Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

06 жовтня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Веселинівської селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування. На обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що [INFO] в с. Поділля Веселинівського району Миколаївської області помер її чоловік [PERSON] , смерть якого було зареєстровано Виконавчим комітетом Подільської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області 21 листопада 2019 року за актовим записом №08. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема до складу спадщини увійшло право власності на три земельні ділянки, загальною площею 7,86 га, які розташовані в межах території Подільської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, які належали спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії МК №044914, виданого 30 липня 2004 року Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області та зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі за №010401000777. За життя спадкодавець заповіту не склав, а тому право на спадкування після його смерті отримали спадкоємці за законом, а саме позивач [PERSON] , діти: [PERSON] , [PERSON] та мати спадкодавця [PERSON] . Провівши поховання чоловіка, позивач у встановленому законом порядку прийняла спадщину та після витоку шестимісячного строку звернулася до Веселинівської державної нотаріальної контори з питань про видачу їй свідоцтва про право на спадщину. Натомість [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] подали заяви про відмову від прийняття спадщини, на підставі цих заяв була заведена спадкова справа №17/2020. В травні 2021 року позивач звернулася до Веселинівської державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на успадковані нею земельні ділянки. Для цього надала нотаріусу оригінал Державного акта на право власності на земельні ділянки серії МК №044914. Нотаріус ознайомившись з наданим нею Державним актом повідомила їй, що не може прийняти наданий нею Державний акт, оскільки на ньому відсутня печатка органу, передбачена законодавством України, а тому рекомендовано їй звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав. Бажаючи оформити своє право власності на спадкове майно, позивач звернулася з відповідним позовом до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] просила задовольнити позовні вимоги позивачки, та визнати за [PERSON] право власності на земельні ділянки. Представник відповідача Веселинівської селищної ради Стаднічук А. в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за відсутності сторони. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON] , дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та з урахуванням наданих доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] в с. Поділля Веселинівського району Миколаївської області помер [PERSON] , про що 21 листопада 2019 року Виконавчим комітетом Подільської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області складено відповідний актовий запис за №08, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] 25.07.1987 року зареєстрували шлюб, про що виконкомом Годи - Добровідської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області зроблено запис №6, після чого остання змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.28). Судом було витребувано від державного нотаріуса Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області копію спадкової справи №17/2020 року заведену після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , в якій наявна заява [PERSON] від 20.02.2020 року про прийняття спадщини. Крім того наявні заяви від [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які відмовилися від прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Довідкою - роз`ясненням від 12.05.2021 року Завідувач Другої Вознесенської державної нотаріальної контори в.о. завідувача Веселинівської державної нотаріальної контори Онищенко Л. відмовила у вчиненні нотаріальної дії, оскільки в державному акті на право власності на земельну ділянку відсутня печатка органу, передбачена законодавством України (а.с. 12). Таким чином, в позасудовому порядку позивачка позбавлені можливості оформити своє право власності на успадковане майно. Відповідно до витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку [PERSON] на праві приватної власності належать земельні ділянки з кадастровими номерами: 4821783400:01:000:0538 площею 0.1878, 4821783400:02:000:1664 площею 0.0759 та 4821783400:01:000:0319 площею 7.5910 га, документ що посвідчує право власності - Державний акт на право власності на земельну ділянку від 30.07.2004 року серії МК №044914. Згідно витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, нормативно грошова оцінка земельних ділянок з кадастровими номерами: 4821783400:01:000:0538 становить 1975,10 грн., 4821783400:02:000:1664 становить 4220,67 грн., 4821783400:01:000:0319 становить 217706,37 грн. Відповідно до листа Управління у Вознесенському районі ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області №122/95-21 від 20.09.2021 р. наданого на звернення гр.. [PERSON] , щодо відсутності в державному акті на право власності на земельну ділянку печатки органу, передбаченого законодавством, повідомляє наступне. На виконання наказів Державного агентства земельних ресурсів України від 26 квітня 2007 року №4 «Про реорганізацію територіальних органів земельних ресурсів», наказу Миколаївського обласного головного управління ресурсів від 17 травня 2007 року №52 - в «Про реорганізацію місцевих управлінь (відділів), районних відділів земельних ресурсів Державного комітету України по земельних ресурсах», Веселинівський районний відділ земельних ресурсів реорганізовано шляхом перетворення на Відділ земельних ресурсів у Веселинівському районі Миколаївської області та знищено печатку Веселинівського районного відділу земельних ресурсів. Враховуючи вищевикладене, сектор №1 управління у Вознесенському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області не має можливості проставити печатку на державному акті на право власності на земельну ділянку органу, передбаченого законодавством, тому рекомендовано для вирішення піднятого питання звернутися до суду. Крім того, згідно листа управління у Вознесенському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області №02-17/172 від 27.08.2021 повідомляє наступне. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК №044914 від 30.07.2004 року, що зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі за №010401000777 та виданий Веселинівською райдержадміністрацією у Миколаївській області [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Подільської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, було сформовано витяг з Державного земельного кадастру за допомогою програмного забезпечення, в результаті чого уточнено кадастровий номер земельної ділянки з 4821783400:02:000:0882 на 4821783400:02:000:1664, площу та розміри земельної ділянки з 0,08 га до 0,0759 га, про що вказано у витязі за №НВ - 4812014362021 від 27.08.2021 року. Виходячи з наведеного, спадкодавцю [PERSON] на момент смерті належала земельна ділянка площею 7,86 га. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.16 ЦК України одним із способів захисту порушеного права чи інтересу може бути визнання права. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.ст. 1217, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ст. 1220 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Крім того, ст.ст.1218, 1268 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, і що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки, позивачка прийняла спадщину в установленому законному порядку, то спадщина належить їй з часу її відкриття. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, вищезазначені обставини перешкоджають позивачці оформити право на спадщину в позасудовому порядку, а визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до переконання про задоволення позову.

Outcome: approved