Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

05 лютого 2019 року позивач звернувся до Дружківського міського суду Донецької області з позовом до ТОВ «КОРГРАС» про визнання договору доручення недійсним та стягнення грошових коштів. В позові просить: визнати недійсним Договір №01550 від 19 січня 2019 року укладений між позивачем та ТОВ «КОРГРАС» ЄДРПОУ 41982861; Стягнути з ТОВ «КОРГРАС» (код ЄДРОПУ 41982861, р/р [NUMBER] в АС «Райффайзен Банк Аваль» у м.Київ, МФО 380805, юридична адреса: 02140, м.Київ, вул.Михайла Гришка, буд.3-А на його користь сплачені грошові кошти в розмірі 40000,00 грн. В обгрунтування позову вказав, що у січні 2019 року на веб-сайті OLX він побачив оголошення про продаж автомобілів 2014-2015 років випуску за цінами нижче ринкових. Він зацікавився пропозицією та звернувся за отримання інформації по вказаному в оголошенні телефону. В телефонному режимі йому було повідомлено, що офіс підприємства, що здійснює продаж авто, знаходиться в місті Харків по вул.Маліновського, 5. 19 січня 2019 року, він приїхав за вказаною адресою. В офісі, особа, яка представилася менеджером ТОВ «КОРГРАС» на ім`я [PERSON] , повідомила про те, що їх підприємство реалізує транспортні засоби, які перебувають на складах з залишків 2013-2015 років, тому ціна є дещо нижчою ніж ринкова. Самі автомобілі знаходяться на складі за межами міста Харкова. Він визначився, що буду купувати автомобіль ВАЗ Granta 2015 року випуску чорного кольору. Менеджер повідомила, що вибраний автомобіль буде коштувати 79000,00 грн. Для його придбання необхідно укласти Договір та оплатити обов`язковий платіж (аванс) у сумі 40000,00 грн., який входитиме у вартість автомобіля. Решту суми він буде сплачувати у розстрочку протягом трьох років. Менеджер взяла у нього документи для оформлення договору, та повідомила, що автомобіль буде доставлений в цей же день, протягом двох годин після оплати авансу. В офісі він підписав договір №01005 від 19 січня 2019 року. В той же день, він здійснив оплату у сумі 40000,00 грн. Після оплати, він повідомив менеджера для з`ясування порядку отримання автомобіля. Йому повідомили, що кошти ще не надійшли на рахунок підприємства та запропонували почекати до наступного робочого дня. 21 січня 2019 року йому ніхто не зателефонував. Він сам подзвонив до підприємства, де йому повідомили, що кошти надійшли та автомобіль буде доставлений 22 січня 2019 року. У вказаний день автомобіль ніхто не доставив. Після чого він намагався зв`язатися із представниками ТОВ «КОРГРАС» однак телефони зазначені у Договорі були вимкнені. До цього часу зв`язатися з відповідачем він не може. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. До суду надав заяву про розгляд справи без його участі, на позові наполягає. Представник відповідача ТОВ «КОРГРАС» до суду не з`явився, виклик відповідача здійснювався шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Дружківського міського суду Донецької області (http:// court.gov.ua/fair). Враховуючи, що причина неявки відповідачів є неповажною, відзив не надано, у справі є наявні дані про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим відповідно до ст. 280 ЦПК України, розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановивши і факти та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступних висновків, виходячі з наступного. Статтею 4 ЦПК України, передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч.1 ст.640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідно до ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положеннями ст.903 ЦК України, визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 907 ЦК України, визначено, що договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. 19 січня 2019 року між товариством з обмеженою відповідальністю «КОРГРАС» (виконавець) та [PERSON] (клієнт) було укладено договір №01005 (далі-договір), відповідно до п. 4 «Загальні положення», за умовами даного Договору клієнт надає виконавцю доручення на пошук нового автомобіля або такого, що був у використанні у відповідності до характеристик, які викладені в анкеті-заявника та забезпечує фінансування виконавця щодо пошуку автомобіля. В свою чергу, виконавець зобов`язаний надати весь спектр послуг щодо пошуку баз продажу автомобілів, здійснення моніторінгу цін та пропозицій, які можуть влаштувати Клієнта здійснити первірку продавця автомобіля та самого автомобіля, надати клієнту відомості про перевірку, проконсультувати клієнта про порядок придбання автомобіля, проконсультувати клієнт про порядок придбання автомобіля, підготоувати всі необхідні договори та інші документи, необхідні для процесу придбання автомобіля. Відповідно до п. 7 Договору, клієнт протягом однієї доби з дня підписання цього Договору оплачує послуги виконавця в розмірі 40000,00 грн. Згідно з копією квитанції від 19 січня 2019 року №0.0.1244247627.1, позивач сплатив на користь ТОВ «КОРГРАС» оплату за товар згідно договору від 19 січня 2019 року у розмірі 40000,00 грн. Абзацем 2 розділу 8 Договору передбачено обов`язок виконавця своєчасно та якісно надати послуги. Відповідно до абзц. 2 розділу 7 Договору, клієнт протягом однієї доби з дня підписання цього Договору оплачує послуги виконавця в розмір 40000,00 грн. Розділ 6 Договору передбачає можливість виконавця відмовитись від договору у випадку відсутності оплати його послуг з боку клієнта на умовах цього договору. Умови і строки оплати визначені розділом 7. Для клієнта також розділом 6 визначена можливість відмовитись якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за Договором або виконував роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Умов повернення винагороди виконавця у разі не виконання ним своїх обов`язків Договором не передбачено. Відповідно до ст. 21 Закону України "Про захист прав споживачів" права позивача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач. В укладеному договорі, наслідки його розірвання, в тому числі і за ініціативою виконавця, передбачають утримання на користь останнього всієї суми сплаченої винагороди, водночас будь-яка відповідальність відповідача, за порушення умов договору відсутня, оскільки умови настання такої відповідальності не визначені. При цьому, договором жодним чином не встановлено термін, протягом якого виконавець зобов`язаний виконати умови договору. Проте, містить визначений строк для клієнта. Таким чином, відповідач в договорі надав собі можливість не повертати кошти сплачені споживачем його послуг у разі розірвання договору як за ініціативою споживача послуг так і за ініціативою відповідача, а також звільнив себе від будь-яких негативних наслідків. Такі положення договору призводять до істотного дисбалансу прав та обов`язків його сторін, порушують принцип добросовісності, а також завдають шкоди споживачеві, а тому в силу положень частин 1, 2, п. п. 2 - 4, 11-13 ч.3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» такі умови є несправедливими для позивача та відповідно до ч. 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» підлягають визнанню недійсними. Оскільки визнання недійсними вказаних умов договору, зумовить і зміну інших, взаємопов`язаних з ними положень договору, відповідно до положень ч. 6 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», ч.1, 3 ст.203, ч. З ст.215 ЦК України, оспорюваний договір має бути визнаний недійсним в цілому. Статтею 18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено підстави визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про: виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов`язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов`язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника); встановлення жорстких обов`язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв`язку з розірванням або невиконанням ним договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права не повертати кошти на оплату ненаданої продукції у разі розірвання договору з ініціативи продавця (виконавця, виробника); установлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати характеристики продукції, що є предметом договору; визначення ціни товару на момент його поставки споживачеві або надання продавцю (виконавцю, виробнику) можливості збільшувати ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору. Суд встановив, що позивач звертався до ТОВ «КОРГРАС» з вимогою зробити повернення сплачених грошових коштів у розмірі 40000,00 грн, які були сплачені ним за договором № 01005 від 19 січня 2019 року. Однак, відповідач на звернення позивача відповіді не надав. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. За змістом ч.2 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Відповідно до ч.3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Як зазначено в ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Стосовно підстав для визнання спірного договору недійсним, а саме щодо несправедливих умов, які містяться в ньому, то суд зазначає наступне. Стаття 18 Закону України «Про захист прав споживачів» містить самостійні підстави для визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача. Визначення поняття «несправедливі умови договору» закріплено в ч. 2 ст. 18 цього Закону. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу. З огляду на викладене, суд вважає, що існують правові підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання недійсним договору №01005 від 19 січня 2019 року та в частині стягнення з відповідача ТОВ «КОРГРАС» грошову винагороду у розмірі 40000,00 грн. Ухвалою суду при відкритті провадження по справі позивач був звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви. Отже, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача ТОВ «КОРГРАС» на користь держави має бути стягнуто судовий збір на загальну суму 1536,80 грн. (768,40 грн. +768,40 грн.). На підставі ст.. 12, 13, 76-80, 137, 247 ч.2, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, , суд,

Outcome: approved