Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку порядку спадкування за заповітом. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що її батькові [PERSON] належала на праві власності земельна частка (пай) площею 52,99 умовних кадастрових гектарів, яка знаходиться в колективній власності СС "Прикарпаття" c.Бортники Тлумацького району Івано-Франківської області, виділена на підставі рішення Тлумацької РДА від 08.06.1999 року за №296 у відповідності із сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ІФ №0076883, виданий 07 жовтня 2020 року та зареєстрований 11 листопада 2020 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №287. [INFO] батько [PERSON] помер. Після смерті батька відкрилася спадщина на все належне йому на день смерті майно. 06.07.1999 року останній посвідчив заповіт, згідно якого заповів все належне йому на день смерті майно позивачу. Остання вступила в управління спадковим майном батька і бажає оформити спадщину. Від її імені, по довіреності, звернулася до державного нотаріуса Васильєвої Н.М., Тлумацької нотаріальної контори Івано-Франківської області, її онука [PERSON] , для оформлення спадщини та видачі свідоцтва про на спадщину за заповітом, однак їй було відмовлено у видачі такого документу на вище зазначену земельну частку (пай) по причині видачі зазначеного сертифікату після смерті батька [PERSON] , тобто [INFO] . На підставі вищенаведеного просить в судовому порядку визнати за нею право власності на вище зазначену земельну частку (пай) розміром 52,99 умовних кадастрових гектарів. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак у позовній заяві просила розгляд справи провести у її відсутності. Представник відповідача - Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився. Від нього надійшла заява через канцелярію суду, в якій він просив розглядати справу у його відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. 01.02.2021 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0076883 від 07.10.2020 року, зареєстрованого 11.11.2020 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 287, [PERSON] належало право на земельну частку (пай), розміром 52,99 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться у землі, яка перебуває у колективній власності СС "Прикарпаття", що в с.Бортники Тлумацького району Івано-Франківської області, виділена на підставі рішення Тлумацької районної державної адміністрації від 08.06.1999 року за № 296 (а.с.5). [PERSON] народилася [INFO] і її батьком є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 10). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища " [PERSON] ", 20.07.1966 року остання зареєструвала шлюб з [PERSON] , та їй після державної реєстрації шлюбу було присвоєно шлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с.12). 04.08.2000 року шлюб між чоловіком [PERSON] та дружиною [PERSON] було розірвано, після державної реєстрації розірвання шлюбу останній присвоєно прізвище " [PERSON] ", що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 09.12.2020 року (а.с. 11). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8). Згідно ст. 548 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця [PERSON] , для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном та подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Абз. 3 п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" встановлено, що на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, в тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Після смерті [PERSON] , позивач [PERSON] прийняла спадщину за законом, оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном, а саме спірною земельною часткою (паєм). Ще за життя [PERSON] посвідчив на ім`я дочки [PERSON] заповіт, яким заповів їй все належне йому на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 06.07.1999 року (а.с. 7). Згідно копії спадкової справи № 325/2009 від 27.05.2009 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківсьої області після смерті [PERSON] (а.с. 25-48), позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті батька [PERSON] , яка прийняла спадщину, а також отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, успадкувавши інше спадкове майно на своє ім`я. Інших спадкоємців в порядку спадкування за заповітом чи законом немає. На момент звернення до суду позивач правомірно претендує на право на земельну частку (пай) розміром 52,99 умовних кадастрових гектарів, згідно сертифікату серії ІФ № 0076883 від 07.10.2020 року, в порядку спадкування за заповітом після померлого батька [PERSON] . В нотаріальному порядку позивачу відмовлено в оформленні спадщини за заповітом на земельну частку (пай) у зв`язку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) був виданий після смерті [PERSON] , що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, прийнятою державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Васильєвою Н.М. № 661/02-31 від 27.11.2020 року (а.с. 9). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає, що позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору з державного бюджету, сплаченого нею при поданні позову, а саме 454 грн. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст. 392 ЦК України,

Outcome: approved