Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON], діюча в інтересах малолітньої [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], треті особи Відділ реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції в м. Києві, Служба у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про встановлення батьківства та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що з травня 2012 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, вони вели спільне господарство, мали взаємні права та обовязки, були повязані спільним побутом. Позивачка зазначає, що від фактичних шлюбних стосунків з [PERSON], вона [INFO] народила доньку [PERSON], проте, оскільки проживала з відповідачем без реєстрації їх фактичного шлюбу в органах ВРАЦС, прізвище батька у свідоцтві про народження доньки було зазначено з її слів. Крім того, вказує, що дитина проживає з нею, має слабкий імунітет та часто хворіє на алергічні захворювання. Посилаючись на вищевикладене, уточнивши позовні вимоги та враховуючи те, що відповідач не надає матеріальну допомогу їй на утримання доньки та на утримання її самої, вона звернулася з даним позовом та просить суд визнати [PERSON] батьком [PERSON], внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини, стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання доньки у розмірі 1 218 грн. 00 коп. з моменту народження дитини і до досягнення дитиною повноліття та аліменти на її утримання з моменту народження дитини і до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1 218 грн. 00 коп. У судовому засіданні позивачка уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. Надав суду заяву, в якій зазначив, що він позовні вимоги позивачки визнає у повному обсязі (а.с. 36). Представник Служби у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник ВРАЦС Подільського районного управління юстиції в м. Києві у судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду заяву, в якій просив розглядати справу у відсутність їх представника та при винесенні рішення покладаються на розсуд суду (а.с. 34). Заслухавши пояснення позивачки, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. Як зазначила позивачка у судовому засіданні та встановлено судом, з травня 2012 року сторони перебувала у фактичних шлюбних відносинах, вели спільне господарство, мали взаємні права та обовязки, були повязані спільним побутом. Від даних фактичних шлюбних стосунків з [PERSON], [INFO] позивачка народила доньку [PERSON] (а.с. 7). Відомості про батька дитини до актового запису про народження малолітньої внесені зі слів матері. Відповідно до ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно ч. 4 до ст. 128 СК України позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Частиною 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 р. №3 спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що [PERSON] повністю визнав позовні вимоги позивачки, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позивачем надано належні та допустимі докази в розумінні ст. ст. 57 - 59 ЦПК України, для підтвердження своїх позовних вимог. Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. З огляду на те, що відповідач визнав ту обставину, що він є батьком малолітньої [PERSON], суд приходить до висновку що позовні вимоги про встановлення батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки та її утримання та на утримання дитини підлягають задоволенню частково, з огляду на наступне. На момент розгляду справи донька сторін проживає разом з матірю, що не заперечувалося сторонами. Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено у ст. 180 СК України. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі (ст.181 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров"я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як зазначила у судовому засіданні позивачка, вона не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову а відтак, вимога позивачки підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 03 квітня 2015 року. У ч. 2 ст. 84 СК України зазначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4 ст. 84 СК України визначено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] перебуває у відпустці про догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. З огляду на те, що дитина проживає з матірю, а відповідач не надає матеріальної допомоги матері на утримання дитини добровільно, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] та доцільність стягнення з відповідача на утримання дитини аліментів у розмірі 1 218 грн. 00 коп. до досягнення дитиною повноліття, як це передбачено ч. 2 ст. 183 СК України та щодо стягнення на її утримання з відповідача коштів у розмірі 1218 грн. до досягнення дитиною трирічного віку. У позовній заяві позивачка просить стягнути аліменти, починаючи з дня народження дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач надасть докази того, що він вжив заходів щодо одержання аліментів із відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки. Позивачем не надано суду доказів того, що починаючи з [INFO] вона вживала заходів щодо одержання аліментів із відповідача, а останній ухилявся у їх наданні. Відтак, оскільки [PERSON] звернулася до суду з позовом лише 03 квітня 2015 року, її вимоги підлягають задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 03 квітня 2015 року. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону згідно ч. 2 ст. 184 СК України. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 84, 128, 135, 180-183, 191 СК України,

Outcome: partial