Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ПАТ „Дельта Банк" та відповідачем [PERSON] 23.09.2011 року було укладено кредитний договір № 007-14522-230911, за яким позивач надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, встановивши кредитний ліміт в сумі 5000 грн. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання та не здійснює щомісячні погашення по кредиту, процентам за користування кредитом. Оскільки відповідач істотно порушує умови угоди та не виконує взяті на себе зобов'язання, позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача 4977,23 грн., із яких: 4511,73 грн. - заборгованість за кредитом, 105,44 грн. - заборгованість за простроченим кредитом, 360,06 грн. - заборгованість з комісії. Від представника позивача надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності. Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, заперечень проти позову не надходило. З огляду на те, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та обов'язки сторін, та сторони заявили про розгляд справи за їх відсутності, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши наявні у справі матеріали (договір №007-14522-230911 від 23.09.2011 року на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки; тарифи на обслуговування платіжних карток; анкету позичальника; розрахунок заборгованості), суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 23.09.2011 року між ТОВ КБ „Дельта" (правонаступником якого є ПАТ „Дельта Банк") та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 007-14522-230911, за яким позивач надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, встановивши на день укладання договору кредитний ліміт в сумі 3800 грн., під 0,0001 % річних, щомісячна плата за обслуговування карткового рахунку була встановлена в розмірі 9,90 грн. +3,15%. Відповідач протягом тривалого періоду не виконує взяті на себе зобов'язання та не здійснює щомісячні погашення по кредиту, процентам за користування кредитом, що є підставою для стягнення з відповідача суми заборгованості по кредиту, оскільки відповідач є стороною, котра при виконанні договірних зобов'язань діяла недобросовісно. Відповідно до докладного розрахунку позивача, який відповідачем не оспорюється, заборгованість по кредитному договору становить 4977,23 грн., із яких: 4511,73 грн. - заборгованість за кредитом, 105,44 грн. - заборгованість за простроченим кредитом, 360,06 грн. - заборгованість з комісії. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 526; 530 ч.1; 1054 ч.1 ЦК України, ст. 2 ЗУ „Про банки та банківську діяльність". Відповідно до ст. 2 Закону України „Про банки та банківську діяльність" банківський кредит - це будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Із ст. 526 ЦК України слідує, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ЦК України про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Таким чином діями відповідача були порушені встановлені законодавством правила виконання цивільно-правових правочинів і права позивача на отримання виконання зобов'язання за вищезазначеним договором, що є підставою для задоволення позову - стягнення з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк" 4977,23 грн. Оскільки відповідач є стороною, котра порушила зобов'язання, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору. На підставі ст. 2 ЗУ „Про банки та банківську діяльність", ст.ст. 526; 530 ч.1; 1054 ч.1 ЦК України та

Outcome: approved