Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що з 02.10.2001 до 06.06.2016 перебувала у шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання з ним має сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням суду з відповідача на її користь стягувалися аліменти на сина до досягнення ним повноліття, тобто до [INFO] . На даний час син навчається на першому курсі денної форми навчання в Військовому коледжі сержантського складу Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного. На підставі викладеного позивачка просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 09 травня 2020 року та до закінчення навчання, тобто до лютого 2022 року. Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. На позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони перебували у шлюбі з 02 жовтня 2001 року, який було розірвано рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 06 червня 2016 року (а.с. 4-5). Від спільного проживання сторони мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Згідно довідки № 1081 від 07.04.2020, яка видана Національною академією сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, [PERSON] навчається на першому курсі Військового коледжу сержантського складу Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного. Перебуває на державному утриманні. Строк навчання 2 роки 6 місяців - до лютого 2022 року (а.с. 8). У довідці ЦНАП виконавчого комітету Пирятинської міської ради № П8902 від 20.05.2020 зазначено, що син [PERSON] зареєстрований разом з матір`ю [PERSON] по [ADDRESS] (а.с.9). Відповідач [PERSON] працює у ТОВ "М`ясний дім "АТЛАНТ", щомісяця отримує заробітну плату, однак матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина не надає. Згідно ст. 198, 199 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як убачається з матеріалів справи [PERSON] є повнолітнім та навчається на першому курсі військового коледжу, тому він потребує матеріальної допомоги з боку батьків. При цьому батько може надавати таку допомогу, оскільки працює та отримує заробітну плату. У зв`язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини доходу відповідача. Враховуючи положення ч. 1 ст. 200 СК України, де зазначено, що розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина визначаються в твердій грошовій сумі або в частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, та з урахуванням того, що дана норма не містить посилань на встановлення мінімального та максимального розміру аліментів, який підлягає стягненню, суд приходить до висновку про відмову в частині позовних вимог щодо стягнення аліментів у розмірі не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. На підставі викладеного в частині задоволення вимоги стягувати аліменти з 09 травня 2020 року слід також відмовити. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у сумі 840,80 грн на користь держави. У відповідності зі ст. 430 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial