Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

11.01.2021 року до суду надійшла заява [PERSON] , заінтересованої особи [PERSON] про розірвання шлюбу. Заява мотивована тим, що 29 вересня 2006 року між ними укладено шлюб, у період якого народилася дитина [PERSON] [INFO] . На даний час фактично шлюбні відносини припинено, подальше спільне життя суперечить їх інтересам. На даний час [PERSON] відбуває покарання Державній установі Миколаївський слідчий ізолятор. 14.01.2021 року вказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, призначено судове засідання. Заявник в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. 04.03.2021 року судом на адресу ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор" для передачі заінтересованій особі [PERSON] направлена ухвала суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, разом з позовною заявою та долученими до неї документами. Крім цього, йому роз`яснено право на звернення з клопотанням про надання строку для примирення подружжя, а також право подати заперечення у разі незгоди з заявою заявника. З огляду на розписку [PERSON] отримав заяву про розірвання шлюбу 15.03.2021 року. На час розгляду справи будь-яких заяв чи клопотань від заінтересованої особи до суду не надходило. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб від 29.09.2006 року, серії [NUMBER] , сторони уклали шлюб 29.09.2006 року, який зареєстрований Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 424. Під час державної реєстрації шлюбу заявник змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Сторони від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] [INFO] . Дитина заявника, проживає разом із нею за адресою: [ADDRESS] . Шлюбні стосунки між сторонами не склались та вони фактично припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, [PERSON] на сьогодні відбуває покарання в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Про спір між сторонами щодо місця розподілу спільного майна на час розгляду справи не заявлено. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В своїй заяві, поданій до суду, заявник просить розірвати шлюб, заінтересована особа, будучі належним чином повідомлена про місце, дату та час розгляду справи будь-яких заяв або клопотань до суду не подала, що є свідченням того, що він також втратив будь-який інтерес до шлюбу з заявником. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер і збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, які не бажають зберегти сім`ю, у зв`язку з чим заява [PERSON] є таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved