Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

У травні 2020 року [PERSON] звернулася в суд з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме те, що вона [PERSON] є рідною дочкою [PERSON] , який загинув на війні 1945 року, і з того часу її на утримання та проживання взяла рідна сестра [PERSON] - [PERSON] , яка померла [INFO] . Зазначає, що з 1945 року вона була зареєстрована та проживала в житловому будинку, який належить її тітці за адресою [ADDRESS] . В даному житловому будинку проживали разом з тіткою та перебувала на її утриманні, фактично була її дочкою. В 1963 році, тітка разом зі своїм чоловіком побудували на господарському номері [ADDRESS] та приписали заявницю, однак фактично продовжували проживати в житловому будинку тітки разом з нею до дня її смерті, оскільки це була її батьківщина де вона виросла, і наразі продовжує проживати. В судове засідання заявниця не з`явилася, однак від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує. В судове засідання представник заінтересованої особи Чемеровецька селищна рада не з`явився, однак про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом об`єктивно встановлено, що згідно свідоцтва народження заявниці [PERSON] , її батьками записано [PERSON] та [PERSON] .. Відповідно до довідки виданої Чемеровецькою селищною радою від 06.02.2020 року вбачається, що [PERSON] проживала до дня смерті в [ADDRESS] та похоронена на місцевому кладовищі. Після смерті [PERSON] фактично в управління спадковим майном з 24.02.1996 року вступила племінниця [PERSON] , зокрема обходила її до дня її смерті, здійснювала її поховання, ставила пам`ятник, доглядає могилу. Відповідно до акту фактичного місця проживання від 06.02.2020 року виданого депутатом Чемеровецької селищної ради [PERSON] в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] вбачається, що рідна племінниця [PERSON] проживала разом із своєю тіткою [PERSON] на час її смерті, яка сталася [INFO] . Статтею 524 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли воно не змінено заповітом. Відповідно до ст.. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 р. при спадкоємствi за законом спадкоємцями першої черги є, в рiвних частках, дiти (у тому числi усиновленi), дружина i батьки (усиновителi) померлого. Згідно ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР в редакції 1963 року прийнята спадщина вважається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до повідомлень виданих Чемеровецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану від 05.02.2020 року вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі витягу про народження [PERSON] , витягу про народження [PERSON] , у видачі повторно свідоцтва про смерть [PERSON] та видачі повторного свідоцтва про смерть [PERSON] , оскільки у заявниці відсутні документи про підтвердження родинних відносин із даними особами. Згідно письмових пояснень [PERSON] та [PERSON] до даних до матеріалів справи вбачається, що дійсно після смерті тітки [PERSON] фактично в управління спадковим майном з 24.02.1996 року вступила її племінниця [PERSON] , зокрема утримувала її, обходила до дня смерті, здійснювала її поховання, доглядає могилу. Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Відповідно до ч. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалася, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Видана відповідним органом довідка про те, що за його даними особа не перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості встановлення в судовому порядку факту перебування на утриманні. Така довідка оцінюється судом за правилами ст. 62 ЦПК (оцінка доказів). При вирішенні питання про перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію у разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім"ї годувальника, які були на його утриманні. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 531 ЦК УРСР (1963 р.), до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про встановлення фактів, що мають юридичне значення є обґрунтованою, оскільки дані факти ніким не оспорюються.

Outcome: approved