Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

18 серпня 2016 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до Управління каналу «Дніпро-Інгулець» про поновлення на попередній роботі. Зазначав, що з 2001 року він працював в Управлінні каналу «Дніпро-Інгулець» на посаді начальника насосної станції №2.25 березня 2016 року він написав заяву про його переведення на посаду слюсаря-ремонтника 4-го розряду насосної станції №2, і наказом № 19-к від 25 березня 2016 року начальника Управління каналу його, спеціаліста з вищою технічною освітою, відповідною кваліфікацією та з тривалим періодом роботи керівником, було переведено на посаду слюсаря-ремонтника 4-го розряду. Зазначав, що переведення проведено без законних підстав так як заяву про переведення він написав під жорстким психологічним тиском начальника Управління каналу. Причиною його переведення вважає особисте неприязне ставлення до нього начальника Управління каналу, від чого він отримав серцевий напад, і з 29 березня 2016 року знаходиться на лікуванні в Світловодській центральній районній лікарні з діагнозом - інфаркт міокарда. Просив суд врахувати його тривале лікування і поновити пропущений ним з поважних причин строк на звернення з позовом до суду, та ухвалити рішення, яким визнати незаконним і скасувати наказ начальника Управління каналу «Дніпро-Інгулець» № 19-к від 25 березня 2016 року про переведення його на посаду слюсаря-ремонтника 4-го розряду, поновити його на попередній роботі на посаді начальника насосної станції №2 Управління каналу «Дніпро-Інгулець», і змінити в його трудовій книжці під №10 запис формулювання його переведення на посаду слюсаря-ремонтника 4-го розряду без його на те згоди та з порушенням ст.32 КЗпП України. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] надав суду копії трудової книжки (а.с.5-8), диплома про присвоєння йому по спеціальності «Технічне обслуговування та ремонт автомобілів» кваліфікації - техніка-механіка (а.с.9), диплома спеціаліста від 29 лютого 1996 року про присвоєння йому за спеціальністю «Гідромеліорація» кваліфікації спеціаліста інженера-меліоратора (а.с.10), атестаційного листа комісії за місцем роботи від 07 серпня 2013 року про те, що він відповідає займаній посаді начальника насосної станції № 2 (а.с.11), листа-прохання працівників НС-2 до начальника Управління каналу «Дніпро-Інгулець» з проханням переглянути рішення щодо [PERSON] та надати йому випробувальний термін на посаді начальника насосної станції-2 (а.с.12), виписок №№899, 1197 та 1698 із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого про те, що він з 29 березня по 08 квітня, з 08 по 18 квітня та з 11 по 29 червня 2016 року знаходився на стаціонарному лікуванні в КЗ ЦПМСД м. Світловодська (а.с.13-15), його заяви від 25 березня 2016 року з якої видно, що він прохав начальника Управління перевести його на посаду слюсаря-ремонтника четвертого разряду за власним бажанням (а.с.17-20). В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позові та пояснив, що 25 березня 2016 року керівництвом Управління каналубуло проведено збори працівників насосної станції №2 з приводу його прогулу 24 березня 2016 року, який він не заперечував. Після зборів його викликали в Управління каналу де, після оголошення догани, в присутності головного інженера Панченка, головного бухгалтера Горбунової, юриста Таржуманова, під тиском начальника управління Бурлаки В.П. він написав заяву про переведення на посаду слюсаря. Пояснив, що він міг і не писати заяву про переведення, але боявся, що його звільнять так як до нього було застосовано дві догани. Представник позивача Татарчук В.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з наведених у позові підстав. Відповідач подав до суду заперечення на позов [PERSON] зазначивши, що в березні 2016 року в Управлінні каналу «Дніпро-Інгулець» (далі-УКДІ) проводилася підготовка до пуску каналу в роботу, і в цей відповідальний для колективу період [PERSON] допустив суттєві помилки в документах поданих ним до бухгалтерського відділу, порушив правила етичної поведінки, за що 24 березня 2016 року йому була оголошена догана. 24 березня 2016 року виявилося, що [PERSON] після 15 години був відсутній на робочому місці без поважних причин, що відбулося під час підготовки каналу до пуску, який відбувся 28 березня 2016 року. В зв`язку з вказаним, вранці 25 березня 2016 року на другій насосній станції були проведені збори колективу працівників насосної станції, на яких [PERSON] визнав свій прогул 24 березня 2016 року, та не зміг пояснити причини своєї відсутності. Зборами було засуджено дії [PERSON] . За вказаний прогул наказом від 25 березня 2016 року [PERSON] була оголошена догана, після чого він заявив, що бажає звільнитися. Після роз`яснення про необхідність попередження адмінінстрації про звільнення за власним бажанням за два тижні до звільнення, [PERSON] заявив про його небажання як керівника насосної станції працювати з паперами. Він попросив перевести його слюсарем після чого 25 березня 2016 року написав заяву про переведння його на посаду слюсаря-ремонтника четвертого розряду. На підставі заяви [PERSON] наказом по УКДІ його було переведено на посаду слюсаря насосної станції. Оскільки [PERSON] не весь час безперервно перебував на лікуванні, та за його заявами з 13 червня 2016 року по 27 червня 2016 року він знаходився у відпустці без збереження заробітної плати, та з 13 липня 2016 року по 10 серпня 2016 року - в щорічній відпустці, тому мав можливість звернутися до суду своєчасно, отже, позивач пропустив строк на звернення до суду з позовом без поважних причин. Знаходячись на лікарняному [PERSON] відвідував судові засідання. Оскільки позовні вимоги ґрунтуються на припущеннях, відповідач просив відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог. В судовому засіданні представник Управління каналу «Дніпро-Інгулець» Таржуманов О.О. позовні вимоги не визнав, проти задоволення позову заперечував. Зазначив, що [PERSON] , після виявлення його порушень трудової дисципліни, які полягали у порушенні трудової дисципліни грубій та зухвалій поведінці, недотриманню трудового розпорядку, 25 березня 2016 року заявив керівництву Управління про своє небажання працювати з паперами та про бажання звільнитися напередодні пуску насосної станції та всього каналу у роботу. Після роз`яснення йому необхідності відпрацювати перед звільненням два тижні, [PERSON] добровільно, в присутності декількох працівників підприємства особисто попросив перевести його слюсарем, та написав заяву про його переведення на посаду слюсаря насосної станції №2. Ніхто не вимагав від [PERSON] написання заяви про переведення, і тиску на нього не було. Його заява про переведення була задоволена. 28 березня 2016 року позивач на роботу своєчасно не вийшов, повідомивши, що перебуває на лікарняному. Проте, з листка непрацездатності [PERSON] стало відомо, що він за медичною допомогою звернувся лише 29 березня 2016 року. Позивач мав можливість своєчасно звернутися до суду з позовом, але без поважних причин пропустив строк звернення до суду. У червні-серпні 2016 року позивач звертався до Управління з заявами про надання йому відпусток, про надання йому характеристики робочого місця, що вказує, що він мав можливість своєчасно звернутися і з заявою про незгоду зі своїм переводом, але таких заяв в адміністрацію та до суду не подавав. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та зазначив, що обґрунтування позовних вимог про переведення [PERSON] внаслідок тиску на нього з боку начальника Управління каналу не ґрунтуються на будь-яких доказах. [PERSON] з 2015 року почав допускати порушення трудової дисципліни. 25 березня 2016 року на зборах працівників насосної станції було засуджено поведінку [PERSON] , зокрема його самовільне залишення робочого місця та прогул 24 березня 2016 року причину якого він не зміг пояснити. [PERSON] сказав, що не бажає працювати та буде звільнятися, тим самим у відповідальний час підготовки каналу до пуску вчинив тиск на керівництво каналу. Після роз`яснення необхідності відпрацювання двох тижнів перед звільненням [PERSON] добровільно, без будь-якого тиску, написав заяву на переведення на посаду слюсаря, і його заява була задоволена. Крім цього, позивач мав можливість своєчасно звернутися до суду з позовом, але без поважних причин пропустив строк звернення до суду, подаши позов через п`ять місяців після його переведення. Судом залучено до участі в справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, начальника УКДІ [PERSON] , який підписав наказ №19-к від 25 березня 2016 року про переведення позивача, начальника насосної станції №2 [PERSON] , якого оскаржуваним наказом було переведено на вказану посаду, та інженера станції насосної (ГНС) [PERSON] , якого оскаржуваним наказом було переведено на посаду, яку раніше обіймав [PERSON] . В судовому засіданні третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] пояснив, що працює начальником Управління каналу «Дніпро-Інгулец» з 1988 року. В березні 2016 року в Управлінні каналу «Дніпро-Інгулець» (далі-УКДІ) була, як і кожного року, напружена ситуація, так як здійснювалася підготовка до пуску каналу в роботу, і в цей відповідальний для підприємства і колективу період [PERSON] допустив суттєві помилки в документах поданих ним до бухгалтерського відділу, після чого в бухгалтерії порушив правила етичної поведінки, за що 24 березня 2016 року йому була оголошена догана. Після оголошення йому наказу про застосування догани, в той же день 24 березня 2016 року з 15 години [PERSON] був відсутній на робочому місці без поважних причин, та фактично організував колективний прогул підлеглих йому працівників насосної станції №2, під час підготовки каналу до пуску. Пуск каналу, а саме початок постачання води з Дніпра до промислових підприємств м. Кривий Ріг, та ін. споживачам, було заплановано 28 березня 2016 року. В зв`язку з вказаним, вранці 25 березня 2016 року на другій насосній станції були проведені збори колективу працівників насосної станції, на яких [PERSON] визнав свій прогул 24 березня 2016 року, не зміг пояснити причини своєї відсутності. Зі слів працівників стало відомо, що [PERSON] покинув робоче місце так як знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Зборами було засуджено дії [PERSON] . [PERSON] відмовився давати письмові пояснення про причину прогулу. За вказане порушення трудової дисципліни прогул, 25 березня 2016 року [PERSON] була оголошена догана, після чого він заявив, що не бажає працювати з паперами та бажає звільнитися. [PERSON] роз`яснили про необхідність попередження адмінінстрації про звільнення за власним бажанням за два тижні до звільнення, на що [PERSON] заявив про його небажання як керівника насосної станції працювати з паперами. Знаючи про вакантну посаду на насосній станції №2 [PERSON] попросив перевести його слюсарем, та отримавши згоду, добровільно, в присутності працівників адміністрації власноруч написав заяву про переведння його на посаду слюсаря-ремонтника четвертого розряду. Заяву [PERSON] написав добровільно і на нього ніякого тиску небуло. На підставі заяви [PERSON] наказом по УКДІ його було переведено на посаду слюсаря насосної станції. Для забезпечення належної підготовки насосної станції №2 до пуску, тим же наказом на посаду начальника насосної станції №2 було призначено інженера головної насосної станції [PERSON] 28 березня 2016 року на роботу прибув із запізненням, передав по акту основні засоби та уїхав додому. З 29 березня 2016 року [PERSON] не має на роботі. Листа прохання від працівників насосної станції про повернення [PERSON] на посаду йому не передавали, і такий би лист не мав би значення. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що з 2011 року працює провідним інженером станції насосної Управління каналу «Дніпро-Інгулець». 25 березня 2016 року у другій половині дня його викликали до начальника управління, і на пропозицію начальника Управління про переведення він надав згодуі його перевели на посаду начальника насосної станції №2. 26 березня 2016 року проходила інвентаризація та передача йому основних засобів НС №2 та проводилися налагоджувальні роботи до пуску. 28 березня 2016 року слюсар [PERSON] не приймав участі у запуску насосної станції і приїхав на насосну станції на власному автомобілі після обіду. [PERSON] передав по акту основні засоби, о 16 годині на насоній станції всі чекали наповнення води, а [PERSON] запропонував всіх розпустити, та сам уїхав повідомивши, що на лікарняному. У задоволенні позовних вимог просив відмовити.\~ Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, інженер станції насосної (ГНС) [PERSON] подав до суду заяву про неможливість прибуття до суду через перебування на навчанні, та просив справу розглянути без його участі, та відмовити у задоволенні позовних вимог. Допитаний в судовому засідані свідок [PERSON] пояснив, що працює головним інженером Управління канаду «Дніпро-Інгулець». Так як начальник насосної станції №2 [PERSON] у відповідальний період підготовки каналу до пуску покинув робоче місце, та відпустив з роботи підлеглих, 25 березня 2016 року на насосній станції було проведено збори колективу з питання дисципліни в період підготовки подачі каналом води. [PERSON] не заперечував свого прогулу, але відмовився давати свої пояснення, та став погрожувати, що звільниться з роботи. Прибувши в Управління каналу [PERSON] відмовився писати пояснення щодо свого прогулу, заявив, що звільниться так як не бажає займатися роботою начальника насосної станції з документами. Отримавши відмову у звільненні [PERSON] , знаючи, що на підприємстві проводяться останні приготування перед пуском води, не бажаючи продовжувати виконувати обов`язки начальника НС№2 [PERSON] , отримавши згоду начальника, зразу написав заяву про переведення на посаду слюсаря НС№2.\~ Заява [PERSON] була задоволена. Допитаний в судовому засідані свідок [PERSON] пояснив, що працює енергетиком насосної станції №2 УКДІ. Зранку 25 березня 2016 року на зборах колективу насосної станції №2 було засуджено поведінку [PERSON] , який 24 березня 2016 року за дві години до кінця робочого дня пішов з роботи. Допитаний в судовому засідані свідок [PERSON] пояснив, що працює машиністом насосної станції №2. 25 березня 2016 року на зборах працівників насосної станції та на роботі він був відсутній. Про написання [PERSON] заяви про переведення йому нічого не відомо. У вечірній час 25 березня 2016 року до нього прийшов механік [PERSON] приніс лист працівників станції до начальника Управління з проханням не переводити [PERSON] . Він підписав лист-прохання, але йому не відомо як лист використали.\~\~\~\~ Допитаний в судовому засідані свідок [PERSON] пояснив, що працює механіком на насосній станції №2. 25 березня 2016 року він був в отгулі тому не був на зборах працівників станції. 26 березня 2016 року близько 12 години йому зателефонувала дружина машиніста [PERSON] повідомила, що його викликали на насосну станцію, куди він приїхав, і де він підписав лист-прохання за залишення [PERSON] на посаді начальника. Лист-прохання був написаний заднім числом, та залишався у нього. У понеділок 28 березня 2016 року підписаний лист-прохання він в управлінні передав Шевкуну, щоб той передав начальнику управління. 28 березня 2016 року на насосну станцію приїхав новий начальник [PERSON] . Допитаний в судовому засідані свідок [PERSON] пояснив, що з жовтня 2015 року працює електромонтером насосної станції №2. У п`ятницю 25 березня 2016 року керівництвом управління були проведені збори трудового колективу насосної станції щодо поведінки [PERSON] . У понеділок 28 березня 2016 року [PERSON] спочатку зателефонував, а потім привіз в управління йому лист-прохання та попросив підписати та передати лист начальнику управління. Він прочитав і підписав лист-прохання до начальника Управління каналу про залишення [PERSON] на посаді начальника насосної станції-2. Зазначений лист він віддав начальнику управління.\~\~ Допитана в судовому засідані свідок [PERSON] пояснила, що вона є дружиною [PERSON] 25 березня 2016 року їй зателефонував диспетчер каналу УКДІ та повідомив, що її чоловіка переводять на посаду слюсаря. Чоловік пояснив, що під погрозою звільнення він написав заяву про переведення. 28 березня 2016 року чоловік поїхав на роботу, приїхав та сказав, що йому погано, і на наступний день його поклали у лікарню. Зі слів чоловіка їй відомо, що 12 липня 2016 року для надання йому відпустки від нього вимагали підписати акт прийома-передачі, і він його підписав. Допитаний в судовому засідані свідок [PERSON] пояснив, що Управління Каналу «Дніпро-Інгулець» є державною бюджетною організацією, в якій працівники повинні виконувати правила поведінки працівників державних організацій. Основною функцією Управління каналу є подача води та екологічна функція. Кожної весни Державним агентством водних ресурсів України затверджується регламент подачі води з Дніпра в р.Інгулець. На щорічний запуск каналу приїжджають представники з Держагенства, Дніпропетровської, Херсонської, Миколаївської областей, і відбувається урочистий пуск подачі води і роботи каналу. Після запуску головної насосної станції каналу, вода поступає до насосної станції №2, яка знаходиться у с. Миронівка Світловодського району, і при досягненні відповідного рівня води, насосна станція №2 повинна вчасно включитися. В протилежному випадку буде надзвичайна подія. Останні два роки у начальника насосної станції №2 [PERSON] відношення до роботи погіршилося, він став агресивним, ігнорував виробничі вказівки головного інженера, неодноразово був п`яним. При цьому, до службових обов`язків [PERSON] відносилося забезпечення належної роботи обладнання його збереження, забезпечення трудової дисципліни 12-ти працівників насосної станції №2. Проте, вже у 2015 році до [PERSON] за порушення трудової дисципліни профкомом застосовувалися заходи громадського впливу. В період підготовки каналу до запуску у березні 2016 року у поданих [PERSON] звітах бухгалтерією було виявлено помилки, на що [PERSON] став грубити. Він, як керівник управління, не міг не реагувати на порушення службових обов`язків їх не виконання та безвідповідальну поведінку [PERSON] , тому за допущені порушення до [PERSON] було застосовано дисциплінарне стягнення. В той же день 24 березня 2016 року у період підготовки каналу до пуску, який був у понеділок 28 березня, та перед початком постачання води замовникам, проводилися пусконаладочні роботи і знаходження на робочому місці начальника насосної станції [PERSON] було обов`язкове та вимагалося його посадовими обов`язками. Проте, [PERSON] о 15 годині без поважних причин залишив робоче місце, та відпустив підлеглих, що було задокументовано. Оскільки 24 березня на насосній станції №2 стався колективний прогул, зранку 25 березня 2016 року було проведено збори працівників насосної станції №2 на яких [PERSON] визнав, що вчинив прогул, та не зміг пояснити його причину. Від інженера-електрика [PERSON] стало відомо, що [PERSON] був на робочому місці нетверезим, і після його виклику в Управління, він втік з роботи і всіх розпустив. Для відібрання письмових пояснень [PERSON] було запрошено до управління, де він відмовився давати пояснення. За вказаний прогул до [PERSON] було застосовано догану. Після ознайомлення з наказом про догану, в присутності головного інженера, головного бухгалтера, юриста, [PERSON] у грубій формі став погрожувати, що буде звільнятися. Отримавши відмову у звільненні без відпрацювання, [PERSON] всім пояснив, що не хоче працювати начальником насосної станції та з паперами, і попросив перевести його слюсарем станції №2, так як знав, що посада вільна. [PERSON] ніхто не пропонував перевестися на слюсаря, він сам попросив його перевести. Зразу після отримання згоди на переведення [PERSON] написав заяву про переведення на посаду слюсаря, яку було задоволено. Переведення відбулося без тиску, на який вказує позивач, а навпаки - за ініціативою [PERSON] . Заява [PERSON] про вчинення на нього тиску це неправда. 25 березня 2016 року було призначено нового начальника насосної станції №2 [PERSON] провідного інженера ГНС, так як перед пуском каналу повинен був бути керівник насосної станції №2. 26 березня 2016 року в суботу, оскільки був відповідальний період підготовки до запуску 28 березня каналу, всі були на роботі. На насосній станції №2\~ у зв`язку зі зміною матеріально-відповідальної особи начальника НС за наказом була проведена інвентаризація та передача матеріальних цінностей новопризначеному начальнику [PERSON] 28 березня 2016 року працівники, які приїжджають на роботу службовим автобусом з м. Світловодська повідомили, що [PERSON] автобусом не приїхав, і не прибув на робоче місце, а по телефону сказав, що на лікарняному. Після вимог про необхідність вирішення питання по службовому мотоциклу, [PERSON] після обіду приїхав на насосну станцію, підписав документи і уїхав. Профкомом було надано згоду адміністрації на притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності. Лише коли [PERSON] здав листок непрацездатності стало відомо, що він на лікарняному був не з 28 а з 29 березня, що вказує, що він і 28 березня допустив ще один прогул. На питання суду свідок пояснив, що [PERSON] на час його переведення внаслідок свого безвідповідального відношення до виконання трудових обов`язків перестав бути зразком для підлеглих працівників у дотриманні трудової дисципліни. До адміністрації про свою незгоду з переведенням слюсарем [PERSON] не звертався, і на роботу за весь час з березня 2016 року він приходив лише для написання заяв про відпустки. Допитаний в судовому засідані свідок [PERSON] пояснила, що працює в УКДІ інженером з підготовки кадрів. У березні 2016 року вона готувала накази про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності та ознайомлювала з ними [PERSON] . Також їй поступила заява [PERSON] про переведення з резолюцією начальника і вона готувала проект наказу про його переведення. Допитаний в судовому засіданіяк свідок представник Управління каналу «Дніпро-Інгулець» Таржуманов О.О. пояснив, що позивач, після виявлення допущених ним порушень трудової дисципліни, 25 березня 2016 року заявив керівництву Управління про своє бажання звільнитися, але після роз`яснення йому необхідності відпрацювати перед звільненням два тижні, добровільно, в присутності декількох працівників підприємства особисто попросив перевести його слюсарем, написав заяву про його переведення на посаду слюсаря насосної станції №2. 28 березня 2016 року позивач на роботу не вийшов своєчасно, та повідомв, що перебуває на лікарняному. Проте, з листка непрацездатності [PERSON] стало відомо, що він за медичною допомогою звернувся лише 29 березня 2016 року. Позивач мав можливість своєчасно звернутися до суду з позовом, але без поважних причин пропустив строк звернення до суду. У червні-серпні 2016 року позивач звертався до Управління з заявами про надання йому відпусток, про надання йому характеристики робочого місця, що вказує, що він мав можливість своєчасно звернутися і з заявою про незгоду зі своїм переводом, але таких заяв в адміністрацію та до суду не подавав. Допитана в судовому засідані свідок [PERSON] пояснила, що працює в УКДІ головним бухгалтером. У березні 2016 року начальник насосної станції №2 подав звіти про списання основних засобів з багатьма суттєвими помилками, на зауваження бухгалтера став нецензурно відповідати. Про вказане вона повідомила керівництву управління. 25 березня 2016 року після зборів працівників насосної станції, де розглядалися порушення трудової дисципліни [PERSON] , його запросили до начальника для надання письмових пояснень щодо його прогулу де крім неї та [PERSON] , були присутні начальник управління, головний інженер та юрист. [PERSON] відмовився писати пояснення про причину прогулу і після оголошення йому догани, заявив, що його дістала робота з паперами і він буде звільнятися. Дізнашись, що перед звільненням треба відпрацювати два тижні, [PERSON] став просити перевести його слюсарем, і отримавши згоду, зразу написав заяву про переведення на посаду слюсаря. Судом досліджено документи, які відповідач подав для підтвердження заперечень. Так, з копії доповідної записки начальника ЕД Управління Каналу Дніпро-Інгулець Лисенка В.В. від 03 червня 2015 року вбачається, що начальник насосної станції другого підйому [PERSON] 03 червня 2015 року в робочий час під час керування власним автомобілем вздовж Каналу перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с.43). З копії рапорта інженера з підготовки кадрів Управління КДІ Бутовської Н.В. від 21 липня 2015 року видно, що 21 липня 2015 року нею було отримано від начальника насосної станції [PERSON] довідку №566 від 05 червня 2015 року видану Світловодсько-Онуфріївським ОР військовим комісаріатом на проходження медичного обстеження [PERSON] . Згідно довідки [PERSON] проходив медичне обстеження з 25 травня 2015 року по 02 червня 2015 року. [PERSON] не пояснив де був слюсар-ремонтник НС-2 [PERSON] та де знаходилася довідка з 05 червня 2015 року, що призвело до порушень ведення документів обліку робочого часу підлеглого [PERSON] працівника, що спричинило неправильне нарахування та виплату заробітної плати (а.с.44). З копії звернення начальника Управління каналу Дніпро-Інгулець №259 від 28 липня 2015 року видно, що начальник управління звернувся до голови профспілки працівників УКДІ, відповідно до статті 152 Кодексу Законів про працю України, з повідомленням про халатне відношення [PERSON] до документів обліку робочого часу та військового обліку, що призвело до перерахування робочого часу та оплати праці працівнику насосної станції другого підйому [PERSON] , та порушення п.2 ст.21 Закону України «Про військовий обв`язокта війсьткову службу», в зв`язку з чим просить профспілкову організацію застосувати до працівника [PERSON] , члена профспілкової організації заходи громадського стягнення або впливу (а.с.45). З копії протоколу №7 засідання профспілкового комітету управління каналу «Дніпро-Інгулець» від 29 липня 2015 року видно, що профспілковим комітетом розглянуто звернення адміністрації від 28 липня 2015 року №259 про застосування громадського впливу до члена профспілки [PERSON] начальника насосної станції другого підйому за порушення ним посадової інструкції, та вирішено за виявлене порушення виборний орган застосував до [PERSON] захід громадянського впливу у вигляді осуду (а.с.46). З копії доповідної записки [PERSON] від 07 грудня 2015 року видно, що начальник насосної станції №2 [PERSON] знаходився в службовому автобусі в стані алкогольного сп`яніння (а.с.47). Згідно копії акта від 14 січня 2016 року складеного головним інженером [PERSON] в присутності енергетика НС-2 [PERSON] , [PERSON] відсутній на робочому місці без поважних причин (а.с.48). Згідно копії доповідної записки головного інженера УКДІ [PERSON] від 21 січня 2016 року, [PERSON] 14 січня 2016 року був відсутній на робочому місці без поважних причин, про що складено акт з яким [PERSON] відмовився ознайомитися. Оскільки випадок з відсутністю [PERSON] на робочому місці без поважних причин виник не вперше, просить начальника УКДІ провести роз`яснювальну роботу зі [PERSON] (а.с.49). З копії звернення начальника Управління каналу Дніпро-Інгулець №31а від 25 січня 2016 року видно, що начальник управління звернувся до голови профспілки працівників УКДІ з повідомленням про неодноразове порушення трудової дисципліни, що полягає у відсутності начальника насосної станції другого підйому [PERSON] в робочий час на робочому місці без поважної причини, що могло призвести до небезпечних трагічних наслідків при експлуатації насосної станції, в зв`язку з чим відповідно до статті 152 Кодексу Законів про працю України просить профспілкову організацію застосувати до працівника [PERSON] , члена профспілкової організації заходи громадського впливу (а.с.50). З копії протоколу №1 засідання профспілкового комітету управління каналу «Дніпро-Інгулець» від 26 січня 2016 року видно, що профспілковим комітетом розглянуто звернення адміністрації від 25 січня 2016 року №31а про застосування громадського впливу до члена профспілки [PERSON] начальника насосної станції другого підйому за порушення ним трудової дисципліни згідно п.4 ст.40 КЗпП, та вирішено за порушення трудової дисципліни профком застосував до [PERSON] захід громадського впливу у вигляді зауваження (а.с.51). Згідно копії доповідної записки бухгалтера першої категорії [PERSON] від 23 березня 2016 року, [PERSON] в березні 2016 року при поданні документів на списання інших малоцінних необоротних матеріальних активів, допустив багаточисельні помилки, та не надав всіх форм на списання. На її повідомлення про допущені помилки [PERSON] став заперечувати в грубій формі з лайкою та образами (а.с.52). Згідно копії доповідної записки від 23 березня 2016 року головний бухгалтер [PERSON] на підставі доповідної записки бухгалтера [PERSON] звернулася до начальника УКДІ з проханням розглянути та оцінити поведінку та відношення до своїх посадових обов`язків начальника НС-2 [PERSON] (а.с.53). Згідно копії акта про відмову порушника трудової дисципліни надати письмове пояснення від 24 березня 2016 року, начальнику насосної станції [PERSON] було запропоновано надати письмове пояснення з приводу виявлених бухгалтером [PERSON] допущених ним багаточисельних помилок та подання не всіх форм на списання і порушення правил етичної поведінки, але надати пояснення [PERSON] відмовився (а.с.54). Згідно копії наказу начальника Управління Каналу Дніпро-Інгулець №17-к від 24 березня 2016 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] , начальнику насосної станції [PERSON] за допущення багаточисельних помилок та подання не всіх форм на списання і порушення правил етичної поведінки, на підставі статей 147-149 КЗпП України оголошено догану та позбавлено його надбавки за високі досягнення праці в розмірі 100 % за результатами роботи за березень 2016 року (а.с.55). Згідно копії листа начальника Управління №101 від 30 березня 2016 року до голови профспілки працівників УКДІ [PERSON] , адміністрація управління звернулася до профспілкової організації УКДІ з проханням надати згоду на притягнення працівника [PERSON] за вчинені ним порушення до дисциплінарної відповідальності у виді догани та позбавлення його надбавки за високі досягнення праці в розмірі 100 % за результатами роботи за березень 2016 року (а.с.56). З копії протоколу №3/3 засідання профспілкового комітету управління каналу "Дніпро-Інгулець" від 31 березня 2016 року, видно, що профспілковим комітетом розглянуто звернення адміністрації від 30 березня 2016 року №101, та вирішено надати згоду на винесення догани члену профкому [PERSON] за порушення трудової дисципліни (а.с.57). З копії акту про відсутність працівника на робочому місці від 24 березня 2016 року видно, що 24 березня 2016 року начальника насосної станції (2-го підйому) управління канаду Дніпро-Інгулець Швеця В.І. не було у робочий час на робочому місці та відсутності його в адмінбудівлі УКДІ в період з 15.00 до 17.00 год. На телефонні дзвінки [PERSON] не відповідав (а.с.58). З копії пояснювальної записки водія службового транспорту [PERSON] від 25 березня 2016 року видно, що він згідно наряд і повинен був забрати 24 березня 2016 року в кінці робочого дня працівників і привезти до адмінбудівлі в с. Скельова, але [PERSON] сказав йому о 15.00 год., щоб він їхав один без пасажирів у гараж, що і було зроблено (а.с.59). З копії пояснювальної записки [PERSON] від 25 березня 2016 року видно, що він 24 березня 2016 року відпросився у [PERSON] і поїхав у м. Світловодськ о 15.00 год. за ліками, разом ним поїхали [PERSON] і [PERSON] , на заїжаючи в с. Скельова (а.с.60). З копії пояснювальної записки інженера-електрика [PERSON] від 25 березня 2016 року видно, що 24 березня 2016 року о 15 годині начальник насосної станції №2 [PERSON] , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, дав вказівку відпустити водія [PERSON] , оскільки [PERSON] з ним та з [PERSON] повинні їхати до м. Світловодськ. Від [PERSON] він чув запах алкоголю. Він зі [PERSON] та [PERSON] виїхали з роботи в 15 год. 10 хв. І поїхали в Світловодськ вздовж каналу не заїзжаючи до адмінбудинку управління (а.с.61). Згідно копії акту про відмову порушника трудової дисципліни надати письмове пояснення № 2 від 25 березня 2016 року, [PERSON] було запропоновано надати письмове пояснення з приводу самовільного полишення ним у робочий час свого робочого місця та відсутності його на робочому місці 24 березня 2016 року в період з 15.00 до 17.00 год. Надати пояснення [PERSON] відмовився (а.с.62). Згідно копії наказу начальника Управління Каналу Дніпро-Інгулець №18-к від 25 березня 2016 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] , начальнику насосної станції [PERSON] за самовільне полишення свого робочого місця та його відсутність на робочому місці в робочий час в період з 15.00 до 17.00 год., на підставі ст.ст.147-149 КЗпП України оголошено догану та позбавлено його преміальних виплат в розмірі 100 % за результатами роботи починаючи з 01 березня 2016 року (а.с.63). З копії листа начальника Управління №102 від 30 березня 2016 року до голови профспілки працівників УКДІ [PERSON] видно, що адміністрація управління повідомила про зафіксоване 24 березня 2016 року порушення трудової дисципліни у виді відсутності начальника насосної станції №2 [PERSON] в робочий час на робочому місці без поважної причини в період з 15 до 17 години під час підготовки насосної станції до подачі води, що могло призвести до небезпечних або трагічних наслідків при експлуатації насосної станції. Враховуючи повторне порушення трудової дисципліни, неодноразове звернення адміністрації до профспілкової організації з питання вплинути на дисципліну [PERSON] , начальник управління просить профспілкову організацію УКДІ надати згоду на притягнення начальника насосної станції [PERSON] за вчинені ним порушення до дисциплінарної відповідальності у виді догани та позбавлення його всіх преміальних виплат з 01 березня 2016 року (а.с.64). З копії протоколу №4 засідання профспілкового комітету управління каналу "Дніпро-Інгулець" від 01 квітня 2016 року видно, що профспілковим комітетом розглянуто звернення адміністрації від 30 березня 2016 року №102, та вирішено дати згоду на винесення догани члену профкому [PERSON] за порушення трудової дисципліни (а.с.65). З копії протоколу засідання трудового колективу насосної станції-2 УКДІ від 25 березня 2016 року видно, що 25 березня 2016 року на питання начальника управління [PERSON] пояснив причину відсутності на робочому місці тим, що робочі завершили роботу, що і є підставою для залишення ним робочого місця, та повідомив, що не прибув до [PERSON] оскільки вважав, що це не терміново. Вирішили прийняти до відома, що дисципліну праці на НС №2 необхідно підвищувати. (а.с.66,67). З копії заяви начальника НС№2 [PERSON] від 25 березня 2016 року видно, що він просить начальника Управління КДІ [PERSON] перевести його на посаду слюсаря-ремонтника 4-го разряду за власним бажанням (а.с.68). З копії наказу начальника УКДІ від 25 березня 2016 року №19-к видно, що [PERSON] , начальника станції насосної другого підйому, на підставі його заяви переведено на посаду слюсаря-ремонтника 4-го розряду НС (другого підйому) з 26 березня 2016 року. Переведено [PERSON] , провідного інженера-механіка ГНС, на посаду начальника станції насосної (другого підйому). Переведено [PERSON] , слюсаря-ремонтника 2 р., на посаду інженера станції насосної (ГНС). З копії трудової книжки [PERSON] видно, що з 23 жовтня 2001 року [PERSON] працював начальником насосної станції-2 Управління каналу "Дніпро-Інгулець"; 25 березня 2016 року [PERSON] переведений на посаду слюсаря-ремонтника четвертого розряду Управління каналу "Дніпро-Інгулець" на підставі наказу № 19-к від 25 березня 2016 року (а.с.70-73). Згідно копій виписок №№899, 1197, 1698 із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, [PERSON] з 29 березня по 08 квітня, з 08 по 18 квітня, та з 29 червня 2016 року знаходився на стаціонарному лікуванні в КЗ ЦПМСД м. Світловодська (а.с.74-75). З копії заяви слюсаря-ремонтника [PERSON] від 06 червня 2016 року видно, що позивач просив надати йому характиристику робочого місця (а.с.76). З копії заяви слюсаря-ремонтника [PERSON] від 10 червня 2016 року видно, що [PERSON] просив надати йому відпустку за сімейними обставинами без збереження заробітної плати з 13 червня 2016 року строком на 15 календарних днів (а.с.77). З копії листа голови районної державної адміністрації від 14 червня 2016 року видно, що в зв`язку із зверненням на особистому прийомі [PERSON] , РДА просить начальника УКДІ надати інформацію щодо причин переведення [PERSON] на посаду слюсаря (а.с.79). Згідно копії повідомлення начальника УКДІ від 14 червня 2016 року № 40 до РДА видно, що за неодноразові порушення [PERSON] трудової дисципліни, за безвідповідальне ставлення до своїх посадових обов`язків, останній неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності. Одразу після притягнення до дисциплінарної відповідальності за прогул, [PERSON] написав заяву з проханням перевести його на посаду слюсаря-ремонтника четвертого розряду, яку він написав самостійно, за власним бажанням, без примусу і при свідках (а.с.80). Згідно копії службової записки юрисконсульта до відділу кадрів від 10 серпня 2016 року, юрисконсульт звернувся з запитом, чи доводився наказ про переведення [PERSON] з посади начальника НС-2 на посаду слюсаря-ремонтника 4 розряду до його відома, та чи надавалась йому копія цього наказу (а.с.82). З копії доповідної записки інженера з підготовки кадрів [PERSON] від 11 серпня 2016 року видно, що 25 березня 2016 року [PERSON] доведений до відома наказ № 19-к від 25 березня 2016 року про його переведення та видана копія відповідного наказу (а.с.83). Згідно копії наказу УКДІ від 10 червня 2016 року № 14-к(в), слюсарю-ремонтнику 4 р. [PERSON] надано відпустку без збереження заробітної плати строком на 15 календарних днів з 13 червня 2016 року по 27 червня 2016 року за період роботи з 19 липня 2015 року по 18 липня 2016 року (а.с.84). Згідно копії наказу УКДІ від 12 липня 2016 року № 19-к(в), слюсарю-ремонтнику 4 р. [PERSON] надано основну відпустку строком на 19 календарних днів з 13 липня 2016 року по 31 липня 2016 року за період роботи з 19 липня 2015 року по 18 липня 2016 року, до роботи стати 01 серпня 2016 року (а.с.85). Згідно копії наказу УКДІ від 01 серпня 2016 року № 22-к(в), слюсарю-ремонтнику 4 р. [PERSON] надано основну відпустку строком на 5 календарних днів та 4 календарні дні додаткової відпустки за ненормований робочий день з 01 серпня 2016 року по 09 серпня 2016 року за період роботи з 19 липня 2015 року по 18 липня 2016 року, до роботи стати 10 серпня 2016 року (а.с.86). З копії звернення [PERSON] до голови Державного Агенства водних ресурсів України, видно, що [PERSON] звернувся з проханням дати розпорядження про створення комісії по перевірці діяльності керівника УКДІ щодо незаконного наказу про переведення [PERSON] , з посади начальника НС-2 на посаду слюсаря-ремонтника 4-го розряду (а.с.88). Згідно копії пояснень головного інженера УКДІ [PERSON] від 12 вересня 2016 року № 264, за неодноразові порушення [PERSON] трудової дисципліни, за безвідповідальне ставлення до своїх посадових обов`язків, останній неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, в результаті чого [PERSON] написав заяву з проханням перевести його на посаду слюсаря-ремонтника четвертого розряду, яку він написав самостійно, власноруч та за власним бажанням (а.с.90). З наказу №48-в(а) від 26 березня 2016 року та інвентаризаційних описів видно, що призначено проведення інвентаризації на НСП у зв`язку зі зміною матеріально-відповідальної особи начальника НСП, та передачу всіх матеріальних цінностей з підзвіту [PERSON] підзвіт новопризначеному начальнику [PERSON] (а.с.166-180). З копія акту №1 видно, що 28 березня 2016 року задокументовано відсутність на робочому місці слюсаря-ремонтника 4-го розряду [PERSON] з 09 по 11 годин 20 хв.(а.с.184). З копій табелів обліку робочого часу за березень 2016 року працівників НС №2, копій розрахункових відомостей, копій листків непрацездатності [PERSON] видно, що [PERSON] до 25 березня 2016 року нараховувалася заробітна плата як начальнику НС №2, з 28 березня 2016 року як слюсарю, з 29 березня 2016 року - лікарняні(а.с.181-183, 185-187, 189-195). З посадової інструкції начальника насосної станції УКДІ, з якою був ознайомлений [PERSON] , видно, що начальник насосної станції є посадовою особою, здійснює керівництво виробничо-господарською діяльністю насосної станції, забезпечує безперебійну, надійну і економічну роботу комплексу вузла споруд насосної станції, відповідно до графіка подачі води, безпеку роботи обслуговуючого персоналу, своєчасне і надійне обслуговування насосної станції з найменшим числом експлуатаційного персоналу, здійснює підбір кадрів працівників, тощо, забезпечує додержання робітниками трудової і виробничої дисципліни, проводить виховну роботу в колективі, та ін. (а.с.196-197). Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, представників відповідача та третіх осіб, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, виходячи з встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову належить відмовити з таких підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що на підставі наказу відповідача №44-к від 23 жовтня 2001 року [PERSON] переведено на посаду начальника насосної станції №2 Управління каналу «Дніпро-Інгулець», яке є підприємством Державного Агенства водних ресурсів України. Зі змісту заяви [PERSON] від 25 березня 2016 року на ім`я начальника УКДІ [PERSON] видно, що [PERSON] просив начальника Управління перевести його на посаду слюсаря-ремонтника четвертого розряду за власним бажанням (а.с.17-20). З копії наказу начальника УКДІ від 25 березня 2016 року №19-к видно, що [PERSON] , начальника станції насосної другого підйому, на підставі його заяви переведено на посаду слюсаря-ремонтника 4-го розряду НС (другого підйому) з 26 березня 2016 року. Крім цього, вказаним наказом переведено [PERSON] , провідного інженера-механіка ГНС, на посаду начальника станції насосної (другого підйому), та переведено [PERSON] , слюсаря-ремонтника 2 р., на посаду інженера станції насосної (ГНС). Між сторонами виник спір про незаконність переведення та поновлення працівника на попередній посаді. Судом перевірялися доводи [PERSON] про те, що відповідач жорстким психологічним тиском примусив його подати заяву про переведення. Як пояснив позивач в судовому засіданні жорстким психологічним тиском на нього з боку начальника управління [PERSON] було те, що перед його переводом його безпідставно притягували до дисциплінарної відповідальності і застосували дві догани з метою звільненя його з роботи як неугодного працівника, а безпосередньо 25 березня 2016 року начальник йому погрожував звільненням з роботи. Проте, суд не може погодитися з вказаними доводами позивача оскільки вони не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні так як не доведені достовірними, допустимими, належними та достатніми доказами. Так, судом встановлено, що як начальник насосної станції УКДІ, [PERSON] зобов"язаний був здійснювати керівництво виробничо-господарською діяльністю насосної станції, здійснювати підбір кадрів працівників, та забезпечувати додержання робітниками трудової і виробничої дисципліни, проводити виховну роботу в колективі, тощо. Проте, в період з травня 2015 року по березень 2016 року включно, [PERSON] став допускати порушення трудової дисципліни та покладених на нього посадових обов`язків, в тому числі, напередодні щорічного пуску води в період пусконаладочних робіт, скоїв прогул, тим самим показав підлеглим негативний приклад відношення до трудової і виробничої дисципліни. Відповідно до ст.139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.140 КЗпП України трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохочення за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов`язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу. За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано один з таких видів дисциплінарного стягнення: догана або звільнення (ст.147 КЗпП). Судом достовірно встановлено, що до [PERSON] за порушення трудової дисципліни та посадових обов`язків протягом останнього року двічі застосовувалися заходи громадського впливу, крім того двічі застосовувалися дисциплінарні стягнення у виді догани. Суд непогоджується з доводами позивача, що притягнення його до дисциплінарної відповідальності є протиправним тиском, оскільки рішення про застосування до [PERSON] дисциплінарних стягнень є безпосереднім обов`язком відповідача щодо реагування на виявлені порушення трудової дисципліни з метою її забезпечення. При цьому, [PERSON] рішення про застосування до нього заходів стягнення не оскаржувалися, а отже ним визнані. Суд бере до уваги, що притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності за винні дії не може розцінюватися судом як примус до переведення чи звільнення працівника, і не позбавляє власника або уповноважений ним орган права звільнити працівника за винні дії з підстав, передбачених законом, до закінчення встановленого ст.38 КЗпП строку, а також застосувати до нього протягом цього строку в установленому порядку інше дисциплінарне стягнення. Відповідач в судовому засіданні підтвердив достовірними доказами факти вчинення [PERSON] порушень трудової дисципліни та застосування за вказані порушення до [PERSON] заходів стягнення. Судом не перевіряється обґрунтованість та правомірність вказаних рішень відповідача, оскільки вони позивачем не оскаржувалися у встановленому порядку. Позивач та його представник в судовому засіданні не спростували вказані факти. Крім цього суд враховує, що до застосування дисциплінарних стягнення, відповідно до ст.149 КЗпП, керівництвом було вжито заходів для одержання від позивача обґрунтованих пояснень, який проігнорував таку пропозицію, а отже відмовився від захисту своїх прав до часу застосування дисциплінарних стягнень, що свідчить про відсутність на той час будь-яких обставин які б виправдовували допущене ним порушення трудової дисципліни. На підставі викладеного, суд визнає, що застосовані до [PERSON] стягнення за порушення трудової дисципліни не можна вважати умисним та протиправним жорстким психологічним тиском начальника управління на позивача. Звертаючись 18 серпня 2016 року до суду з позовом [PERSON] зазначав, що заяву від 25 березня 2016 року про його переведення він написав під жорстким психологічним тиском начальника УКДІ [PERSON] , а тому, на його думку, відповідач не мав права його переводити на посаду слюсаря насосної станції №2, тобто, повинен був його залишити на посаді начальника насосної станції №2. Проте, суд не може погодитися з вказаними доводами позивача оскільки вони не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні так як не доведені достовірними, допустимими, належними та достатніми доказами. Так, відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються, а також яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Допитані в судовому засіданні за клопотанням позивача свідки не підтвердили доводи [PERSON] про вчинення на нього начальником управління [PERSON] 25 березня 2016 року будь-якого психологічного тиску для написання [PERSON] заяви про переведення. Не підтверджуються доводи позивача і будь-якими письмовими або речовими доказами. При цьому, свідки, які були очевидцями написання [PERSON] заяви від 25 березня 2016 року про переведення, в судовому засіданні пояснили, що заява про переведення від 25 березня 2016 року була написана [PERSON] добровільно, в їх присутності та після повідомлення [PERSON] , що він не бажає працювати начальником насосної станції і вирішує звільнитися з роботи. Будь-якого тиску на [PERSON] перед його волевиявленням та написанням заяви про переведення від присутніх не було, а [PERSON] було лише роз"яснено, що про своє звільнення за його власним бажанням він повинен попередити адміністрацію письмово за два тижні.\~\~ Так, свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що після зборів працівників насосної станції з питання трудової дисципліни, 25 березня 2016 року [PERSON] відмовився надати письмові пояснення з причин свого прогулу 24 березня 2016 року та заявив, що небажає працювати з паперами і виконувати обов"язки начальника насосної станції, та бажає перевестися слюсарем. Після отримання від адміністрації управління згоди, [PERSON] власноруч виявив своє волевиявлення на переведення написавши відповідну заяву. Вказані показання свідків наданими позивачем та добутими судом доказами не спростовані, не опорочені, а навпаки, вони узгоджуються з наданими відповідачем письмовими доказами, та у своїй єдності і сукупності взаємодоповнюють один одне, тому у суду відсутні підстави таким доказам не довіряти. Згідно ч.1 статті 32 КЗпП України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством. У пункті 31 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», зі змінами, роз`яснено, що відповідно до ст.32 КЗпП переведення на іншу роботу допускається тільки за згодою працівника. Переведенням на іншу роботу вважається доручення працівникові роботи, що не відповідає спеціальності, кваліфікації чи посаді, визначеній трудовим договором. З ч.1 ст.32 КЗпП України випливає, що залежно від того, хто виступає ініціатором переведення, переведення поділяються на такі, що відбуваються з ініціативи роботодавця, та такі, що відбуваються з ініціативи працівника. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] , обіймаючи посаду начальника насосної станції №2 УКДІ, 25 березня 2016 року власноруч написав заяву про переведення його на посаду слюсаря-ремонтника четвертого разряду за власним бажанням, і його заява була задоволена. Отже, в судовому засіданні достовірно встановлено, що за ініціативою працівника [PERSON] начальником УКДІ [PERSON] було прийнято рішення про переведення [PERSON] за його власним бажанням слюсарем НС №2. Судом також встановлено, що відповідачем не ініціювалося переведення [PERSON] на іншу роботу. Суд враховує, що після написання заяви та ознайомлення з наказом про його переведення, [PERSON] не звертався до адміністрації з запереченнями проти його переведення, а до суду звернувся лише через 4 місяці 20 днів, тобто, з явним порушенням місячного строку звернення до суду з позовом про поновлення на роботі. Факт захворювання позивача [PERSON] та перебування його з 29 березня 2016 року на лікуванні сам по собі не доводить, що він є наслідком переводу, оскільки, судом встановлено, що заявленного позивачем психологічного впливу не було. Отже, в судовому засіданні достовірно встановлено, що переведення [PERSON] відбулося за його ініціативою, а не ініціативою відповідача. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що у відповідача були наявні правові підстави для задоволення заяви [PERSON] від 25 березня 2016 року про переведення з посади начальника насосної станції на посаду слюсаря. Відповідно до ст.235 КЗпП України, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу. З досліджених доказів суд вбачає, що переведення [PERSON] відбулося на законних підставах, у встановленому законом порядку, та відповідає виявленій працівником волі, а тому його позовні вимоги є недоведеними та безпідставними. На підставі викладеного вимоги позивача про зміну формулювання причини його переведення та внесення відповідного запису до трудової книжки також не підлягають задоволенню. Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Outcome: dismissed