Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

13.08.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області відібраного [PERSON] у матері [PERSON] , без позбавлення батьківських прав. [PERSON] ніде не працює, зловживає алкогольними напоями, побірається на сміттєзвалищах. Рішенням ВК Фастівської міської ради Смолінському Богдану, встановлено статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішенням ВК Фастівської міської ради Смолінського Богдана, влаштовано в прийомну сімю [PERSON] та [PERSON] . Заяв від [PERSON] щодо повернення на виховання їй дитини до служби у справах дітей та сімї ВК Фастівської міської ради не надходило. У зв`язку з чим позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] . Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28.08.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовільнити. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення, пояснивши що ніяких дій з її боку про повернення дитини не приймала, житлово-побутові умови не покращила. В судовому засіданні треті особи проти задоволення позову не заперечували, пояснивши, що за час перебування дитини в їх сімї, мати хлопчика жодного разу не відвідувала та не цікавилася його життям. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При розгляді справи, судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 11.09.2012 року Відділом державної РАЦС Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 496. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00080132016 виданого Фастівським міськрайонним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Київській області батьком дитини [PERSON] записаний [PERSON] , мати - [PERSON] . Відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 СК України. Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29.05.2018 року відібрано малолітнього [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав. Рішенням Виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області від 20.07.2018 року № 346, вирішено влаштувати дитину, позбавлену батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] в прийомну сімю [PERSON] та [PERSON] , які проживають за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Фастівської міської ради № 06-23/3818 від 18.07.2019 року, визнано доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , яка участі у вихованні сина не приймає, його долею не цікавляться. Згідно ч. 1 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч.1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно ч. 1 ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оскільки відповідач повністю самоусунулася від виховання сина, не спілкується з ним і не проявляє ніякого інтересу до його життя та розвитку, тому її необхідно позбавити батьківських прав відносно [PERSON] . Відповідно до п.14 ч. 2 ст. 3 ЗУ "Про судовий збір" судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до закону або міжнародного договору, згоду на обов`язковість якого надано Верховною Радою України, здійснюють Міністерство юстиції України, суб`єкти надання безоплатної вторинної правової допомоги та/або органи опіки та піклування або служби у справах дітей. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної вимог, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 1921 гривень.

Outcome: approved