Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

09\~серпня 2021\~року [PERSON] звернувся в\~суд з\~позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] , який він набув згідно свідоцтва про право особистої приватної власності на житловий будинок від 24.10.1995 року. В даному будинку зареєстрований син позивача [PERSON] , який на даний час є повнолітнім та починаючи із червня 2014 року у даному будинку не проживає, не з`являється в ньому. Він проживає за межами України, в Канаді, проте місце його проживання позивачу не відомо. Його реєстрація перешкоджає позивачу розпоряджатися житлом, а саме відчужити даний будинок, а реєстрація відповідача перешкоджає позивачу у реалізації цього права. Ухвалою від 19 серпня 2021 року відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. 13 вересня 2021 року представник позивача - адвокат Козак І.О. до судового засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі, відзив на позов не подав. Судова повістка про виклик відповідача [PERSON] в судове засідання в порядку ст. 130 ЦПК України не вручена з відміткою - "адресат відсутній за вказаною адерсою". Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 13 вересня 2021 року постановлено провести по даній справі заочний розгляд. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право особистої приватної власності на житловий будинок від 24.10.1995 року [PERSON] є влаником будинку, що розташований по [ADDRESS] . Згідно рішення №214 п.1 виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області від 14 квітня 2011 року, було вирішено присвоїти житловому будинку, що належить [PERSON] , адресу [ADDRESS] , взамін адреси [ADDRESS] . Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 4824 від 09.07.2021 року, довідки відділу з питань реєстрації місця проживання Старокостянтнівської міської ради від 17.08.2021 року № 2109/03-27/2021 та домової книги для прописки громадян, що проживаються в будинку [ADDRESS] , встановлено, що [PERSON] ,\~ [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] .. Згідно акту обстеження проживання осіб у житловому будинку від 19 липня 2021 року встановлено, що у житловому будинку [ADDRESS] власником якого є [PERSON] дійсно проживає один власник. Зареєстрований [PERSON] з червня 2014 року в даному будинку не з`являвся жодного разу. Речі [PERSON] в зазначеному будинку відсутні. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Частиною 4 ст. 41 Конституції України встановлено принцип непорушності приватної власності. За положеннями ч. 1 ст. 317 та ч. 1 ст. 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном і він реалізовує їх на власний розсуд. Визначальним критерієм для застосування статті 391 ЦК України є наявність або відсутність в особи права володіння майном на момент звернення з позовом до суду. Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 321 ЦК України, передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Житло є об`єктом права приватної власності. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Статтею 391 ЦК України, передбачено право власника майна при наявності дій осіб, спрямованих на перешкоджання вільного користування та розпорядження власником своїм майном, вимагати усунення таких перешкод. У пунктах 38, 92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц зроблено висновок, що негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Допоки особа є власником нерухомого майна, вона не може бути обмежена у праві звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження цим майном, зокрема і шляхом виселення. А тому негаторний позов може бути пред`явлений упродовж всього часу тривання відповідного правопорушення. У постанові\~Верховного Суду\~України від\~05\~листопада 2014\~року у\~справі №\~6-158цс14\~зроблено висновок,\~що право\~членів сім`ї\~власника будинку\~користуватись цим\~жилим приміщенням\~може виникнути\~та існувати\~лише за\~наявності права\~власності на\~будинок в\~особи,\~членами сім`ї\~якого вони\~є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає до задоволення у повному обсязі. Оскільки позивач в позовній заяві та в своїй заяві не наполягала на стягненні судових витрат, тому їх слід залишити за позивачем.

Outcome: approved