Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та посилається на те, що [INFO] померла його мати [PERSON]. Після смерті матері відкрилася спадщина за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] та земельні ділянки для обслуговування будинку та ведення особистого підсобного господарства . Зазначає, що крім нього спадкоємцем першої черги за законом був його брат [PERSON], який помер [INFO] і після його смерті він є єдиний спадкоємець. Після смерті матері, він позивач є єдиний спадкоємець на все спадкове майно. Так як на день смерті матері проживав з нею, то відповідно до ст.. 549 ЦК УРСР вступив в управління та володіння спадковим майном , а відповідно до ст.. 548 ЦК УРСР став власником спадкового майна з дня відкриття спадщини. Однак, нотаріус не вправі видати йому свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, яким підтверджується право власності спадкодавця на вищевказане спадкове майно. Оскільки спірний будинок з господарськими будівлями і спорудами побудовано ще в 1903 році, на час коли його мати стала власником будинку, не передбачена була державна реєстрація будинків в селі, а правовстановлюючим документом в селі був запис в погосподарській книзі. Крім будинку його матері належала земельна ділянка на підставі Державного акту на право приватної власності на землю 1-ІФ № 032852 від 29 грудня 1997 року. Оригінал Державного акту на право приватної власності на землю мати втратила , дублікат одержати він, позивач не може , так як право власності припиняється у зв'язку зі смертю, тому Управління Держземагенства України в Коломийському районі видали йому копію державного акта на право приватної власності на землю, виданого його матері. Однак, нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину на підставі копії Державного акта про право приватної власності на землю. Просить суд постановити рішення, яким визнати за ним, [PERSON] право власності на спадкове майно після смерті його матері [PERSON] на житловий будинок, господарські будівлі і споруди, що знаходяться за адресою [ADDRESS] та земельні ділянки в с. Нижній Вербіж Коломийського району для будівництва і обслуговування будинку, господарських будівель та споруд , кадастровий номер 2623284801:01:001:0549 площею 0,2500 га та для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 2623284801:01:001:0550, площею 0,0374. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні мотиви та вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Представник відповідача Нижньовербізької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим належним чином про день і час розгляду справи, подав до суду заяву, в котрій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити . Враховуючи заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу . Судом встановлено, що мати позивача [PERSON] дня смерті проживала в будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS], що підтверджується довідкою виданою виконкомом Нижньовербізької сільської ради Коломийського району за № 323/02-26 від 04 квітня 2014 року.(а.с. 37) Даний будинок був збудований її батьками ще в 1903 році і на нього відсутній правовстановлюючий документ. [INFO] народився позивач [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження.(а.с.10) [INFO] померла мати позивача [PERSON], про що виконкомом Нижньовербізької сільської ради Коломийського району 26 серпня 2000 року складений відповідний актовий запис за № 24.(а.с.8) Після смерті [PERSON] згідно вимог ст. 529 ЦК УРСР відкрилася спадщина за законом на спадкове майно: на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] та земельні ділянки для обслуговування будинку та ведення особистого підсобного господарства , оскільки заповітів остання не складала, про що зазначено в довідці виконкому Нижньовербізької сільської ради Коломийського району за № 322/02-26 від 04 квітня 2010 року.(а.с. 6) Згідно вимог ст. 529 ЦК УРСР спадкоємцем першої черги є позивач [PERSON] та брат позивача [PERSON] Позивач та його брат згідно вимог ст. 549 ЦК УРСР прийняли дану спадщину після смерті [PERSON] . оскільки на день її смерті і після цього проживали в спірному будинку. Вказане стверджується довідкою виконкому Нижньовербізької сільської ради Коломийського району за № 322/02-26/ від 04 квітня 2014 року (а.с.6). Оскільки згідно вимог ст. 549 ЦК УРСР прийнята спадщина належить спадкоємцю з дня її відкриття, то після смерті [PERSON] позивач [PERSON] та брат позивача [PERSON] успадкували кожен по 1 /2 частині житлового будинку, господарських будівель та споруди, що знаходяться за адресою [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер, про що виконкомом Нижньовербізької сільської ради Коломийського району 03 червня 2013 року складений відповідний актовий запис за №18.(а.с.9) Позивач [PERSON] проживав і вів спільне господарство разом з братом [PERSON] до дня смерті, що стверджується довідкою виконкому Нижньовербізької сільської ради Коломийського району за № 362/02-26/ від 15 квітня 2014 року (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом на 1/2 ч. спірного майна, оскільки заповітів спадкодавець не складав, про що зазначено в довідці виконкому Нижньовербізької сільської ради Коломийського району за № 362/02-26/ від 15 квітня 2014 року.(а.с.36) Після смерті [PERSON] позивач, відповідно до ст. 549 ЦК УРСР успадкував 1 /2 частину житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою [ADDRESS] і таким чином став власником всього даного нерухомого майна. Незважаючи на ту обставину, що відсутній правовстановлюючий документ і державна реєстрація права власності на спірний житловий будинок з господарськими спорудами, вимога позивача про визнання права власності на дане майно є обгрунтованою виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, права не нерухоме майно, що виникло до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової державної реєстрації таких прав. До часу набрання чинності ЦК України і вказаного Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної їх реєстрації і законодавством не було передбачено необхідності державної реєстрації нерухомого майна в сільській місцевості. При вирішення спорів про визнання права власності на спадкове майно слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. Як зазначено в технічному паспорті , що спірний будинок, господарські будівлі сарай «В», навіс « Б» були збудовані ще в 1903 році і записи в погосподарських книгах визнавалися в якості актів органів влади ( публічних актів), що підтверджують право приватної власності (інформаційний лист ВССУ за № 24- 753/0/4-13 від 16 .05.2013 року). Згідно технічного паспорта, виданого ОКП Коломийське МБТІ від 07 квітня 2014 року інвентаризаційна вартість будинку та господарських будівель в [ADDRESS] становить 34 045,00 грн. , а саме: житлового будинку, зазначеного літерою "А" становить 23 673,00 грн., сарай "В"- 1190,00 грн., навіс "Б"- 588,00 грн., вбиральні "Г"- 489,00 грн., криниці " №" - 1182 ,00 грн., огорожа " №1-2" - 6 923,00 грн. (а.с.22). Крім будинку та господарських будівель матері позивача належала земельна ділянка на підставі Державного акту на право приватної власності на землю 1-ІФ № 032852 від 29 грудня 1997 року, що стверджується копією державного акта . (а.с.12) Оригінал Державного акту на право приватної власності на землю втрачено, дублікат одержати позивач не взмозі , оскільки право власності припиняється у зв'язку зі смертю власника . Як вбачається з витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 22 січня 2015 року земельні ділянки в с. Нижній Вербіж Коломийського району для будівництва і обслуговування будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 2623284801:01:001:0549 площею 0,2500 га та для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 2623284801:01:001:0550, площею 0,0374 знаходяться в приватній власності у власника спадкодавиці [PERSON].(а.с.13-18, 23-24) Відповідно до витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 22 січня 2015 року № 03-10/0014 та № 03-10/0015 нормативна грошова оцінка земельних ділянок складає 102 231,00 грн та 1316,13 грн.(а.с.23-24) Отже, враховуючи вищенаведене, суд прийшов до переконання, що позов [PERSON] слід задоволити та визнати за ним право власності на спадкове майно : житловий будинок, господарські будівлі і споруди, що знаходяться за адресою [ADDRESS] та земельні ділянки для будівництва і обслуговування будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 2623284801:01:001:0549 площею 0,2500 га та для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 2623284801:01:001:0550, площею 0,0374, що в с. Нижній Вербіж Коломийського району . На підставі наведеного та ст. ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст. 16 ЦК України( редакції 2004 року),

Outcome: approved