Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

Позивач у своїй позовній заяві зазначає, що протягом 2011-2012 років він надав відповідачу в борг грошові кошти, які останній зобов»язався повернути в строк та на умовах в наданих ним розписках. В розписках відповідачем зазначено, що він взяв у позивача в борг: 15.04.2011 року - 3000,00 грн. на умовах повернення їх до 16.05.2011 року, зі сплатою відсотків за користування коштів у розмірі 200 грн. 08.06.2011 року - 1200,00 грн. на умовах повернення їх до 08.07.2011 року та зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 60,00 грн. 01.02.2012 року - 3500,00 грн. на умовах повернення їх до 01.05.2012 року та зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 6% від суми боргу щомісячно. Всього у сумі 4130,00 грн. 16.02.2012 року - 5000,00 грн. на умовах повернення їх до 16.05.2012 року та зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 10 % від суми боргу щомісячно. Всього у сумі 6500,00 грн. 03.03.2012 року - 8000,00 грн. на умовах повернення їх до 03.04.2012 року зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 10 % від суми боргу щомісячно. Всього у сумі 8800,00 грн. Після закінчення строку виконання зобов»язань [PERSON] борг не повернув, а згодом став уникати зустрічі з позивачем. На численні дзвінки відповідач рідко відповідав. При кожній розмові з позивачем вигадував причини, щоб не розраховуватись по існуючому боргу за розписками. У зв»язку з чим 01.12.2014 року позивач на адресу відповідача направив вимогу про добровільну сплату боргу. Після чого відповідач по телефону повідомив, що отримав вимогу, але коли поверне борг не сказав. Тому позивач звернувся з відповідною заявою до суду, в якій просить стягнути на його користь з [PERSON] борг у сумі 23890 грн., 3 % річних у розмірі 2064, 36 грн. та судові витрати у справі. В судове засідання позивач не з»явився, але попередньо надав заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить розглядати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча був повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, про причини неявки суду не повідомив. Суд, на підставі наявних в справі доказів, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутністю осіб, які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги позивача такими, що знайшли своє обґрунтування на вимогах закону та умовах договору позики і підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до розписки від 15.04.2011 року [PERSON] взяв в борг у [PERSON] 3000 грн. зі сплатою відсотків за користування коштів у розмірі 200 грн., всього зобов»язався повернути 3200 грн. до 16.05.2011 року. (а.с.7) Згідно розписки від 08.06.2011 року [PERSON] взяв в борг у [PERSON] 1200,00 грн. зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 60,00 грн., всього зобов»язався повернути 1260 грн. до 08.07.2011 року.( а.с.8) В розписці від 01.02.2012 року зазначено, що [PERSON] взяв в борг у [PERSON] 3500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 6% від суми боргу щомісячно, які зобов»язався повернути до 01.05.2012 року.( а.с.9) Згідно розписки від 16.02.2012 року [PERSON] взяв в борг у [PERSON] 5000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 10 % від суми боргу щомісячно, які зобов»язався повернути до 16.05.2012 року. ( а.с.10) Відповідно до розписки від 03.03.2012 року [PERSON] взяв в борг у [PERSON] 8000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 10 % від суми боргу щомісячно, які зобов»язався повернути до 03.04.2012 року.(а.с.11) 01 грудня 2014 року [PERSON] на адресу [PERSON] відправив вимогу про добровільну сплату боргу, в якій повідомлялося про розмір заборгованості та у разі неповернення боргу можливості його стягнення в судовому порядку з застосуванням штрафних санкцій. (а.с.12) Статтею 1047 ЦК України визначено, що договір позики укладається в письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Згідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст.526-527 ЦК України зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки та відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 612 ЦК визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов»язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином судом достовірно встановлено, що [PERSON] отримав у позивача позику, однак не виконав зобов'язань по її поверненню, в зв'язку з чим заборгованість за позикою, зі сплатою відсотків та трьох процентів річних від простроченої суми підлягає стягненню в примусовому порядку з [PERSON] на користь позивача. Оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі, то суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 259 (двісті п»ятдесят дев»ять) грн. 55 коп. в рахунок відшкодування витрат понесених на сплату судового збору при подачі позовної заяви до суду. На підставі наведеного, ст.ст.526,527,530,536,610,612,625,1046.1047,1049 ЦК України,

Outcome: approved