Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Позивач ТОВ "Кушнер" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення вартості майна. В обгрунтування позову зазначив, що 26 листопада 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кушнер" та [PERSON] укладений договір поставки №310573 (далі - договір поставки), відповідно до умов якого, відповідачеві передано в користування зворотну тару, а саме: кегу "Оболонь" 30 л, в кількості 3 шт, вартістю по 1 166 грн 67 коп за одну без ПДВ та 1400 грн за одну з ПДВ; балон 10 л, вартістю 1000 грн, без ПДВ та 1200 грн з ПДВ, відповідно до акту прийому-передачі майна № 1 від 27 листопада 2013 року. Крім того, між сторонами укладено типові договори суборенди майна № 20042-16006 від 26 листопада 2013 року, № 20042-16042 від 3 грудня 2013 року, № 20042-16156 від 24 грудня 2013 року, згідно з якими [PERSON] отримала у строкове користування торгово-рекламне обладнання, а саме: комплект меблів "Оболонь" (1 стіл і 4 стільці), в кількості 2 шт, інвентарні номери 902160, 902161, вартістю по 625 грн за кожен без ПДВ та 750 грн за кожен з ПДВ; холодильник клімасан S650SC "Оболонь", інвентарний номер 991754, вартістю 5313 грн 97 коп без ПДВ та в 6376 грн 76 коп з ПДВ; комплект "Торос" на с.п., інвентарний номер 525094, вартістю 2938 грн 04 коп без ПДВ та 3525 грн 65 коп з ПДВ; холодильник OPTIMA (ХШВ-600) "Оболонь", інвентарний номер 1047722, вартістю 5 159 грн 41 коп без ПДВ та 6191 грн 29 коп з ПДВ. [PERSON], відповідно до договору поставки №310573 від 26 листопада 2013 року, не здійснювала замовлення продукції у позивача та не повернула торгово-рекламне, холодильне обладнання, передане їй на умовах договорів суборенди, а також зворотну тару, передану відповідачеві на умовах договору поставки. Загальна вартість переданого ТОВ "Кушнер" майна [PERSON] становить 22 993 грн 70 коп з урахуванням ПДВ. Відповідач також порушила п.5.1.18 договору суборенди майна № 20042-16006 від 26 листопада 2013 року, договору суборенди майна № 20042-16042 від 3 грудня 2013 року, договору суборенди майна № 20042-16156 від 24 грудня 2013 року, за що ТОВ "Кушнер" за умовами вказаних договорів нарахував штрафні санкції, які в загальному розмірі становлять 6000 грн. Тому, ТОВ "Кушнер" просить в судовому порядку стягнути на його користь з [PERSON] вартість переданого в оренду та суборенду майна і неповернутої зворотної тари в розмірі 22 993 грн 70 коп з урахуванням ПДВ; штрафні санкції, які становлять 6000 грн, а також судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1600 грн. В судове засідання представник позивача [PERSON], яка діє згідно довіреності від 3 травня 2017 року, не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечила. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що 26 листопада 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кушнер" та [PERSON] укладений договір поставки №310573, відповідно до умов якого, відповідачеві передано в користування зворотну тару, а саме: кегу "Оболонь" 30 л, в кількості 3 шт, вартістю по 1166 грн 67 коп за одну без ПДВ та 1400 грн за одну з ПДВ; балон 10 л, вартістю в 1000 грн, без ПДВ та 1200 грн з ПДВ, відповідно до акту прийому-передачі майна № 1 від 27 листопада 2013 року (а.с.32-35). Також між товариством з обмеженою відповідальністю "Кушнер" та [PERSON] укладено типові договори суборенди майна № 20042-16006 від 26 листопада 2013 року, № 20042-16042 від 3 грудня 2013 року, № 20042-16156 від 24 грудня 2013 року, згідно з якими відповідач отримала у строкове користування торгово-рекламне обладнання, а саме: комплект меблів "Оболонь" (1 стіл і 4 стільці), в кількості 2 шт, інвентарні номери 902160, 902161, вартістю по 625 грн за кожен без ПДВ та 750 грн за кожен з ПДВ; холодильник клімасан S650SC "Оболонь", інвентарний номер 991754, вартістю в 5313 грн 97 коп без ПДВ та в 6376 грн 76 коп з ПДВ; комплект "Торос" на с.п., інвентарний номер 525094, вартістю в 2938 грн 04 коп без ПДВ та 3525 грн 65 коп з ПДВ; холодильник OPTIMA (ХШВ-600) "Оболонь", інвентарний номер 1047722, вартістю в 5 159 грн 41 коп без ПДВ та 6191 грн 29 коп з ПДВ, згідно з актом прийому - передачі майна № 1 від 27 листопада 2013 року (а.с.36-47). Відповідно до п.4 розділу VIII договору поставки - в разі закінчення терміну дії цього договору або в разі припинення роботи зі сторони покупця, останній повинен повернути постачальнику в термін не більше 15 діб все рекламне та інше обладнання, яке знаходилось в користуванні покупця. Пунктом 6 розділу II договору поставки встановлений строк повернення зворотної тари відповідачем. Зворотна тара повинна бути повернута відповідачем в термін не більше 20 діб з дня отримання продукції, кеги - в термін не більше: 7 діб - для теплих місяців (квітень - вересень), 14 діб - для прохолодних місяців (жовтень - березень), а вуглекислотні балони - в термін не більше 30 діб. Згідно договору суборенди майна № 20042-16006 від 26 листопада 2013, договору суборенди майна №20042-16042 від 3 грудня 2013 року, а також договору суборенди майна №20042-16156 від 24 грудня 2013 року (пункт 2.7), представники орендаря та власника мають право здійснювати необмежений контроль за використанням суборендарем майна як шляхом безпосередньої перевірки порядку експлуатації суборендарем майна і проведенням інвентаризації, так і шляхом направлення суборендарю відповідних запитів з вимогою про надання інформації і документів, підтверджуючих поточний стан майна та порядок його використання. При необхідності, контроль цільового використання майна можуть здійснювати уповноважені орендарем або власником посадові особи Торгово-промислової палати України. Пунктом 4 розділу 8 договору поставки передбачено, що в разі закінчення терміну дії цього договору, відповідач повинен повернути позивачу в термін не більше 15 діб все рекламне та інше обладнання, яке знаходиться в користуванні позивача. Відповідно до акту контрольної перевірки від 15 березня 2016 року, з відміткою про ухилення підписання акту [PERSON], встановлено, що все передане в оренду майно за місцем його узгодженого розташування згідно договорів суборенди відсутнє, а торгова діяльність відповідачем припинена. ФОП [PERSON] припинила підприємницьку діяльність за даними відомостей з Єдиного державного реєстру відомостей про юридичні особи та фізичних осіб-підприємців (запис №23060060002013955 від 10 червня 2015 року). 10 лютого 2017 року [PERSON] позивачем направлено вимогу про повернення торгово-рекламного та холодильного обладнання та зворотної тари, яка була проігнорована відповідачем. В порушення п.4 договору поставки продукції № 310573 від 26 листопада 2013 року, [PERSON] не повернула постачальнику - ТОВ "Кушнер", у встановлені договором строки, все рекламне та інше обладнання, яке знаходилося в користуванні покупця. Отже, з матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] не повернула позивачу ТОВ "Кушнер" майно за договором поставки та договорами суборенди. Згідно ст.509 Цивільного кодексу України - "Зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають на підставах, встановлених ст.11 цього Кодексу, зокрема з договорів та інших правочинів." За приписами ст.526 Цивільного кодексу України - "Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як зазначено ст.629 Цивільного кодексу України - договір є обов'язковим для виконання сторонами." У відповідності до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов (неналежне виконання). Стаття 611 Цивільного кодексу України закріплює, що при порушенні зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом. Положення ст.712 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товару власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до п 6.7 договорів суборенди, які укладені між сторонами, у випадку невиконання суборендарем зобов'язань, передбачених пп.5.1.5, 5.1.17 та 5.1.18 даного договору, суборендар сплачує орендарю або власнику штраф за кожен окремий випадок в розмірі 2000 грн. Належним підтвердженням таких фактів буде акт, складений за участю орендаря або власника та суборендаря, а у випадках ухилення суборендаря від підписання акту - одностороннім актом орендаря або власника з відповідною відміткою. Розрахунок штрафних санкцій судом перевірено та визнано обґрунтованим, оскільки розраховані ТОВ "Кушнер" санкції не перевищують дозволені до стягнення згідно з законом і умовами укладених між сторонами договорів, їх розмір є доведеним письмовими доказами, а також відсутністю їх спростування з боку відповідача. За порушення умов п 5.1.18 договору суборенди майна № 20042-16006 від 26 листопада 2013 року - нараховано штраф у розмірі 2000 грн, відповідно до п 6.7 договору суборенди; за порушення умов п 5.1.18 договору суборенди майна №20042-16042 від 3 грудня 2013 року - нараховано штраф у розмірі 2000 грн, відповідно до п 6.7 договору суборенди; за порушення умов п 5.1.18 договору суборенди майна № 20042-16156 від 24 грудня 2013 року - нараховано штраф у розмірі 2000 грн відповідно до п 6.7 договору суборенди, що в загальному розмірі становить 6000 грн. Відповідно до ст.ст.51, 52, 598-609 Цивільного кодексу України, однією із особливостей підстав припинення зобов'язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. Наведене вище ґрунтується на правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 4 грудня 2013 року у справі № 6-125цс13. Таким чином, позовні вимоги ТОВ "Кушнер" є законними та обґрунтованими й підлягають задоволенню. На підставі ч.1 ст.88 Цивільного процесуального кодексу України стягненню з відповідача підлягають також понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved