Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

10.06.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог вказує, що вона є власником будинку за адресою: м.Торецьк, вул. Рози Люксембург, буд.55. В будинку зареєстрований відповідач, який фактично не проживає в ньому з 2006 року. Вже тривалий час відповідач за місцем реєстрації не зявляється, про житло не піклується, за комунальні послуги не сплачує, його особисті речі в квартирі відсутні. Тому позивач просить в судовому порядку визнати відповідача таким, що втратив право користуватися житловим приміщення, для вирішення питання стосовно оплати комунальних послуг. Позивач надала заяву, де просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги, підтримує в повному обсязі. Відповідач надав заяву, де просив справу розглянути за його відсутності, проти позову не заперечував. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивач є власником будинку за адресою: м.Торецьк, вул. Рози Люксембург, буд.55 (а.с.8-10). В зазначеному будинку зареєстрований [PERSON] (а.с.5). З 2006 року відповідач за місцем реєстрації не проживає, про житло не піклується, за комунальні послуги не сплачує, його особисті речі в квартирі відсутні, що підтверджено актом вуличного комітету (а.с.6). Згідно ст.ст. 71,72 ЖК, особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності понад шість місяців у місці проживання. Судом встановлено, що реєстрація відповідача чинить перешкоди позивачу у володінні, користуванні та розпорядженні належним майном, протиправно обмежує її у здійсненні свого права власності, чим порушуються вимоги ч.1\~ст.321 ЦК України, якою передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Чинне цивільне законодавство не передбачає збереження права користування житлом за громадянами, які відчужили своє житло (за колишнім власником житла у разі його зміни). За таких умов, втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла. Згідно п. 34 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ від 07.02.2014 року №5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла.\~Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої\~статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Враховуючи вищевказане, маються всі підстави для визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: м.Торецьк, вул. Рози Люксембург, буд.55.

Outcome: approved