Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

В червні 2014 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (надалі також - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі також - відповідач), у якому зазначив, що 17.05.2007 р. між ним та відповідачем укладено договір № 31-15/07-А відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 14310 євро, зі сплатою встановлених договором відсотків за користування кредитом, з кінцевою датою повернення - 16.05.2014 року. Посилаючись на невиконання відповідачем умов договору, вказувалось на утворення станом на 02.08.2011 р. заборгованості в сумі 237969 грн. 84 коп., що складається із: з простроченої заборгованості по основному боргу - 4323 євро 98 центів (за курсом НБУ 16,0687 грн. за 1 євро - 69480,74 грн.); простроченої заборгованості по відсоткам - 350 євро 34 центів (за курсом НБУ 16,0687 грн. за 1 євро - 5629,51 грн.); заборгованості по пені - 162859 грн. 59 коп. У судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив, будь-яких заяви до суду не подавав. Відповідно до вимог ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін та на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 17.05.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінанси та Кредит", назву якого змінено на Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит", було укладено кредитний договір №31-15/07-А від 17.05.2007 року, відповідно до умов якого, відповідачем відповідач отримав в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси у розмірі 14310 євро зі сплатою відсотків за користування кредитом за ставками, визначеними п. 4.1 Договору, з кінцевою датою повернення - 16.05.2014 р. [PERSON] зобов'язався щомісяця, в термін з "1" по "10" число кожного місяця, здійснювати погашення позичкової заборгованості за Кредитними ресурсами у розмірі 171,00 грн. та нарахованими процентами, відповідно до графіку зниження розміру заборгованості, відповідно до п.3.3 Кредитного договору. 17.05.2007 р. в забезпечення виконання зобов"язань за кредитним договором №31-15/07-А від 17.05.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінанси та Кредит" та відповідачем був укладений договір застави транспортного засобу: автомобіль марки «Renault» модель «Megane» тип легковий, седан-В, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Банк виконав свої зобов'язання за Кредитним договором в повному обсязі, відповідно до п.3.1 кредитного договору, на підставі письмової заяви [PERSON], за погодженням із Банком, здійснив видачу кредитних ресурсів в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності в сумі 14310,00 євро. В свою чергу, [PERSON] скористався кредитними ресурсами та свої зобов'язання за Кредитним договором належним чином не виконував, систематично порушував виконання зобов"язань по поверненню договору, про свідчать надані позивачем виписки та розрахунки. За період дії Кредитного договору [PERSON] здійснив платежі в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором у сумі 9986,02 євро - основної суми боргу по кредиту; 8517,56 євро - заборгованості по нарахованих відсотках. Згідно із ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Відповідно до п. 3.5 Кредитного договору Банк має право призупинити видачу Кредитних ресурсів, відмовити позичальнику в продовженні строку дії Кредитного договору, а також вимагати дострокового повернення Кредитних ресурсів, оплати нарахованих процентів по ним, неустойки відповідно до Кредитного договору, у разі порушення позичальником будь- яких умов Кредитного договору, у тому числі за несвоєчасне або не в повному обсязі зарахування грошових коштів на погашення заборгованості за кредитом або процентах, відповідно до п.п. 3.2, 3.2.1, 3.2.2, 3.3, 4.3, 4.4 Кредитного договору. У зв'язку з порушенням виконання умов кредитного договору [PERSON], станом на 20.05.2014 р. за ним утворилася заборгованість по основному боргу - 4323 євро 98 центів (за курсом НБУ 16,0687 грн. за 1 євро - 69 480,74 грн.) та заборгованість по відсоткам - 350 євро 34 центів (за курсом НБУ 16,0687 грн. за 1 євро - 5 629,51 грн.). Відповідно до ч.1 ст. 546, ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Неустойка визначається, як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (ст. 549, п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України). Пунктом 6.1. Кредитного договору встановлено, що за прострочення повернення Кредитних ресурсів та/або сплати процентів, Позичальник сплачує Банку пеню з розрахунку 1% (один процент) від простроченої суми за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення Позичальником строків платежів. Відповідно до розрахунку позивача за порушенням виконання умов кредитного договору відповідачем станом на 20.05.2014 р. нарахована пеня за період з 20.05.2013 р. по 20.05.2014 р. у межах річного строку, визначеного ст.258 ЦК України, на загальну суму 162 859 грн. 59 коп. Судом також враховується правова позиція Верховного Суду України з питання зменшення неустойки за рішенням суду, викладена у справі № 6-100цс14, що відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України. У вказаній справі Верховний Суд України зробив висновок, що ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Таким чином, беручи до уваги, що розміру нарахованої позивачем неустойки (пені) за прострочену заборгованість по кредиту та відсоткам значно перевищує суму заборгованості за основним зобов"язанням у сумі 75 110 грн. 25 коп., суд з урахуванням принципу розумності та справедливості вважає за можливе зменшити розмір пені з 162 859 грн. 59 коп. до 30 000 грн. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню сплачені та документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1051 грн. 10 коп. (1% х 105 110 грн. 25 коп.)

Outcome: partial