Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

12 жовтня 2016 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що 22 березня 2008 року помер її рідний дядько по батьковій лінії [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на все його майно, в тому числі на майно, яке останній прийняв у спадщину, але юридично не оформив після смерті своїх батьків [PERSON] та [PERSON], рідної баби та діда позивача. За життя [PERSON] жив одиноко, сімї не мав, заповіту не складав. Батько позивача [PERSON] помер раніше своїх батьків та брата. На даний час [PERSON] має намір прийняти спадщину за законом, що залишилась після смерті рідного дядька [PERSON], але при зверненні до нотаріуса було встановлено, що нею пропущений шестимісячний строк для звернення із заявою про прийняття спадщини. Причиною пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини [PERSON] зазначила скрутне матеріальне становище та відсутність коштів для оформлення спадщини на час відкриття спадщини. Крім неї спадкоємцями майна [PERSON] є також його племінниця [PERSON], тобто рідна сестра позивача, яка на спадкове майно не претендує, із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталась, із спадкодавцем проживали за різними адресами. Посилаючись на викладене, [PERSON] просила визначити їй додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини тривалістю у три місяці. У судове засідання [PERSON] та її представник [PERSON] не зявились, останній направив суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не зявився, сільський голова [PERSON] направила суду листа про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення позову не заперечують. Представник тертьої особи - Білопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилась, завідувач нотаріальної контори [PERSON] направила суду заяву про розгляд справи без участі їх представника. Третя особа - [PERSON] в судове засідання також не зявилась, направила суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та обєктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що батьком [PERSON] був нині покійний [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження позивача (а.с. 18). 24 березня 1999 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а.с.17). Також судом встановлено, що рідним дядьком позивача [PERSON] по батьковій лінії, був нині покійний [PERSON], що підтверджується витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження батька позивача [PERSON] та дядька [PERSON] (а.с. 11, 16). Рідна баба позивача по батькій лінії [PERSON] померла 08 січня 2004 року, а її дід [PERSON] помер 22 березня 2008 року (а.с. 6, 12). За життя [PERSON] та [PERSON] склали заповіти, яким все своє майно заповіли своєму синові [PERSON] (а.с. 9, 13). [PERSON] вважається таким, що своєчасно прийняв спадщину за заповітом після смерті своїх батьків, оскільки на момент їх смерті постійно проживав за однією адресою із спадкодавцями, щопідтверджується довідкою сільської ради (а.с. 8). 08 червня 2008 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а.с.14). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все його майно, в тому числі на майно, яке останній прийняв у спадщину, але юридично не оформив, після смерті своїх батьків [PERSON] та [PERSON], рідної баби та діда позивача, які померли 08 січня 2004 року та 22 березня 2008 року відповідно (а.с. 6, 12). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З довідки Павлівської сільської ради Білопільського району №778 від 25 липня 2016 року вбачається, що [PERSON], який помер 08 червня 2008 року, на день смерті був зареєстрований та проживав у [INFO]. За вказаною адресою проживав один. Заповіт від імені [PERSON] виконкомом сільської ради не посвідчувався (а.с. 15). Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З довідки Білопільської районної державної нотаріальної контори від 19 жовтня 2016 року вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON], який помер 08 червня 2008 року, не заводилась. Окрім [PERSON] спадкоємцями майна [PERSON] є також його племінниця [PERSON], рідні сестра позивача, яка на спадкове майно не претендує, із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталась, із спадкодавцем проживала за різними адресами (а.с. 21-22). На даний час [PERSON] має намір прийняти спадщину, що залишилося після смерті рідного дядька [PERSON], тому вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Але їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки з'ясувалось, що нею пропущений шестимісячний строк для звернення з даною заявою (а.с. 23). Частиною 3 статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Так як позивач на час відкриття спадщини мала скрутне матеріальне становище, у зв'язку з чим вона не могла своєчасно подати заяву нотаріусу, яка є платною, тому нею був пропущений шестимісячний строк для звернення з заявою про прийняття спадщини після смерті рідного дядька [PERSON] Суд вважає причини пропуску 6-ти місячного строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачем поважними, а тому їй необхідно визначити додатковий строк тривалістю у три місяці з дня набрання чинності рішенням суду. При цьому суд враховує, що відповідач проти позову не заперечує і визнає його в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved