Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

Позивач просить позбавити батьківських прав відповідачку відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги мотивує тим, що неповнолітній [PERSON] проживає разом з ним, він займається його вихованням та утриманням, відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, не приймає участі у її вихованні, не надає матеріальної допомоги. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідачка позов не визнала, пояснила що віддала дитину батьку, бо не було де проживати та не було заробітків на її утримання. Спочатку вона забирала дитину часто, майже кожної неділі, потім позивач та його матір почали поступово перешкоджати в спілкуванні з дитиною, коли телефонувала, то казали, що дитина або зайнята або в школі. В 2013 році влітку вона забирала дитину на півтори неділі, також забирала в 2014 році двічі. Пояснила, що позивач ніколи не бере трубки від неї і спілкувалася вона тільки з його матір'ю. Коли бачила позивача та питала, що потрібно для дитини, останній казав, що все є. Однак вона намагалася надавати матеріальну допомогу і придбавала предмети одягу та взуття, зокрема наприкінці літа в 2013 році та на день народження дитини в 2014 році. Одного разу вона приїхала до дитини, однак позивач дитину не дав, а речі, які вона привезла дитині, викинув. Прокурор та представник третьої особи служби у справах дітей Сумської міської ради заперечили проти позбавлення батьківських прав відповідачки, вважають, що однією з причин неналежного виконання батьківських обов'язків є певні перешкоди спілкуванню матері з дитиною, фактів свідомого ухилення від виконання батьківських обов'язків не встановлено, тому позбавлення батьківських прав є недоцільним. Представник третьої особи служби у справах дітей Сумської районної державної адміністрації вважає за можливе позбавити батьківських прав відповідачку. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони є батьками малолітнього [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7). [PERSON] проживає разом з позивачем та його батьками, для виховання дитини створені належні умови, що підтверджується копією акту обстеження житлових умов (а.с. 8) та довідками (а.с. 10, 13). Шлюб між сторонами розірваний 26.12.2013 року (а.с. 9). Позивач по справі за місцем проживання характеризується позитивно (а.с. 12). Свідок [PERSON] підтвердила, що відповідачка кілька разів забирала дитину для спілкування, купляла їй одежу, також телефонувала позивачу щоб взяти дитину, однак їй було відмовлено. Сідок [PERSON] дала пояснення, аналогічні поясненням свідка [PERSON] З листа директора Сумського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 22.05.2014 року вбачається, що відповідачка проживає в гуртожитку за адресою [ADDRESS] з співмешканцем [PERSON] та сином [PERSON], [PERSON] має намір забрати сина [PERSON] в м. Суми та продовжувати виховання дитини самостійно і неодноразово намагалася домовитися в усній формі з чоловіком. У вересні 2013 року відповідачка забезпечила дитину шкільним одягом та приладдям, на прохання забрати [PERSON] на канікули їй було відмовлено. Пояснення свідків [PERSON] та [PERSON], які є близькими родичами позивача, а також пояснення свідка [PERSON], яка є співмешканкою позивача, не спростовують доказів, наданих відповідачкою. З висновку служби у справах дітей Сумської міської ради вбачається, що позбавлення батьківських прав відповідачки є недоцільним. З висновку служби у справах дітей Сумської районної державної адміністрації вбачається, що позбавлення батьківських прав відповідачки є доцільним. Згідно ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов"язані піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов"язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази суд вважає, що в судовому засіданні встановлені певні факти намагання відповідачки виховувати та утримувати дитину, між сторонами виник конфлікт з приводу порядку виховання дитини, свідомого ухилення відповідачки від виховання дитини не встановлено, а тому позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed