Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Томаківська районна державна адміністрація Дніпропетровської області уособлюючи орган опіки та піклування звернулася до суду в інтересах малолітнього [PERSON], [INFO] з позовом до [PERSON] про відібрання дитини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] являючись матір'ю одиначкою малолітнього [PERSON] безвідповідально виконувала свої батьківські обов'язки внаслідок чого на підставі рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 22.07.2015 року малолітню дитину було відібрано без позбавлення батьківських прав строком на один рік та передано органу та піклування для подальшого влаштування. З відповідачкою постійно проводилися профілактичні бесіди, як до народження дитини так і після її народження, щодо недопущення безвідповідального батьківства, надавалися рекомендації по догляду за сином, надавалася і допомога в оформленні необхідних документів. Однак, проведена робота позитивних результатів не принесла. Під час візитів медичних працівників та фахівця з соціальної роботи постійно наголошувалося про антисанітарний стан приміщення, брудну дитячу білизну та одяг, використання дитячого ліжка не за призначенням, відсутність дитячого харчування. Дитину відповідачка лікувала примусово, відмовлялася від госпіталізації, траплялися випадки самовільного залишення матір'ю з хворою дитиною лікувального закладу без відома лікарів. Неодноразово на тривалий час залишала дитину на сторонніх людей або на іншу свою малолітню дитину 2003 року народження. Рішенням виконавчого комітету Зорянської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області від 20.03.2015 року №7 малолітнього [PERSON] було вилучено з родини та влаштовано до КЗ "Томаківська центральна районна лікарня" ДОР". За час перебування дитини в лікувальному закладі відповідачка не цікавилася долею дитини, відвідувала лише декілька разів, утримання дитини не забезпечувала. Відповідачка фактично не проживає за місцем своєї реєстрації по вул. Поштовій 11/8, с. Зоря Томаківського району Дніпропетровської області, характеризується з негативної сторони, веде аморальний спосіб життя, помічена в зв'язках з чоловіками різного віку, перебуває в підозрілих компаніях, при спілкуванні веде себе агресивно. Зі сторони близьких родичів щодо можливості спілкування з малолітньої дитиною [PERSON] до органу опіки та піклування ніхто не звертався. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування Томаківської райдержадміністрації Дніпропетровської області підтримав позовні вимоги про відібрання малолітнього [PERSON] у матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав. Прокурор вважає, що надано достатньо доказів для того, щоб ухвалити рішення яким відібрати малолітню дитину у його матері без позбавлення батьківських прав. Відповідачка, будучи належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилася без поважних на те причин та від якої не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності та заперечень на позов, про що суд вважає можливим застосувати наслідки ст. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Свідок [PERSON] показала, що неодноразово відвідувала сім'ю [PERSON] як представник сільської ради та місцевий депутат. Сім'я [PERSON] в сільській раді перебуває на обліку, як така, що опинилася в складних життєвих обставинах по причині зловживання матір'ю алкогольних напоїв та ведення аморального способу життя. Дитина декілька разів хворіла, працівниками ФАПу її діти відправлялися до лікарні, мати з лікарні тікала, залишала дитину на іншу свою малолітню дитину, брата, та ще на інших дітей. Харчування в дітей було відсутнє, дитина відставала у вазі. На теперішній час мати дитини зникала, в будинку відсутня електрика, немає опалення. Свідок [PERSON] показала, що працює соціальним працівником. Кожен тиждень вона виїжджала до сім'ї [PERSON], в будинку антисанітарія, не прибрано, відсутнє спальне місце для дитини, відсутні необхідні медичні препарати для дитини, харчування не відповідне до віку дитини, дитячий одяг брудний. Вивчивши матеріали справи, заслухавши представника органу опіки та піклування Томаківської районної державної адміністрації, прокурора, свідків, суд дійшов висновку про необхідність відібрання малолітньої дитини вії її матері з огляду на наступні обставини. Згідно ч. 3 ст. 161 СК України якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них. Якщо дитина не може бути передана жодній із цих осіб, суд на вимогу органу опіки та піклування може постановити рішення про відібрання дитини від особи, з якою вона проживає, і передання її для опікування органу опіки та піклування. Судом встановлено, що відповідачка є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO]. Рішенням Зорянської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області від 20.03.2015 року №7 вилучено малолітнього [PERSON] з сім'ї [PERSON] до подальшого вирішення питання у зв'язку з кризовою ситуацією, що склалася в родині. Малолітню дитину направлено до лікарні, а сім'ю на соціальний супровід до районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 22.07.2015 року відібрано малолітню дитину [PERSON] у матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав строком на один рік та передано малолітнього на розгляд органу опіки та піклування для подальшого його влаштування. З акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 04.07.2016 року вбачається, що [PERSON] за місцем своєї реєстрації фактично не проживає, помешкання закрите, доступ до нього відсутній. Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили суду, що [PERSON], що неодноразово здійснювали виїзди до відповідачки, і як було встановлено вона неналежно виконує свої батьківські обов'язки по відношенню до свого малолітнього сина [PERSON], веде аморальний спосіб життя, долею дитини не цікавиться. Згідно ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2 - 5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. На підставі викладеного та

Outcome: approved