Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

06 квітня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати виконавчий напис №5697 від 12.02.2020 року, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з божника [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість в розмірі 30410,58 грн, таким, що не підлягає виконанню з моменту його вчинення, посилаючись на наступне. Згідно Паспорту споживчого кредиту [PERSON] 25.11.2017 року отримав від АТ «Альфа-Банк» кредит. Позивач є військовослужбовцем ЗСУ та проходить службу у військовій частині [NUMBER] . З грудня 2016 по лютий 2019 року періодично позивач брав участь у антитерористичній операції зі здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони від агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях. Внаслідок відсутності в місці постійного проживання та службової зайнятості виключалась можливість регулярного виконання умов кредитного договору, внаслідок чого утворилась незначна заборгованість. 30 березня 2020 року позивач отримав постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 61625082 від 23.03.2020 року з примусового виконання Виконавчого напису №5697 від 12.02.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. Про наявність виконавчого напису позивач не знав і належним чином в законний спосіб нотаріусом не повідомлявся, письмової вимоги (повідомлення) від АТ«Альфа-Банк» не отримував та, відповідно, він не визнає розміру заборгованості нарахованих відповідачем у тому числі відсотків та комісії, оскільки позбавлений будь-якої інформації зі сторони банку щодо кредитних зобов`язань, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Нотаріус при вчиненні виконавчого напису керувався тільки розрахунком заборгованості, наданим працівниками банку, що не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Ухвалою судді від 07 квітня 2020 року позовна заява була залишена без руху, оскільки не відповідала вимогам викладених у ст. 177 ЦПК України. 21 квітня 2020 року, згідно поштового конверта, представник позивача [PERSON] усунув недоліки. Ухвалою судді від 22 квітня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін. Призначено судове засідання. 19 травня 2020 року до суду надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову. Посилається на те, що між сторонами було укладено кредитний договір, відповідно до якого Банк надав кредит у розмірі 20 400 грн строком до 09.05.2020 року. Спірний виконавчий напис був вчинений про стягнення заборгованості за Кредитним договором за період з 27.05.2019 року по 22.11.2019 року. Сума заборгованості складає 29 760,58 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 13005,88 грн, строкова заборгованість за сумою кредиту становить 16434,21 грн, строкова заборгованість за процентами та комісіями становить 320,49 грн та суми плати, що здійснена Стягувачем за вчинення виконавчого напису. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до п. 2 означеного Переліку такими документами є:о ригінал кредитного договору; \~ \~ \~ \~засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З урахуванням наведених положень AT «Альфа-Банк» приватному нотаріусу було надано наступні документи: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; документи стягувача, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, та документи представника стягувача за довіреністю. З огляду на викладене, подання стягувачем інших документів, ніж тих, що передбачені зазначеним переліком, законодавством не вимагається. Позивачем не надано суду жодних розрахунків, які б підтверджували спірність оспорюваного виконавчого напису. У судове засідання позивач не з"явився. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на доводи позову. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала та просила відмовити у його задоволенні з вказаних у відзиві підстав. Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. та приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін О.П. у судове засідання не з"явилися. Від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Харої Н.С. надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Суд, заслухавши вступне слово представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено,\~що 12\~лютого 2020\~року приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Харою\~Н.С.\~вчинено виконавчий\~напис за\~реєстровим номером\~5697про стягнення з божника [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість в розмірі 29 760 грн 58 коп. 23 березня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Палігіним О.П. відкрито виконавче провадження № 61625082 з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 12 лютого 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. за реєстровим номером 5697. За приписами ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст. 18 цього Кодексу, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012р. № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012р. за № 282/20595 (далі по тексту - Порядок). Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 цього Закону визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29 червня 1999р. № 1172 (далі по тексту - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку. При цьому, ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Позивач у позові та представник позивача у судовому засіданні зазначають, що позивач не отримував від відповідача письмової вимоги (повідомлення) про заборгованість. Позивач не визнає розміру заборгованості нарахованих відповідачем у тому числі відсотків та комісії, оскільки він брав участь у антитерористичній операції зі здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони від агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях і має ряд пільг щодо сплати заборгованості по кредитному договору. Вивчивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд вважає, що в ході розгляду справи знайшов своє підтвердження той факт, що відповідач не надав приватному нотаріусу необхідних та достатніх документів, зокрема, які підтверджують безспірність заборгованості позивача. Так, суду не надано доказів на підтвердження отримання боржником заключної вимоги про дострокове погашення заборгованості. Не отримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або спростувати вимоги банку. Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення спірного виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості. У матеріалах справи відсутні переконливі докази, які б свідчили про безспірність заборгованості, як і відсутні докази того, що безспірність заборгованості була належним чином підтверджена відповідачем при подачі документів нотаріусу, та боржник про заборгованість достеменно знав, однак, проігнорував вимогу про її погашення. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідачем не були надані приватному нотаріусу належні та достатні докази безспірності заборгованості позивача за кредитним договором, отримання позивачем вимоги відповідача, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн. Позивачем понесені документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу, які відповідно до ст.137 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача у розмірі 7000 грн.

Outcome: approved