Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої злочином. В обґрунтування вимог зазначила, що 04.10.2013 року [PERSON] шахрайством заволоділа її грошовими коштами, в розмірі 7800 грн. Вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 березня 2013 року [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. Відповідно до ст. 75 КК України, [PERSON] звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 роки. По даній кримінальній справі позивачем цивільний позов до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди не був заявлений тому, що слідчий не роз"яснив її право на звернення з позовом. В день винесення вироку [PERSON] взяла на себе письмове зобов"язання щодо відшкодування завданої матеріальної шкоди та зобов"язалась повернути кошти протягом трьох місяців з дня проголошення вироку, однак грошові кошти в розмірі 7 800 грн так і не повернула, в зв»язку з чим позивач вимушена звернутись до суду. В судове засідання позивач не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідач в судове засідання не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04.03.2013 року, який 03.04.2013 року набрав законної сили, [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 ( два) роки. Відповідно до ст. 75 КК України [PERSON] звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 ( три) роки. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства ( ч. 7 ст. 128 КПК України ). Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, судом встановлена протиправність дій відповідача та її вина, а також причинний зв'язок між наявною шкодою і протиправними діяннями заподіювача, оскільки вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04.03.2013 року є обов'язковим для суду, дана обставина є підставою для звільнення від доказування щодо вини відповідача. Відповідно до вищевказаного вироку, розмір завданої відповідачем позивачу матеріальної шкоди становить 7 800 грн., тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved