Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 17.10.2000 року, який розірвано за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 24.06.2016 року, від шлюбу вони мають сина [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO], після розірвання шлюбу матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає, на користь інших осіб він аліментів не сплачує, а тому позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання 2-х дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку /доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до досягнення повноліття. До суду позивачем надано письмову заяву щодо розгляду справи без її участі, в якій вказано на те, що вона позовні вимоги підтримує, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем його проживання, причини неявки суду невідомі, заяви щодо розгляду справи без його участі до суду не надходило, а тому на підставі ст.ст.224-226 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи без участі відповідача за письмовою згодою позивача. Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 17.10.2000 року, який було розірвано за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.06.2016 року, яке набрало законної сили 05.07.2016 року, що слідує з копії цього рішення та копії свідоцтва про укладення шлюбу. Сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про народження дітей. Позивач разом з дітьми зареєстровані та проживають на даний час по [ADDRESS] За відомостями адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС УДМС України в Київській області, відповідач зареєстрований [ADDRESS] При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Судом встановлено, що відповідач є працездатним за віком та станом здоров»я, на користь інших осіб він аліментів не сплачує. Доказів на спростування цих висновків суду не надано. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За ч.ч.2,3 цієї статті, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку /доходу/ матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. А тому відповідно до ст.183 СК України суд вважає за можливе визначити розмір аліментів на користь позивача на утримання 2-х дітей -1/3 частину всіх видів заробітку /доходу/ відповідача з врахуванням всіх вищенаведених обставин. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову, в даному випадку - з 25.01.2017 року. На підставі ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави, а відповідно до ст.88 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 640 грн. За ст.367 ЦПК України рішення в межах місячної суми платежу підлягає негайному виконанню. Враховуючи наведене та

Outcome: approved