Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом в якому просить усунути перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження належною їй 1/2 частини квартири [ADDRESS] та позбавити [PERSON] права користування житловою площею в даній квартирі. Позивач зазначає, що вона є власником 1/2 частини спірної квартири. Друга частина даної квартири на праві власності належить третій особі по справі, її сину - [PERSON]. В даній квартирі вони зареєстровані та постійно проживають. Крім них за вказаною адресою також з 16 червня 2011 року зареєстрований, її неповнолітній онук [PERSON], [INFO], син [PERSON] Онук хоча і був зареєстрований за адресою проживання батька, але взагалі ніколи не проживав у спірній квартирі. Шлюб між її сином та відповідачкою [PERSON] був розірваний у грудні 2012 року. Відповідач [PERSON], яка є матір"ю [PERSON], зареєстрована та проживає в квартирі своїх батьків за адресою [ADDRESS]. Разом з нею з дня народження проживає її син. Малолітній [PERSON] ніколи не проживав у її квартирі. Особистих речей та речей повсякденного використання, які б належали відповідачу та її сину у приміщенні немає. На даний час наявність реєстрації в квартирі внука, який не проживає і не користується житлом, перешкоджає у користуванні та розпорядженні належною їй квартирою, виникають проблеми з оплатою комунальних послуг та оформленні субсидії, що значно обмежує її з сином законні права як власників. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві. Представник вважає, що реєстрація малолітнього онука позивачки заважає їй в повній мірі користуватися та розпоряджатися власністю, а саме впливає на оформлення субсидії, на оформлення документів при відчудженні квартири. Третя особа з боку позивача [PERSON] в судовому засіданні просив задовольнити вимоги позивача, поянивши суду, що його та відповідачки син з дня народження і до цього часу проживає разом з відповідачкою. Він з сином фактично не спілкується., але сплачує аліменти. Вважає, що із-за непроживання сина в квартирі, яка належить його матері та йому, сина слід визнати таким, що втратив право на проживання. Представник третьої особи на боці відповідача - служби у справах дітей виконавчого комітету Ніжинської міської ради, пояснила, що вона за проханням [PERSON] в 2015 році обстежувала жилово-побутови умови проживання його та відповідачки. Обстеженням було встановлено, що малолітній [PERSON] проживає в 3-х кімнатній квартирі по [ADDRESS] разом зі своєю матір"ю [PERSON] та дідусем і бабусею. Умови для проживання належні. При обстеженні житла позивачки не було виявлено в квартирі дитячого одягу та іграшок. Квартира складається із 2-х кімнат в яких проживає відповідачка разом зі своїм сином [PERSON] Просить вирішити даний спір на розсуд суду. Вислухавши пояснення представника позивача, третіх осіб, свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що власником 1/2 частини [ADDRESS] є [PERSON], а власником 1/2 частини даної квартири є [PERSON], третя особа у справі, що підтверджується витягами із державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Згідно довідки про склад сім'ї ВП КДЗП «Станція Ніжин» від 30.11.2015 р. в спірній квартирі зареєстровані [PERSON] - позивач, [PERSON] - третя особа та його малолітній син - [PERSON] (а.с. 8). З рішення Ніжинського міськрайонного суду від 07 грудня 2012 року вбачається, що шлюб, який був укладений 24 липня 2009 року у відділі РАЦС Ніжинського міськрайонного управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] - розірвано /а.с.14/. Відповідно до актів про обстеження квартири [NUMBER] від 11.02.2015 р. та 14.08.2015 р. складених за участю сусідів та актом обстеження умов проживання від 03.07.2015 р., складеним представниками служби у справах неповнолітніх Ніжинського міськвиконкому, [PERSON] не проживає у квартирі понад рік. Особистих речей та речей повсякденного використання, які б належали дитині у приміщенні немає. Про те, що відповідач [PERSON], яка діє як законний представник малолітнього сина [PERSON], [INFO], разом із сином проживає за адресою - [ADDRESS], підтверджується актом обстеження умов проживання від 23.06.2015 р. складеним завідуючою сектором профілактики правопорушень серед неповнолітніх служби у справах дітей виконкому Ніжинської міської ради [PERSON] та спеціалістом сектору [PERSON] /а.с.10/. Допитані судом свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що вони є сусідами позивача, добре знають її, часто спілкуються з нею і їм відомо, що онук позивача [PERSON] не проживає у квартирі [NUMBER] з дня народженняі по цей час, його речей в квартирі немає. Взагалі вони ніколи не бачили його. Факт непроживання дитини на площі позивачки також підтверджується актами обстеження від 11 лютого 2015, 03 липня 2015р. та 14 серпня 2015р. /а.с.11-13/. В ч.4 ст.29 ЦК України зазначено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає. Судом встановлено, що дитина понад рік не проживає з позивачкою, а проживає з матір"ю- відповідачем. Це підтверджується крім актів обстеження та показів свідків також позовною заявою відповідачки про стягення аламентів та рішенням суду від 20 липня 2012 року /а.с.15, 18/. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Реєстрація малолітніх дітей на житловій площі є похідною від реєстрації батьків. Відповідач [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] разом із сином [PERSON] та батьками. Квартира придатна для проживання та облаштована належними меблями. Тобто неповнолітній [PERSON] забезпечений належним житлом. Спору щодо проживання дитини між батьками не було. Батько дитини підтримує вимоги своєї матері-позивачки і вважає, що сина слід визнати таким, що втратив право на проживання в квартирі, яка належить йому та його матері. За таких підстав суд дійшов висновку, що вимоги позивача про позбавлення права [PERSON] користування житловою площею в спірній квартирі є законними та обгрунтованими.

Outcome: approved