Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" (далі позивач) звернулося до [PERSON] (далі відповідач) з позовом про стягнення 11 960 грн страхового відшкодування. В обґрунтування позову позивач вказав, що 23 липня 2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Mercedes-Benz», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням громадянина [PERSON] , (надалі Відповідач). Під час цієї пригоди було заподіяні механічні пошкодження автомобілю марки «Toyota», державний номерний знак [NUMBER] . На момент настання ДТП діяв договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28 - 2802-19-00223 від 03 жовтня 2019 року, який був укладений Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» щодо автомобіля марки «Toyota» державний номерний знак [NUMBER] , згідно з яким позивач прийняв на себе зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди заподіяної страхувальнику вищенаведеному транспортному засобу. Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 18 серпня 2020 року у справі № 759/12808/20, яка набрала законної сили, відповідача було визнано винуватим у вчиненні адміністративного порушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна). 23 липня 2020 року, страхувальник за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28 - 2802-19-00223 від 03 жовтня 2019 року звернувся до позивача з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Заяву було розглянуто, та на підставі: - акту огляду пошкодженого транспортного засобу (дефектна відомість) від 23 липня 2020 року; - рахунку № ВДиС-0036577 від 28 липня 2020 року; - ремонтної калькуляції № ДККА-72326 від 29 липня 2020 року; - страхового акту № ДККА-72326 від 10 серпня 2020 року; - розрахунку суми страхового відшкодування від 10 серпня 2020 року, позивач, відповідно до умов договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28 - 2802-19-00223 від 03 жовтня 2019 року, здійснив виплату страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль марки «Toyota», державний номерний знак [NUMBER] в розмірі 11 960 (одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень 02 копійки, що підтверджується копією платіжного доручення № 19876 від 11 серпня 2020 року. На момент настання страхового випадку водій автомобілю марки «Mercedes-Benz», державний номерний знак [NUMBER] (відповідач) не був застрахований відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що підтверджується витягом полісу по ТЗ [NUMBER] із централізованої бази даних МТСБУ. Враховуючи вищевикладене, позивач звернувся з позовом до суду. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.05.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без виклику сторін. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Враховуючи, що неявка учасників справи не перешкоджає вирішення спору, суд дійшов висновку про можливість ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи. У відповідності до ч. 5\~ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, перевіривши матеріали справи, та зібрані в ній докази, знаходить, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити із таких підстав. 23 липня 2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Mercedes-Benz», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням громадянина [PERSON] . Під час цієї пригоди було заподіяні механічні пошкодження автомобілю марки «Toyota», державний номерний знак [NUMBER] . На момент настання ДТП діяв договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28 - 2802-19-00223 від 03 жовтня 2019 року, який був укладений Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» щодо автомобіля марки «Toyota» державний номерний знак [NUMBER] , згідно з яким позивач прийняв на себе зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди заподіяної страхувальнику вищенаведеному транспортному засобу. Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 18 серпня 2020 року у справі № 759/12808/20, яка набрала законної сили, відповідача було визнано винуватим у вчиненні адміністративного порушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна). 23 липня 2020 року, страхувальник за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28 - 2802-19-00223 від 03 жовтня 2019 року звернувся до позивача з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Заяву було розглянуто, та на підставі: - акту огляду пошкодженого транспортного засобу (дефектна відомість) від 23 липня 2020 року; - рахунку № ВДиС-0036577 від 28 липня 2020 року; - ремонтної калькуляції № ДККА-72326 від 29 липня 2020 року; - страхового акту № ДККА-72326 від 10 серпня 2020 року; - розрахунку суми страхового відшкодування від 10 серпня 2020 року, позивач, відповідно до умов договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28 - 2802-19-00223 від 03 жовтня 2019 року, здійснив виплату страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль марки «Toyota», державний номерний знак [NUMBER] в розмірі 11 960 (одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень 02 копійки, що підтверджується копією платіжного доручення № 19876 від 11 серпня 2020 року. На момент настання страхового випадку водій автомобілю марки «Mercedes-Benz», державний номерний знак [NUMBER] (відповідач) не був застрахований відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що підтверджується витягом полісу по ТЗ [NUMBER] із централізованої бази даних МТСБУ. Відповідачем доказів відшкодування позивачу страхового відшкодування у розмірі 11 960,02 грн не надано. Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (ст. 993 Цивільного кодексу України). Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини (ч. 2 ст. 1188 ЦК України). Судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем позивачу 11 960,02 грн страхового відшкодування. Відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 11 960,02 грн страхового відшкодування підтверджується наявними матеріалами справи, є обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню судом. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ч.1\~ст. 141 ЦПК України, тобто з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved