Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди батька та дозволу на виготовлення проїздного документу для виїзду дитини за кордон. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що батько дитини участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, участі у вихованні не приймає, зустрічей уникає, на телефонні дзвінки не відповідає. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, в судовому засіданні повідомила, що проїзний документ для виїзду дитини за кордон вже виготовлено. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Зі згоди позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Представник третьої особи просила позов задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] (а.с 8). [INFO] народився [PERSON], батьком якого є [PERSON], а матір'ю - [PERSON] (а.с. 9). Позивач має на меті вивезти неповнолітнього [PERSON]. на відпочинок та оздоровлення до Арабської Республіки Єгипет в період з 10.04.2016 року по 20.06.2016 року. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є мамою позивача, що відповідач зник більше року назад, участі у вихованні дитини не приймає, згоди на виїзд дитини за кордон не надає, матеріально сім'ї не допомагає. Відповідно до п.3 ч.3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і порядок розв'язання спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України" від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ. Згідно ст. 3 зазначеного Закону перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється при пред'явленні одного з документів, вказаних в ст. 2 цього Закону. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до п. 3 "Правил перетинання державного кордону громадянами України", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57, перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюється лише за згодою обох батьків та в їх супроводі. Згідно із п. 1 п. 4 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску. Відповідно до п. 2 п. 4 Цих Правил, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків можливий у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину. У відповідності до ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року - держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки виїзд дитини за кордон відповідає інтересам дитини, за своєю метою має сприяти загальному розвитку дитини, в той же час відповідач не надає згоду на виїзд дитини за кордон, що в розрізі даних правовідносин порушує права та інтереси неповнолітньої дитини. Відповідно до ст. ст. 212-214 ЦПК України та з урахуванням п. 1 п. 4 «Правил перетинання державного кордону громадянами України» суд повинен зазначити в рішенні назву держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі. Відповідач такого дозволу на виїзд дитини за кордон не надавав. Оскільки проїзний документ для дитини вже виготовлено, позовні вимоги слід задовольнити частково, крім того, позивач просила надати їй дозвіл з 10.04.2016 року, однак такий час минув, тому суд вважає за необхідне встановити датою надання дозволу 14.04.2016 року Крім того з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати за подання позову у сумі 551,20 грн.

Outcome: partial