Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися в суд із позовом до приватного підприємства (далі ПП) "ЗАХІД-ІНВЕСТ-БУД 2000" про визнання за ними майнових прав на однокімнатну квартиру загальною проектною площею 42,86 кв.м., на восьмому поверсі житлового будинку по [ADDRESS]. В обґрунтування вимог вказують, що 22.11.2007 року між ними та ПП "ЗАХІД-ІНВЕСТ-БУД 2000" укладено договір за №28 на пайове будівництво однокімнатної квартири площею 42,86 кв.м., на восьмому поверсі по [ADDRESS]. Позивачі умови договору виконали повністю, зокрема, ними було сплачено ПП "ЗАХІД-ІНВЕСТ-БУД 2000" 173154,40 грн. в рахунок проектної вартості об'єкту нерухомості. Відповідач умови договору належним чином не виконує, неодноразово переносить строк здачі будинку в експлуатацію. На даний час будинок будівництвом не завершений, відповідно не зданий в експлуатацію. Вважають, що оплативши повністю вартість квартири набули майнові права на неї. У судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали у повному обсязі, зіславшись на доводи викладені у заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПУ України у разі неявки у судове засідання відповідача, яким належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши думку позивачів, які не заперечують проти розгляду справи у відсутності відповідачів, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 22.11.2007 року між [PERSON], [PERSON] та ПП "ЗАХІД-ІНВЕСТ-БУД 2000", в особі директора Богача Р.В. укладено договір за №28 на пайове будівництво житла. Відповідно до умов п. 1.1. договору ПП "ЗАХІД-ІНВЕСТ-БУД 2000" прийняла позивача у пайове будівництво на однокімнатну квартиру загальною проектною площею 42,86 кв.м., на восьмому поверсі житлового будинку по [ADDRESS]. Відповідно до вимог п. 5.1. договору, планове закінчення будівництва та здача будинку в експлуатацію - ІІІ квартал 2008 року. Згідно умов п.2.1 договору повна вартість квартири становить 173154,40 грн. Позивачі внесли 173154,40 грн. в рахунок оплати вартості квартири, що підтверджується квитанціями про сплату. Відповідно до угоди №1 про зміни і доповнення до договору №28 дольової участі у будівництві житлового будинку від 22.11.2007 року, внесено зміни у положення договору №28, зокрема: у вступній частині замовники [PERSON], та [PERSON] замінено на [PERSON] та [PERSON]; пп. 14.1 замовники [PERSON] та [PERSON] замінено на [PERSON] та [PERSON] На даний час, будинок будівництвом не завершений та не зданий в експлуатацію. Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, заслухавши пояснення позивачів, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного. В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно із вимогами ст. ст. 526, 529 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами Відповідно до положень ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позивачами умови договору виконано повністю та сплачено повну вартість предмета договору. Із пояснення позивачів у судовому засіданні встановлено, що на даний час будинок будівництвом не завершений та не зданий в експлуатацію. Відповідно до вимог ст. 190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. В силу вимог ст. 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" майновими права, які можуть оцінюватись, визнаються будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами прав власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги. Таким чином, законодавець не ототожнює права власності на квартиру і майнові права на квартиру, адже вони за своєю правовою суттю є відмінними один від одного. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що у даному випадку має місце порушення відповідачем прав позивачів, які підлягають захисту шляхом визнання за ними майнових прав на однокімнатну квартиру загальною проектною площею 42,86 кв.м., на восьмому поверсі житлового будинку по [ADDRESS]. Крім того, з відповідача в користь позивачів слід стягнути 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved