Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

07 лютого 2017 року заявник [PERSON] звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області із заявою про встановлення факту перебування у трудових відносинах.. В обгрунтування заяви посилається на те, що працював у Хотинській ЦРЛ на посаді медсестри глазного кабінету поліклінічного відділення відповідно до наказу №30 від 10.03.1982р. в період з 10.03.1982р. по 26.04.1982р. Однак, Управління пенсійного фонду України в Хотинському районі не зараховує [PERSON] наявний у нього стаж, у зв'язку з наявними розбіжностями в записі трудової книжки та наказі про звільнення. За твердженнями заявника дані розбіжності виникли внаслідок помилки працівника, який готував наказ про звільнення та вносив запис у трудову книжку, так як в даний період в Хотинській лікарні працювала сестра заявника [PERSON], якій згідно указу №48 була надана відпустка в період з 26.04.1982р. по 30.04.1982р. по сімейним обставинам. Також, заявник пояснив, що Хотинська ЦРЛ, на даний час не має можливості вирішити вказані недоліки, оскільки записи в трудовій книзі внесені правильно. Підтримуючи вищевикладене, просить задовольнити заявлені вимоги та встановити факт перебування [PERSON] у трудових відносинах із Хотинською ЦРЛ на посаді медсестри глазного кабінету поліклінічного відділення в період з 10 березня 1983р. по 26 квітня 1982р. Заявник - [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання з'явилися, заяву підтримали у повному обсязі. Додатково представник заявника зазначив про відсутність відомостей про заробітну плату у спірний період, оскільки в наказі було помилково зазначено 26.03.1982р. Крім того, пояснює, що заявник розпочав службу в рядах Радянської армії з 10.05.1982р. по 26.04.1984р., що також свідчить про те, що звільнився заявник з роботи саме 26.04.1982 року, а не 26.03.1982 року, як помилково зазначено в наказі. Разом з цим, представник заявника наполягає, щ в даному випадку спір про право відсутній, оскільки записи в трудовій книжці зроблені вірно. Заінтересована особа - представник Хотинської ЦРЛ Скакун В.В. в судовому засіданні заяву підтримав, пояснив, що дійсно працівниками Хотинської ЦРЛ здійснено помилки в наказах, оскільки в спірний період в лікарні працював заявника та його сестра, в яких прізвище та ініціали співпадають, що призвело до неточностей. Заінтересована особа - представник управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі - Кузик В.Д. в судове засідання не з'явився, проте надіслав на адресу суду заперечення, згідно яких заяву про встановлення факту трудових відносин не визнає.. Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в своїх поясненнях підтвердили той факт, що [PERSON] в період з 10.03.1982 року по кінець квітня 1982 року працював на посаді медсестри глазного кабінету. В кінці квітня був призваний до лав Радянської армії, у зв'язку з чим звільнився. Також свідок [PERSON] пояснила, що достеменно пам'ятає, що її брата [PERSON] призвали в армію в кінці квітня 1982 року, у зв'язку з чим вони одночасно з братом написали заяви: [PERSON] - про звільнення, а [PERSON] про надання відпустки за власний рахунок. Дані дії пояснила тим, що хотіла допомогти брату підготуватися до служби в армії. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] 10.03.1982р. зарахований на посаду медсестри глазного кабінету відділення поліклініки Хотинської центральної районної лікарні, що підтверджується копією трудової книжки [NUMBER] (запис №1) (а.с. 6). В подальшому, 26.04.1982р. (запис №2) [PERSON], на підставі наказу №36 від 25.04.1982р., був звільнений від займаної посади, у зв'язку з призовом в ряди Радянської армії (а.с.6). Зі змісту Наказу №36 по Хотинській центральній районній лікарні від 25.03.1982р. (параграф 4) вбачається, що медсестру глазного кабінету [PERSON] звільнити від займаної посади з 26.03.1982р. у зв'язку з призовом в ряди Радянської армії з виплатою двотижневої допомоги (а.с. 7). Разом з цим, згідно наказу №48 Хотинській центральній районній лікарні від 24.04.1982р. (параграф 10), вбачається, що прибиральниці [PERSON] надано відпустку без збереження з 26.04.1982р. по 30.04.1982р. (а.с.9). 25.08.2016р. управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі Чернівецької області повідомило [PERSON] (зміст листа №4033/02 від 25.08.2016р.), про те, що в ході проведення перевірки достовірності видачі довідки про стаж роботи в Хотинській ЦРЛ №35 від 23.03.2016р. виявлено факт не відповідності даних первинних документів та відомостей довідці. У зв'язку з тим, що згідно уточнюючої довідки про стаж роботи в Хотинській ЦРЛ №67 від 09.06.2016р. загальний стаж [PERSON] становить 36 років, 11 місяців, 7 днів, а стаж який дає право для виходу на пенсію за вислугу років становить 25 років, 5 місяців. 18 днів. Що не відповідає нормам ст. 55 п. «е» Закону України «Про пенсійне забезпечення», тому право на пільгове пенсійне забезпечення згідно поданої заяви [PERSON] не має. При наданні будь-яких інших документів про періоди роботи, що дають право на призначення пенсії за вислугу років, буде розглянута можливість призначення пенсії. Положеннями ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення»від 05.11.1991 №1788-XII унормовано, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Таким чином, факт перебування заявника у трудових відносинах в період з 10.03.1982р. по 26.04.1982 р. з Хотинською центральною районною лікарнею на посаді медсестри глазного кабінету поліклінічного відділення підтверджується трудовою книжкою, де зроблені вказані записи. Порядок ведення трудових книжок встановлений "Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях", що затверджена Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 № 58, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за № 110 (надалі Інструкція). Відповідно до п. 1.1. ІнструкціїТрудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п'ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню. Згідно з п. 2.4. Інструкції Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Судом встановлено, що в трудову книжку [PERSON] внесено запис щодо звільнення останнього 26.04.1982р. із займаної посади у зв'язку з призовом в ряди радянської армії (підстава - наказ №36 від 25.04.1982р.). Будь-яких інших відомостей або виправлень до трудової книжки, як це передбачено п. 2.6. Інструкції, не внесено. Відповідно до ст. 48 КЗпП Українитрудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. При цьому судом враховується, що оскільки позивач ніс військову службу по 26.04.1984р. (запис у трудовій книжці №3), а також те, що строк служби в армії становив 2 роки, то відповідно [PERSON] був призваний служити в армії з 26.04.1982р., у зв'язку з чим і був звільнений 26.04.1982р. із займаної посади. Відповідно до пункту 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Документи, зазначені в Порядку підтвердження наявного трудового стажу, у заявника і в архівних установах відсутні. Таким чином, заявник не має можливості встановити «наявний» стаж роботи в лікарні у спірний період на підставі Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637. Іншого порядку для позасудового встановлення факту трудових взаємовідносин діюче законодавство не передбачає. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наведений у ч.1 ст. 256 ЦПК, не є вичерпним. Згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту перебування у трудових відносинах здійснюється заявником для підтвердження трудового стажу та призначення пенсії за віком і в позасудовому порядку він це зробити не може. Таким чином, факти, що підлягають встановленню за цією заявою, мають юридичне значення, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав заявника. Встановлення фактів, про які йдеться у заяві, не пов'язується з подальшим вирішенням спору про право. У відповідності із п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 (із змінами та доповненнями на час розгляду справи) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. У зв'язку із вище наведеним заявник змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Враховуючи, що не встановлення факту належності правовстановлюючого документу потягне за собою порушення майнових прав заявника, а інший порядок встановлення даного факту законом не визначено, суд задовольняє заяву. На підставі викладеного, та

Outcome: approved