Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитом, посилаючись на те, що з метою отримання банківських послуг відповідач підписала Заяву б/н від 29.06.2016 року та підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", та "Тарифами Банку", складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві, та те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, який в будь-який момент може змінити кредитний ліміт. Відповідно до умов договору сторони визначили відповідальність за порушення строків сплати платежів. У зв`язку з порушеннями кредитних зобов`язань за відповідачем станом на 20.09.2020 року рахується заборгованість за кредитом в розмірі 12534,22грн., тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді Кіровського районного суду м.Кіровограда Іванова Н.Ю. від 01.12.2020 року позовну заяву передано за підсудністю на розгляд Новоукраїнському районному суду Кіровоградської області. Ухвалою судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської обалсті від 26.01.2021 року було відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Від представника позивача під час подання позовної заяви надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі, просить суд позов задовольнити та розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідно до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, ухвала про відкриття провадження у справі разом з додатками надсилалася відповідачу за адресою його місця реєстації, що зареєстроване у встановленому законом порядку, які відповідач не отримав. До суду повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній», що відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України вважається повідомлений належним чином. Відповідно до ч.2 ст. 128 ЦПК України та ч. 11 ст. 128 ЦПК України, 03.03.2021 року розміщено оголошення про повідомлення відповідача про дату та час судового розгляду справи на веб-сайті "Судова влада". 06.04.2021 року винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Станом на 06.04.2021 року відповідач відзив до суду не подав, з клопотанням про відкладення розгляду справи для надання додаткового часу для подачі відзиву, до суду не звертався. У відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Справа розглядається відповідно до ст. ст. 280-281 ЦПК України, в порядку заочного розгляду, за формою спрощеного провадження, з викликом сторін, на підставі наявних доказів. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частин першої, четвертої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне: з метою отримання банківських послуг відповідач підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приват Банку б/н від 29.06.2016 року (а.с. 10). Підписанням даної заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", " та "Тарифами Банку", складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом у анкеті-заяві. В анкеті заяві зазначено, що позичальник згоден з умовами, та Правилами надання банківських послуг, та згодна з тим, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, на підставі ст. 634 ЦК України, та що позичальник ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг. Згідно Умов та правилами надання банківських послуг, які надані позивачем до матеріалів справи (а.с.14-49), вбачається, що ними передбачено всі істотні умови, щодо зміни кредитного ліміту, визначено відсоткову ставку за користування кредитними коштами та визначено обов`язки позичальника щодо погашення заборгованості за кредитом, відсотками а також сплата штрафів і пені (п.2.1.1.2.5, п. 2.1.1.3.1, п.2.1.1.44, п. 2.1.1.6.5, 2.1.1.3.2, 1.1.3.1.5, 1.1.2.1.2, 2.1.1.2.12, 2.1.1.6.1). Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни за рішенням та ініціативою банку. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановлено банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Договором передбачено можливість клієнта розірвання договору у разі незгоди зі змінами Умов та Тарифів банку, за умови подання заяви та виконавши умови п.2.1.1.5.4. Відповідно до довідки про умови кредитування вказано, що з фінансовими умовами надання кредитки Універсальна з розрахунком суми плати за використання кредитних коштів відповідач ознайомлений 22.08.2018 року (а.с.11-12). Відповідно до якої, з використанням кредитки Універсальна, яка власноруч підписана відповідачем, визначено процентну ставку за користування кредитом тобто 43,2% на рік, визначено: строк внесення щомісячного платежу, розмір пені за несвоєчасне погашення заборгованості та розмір штрафу за порушення строків платежів 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови, довідка про які була підписна особисто відповідачем. З матеріалів справи вбачається, що відповідачу було змінено кредитний ліміт, а саме збільшено 15.05.2018 року до 1500 грн., та 04.05.2018 року проведено перевипуск кредитної карти, яка діє до 10/21 року (а.с.7-8). Відповідно до п.2.1.1.12.10 "Правил користування платіжною карткою", банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов"язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов"язків за цим договором. Відповідно до Умов договору банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов"язків за цим договором. АТ КБ "Приватбанк" свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Згідно зі статтею 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно розрахунку позивача (а.с.6-7), станом на 20.09.2020 року за відповідачем рахується заборгованість за кредитом в розмірі 12534,22 грн., з яких: 8334,73 грн. - заборгованість за тілом кредита; в т.ч 8334,73 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 611,63 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 3587,86 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625. Заяв про застосування строків позовної давності передбачених ст. 254, 258 ЦК України, сторони не подали. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Отже, відповідач в порушення умов кредитного договору та наведених норм ЦК України, свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала та не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню. За умовами кредитного договору позичальник зобов`язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені графіком повернення кредиту та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, за порушення графіку повернення кредиту та процентів за користування ним, договором встановлено відповідальність. Поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобов`язання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 ЦК України). Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховним Судом України викладеними у постанові від 06.11.2013 року у цивільній справі № 6-116цс13 та у постанові від 03.06.2015 року у цивільній справі № 6-31цс13. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На час розгляду справи в суді відповідач не подав доказів повного виконання ним кредитного зобов`язання. З урахуванням встановлених обставин справи і відповідних їм правовідносин, суд вважає, що відповідач порушив вимоги ст.ст. 526, 530 ЦК України і не виконала належним чином умов кредитного договору. Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу за кредитом в розмірі 8946,36 грн. (в частині: стягнення заборгованості за тілом кредита; в т.ч 8334,73 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 611,63 грн. - заборгованість за простроченими відсотками) є обгрунтованими та позов в цій частині підлягає задоволенню. Щодо стягнення заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит, то відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, передбачені ст. 625 ЦК, не є штрафними санкціями. Підставою застосування передбаченої цією нормою відповідальності є прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК). Також, судова практика виходить з того, що приписи ст. 625 ЦК про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. («Аналіз практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві» - ВСУ). Тому суд приходить до висновку, що вимоги банку про стягнення заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит, згідно ст. 625 в розмірі 3587,86 грн. - задоволенню не підлягають, оскільки умовами договору була визначена процентна ставка. Крім того, відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відшкодування судових витрат понесених позивачем пропорційно сумі задоволення позовних вимог, що складає сплачена сума судового збору в розмірі 1500,31 грн. (8946,36:12534,22х2102,00= 1500,31). На підставі ст.ст. 253, 258, 261, 525, 526, 527, 530, 610, 611, 629, 631, 1049, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial