Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], Відділу державної виконавчої служби Виноградівського районного управління юстиції про зняття арешту із заставного майна, посилаючись на те, що 18 липня 2007 року між [PERSON] та позивачем ЗАТ «ОТП Банк» був укладений Кредитний договір №МL-800/034/2007 про надання Кредиту. Згідно з Кредитним договором, а також на підставі Кредитної заявки відповідача від 18.07.2007 р, ЗАТ «ОТП Банк» надав Відповідачуі кредит в сумі 104 000,00 доларів США. 29.06.2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженого відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», у відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю №б/н. 07.07.2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір відступлення права вимоги №б/н. Згідно з умовами вищевказаних договорів Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» у відповідності ст.ст. 512. 534, 1077 - 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № МL -800/034/2007 від 18.07,2007 р., договором іпотеки №РМL-800/034/2007 від 18.07.2007 р. укладеними між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] Для забезпечення повного та своєчасного виконання зобов'язань за Кредитним договором №МL -800/034/2007 від 18.07.2007 року, в цей же день між сторонами кредитного договору був укладений Договір іпотеки №РМL-800/034/2007 від 18.07.2007 року, що посвідчений у цей день приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу Лапчак Г.І. за реєстраційним номером 3646. Предметом договору іпотеки є жилий будинок [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS] і належить [PERSON] на праві приватної власності. В подальшому відповідач [PERSON] не маючи змоги належним чином виконувати свої зобов'язання по кредитному договору надав банку згоду на добровільну реалізацію предмету іпотеки в рахунок погашення заборгованості по тілу кредиту, яка станом на 12.08.2015 року складає 2 217 207,64 грн. Тобто на сьогоднішній день між іпотеко держателем та позичальником досягнута домовленість про добровільний продаж предмета іпотеки в рахунок погашення боргу по кредиту. 29.06.2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» у відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю №б/н. 07.07.2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір відступлення права вимоги №б/н. Згідно з вищевказаними договорами Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло за кредитним договором №МL-800/034/2007 від 18.07.2007 р., договором іпотеки №РМL-800/034/2007 від 18.07.2007 р. укладеними між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України «Кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги)», згідно з ст. 514 вказаного кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до Боржника за кредитним договором кредитним договором №ML-800/034/2007 від 18.07.2007 р., договором іпотеки №PML-800/034/2007 від 18.07.2007 року укладеними між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] Представник позивача в судове засідання не з»явився, але надіслав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити, тому на підставі ст..169 ЦПК України справу розглянуто в його відсутності. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні заявлені до нього позовні вимоги визнав. Представник відділу ДВС Виноградівського РУЮ в судове засідання не з»явився, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, тому справа розглянулася на підставі ст. 169 ЦПК України у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. В судовому засіданні встановлено, що 18 липня 2007 року між [PERSON] та позивачем ЗАТ «ОТП Банк» був укладений Кредитний договір №МL-800/034/2007 про надання Кредиту. Згідно з Кредитним договором, а також на підставі Кредитної заявки відповідача від 18.07.2007 року, ЗАТ «ОТП Банк» надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 104 000,00 доларів США. 29.06.2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженого відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», у відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю №б/н. 07.07.2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір відступлення права вимоги №б/н. Згідно з умовами вищевказаних договорів Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» у відповідності ст.ст. 512. 534, 1077 - 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № МL -800/034/2007 від 18.07,2007 р., договором іпотеки №РМL-800/034/2007 від 18.07.2007 р. укладеними між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] Для забезпечення повного та своєчасного виконання зобов'язань за Кредитним договором №МL -800/034/2007 від 18.07.2007 року, в цей же день між сторонами кредитного договору був укладений Договір іпотеки №РМL-800/034/2007 від 18.07.2007 року, що посвідчений у цей день приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу Лапчак Г.І. за реєстраційним номером 3646. Предметом договору іпотеки є жилий будинок [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS] і належить [PERSON] на праві приватної власності. В подальшому відповідач [PERSON] не маючи змоги належним чином виконувати свої зобов'язання по кредитному договору надав банку згоду на добровільну реалізацію предмету іпотеки в рахунок погашення заборгованості по тілу кредиту, яка станом на 12.08.2015 року складає 2 217 207,64 грн. Тобто на сьогоднішній день між іпотеко держателем та позичальником досягнута домовленість про добровільний продаж предмета іпотеки в рахунок погашення боргу по кредиту. Статтею 3 Закону "України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог Інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів^ неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання (ст.7 Закону). Однак Іпотекодержатель не може використати своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки державною виконавчою службою було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно [PERSON], в т.ч. і на предмет іпотеки - [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS], зокрема: - постановою державного виконавця відділу ДВС Виноградівського районного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 08.05.2013 року по ВП №37731627 з примусового виконання виконавчого напису №1784 виданого 19.04.2012 року про стягнення з [PERSON] на користь TOB «ОТП Факторинг Україна» боргу в сумі 1032024,03 грн.; Вказані дії органів виконавчої служби, на думку позивача, порушують права та інтереси позивача та унеможливлюють задоволення вимог за рахунок даного нерухомого майна, що перебуває в іпотеці, в якості забезпечення виконання зобов'язань боржника [PERSON] В середні липня 2015 року позивачу стало відомо, що відділом Державної виконавчої служби Виноградівського районного управління юстиції відносно вищезазначеного нерухомого майна, яке перебуває в іпотеці позивача, накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження (копія постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження», арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження; винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Відповідно до ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на заставлене майно здійснюється з метою виконання виконавчих документів про стягнення на заставлене майно. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника аставодержателю. Згідно висновку ПП «Аргумент» від 03.06.2015 року, вартість предмета іпотеки становить 632 736,00 грн. Станом на 12.08.2015 року залишок суми по тілу кредиту, з метою забезпечення виконання якого укладено договір іпотеки, становить 103 746,00 доларів США (станом на 12.08.2015 року становить 2 217 207,64 грн,), що є значно більше, ніж вартість іпотечного майна. У відповідності до ч.4 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження»: «Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.». У відповідності до ч.5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Вважаємо, що підстав для накладення арешту та подальшої реалізації вказаного майна органами ДВС немає, оскільки між іпотекодержателем та іпотекодавцем досягнуто домовленість про добровільний продаж предмету іпотеки, тобто сторонами обрано напрямок добровільного врегулювання боргу. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Починаючи з 30.06.2009 року, Закрите акціонерне товариство "ОТП Банк" змінив свою назву на Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» без створення нової організаційно-правової форми. 29.06.2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» у відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю №б/н. 07.07.2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір відступлення права вимоги №б/н. Згідно з вищевказаними договорами Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло за кредитним договором №МL-800/034/2007 від 18.07.2007 р., договором іпотеки №РМL-800/034/2007 від 18.07.2007 р. укладеними між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України «Кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги)», згідно з ст. 514 вказаного кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до Боржника за кредитним договором кредитним договором №ML-80O/034/2007 від 18.07.2007 р., договором іпотеки №PML-800/034/2007 від 18.07.2007 року укладеними між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] Відповідно до ст..60 Закону України «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з -під арешту. Статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майна з-під арешту. Відповідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.08.76 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються як на праві власності на описане майно, так і на праві володіння ним і відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно. З матеріалів справи слідує, що позивач сплатив судовий збір в розмірі 243,60 гривень, які згідно ст. 88 ч.1 ЦПК України присуджуються зі сторони не на користь якої ухвалено рішення.

Outcome: approved