Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-03 00:00:00

сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.01.2009 року. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати їх з відповідачем шлюб, стверджуючи, що їхні з відповідачем фактичні шлюбні стосунки припинені, постійні сварки, що відбуваються між ними негативно впливають на повноцінне виховання малолітньої дочки. На час звернення до суду з позовом вона з відповідачем проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подальше перебування у шлюбі та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Стверджувала, що участь у вихованні та матеріальному забезпеченні дочки відповідач не приймає, повідомила суд, що після розірвання шлюбу їх з відповідачем малолітня дочка продовжить проживати з нею. Просила шлюб з відповідачем розірвати, стягнути на її користь з останнього аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000, 00 грн. щомісячно з моменту звернення до суду з позовом і до повноліття дочки. У судове засідання сторони не з»явились, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Просили позов задовольнити та шлюб розірвати, відповідач повідомив суд, що не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання дочки у розмірі 3 000 грн. Крім того, відповідач повідомив суду, що визнає обставини, які зазначені позивачкою у позовній заяві щодо підстав для розірвання шлюбу, просив їх з позивачкою шлюб розірвати. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть сумісного господарства, не мають загального бюджету. Відповідач проживає окремо від родини, матеріальної допомоги на забезпечення дочки не надає, подальше перебування у шлюбі сторін у справі буде суперечити інтересам позивачки. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам дитини що мають істотне значення. Правилами ст. 113 цього Кодексу передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Наразі, судом встановлено наявність підстав для розірвання шлюбу сторін у справі. Що ж стосується позовних вимог у частині стягнення аліментів, то вони також підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що відповідач не виконує у добровільному порядку обов»язку щодо виховання та матеріального забезпечення малолітньої дочки. Судом також встановлено, що малолітня дочка сторін у справі проживає разом з матір"ю, отримує матеріальне забезпечення за рахунок останньої. Статтями 155,180,181,182,183 СК України передбачено, що батьки зобов"язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а при ухиленні батьків від цього обов"язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку, в розмірі визначеному судом. З огляду на відсутність участі відповідача у вихованні дочки та її ж матеріальному забезпеченні, а також бажанні позивачки отримувати матеріальну допомогу на забезпечення дочки, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 гривень до повноліття дочки, починаючи з 31.10.2018 року, з моменту коли позивач звернулася з позовом до суду та до досягнення дочкою повноліття. Судові витрати щодо позовних вимог про стягнення аліментів віднести на рахунок відповідача за правилами ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved