Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] з участю третьої особи служби у справах дітей Бережанської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON], який [INFO], посилаючись на те, що відповідач тривалий час без поважних причин не приймає участі у вихованні їх дитини. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала і просить їх задовільнити. Також пояснила, що вони відповідачем [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який в подальшому 23 березня 2005 року був розірваний. Від цього шлю\-бу у них [INFO] спільна дитина - син [PERSON]. Після розірвання шлюбу син залишився проживати разом із нею. Також, після розірвання шлюбу вона звернулась до суду про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина і судом було постановлено рішення про їх стягнення, однак відповідач їх не сплачував, не приймав ніякої участі у матеріальному утриманні сина, а тому вона подала заяву до державного виконавця про відмову від стягне\-ння з нього аліментів. Однак відповідач і в подальшому злісно, свідомо і навмисно ухиляється від виховання сина, не цікавиться ним, не піклується про здоров'я дитини, його фізичний, духовний і моральний розвиток, не відвідує його і ніяким чином не спілкується з ним. Всі питання щодо виховання і утри\-мання [PERSON] вирішуються нею самостійно, без участі та підтримки з боку відповідача. 10 листопада 2005 року питання про зміну прізвища дитини було предметом розгляду на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Бережанської райдержадміністрації і відповідач надав згоду на зміну прізвища дитини з «[PERSON]» на її дошлюбне прізвище - «[PERSON]». Розпоряджен\-ням голови Бережанської РДА від 21 листопада 2005 року № 623 «Про зміну прізвища [PERSON] [INFO]» їй було надано дозвіл на зміну прізвища дитини, взявши до уваги те, що батько дитини не бере участі у її вихованні. Доповнила, що [PERSON] останній раз бачив сина коли йому було 1 рік 2 місяці, з того часу жодного разу не спілкувався з ним і дитини не бачив, хоча ніяких перешкод для цього не було. На даний час син хоче мати прізвище теперішнього її чоловіка «[PERSON]», який має намір в майбутньому його усиновити і дитина хоче бути усиновлена її теперішнім чоловіком, якого син любить і поважає, називає батьком, а той в свою чергу також називає його сином та хоче усиновити. Батьківство відповідача є цьому перешкодою, що і змусило її звернутися в суд із згаданим позовом. В решті дала пояснення аналогічні змісту позовної заяви. У судовому засіданні представник третьої особи на стороні позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги [PERSON] і просить їх задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції повідомила про обставини та факти, які є аналогічними повідомленими позивачкою. У судове засідання відповідач не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення справи чи розгляд справи у його відсутності суду не подав. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі із позивачкою [PERSON] останні два роки. За цей період часу відповідач [PERSON] не цікавився своїм сином [PERSON], допомоги йому не надавав. Зараз він (свідок) має намір усиновити [PERSON], любить його, вважає його своїм сином, а той називає його батьком. У судовому засіданні малолітній [PERSON], будучи допитаним в якості малолітнього свідка, пояснив, що свого батька він не пам'ятає, його розвитком та життям цікавиться [PERSON] - чоловік матері, вони люблять та поважають один одного, він хоче бути на його прізвищі. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що їй було доручено розгляд заяви про позбавлення [PERSON] батьківських прав. Вона всіма способами намагалася знайти відповідача, однак знайшла тільки його батьків та сестру. Вона вела з ними розмову і розповіла про дану ситуацію, однак їм байдуже за долю дитини. Родина також повідомила, що батько на роботі в Швеції і їм однаково яке буде рішення суду. З [PERSON] вона зв'язалася по телефону і той сказав, щоб позивачка робила що хоче з приводу позбавлення його батьківських прав і він не зможе прибути у судове засідання. Ухвалою суду, з врахуванням клопотання позивачки, вирішено справу розглядати заочно. Суд, заслухавши пояснення позивачки, представника третьої особи на стороні позивача, допитавши свідків [PERSON], [PERSON] та малолітнього свідка [PERSON] дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України, ... батьки зобов'язані піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. ... Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно із п п. 2, 4 ч.І ст.164 Сімейною Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; є хронічними алкоголіками... У відповідності до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від ЗО березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно ч.2 ст. 166 Сімейного Кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом його про народження серії [NUMBER], а [PERSON] матір'ю дитини - зазначені обставини учасниками процесу не заперечені. Відповідач, як батько неповнолітньої дитини не приймає участі у вихованні свого сина, не спілкується з ним, не цікавиться його станом здоров'я, життям та навчанням, матеріально-побутовими умовами проживання, не надає йому матеріальної допомоги та не проявляє щодо нього батьківського піклування. Останній раз батько бачив дитину коли їй було 1 рік 2 місяці. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що відповідач тривалий час без поважних причин ухиляється від виконання свого батьківського обов'язку по вихованню дитини та не надає дитині належної матеріальної допомоги на її утримання. Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими належними та допустимими доказами і такими, що підлягають до задоволення, оскільки відповідають інтересами дитини, а тому позов слід задовольнити, позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] [INFO]. З огляду на вищевикладене,

Outcome: approved