Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовною заявою до Іванівської селищної ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, так як 09 квітня 2017 року помер їх чоловік та батько [PERSON] Останнім місцем проживання та місцем відкриття спадщини є смт. Іванівка Іванівського району Одеської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Одеська область Іванівський район смт. Іванівка, вул. Братів Тупчієнкових, буд. №17а. Позивачі є спадкоємцями за заповітом на вищезазначене майно . Отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом позивачі не можуть у звязку\~з\~відсутністю документів, що підтверджують право власності на житловий будинок, у звязку з чим вони змушенні звернутися до суду. Окрім цього позивачі вже отримали свідоцтва про право власності на спадкове майно на земельну ділянку на якій розташований будинок. Позивачі у судове засідання не зявилися, проте надали до суду заяву про слухання справи у їх відсутність, на позовних вимогах наполягали. Представник відповідача позов визнав в повному обсязі, про що надав до суду клопотання, просив справу слухати у його відсутність. Відповідно до ч.2\~ст.197 ЦПК України\~- в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, за таких обставин судове засідання по справі було проведено без засобів технічної фіксації судового процесу. Згідно з ч.4\~ст.174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень\~ст.60 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та\~ст.11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів приходить до висновку, що наявні законні підстави для задоволення позову та позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] помер 09 квітня 2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Місцем відкриття спадщини є смт. Іванівка Іванівського району Одеської області, що підтверджується довідкою Іванівської селищної ради Іванівського району Одеської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Одеська область Іванівський район смт. Іванівка, вул. Братів Тупчієнкових, буд. № 17а, що підтверджується випискою з погосподарської книги. Позивачі є спадкоємцями померлого за заповітом, який є чинним, що підтверджується копією спадкової справи №158/2017, долученим до матеріалів справи. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1216 ЦК України\~передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб -спадкоємців. Відповідно до\~ст.1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах\~уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування, заяву про прийняття спадщини (ч. 1\~ст. 1269 ЦК України). Судом встановлено, що\~\~спадщину, яка відкрилась після смерті\~\~[PERSON] позивачі\~\~прийняли у встановленому законом порядку: звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується\~\~матеріалами зі спадкової справи. Оформлення спадкового майна не є можливим в нотаріальному порядку, оскільки відповідно до\~ст.42 Закону України\~\~«Про нотаріат»та п.1 глави 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України\~\~ видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до відповіді нотаріуса, з якої вбачається, що для оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок\~\~з господарськими\~\~будівлями та спорудами, розташованого в смт Іванівка,\~\~вул. Братів Тупчієнкових, під №17а, Іванівського району Одеської області, позивачам, крім іншого необхідно надати нотаріусу оригіналу документів, що підтверджували б право власності на спірний будинок на імя [PERSON] Однак, як зазначили позивачі у позовній заяві, за життя [PERSON] не встиг оформити право власності на вказаний вище житловий будинок та документи про право власності на житловий будинок не можуть бути видані після смерті власника, що суперечить\~ст. 25 ЦК України, згідно якої цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до вимог ч.4 ст. 3 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" №1952-IV від 01.07.2004 року права на нерухоме майно та їх обтяжень визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, за умов, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або, якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Згідно вимог ч.3 ст. 3 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. В силу ч.4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав на нерухоме майно, затвердженим\~наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5\~і зареєстрованим в Мін'юсті 18.02.2002 року за №157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним кодексом України\~та Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки з громадянами у погосподарські книги місцевих рад.\~\~ Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до виписки з погосподарської книги Іванівської селищної ради Іванівського району Одеської області вищевказаний житловий будинок внесений в погосподарську книгу, особовий рахунок №б/н, що підтверджується даною виписки. З огляду на вищенаведене, померлий 09.04.2017 року [PERSON] володів будинком за адресою смт. Іванівка,\~\~вул. Братів Тупчієнкових, під №17а, Іванівського району Одеської області, тобто йому належало право власності на зазначений будинок. Відповідно до ч.1\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому, враховується, що відповідно до ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилалися позивачі, обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст.\~10,\~60 ЦПК України.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ За таких обставин враховуючи положення ч.1 ст. 1267 ЦК України, відповідно до якої частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, суд вважає за можливе позовну заяву [PERSON], [PERSON] до Іванівської селищної ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Outcome: approved