Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Позивач звернулася із позовом до відповідача про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без дозволу батька. Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 17 листопада 2005 року за відповідачем визнано батьківство відносно їхньої спільної дитини - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею. З відповідачем у них склались неприязні відносини, тому коли вона повідомила відповідачу, що має намір разом із своєю матір»ю та доньками відвідати їхню родину у Республіці Казахстан, на що відповідач категорично відмовив. З метою відвідати родину за кордоном та у зв»язку із відсутністю добровільної згоди на це батька, вона хоче отримати таку згоду у судовому порядку. Позивач вважає, що ухилення від надання згоди на виїзд дитини за кордон суперечить інтересам дитини. Представник позивача [PERSON] надала письмову заяву в якій зімнила свої позовні та просила суд винести рішення, яким надати [PERSON] дозвіл на тимчасовий виїзд за державний кордон України до Республіки Казахстан малолітньої [PERSON], [INFO], без згоди та супроводу батька [PERSON] - з 31 травня 2015 року по 01 серпня 2015 року, в іншій частині заявлені позовні вимоги залишити без змін. В судовому засіданні представник позивача \-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-[PERSON] - [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд винести рішення, яким задовольнити їх. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Могилів-Подільської міської ради Вінницької області в суд не з'явився, подав заяву з проханням справу розглянути без його участі, рішення винести згідно закону (а.с.27). Заслухавши пояснення сторін, покази свідка, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони не перебували в зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6)). Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 17 листопада 2005 року за [PERSON] визнано батьківство відносно [PERSON], яка народилась [INFO] року у місті Ямпіль Вінницької області у [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Із копії рішення Могилів-Подільської міської ради Вінницької області від 06 листопада 2014 року №335 встановлено, що виконком міської ради вирішив затвердити висновок комісії з питань захисту прав дитини про доцільність надання дозволу на тимчасовий виїзд малолітньої дитини [PERSON], [INFO] і доцільність надання дозволу на виготовлення проїзного документу даної дитини для виїзду за кордон (а.с.12). Із показів свідка [PERSON] судом встановлено, що вона доводиться матір»ю позивача. Дійсно у них є родичі у Р.Казахстан, там похований її брат, на могилі якого вона не була вже багато років. На даний час у них з»явилась можливість відвідати свої родичів, однак відповідач [PERSON] чинить перешкоди їм у цьому, не надаваючи згоди на виїзд їхньої малолітньої доньки [PERSON], а так як більше родичів тут у них не має, то залишити дівчинку на когось іншого неможливо. Наполягаючи на позові в судовому засіданні представник позивача пояснила, що відповідач відмовляється надати дозвіл на виїзд малолітньої дитини за кордон для відвідування родичів. Дану обставину позивач обґрунтовує тим, що позивач неодноразово зверталася до відповідача в усній формі, але відповідач не реагував на її звернення. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. З пояснень представника позивача видно, що позивач [PERSON] має намір тимчасово разом із дочкою відвідати родичів, проживають у Республіці Казахстан. На думку представника позивача така подорож та відвідування родичів матиме важливе значення для духовного та фізичного розвитку дитини. Відповідно до положень п.2 ч.2 ст.4 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №57 від 27 січня 1995 року передбачено, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків здійснюється у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд без згоди та супроводу другого з батьків (п.4) За змістом ст.141, ч.1 ст.151, ч.2 ст.155 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, а мати ї батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст.16 «Про охорону дитинства» батьки, інші члени сім'ї та родичі, зокрема ті, які проживають у різних державах, не повинні перешкоджати одне одному реалізувати право дитини на контакт з ними, зобов'язані гарантувати повернення дитини до місця її постійного проживання після реалізації нею права на контакт, не допускати неправомірної зміни її місця проживання. Згідно ч.1 ст.18 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року (ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року) батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. З урахуванням вищенаведеного, беручи до уваги той факт, що судом при розгляді справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд малолітньої дитини позивача за межі України для тимчасового перебування, з урахуванням, що такий виїзд стосується інтересів дитини, відповідач згоду на такий виїзд надати не бажає суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про право, як матері на оформлення установленим порядком передбачених для дітей проїздних документів і тимчасовий виїзд за кордон з дітьми без згоди батька є обгрунтованими. Тому, враховуючи те, що позивач створює умови для належного розвитку та виховання дитини, в тому числі і поїздкою в іншу державу, відмова відповідача у наданні дозволу на виїзд дитини є безпідставною, тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та надати дозвіл на виїзд дитини за межі України терміном з 31 травня 2015 року по 01 серпня 2015 року, оскільки така поїздка буде відповідати інтересам дитини. На підставі ст.4 ЗУ "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів, їх тимчасового затримання та вилучення", ст.ст.9, 10, 12 Конвенції про права дитини,

Outcome: approved