Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду, в якому просить стягнути з акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГО" на її користь страхову виплату в розмірі 102000 (сто дві тисячі) грн. 00 коп. та понесені судові витрати за надання правничої допомоги. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24 лютого 2020 року на проспекті Бажана, 25 у м. Києві її батько, [PERSON] , [INFO] , керуючи автобусом, д.н.з. [NUMBER] , належним ТОВ «Автосервіс» зіткнувся з вантажним автомобілем. Зіткнення відбулося з причини серцевого нападу та втрати ним свідомості, який стався у її батька. В результаті зазначеного некерований автобус зіткнувся з вантажним автомобілем. [PERSON] під час зіткнення отримав тяжкі тілесні ушкодження. З місця ДТП, яке сталось в результаті втрати ним свідомості, під час серцевого нападу, від чисельних травм перебував без свідомості у Київській лікарні швидкої медичної допомоги та [INFO] помер у лікарні. Відповідно до Лікарського свідоцтва про смерть № 020-598 від 16.03.2020 року на ім`я [PERSON] зазначено: «...9 Смерть настала внаслідок: нещасного випадку у зв`язку із виробництвом - 4 ...». Відповідно до Договору обов`язкового особистого страхування (поліс) № 127895 серія НВ де застрахованою особою зазначено батька позивача - [PERSON] , укладеного із відповідачем в п.3, а саме: «3. Страховими визнаються випадки, які мали місце в період дії Договору страхування і підтверджені документами: ... - в разі загибелі або смерті Застрахованої особи.». Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті свого батька. Звернення позивача до відповідача з вимогою сплатити страхове відшкодування згідно договору відповідачем проігноровані. Дані обставини й зумовили звернення позивача до суду з даним позовом. 06.04.2021 відповідачем через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву, згідно якого заперечує проти позову в повному обсязі, оскільки позивачем не подано документів на підставі яких здійснюється виплата страхового відшкодування, зокрема акт про нещасний випадок (форма Н-1) та документи про правонаступництво позивача. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовну заяву з підстав зазначених в ній та просили задовольнити. Представник відповідач в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовної заяви з підстав зазначених у відзиві, просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Суд, заслухавши доводи сторін, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , батьком зазначено [PERSON] (а.с.6,8). 27.01.2020 між ТОВ «Автосервіс» та [PERSON] укладено договір №127895 серія НВ обов`язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті, згідно пп. 2.1 договору страховим випадком є зокрема загибель або смерть застрахованого внаслідок нещасного випадку на транспорті, відповідно до п. 3 страховими визнаються випадки, які мали місце в період дії Договору страхування і підтверджені документами, в разі загибелі або смерті Застрахованої особи - копія свідоцтва про смерть, документи про правонаступництво, а також документ, що посвідчує особу отримувача страхової виплати. Страхова сума 102000 грн. (а.с.7, зворот). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] (а.с.10). Як вбачається з копії довідки нотаріуса №106/01-16 від 05.03.2021 спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є його дочка [PERSON] (а.с.11). Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №020-598 від 16.03.2020 [PERSON] помер [INFO] в лікарні м.Києва, смерть настала внаслідок нещасного випадку у зв`язку з виробництвом, травми отримана в результаті ДТП 24.02.2020 (а.с.50, зворот). Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до чинного законодавства України Статтею 8 Закону України «Про страхування» визначено, що страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до ст.979 ЦК України та ст. 16 Закону України «Про страхування», за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно п. З ч. 1 ст.988 ЦК України страховик зобов`язаний, зокрема, у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифікату). Відповідно до п. 10 Положення про обов`язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті затверджене Постановою КМУ від 14.08.1996 року №595 страхова виплата застрахованому здійснюється страховиком на підставі заяви застрахованого про її виплату; акта про нещасний випадок; листа непрацездатності (для працюючої особи) або довідки закладу охорони здоров`я, що засвідчив тимчасову непрацездатність громадян (для непрацюючої особи), або довідки спеціалізованих установ про встановлення інвалідності; у разі загибелі чи смерті застрахованого внаслідок нещасного випадку - копії свідоцтва про смерть, а також страхового поліса або документа, що його замінює (для пасажира пільгової категорії - документа, що підтверджує право на пільги). Відповідно до п. 7 Положення страховим випадком є: а) загибель або смерть застрахованого внаслідок нещасного випадку на транспорті; б) одержання застрахованим травми внаслідок нещасного випадку на транспорті при встановлені йому інвалідності; в) тимчасова втрата застрахованим працездатності внаслідок нещасного випадку на транспорті. Пункт 8 визначає, що страховики виплачують страхові суми у разі загибелі або смерті застрахованого внаслідок нещасного випадку на транспорті сім`ї загиблого або його спадкоємцю у розмірі 100 відсотків страхової суми. Як встановлено в судовому засіданні, смерть застрахованого [PERSON] сталася внаслідок нещасного випадку у зв`язку з виробництвом в період дії договору обов`язкового особистого страхування (поліс) № 127895 серія НВ, єдиним спадкоємцем померлого є позивач - [PERSON] , для отримання страхової виплати у разі смерті застрахованого необхідно подати - копію свідоцтва про смерть та страхового поліса. Оскільки позивачем подано передбачені Положенням та договором документи, остання має право на отримання страхової виплати від відповідача. За таких обставин, заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності зі ст.133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст.137 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст.6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат. Аналогічні висновки викладено в постанові Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах». Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу позивач подала ордер на надання правової допомоги, договір про надання правничої допомоги від 01.03.2021, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, додаток до договору, квитанцію до прибуткового касового ордера на суму 14000 грн. (а.с.37-41). Враховуючи вище викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на отримання правничої допомоги в зв`язку з розглядом справи в суді. На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач при зверненні до суду з позовом звільнений від сплати судового збору, судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь держави в розмірі 1% від суми заявленої майнової вимоги - 1020,00 грн.

Outcome: approved