Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулась з заявою, у якій просить визнати [PERSON], який народився [INFO], проживає за адресою: [ADDRESS], недієздатним, встановити опіку над [PERSON] і за поданням органу опіки та піклування призначити її ([PERSON]) опікуном [PERSON]. Заява мотивована, зокрема, тим, що [PERSON] є інвалідом дитинства ІІ групи, через хворобу він не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, бездумно витрачає гроші, які може взяти без відома [PERSON], бере в борг товари в магазинах, кредити в банках, виносить і здає в ломбард речі з дому, постійно сексуально розгальмований, не контролює потягів поведінки, часто агресивний. [PERSON] і представник Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області заяву підтримали. Судом з'ясовано, що [PERSON] народився [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], є сином [PERSON] (а. с. 7 - 12). Він є інвалідом ІІ групи внаслідок загального захворювання, інвалідність встановлена на строк до 01.07.2014 р. (а. с. 16), знаходиться на обліку в Психоневрологічному диспансерному відділенні поліклініки Бердичівської центральної міської лікарні з діагнозом "хронічне психічне захворювання" (а. с. 15). Зі змісту акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 108-2014 від 18.03.2014 р. вбачається, що [PERSON] народився з травмою голови, відставав у розвитку, сидіти почав після року, ходити - після двох років, у 1998 р. потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, під час якої отримав, зокрема, важку черепно-мозкову травму та забій головного мозку, в подальшому перебував під диспансерним наглядом дитячого невролога, з 2000 р. звертався до невролога зі скаргами на зниження пам'яті, шум у голові, головний біль, в школі навчався слабо, закінчив 9 класів, в подальшому вчився в СПТУ, але навчання не закінчив, намагався вчитись у Житомирському училищі інвалідів, але навчання не закінчив, на теперішній час проживає біля матері та баби, поводить себе не завжди адекватно, буває агресивним, легко підпадає під вплив дорослих, виносив речі з дому та закладав їх в ломбард, брав кредити. Вперше [PERSON] був оглянутий дитячим психіатром у жовтні 2002 р., було встановлено діагноз "затримка психомовного розвитку", в подальшому оглядався психіатром у вересні 2004 р., діагноз - той самий, з 22.12.2006 р. по 12.01.2007 р. обстежувався в Житомирській обласній психіатричній лікарні № 1 та був виписаний з діагнозом "інтелектуальна недостатність", 10.06.2008 р. йому у той самій лікарні було встановлено діагноз "помірне інтелектуальне зниження, виражене мнестичне зниження внаслідок органічного ураження головного мозку (родова травма, черепно-мозкова травма) з помірною емоційно-вольовою нестійкістю по збудливому типу. Вперше був оглянутий психіатричною медико-соціальною експертною комісією у вересні 2008 р., встановлена ІІ група інвалідності з дитинства, останній раз оглядався цією комісією у червні 2013 р., ця сама група інвалідності встановлена до 01.07.2014 р. (а. с. 23 - 24). Відповідно до акта амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 108-2014 від 18.03.2014 р. [PERSON] на даний час страждає на помірне слабоумство внаслідок органічного ураження головного мозку (пологова травма, черепно-мозкова травма) з психопатизацією особистості по збудливому типу та порушенням психіки, галюцинаційний синдром, ступінь наявного у [PERSON] слабоумства настільки виражена, що позбавляє його здатності в даний час усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а. с. 23 - 24). Згідно з частиною першою ст. 39 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] як такий, що не здатний у даний час усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, підлягає визнанню недієздатним. Частиною першою статті 41 Цивільного кодексу України передбачено, що над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Частиною першою статті 241 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Таким чином над [PERSON] має бути встановлено опіку та призначено опікуна. Суд, беручи до уваги подання від 15.04.2014 р. № 14 Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області, призначає [PERSON] опікуном [PERSON].

Outcome: approved