Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, просить розірвати шлюб з відповідачем, який зареєстрований у Бердичівському РАЦС 01 листопада 2012 року, стягнути аліменти на утримання доньки Анастасії [INFO], в твердій грошовій сумі по 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем вони припинили шлюбні стосунки, втратили один до одного почуття поваги та любові, і подальше спільне проживання однією сім"єю буде суперечити їх інтересам. Відповідач не має постійної роботи, працює неофіційно, має дохід в межах 4 - 5 тисяч гривень, а тому на утримання дитини вважає доцільним стягнути аліменти в твердій грошовій сумі. Позивачка в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала з зазначених в заяві підстав. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, погодився на сплату аліментів в твердій грошовій сумі у мінімальному розмірі передбаченного законом, посилаючись на те, що він не має постійного місця роботи, та постійного доходу. Проти розірвання шлюбу не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 01 листопада 2012 року відділом РАЦС Бердичівського міського управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 585. Від шлюбу є неповнолітня донька Анастасія [INFO], яка проживає з матірю- позивачкою по справі. Сторони тривалий час протягом року, спільно не проживають, не підтримують подружніх стосунків, відповідач проти цього не заперечує. За таких обставин, суд вважає, що сімя розпалась, примирення не можливе, розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін. Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини що свідчить про те, що відповідач як батько ухиляється від виконання обов"язку утримувати неповнолітню дитину, добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, про спосіб надання такої допопоги сторони домовитися між собою не можуть, а тому аліменти слід стягувати в судовому порядку. Згідно положень ст.180, 181 Сімейного Кодексу України, відповідач, як батько дитини зобов"язаний надавати матеріальну допомогу на її утримання та розвиток до досягнення повноліття. Відповідно до ст. 10 ч. 3, та ст. 60 ч. 1 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього ж Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, позивачкою не надано доказів на обгрунтування того, що відповідач отримує дохід в розмірі 5000 грн в місяць, а тому спроможний платити аліменти у розмірі 1500 грн щомісячно, і таких доказів не добуто судом в судовому засіданні. Таким чином, вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів на дитину, суд, враховує положення ст.182, 184 Сімейного Кодексу України, інтереси дитини, можливість відповідача як батька надавати матеріальну допомогу своїй дитині, та з врахуванням того, що відповідач не має постійного місця роботи та доходу, однак при цьому є працездатним і спроможним надавати таку допомогу, інших осіб, що перебувають на його утриманні не має, мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути менший ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку вважає, що аліменти слід стягувати у твердій грошовій сумі, але у меншому розмірі ніж просить позивачка, а саме по 500 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Вказаний розмір аліментів не буде суперечити вимогам закону.

Outcome: approved