Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

Позивач ТОВ«Фінансова компанія «Фінком Кредит» через свого представника [PERSON], який діє за довіреністю від 08.12.2014 року, посвідченої директором [PERSON]М, звернувся з позовом до суду і просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінком Кредит» суму заборгованості в розмірі 5657,00 гривень і 244,00 гривень судового збору. Посилається на те, що 05.12.2014 року між сторонами був укладений договір позики №0165-09/2014, відповідно до якого позивач надав, а відповідач отримав кредит на соціальні потреби в розмірі 1000,00 гривень. Відповідач зобовязаний був повернути позику відповідно до п.1.3 Договору та відсотки відповідно до п.1.4 за користування кредитом. Але відповідач ухиляється від виконання зобов`язань. В судове засідання позивач в особі представника позивача [PERSON], який діє за довіреністю від 08.12.2014 року, посвідченої директором [PERSON], направив заяву, в якій просить провести розгляд справи за відсутності представника позивача, за наявними матеріалами справи. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, на суму 1110,40 гривень, посилаючись на те, що відповідач не надав розрахунку заборгованості кредиту та відсотків. Заслухавши відповідача, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне. 05.12.2014 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінком Кредит», в особі менеджера у сфері надання кредитів [PERSON] та [PERSON], укладений Договір № 0165-09/2014, згідно якого позивач надає відповідачу кредит в сумі 1000,00 гривень строком на 14 календарних днів з датою повернення не пізніше 19.12.2014 року. Плата за користування кредитом розраховується, виходячи з ставки 0,69% від суми кредиту за кожний день користування кредитними коштами (251, 85% річних). Ці обставини підтверджені матеріалами справи та не оспорюються відповідачем. З додаткового Договору від 19.12.2014 року до Договору про надання фінансового кредиту від 05.12.2014 року, вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Фінком Кредит», в особі менеджера у сфері надання кредитів [PERSON], яка діє на підставі довіреності 8-КВ-2-1 від 10.10.2014 року, та [PERSON], дійшли до згоди щодо подовження договору про надання фінансового кредиту терміном на 16 днів, з 19.12.2014 року по 04.01.2015 року, на тих же умовах. Сума нарахованих відсотків на 04.01.2015 року складає 110,40 гривень. Між сторонами виникли цивільно-правові відносини, що регулюються главою 71 ЦК України. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належними чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а з а відсутності названих вимог та умов, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться. В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням вимог, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. В силу ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідач, посилаючись на свій тяжкий матеріальний стан, відсутність доходів (мізерний розмір пенсії) та тяжку хворобу дружини, не виконував умови договору №0165-09/2014 від 05.12.2014 року та додаткового договору від 19.12.2014 року. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах, заявлених ними вимог, і як на підставу доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 5657,00 гривень з них: 1000,00 гривень тіло кредиту, 207,00 гривень відсотки за користування кредитом з 1-м рівнем ризику, 4450,00 гривень відсотки за користування кредитом з 3-м рівнем ризику. Разом з тим, позивачем не надано доказів на підтвердження перерахування коштів в сумі 1000,00 гривень відповідачу. Будь-яких доказів в обґрунтування нарахування відсотків за користування кредитом на суму 207,00 гривень та 4450,00 гривень позивачем також не надано суду. Відповідач визнає суму заборгованості по кредиту 1000,00 гривень та нараховані відсотки 110,40 гривень, що зазначено в додатковому договорі від 19.12.2014 року, який сторони підписали. Зважаючи на вищевстановлені обставини і дослідженні в судовому засіданні докази позов ТОВ "Фінансова компанія "Фінком Кредит" до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики та процентів за користування позикою підлягає частковому задоволенню на суму 1110,40 гривень. В силу ст. 88 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам. На підставі викладеного,

Outcome: partial