Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

03 жовтня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. В обґрунтування позову посилається на те, що рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 25 жовтня 2012 року з\~ відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] стягуються аліменти у розмірі 300,00 грн., щомісячно, на кожну дитину, до повноліття дітей. Дане рішення відповідач не оскаржував і 22.11.2012 року Хотинський районний суд видав виконавчий лист, який виконується у примусовому порядку. Зазначає, що рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 20.09.2012 року шлюб між ними розірвано. Вказує, що на даний час розмір аліментів, які сплачує відповідач, є незначним та таким, що не може задовольнити потреби дітей, так як з часу постановлення рішення діти виросли і на їх потреби потрібно набагато більше коштів, ніж сплачує відповідач по справі. Також зазначає, що вона з дітьми проживає разом та діти перебувають на її утриманні, основним джерелом доходу була заробітня плата, але позивач звільнилася і не працює, соціальних допомог не отримує. Підтримуючи вищевикладене, просить збільшити розмір аліментів встановлений рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 25 жовтня 2012 року на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 300,00 грн., щомісяця, на 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісяця, до досягнення ними повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, але на адресу суду надала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але на адресу суду надав заяву про те, що просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обємі. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює вказані правовідносини, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 16.10.2006р. між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-МИ №016219 (а.с.5). Від подружніх стосунків у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], 03.06.2007р.н. та [PERSON], 21.08.2010р.н., що підтверджується свідоцтвами про народження І-МИ №044748, І-МИ №120181 (а.с. 9-10). Рішенням Хотинського районного суду від 20.09.2012р. розірвано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). На виконання рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 25 жовтня 2012 року з відповідача на користь позивачки на утримання дітей стягуються аліменти у розмірі 300 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 09.10.2012р., що підтверджується виконавчим листом від 22.11.2012р. (а.с.11). Згідно наданої позивачем\~ довідки № 3041 від 12.09.2017 року, виданої виконавчим комітетом Клішковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області, вбачається, що [PERSON], [INFO] дійсно проживає і зареєстрована за адресою: [INFO]. ЇЇ неповнолітні доньки [PERSON], 03.06.2007р.н. та [PERSON], 21.08.2010р.н., зареєстровані та проживають разом з матірю в одному господарському номері і знаходиться на її утриманні (а.с.12). З копії трудової книжки [PERSON] вбачається, що остання 01.07.2017р. звільнилася з роботи за власним бажанням (а.с.13-14). Статтями 141, 180 СК України, ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" зазначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою, що кожен із батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 192 СК України\~ розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Абзацами 3, 4, 5\~ п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Відповідно до ст. 12, ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що на даний час розмір аліментів, визначений судом в розмірі 300,00 грн. є незначним та таким, що не може задовольнити потреби дітей, оскільки діти підросли і на їх розвиток потрібно більше коштів, ніж сплачує відповідач. Крім того, матеріальний стан позивача погіршився, оскільки остання звільнилася з роботи та на даний час не отримує ніяких доходів. Відповідачем не надано доказів на підтвердження його важкого матеріального становища чи стану здоровя. Так, судом враховується, що відповідач є молодою, працездатною особою, а тому має змогу працювати, отримувати дохід і надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. При цьому, відповідач визнав позов у повному обсязі. Таким чином, проаналізувавши досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають задоволенню та розмір аліментів на користь позивача підлягає збільшенню до 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісяця, до досягнення ними повноліття. Визначаючи розмір аліментів 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісяця, до досягнення ними повноліття, які підлягають збільшенню, суд виходить з того, що неповнолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] - проживають з позивачем, відповідач є працездатною особою, а матеріальний стан позивача погіршився. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню судом в частині збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісяця, до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати в розмірі 640,00 грн.\~на користь позивача.\~\~

Outcome: approved