Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

10 квітня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 21.12.2017) про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходів), починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до суду і до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. Обґрунтовуючи вимоги позову, [PERSON] зазначила, що їх з відповідачем спільний син [PERSON] навчається на денній формі 1-го курсу факультету ветеринарної медицини Сумського національного аграрного університету, бюджетної форми навчання, потребує матеріальної допомоги на придбання одягу, підручників, продуктів харчування та інших необхідних товарів. Позивач не має можливості в повному обсязі надавати сину матеріальну допомогу. Відповідач працює та взмозі надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину, однак добровільно цього не робить. В судове засіданні позивач не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій з урахуванням уточнених позовних вимог позов підтримала та просила розглянути справу в її відсутність, у якій також надала згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті суду, у судове засідання декілька разів не з'явився, причини неявки суду не повідомив, із заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався, заперечень не надав. 04.12.2017 через канцелярію суду надійшла заява третьої особи - [PERSON] про розгляд справи за його відсутності, у вказаній заяві позовні вимоги підтримав та не заперечував проти заочного розгляду справи. З урахуванням викладеного, в судовому засіданні 22 березня 2018 року ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області у відповідності із ч. 4 ст. 223, 280, 281 ЦПК України постановлено провести заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] Вказана обставина встановлена на підставі копії свідоцтва про народження /а.с. 8/. З матеріалів справи вбачається, що на даний час син відповідача, [PERSON], є повнолітнім, але не досяг 23 років, навчається на 1 курсі Сумського національного аграрного університету на денній формі навчання, з формою фінансування навчання за державним замовленням /а.с. 5/ та у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. З доводів позивача вбачається, що син перебуває на її утриманні, але вона не спроможна повністю забезпечити потреби сина. Син самостійного доходу не має. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З урахуванням встановлення при розгляді даної справи наявності перелічених вище обставин, з якими закон пов`язує обґрунтованість стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання його повнолітнього сина - [PERSON] на період навчання, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. При цьому, визначаючи розмір цих аліментів, суд керується наступним. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи те, що [PERSON] є повнолітнім, але не досяг 23 років, продовжує навчання, самостійного доходу не має, потребує матеріальної допомоги, позивач, крім повнолітнього сина, має на утриманні малолітню дитину - [PERSON], [INFO], а тому не може самостійно в повній мірі матеріально забезпечити повнолітнього сина, а також беручи до уваги те, що відповідач є особою працездатного віку і спроможний надати матеріальну допомогу, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп., від оплати якого позивача звільнено вказаним Законом.

Outcome: approved