Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

03 вересня 2020р. [PERSON] , через свого представника [PERSON] , звернувся до суду з вищевказаною заявою. В її обґрунтування зазначив, що він народився [INFO] в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області. На теперішній час відбуває покарання у виді позбавлення волі в ДУ «Голопристанська виправна колонія №7». Проходячи лікування в період часу з 19.08.2018р. по 06.03.2020р. в Херсонській спеціалізованій туберкульозній лікарні №61 при ДУ «Херсонський слідчий ізолятор» заявник звертався до Суворовського районного відділу ДМС у м. Херсон із заявою щодо оформлення паспорту громадянина. В березні 2020р. отримав відповідь, в якій було зазначено, що проведеною перевіркою його особу встановлено, однак встановити належність до громадянства будь-якої держави можливості не видалось. Відтак, [PERSON] не має змоги отримати паспорт громадянина України, а тому просить встановити факт його постійного проживання на території цієї держави станом на 24.08.1991 року, оскільки на вказану дату був затриманий та знаходився в Черкаському СІЗО, а згодом засуджений вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 10.10.1991р. В судовому засіданні представник заявника вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі, оскільки встановлення даного факту має для [PERSON] юридичне значення, яке полягає в отриманні можливості оформлення паспорту громадянина України. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надіслав до суду письмові пояснення, в яких просив розглянути справу без його присутності. При вирішенні заяви по суті та прийнятті рішення покладаються на розсуд суду. Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст.\~5\~ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи\~\~та інтереси фізичних осіб, права та інтереси\~\~юридичних осіб,\~\~державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений\~\~законом або договором. Відповідно до ст.\~55\~Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по місту Ладижину Тростянецького міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області вбачається, що [INFO] народився [PERSON] . Відомості про місце народження, а також по батькові заявка у вказаному документі не зазначені. При цьому, згідно довідки начальника Суворовського РВ м. Херсон УДМС України в Херсонській області від 12.03.2020р. встановлено, що [PERSON] є уродженцем м. Кривий Ріг Дніпропетровської області. Дана особа зверталася до Суворовського РВ в м. Херсоні УДМС України в Херсонській області із заявою щодо видачі паспорту замість втраченого. Зі змісту листа начальника Суворовського РВ м. Херсон УДМС України в Херсонській області з`ясовано, що за результатом розгляду заяви [PERSON] та проведеної перевірки, його належість до громадянства України не встановлено, а тому відповідно до п. 100 «Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення паспорта громадянина України» затвердженого постановою КМУ від 25.03.2015р. № 302, заявнику було відмовлено в оформленні паспорта громадянина України. У відповідності до п. 5 ч. 2\~\~ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України\~«Про громадянство\~України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991 року. Відповідно до п. 8 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року. Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.. Отже, факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на отримання паспорта громадянина України. В письмових поясненнях представника УДМС України у Херсонській області також зазначено, що під час проведення процедури встановлення особи Суворовський РВ УДМС встановив» що 20.05.1977 Саксаганським РВВС Херсонської області [PERSON] видавався паспорт громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року, який в подальшому було втрачено. Паспортом громадянина України заявник документований ніколи не був. За результатами\~проведення перевірок\~Суворовським РВ\~УДМС особу\~ [PERSON] \~встановлено,\~але не\~встановлено належності\~до громадянства\~України та\~рекомендовано звернутися\~до суду\~із заявою\~про встановлення\~факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 для подальшого оформлення належності до громадянства України відповідно до статті 3 Закону України «Про громадянство України». На підтвердження факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991, заявником було долучено до заяви довідку від 13.08.2020 УШ 6/3425, яка видана Державною установою «Черкаський слідчий ізолятор». За змістом вказаного документу 23.07.1991 [PERSON] був затриманий Корсунь-Шевченківським РВВС Черкаської області за ст. 229-6 ч. 2 Кримінального кодексу УРСР. 10.10.1991р. його було засуджено народним судом Корсунь-Шевченківського району за ст. 229-6 ч.2 КК УРСР до двох років ВТК суворого режиму. 03.11.1991р. [PERSON] вибув до ВТК №28 Донецької області з особовою справою до якої залучені всі наявні документи. Відомості з вказаної довідки повністю узгоджуються з даними, які містяться у вироку Корсунь-Шевченківського районного народного суду, ухваленого 10.10.1991р. відносно [PERSON] . Так, в резолютивній частині вказаного судового рішення зазначено, що початок строку відбування покарання [PERSON] слід рахувати з моменту його затримання - 23 липня 1991року, а вказану міру запобіжного заходу (тримання під вартою) залишено без змін до вступу вироку в законну силу. Отже, представлені до суду документи належним чином підтверджують, що [PERSON] народився на території УРСР, був документований паспортом громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року, який втратив, та на момент набуття Україною статусу незалежної держави, знаходився на її території в умовах ізоляції від суспільства Черкаському СІЗО. За вищевикладених обставин та з урахуванням досліджених доказів, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог та вважає за можливе встановити юридичний факт постійного проживання [PERSON] на території України станом на 24 серпня 1991 року. На підставі зазначеного та

Outcome: approved