Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

Позивач Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно його малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], а також стягнути аліменти на їх утримання у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку. В обґрунтування позову позивач зазначав, що відповідач - [PERSON], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] має малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], від виховання яких злісно ухиляється. У зв'язку із скрутним матеріальним станом, відсутністю житла та необхідністю пройти курс лікування від алкогольної залежності, батьки малолітніх влаштували дітей до державної дитячої установи. На підставі розпорядження Амвросіївської районної державної адміністрації від 04.11.2013 року малолітні були тимчасово влаштовані до державного закладу. У зв'язку з тим, що батько з моменту влаштування дітей не відвідував їх у дитячому закладі, 16.05.2014 року складені акти про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я. Розпорядженнями Амвросіївської районної державної адміністрації [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. 12.11.2014 року діти влаштовані в державний заклад на повне державне утриманні. На сьогоднішній день малолітні виховуються в Обласному будинку дитини №3, за час перебування дітей у закладі, батько дітьми не цікавився, не телефонував, не листу вав, не виявив бажання забрати дітей до дому. Позивач зазначає, що [PERSON] свідомо не займається вихованням дітей, не піклується про стан їх здоров'я, фізичний та духовний розвиток, не приймає участі у підготовці дітей додому. У судове засідання представник позивача - [PERSON], яка діє згідно довіреності, не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, у спосіб, передбачений ч. 10 ст. 74 ЦПК України, про що в матеріалах справи містяться відповідні дані. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи , які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України зі змінами, внесеними Законом України "Про судоустрій та статус суддів " від 07 липня 2010 року № 2453-VI, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився не з'явилася, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 60 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, яг беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS] є батьком малолітніх - [PERSON], [INFO], (свідоцтво про народження [NUMBER], видане 22.06.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції в Луганській області, актовий запис №36) [PERSON], [INFO], (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 26 лютого 2013 року, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Амвросіївського районного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №36) Мати малолітніх - [PERSON] померла [INFO], про що 21.12.2013 рку зроблено відповідний актовий запис №353 (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 26.12.2013 року, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Амвросіївського районного управління юстиції у Донецькій області.) Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому дитина перебуває,орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п.2, п.4 ч.1, ст. 164 СК України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, якщо є хронічним алкоголіком або наркоманом. У зв'язку із скрутним матеріальним станом, відсутністю житла та необхідністю пройти курс лікування від алкогольної залежності, батьки малолітніх просили тимчасово, на 6 місяців. влаштувати дітей до державної дитячої установи, що підтверджується відповідними заявами. На підставі розпорядження Амвросіївської районної державної адміністрації від 04.11.2013 № 332 малолітні [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], були тимчасово влаштовані до державної дитячої установи. У зв'язку із тим, що батько з моменту влаштування дітей жодного разу не відвідував їх у дитячому закладі, 16.05.2014 були складені акти закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в далоговому будинку, іншому закладі охорони здоров'я № 454 та № 455. Розпорядженнями Амвросіївської районної державної адміністрації від 04.07.2014 року № 223, 224 [PERSON], [PERSON] надано статус дітей, добавлених батьківського піклування. 12.11.2014 року згідно рішення виконавчого комітету Артемівської міської ради № 248, № 249 малолітні [PERSON] та [PERSON] були влаштовані в державний заклад на повне державне утримання. Згідно повідомлення Головного лікаря Комунального закладу охорони здоров'я обласного будинку дитини №3 від 26.05.2015 року, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], знаходяться в Комунальному закладі охорони здоров'я обласному будинку дитини №3, за час знаходження малолітніх, батько дітей не з'являвся, станом здоров'я не цікавився, моральної підтримки не надавав, не телефонував, не листував, не виявив бажання забрати їх додому. Проти позбавлення батьківських прав адміністрація закладу не заперечує. Згідно висновку Департаменту праці та соціальної політики Управління служб у справах дітей Харківської міської ради Харківської області виконавчого комітету №320 від 17.06.2015року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], Управління служб у справах дітей, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною у повному обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом враховується те, що відповідач не надала жодного доказу про участь її у вихованні дитини. Суд, з'ясувавши, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківським обов'язками, ухиляється від їх виконання, від виховання, піклування відносно своїх малолітніх дітей, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Судовий збір у справі визначається судом виходячи із Закону України «Про судовий збір» від 01.11.2011 року із змінами, а саме, з відповідача у частковому порядку підлягає стягненню в доход держави 1 % ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України, судові витрати суд стягує з відповідача на користь держави. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved