Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

У червні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ТОВ "Спеціалізоване агентство нерухомості "Вогні Оболоні", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві, про звільнення майна з-під арешту. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона є власником квартири [ADDRESS]. Позивач стверджувала, що 06.02.2003 року та 20.11.2003 року постановами державного виконавця ВДВС Мінського РУЮ у м. Києві було накладено арешт на все майно, що належить на праві власності [PERSON] Виконавче провадження відкрито в межах стягнення з позивача на користь ТОВ "Спеціалізоване агентство нерухомості "Вогні Оболоні" 1925,00 грн. винагороди за надані інформаційно-технічні і правові послуги по продажу квартири [ADDRESS] та 51,00 грн. державного мита. На даний час виконавчі провадження щодо [PERSON] у ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві не перебувають. Проте арешт з майна [PERSON] не знято. Посилаючись на вищезазначене та Закон України "Про виконавче провадження", позивач просила суд звільнити з-під арешту її майно, зокрема, і згадану квартиру. Представник позивача в судовому засідання позов своєї довірительки підтримав, просив суд його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки свого представника в судове засідання суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за відсутності свого представника відповідач до суду не подавав. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, третя особа про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки свого представника в судове засідання суд не повідомила. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до листа ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві від 29.04.2015 року на виконанні у останнього перебувало виконавче провадження щодо [PERSON] в 2003 році. В межах даного виконавчого провадження 06.02.2003 року та 20.11.2003 року державним виконавцем ВДВС Мінського РУЮ у м. Києві накладено арешт на все майно [PERSON] Однак, на даний час на виконанні у ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві виконавчі провадження стосовно боржника [PERSON] не перебувають (а.с.5,6). На даний час арешт з майна [PERSON] не знято. Умови і порядок виконання рішень судів у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовані Законом України "Про виконавче провадження" та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5. За приписами ч.1 ст.57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (п.3 ч.2 ст.57 Закону України "Про виконавче провадження"). З метою забезпечення виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14.06.2002 року державним виконавцем 06.02.2003 року та 20.11.2003 року винесено постанови, якими було накладено арешт на все майно, що належить на праві власності боржнику [PERSON], зокрема і на квартиру [ADDRESS] Відповідно до ст.50 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Згідно п.3.17 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав (ла), державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту з майна тощо). Таким чином, після завершення виконавчого провадження державний виконавець повинен скасовувати вжиті ним заходи примусового виконання рішення, в тому числі зняти арешт, накладений на майно боржника. Судом встановлено, що на даний час на виконанні у ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві виконавчі провадження стосовно боржника [PERSON] не перебувають, однак державним виконавцем не було знято арешт, накладений на майно боржника, зокрема, на квартиру [ADDRESS]. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність звільнити з-під арешту все нерухоме майно, що належить на праві власності [PERSON], в тому числі звільнити з-під арешту, накладеного постановами державного виконавця ВДВС Мінського РУЮ у м. Києві від 06.02.2003 року та 20.11.2003 року, квартиру [ADDRESS]. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України, ст.50, 57 Закону України "Про виконавче провадження", Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5 та,

Outcome: approved