Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

11.05.2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Південна Товарна Біржа , в якій просила визнати дійсним договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] , який був укладений на Південній Товарній Біржі 18.12.1995 року за №3282 та зареєстрований в Комунальному підприємстві "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації" 02.02.1996 року за №17969 та визначити, що частки [PERSON] [PERSON] , [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] є рівними і складають по 1/3 частині. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 18.12.1995 року на Південній Товарній Біржі між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] був укладений договір №3282 купівлі-проважу нерухомого майна, у відповідності до якого, [PERSON] продала, а [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] купили квартиру за адресою: [ADDRESS] . Відбулося повне виконання умов договору: продавцем отримано до підписання договору грошові кошти на вказану квартиру, що підтверджується п. 5 договору; квартира, що вказана в договорі, передана покупцям і зареєстрована на їх ім`я у ММБТІ 02.02.1996 року за №17969. [INFO] померла [PERSON] , після якої відкрилась спадщина на 1/3 частину квартири [ADDRESS] . 14.05.2021 року ухвалою судді було відкрито провадження по даній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явились, надала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явились, надала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги визнає та просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного. Судом встановлено, що 18.12.1995 року на Південній Товарній Біржі між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] був укладений договір №3282 купівлі-проважу нерухомого майна, у відповідності до якого, [PERSON] продала, а [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] купили квартиру за адресою: [ADDRESS] . Відбулося повне виконання умов договору: продавцем отримано до підписання договору грошові кошти на вказану квартиру, що підтверджується п. 5 договору; квартира, що вказана в договорі, передана покупцям і зареєстрована на їх ім`я у ММБТІ 02.02.1996 року за №17969, яка складається з двох житлових кімнат загальною площею 43,0 кв.м, житловою 27,7 кв.м. Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18.03.2020 року, [INFO] померла [PERSON] , [INFO] . 13.04.2021 року [PERSON] , постановою нотаріуса було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері на спірну квартиру. Враховуючи, що договір купівлі-продажу був укладений у 1995 році, тобто до набрання чинності новим ЦК України, до зазначених правовідносин застосовуються норми ЦК України в редакції 1963 року. Приписамист. 224 ЦК УРСРвстановлено, що за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ізст. 225 ЦК УРСР, право продажу майна, крім випадків примусового продажу, належить власникові. За змістом ч. 1ст. 227 ЦК УРСР, чинного на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу квартири повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу). Статтею 47 ЦК УРСР була передбачена обов`язковість нотаріальної форми угоди і наслідки недотримання такої форми. Частиною 2 цієї статті встановлено, що у разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. При цьому, вказана норма може застосовуватись лише за наявності таких необхідних умов: одна зі сторін має повністю або частково виконати угоду; інша сторона має ухилятись від нотаріального оформлення угоди; має існувати вимога сторони, яка виконала свої обов`язки. Відсутність хоча б однієї з цих умов унеможливлює визнання договору купівлі-продажу житла з недотриманням нотаріальної форми дійсним. Разом з тим, згідно із ч. 2ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. На час укладання договору купівлі-продажу квартири сторони цього договору ухилились від його нотаріального посвідчення, а на даний час визнання такого договору дійсним можливе лише в судовому порядку. Позивач звертаючись до суду також просила про визначення частки у праві спільної сумісної власності, а саме визначити, що частки співвласників [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у спільній сумісній власності квартиру [ADDRESS] є рівними і складають по 1/3 частки за кожним. Оскільки, у зв`язку з тим, що частки співвласників квартири не визначені, позивач не зможе зареєструвати належну їй частку майна, розпорядитися нею на власний розсуд, успадкувати частку у майні після смерті матері. Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються нам спільно. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що випливають з права учасника спільної сумісної власності на виділення частки у спільному майні, при цьому частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності згідно із ст. 370 ЦК України вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється (ст. 372 ЦК УКраїни). Тобто, із даної норми Закону вбачається, що домовленості між позивачкою та співвласниками квартири не було, а також у зв`язку зі смертю одного зі співвласників, можливо вважати що частки, є рівними та становлять по 1/3 частині кожному співвласнику. Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Південна Товарна Біржа про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визначення часток у спільній сумісній власності підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved