Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

05 жовтня 2015 року позивач звернувся до Центрального районного суду м.Миколаєва із позовом до відповідачів про стягнення з них в солідарному порядку заборгованості в сумі 51824,66 грн., вказуючи, що 21.12.2009 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого, відповідач отримав кредит у 15000 грн., на строк користування до 21.11.2011 року. В рахунок забезпечення виконання умов вказаного договору, між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки від 21.12.2009 року. 04.04.2011 року позивач звернувся до Заводського районного суду м.Миколаєва до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором, рішенням суду від 05.03.2012 року із відповідачів у солідарному порядку була стягнена заборгованість у сумі 29960 грн., в тому числі заборгованість по кредиту 8198,61 грн., та заборгованість по відсоткам 21761,45 грн. Рішення не виконано. Станом на 01.08.2015 року заборгованість відповідачів перед позивачем складає : 19426,85 грн. - сума несплачених відсотків (за період з дати винесення рішення суду), та 32397,81 грн. - сума інфляційних нарахувань, всього 51824,66 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Також пояснив, що рішення Заводського районного суду знаходилось на виконанні, та станом на 07.08.2015 року заборгованість за рішенням суду повністю погашена відповідачем [PERSON] Представник відповідача [PERSON], [PERSON] вказала, що із позовом не згодна, строк дії кредитного договору закінчився 11.12.2011 року, та строк звернення до поручителя, передбачений статтею 559 ч.1 ЦК України закінчився, тобто порука на даний час є припиненою. Крім того, позивачем безпідставно нараховані відсотки після винесення рішення Заводського районного суду м.Миколаєва, оскільки строк дії договору кредиту закінчився у 2011 році, тому відсотки не повинні нараховуватись. У задоволенні позову просить відмовити. Відповідач [PERSON] повідомлявся належним чином за місцем реєстрації, про причини неявки суд не сповістив, заперечень проти позову не надав. Суд, вислухавши представника позивача та представника відповідача, перевіривши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 21 грудня 2009 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № ДНК -1291, згідно якого позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 15000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 38,00% річних з кінцевим терміном повернення до 21.11.2011 року /а.с.5/. Згідно п.5 Договору, у разі виникнення простроченої заборгованості з погашення кредиту або прострочення сплати відсотків або у разі невмконання чи неналежного виконання зобов'язань, кредитор набуває право вимагати у позичальника дострокового погашення кредиту та інших нарахувань за ним. Також позичальник має право вимагати відшкодування збитків, завданих кредитору в наслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов цього договору /а.с.5/. З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором № ДНК -1291, між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № ДПН -1291 від 21.12.2009 року /а.с.6/. Згідно п.1.2 Договору, поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед кредитором відповідати по зобов'язанням [PERSON], які виникають з умов кредитного договору № ДНК -1291 /а.с.6/. Судом досліджено, що 05.03.2012 року Заводським районним судом м.Миколаєва задоволено позов КС "Істок" до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідно до якого з відповідачів стягнуто в солідарному порядку на користь позивача заборгованость станом на 21.12.2011 року в розмірі 29960,06 грн., з яких: 8189,61 грн. - сума не повернутого кредиту; 21761,45 грн. - сума несплачених відсотків за користування кредитом /а.с.8/. Згідно пояснень сторін, відповідачем [PERSON] виконано рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 05.03.2012 року, останній платіж надійшов 07.08.2015 року. Як вбачається з матеріалів справи, сума заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а саме з 05.03.2012 року по 01.08.2015 року становить 32397,81 грн. та заборгованість по відсоткам у розмірі 19426,85 грн., що разом складає 51824,66 грн. /а.с.15/. Відповідно до\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Відповідно до ч.1 ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченою порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Згідно з ч.2 ст.554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій\~статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі статтями 526\~, 530\~, 610\~, частиною першою\~ст. 612 ЦК України\~зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Згідно з положеннями частини четвертої\~статті 559 ЦК України\~порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення забезпеченого ним зобов'язання. Строк виконання основного зобов'язання за кредитним договором встановлено - 21.12.2011 року. Позивач вперше звернувся до Заводського районного суду м.Миколаєва у квітні 2011 року, а в подальшому збільшив позовні вимоги про стягнення заборгованості станом на 21.12.2011 року, рішенням суду від 05.03.2012 року позовні вимоги задоволені. Разом із тим, за змістом частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, до дня повернення позики. Згідно\~статті 599 ЦК України\~зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оскільки кошти за кредитним договором своєчасно повернуто не було, рішення суду, як слідує із пояснень сторін виконано в повному обсязі лише 07.08.2015 року, то проценти за кредитом підлягають стягненню з відповідачів до дня повернення позики, тобто до 07.08.2015 року. Доводи представника відповідача про безпідставність нарахування відсотків з дня винесення судового рішення від 05.03.2012 року по 01.08.2015 року, є необгрунтованими та суперечать положенням норм ч.1 ст.1048 ЦК України. Так само є безпідставними доводи представника відповідача про припинення поруки [PERSON], оскільки позивач своєчасно, до спливу шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання (тобто, 21.12.2011 року) пред'явив вимогу до поручителя, та рішенням суду від 05.03.2012 року була стягнена заборгованість за договором кредиту, погашення заборгованості станом на 21.12.2011 року була здійснена в процесі виконання зазначеного рішення відповідачем [PERSON], останній платіж здійснено ним 07.08.2015 року. Таким чином, заборгованість за відсотками за період з 05.03.2012 року по 01.08.2015 року складає 19426,85 грн., сума інфляційних нарахувань становить 32397,81 грн. Вказаний розрахунок сторонами не оспорюється, та суд вважає можливим погодитись із ним. На підставі викладеного, суд вважає вимогу позивача про стягнення боргу у сумі 51824,66 грн. обґрунтованою, в зв'язку з чим вказана сума підлягає стягненню з відповідачів солідарно на користь позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1218,00 грн.

Outcome: approved