Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

13.02.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 17 липня 2010 року вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 26. Від даного шлюбу в них народилася донька - [PERSON], [INFO], про що відділом реєстрації актів громадського стану Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровської області 06.05.2008 року видане свідоцтво про народження та вчинено актовий запис № 36. Позивачка зазначає, що на даний час вона працює, але сама не в змозі забезпечити доньку, яка проживає разом з нею всім необхідним, так як отримує невелику заробітну плату. Відповідач працює машиністом електровоза підземним у ВСП «ШУ «Першотравенське» ПАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля», але ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає. На підставі статей 180 - 183 Сімейного кодексу (далі - СК) України позивачка просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття. Позивачка подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позов підтримала і просила задовольнити. Відповідач подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі. В судове засідання сторони не з'явилися, тому відповідно до правил ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом на підставі наданих сторонами доказів встановлено, що сторони 17 липня 2010 року уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, на підставі чого видано свідоцтво [NUMBER] від 17.07.2005 року та вчинено актовий запис № 26, що підтверджується копією цього свідоцтва (а.с. 3). У сторін народилася донька - [PERSON], [INFO], про що відділом реєстрації актів громадського стану Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровської області видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 06.05.2008 року та вчинено актовий запис № 36, що підтверджується копією цього свідоцтва (а.с. 4). Сторони зареєстровані за однією адресою по [ADDRESS], про що свідчить довідка Петропавлівської селищної ради від 23.01.2015 року № 735 (а.с.5), але не проживають разом, що вбачається з їхніх заяв до суду про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач працює машиністом електровоза підземним у ВСП «ШУ «Першотравенське» ПАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля», його сукупний дохід за шість попередніх місяців складає 41376,51 гривень (а.с.6), але матеріальну допомогу на утримання доньки він не надає. Позивач працює вчителем англійської мови в Першотравенській загальноосвітній школі №4 і її дохід за останні шість місяців складає 14298,10 гривень (а.с.7). Позивач сама утримує дитину, яка проживає разом з нею. У відповідності до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з вимогами ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Пленум Верховного суду України в своїй Постанові № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. На підставі досліджених доказів та приймаючи до уваги те, що відповідач, як батько дитини повинен піклуватися про неї та утримувати, однак матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, маючи постійний дохід, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість виплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, починаючи з дня подання до суду позовної заяви 13.02.2015 року до досягнення донькою повноліття. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України позивачка зазначила ціну позову в розмірі 10344,13 грн. із сукупного заробітку(доходу) відповідача за 6 місяців. Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подачу позовної заяви майнового характеру позивач повинен сплатити 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Відповідно до статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" розмір мінімальної заробітної плати складає 1218 грн., в зв'язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі зазначеного, ст.ст. 180, 182, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved