Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовом, розмір позовних вимог якого в ході розгляду справи збільшила та просила стягнути з [PERSON] заборгованість по аліментам на її користь на утримання сина [PERSON], народження [INFO] року, згідно рішення Козятинського міськрайонного суду від 17 грудня 2013 року, за період з 01 листопада 2013 року по червень 2017 року включно в розмірі 28188 гривень, та пеню за прострочення їх сплати в розмірі 8572 грн. 87 коп., за той же період, а всього просить стягнути з [PERSON] 36760 гривень 87 коп. (28188 грн. + 8572 грн. 87 коп. = 36760 грн. 87 коп.) А також на підставі ст. 88 ЦПК України, стягнути з [PERSON] на її користь 400 гривень за надання правової допомоги. В обгрунтування позовних вимог позивачка вказала, що відповідач по справі її колишній чоловік, з яким вона розлучилася 15 квітня 2014 року. Від спільного проживання у них є син [PERSON], [INFO]. Ще до розірвання шлюбу вона зверталася в суд із позовом про стягнення аліментів на утримання сина, і рішенням Козятинського міськрайонного суду від 17 грудня 2013 року з [PERSON] на її користь були стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку ( доходів ), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З дня винесення рішення і по даний час відповідач аліментів не сплачує, хоча являється працездатним, неофіційно працює, і інших утриманців немає, тобто має можливість виконувати рішення суду. За цей час утворилася заборгованість по сплаті аліментів, яка становить 28188 гривень з часу її звернення до суду із позовом про стягнення аліментів. Сплатити борг, який виник з вини відповідача, останній відмовляється, продовжує нехтувати своїми обов'язками по утриманню дитини, ігнорує рішення суду, і злісно ухиляється від сплати аліментів. Внаслідок невиконання відповідачем судового рішення про стягнення аліментів, розмір пені за прострочення сплати аліментів становить 8572,87 грн. Ухвалою суду від 18.10.2017 року позов в частині стягнення заборгованості по аліментах в сумі 28188 грн. залишено без розгляду за заявою позивача. Позивачка та її представник [PERSON]. в судовому засіданні заявлені позовні вимоги в частині стягнення пені за прострочення сплати аліментів підтримали, просили позов задовольнити, не заперечують проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з"явився, хоч належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутність суду не подавав. Згідно статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Козятинського міськрайонного суду від 15.04.2014 року було розірвано. (а.с.4) Від даного шлюбу у сторін народився син - [PERSON],[INFO] (а.с.6). Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 17.12.2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з 01 листопада 2013 року і до повноліття сина (а.с.5). Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, обчисленим старшим державним виконавцем Козятинського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області за період з 01.11.2013 року по червень 2017 року становить 28188 грн. . Згідно із ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Порядок стягнення аліментів на утримання дітей визначено ст.ст.194-197 СК України та ст.71 Закону України від 02.06.2016 року «Про виконавче провадження». За змістом зазначених норм законодавства розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем. У разі наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернуто на майно боржника. При цьому звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника. За правилами ст.196 Сімейного кодексу України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочки. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідно до роз'яснень, що містяться у п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих положень Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачена статтею 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованність утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідно до положень ч. 2, 3 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Проте доказів того факту, що відповідач з поважних причин допустив заборгованість по аліментамх суду не надано. Відповідно до ст.20 СК України, до правовідносин щодо відповідальності платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки врегульованих ст.196 СК України позовна давність не застосовується. Згідно розрахунку пені за прострочення сплати аліментів, наданого позивачем, розмір пені за прострочення сплати аліментів на утримання сина визначений в сумі 8572,87 грн. за період з 01 листопада 2013 року по червень 2017 року (а.с.9-10). Сімейним законодавством України передбачено призначення і виплату аліментів проводити щомісячно, тому за правилами ст.196 СК України нарахування пені проводиться не на всю суму заборгованості, а лише на суму несплачених аліментів за той місяць, в якому стягнення аліментів не відбулося. Враховуючи вищезазначене, суд приймає обґрунтування позивача в частині заявлених позовних вимог про стягнення неустойки за несплату аліментів. Таким чином, судом визначається наявність у діях відповідача вини у простроченні ним сплати присуджених з нього аліментів на користь відповідача. Визначаючись з розміром неустойки, яка підлягає стягненню з відповідача, судом враховано Правову позицію, висловлену Верховним Судом України у справі № 6-94цс15 від 01 липня 2015 року, яка в силу ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою до застосування, та відповідно до якої, за правовою природою пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст.196 СК України, пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів, а сума заборгованості за аліментами за попередні місці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачували. Тобто, неустойка (пеня) рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Виходячи з наведеного, представлений позивачем розрахунок заборгованості відповідає вимогам ст.196 СК України. З огляду на вищенаведене, та враховуючи положення ст.ст.10,11 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01 листопада 2013 року по червень 2017 року у розмірі 8572 грн. 87 коп. В силу ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір, оскільки позивач була звільнена від його сплати на момент звернення до суду. Також відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені позивачем судові витрати за надання правової допомоги.

Outcome: approved