Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

Як видно з позовної заяви, [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS], вперше звернулась до управління соціального захисту населення Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області 30.07.2009року з заявою про призначення тимчасової державної допомоги на неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батько яких ухиляється від сплати аліментів. Згідно зі ст. 181 СК України, Законом України „Про Державний бюджет України " та постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006р. №189 „Про затвердження Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме» , заявниця [PERSON] зверталася неодноразово до управління із заявами про призначення тимчасової допомоги: 30.07.2009р., 12.01.2010р., 20.07.2010р., 20.01.2011р., 14.07.2011р., 19.01.2012р. та 26.07.2012р.. На підставі інформації, наданої заявником, про відсутність отримання аліментів від відповідача [PERSON] їй було призначено вищезазначену допомогу на період з: 01.07.2009 по 31.12.2010; з 01.01.2010 по 30.06.2010; з 01.07.2010 по 31.12.2010; з 01.01.2011 по 30.06.2011; 01.07.2011 поЗІ.12.2011; з 01.01.2010 по 30.06.2012; з 01.07.2012 по 31.12.2012. На теперішній час позивачу стало відомо, що відповідач [PERSON] почав сплачувати [PERSON] аліменти на утримання дітей, про що вказано в інформації, наданої відділом державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції від 15.02.2013 вих.№7461 та від 30.05.2013 вих.№23216, тобто виявлені обставини свідчать про можливість одного з батьків утримувати свою дитину. Відповідно до п. 12 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину, у зв'язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. В результаті отримання [PERSON] тимчасової допомоги на дітей була виплачена допомога на загальну суму 4086,56грн. за період з 01.07.2009р. по 30.06.2009р. та за період з 01.01.2010р. по 30.04.2010р., яка відповідно до ч.10 ст. 181 СК України підлягає стягненню з платника аліментів, а саме з відповідача [PERSON] На теперішній час відповідач [PERSON] повернув 340,0 грн. з загальної суми виплаченої тимчасової державної допомоги та на даний момент сума заборгованості складає 3746,56 грн. В зв"язку з цим позивач просить стягнути ці кошти з відповідача . У судове засідання представник позивача [PERSON] не з»явився, надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просить справу розглянути без нього і не заперечує проти заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з»явився, заперечень проти позову не надав, про час розгляду справи був повідомлений належним чином, конверти повернутись з пошти за закінченням терміну зберігання і згідно ч. 4 ст.169 ЦПК України суд вважає за можливе справу розглянути на підставі наявних в ній доказів.( заочне рішення). Розглянувши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав: [PERSON] звернулась до управління соціального захисту населення Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області 30.07.2009року з заявою про призначення тимчасової державної допомоги на неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батько яких ухиляється від сплати аліментів. Згідно зі ст. 181 СК України, Законом України „Про Державний бюджет України " та постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006р. №189 „Про затвердження Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме» , заявниця [PERSON] зверталася неодноразово до управління із заявами про призначення тимчасової допомоги: 30.07.2009р., 12.01.2010р., 20.07.2010р., 20.01.2011р., 14.07.2011р., 19.01.2012р. та 26.07.2012р.. На підставі інформації, наданої заявником, про відсутність отримання аліментів від відповідача [PERSON] їй було призначено вищезазначену допомогу на період з: 01.07.2009 по 31.12.2010; з 01.01.2010 по 30.06.2010; з 01.07.2010 по 31.12.2010; з 01.01.2011 по 30.06.2011; 01.07.2011 поЗІ.12.2011; з 01.01.2010 по 30.06.2012; з 01.07.2012 по 31.12.2012, що підтверджується копіями заяв , копіями рішень про призначення допомоги, копіями довідок про неотримання аліментів. Відповідач [PERSON] згідно виконавчих листів, виданих на виконання рішення Бердянського міськрайсуду від 05.11.2009року, зобов»язаний виплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі по 400грн. на кожну дитину. Під час проведення виконачих дій встановлена неможливість стягнення аліментів з [PERSON] у примусовому порядку у зв»язку з ухиленням боржника від сплати аліментів та відсутністю майна, що підтверджується копіями виконавчих листів, довідками ВДВС Бердянського міськрайонного управління юстиції. На теперішній час позивачу стало відомо, що відповідач [PERSON] почав сплачувати [PERSON] аліменти на утримання дітей, про що вказано в інформації, наданої відділом державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції від 15.02.2013 вих.№7461 та від 30.05.2013 вих.№23216, тобто виявлені обставини свідчать про можливість одного з батьків утримувати свою дитину. Відповідно до ч.8 ст. 181 СК України, якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Згідно до ч. 10 ст. 181 СК України суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Держадихіга бюджету України у судовому порядку. Відповідно до п. 12 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину, у зв'язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. В результаті отримання [PERSON] тимчасової допомоги на дітей була виплачена допомога на загальну суму 4086,56грн. за період з 01.07.2009р. по 30.06.2009р. та за період з 01.01.2010р. по 30.04.2010р., яка відповідно до ч.10 ст. 181 СК України підлягає стягненню з платника аліментів, а саме з відповідача [PERSON] На теперішній час відповідач [PERSON] повернув 340,0 грн. з загальної суми виплаченої тимчасової державної допомоги та на даний момент сума заборгованості складає 3746,56 грн. Враховуючи, що відповідач зобов»язаний платити аліменти на утримання дітей, але злісно ухиляється від свого обов»язку, на теперішній час має можливість платити аліменти, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved