Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-21 00:00:00

Позивач звернулась до Рівненського районного суду Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчатися, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 27 жовтня 2020 року і до закінчення дочкою навчання - [INFO] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають дочку [PERSON] , [INFO] . На даний час дочка навчається на денній формі навчання в Луцькому педагогічному коледжі. Дитина перебуває на утриманні та вихованні позивача. Вона не може в повному обсязі самостійно забезпечувати дочку матеріально. Відповідач, який є батьком дитини, участі в утриманні доньки добровільно не приймає, не надає їй матеріальної допомоги, що є підставою для звернення з вищевказаним позовом. Позивач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчатися в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 27 жовтня 2020 року і до закінчення дочкою навчання, просила розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання, до суду не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, зменшені позовні вимоги визнає повністю. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, ознайомившись із позовною заявою, дослідивши докази подані сторонами приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Так, відповідач [PERSON] , є батьком [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є позивач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] від 18 жовтня 2002 року. З довідки КЗ "Луцький педагогічний коледж" №1041 від 12 жовтня 2020 року вбачається, що [PERSON] навчається у даному закладі на денній формі навчання, за спеціальністю "013 Початкова освіта, термін навчання з 01.09.2020 по 30.06.2023. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які навчаються. Судом встановлено, що батько не надає коштів на утримання повнолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, матеріально її не забезпечує хоча має таку можливість, що є підставою для стягнення аліментів. Відповідно до ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. З урахуванням того, що повнолітня дочка відповідача, [PERSON] продовжує навчання на денній формі навчання, можливості працевлаштуватися немає, перебуває на утриманні у матері, а тому суд вважає, що вона дійсно потребує матеріальної допомоги. Визначаючи розмір аліментів на повнолітню дитину суд вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на повнолітню дочку, яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Такий розмір аліментів суд вважає достатнім і справедливим. Відповідно до вимог ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Рішення суду в частині стягнення аліментів на повнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов`язкового негайного виконання. Оскільки, позовна заява підлягає задоволенню повністю, в силу вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, сплата судового збору покладається на відповідача. Враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, згідно положень ч.1 ст.142 ЦПК України, з нього підлягає стягненню до державного бюджету лише 50 відсотків судового збору, що підлягав сплаті позивачем при поданні позову. На підставі наведеного, ст.ст.182 - 201 СК України,

Outcome: approved