Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

12.12.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки [PERSON] та стягнення аліментів на її утримання в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно,починаючи з дати подання позову та до досягнення повноліття. Свій позов мотивує тим, що 02 листопада 2009 року був розірваний шлюб,який був укладений нею з відповідачем [PERSON]. Від даного шлюбу народилася [PERSON],[INFO], від виконання батьківських обов'язків відносно дочки усунувся,нотаріально оформив заяву про згоду на позбавлення його батьківських прав. Крім того,відповідач вихованням та забезпеченням дитини повністю, спільно не проживає,не цікавиться її навчанням, здоров'ям. Він є особою працездатного віку, але непрацює, має мінливий ,нерегулярний дохід. Інших утриманців немає,допомоги на утримання дочки не надає . 29.12.2018 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та залучено до участі в справі в якості третьої особиорган опіки і піклування Ратнівської районної державної адміністрації Волинської області. 24.01.2019 року постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні позивач позов підтримала,просить його задовольнити, заявила клопотання допитати малолітню дочку [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду. Будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило. Представник органу опіки і піклування Ратнівської районної державної адміністрації Волинської області підтримала позовні вимоги , просить їх задовольнити. Показала суду, що дійсно відповідач погодився на позбавлення його батьківських прав щодо дочки [PERSON] , що встановлено при вирішенні питання щодо підготовки позитивного висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дочки [PERSON]. Малолітня [PERSON] в присутності представника служби у справах дітей Ратнівської районної джержавної адміністрації Волинстької області Михальчук О.М., показали суду, що батько її вихованням та матеріальним забезпеченням не займається. Проживає із вітчимом, з яким гарні відносини. Ствердила, що батько не приїжджає, в телефонному режимі з нею не спілкується, подарунки не дарить.Згідна,щоб його позбавили батьківських прав щодо неї. Заслухавши позивача,представника органу опіки та піклування Ратнівської райдержадміністраці, малолітню дитину, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. У відповідності до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має право один із батьків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.9). Згідно довідок Самарівської сільської ради №151 від 10.12.2018 року, № 513,№515 від 24.10.2018 року, [PERSON],зареєстрована,проживає з матір'ю [PERSON], перебуває на її утриманні,а відповідач у вихованні та навчанні дочки участі не приймає,( а. с. 10,12,14). Відповідно до довідки НВК «ЗОШ І-ІІІ ступеня-дитячий садок» села Залухів, відповідач [PERSON] участі у вихованні та навчанні дочки не приймав ( а. с. 13). За приписами ч. 1, 2 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не бере участі у вихованні малолітньої дочки. Крім того, відповідач [PERSON] звернувся в органи нотаріату із заявою,в якій добровільно просив позбавити його батьківських прав,що стверджується копією заяви до приватного нотаріуса Турійського районного нотаріального округу Волинської області Гут В.П. від 31.01.2018 року №66 ( а. с. 11). Із висновків служби у справах дітей Ратнівської районної державної адміністрації від 11.05.2018 року,08.02.2019 року вбачається, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини малолітньої дитини [PERSON] (а.с. 29-31,43-45). Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач, свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками щодо виховання та розвитку дитини, а тому позовні вимоги, щодо позбавлення його батьківських прав є підставними та підлягають до задоволення. Крім того, згідно ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За приписами ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджується у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників з ким проживає дитина. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.1 ст. 184 СК України,суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Поряд з цим, за нормами ч.2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Судом встановлено, що відповідач непрацює, є особою працездатного віку , не має інших утриманців, має можливість працювати та отримувати дохід, а тому позовні вимоги щодо стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання дочки підлягають задоволенню. Отже, з відповідачіа слід стягувати аліменти у розмірі 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дітиною повноліття . Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] слід стягнути 1409 гривень 60 коп.( 704,80х2 ( вимоги про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів)= 1409,60) судового збору, в тому числі 704,80 грн. на користь держави за позовною вимогою позивачки про стягнення аліментів, так як вона звільнена від сплати судового збору при подачі позовної заяви та 704,80 грн. на користь позивачки за позовною вимогою про позбавлення батьківських прав . На підставі ст.ст.150, 164, 166, 180, 181, 182,183 СК України,

Outcome: approved