overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

Позивач звернулася з даним позовом до суду і просить стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки, [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, на час навчання або до досягнення нею 23-річного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду. Посилається на те, що в даний час дочка навчається в Київському університеті культури та перебуває на її утриманні. Відповідач, являючись особою працездатною, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, наслідки визнання позову йому відомі та зрозумілі. Судом встановлено наступне. Сторони перебували у шлюбі, який був розірваний 29 квітня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міського управління юстиції Київської області (актовий запис № 46). Від сумісного проживання у шлюбі мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Згідно довідки Київського університету культури № 110 від 14 жовтня 2014 року [PERSON] є студенткою ІІ курсу денної форми навчання на контрактній основі Київського університету культури. Відповідно до довідки Київського університету № 4 від 19 грудня 2014 року ПВНЗ „Київський університет культури" визнаний акредитованим за статусом вищого навчального закладу освіти IV освітньо-кваліфікаційного рівня акредитації ( рішення ДАК від 30 червня 2011 року, протокол № 88 (наказ МОНмолодьспорт України від 01 липня 2011 року № 2487-л). Відповідно до копій квитанцій позивач сплачує щомісячну плату за навчання доньки в розмірі 1375 грн. 00 коп. Крім того, нею сплачено 900 грн. 00 коп. оплати за проживання доньки в гуртожитку. Позивач працює продавцем у приватного підприємця [PERSON] і її середньомісячний дохід становить 1250 грн. 00 коп., що підтверджується довідкою від 02 жовтня 2014 року. Відповідач працює водієм у ВКФ „Укопромпостач-95 ЛТД" і його середньомісячний дохід становить 6880 грн. 50 коп., що підтверджується довідкою № 404 від 30 вересня 2014 року. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Дитина перебуває на повному утриманні позивача. Будь-які інші обставини, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів судом не встановлені. В силу ст.199 СК України батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і в зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. Оскільки відповідач в судовому засіданні позов визнав, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч.4 ст.174 ЦПК України. У відповідності із п.1 ст.367 ЦПК України, дане рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. В силу ст. 88 ЦПК України витрати на користь держави підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст.ст.182, 198-200 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивач звернулася з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що 29 липня 2014 року зареєструвала шлюб із відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Путильського районного управління юстиції , актовий запис №22. Від шлюбу народилася дочка [PERSON], [INFO]. В обгрунтування позовних вимог зазначила,що відповідач часто зловживає спиртними напоями, зраджує її з іншою жінкою у зв"язку з чим у ним створилися нестерпні умови спільного проживання. З листопада місяця 2015 року вона з дочкою переїхала проживати до матері в с.Селятин Путильського району. Шлюб розривається вперше. На примирення не згідна. Дитина залишається проживати з нею. Просить суд задовольнити її позовні вимоги. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач повторно в судове засідання не з"явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, причини неявки суд не повідомив. На підставі ст.169 ч.4 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача з постановленням заочного рішення. Заслухавши позивачку, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Вирішуючи цей спір, суд виходить із норм чинного законодавства України, якими регулюється порядок розірвання шлюбу, доказами,які надані сторонами. Згідно ст.3 ч.2 СК України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки. Відповідно до ст. 56 ч.3 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини, а ч.4 цієї ж статті передбачає, що примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В позові посилається на те, що за період перебування в шлюбі у них народилось троє дітей, двоє із яких є неповнолітніми - дочка [PERSON],[INFO] і дочка [PERSON], [INFO] , які знаходяться на її утриманні. На даний час вона ніде не працює, змушена займатись випадковими заробітками щоб утримувати дітей. Відповідач повністю усунувся від їх утримання . Відповідач аліментів нікому не сплачує, являється молодою, працездатною людиною, без будь яких фізичних вад, а тому може надавати допомогу дітям. Просить суд задовольнити її позовні вимоги. Відповідач на позовну заяву подав заперечення в яких посилається на те, що на початку 2011 року позивачка виїхала за межі України залишивши на його утриманні троє неповнолітніх дітей. На протязі всього періоду перебування за кордоном від позивачки не надходило ніяких коштів на утримання дітей. Повернувшись в 2016 році з Республіки Італія вона 1 червня 2016 року уклала з ним договір на утримання неповнолітніх дітей. На даний час позивачка перебуває в Італії м.Косерта, куди також вивезла неповнолітніх дітей. Він на даний час ніде не працює , хворіє на ерозійний гастрит і утримує престарілу матір, яка також хворіє і потребує постійної допомоги. Просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог за безпідставністю і в якості свідків допитати в судовому засіданні [PERSON], [PERSON] і [PERSON] Позивач в судове засідання не з"явилась, але подала заяву щоб справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач позов не визнав і подав на нього заперечення. Заслухавши відповідача, свідків [PERSON], [PERSON] і [PERSON], дослідивши докази по справі суд вважає, що позов безпідставний і такий, що не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач та відповідач по справі являються батьками дочки [PERSON],[INFO] і Іванни, [INFO] на яких позивач просить стягнути аліменти з відповідача на їх утримання в розмірі по 460 грн. на кожну дитину щомісячно до їх повноліття. Однак в матеріалах справи є нотаріально посвідчений договір на утримання дітей між [PERSON] та [PERSON] від 01.06.2016 року, згідно якого відповідач зобов"язався щомісячно слачувати аліменти на кожну дитину в твердій грошовій сумі в розмірі по 460 грн. до досягнення ними повноліття. Аліменти зобов"язався вносити в твердій грошовій сумі в розмірі 920 гривень щомісячно на картковий рахунок [PERSON] Даний договір є діючим і його ніхто не скасовував. Крім того відповідач підтвердив в судовому засіданні, що він продовжує виплачувати на дітей аліменти і не відмовляється від утримання своїх неповнолітніх дітей. Даний факт підтвердили свідки [PERSON], [PERSON] і [PERSON] Враховуючи вище викладене вважаю, що позивач не надала суду належних доказів про те, що відповідач ухиляється від утримання неповнолітніх дітей і лише на її утриманні знаходяться неповнолітні діти, а тому позов є безпідставним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей, посилаючись на те, що з 17 листопада 2010 року вони перебували з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та знаходиться на її утриманні. На даний час сторони однією сім'єю не проживають, діти знаходиться на повному її утриманні, відповідач по справі добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, тому позивачка була змушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частки всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісяця, а після досягнення сином повноліття 1/3 частину на утримання доньки [PERSON] до її повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з"явився. Про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчать судові повістки та поштові повідомлення про отримання судових повісток. Про причини неявки суд не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався. За наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню так, як в судовому засіданні встановлено наступні обставини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 17 листопада 2010 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] та доньку [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 4-5). Відповідач по справі добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов'язок покладено Законом на обох батьків у рівних частинах. При недосягненні батьками домовленості щодо виконання цього обов'язку, кошти на утримання дитини стягуються у судовому порядку з того із батьків хто проживає окремо від дитини. Підстав для звільнення відповідача від виконання обов'язку по утриманню дітей суд не вбачає. Відповідно до ч. 3 ст. 183 Сімейного кодексу України, суд, визначаючи розмір аліментів на утримання дітей у єдиній частці від доходу відповідача, яка буде стягуватися до досягнення дитиною повноліття, виходить з призумції фізичного здоров'я відповідача та дітей, здатності відповідача до продуктивної праці. За наведених обставин, суд вважає, що позов є обгрунтованим та справедливим розміром аліментів на утримання неповнолітніх дітей є 1/3 частина доходів відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для кожної дитини відповідного віку. Крім того, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір від сплати якого позивачка звільнена на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року "Про судовий збір".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду і просить стягувати з відповідача на її аліменти на утримання сина - [PERSON] [INFO], в розмірі 1000 гривень щомісячно, до досягнення ним 23 років. В суді позивач свій позов підтримала і просила його задовольнити, аргументувала його тим, що відповідач є батьком [PERSON] який навчається в Київському Національному Університеті будівництва і архітектури. Відповідач до суду не з'явився, на адресу суду надіслав заяву в якій просив розглянути справу без його участі. Суд, вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, з'ясував наступне. Згідно з наданої копії свідоцтва про народження вбачається, що сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. У даному свідоцтві про народження зазначено, що батьком дитини являється відповідач - [PERSON] Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 28 вересня 2015 року з відповідача стягувались аліменти на користь позивача на утримання [PERSON], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. [INFO] року [PERSON] виповнилось 18 років. [PERSON] є студентом Київського Національного Університету будівництва і архітектури на контрактній основі, що підтверджується договором №Т-9377. Позивач тимчасово не працює, перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, самостійно оплатити навчання сина, та кошти на проїзд, проживання, та забезпечення всіх потреб не в змозі. Відповідач працює в ТОВ "Дитячий оздоровчий заклад санаторного типу "Славутич", на посаді оператора котельні, згідно довідки посадовий оклад складає 1930 гривень. Позивач обґрунтовуючи суму заявлену в позовній заяві вказує на те, що вартість навчання становить 12000 гривень на рік,вартість гуртожитку та вартість на проїзд, харчування та одяг складає приблизно 25000 гривень. У силу ст. 199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частина 2 статті 199 СК України, передбачає, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Беручи до уваги названі норми закону, позицію сторін, їх матеріальне становище та стан здоров'я, а також інші обставини, що мають істотне значення по справі, зокрема, вік сторін, їх працездатність, можливість заробляти, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. На основі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В позові посилається на те, що 09 листопада 2012 року її батько [PERSON] склав заповіт, в якому заповів їй все своє майно. Даний заповіт посвідчений виконкомом Новоіванівської сільської ради Юр"ївського району Дніпропетровської області і зареєстрований за №98. 29 вересня 2015 року батько помер і після його смерті відкрилася спадщина. В установлений строк вона не змогла звернутись до нотаріуса. Після смерті батька перенесла душевну травму не змогла взяти себе в руки. Потім захворів старший син, який тривалий час лікувався у різних медичних закладах. Звернувшись до державного нотаріуса їй було відмовлено у зв"язку з тим що пропустила строк для прийняття спадщина. Посилаючись на обставини викладені вище, позивач просить суд надати додатковий строк для прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивача позовну вимогу підтримав. Представник Дихтинецької сільської ради в судове засідання не з"явився, однак надіслав заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, проти надання додаткового строку на прийняття спадщини не заперечує. Суд зазначає, що згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За таких обставин суд знаходить, що позовна заява про надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини підлягає задоволенню, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини з поважної причини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду та просила постановити судове рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь аліментні платежі у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку на утримання спільної неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], посилаючись на те що після припинення шлюбних стосунків дитина залишилася мешкати із нею, відповідач надає їй матеріальну допомогу на утримання доньки добровільному порядку, але вона вважає за необхідне визначити розмір цих аліментів шляхом постановки судового рішення. У судовому засіданні позивачка свій позов підтримала у повному обсязі. Відповідач позов визнав та просив його задовольнити. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов має бути задоволено у повному обсязі з наступних підстав. Закон - ст.ст.180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України - встановив наступне: - Батьки забов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. - По рішенню суду кошти на утримання дитини /аліменти/ присуджуються у частці від доходу його матері, батька і /або / у твердій грошовій сумі. - Розмір аліментів на одну дитину при жодних обставинах не может бути меньшим ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. - Частка зарабітку /доходу/ матері, батька, яка будет утримуватися як аліменти на дитину, визначається судом. - При визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, дочки чи сина, інші обставини, що мають істотне значення. У судовому засіданні із досліджених копій свідоцтва про шлюб та народження, пояснень позивача та відповідача безспірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 02.10.2010 року перебувають між собою у шлюбі та є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], яка після припинення у листопаді 2013 року шлюбних відносин між батьками залишилася на утримання матері та мешкає разом із нею за адресою [ADDRESS], у той час, як відповідач живе по [ADDRESS]. Із пояснень відповідача також встановлено, що він є працездатною, здоровою особою та окрім доньки [PERSON] жодного утриманця не має. У зв"язку з цим, на думку суду, з відповідача мають бути стягнути аліментні платежі судовим рішенням у розмірі 1/4 частки від усіх видів його доходів. Приходячи до визначення саме такого розміру щомісячних аліментних платежів, суд, згідно із ст. 182 Сімейного Кодексу України, врахував стан здоров"я та матеріальне становище як дитини так и відповідача, а також відсутність у останнього інших утриманців на яких би він мав сплачувати аліменти. Враховуючи наведене ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

Позивач звернулася з позовом та просить суд розірвати шлюб між нею і відповідачем, який зареєстрований 22 листопада 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новгородківського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 7. Позовні вимоги мотивовані тим, що у них з відповідачем різні характери, погляди на життя та шлюбні відносини. Шлюб фактично розпався, сторони проживають окремо. В судовому засіданні позивач позов підтримав, надала усні пояснення. Відповідач позов визнав, також надав усні пояснення. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд з"ясував наступні факти та відповідні їм правовідносини. 22 листопада 2013 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Верблюзької сільської ради Новгородківського району Кіровоградській області, актовий запис № 7. Прізвища після укладення шлюбу: чоловіка Васильєв, дружини [PERSON] (а. с. 4). Під час шлюбу народилась дитина [PERSON] [INFO] (а. с. 8). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя та припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. В судовому засіданні встановлено, що у сторін різні характери, погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. В теперішній час сторони мешкають за різними адресами, спільне господарство не ведуть, шлюб фактично розпався. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, що має істотне значення. Тому, відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України - шлюб підлягає розірванню. Згідно зі ст. 113 СК України - особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. \~ \~ \~ \~В позовній заяві позивачка просить після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище "Васильєва". \~ \~ \~ \~ \~ Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

Позивач звернулася з позовом та просить суд розірвати шлюб між нею і відповідачем, який зареєстрований 9 лютого 2002 року у Станіславській сільській раді Білозерського району Херсонської області за № 5. Позовні вимоги мотивовані тим, що у них з відповідачем різні характери, погляди на життя та шлюбні відносини. Шлюб фактично розпався, сторони проживають окремо. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, надала суду усні пояснення. Відповідач не заперечував щодо задоволення позову, також надав усні пояснення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд з"ясував наступні факти та відповідні їм правовідносини. 9 лютого 2002 року сторони уклали шлюб у Станіславській сільській раді Білозерського району, Херсонської області, запис № 5. Прізвища після укладення шлюбу: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON] (а. с. 7). Під час шлюбу народились діти: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] (а. с. 8-9). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя та припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. В судовому засіданні встановлено, що у сторін різні характери, погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. В теперішній час сторони мешкають за різними адресами, спільне господарство не ведуть, шлюб фактично розпався. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, що має істотне значення. Тому, відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України - шлюб підлягає розірванню. Згідно зі ст. 113 СК України - особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. \~ \~ \~ \~В позовній заяві позивачка просить після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище "Гудик". \~ \~ \~ \~ \~ Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Враховуючи викладене та

Outcome: approved