Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

06.04.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, а 24.04.2017 року з уточненою позовною заявою, до [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до досягнення ним повноліття. В обґрунтування позовної заяви вказала, що з відповідачем перебувала в фактичних шлюбнх відносинах, мають спільну дитину: [PERSON], [INFO]. Син проживає з нею, знаходиться повністю на її утриманні, відповідач не виконує свого обов'язку щодо надання утримання своїй дитині, чим ставить її в тяжке матеріальне становище. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису, наполягала на задоволенні уточнених вимог. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно, що підтверджується поштовим повідомленням, яке повернулося на адресу суду. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Розгляд справи проведено у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України за неявки відповідача, який належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду справи. При конкуренції загальної та спеціальної процесуальної норми суд застосовує норму спеціальну і керується положеннями ч. 1 ст. 224 ЦПК України щодо можливості заочного розгляду справи в разі однієї неявки відповідача, належним чином повідомленого про час та місце судового розгляду справи. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до наступного. Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO]. (а. с. 5). Даними довідки Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області від 27.03.2017 року №979 підтверджується, що [PERSON] мешкає та зареєстрована в [ADDRESS]. Разом з нею зареєстровані та проживають: сестра [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. (а. с. 4). Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, з урахуванням конкретних обставин справи, коли позивачка наполягає на стягненні з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі, а відповідач будь-який заперечень проти позову не надав, суд приходить до висновку про можливість застосування ст. 184 СК України, тобто визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Пленум Верховного Суду України у постанові № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших малолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з того, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати дитині сприятливі умови для проживання та розвитку, суд приходить до висновку, що сума аліментів у розмірі по 2000 грн. щомісяця, є сумою необхідною та достатньою для гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 184 розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: approved