Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

у листопаді 2018 року [PERSON] звернувся до Машівського районного суду Полтавської області зі вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Машівського районного управління юстиції від 15 січня 2009 року при примусовому виконання зведеного виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] боргів на користь держави та стягувачів, в рахунок погашення боргу йому, [PERSON], передано майно, а саме: трансформатор КТП, тип вводу ПЛ.-10 кв. та артезіанську свердловину № 1 башту «Рожновського», що розташовані по [ADDRESS] На даний час він виявив намір продати вказане майно, однак нотаріус відмовила йому у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю належним чином оформлених документів, а саме, затвердженого акта про передачу майна в рахунок погашення боргу. Враховуючи вищевикладене, позивач просить визнати за ним право власності на артезіанську свердловину №1 башта «Рожновського», що розташована по [ADDRESS] У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, пояснивши, що вказане майно набуто позивачем відповідно до процедури, передбаченої законом України «Про виконавче провадження», документ щодо посвідчення права власності відповідав вимогам Закону на час його оформлення, натомість на даний час її довіритель не може оформити право власності на майно, нотаріусом відмовлено у проведенні державної реєстрації з підстав відсутності затвердженого акту про передачу такого майна, що не було передбачено на час придбання [PERSON] майна. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, покликаючись на залучення неналежного відповідача у справі, оскільки позов не зачіпає майнових прав громади, відомий попередній власник майна - [PERSON], який і повинен бути відповідачем. Третя особа в судове засідання не з'явилася та при винесенні рішення покладалася на розсуд суду (а.с.73). Суд, заслухавши представників сторін та дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що згідно постанови державного виконавця ВДВС Машівського РУЮ Чорного О.В. від 15.01.2009 р. в ході примусового виконання зведеного виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] боргів на користь держави та стягувачів у тому числі і на користь [PERSON] - позивача по справі передано таке майно: трансформатор КТП, тип вводу ПЛ. - 10 кв.вартість згідно висновку експерта складає 2640 грн., а також артезіанську свердловину №1 башта «Рожновського» вартість якої згідно висновку експерта 8480 грн. (а.с.15). З акту про передачу майна в рахунок погашення боргу від 15.01.2009 р. убачається, що 09.12.2008 р. аукціон з продажу арештованого майна не відбувся у зв'язку з відсутністю зареєстрованих покупців, 08.01.2009 р. направлено лист стягувачам про залишення майна за собою в рахунок погашення боргу, 13.01.2009 р. до відділу з заявою звернувся стягувач [PERSON] - позивач по справі про залишення арештованого майна за собою, а саме: боргу у сумі 55062 грн., від інших стягувачів заяв не надходило. Враховуючи зазначене, вирішено передати [PERSON] в рахунок погашення боргу по виконавчому листу №2-251 від 05.07.2007 р. виданого Машівським районним судом Полтавської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу у сумі 15075,50 грн. нереалізованого майна, а саме: трансформатор КТП, тип вводу ПЛ. - 10 кв. вартість згідно висновку експерта складає 2640 грн., а також артезіанську свердловину №1 башта «Рожновського» вартість якої згідно висновку експерта 8480 грн. (а.с.16). Пунктом 6.1 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5, яке було чинним на час проведення передання спірного майна позивачу, після повного розрахунку переможця прилюдних торгів за придбане майно на підставі протоколу про проведення прилюдних торгів та копій документів, що підтверджують розрахунок за придбане майно, державний виконавець протягом п'яти робочих днів складає акт про проведені прилюдні торги і подає його на затвердження начальнику відповідного органу державної виконавчої служби. Згідно з п. 6.4. Положення на підставі цього акта нотаріус видає покупцеві свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів. Згідно з п. 3.1 глави 12 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України , затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 282/2095, Свідоцтво про придбання арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів видається нотаріусом на підставі складеного державним виконавцем акта про проведені публічні торги, затвердженого начальником відповідного відділу державної виконавчої служби. Пунктом 3.2 Порядку передбачено, що в акті про проведені прилюдні торги має бути зазначено: ким, коли і де проводилися прилюдні торги; коротка характеристика реалізованого майна; прізвище, імя, по батькові (назва юридичної особи), адреса кожного покупця; сума, внесена переможцем торгів за придбане майно; прізвище, імя, по батькові (назва юридичної особи) боржника, його адреса; дані про документи, що посвідчували право власності боржника на майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку: назва документа, ким виданий, посвідчений (для нотаріусів указувати прізвище, імя, по батькові, нотаріальний округ), дата видачі, посвідчення, номер за реєстром, орган реєстрації, дата і номер реєстрації. Натомість відповідно до ч.9 ст.62 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року №606-ХІV майно передається стягувачеві за ціною, що дорівнює початковій вартості майна, за якою воно передавалося на реалізацію. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу державний виконавець вносить постанову, яка затверджується начальником відділу, за фактом такої передачі державний виконавець складає акт. Пунктом 1 глави 13 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України , затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 282/2095передбачено: "якщо прилюдні торги (аукціон) оголошено такими, що не відбулися, нотаріус видає відповідне свідоцтво про передачу майна стягувачеві в рахунок погашення боргу на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта із зазначенням того, що прилюдні торги (аукціоне) не відбулися. Відповідно до постанови приватного нотаріуса Машівського районного нотаріального округу Полтавської області Уразовської - Будігай В.В. №462/02-31 від 27.08.2018 р. відповідно до якої було відмовлено представнику позивача у видачі свідоцтва про придбана майна з прилюдних торгів (аукціону), якщо прилюдні торги (аукціон) не відбулися, у зв'язку з відсутністю належним чином оформлених документів (а.с.13). Як убачається з матеріалів справи вищевказане майно знаходиться за адресою с. Селещина, вул. Кірова,90 Машівського району Полтавської області (а.с. 23-26). Відповідно до розпорядження сільського голови Селещинської сільської ради №21 від 02.02.2016 р. вулицю [ADDRESS] перейменовано на [ADDRESS] (а.с. 18) та рішенням Селещинської сільської ради №36 від 165.05.2017 р. артезіанській свердловині №1 башти «Рожновського» присвоєно нову адресу [ADDRESS] (а.с.17). Згідно інформації наданої в.о. старости Селещинського старостинського округу Машівської селищної ради Полтавської області Кербута О.Д. №50 від 11.10.2018 р. та №51 від 11.10.2018 р. відомо, що земельна ділянка за адресою [ADDRESS] на якій розташована артезіанська свердловина №1 башти «Рожновського» (погріб вхідний) не приватизована і вказана артезіанська свердловина до комунальної власності територіальної громади не передавалася та на балансі Селещинського старостинського округу Машівської селищної ради Полтавської області не перебуває, у власності Машівської селещної ради не перебуває (а.с.27,28, 74). За даними довідки Полтавського БТІ «Інвентаризатор» №4643 від 23.05.2017 р. реєстрація права власності на нежитлові будівлі та споруди за адресою [ADDRESS] не проводилась (а.с.22), а у технічному паспорті виготовленому 16.05.2017 р. на нежитлові будівлі та споруди розташовані за вищевказаною адресою відомості про власника відсутні, а замовником вказано представника позивача [PERSON] (а.с.19-21). З Інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 02.04.2018 року за номером: 161826601 вбачається, що на спірне майно відсутні відомості у вказаному Реєстрі, а тмоу суд відхиляє доводи представника відповідача про те, що Машівська селищна рада є неналежним відповідачем у справі. 27.02.2019 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис про припинення юридичної особи Селещинської сільської ради (а.с.65,66). Таким чином, на даний час позивач позбавлений можливості оформити право власності на вищезазначене майно, оскільки нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Відповідно до ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Крім цього, ста.55 Конституції України визначено право кожного на судовий захист своїх прав та обов'язків. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У постанові від 23.12.2014 року у справі №3-199гс14 Верховний Суд України зазначив, що за змістом ст. 392 ЦК України, позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інший спосіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли позивач не може реалізувати своє право власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючого документу. При цьому, передумовою для застосування положень ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права. З огляду на вищезазначене суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного і

Outcome: approved