Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

11.11.2015 р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на наступне. Відповідно до договору купівлі-продажу №5325 від 29.07.1999 р., посвідченого Херсонською Товарною біржею «Ізумруд» [PERSON] є власником домоволодіння за адресою:м.Херсон, с.Жовтневе, буд.55. Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 11.03.2013 р., яке було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 24.05.2013р., був задоволений позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], яким визнано недійсним договір купівлі-продажу будинку №55 в с.Жовтневе м. Херсона, укладений 29.07.1999 р. між [PERSON] та позивачем та визнано право власності на зазначений будинок за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 23.09.2004 р. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.10.2013 р. рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 11.03.2013 р, ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 24.05.2013р. скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Херсона від 25.11.2013 р. позовну заяву [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа Херсонська Товарна біржа «Ізумруд», Перша Херсонська державна нотаріальна контора про визнання договору недійсним та визнання права власності було залишено без розгляду з підстав неявки позивача. Однак, 10.06.2013р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу будинку №55 в с.Жовтневе м. Херсона, який позивач просить визнати недійсним на підставі ст.. 215, 203 ЦК України. Крім цього, з урахуванням уточнення позовних вимог просить суд витребувати у добросовісного набувача - [PERSON] житловий будинок та земельну ділянку за адресою:м.Херсон, с.Жовтневе, буд.55 та скасувати в Державному реєстрі рішення про державну реєстрацію речових прав [PERSON] на зазначене домоволодіння та земельну ділянку. Представник позивача у судовому засіданні не зявився, надав заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі та третя особа - нотаріус Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявились про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору купівлі-продажу №5325 від 29.07.1999 р., посвідченого Херсонською Товарною біржею «Ізумруд» [PERSON] продав, а [PERSON] купив домоволодіння з закріпленою земельною ділянкою площею 612 кв. м. за адресою:м.Херсон, с.Жовтневе, буд.55. Відповідно до рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 11.03.2013 р., яке було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 24.05.2013р., був задоволений позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], яким визнано недійсним договір купівлі-продажу будинку №55 в с.Жовтневе м. Херсона, укладений 29.07.1999 р. між [PERSON] та позивачем та визнано право власності на зазначений будинок за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 23.09.2004 р. Судом встановлено, що 10.06.2013р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу будинку №55 в с.Жовтневе м. Херсона. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.10.2013 р. рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 11.03.2013 р, ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 24.05.2013р. скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Херсона від 25.11.2013 р. позовну заяву [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа Херсонська Товарна біржа «Ізумруд», Перша Херсонська державна нотаріальна контора про визнання договору недійсним та визнання права власності було залишено без розгляду з підстав неявки позивача. Отже, право власності на будинок та земельну ділянку на час укладання оспорюваного договору купівлі-продажу не було набуто відповідачем [PERSON] з передбачених законом підстав, як того вимагає ст. 328 ЦК України, тому їй не належали і права власника, в тому числі передбачене ст. 317 ч.1 ЦК України право розпорядження майном. З моменту залишення позовної заяви без розгляду і як, насідок, відсутність судового рішення про визнання права власності за відповідачем-1, втрачаються ті правові наслідки, які з них випливали. Стаття 3 ЦПК України надає особі право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ч.1, ч.3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним, підставою для чого є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст.203 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст.388 ЦК України якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Відповідно до ч.2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. За встановлених обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved