Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

03 березня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач з листопада 2009 року ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Наразі вихованням та утриманням доньки займається теперішній чоловік [PERSON], якого [PERSON] вважає рідним татом. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надавши представництво своїх інтересів адвокату Вінніку В.М. Представник позивача - адвокат Віннік В.М. наполягав на позбавленні [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], яка майже з перших днів свого життя виховується іншим чоловіком, якого вона вважає рідним батьком. При цьому, акцентував увагу суду на тому, що відповідач умисно ухиляється від виконання батьківських обов'язків, зокрема, з листопада 2009 року не бере участі ані в вихованні своєї дитини, ані в її утриманні. Відповідач [PERSON] першочергово позов не визнав, вказавши на те, що саме з вини позивача та її родини він припинив спілкування з донькою [PERSON]. На даний час, проживає в іншій місцевості, де створив нову сім'ю та виховує сина й дитину цивільної дружини від першого шлюбу. Оскільки позивач заборонила спілкуватися з донькою, жодних спроб на відновлення стосунків не вчиняв. Після з'ясування фактичних обставин справи, відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання позову та проведення подальшого розгляду справи у його відсутність / а. с. 68 /. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - завідуюча сектору з питань опіки та піклування служби у справах дітей Шишацької районної державної адміністрації Полтавської області Величко В.В. вказувала на достатність правових підстав для задоволення позову [PERSON], оскільки відповідач [PERSON] свідомо усунувся від виконання батьківських обов'язків відносно малолітньої [PERSON]. В ході особистої бесіди з дитиною було встановлено, що вона вважає своїм рідним батьком [PERSON] Не заперечував проти задоволення позову і прокурор прокуратури Шишацького району Ємець Ю.І. Вислухавши думку учасників судового процесу, пояснення свідків, дослідивши наявні докази по справі в їх сукупності та взаємозв'язку, суд з урахуванням того, що визнання відповідачем позову не порушує права та інтереси інших осіб, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Так, в ході розгляду справи встановлено, що сторони 01 вересня 2007 року у відділі РАЦС Шишацького РУЮ Полтавської області зареєстрували шлюб, від якого у них [INFO] народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] / а. с. 5 /. Рішенням Шишацького районного суду від 12 жовтня 2010 року, яке набрало законної сили 08 листопада 2010 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON], дошлюбне прізвище якої [PERSON], розірвано / а. с. 10 /. 17 грудня 2011 року [PERSON] у виконавчому комітеті Воскобійницької сільської ради Шишацького району Полтавської області зареєструвала шлюб з [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 5 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] / а. с. 6 /. Згідно довідки Воскобійницької сільської ради Шишацького району Полтавської області від 23 лютого 2015 року, позивач [PERSON] проживає в с. Воскобійники Шишацького району разом з донькою [PERSON], яка перебуває на повному її утриманні / а. с. 7 /. Як пояснила суду свідок [PERSON], яка являється матір'ю позивачки [PERSON], остання до жовтня 2010 року перебувала у зареєстровану шлюбі з [PERSON], від якого у них [INFO] народилася донька [PERSON]. Відповідач покинув родину, коли дитині було три місяці. Причини своє поведінки він ніяким чином не мотивував. З листопада 2009 року участі у житті дитини не приймав, аліментів на її утримання не сплачував. Оскільки [PERSON] вважає своїм рідним батьком теперішнього чоловіка доньки, - [PERSON], просила не травмувати психіку дитини та позбавити [PERSON] батьківських прав. Згідно довідки дошкільного навчального закладу Дитячий садок « Берізка », позивач [PERSON] працює вихователем різновікової групи та має доньку [PERSON], 2009 року народження. Батько [PERSON] участі у виховані дитини не приймав, дитячий садок не відвідував. Натомість, вихованням [PERSON] займається [PERSON] За результатами бесід, які проводяться з дітьми на теми « Родина », « Сім'я », « Батьки », [PERSON] з любов'ю та повагою розповідає про тата [PERSON] / а. с. 8 /. Вказані обставини підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], які являються працівниками дошкільного закладу, який протягом останніх трьох років відвідує [PERSON]. При цьому, зауважили, що відповідач жодного разу до садочку не приходив. Дитина вважає рідним батьком [PERSON] Відповідно до акту від 02 січня 2015 року, який складений у складі депутатів місцевої сільської ради, сусідів, позивач [PERSON] самостійно виховує доньку [PERSON], так як батько дитини покинув родину ще у листопаді 2009 році / а. с. 9 /. Про те, що відповідач у листопаді 2009 року покинув родину, ніякої участі у житті дитини, з того часу, не приймає, вказали в судовому засіданні й свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] За результатами обстеження умов проживання позивача [PERSON], матері малолітньої [PERSON], проведеного за дорученням суду службою у справах дітей Шишацької районної державної адміністрації, встановлено, що останні проживають у домогосподарстві по [ADDRESS]. В ході проведеної бесіди з малолітньою з'ясовано, що дівчинка вважає своїм батьком [PERSON], з яким у неї склалися дружні та теплі стосунки. Зі слів [PERSON] відомо, що дитина з трьохмісячного віку з біологічним батьком [PERSON] не спілкується, який до служби у справах дітей з питанням встановлення днів спілкування з дитиною чи усунення перешкод у спілкуванні з нею не звертався, що свідчить про його самоусунення по відношенню до доньки. Враховуючи думку дитини та стосунки, що склалися з вітчимом, орган опіки та піклування Шишацького району прийшов до висновку про доцільність позбавлення [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] батьківських прав / а. с. 44 /. Законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і складається із Закону України «Про охорону дитинства» від 21 червня 2001 року №-2558-ІІІ, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Згідно ст. 150 СК України, батьки мають обов'язки щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину. Відповідно ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в постанові "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" №3 від 30 березня 2007 року зазначив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Незважаючи на те, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, суд з огляду на встановлені в ході розгляду справи обставини приходить до висновку про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], оскільки він свідомо впродовж тривалого часу нехтує своїми обов'язками щодо фізичного і духовного розвитку останньої. Також при прийнятті такого рішення суд бере й до уваги той факт, що відповідач свідомо без застосування будь - якого тиску подав до суду власноручно написану заяву про визнання позову, що свідчить про його байдужість до подальшої долі доньки. Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved