Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю « Економ Комфорт» про визнання договорів недійсними та стягнення грошових коштів. В судовому засіданні позивачка повністю підтримала свої позовні вимоги та пояснила , що в вересні 2015 року в неї склалося вкрай незадовільне матеріальне становище, через що вона змушена була шукала вихід шляхом отримання позики. Прочитавши інформацію в газеті про відповідача, який надає кредити у великих розмірах, отримавши роз»яснення від представника відповідача по телефону про умови кредитування, про те, що необхідно сплатити в день оформлення кредитного договору перший внесок в розмірі 10500 грн., відкрити рахунок в ощадбанку , куди протягом 5 днів з дня укладення кредитного договору їй буде перераховано 150000 тис., про щомісячний платіж, який був невеликим і відповідав її доходам , строк кредитування , вона вирішила укласти кредитний договір на тих умовах, про які дізналася. Для цього 08 вересня 2015 року прибула до представника відповідача в м. Рівне , позичивши в інших осіб більшу частину тих коштів, які їй необхідно було сплатити в розмірі 10500 грн., де їй було надано квитанцію про оплату 10500 грн., нічого не підозрюючи, розуміючи, що це перший внесок в рахунок майбутнього кредитування , усвідомлюючи, що кредитні гроші їй будуть надані протягом 5 днів з дня підписання договору, нічого не підозрюючи про саму процедуру кредитування , яка насправді мала пройти , вона сплатила 10500 грн . Після чого оформила договір позики та стала чекати 5 днів , щоб отримати гроші . Коли гроші на її рахунок в ощадбанку не поступили, вона зателефонувала до представника відповідача, де почула, щоб вона уважно прочитала умови кредитного договору і тільки після того, як вона уважно прочитала умови кредитного договору , зрозуміла , що умови договору не відповідають тим умовам, про які їй роз»яснила представник при його укладенні. Крім цього, ще раз ознайомившись із умови двох договорів , які вона уклала 08 вересня 2015 року , вона зрозуміла, що 10500 грн. це не перший внесок по договору позики, а оплата невідомо яких послуг. Вважає, що відповідач допустив порушення Закону України « Про захист прав споживачів» та надав їй недостовірну, неповну інформацію щодо договору, по якому вона заплатила 10500 грн., в іншому випадку, якби вона знала за що таку велику суму грошей має заплатити , такий би договір не уклала і грошей не заплатила , чим вважає відповідач обманув її . Що стосується договору № 04904/15, то вважає його недійсним із тих підстав, що відповідач на час його укладення не мав ліцензії для здійснення фінансових послуг, як це вимагається\~ Законом України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг «. Із цих підстав позивач просить визнати договори недійсними та стягнути із відповідача в її користь 10500 грн. Представник відповідача в судове засідання не з»явився ,представив письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності та із запереченнями проти позовних вимог. Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача , оцінивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Як стверджується договором № 04904 від 08 вересня 2015 року , між позивачем та ТОВ «ЕкономКомфорт» в особі консультанта [PERSON] було укладено договір, відповідно до умов якого відповідач взяв на себе зобов'язання за плату здійснити ряд дій , які забезпечать позивачу дбайливе та якісне оформлення документів та за бажанням - договору про участь у програмі « КОМФОРТ» з дотриманням вимог чинного законодавства та надавати інформаційні, консультаційні, роз'яснювальні і довідкові послуги з питань діяльності та подальшої участі позивача у цій програмі. Відповідно до п. 2.1 вказаних договорів сторони дійшли згоди, що оплата наданих послуг становить 10500 грн. Позивачу представником відповідача того ж дня було надано дані із реквізитами щодо оплати 10500 грн., в яких є відмітка про призначення платежу : оплата на наданні послуги за договором № 04904 від 08.09.2015 року , отримувач ТОВ « ЕкономКомфорт». Позивачка здійснила оплату на рахунок відповідача 10500 грн. за надані послуги за договором 04904 від 08 вересня 2015 року, про що свідчить квитанція № 165 від08.09.2015 року, видана філією- Рівненське обласне управління АТ « Ощадбанк». Того ж дня між сторонами було укладено договір № 04904/15 від 08 вересня 2015 року , згідно якого відповідач за згодою позивача зобов'язався вчинити за плату та за рахунок останнього певні юридичні дії, спрямовані на придбання товару, визначеного в додатку № 1 до цього договору , а саме, отримання суми позики в розмірі 150 000 грн., із кількістю платежів - 180, розподільчим платежем 10500 грн., чистим платежем 833.33 грн., виконавчими витратами 225 грн. , основним платежем 1058.33 грн. Зі змісту договору № 04904/15 від 08 вересня 2015 року , додатку № 2 до нього вбачається, що програма «ЕКОНОМКОМФОРТ» базується на створенні груп учасників , метою яких є придбання бажаних товарів та/або отримання відповідної суми у позику з розстроченням платежу на досить тривалий час у порядку та на умовах, передбачених договором та цими умовами, адміністратором якої є ТОВ «ЕкономКомфорт». Згідно програми , адміністратором є юридична особа, яка за дорученням, в інтересах та за рахунок учасника здійснює певні дії, визначені договором та умовами програми, для досягнення взятих на себе сторонами зобов'язань. Адміністратор з метою виконання договірних зобов'язань створює та адмініструє самофінансувальну групу учасників програми, за що останніми за такі послуги сплачуються адміністративні витрати.\~\~ У відповідності до п. 7 ч. 1\~ст. 15 Закону України "Про захист прав споживачів"\~споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою. Інформація про продукцію повинна містити зокрема дату виготовлення. При вирішенні позову в частині визнання недійсним договору № 04904 від 08 вересня 2015 року , суд погоджується із посиланнями позивача на те , що , якщо підприємницька практика спонукає або може спонукати споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він не погодився б, така практика вводить в оману стосовно, зокрема, потреби у послугах . І в даному випадку відповідач ввів в оману позивача при укладенні договору № 04904 від 08 вересня 2015 року стосовно того, що є його предметом і за що позивач оплатив 10500 грн . , представник відповідача при укладення цього договору не роз»яснив позивачу за що він платить 10500 грн., як і в самому договору конкретно не вказав за які послуги чи вже наданні, чи в майбутньому будуть надаватися, проведена оплата. Суд вважає, що в випадку, якби позивач знав за що він платить таку суму грошей, яка з врахуванням його доходу, як сам пояснив в судовому засіданні -1400 грн. щомісячно , є досить великою для нього , то не погодився би на це. А , оскільки відповідач ТОВ «ЕкономКомфорт» є адміністратором програми « Комфорт» , з ним позивач мав намір укласти і уклав договір № 04904/15 по вчиненню дій, спрямованих на отримання позики за цією програмою, який по своїй суті є послугами , то укладення з цією ж юридичною особою договору про надання послуг щодо забезпечення їх\~\~дбайливого оформлення, інших послуг з питань діяльності та участі замовника у програмі , свідчить про нечесну підприємницьку практику останнього, яка забороняється, та недійсність договору , здійсненого з використанням такої практики (частини 1, 2, 6\~ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів»). Тому в цій частині позовні вимоги підлягають до задоволення, договір № 04904 від 08 вересня 2015 року слід визнати недійсним та стягнути із відповідача в користь позивача 10500 грн., сплачених, згідно нього. У відповідності до ст. 227 ЦК України правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу /ліцензії/ , може бути визнаний судом недійсним. Відповідно п. 11-1 ч.1\~ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12 липня 2001 року\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ № 2664-III\~фінансовими вважаються послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах. Як стверджується договором № 04904/15 від 08.09.2015 року , їх предметом є вчинення дій спрямованих на отримання позики у групі. Чинним законодавством не передбачено отримання ліцензії для надання послуг з адміністрування фінансових активів для отримання грошей у позику в групах, тому позовні вимоги в частині визнання цього договору недійсним не підлягають до задоволення. При вирішенні даного спору суд керувався правовими позиціями, викладеними Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ, в ухвалах від 01 квітня 2015 року ( справа № 6-46495св14/ , 24 червня 2015 року ( справа № 6-1442св15) . На підставі наведеного,

Outcome: partial