Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожної окремо до досягнення дітьми повноліття. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. 22.12.2015 року рішенням Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу було винесено рішення яким стягнуто зі [PERSON] аліменти на користь позивача в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дітей. Вона проживає разом із дітьми. З 2015 року змінився стан здоров'я дітей а також їх матеріальне становище. Вона вимушена орендувати житло. Відповідач добровільно допомогу їй не надає. У зв'язку з чим позивач звернулась з даним позовом. Від позивача надійшла до суду письмова заява про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує, просить позовні вимоги задовольнити. Від відповідача надійшла до суду письмова заява про розгляд справи у його відсутність, з позовними вимогами згоден. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірваний рішенням Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.11.2015 року (а.с. 8). Від шлюбу вони мають спільних дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 5,6). Рішенням Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.12.2015 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 13.11.2015 року та до досягнення їх повноліття. У зв'язку зміною матеріального стану позивача у позові порушено питання про збільшення розміру аліментів, що стягуються на неповнолітніх дітей. Позивач вважає, що рівень присуджених аліментів є надто низьким та не відповідає розміру аліментів визначеного законом. Відповідно до положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно із статтею 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, тощо, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Тобто, утримання відповідачем дитини є не її правом, а її обов'язком. При цьому, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» внесено зміни до законодавчих актів України, зокрема у статті 182 СК України частину другу викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Оскільки відповідач погоджується сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку), який був визначений позивачем, тому позов належить задовольнити в повному обсязі. При визначенні такого розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, стан здоров'я дітей та матеріальне становище позивача. За наведених вище обставин суд приходить до висновку про повне задоволення заявленого позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір", з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved