overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

08 серпня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем [PERSON] 20 липня 1985 року Оленівською сільською радою Борзнянського району Чернігівської області, актовий запис № 14, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя не склалось через несумісність характерів, шлюбні відносини припинені, проживають разом, проте спільного господарства не ведуть, між ними втрачено почуття взаємоповаги, подальше спільне життя вважає неможливим. \~ \~ \~ \~Під час підготовчого засідання позивач підтримала позов та просила розірвати шлюб, вказавши, що примирення між ними неможливе. \~ \~ \~ \~Відповідач позов визнав, пояснив, що на примирення не згоден. Як слідує з положень ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~Враховуючи те, що відповідачем позов визнається, суд визнав можливим розглянути справу у підготовчому засіданні. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 20 липня 1985 року Оленівською сільською радою Борзнянського району Чернігівської області, актовий запис № 14 (а.с.4). Сімейним Кодексом України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Дружина та чоловік зобов"язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги ч.1 ст.55 СК України. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Враховуючи пояснення сторін, досліджені обставини справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

08 січня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог, [PERSON], зазначає, що вона перебуває у шлюбі з [PERSON], з 30 липня 2005 року. Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітні діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON] [INFO], які проживають разом з Позивачкою. [PERSON] в позовній заяві зазначає, що спільне життя між нею та [PERSON] не склалося у зв'язку з тим, що відповідач не бере участі у вихованні дітей, не забезпечує матеріально сім'ю. Спору майнового характеру між сторонами не має. Позивачка, [PERSON], в судове засідання не з'явилася, надавши заяву в якій просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище "[PERSON]" Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явився, надавши заяву в якій просить розгляд справи провести без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Вивчивши та проаналізувавши всі докази зібрані по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 липня 2005 року (а.с.4). Шлюб зареєстровано відділом РАЦС по м. Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовим записом №191. Від цього шлюбу у [PERSON] та [PERSON] є неповнолітні діти: [PERSON], [INFO] (а.с.5), та [PERSON] [INFO] (а.с.6), які проживають разом з Позивачкою. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечило б інтересам сторін. Позивачка не бажає продовжувати подружні стосунки з Відповідачем, а останній не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, примирення з відповідачем не бажає, а відповідач подав до суду заяву в якій проти розірвання шлюбу не заперечує , за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сім'ї неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, а тому є підстави для розірвання шлюбу. Суд прийшов до висновку, що шлюб подружжя сторін слід припинити шляхом його розірвання. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

08 січня 2019 року [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON], уточнивши вимоги 21.01.2019 року , просила постановити рішення про розірвання шлюбу між нею та [PERSON], який зареєстровано 06 вересня 1997 року Соколівською сільською радою Червоноармійського району Житомирської області, актовий запис №9, неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] залишити на проживання для неї, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] В обгрунтування вимог [PERSON] зазначила, що з 06 вересня 1997 року вона з відповідачем перебуває у шлюбі. Від спільного подружнього життя у них є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. В даний час вона з відповідачем перебувають у шлюбі тільки формально. Вже близько року вони спільно не проживають, не спілкуються та не підтримують контакт. Тому вона переконана, що подальшого сенсу підтримувати шлюбні відносини немає, оскільки це суперечить її інтересам і вона прийшла до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Спір про місце проживання дитини відсутній, дочка проживає з нею. В судове засідання позивач [PERSON] не з"явилась, згідно поданої заяви вона просить суд розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився , про час та місце розгляду справи він повідомлений належно, згідно поштового повідомлення. Крім цього, він подав до суду письмову заяву про визнання позовних вимог. При таких обставинах фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритись вона не бажає, відповідач в судове засідання не з'явився , подав письмову заяву про визнання позовних вимог , що не протирічить вимогам закону, не порушує права та законні інтереси інших осіб , тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Так як спір про місце проживання дитини відсутній, суд залишає неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] на проживання для позивача. Встановлені судом обставини є підставою для задоволення позовних вимог. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги позивача, а тому відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України позивачу з державного бюджету підлягає повернення 50% судового збору, сплаченого при подачі позову. По даній справі позивачем сплачено судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. , а тому з державного бюджету підлягає поверненню 50% від вказаної суми, тобто 384 грн. 20 коп. Решту суми 384 грн. 20 коп. необхідно стягнути із відповідача на користь позивача згідно приписів ст. 141 ЦПК України, так як вказані витрати документально підтверджені, а суд позовні вимоги задовольняє повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

08\~січня 2020 року позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнила. В обґрунтування уточненого позову позивач посилається на те, що 28 квітня 2018 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею. Спільне життя із відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб та сім`ю і різні характери, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини припинили, спільне господарства разом не ведуть та проживають окремо. Спору щодо поділу майна не мають, а спір щодо утримання дитини буде вирішено окремо. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою суду від 09 січня 2020 року позовну заяву було залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків (а.с. 15-16). 21 січня 2020 року позивач звернулась на адресу суду із уточненою позовною заявою (а.с. 19-21). Ухвалою суду від 05 лютого 2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження, відкрито провадження у справі (а.с. 26). У підготовче засідання сторони не з`явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає (а.с. 31, 33). У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 квітня 2018 року, про що Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис за № 353 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 6). [INFO] у сторін від шлюбу народилась донька [PERSON] (а.с. 32). За час спільного проживання через\~\~взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними\~\~почуття любові один до одного,\~припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім`ї стало неможливим. Шлюбні відносини між сторонами припинені восени 2019 року, з того часу спільне господарство вони не ведуть та проживають окремо. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім`я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Разом з тим, на підставі ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" суд вважає за необхідне повернути позивачеві з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 420 грн. 40 коп. (а.с.\~1), решта суми підлягає відшкодування з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

08 травня 2014 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. У заяві посилався на те, що згідно свідоцтва про право власність на житло від 20 грудня 1996 року виданого відділом приватизації житла ЖКВ АТ ПТМЗ , він, [PERSON], [PERSON] є співвласниками квартири за адресою [ADDRESS] . У даному свідоцтві прізвище заявника помилково вказано як «[PERSON]» , що є перешкодою для реалізації його прав як власника нерухомого майна. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] заяву підтримав та просив задовольнити. Заінтересована особи - Реєстраційна служба Полтавського міського управління юстиції у судове засідання свого представника не направила, належним чином повідомлена про час та місце судового засідання , причина неявки невідома. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи , приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено , що згідно свідоцтва на право власності на житло від 20 грудня 1996 року виданого відділом приватизації житла ЖКВ АТ ПТМЗ квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] . Заявник не має можливості внести виправлення в даний документ, оскільки ЖКВ АТ ПТМЗ ліквідовано. Відповідно до ст. 256 ЦПК України справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб , якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення можуть бути встановлені в судовому порядку. Та обставина, що свідоцтво про право власності на житло , яке видано на ім'я [PERSON] належить [PERSON] підтверджуються копіями паспорта на ім'я заявника,свідоцтва про народження, довідкою платника податків, де прізвище заявника вказано як "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

08 травня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що він знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 18 лютого 2006 року Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 29. У шлюбі [INFO] у них народився син [PERSON]. Сумісне життя не склалося в зв'язку з різними поглядами на життя, внаслідок чого виникають постійні суперечки. На теперішній час шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, спільно не проживають. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Належно повідомлена відповідач в судове засідання не прибула з невідомих причин, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена у порядку, визначеному ч. 6 ст. 128 ЦПК України, шляхом надіслання рекомендованих листів з повідомленнями про вручення. Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, тому суд розглядав справу на підставі ст.ст. 280-289 ЦПК України, заочно, у зв'язку з чим постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Виходячи з того, що сторони по справі припинили шлюбні відносини, не підтримують їх, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе і подальше збереження шлюбу не буде відповідати інтересам подружжя. Майнового спору і питань щодо утримання дитини у сторін не має. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сім'ї, фактичні обставини справи, а також той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сім'ю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Відповідачу залишити прізвище "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

08 травня 2019 року позивач звернувся до Першотравенського міського суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідно до\~укладеного договору № б/н від 30 жовтня 2013 року відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 500,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www. privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Копії Витягу з Умов та правил надання банківських послуг та Витягу з "Тарифів банку" додаються до позовної заяви. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, що передбачено п.2.1.1.5.7 договору. Овердрафт це короткостроковий кредит який надається банком клієнту у разі перевищення суми операцій по платіжній картці над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом погодження, тобто обміну інформацією по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.privatbank.ua) або інший інтернет/SMS-ресурс, зазначений банком. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) ПАТ КБ «ПриватБанк», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29 липня 2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05 жовтня 2011 року

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

08 травня 2019 року позивач звернувся до Першотравенського міського суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідно до\~укладеного договору № б/н від 30 квітня 2013 року відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 5 000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www. privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Копії Витягу з Умов та правил надання банківських послуг та Витягу з "Тарифів банку" додаються до позовної заяви. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, що передбачено п.2.1.1.5.7 договору. Овердрафт це короткостроковий кредит який надається банком клієнту у разі перевищення суми операцій по платіжній картці над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом погодження, тобто обміну інформацією по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.privatbank.ua) або інший інтернет/SMS-ресурс, зазначений банком. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) ПАТ КБ «ПриватБанк», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29 липня 2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05 жовтня 2011 року

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

08 травня 2020 року позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 18 червня 2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають дитину [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею. Спільне життя із відповідачем не склалося через різні погляди на життя і ведення спільного господарства, що призвело до відсутності взаєморозуміння, спільних інтересів та почуття любові. Шлюбні відносини вони наразі припинили. Спору щодо поділу майна вони не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою суду від 10 червня 2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження і відкрито провадження у справі (а.с.\~17-18). У судове засідання сторони не з`явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає (а.с. 12, 24). У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 18 червня 2015 року, про що Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції зроблено відповідний запис за №\~394 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 9). [INFO] у сторін від шлюбу народився син [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про його народження, наданим суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 8). За час спільного проживання через\~\~взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними\~\~почуття любові один до одного,\~припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім`ї стало неможливим. Шлюбні відносини між сторонами наразі припинені, спільне господарство вони разом не ведуть, та проживають окремо. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, з урахуванням визнання позову відповідачем, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім`я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Разом з тим, на підставі ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" суд вважає за необхідне повернути позивачеві з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 420\~грн. 40 коп. (а.с.\~1), решта суми підлягає відшкодуванню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved