Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

13 лютого 2019 року [PERSON] в особі свого представника звернулася до суду з позов- ною заявою, в якій просила позбавити [PERSON] права користування квартирою, посилаючи- сь на наступне. Їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 28.10.2015 р. Крім неї, в квартирі зареє- стрована [PERSON] , колишня власниця, яка перед укладенням договору купівлі-продажу поо- біцяла знятись з реєстрації в квартирі, але не виконала свою обіцянку та виїхала у невідомому нап- рямку. Більше трьох років відповідач не мешкає в квартирі, під час останньої телефонної розмови добровільно знятися з реєстрації у її квартирі відмовилась без будь-яких поважних причин. Реєст- рація відповідача у належній їй квартирі порушує її право власника, а саме, право розпоряджатись майном на свій розсуд (право продати, подарувати, заставити будинок та інше). Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду сп- рави. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи була належним чином повідо- млена, відзиву на позов не подала. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження, у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами з ухваленням заочного рішення на під- ставі положень ст.ст.280-282 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників спра- ви чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за ві- дсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального тех- нічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Згідно копії паспорту серії [NUMBER] (а.с.3), [PERSON] народилася [INFO] у м. Татарбунари Одеської області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] Право власності позивача на квартиру № 3, розташовану за адресою: [ADDRESS] , підтверджується копіями: договору купівлі-продажу та витягу з Держа- вного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.10.2015 р. (а.с.5-6, 7). З копії домової книги для реєстрації громадян (а.с.8-10) вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Комісією виконкому Татарбунарської міської ради Одеської області в складі заступника міс- ького голови Лєсніченка О.В., начальника земельного відділу Катанова І.В. та головного спеціа- ліста-юриста Борденюка В.М . встановлено, що [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] , про що складено акт від 20.02.2019 р. (а.с.17). Відповідно до ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в су- довому порядку. За змістом ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійс- нює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряд- ження своїм майном. В силу ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можли- вість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про за- борону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Як передбачено ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця прожи- вання в Україні", зняття реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі, в тому числі, остаточного рішення суду - про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або помер- лою. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , а відповідач у справі, зареєстрована, але не прожи- ває більше трьох років у вказаному приміщенні. Реєстрація відповідача у будинку утворює переш- коди при здійсненні позивачем права користування, володіння, розпорядження житловим примі- щенням. Вирішити це питання у не судовому порядку позивач не має можливості тому, що відпо- відач добровільно не знялася з реєстраційного обліку в зазначеній квартирі та не бажає це робити самостійно. За таких обставин суд вважає можливим захистити права власника - усунути перешкоди у користуванні [PERSON] належною їй на праві приватної власності зазначеною квартирою шля- хом позбавлення відповідача права користуватися вказаною квартирою. Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем в сумі 768 грн. 40 коп., відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved