Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, яким просила визнати за нею право власності на трактор марки "Т-25", 1980 року випуску, реєстраційний номер "06 774 АМ", що зареєстрований за [PERSON] витребувати у останнього на її користь вищевказаний транспортний засіб. Позов обґрунтовано наступним. У липні 2011 року за власні кошти придбала братові [PERSON] спірний трактор. При оформлені документів купівлі-продажу даного транспортного засобу у останнього не виявилось при собі документів у зв'язку з чим трактор було вирішено оформити на [PERSON] В грудні 2012 року брат позивача [PERSON] та відповідач [PERSON] розірвали шлюб і остання пообіцяла повернути колишньому чоловікові трактор, однак обіцянку так і не виконала. Відтак, продовжує автор позову, оскільки вона є фактичним власником спірного трактора, зважаючи на поведінку відповідачів, звернення до суду з даним позовом є вимушеним кроком. У судовому засіданні позивач та її представник позов з вищевказаних підстав підтримали. В свою чергу, підстави неявки у судове засідання відповідачів суду невідомі, хоча вони були завчасно і належним чином повідомлені про день та час слухання справи. Зважаючи на відсутність будь-яких даних про причини неявки у судове засідання відповідачів, належне їх сповіщення про розгляд справи, відсутність заяви від останніх про розгляд справи за їх відсутності та беручи до уваги той факт, що позивач не заперечує проти заочного порядку розгляду, суд вважає за можливе провести судове засідання відповідно до положень ст.ст. 224-225 ЦПК України. Заслухав пояснення учасників судового розгляду, які з'явились у судове засідання, дослідив матеріали справи, судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. Згідно реєстраційної картки транспортного засобу трактора марки "Т-25", 1980 року випуску, реєстраційний номер "06 774 АМ", останній з 27 липня 2011 року зареєстрований за [PERSON], тобто одним з відповідачів у даній справі. Реєстрація даного трактора відбулась на підставі довідки-рахунку серії "ТО" № 042224 від 23 липня 2011 року. Позивач разом з чоловіком зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с.6). [PERSON] є інвалідом 2 групи (зворот а.с.8). Допитані у ході розгляду справи свідки: [PERSON], [PERSON], [PERSON] надали пояснення наступного змісту. В час описаних вище подій знали про наявність у позивача значної суми коштів, які, за словами останньої, вона мала бажання витратити на придбання трактора братові. Інших доказів в рамках розгляду справи суду сторонами надано не було. Правовідносини, що склались між сторонами у даній справі, врегульовані наступними положеннями норм матеріального та процесуального законів. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.ч. 1-2 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (ч. 1 ст. 387 ЦК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.ч. 1-3 ст. 10 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч.ч. 1-2 ст. 58 ЦПК України). Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч. 1 ст. 60 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, враховуючи наступне. Щодо вимог, пред'явлених до відповідача [PERSON] Аналіз викладених вище фактичних обставин справи та норм закону, якими врегульовані правовідносини, що склались між сторонами, не дають підстав стверджувати, що спірне рухоме майно було придбане за кошти саме позивача. Покази свідків, суд вважає, не є беззаперечним підтвердженням протилежного, адже за відсутності інших доказів не є належною доказовою базою. Також, будь-яких застережень та/або домовленостей позивача з даним відповідачем під час придбання спірного трактора не було, а тому підстав для витребування даного майна та зміни його власника немає. Пред'явлення позову до відповідача [PERSON] (колишньої дружини [PERSON]П.), не переконання суду, узагалі є безпідставним, адже вона не маючи жодних прав на спірний трактор не є належним суб'єктом спірних правовідносин у даній справі. Факт її перебування у минулому в зареєстрованому шлюбі з братом позивача зазначених висновків суду не спростовує. Беручи до уваги відмову у задоволенні позову, подальшому розподілу судові витрати у даній справі не підлягають. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed