Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

11.11.2019 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 1/3 до ј частки, щомісячно, з моменту набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтований тим, на підставі рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15.03.2012 року з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач зазначає, що на даний час він втратив роботу, і останнім часом має проблеми зі здоров`ям. Крім того, вказує, що з часу стягнення з нього аліментів, змінився його сімейний стан, так як він перебуває у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з [PERSON] не працює, отримує пенсію по інвалідності. Також з ними проживає син [PERSON] [PERSON] , 2003 р.н., студент 1 курсу денного відділення ДВНЗ «Мелітопольський промислово-економічний коледж». Крім того, позивач надає матеріальну допомогу своїй матері [PERSON] , [INFO] , яка також має проблеми зі здоров`ям, і її пенсії не вистачає на лікування та інші витрати. Враховуючи, що змінились обставини, які впливають на розмір аліментів, то зменшення їх розміру є обґрунтованим. Ухвалою судді від 06.12.2019 року відкрито спрощене позовне провадження, і призначено розгляд по суті на 24.12.2019 року. В судове засідання, призначене 24.12.2019 року, сторони не з`явилися. Від позивача та представника позивача адвоката Яцуренко О.А. до суду надійшли заяви про відкладення слухання справи у зв`язку зі зайнятістю адвоката в іншому процесі. Судове засідання відкладено на 28.02.2020 року. В судове засідання, призначене 28.02.2020 року, сторони не з`явилися. Від відповідачки до суду надійшла заява про відкладення слухання справи у зв`язку з сімейними обставинами. Судове засідання відкладено на 01.04.2020 року. В судове засідання, призначене 01.04.2020 року, сторони не з`явилися. Від відповідачки до суду надійшла заява про відкладення слухання справи у зв`язку з запровадженням на території України карантину. Судове засідання відкладено на 28.04.2020 року. В судове засідання, призначене 28.04.2020 року, сторони не з`явилися. Від відповідачки до суду надійшла заява про відкладення слухання справи у зв`язку з запровадженням на території України карантину. Судове засідання відкладено на 26.05.2020 року. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, від нього до суду надійшло клопотання про слухання справи за його відсутності. Просить задовольнити його позов та зменшити розмір аліментів. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з`явилася з невідомої причини, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Про поважні причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило, тому суд визнає її неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за її відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Під час розгляду справи судом встановлено, що на підставі рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12.03.2012 року з позивача на користь відповідача [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно /а.с.22/. Згідно з довідкою голови квартального комітету від 21.10.2019 р., позивач проживає по [ADDRESS] , разом з [PERSON] 1981 р.н. і [PERSON] 2003 р.н. /а.с.24/ Згідно з копією трудової книжки позивача, 24.03.2016 року він був звільнений з роботи за власним бажанням /а.с.25/. Відповідно до копії медичної довідки, позивач [PERSON] звертався до лікаря 09.08.2019 року, було призначено лікування на 10 днів /а.с. 26/. Будь-яких інших документів про стан здоров`я позивача суду не надано. Як свідчать медичні довідки /а.с. 13, 17/, мати позивача - [PERSON] , перебувала на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні в м. Мелітополі в листопаді 2018 року. Будь-яких інших документів про стан здоров`я матері позивача, зокрема, на даний час, суду не надано. Згідно з довідкою ГУ ПФУ в Запорізькій області від 27.09.2019 року, [PERSON] отримувала пенсію по інвалідності з 18.01.2017 по 31.01.2018. Виплата пенсії припинена з 01.02.2018 у зв`язку із закінченням довідки МСЕК /а.с. 31/. Відповідно до копії трудової книжки, [PERSON] звільнена з роботи за угодою сторін 20.09.2019 р. /а.с. 27-30/. Згідно з довідкою № 175 від 21.10.2019 р., [PERSON] навчається на першому курсі денного відділення ДВНЗ «Мелітопольський промислово-економічний коледж». Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує, що відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (Частина друга статті 182 в редакції Законів № 2901-IV від 22.09.2005, № 2037-VIII від 17.05.2017). У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, дітей віком до 6 років з 1 січня 2020 року складає 1 779 гривень. Як свідчать досліджені судом докази, після стягнення аліментів з позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у позивача з`явилась інша сім`я, він має на утриманні непрацездатну маму, втратив роботу, має проблеми зі здоров`ям, що на думку суду свідчить про зміну сімейного і матеріального стану, та є підставою для зменшення розміру аліментів. Отже, позивач надав суду належні і допустимі докази зміни свого сімейного і матеріального стану, що у відповідності до ст.192 СК України є підставою для зменшення розміру вже стягнутих аліментів. Також, при визначенні розміру аліментів, суд виходить з того, що сторони в рівних частках повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне їх утримання. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства"\~визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. З огляду на викладене, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, повного та всебічного розвитку, враховуючи матеріальний та сімейний стан платника аліментів та одержувача аліментів, суд дійшов висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку,\~до досягнення дитиною повноліття. Також, згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, судовий збір судом покладається на відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved