Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому зазначила, що 04.02.2004 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку № 38 з надвірними будівлями, розташованого по вулиці Центральній в с. Березневе, Коростенського району Житомирської області. Вказаний житловий будинок належав спадкодавцю на підставі запису погосподарської книги. Разом з матір"ю у вказаному будинку проживали та були зареєстровані [PERSON] та [PERSON], які доводились спадкодавцю чоловіком та сином, отже саме вони прийняли спадщину після смерті матері. 30.11.2014 року помер [PERSON], а 12.02.2016 року помер [PERSON]. У встановлений законом строк вона звернулась з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний будинок їй було відмовлено із-за відсутності правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно. Просить рішенням суду визнати за нею право власності на житловий будинок №38 по вул.Центральній в с.Березневе Коростенського району Житомирської області з надвірними будівлями в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 12.01.2016 року. Сторони письмово повідомили про розгляд справи у їх відсутності. За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що 04.02.2004 року у віці 51 рік в с.Пугачівка Коростенського району Житомирської області померла [PERSON]. З довідок Ушомирської сільської ради слідує, що житловий будинок №38 по вул.Центральній в с.Березневе Коростенського району Житомирської області належить на праві особистої приватної власності нині померлій [PERSON], відповідно записів погосподарської книги №24 за 2011-2015 роки, господарство №1027-1. В даному будинку [PERSON] була зареєстрована та проживала разом з чоловіком [PERSON], який помер 12.01.2016 року, сином [PERSON], який помер 30.11.2014 року та донькою - позивачем по справі [PERSON]. Частинами 1 та 3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким. що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Факт прийняття спадкодавцем позивача спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] підтверджено довідками Ушомирської сільської ради №1941 від 27.10.2016 року та №342 від 06.02.2016 року. Згідно вимог частини 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач є спадкоємцем по закону першої черги та в установлений законом шестимісячний строк звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. 29.12.2016 року позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом на грошовий вклад, що стверджується копією спадкової справи №8/2016 року наданою нотаріусом на вимогу суду. У видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок № 38 по вул.Центральній в с.Березневе Коростенського району Житомирської області позивачу відмовлено із-за відсутності реєстрації права власності на вказане спадкове майно, що стверджується листом №92/02-14 від 25.10.2016 року. На час розгляду справи можливість державної реєстрації права власності за спадкодавцем втрачена, що перешкоджає позивачу реалізувати свої спадкові права. Інвентаризація вищевказаного будинку проведилась Коростенським МБТІ 29.02.2016 року. З роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладених у інформаційному листі від 16.05.2013 року Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування слідує, що державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як\~ \~ Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Однак, враховуючи те, що позивачем надано суду копію листа нотаріуса , яким відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину і надано роз'яснення щодо підстав відмови чим позивач підтвердила неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину в органах нотаріату, тому позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved