Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредітплюс», треті особи: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Чубарева Олександра Олександровича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги мотивував тим, що в ході надання правової допомоги [PERSON] адвокатом Тимошенко А.В. встановлено факт відкриття 25.06.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Чубаревим О.О. відносно позивача виконавчого провадження (далі ВП) №65907420 на підставі виконавчого напису нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. за №86527 від 05.04.2021. Було направлено адвокатські запити 13.07.2021 до приватного виконавця Чубарева О.О. та приватного нотаріуса Головкіної Я.В., на який приватним виконавцем надано копії документів на підстав яких вчинено виконавчий напис, приватним нотаріусом адвокатський запит було проігноровано. Представник позивача зазначає, що виконавчий напис вчинено з грубим порушенням чинного законодавства та взагалі він є неправомірним, оскільки позивач жодних повідомлень від відповідача не отримував за весь час існування спірних правовідносин. Крім того, не має жодних документів, які б підтверджували про те, що наявна заборгованість є безспірною. На підставі викладеного представник позивач вважає, що виконавчий напис приватного нотаріуса Головкіної Я.В. може бути визнаний судом, таким, що не підлягає виконанню та просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000,00 грн. Ухвалою від 26.07.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам надано строк для надання відзиву та заперечення на відзив. Витребувано у приватного нотаріуса Головкіної Я.В. належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис. Ухвалою суду від 26.07.2021 задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову, та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису від 05.04.2021, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я.В., зареєстрованому у реєстрі за №86527, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредітплюс» заборгованість у розмірі 13 815,36 грн. по ВП №65907420 та заборонено здійснювати будь-які виконавчі дії. 18.08.2021 до суду надійшла копія постанови приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Чубарева О.О. від 11.08.2021 про зупинення вчинення виконавчих дій на підставі ухвали суду від 26.07.2021. Відповідач у відзиві заперечує проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування заперечень зазначає, що між ТОВ "Фінансова компанія "Кредітплюс" та [PERSON] було укладено кредитний договір, за умовами якого останньому було надано кредит в розмірі 15 385 грн., однак позичальник свої зобов`язання щодо повернення коштів не виконав. У зв`язку із значним терміном прострочення оплати кредитної заборгованості по кредитному договору, 05.04.2021 було вчинено виконавчий напис № 86527. Станом на дату надсилання позивачу претензії, його загальна заборгованість становила 13 815,36 грн. Відповідач зазначає, що безспірність суми боргу у вказаному розмірі була належним чином доведена товариством при вчиненні виконавчого напису на підставі первинних документів за кредитним договором. Зокрема нотаріусу було надано виписку з бухгалтерського рахунку по кредитному договору (первинний документ) із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення із відміткою стягувача про непогашення заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором. Крім того вказує на те, що позивач не надав жодних документальних підтверджень щодо своєї незгоди з розміром кредитної заборгованості. Вважає, що розмір судових витрат необгрунтовано завищений та таким, що не є співмірним із обставинами, наведеними у ч.4 ст.137 ЦПК. Третім особам копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками направлялися поштою та були ними отримані, що підтверджується повідомленнями про вручення рекомендованого поштового відправлення. Приватний нотаріус ухвалу суду не виконав, копії документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис, суду не надав. Визначений частиною третьою статті 279 ЦПК України строк для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так судом з`ясовано, що відповідач звернувся до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. із заявою про вчинення нотаріального напису за кредитним договором № 49508 від 22.04.2020, укладеному між ТОВ «ФК «Кредітплюс» та [PERSON] . 05.04.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис за № 86527 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредітплюс» заборгованості за кредитним договором №49508 від 22.04.2020 у розмірі 13 815,36 грн.(а.с.17). Представником ТОВ «ФК «Кредітплюс» Кравченко С.В. направлено заяву про примусове виконання рішення (вих. № б/н від 21.05.2021) до приватного виконавця Чубарева О.О. (а.с.21). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Чубаревим О.О. від 25.06.2021 відкрито виконавче провадження № 65907420 з виконання виконавчого напису №86527 виданого 05.04.2021 р. (а.с.22). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Чубаревим О.О. від 12.07.2021 за ВП №65907420 звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію інші доходи боржника з [PERSON] у сумі 15 696,90 грн., що складається з витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 500 грн., суми боргу за виконавчим документом у розмірі 815,36 грн., основної винагороди приватного виконавця у сумі 1 381,54 (а.с.23). Відповідно ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, а Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд вказаної ухвали ВАСУ, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема в частині доповнення Переліку такими положеннями: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду відповідно до п. 4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 05.04.2021 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Крім того, на думку суду, неможливість вчинення виконавчого напису у цій справі була обумовлена й іншими обставинами, наведеним нижче. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Як вбачається із наданих відповідачем доказів, вимога про усунення порушення кредитних датована 23.03.2021 (додаток 10 до відзиву). Відомостей про дату направлення чи вручення [PERSON] вимогу відповідач не надав. Водночас виконавчий напис вчинений 05.04.2021, що беззаперечно вказує на те, що 30-денний строк не був дотриманий, а тому заборгованість не можна вважати безспірною, у чому нотаріус не пересвідчився. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг на виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19). На підтвердження надання правової допомоги представник позивача надав суду: договір про надання правової допомоги від 13.07.2021, укладений між [PERSON] та адвокатом Тимошенком А.В.; додаток №1 до Договору про надання правової допомоги від 13.07.2021 - розрахунок вартості юридичних послуг від 13.07.2021; додаток №2 до Договору про надання правової допомоги від 13.07.2021 - акт приймання-передачі виконаних робіт від 15.07.2021, додаток №2 до Договору про надання правової допомоги від 13.07.2021 - акт приймання-передачі виконаних робіт від 20.07.2021 відповідно до яких вартість наданих позивачу послуг правової допомоги адвоката становить 9000 грн. Наданими доказами підтверджений обсяг наданих адвокатом послуг, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, є співмірними із складністю справи, а тому вказані витрати підлягають стягненню в повному обсязі із відповідача. Отже, за правилами ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, які пов`язані із сплатою судового збору (908 грн. за подання позову та 454 за заяву про забезпечення позову) на суму 1362 грн. та витрат на правничу допомогу у сумі 9000 грн.

Outcome: approved