Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

10 жовтня 2016 року [PERSON] звернулась із заявою до суду про встановлення факту смерті, в якій просить встановити факт смерті її матері [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] в місті Сімферополь АР Крим, яке на даний час є тимчасово окупованою територією України. Мотивуючи свої вимоги, [PERSON] зазначила, що свідоцтво про смерть матері видане 22 квітня 2016 року на тимчасово окупованій території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, а тому свідоцтво про смерть не має юридичної сили на території України, в зв'язку з чим вона позбавлена права оформити в управлінні Пенсійного фонду України в Білопільському районі допомогу на поховання матері. Заявник [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Білопільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області в судове засідання не з'явився, начальник відділу Ворошило М.А. направила суду листа про проведення судового засідання без участі їхнього представника, проти заяви [PERSON] не заперечують. Представник заінтересованої особи - управління Пенсійного фонду України в Білопільському районі в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про день, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі заявниці, заінтересованих осіб за наявними в справі доказами без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Об'єктивно, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що матір'ю заявниці [PERSON], [INFO], була [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження заявниці (а.с. 9). [INFO] мати заявниці [PERSON] померла, на підтвердження чого заявниця надала суду свідоцтво про смерть, видане відділом реєстрації смерті м. Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим серії [NUMBER] від 22 квітня 2016 року, а також довідку про смерть матері від 22 квітня 2016 року №1798 (а.с. 6-7). Згідно з ч.1 ст. 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій є тимчасово окупованою територією. Місто Сімферополь відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Тому свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 22 квітня 2016 року та довідка про смерть №1798 від 22 квітня 2016 року, які видані на тимчасово окупованій території, не мають юридичної сили на території України, оскільки видані неповноважним органом. З довідки виконкому Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області від 07 жовтня 2016 року №3134 вбачається, що [PERSON], починаючи з 23 липня 2008 року та по день смерті була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] (а.с. 5). Звертаючись із вказаною вище заявою до суду, [PERSON] зазначила, що в квітні 2016 року її мати поїхала в гості до своїх родичів в м. Сімферополь, але раптово померла [INFO] через атеросклеротичну хворобу сердця. Але через те, що свідоцтво про смерть [PERSON] видане 22 квітня 2016 року на тимчасово окупованій території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, свідоцтво про смерть не має юридичної сили на території України, в зв'язку з чим вона позбавлена права оформити в управлінні Пенсійного фонду України в Білопільському районі допомогу на поховання матері. Відповідно до ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Статтею 17 частини 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно із ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, може бути подана родичами померлого до суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Приписами ч. 2 ст. 257-1 ЦПК України встановлено, що справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Згідно із ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Отримане заявником [PERSON] свідоцтво про смерть матері [PERSON] не може бути використане для реєстрації смерті матері на території України та не визнається державними органами України. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, що надасть заявниці можливість отримати свідоцтво про смерть, видане відповідним державним органом України, та оформити в управлінні Пенсійного фонду України в Білопільському районі допомогу на поховання матері та вчиняти інші, юридично значимі, дії. Відповідно до ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved