Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

01 грудня 2015 року [PERSON] в порядку окремого провадження звернувся до суду з заявою, заінтересована особа - Білоліська сільська рада Татарбунарського району Одеської області, в якій просив встановити факт належності державного акта на право приватної власності на землю ІІ-ОД №084309, виданого 20 вересня 2000року Білоліською сільською радою Татарбунарського району Одеської області на імя [PERSON] спадкодавцю [PERSON], померлому 31 липня 2015року в с.Білолісся Татарбунарського району Одеської області. В обґрунтування вимог зазначив, що за життя його родич [PERSON] вчинив заповіт на імя заявника, яким заповів йому усе своє майно. Після смерті спадкодавця на території Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області залишилася земельна ділянка площею 6,24га, яку заявник має право успадкувати як спадкоємець за заповітом, однак при зверненні у встановлений законодавством строк до приватного нотаріуса Татарбунарського районного нотаріального округу [PERSON] для оформлення спадкових прав, отримав відмову у звязку з тим, що у свідоцтві про смерть спадкодавця його прізвище вказано «Бєлий», а у державному акті на право приватної власності на земельну ділянку прізвище зазначено «Білий». Посилаючись на те, що встановлення юридичного факту необхідно [PERSON] для оформлення спадщини в нотаріальній конторі, інших спадкоємців до майна померлого немає, спір про право відсутній, вважав, що є підстави для задоволення заяви. Заявник та його представник, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися. Представник заявника подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, заявлені вимоги підтримав повністю. Представник заінтересованої особи Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надіслав заяву, в якій проти задоволення вимог [PERSON] не заперечував та просив розглядати справу без участі представника сільради. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке. У судовому засіданні встановлено, що 22 липня 2015року [PERSON] вчинив заповіт, посвідчений Білоліською сільською радою Татарбунарського району Одеської області, яким усе своє майно заповів, [PERSON], 11.08.1984року народження (а.с.6). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] 31.07.2015 року помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №428819 від 04.08.2015року (а.с.5). З паспорта громадянина України серії КМ №168726, виданого 16.09.2003року Татарбунарським РВ УМВС України в Одеській області, а також свідоцтва про смерть слідує, що прізвище спадкодавця зазначено «Бєлий» (а.с.а.с.5, 7). Судом встановлено, що державний акт серії ІІ-ОД №084309 від 20.09.2000року на право приватної власності на земельну ділянку розміром 6,24га, розташовану на території Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, видано на імя [PERSON] (а.с.8). Таким чином, розбіжності за відомостями державного акта про право власності на земельну ділянку полягають лише в одній букві при зазначенні прізвища власника, а саме: замість «Бєлий» в акті помилково зазначено "Білий". Порівняння інших документів із відомостями, що містяться в державному акті про право власності на земельну ділянку, зокрема, паспорта громадянина України, свідоцтва про смерть вказує на збіг інших даних про особу - імені та по-батькові власника документа та паспорта. Звернення до суду із заявою про встановлення факту належності документа померлому [PERSON] обґрунтовано неможливістю внесення виправлень до акту компетентним органом відділом Держгеокадастру. Факт неможливості вирішення цього питання у позасудовому порядку вбачається також з того, що 15.10.2013 року втратив чинність Наказ Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року №325, яким була затверджена Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, що регулювала питання виправлення помилок та видачі нових бланків державних актів. Зі змісту листа приватного нотаріуса Татарбунарського районного нотаріального округу [PERSON] від 20.11.2015року №1166/01-16 слідує, що заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про про право на спадщину після [PERSON] померлого 31.07.2015року з причини неспівпадіння прізвища спадкодавця у свідоцтві про його смерть, де воно зазначено як «Бєлий» та у державному акті на право приватної власності на землю, в якому прізвище померлого вказано «Білий» (а.с.9). З матеріалів спадкової справи №296/2015, заведеної до майна [PERSON], померлого 31.07.2015року, вбачається, що 22.07.2015року померлим посвідчено заповіт, який є чинним. З матеріалів спадкової справи також вбачається, що з заявою про прийняття спадщини інші спадкоємці, крім заявника [PERSON], не зверталися (а.с.23-28). За змістом ч.1 ст.234 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України окреме провадження є видом непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З урахуванням того, що належність померлому [PERSON] державного акта на право приватної власності на землю є очевидною, заявник [PERSON] позбавлений в іншій спосіб вирішити питання про виправлення помилки у правовстановлюючому документі, беручи до уваги те, що без встановлення факту належності державного акта померлому спадкоємець не матиме можливості оформити спадкові права в позасудовому порядку, при цьому спір про право з матеріалів справи не вбачається, суд доходить висновку про обґрунтованість заяви та наявність підстав для її задоволення. З огляду на викладене,

Outcome: approved