Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

Позивач звернулася з позовом в якому просить суд зобов'язати Рівненську обласну державну адміністрацію переукласти Договір оренди землі від 04 серпня 2009 року, укладений із [PERSON], який помер [INFO], з нею, як спадкоємицею останнього. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] помер її батько [PERSON]. Вона є спадкоємцем по закону першої черги, як дочка спадкодавця. Спадщину вона прийняла своєчасно. 04 серпня 2009 року спадкодавцем було укладено договір оренди землі згідно якого йому було передано в довгострокову оренду терміном на 20 років земельну ділянку водного фонду (ставок) для риборозведення площею 0,5027 га. Відповідно вона набула право на оренду земельної ділянки. Проте, відповідач відмовляється переоформити договір оренди в зв'язку з тим, що вказана земельна ділянка (земельна ділянка разом з водним об'єктом за межами с.Дермань Перша, Здолбунівського району) входить до складу регіонального ландшафтного парку «Дермансько - Мостівський". Вважає таку відмову протиправною, оскільки вона суперечить вимогам ст.7 Закону України «Про оренду землі». Крім того, природний заповідник створювався без вилучення земельних ділянок і на даний час його межі не визначені і не встановлені. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав повністю та просить задовільнити їх. Представник відповідача позов не визнав та пояснив суду, що спірна земельна ділянка разом з водним об'єктом входить до складу регіонального ландшафтного парку «Дерманський - Мостівський» і відповідно до ст.51 Водного кодексу України не підлягає для передачі у користування на умовах оренди для рибогосподарських потреб. Доказом того, що спірна земельна ділянка належить до природно-заповідного фонду Регіонального ландшафтного парку «Дермансько-Мостівський» підтверджується довідкою департаменту екології та природних ресурсів Рівненської ОДА. Просить суд в позові відмовити. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. 04 серпня 2009 року між Здолбунівською районною державною адміністрацією Рівненської області та [PERSON] було укладено договір оренди землі. Відповідно до п.1 Договору орендодавець надає, а орендар приймає в довгострокову оренду землі водного фонду (ставок) для риборозведення. Згідно п.2 Договору в оренду передається земельна ділянка водного фонду загальною площею 0,5027 га. строком на 20 років. Відповідно акту здачі-приймання земель водного фонду (ставок) від 04 серпня 2009 року орендодавець здав, а орендар прийняв в оренду терміном на 20 років землі водного фонду (ставок), за межами с.Дермань Перший Дерманської Першої сільської ради. [INFO] [PERSON] помер. На момент смерті орендаря [PERSON] договір оренди земельної ділянки був чинний. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 40 Договору оренди передбачено, що право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи - орендаря переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом з орендарем. Позивачка є спадкоємцем першої черги за законом. Спадщину вона прийняла своєчасно що стверджується, виданим 22.09.2015р. приватним нотаріусом Здолбунівського районного нотаріального округу Бондаренко О.В свідоцтвом про право на спадщину за законом, зареєстрованим в реєстрі за № 901. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.7 Закону України «Про оренду землі» Право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи-орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців - до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам Земельного кодексу України та цього Закону. За таких обставин позивачка набула прав та обов'язків орендаря за спірним договором. Покликання відповідача на те, що оскільки спірна земельна ділянка разом з водним об'єктом входить до складу регіонального ландшафтного парку «Дерманський - Мостівський», то відповідно до ст.51 Водного кодексу України не підлягає для передачі у користування на умовах оренди для рибогосподарських потреб є безпідставним Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. З 01.07.2013 року набрав чинності Закон України «Про аквакультуру», відповідно до прикінцевих положень якого статтю 51 Водного кодексу України, викладено у новій редакції і встановлено заборону передачі у користування на умовах оренди для рибогосподарських потреб водних об'єктів, що розташовані в межах територій та об'єктів, що перебувають під охороною відповідно до Закону України "Про природно-заповідний фонд України". Спірний же договір оренди був укладений 04 серпня 2009 року, тобто до встановлення зазначеного обмеження, яке в даному випадку не може бути застосоване до даних правовідносин. Крім того, слід зазначити, що будь-яких належних доказів про затвердження та встановлення меж регіонального ландшафтного парку «Дермансько - Мостівський» суду не надано. Також, регіональний ландшафтний парк «Дермансько - Мостівський» створювався без вилучення земельних ділянок, які він займає. За таких обставин суд вважає, що відмова відповідача Рівненської обласної державної адміністрації в переукладенні договору оренди є протиправною.

Outcome: approved