Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

У вересні 2020 року [PERSON] звернулася в Дарницький районний суд м. Києва із позовною заявою до [PERSON] в якій просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON] за минулий час, а саме за 8 років з моменту розірвання шлюбу у розмірі 47 780,60 грн.; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 усього заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до повноліття дитини; стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на дитину у розмірі 47 035,00 грн., а також понесені витрати та правничу допомогу. Позовна заява мотивована тим, що з 02.02.2002 позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. [INFO] у шлюбі народився син [PERSON] . 04.08.2010 шлюб між сторонами було розірвано. Після розлучення син залишився проживати з позивачем, яка самостійно виховує та утримує його. Відповідач не приймає ніякої участі у вихованні та утриманні дитини. Неодноразові прохання позивача надати матеріальну допомогу були безрезультатними. Позивач раніше не зверталася до суду із позовом про стягнення аліментів на прохання відповідача, який обіцяв взамін аліментів оформити на ім`я сина [PERSON] квартиру, яка знаходиться у [ADDRESS] . Однак відповідач дану обіцянку не виконав, натомість здав квартиру в оренду, а сам переїхав на постійне місце проживання до Росії. 21.08.2018 позивач письмово звернулася до відповідача із заявою про надання фінансової підтримки на утримання та виховання сина за останні вісім років, що свідчить про те, що позивач вживала заходів щодо одержання аліментів від відповідача. На підставі наведено просить стягнути аліменти за минулий період у розмірі 47 780,60 грн., аліменти у розмірі 1/4 частини щомісячно від доходу відповідача, який проживає в Росії, працевлаштований, отримує досить непогану заробітну плату, тому має можливість сплачувати аліменти на утримання свого сина. [PERSON] відвідує два рази на тиждень репетиторів з української та англійської мови, вартість одного заняття становить 200 грн. Позивач несе витрати на придбання одягу та взуття для сина в приблизному розмірі 3 000 грн. на сезон. Для забезпечення активного відпочинку та здоров`я дитина кожного місяця відвідує аквапарк вартістю 260,00 грн., харчування дитини на тиждень складає близько 500,00 грн., також позивач витрачає кошти на оплату комунальних платежів, яка в місяць в середньому складає 500,00 грн. з розрахунку на кількість осіб, які проживають у квартирі. Крім того, позивач оплачує сину курси комп`ютерного навчання, загальна вартість яких з березня 2017 року становить 5 800 грн. 28.03.2018 позивач придбала для сину мобільний телефон вартістю 4 499,00 грн., модуль пам`яті вартістю 953,00 грн., жорсткий диск вартістю 2 818,00 грн. Отже загальна сума додаткових витрат на дитину складає 94 070,00 грн., половину з яких в розмірі 47 035,00 грн. позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 25.09.2018 вказана позовна заява була направлена за підсудністю до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області. Постановою Київського апеляційного суду від 14.11.2018 ухвалу Дарницького районного суду м. Києва скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. 07.12.2018 ухвалою судді відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 18.03.2019 та 25.03.2019 на адресу суду надійшла заява відповідача [PERSON] , з повідомленням про те, що він являється громадянином Російської Федерації та у зв`язку з чим просить суд на виконання Мінської конвенції направити на його адресу проживання у Російській Федерації копії позовної заяви з додатками. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 17.10.2019 позивачу встановлено строк для надання до суду перекладу позовної заяви з доданими до неї додатками на російську мову. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 13.01.2020 компетентному органу Російської Федерації направлено судове доручення про вручення відповідачу [PERSON] судових документів, а саме позовної заяви з додатками, копію ухвали про відкриття провадження у справі та повідомлення про судове засідання. 13.08.2020 на адресу суду через Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшли документи щодо виконання судового доручення, в яких міститься підтвердження про вручення 30.04.2020 відповідачу [PERSON] копії позовної заяви з додатками, пам`ятки про процесуальні права відповідача, копії ухвали про відкриття провадження у справі, копії ухвали про направлення документів та надання відповідачем пояснень по справі, повідомлення про судові засідання. Відповідачем до суду були надані письмові пояснення, в яких він заявлені позовні вимоги не визнав та пояснив, що з 2005 року і до закінчення 9 класу син проживав з його матір`ю [PERSON] . Відповідач надавав їм матеріальну підтримку, яка складалась з коштів від здачі в оренду квартири у м. Світловодськ, яка перебуває у власності відповідача. Заперечуючи проти вимог позивача зазначив, що позивач не надала доказів того, що вона вживала заходів щодо отримання аліментів, а він ухилявся від їх сплати, та не надала доказів наявності особливих обставин, у зв`язку з якими були понесені додаткові витрати. Просив суд при визначені розміру аліментів врахувати, що у нього є двоє неповнолітніх дітей 8 та 14 років, які перебувають на його утриманні. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити у повному обсязі, а також стягнути з відповідача понесені витрати на правничу допомогу. Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із закриттям кордонів між Україною та Російською Федерацією через застосування карантинних заходів. Вислухавши думку представника позивача, строки розгляду даної категорії справи, а також те, що відповідачем подано заперечення на позовну заяву та докази на обґрунтування заперечень, суд ухвалив розглядати справу за відсутність відповідача на підставі наданих сторонами доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 02.02.2002 [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , яка після одруження змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а. с. 16). [INFO] у подружжя народився син [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження (а. с. 17). Шлюб між сторонами було розірвано на підставі рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.05.2008 за позовом [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про розірвання шлюбу виданими як на території України, так і на території Російської Федерації (а. с. 21, 27). 21.08.2018 позивач звернулася до відповідача із листом, в якому просила сплатити аліменти на утримання сина за останні вісім років у розмірі 40 966 грн. Вказаний лист був направлений на адресу: [ADDRESS] (а. с. 29, 30). 28.07.2017 [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на " [PERSON] " (а. с. 33). [INFO] у відповідача [PERSON] на території Російської Федерації народилася донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. В графі «мати» зазначено « [PERSON] ». 08.08.2008 [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] в Управлінні ЗАГС Вологодської області, про що здійснено актовий запис № 207. [INFO] у відповідача [PERSON] народився син [PERSON] , про що свідчить копію свідоцтва про народження. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності Відповідно до положень статті 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом даної статті обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням вимог діючого законодавства, пояснень сторін, наданих ними письмових доказів, при визначенні розміру аліментів, що підлягає стягненню, суд враховує матеріальний стан батька дитини, який є працездатною особою, працює, має дохід, але при цьому має на утриманні ще двох малолітніх дітей, тому приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 вересня 2018 року - дати звернення з позовод до суду, і до 03 серпня 2020 року, тобто досягнення дитиною повноліття. Надані відповідачем довідки про його доходи суд не приймає до уваги, оскільки вони стосуються отриманих доходів за 2010 рік та частину 2018 року. Актуальних даних щодо розміру заробітку відповідачем суду не надано. Вирішуючи по суті позовні вимоги про стягнення аліментів за минулий час, суд зазначає наступне. Відповідно до норми ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. У своїх позовних вимогах позивачка просить стягнути аліменти за минулий час, а саме з серпня 2010 року, зазначаючи про те, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини їй не надавав. Однак слід зазначити, що жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивачка зверталася до відповідача із вимогою про надання допомоги на дитину, суду надано не було. Надану позивачем копію листа з вимогою сплати аліментів, суд не приймає як належний доказ вживання заходів щодо одержання аліментів, оскільки вказаний лист датований 21.08.2018 року, тобто менш ніж за місяць до звернення з позовом до суду, та направлений на адресу: [ADDRESS] , тоді як позивачем зазначено про те, що відповідач постійно проживає на території Російської Федерації. Зважаючи на викладене вище, вимоги діючого законодавства, суд вважає, що підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення аліментів за минулий час немає. Що стосується позовних вимог про стягнення додаткових витрат, то слід зазначити наступне. Відповідно до вимог ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно. Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року визначено, що відповідно до ст. 185 СК України до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У зв`язку із особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини, тощо) потрібні значні додаткові витрати, тому розмір додаткових витрат, що стягується, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат. До особливих обставин, з якими законодавець пов`язує стягнення додаткових витрат на дитину, відносяться ті обставини, що пов`язані з розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватися відповідними документами (витрати на спеціальний медичний огляд - довідка медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування; виписка з історії хвороби дитини; рецепти лікарів; довідки; чеки; рахунки; проїзні документи тощо). Позивачка просить стягнути додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 47 035,00 грн., до яких відносить витрати на оренду квартири, відвідування аквапарку, оплату репетиторів, комп`ютерне навчання, придбання мобільного телефону, жорсткого диска та модуля пам`яті. Проте, суд вважає, що вказані витрати не є витратами, які викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), а тому позовні вимоги в цій частині також не підлягають задоволенню. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн., так як позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів. Що стосується стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат на професійну правничу допомогу та послуги з перекладу документів та його засвідчення, то вони підлягають частковому відшкодуванню у сумі 3 947,00 грн., що є пропорційною до розміру задоволених позовних вимог виходячи з наступного. Відповідно до квитанцій позивачем на рахунок АО «Ваш надійний адвокат» перераховано 16 000 грн. 00 коп. та на рахунок ТОВ ТВК «Пілот Продакшн» 2 840 грн. 28 коп. В той же час на обґрунтування обсягу наданих послуг і виконаних робіт адвокатом та їх вартості надані акт надання послуг № 19 від 13.09.2018 на суму 3 100 грн. 00 коп. (за підготовку та надсилання адвокатського запиту, складання та комплектування позовної заяви до суду), акт надання послуг № 3 від 28.01.2019 на суму 4 100 грн. 00 коп. (подання позовної заяви до суду, отримання ухвали, складання та комплектування апеляційної скарги, участь у судовому засіданні 28.01.2020), акт надання послуг № 14 від 18.03.2019 на суму 1 300 грн. 00 коп. (складання та комплектація заяви про збільшення позовних вимог та подання її до суду), при цьому суд не бере до уваги акт на суму 1 300 грн. 00 коп. оскільки заява про збільшення позовних вимог судом не була прийнята до розгляду. Стягненню підлягає 1/3 понесених та підтверджених витрат на професійну правничу допомогу на суму 9 000 грн. 00 коп. (в тому числі участь в засіданні 1800 грн. 00 коп. розрахунок зроблений судом на підставі Додатку № 1 до договору № 12 про надання правничої допомоги) та витрат на послуги з перекладу та його засвідчення на суму 2 840 грн. 28 коп., що дорівнює 3 947 грн. 00 коп.

Outcome: partial