Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

11 квітня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], який уточнила заявою від 11.05.2017року, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) на час навчання з часу подачі позову до суду до досягнення нею 23 років або закінчення навчання, а саме до 06.08.2020 року. Позов мотивовано тим, що [PERSON] є рідною донькою відповідача, навчається на третьому курсі денної форми навчання 1 медичного факультету Державного закладу "Дніпропетровська медична академія МОЗ України" і закінчує навчання у 2020 році. Позивач отримує соціальну стипендію у розмірі 1100 грн, яка менше ніж законодавчо встановлений прожитковий мінімум для працездатної особи. Відповідач працює, отримує заробітну плату, пенсію та регрес, надає матеріальну допомогу на її утримання, однак її недостатньо для забезпечення життєвих потреб. Третя особа [PERSON] також надає матеріальну допомогу, але вона не є достатньою. У судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач змінені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, відповідач змінені позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Павлоградської міської ради народних депутатів в Дніпропетровській області, актовий запис № 779 (а.с.4). Як вбачається з довідки від 31.03.2016 року вих.№ 1276, виданої Державним закладом "Дніпропетровська медична академія МОЗ України", [PERSON] дійсно навчається на третьому курсі денної форми навчання 1 медичного факультету Державного закладу "Дніпропетровська медична академія МОЗ України, з 01.09.2014 року. Термін навчання 6 років(а.с.6). Відповідно до довідки № 409 від 31.03.2017 року, виданої ВСП ""Шахтоуправління Дніпровське" [PERSON] з 30.03.1992 року по теперішній час працює в ВСП "Шахтоуправління Дніпровське" гірником з ремонту гірничих виробок дільниці ремонтно-відновлювальних робіт (а.с. 7). Згідно довідки №188 від 04.04.2017року, виданої ВСП "Шахтоуправління Дніпровське", за період часу з січня 2017 року по березень 2017 року середній дохід на місяць [PERSON] становить 6856 грн 79 коп. (а.с. 8). Як вбачається з довідки Комунального закладу "Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Павлограда" від 03.05.2017року [PERSON] перебуває на диспансерному обліку з діагнозом: хронічний бронхіт, наслідки перенесеної виробничої черепно-мозкової травми 10.03.2015року. Відповідно до вимог ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, право на утримання припиняється у разі припинення навчання, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до вимог ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Стаття 198 Сімейного кодексу України покладає обовязок щодо утримання своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати, на обох батьків. Виходячи з вищенаведеного суд приходить до висновку, що повнолітня донька відповідача продовжує навчання, у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, при цьому відповідач має змогу надавати таку матеріальну допомогу в розмірі 1/5 частки від заробітку, тому визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved