Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовними вимогами до відповідача про зміну розміру аліментів на неповнолітнього сина - [PERSON], зазначаючи, що судовим наказом Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 23 липня 2012 року з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі тридцяти відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. На даний час позивач просить про ухвалення рішення, яким стягувати з відповідача аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення сином повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, надала письмову заяву, згідно якої підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив. Про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, своїм правом на подання відзиву не скористався. Будь-яких заяв, клопотань щодо розгляду справи від відповідача до суду не надходило. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно положень ст.141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Положення ст.ст.180, 181 Сімейного кодексу України регламентують, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними. Відповідно до положень ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно положень ст.192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Судом встановлено, що сторони мають спільного сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кривоозерського районного управління юстиції Миколаївської області 21 травня 2012 року повторно(а.с.7). Дитина проживає разом з матір'ю - [PERSON] та перебуває на її утриманні. Судовим наказом Кривоозерського районного суду від 23 липня 2012 року з відповідача [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття(а.с.4). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання спільної дитини в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня ухвалення рішення суду і до її повноліття. За положеннями ст.141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved