Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

10.04.2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить суд стягувати із [PERSON] , 1969 року народження, ІПН невідомо, уродженця та жителя [ADDRESS] , аліменти в її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1800 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 10.04.2019 року і до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак, подала суду письмову заяву, в якій просить слухання справи проводити у її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, причину своєї неявки суд не повідомив. Заперечень проти позову, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило. Враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, а також те, що позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, на підставі\~ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Суд розглянув справу у відсутності позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі з 04.09.2009 року, шлюб зареєстровано у Пониковицькій сільській раді Бродівського району Львівської області, про що 04 вересня 2009 року складено відповідний актовий запис № 10 (а.с. 4). Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с. 5,6). З пояснень позивачки, зазначених в позовній заяві, вбачається, що відповідач добровільно не дає ніякого матеріального утримання дітям. Вихованням дітей він не цікавиться. Вона на даний час не працює, отримує мізерні кошти на дітей від держави, її дохід не дозволяє в повній мірі забезпечити належне матеріальне утримання дітей, інших доходів не має, а відповідач офіційно працює у AT Укртрансгаз УМГ (Прикарпаттрансгаз) Бібрське ЛВУМГ Кам`янка-Бузький Проммайданчик, тому має можливість і може надавати матеріальну допомогу дітям. Його довідку про доходи отримати не може. Інших осіб на утриманні він немає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані\~ утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.\~181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із положенням ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На підставі ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню в користь держави 768,40 грн. судового збору.

Outcome: approved