Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

13.12.2016 року ПАТ "Альфа-Банк" звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитом, посилаючись на те, що з відповідачем був укладений договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом акцептування клієнтом публічної пропозиції Банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. На підставі договору позивач відкрив відповідачу картковий рахунок №26252001937544, встановивши ліміт у розмірі 1000,00 грн. Відповідач [PERSON] свої зобовязання по кредитному договору не виконував, у звязку з чим виникла заборгованість боржника перед Банком станом на 09.11.2016 року у сумі 23001,74 грн. Представник позивача просив суд позов задовольнити та стягнути на користь банку з відповідача заборгованість за кредитним договором. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням справу розглянути у його відсутність та позов задовольнити. (а.с.37). Відповідач [PERSON] 08.02.2017 року зявився у судове засідання, не заперечував, що має заборгованість перед банком. В подальшому перестав зявлятися до суду. На підставі ч.5 ст.74 ЦПК України відповідач викликався поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, однак за місцем реєстрації не проживає. Поштове повідомлення наявне в матеріалах справи (а.с.58). Вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач відкрив позивачеві картковий рахунок № 26252001937544 у валюті гривня та випустив міжнародну платіжну картку DMC Gold строком дії 2(два) роки з моменту її випуску, встановивши ліміт відновлюваної кредитної лінії 1000,00 грн. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором [PERSON] станом на 09.11.2016 року має заборгованість по кредиту перед банком у сумі 23001,74 грн., яка складається з наступного: тіло кредиту - 11398,82 грн., просрочка по тілу 9502,60 грн., відсотки за кредитом -250,41 грн. Ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Договір є обовязковим для виконання сторонами, що передбачено ст.629 ЦК України. Ч.1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Ч.2 даної статті передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Ч.1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Отже, згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Відповідач заперечень на адресу суду не надав. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитом правомірні, регулюються умовами укладених між сторонами договорів та нормами чинного законодавства України, та підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором на суму 23001,74 грн., в межах заявлених позовних вимог. Крім того, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто судовий збір у сумі 1378,00 грн. На підставі ст.ст.530, 533, 543, 549-552, 554, 611, 624, 629, 651, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved