Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому зазначила, що рішенням Коростенського міськрайонного суду №2-4687/10 від 24.11.2010 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з 28.09.2010 року і до її повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 17.10.2013 року у них народилася ще одна донька - [PERSON], яка перебуває на її утриманні. Вказаної суми аліментів не вистачає на забезпечення належного рівня життя обох дітей, тому рішенням суду просить збільшити розмір аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, шляхом стягнення з відповідача 1/3 частки всіх видів доходів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Позивач письмово повідомила про розгляд справи у її відсутності, в наданій суду заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судового виклику за місцем реєстрації та розміщенням оголошення про виклик на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (веб-адреса Коростенського міськрайонного суду Житомирської області krm.zt.court.gov.ua, Е-mail inbox@krm.zt.court.gov.ua). Ухвалу про відкриття провадження, копію позовної заяви з додатком отримав 04.01.2018 року. Будь-яких клопотань або заперечень з приводу предявлених вимог суду не подав. За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], батьком яких є [PERSON], що стверджується свідоцтвами про народження: серії І-ТП №134792 від 18.11.2003 року та серії І-ТП №205512 від 29.10.2013 року. Рішенням Коростенського міськрайонного суду №2-4687/10 від 24.11.2010 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з 28.09.2010 року і до її повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зі змісту позовної заяви слідує, що позивач фактично бажає за рішенням суду стягнути з відповідача аліменти ще на утримання доньки [PERSON], [INFO]. За змістом ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Згідно ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 2 ст.182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Внесення змін в ст.182 Сімейного кодексу України в частині збільшення мінімального розміру не є підставою для ухвалення нового судового рішення, оскільки, Пленум Верховного суду України в постанові від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розяснив, що розрахунок мінімального розміру аліментів стягуваних за виданими судами виконавчими листами аліментів на утримання неповнолітніх дітей, відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України, проводиться державним виконавцем в порядку виконання судових рішень. Отже, питання про зміну мінімального розміру аліментів, які вже стягуються на користь позивача за рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області у справі №2-4687/10 від 24.11.2010 року підлягає вирішенню державним виконавцем в провадженні якого перебуває виконавче провадження. Стаття 192 Сімейного Кодексу України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивач визначаючи предметом позову збільшення розміру аліментів фактично просить про їх зменшення в частині утримання доньки [PERSON]. При цьому не наводить обставин, які є підставою для зміни розміру аліментів, які стягується на утримання [PERSON], [INFO], з 1/4 частки доходу відповідача на 1/6 частку доходу останнього, у зв"язку з чим позовні вимоги в цій частині є необгрунтованими. Крім того, зазначена позивачем така зміна погіршить становище дитини, що суперечить положенням вищевказаної Конвенції. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно положень частини першої статті 3 Конвенції про права дитини, частини сьомої, восьмої статті 7 Сімейного Кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Враховуючи наведене підстави в частині зміни розміру аліментів, які стягуються на користь позивача рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області у справі №2-4687/10 від 24.11.2010 року, відсутні. За таких обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме в частині стягнення аліментів на користь позивача на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частки доходу відповідача, щомісячно. Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial