Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюб який був зареєстрований 25.11.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №2900. Від даного шлюбу подружжя має двох дочок: [PERSON],[INFO] та [PERSON],[INFO]. Причиною розпаду сім"ї позивачка називає те, що з самого початку їх шлюбного життя постійно виникали сварки та скандали, відповідач не забезпечує матеріально сім»ю, залишив сім»ю та поїхав проживати до своїх батьків в Жмеренський район. Неодноразові спроби налагодити відносини в сім»ї позитивних наслідків не дали. Сімейні відносини повинні будуватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, однак як вважає позивачка між нею та відповідачем цього не має, сторони стали чужими людьми, та окремо проживають один від одного. [PERSON] вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить як її інтересам, так інтересам відповідача, тому просить суд розірвати шлюб із [PERSON] В судове засідання позивачка не з'явилась; суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позов підтримує у повному обсязі, просить його задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Окрім того, просила після розірвання шлюбу залишити її набуте у шлюбі прізвище - "[PERSON] " та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання. Про це свідчать розписки про одержання судових повісток. Причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25.11.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Від даного шлюбу позивачка та відповідач мають двох дочок: [PERSON],[INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.8) та [PERSON],[INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.7) Позивачка не бажає миритися з відповідачем, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу. Причиною розладу в сім'ї стало те, що їх шлюбні відносини не склались, в зв'язку з чим постійно виникали сварки та скандали. Як зазначено в позовній заяві та не спростовано відповідачем, неодноразові спроби налагодити відносини в сім»ї позитивних результатів не дали. Між позивачкою та відповідачем відсутні почуття взаємної поваги та любові, взаємодопомоги та підтримки. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.ст.105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому, суд залишає позивачці, за її проханням, для подальшого її іменування набуте у шлюбі прізвище - «[PERSON]» . Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивачка наполягає на розлученні, має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, а також, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивачки, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно з вимогами ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки сплачений нею при зверненні в суд судовий збір в сумі 243,60 грн. (а.с.1) та сплачені при зверненні в суд послуги адвоката у сумі 250.00 грн. (а.с.6).

Outcome: approved