Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

11 грудня 2019 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом про виділення 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями, які перебувають у спільній сумісній власності та розташовані за адресою: [ADDRESS] , а також просять суд здійснити виділ в натурі 1/2 частини зазначеного житлового будинку з надвірними будівлями, що складаються з приміщень: коридор площею 4,6 кв.м (1-3); житлова кімната площею 18,4 кв.м (1-4); житлова кімната площею 10,2 кв.м (1-5); частина сіни площею 5,3 кв.м (а'-1); частина сіней площею 4,0 кв.м (а''-1); гараж «В-1»; сарай «в-1»; погріб «Пг-1»; сарай «Д-1»; гараж «Г-1»; вбиральня; ворота «N-1»; хвіртка «N-2»; згідно експертного дослідження № С7/1 від 26 вересня 2019 року, як співвласнику №1 . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачі є власниками 1/2 частини спірного будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] . Крім позивачів, власниками даного будинку є [PERSON] та [PERSON] . При цьому [PERSON] здійснює перешкоди щодо доступу позивачки [PERSON] , її чоловіка та їх малолітнього сина до будинку. В результаті чого, з приводу користування та володіння спільним майном постійно виникають сварки та непорозуміння. За таких обставин, зважаючи на потребу у вирішенні питання щодо можливості окремого користування житлом та відсутність домовленості про його поділ, у позивачів виникла необхідність виділити належну їм частку будинку та господарсько-побутових будівель в натурі. Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 14 січня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено відкрите підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження на 7 лютого 2020 року. В підготовчому засіданні 7 лютого 2020 року ухвалою суду було задоволено клопотанням представника позивача адвоката Марковича А.Ю. щодо витребування інвентаризаційної справи на будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з чим, суд оголосив по справі перерву до 14 год. 30 хв. 24 лютого 2020 року. 24 лютого 2020 року в зазначеній цивільній справі підготовче провадження закрито та призначено до судового розгляду на 10 год. 00 хв. 12 березня 2020 року. 12 березня 2020 року судове засідання було відкладене на 25 березня 2020 року з підстав необхідності виклику експерта Денисенка А.В. для його особистого роз`яснення щодо експертного дослідження №С7/1 від 26 вересня 2019 року. Судове засідання, яке було призначене на 25 березня 2020 року за клопотанням представника позивача було відкладене на 02 квітня 2020 року. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, поштовим зв`язком подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 102, 103), причину своєї неявки до суду не повідомили. Відзиву на позовну заяву чи заяв з процесуальних питань від відповідачів не надійшло. Оскільки відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомили, відзиву не подали, а позивачі не заперечують проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України проводить заочний розгляд справи З`ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що власниками житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спільної сумісної власності, є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 47). Рішенням Світличненської сільської ради Варвинського району Чернігівської області від 28 вересня 2001 року [ADDRESS] була перейменована на [ADDRESS] (а.с. 88). 10 жовтня 2009 року [PERSON] зареєструвала шлюб та змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 89). Згідно технічного паспорту, виготовленого Прилуцьким бюро технічної інвентаризації, будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] є одноповерховий та складається з 4-ох кімнат жилою площею 50,7 кв. м. Зокрема: 1-а кімната - 18,4 кв. м, 2-а кімната - 10.2 кв. м, 3-тя кімната - 17,7 кв. м, 4-а кімната - 4,4 кв. м, кухня - 12,8 кв. м, ванна кімната - 2,9 кв. м, коридор - 4,6 кв. м, сіни - 4.0 кв. м; 9,6 кв. м; 4,7 кв. м. Загальна площа будинку становить 89,3 кв. м (а.с. 45-46). З матеріалів інвентаризаційної справи № 112 вбачається, що до об`єкта нерухомого майна, - житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , приналежні господарсько-побутові будівлі: сарай «Б-1»; сарай «б-1»; сарай «б'-1»; гараж «В-1»; сарай «в-1»; гараж «Г-1»; сарай «Д-1»; погріб «ПГ-1», також ворота «№-1» та хвіртка «№'-1» (а. інвентаризаційної справи 4). Зважаючи на зміст позову, суд констатує, що між сторонами по справі склалися спірні відносини щодо визначення порядку користування житловим будинком, який перебуває у їх спільній сумісній власності. Зазначений факт також підтверджується постановою Варвинського районного суду Чернігівської області від 18 жовтня 2018 року (а.с. 14-15). Таким чином, здійснення поділу спірного нерухомого майна в добровільному порядку не вбачається за можливе. Стороною позивача до суду подано висновок експертного дослідження №С7/1 від 26 вересня 2019 року, що проведене експертом-спеціалістом [PERSON] З якого вбачається можливість розподілу житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями по [ADDRESS] в частках по 1/2. Розподіл можливий з відхиленням від ідеальних часток співвласників. Відповідно до змісту зазначеного висновку співвласник №1 з часткою 1/2 отримує частину зазначеного житлового будинку з надвірними будівлями, що складаються з приміщень: коридор площею 4,6 кв.м (1-3); житлова кімната площею 18,4 кв.м (1-4); житлова кімната площею 10,2 кв.м (1-5); частина сіни площею 5,3 кв.м (а'-1); частина сіни площею 4,0 кв.м (а''-1); гараж «В-1»; сарай «в-1»; погріб «Пг-1»; сарай «Д-1»; гараж «Г-1»; вбиральня; ворота «N-1»; хвіртка «N-2». Співвласник №2 з часткою 1/2 отримує частину зазначеного житлового будинку з надвірними будівлями, що складаються з приміщень: житлова кімната площею 17,7 кв.м (1-6); житлова кімната площею 4,4 кв.м (1-7); сіни «а-1» площею 15,7 кв.м; частина сіней «а'-1» площею 4,3 кв.м; частина сіней «а''-1» площею 4,7 кв.м; сарай «Б-1»; сарай «б-1»; сарай «б'-1». Експертом також зазначено, що частка співвласника № 1 є менше ідеальної частки у домоволодінні з урахування надвірних будівель та споруд, що становить різницю у одиницях вартості на - 871 грн. З метою переобладнання спірного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями з одноквартирного в двоквартирний, співвласникам необхідно провести будівельні роботи, зокрема: влаштувати дверний блок в вікні між вулицею та приміщенням 1-10; влаштувати дверний блок в стіні між приміщенням 1-2 та 1-7; побудувати перегородку в приміщення 1-2 розділивши його на дві частини; закласти дверний проріз між приміщенням 1-3 та 1-6, 1-4 та 1-6 (а.с. 17 - 21). Допитаний в судовому засіданні експерт [PERSON] пояснив, що при виконанні експертизи приміщення, що використовуються як кухня та санвузол відобразив як сіни, вказавши загальну площу цих приміщень, оскільки вказані кімнати є прибудовами. Крім того пояснив, що при виконання переобладнання будинку необхідно провести певні роботи, так, він вважає, що співмірним по об`єму та вартості робіт є виконання одним співвласником робіт з влаштування дверного блоку в вікні між вулицею та приміщенням 1-10 та влаштування дверного блоку в стіні між приміщенням 1-2 та 1-7; іншому співвласнику - робіт з побудування перегородки в приміщення 1-2 розділивши його на дві частини та закладення дверного прорізу між приміщенням 1-3 та 1-6, 1-4 та 1-6. На підставі ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до вимог ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Таким чином, зважаючи на факт належності в порядку спільної сумісної власності спірного житлового будинку учасникам справи, суд, враховуючи зміст ст. 370 ЦК України, приходить до висновку, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними та становлять 1/4 частки спірного нерухомого майна, оскільки це не було спростовано стороною відповідача в ході розгляду справи судом. Як вбачається з змісту ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до пункту 27 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 6 " Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" розташовані на земельній ділянці поряд із житловим будинком господарсько-побутові будівлі й споруди: сараї, гаражі, літні кухні тощо - на підставі положень статей 186, 381 ЦК є приналежністю головної речі (будинку). Крім того, в абзаці 4 п. 7 та п. 8 Постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» N 7 від 04 жовтня 1991 року, Пленум Верховного суду України роз`яснив, що при поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Таким чином, беручи до уваги виявлене бажання позивачів щодо виділу їм разом 1/2 частини спірного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, суд вбачає таку процесуальну можливість. Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364, 379, 380 ЦК України вбачається, що виділ часток житлового будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин виділ може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому. Отже, здійснюючи виділ частки, необхідно передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо). У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок. Аналогічні висновки щодо застосування зазначених норм права викладені в постанові Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 688/1979/17 та відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд враховує їх при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Таким чином, зважаючи на конкретні обставини справи, беручи до уваги наявність спору сторін та неможливість його вирішення в добровільному порядку, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про можливість здійснення поділу спірного нерухомого майна, відповідно до висновку експертного дослідження №С7/1 від 26 вересня 2019 року, що проведене експертом-спеціалістом [PERSON] Враховуючи вище зазначене, суд вважає можливим виділити у власність [PERSON] та [PERSON] 1/2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS] , що складаються з приміщень: коридор площею 4,6 кв.м (1-3); житлова кімната площею 18,4 кв.м (1-4); житлова кімната площею 10,2 кв.м (1-5); частина сіней площею 5,3 кв.м (а'-1); частина сіней площею 4,0 кв.м (а''-1); гараж «В-1»; сарай «в-1»; погріб «Пг-1»; сарай «Д-1»; гараж «Г-1»; вбиральня; ворота «N-1»; хвіртка «N-2». Також виділити у власність [PERSON] та [PERSON] 1/2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS] , що складаються з приміщень: житлова кімната площею 17,7 кв.м (1-6); житлова кімната площею 4,4 кв.м (1-7); сіни, які фактично облаштовані під кухню та ванну «а-1» площею 15,7 кв.м; частина сіни «а'-1» площею 4,3 кв.м; частина сіни «а''-1» площею 4,7 кв.м; сарай «Б-1»; сарай «б-1»; сарай «б'-1». Крім того, з врахуванням позиції сторони позивачів, яка була висловлена в судовому засіданні, та пояснень експерта, з метою переобладнання спірного житлового будинку з одноквартирного в двоквартирний необхідно покласти обов`язок на сторону позивачів здійснити будівельні роботи, зокрема: побудувати перегородку в приміщення 1-2 розділивши його на дві частини; закласти дверний проріз між приміщенням 1-3 та 1-6, 1-4 та 1-6; а на сторону відповідачів: влаштувати дверний блок в вікні між вулицею та приміщенням 1-10; влаштувати дверний блок в стіні між приміщенням 1-2 та 1-7. Зважаючи на те, що частка сторони позивача є менше ідеальної частки у домоволодінні з урахування надвірних будівель та споруд стосовно сторони відповідача, тому зазначену різницю необхідно компенсувати у грошовому еквіваленті та стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] - 871 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з сторони відповідача: [PERSON] та [PERSON] на користь сторони позивача: [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах судовий збір (а.с. 34, 35, 37, 38). На підставі наведеного,

Outcome: approved