Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

02.06.2017 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та утримання дружини, мотивуючи його тим, що 26 квітня 2016 року одружилася з відповідачем. Під час спільного проживання у шлюбі в них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Донька проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Відповідач офіційно не працевлаштований, проте часто їздить на заробітки в Польщу та Росію. Позивач просить суд винести рішення, яким стягувати з [PERSON] на її користь на утримання дочки аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно, та на її утримання як дружини 600 грн. щомісячно. Позивач в судове засідання не зявилась. Подала до суду заяву, де вказує, що позов підтримує і просить його задовольнити без її участі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судові засідання 26.06.2017 та 04.07.2017 не зявився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Жодних заяв до суду від нього не надходило. Суд вважає можливим, відповідно до ст. 224 ЦПК України, розглянути справу у відсутності сторін по наявних у справі доказах та ухвалити заочне рішення. Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється через неявку всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 26 квітня 2016 року перебувають у шлюбі (а.с. 4). У сторін є спільна дитина - [PERSON], [INFO] (а.с. 5), яка проживає разом з позивачем (а.с. 6). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Відповідно до ч. 1 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. А з урахуванням ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. За таких обставинах, суд вважає, що відповідач, відповідно до Закону, повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дитини. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій формі (ч. 1 ст. 184 СК України). Крім того, відповідно до ст. 84 СК України дружина з якою проживає дитина, має право на \~утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживаю дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно довідки Війтовецької селищної ради с. Завалійки № 380 від 30.05.2017 позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років (а.с. 6). Отже, враховуючи, що [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем, не виповнилось трьох років, суд вважає, що [PERSON] має право на утримання від відповідача. Відповідно до ст.\~182, ч. 1 ст.\~183 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим,\~\~ніж\~\~30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. Частка заробітку (доходу) матері, батька,\~\~яка\~\~буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дітей, взаємний обов'язок обох батьків по їх утриманню, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає справедливим встановлення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісяця на утримання дитини, та 600 грн. щомісяця на утримання позивача. Згідно з ч. 1\~ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів, суд приймає до уваги те, що доказів неможливості надавати матеріальну допомогу дитині і дружині [PERSON] суду не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. У відповідності до п. 1. ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до положень ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. Частиною 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином судовий збір має бути стягнений з відповідача у розмірі, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір за кожну заявлену позивачем вимогу.. На підставі викладеного,

Outcome: approved