Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

01 лютого 2018 року позивач звернувся з позовом до суду в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 105 967, 70 грн. за кредитним договором від 24.09.2013 року № б/н та судові витрати по справі. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 24.09.2013 між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі по тексту - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») та [PERSON] було укладено договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит (5100, 00 грн.) у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач зазначає, що він виконав умови договору в повному обсязі, проте відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконав, у зв'язку з цим позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь зазначену заборгованість у сумі 105 967, 70 гривень. В судове засідання позивач не з'явився, на адресу суду направив заяву в якій зазначив, що позов підтримує повністю та просить розглядати справу без участі його представника. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач про час, дату, місце судового розгляду повідомлений належним чином, отримав копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження, судову повістку про виклик до суду та копію позовної заяви з додатками, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, проте відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходило. У зв'язку з тим, що відповідач не подав відзив, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Судом встановлено, що 24.09.2013 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і [PERSON] укладено кредитний договір, який складався із заяви останньої, Умов і правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку. За цим договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надало відповідачу на платіжну картку грошові кошти в розмірі 5100, 00 грн. у вигляді кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі. Згідно зі змістом заяви клієнта від 24.09.2013 та п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. А саме судом встановлено, що [PERSON] жодного разу не погашав заборгованість за кердитом. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Як вбачається з розрахунку заборгованості від 30.09.2017, [PERSON] не вносив кошти на погашення кредиту, у зв'язку з чим не виконав своїх зобов'язань за вказаним договором, внаслідок чого в нього перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» станом на 30.09.2017 року виникла заборгованість у сумі 105 967, 70 грн., яка складається з наступного: 5099, 00 грн. - заборгованість за кредитом, 100 868, 70 - заборгованість за процентами за користування кредитом. Відповідно до вимог статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). У зв'язку з тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо погашення отриманого кредиту у передбачений договором строк, суд вважає, що є всі правові підстави для задоволення позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1600 грн. Враховуючи вимоги ч.1 ст.141 ЦПК України, суд вважає за доцільне, стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 1600 грн. На основі вищевикладеного,

Outcome: approved