей і ухиляються від його виконання. Згідно з ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до копії свідоцтва про народження батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , [PERSON] (а.с.8). Згідно з копіями актів обстеження матеріально-побутових умов дитина [PERSON] з 2017 року проживає разом з бабусею [PERSON] , за адресою [ADDRESS] де відвідує Олександрівську загальноосвітню школу Чорноморської міської ради Одеської області (а.с. 16-18). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Верхньорогачицької районної державної адміністрації Херсонської області від 07.02.2019 року №33 вбачається доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 27-28). В судовому засіданні встановлено факт винної поведінки відповідача та свідомого нехтування ним батьківськими обов`язками, а саме, відповідач з 2017 року не цікавиться своєю дитиною, також весь цей час його не хвилює матеріальне забезпечення, фізичний та духовний розвиток доньки, не забезпечує медичним доглядом, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не створює умов для отримання дитиною освіти. Така поведінка відповідача свідчить про те, що він самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, це є підставою для позбавлення батьківських прав. Така ж позиція висвітлена у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав». Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як ухилення відповідача від виховання дитини. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року Держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовими рішеннями, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Представник позивача довела доказами факти ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо батьківського піклування відносно доньки та потребу у позбавленні дитини батьківського піклування, враховуючи інтереси останньої. Відповідач в судовому засідання не з`явився жодного разу. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на те, що, відповідач зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до п. 1. ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним позов задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved