Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] року помер її чоловік - [PERSON], якому за життя на праві власності належала квартира [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21 березня 1994 року, яке було видане органом приватизації в/о «Десна». Після смерті її чоловіка відкрилась спадщина і спадкоємцями за законом першої черги є позивачка, донька спадкодавця від першого шлюбу - [PERSON], та батьки померлого - [PERSON] та [PERSON]. На день відкриття спадщини разом з ним були зареєстровані позивачка та відповідачка по справі [PERSON], що підтверджується копією відповідної довідки, а тому вони відповідно до статті 1268 ч.3 ЦК України є такими, що прийняли спадщину. Інші спадкоємці - мати померлого [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Шосткинського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про відмову від прийняття спадщини на користь позивачки, а батько померлого [PERSON] -звернувся до цього ж нотаріуса з заявою про відмову від прийняття спадщини на користь відповідачки [PERSON] Після спливу шестимісячного строку, з моменту відкриття спадщини, вона звернулась до приватного нотаріуса Шосткинського міського нотаріального округу [PERSON] з питанням отримання Свідоцтва про право на спадщину на спірну квартиру, але отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії. Сама ж відмова у видачі Свідоцтва про право на спадщину на спірну квартиру ґрунтувалась на тому, що спадкодавцем за життя не було зареєстроване Свідоцтво про право власності на квартиру, у відповідному реєстраційному органі, про що свідчить відсутність реєстрації права власності в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно, а без цього відповідно до п.п.4.14, 4.15, 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5, зазначена нотаріальна дія не може бути вчинена. Виходячи з усього вищевикладеного, вона є спадкоємцем, яка прийняла спадщину що відкрилась по смерті її чоловіка, але оформити прийняття спадщини у вигляді квартири не має можливості по причині відсутності реєстрації права власності на спадкову квартиру на ім'я спадкодавця. Згідно переліку правовстановлюючих документів на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об"єкти нерухомості, визначеному статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», таким документом може бути рішення суду, а тому вона звернулась до суду з даною позовною заявою. Крім цього, вона вважає, що відповідачка по справі [PERSON] має бути позбавлена права на спадкування спадщини свого батька у зв'язку з наступним: Відповідно до частини 5 та 6 статті 1224 Цивільного кодексу України за рішенням суду особа може бути усунена від права спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу був у безпорадному стані. З 2005 року її чоловікові було встановлено 3 групу інвалідності загального захворювання по причині часткової ампутації пальців на нозі. В 2012 році [PERSON] був поставлений діагноз онкологічного захворювання, а саме злоякісна пухлина гортаноглотки. По причині цього, він з 2012 року майже кожні місяць через два перебував на лікуванні то в Шосткинській ЦРЛ, то в Сумському обласному онкологічному диспансері. Це вимагало від їхньої сім'ї значних матеріальних трат, та фізичного навантаження, адже [PERSON] був вимушений проходити курси хіміотерапії, що є в комплексі дуже коштовним лікуванням. Останні ж чотири місяці він взагалі не пересувався і позивачка була вимушена і сама увесь час доглядати за ним (в той час коли була не на роботі), прохати про це свого сина, сусідів і т.д. Крім цього, вона увесь час супроводжувала чоловіка на лікування до м.Суми і в зворотному напрямку. Відповідачка ж по справі [PERSON] взагалі жодної допомоги їй не надавала, мешкала в місті Києві, приїздила до батька лише раз на кілька місяців і то для того щоб взяти коштів (хоча він їх дуже потребував на лікування). Навіть за деякий час до смерті батька відповідачка разом зі своїм чоловіком придбали нове коштовне авто, замість того, щоб допомогти батьку ліками та фінансово на утримання та транспортування. Чоловік же постійно прохав відповідачку знятись з реєстрації з його квартири, так як вони були вимушені витрачати кошти на оплату її частини комунальних платежів, а оформити субсидію не мали змоги по причині великої за розміром заробітної плати у відповідачки (банківський працівник). Зекономлені кошти можливо б було витратити на купівлю ліків та курси хіміотерапії, а не на оплату частки квартплатежів відповідачки. Після смерті чоловіка вона сама здійснила його поховання та провела поминальні обряди, відповідачка жодної участі в цьому не приймала і ніякого бажання робити це не проявляла. Тобто в даному випадку присутній той факт, що відповідачка добре знала про стан здоров'я свого батька і найважливіше про те, що останні три-чотири місяці свого життя він потребував стороннього нагляду, як тяжко хворий, але ніякого піклування щодо останнього відповідачка не проявляла, станом здоров'я не цікавилась, ні фізичної, ні моральної, ані матеріальної допомоги не пропонувала та не надавала, хоча [PERSON] потребував такої допомоги, адже останні місяці свого життя був в безпорадному стані. Тому просила суд, установити факт володіння та належності перепланованої двокімнатної квартири [ADDRESS], житловою площею 24,2 м.кв. на праві власності [PERSON], померлому [INFO] року/ Усунути [PERSON] від права на спадкування спадщини, що відкрилась після смерті її чоловіка [PERSON], померлого [INFO] року та визнати за нею право власності в порядку успадкування за законом на переплановану двокімнатну квартиру[ADDRESS]. Стягнути з відповідачки на її користь 1770,20 грн. судового збору, 760 грн. витрат на проведення судової експертизи та 2400 грн. витрат на правову допомогу ( а. с. 1-5, 123-127, 165,182-183). Відповідачка [PERSON] звернулась з зустрічною позовною заявою до виконкому Шосткинської міської ради, [PERSON] про встановлення факту належності на праві власності квартири померлому, визнання права власності на 1/2 частку квартири в порядку успадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року помер її батько - [PERSON]. За своє життя [PERSON] мав на праві приватної власності квартиру [ADDRESS], згідно Свідоцтва про право власності на житло від 21.03.1994 року, виданого органом приватизації - в/о «Десна», що підтверджується копією даного свідоцтва, доданого до цієї позовної заяви. [PERSON] була зареєстрована з 30.07.2010 року зі своїм батьком [PERSON] в квартирі [ADDRESS], й по цей час зареєстрована в указаній квартирі, що підтверджується копією довідки ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» від 31.03.2014р. № 101, а тому відповідно до ст.1268 ч.З ЦК України є такою, що прийняла спадщину. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS], що належала йому на праві власності. Після смерті спадкодавця, вона в шестимісячний строк, визначений законодавством України, звернулась до приватного нотаріуса Шосткинського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого батька [PERSON] Її заява була зареєстрована, заведена спадкова справа № 31/2013. Але нотаріус пояснила їй, що не може видати Свідоцтво про право на спадщину за законом, так як право власності на об'єкт нерухомості - квартиру [ADDRESS] не зареєстровано за спадкодавцем згідно із ст.182 ЦК України і, відповідно, інформація про нього не внесена до електронного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Вона вважає, що прийняла спадщину після смерті [PERSON], в тому числі і у вигляді спірної квартири [ADDRESS]. Крім неї, спадкоємцями першої черги спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], є дружина померлого [PERSON] та батьки померлого - мати [PERSON]., яка звернулась до приватного нотаріуса Шосткинського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь віповідачки [PERSON], та батько померлого [PERSON], який звернувся до цього ж нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] Таким чином, вона має право на успадкування 1/2частини спірної квартири [ADDRESS]. Виходячи з усього вищевикладеного, вона є спадкоємицею, яка прийняла спадщину, але оформити прийняття спадщини не мала можливості у зв'язку з вищенаведеними причинами, а тому і звертається до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовною заявою про встановлення факту належності на праві власності померлому квартири, та визнання за неї права власності на 1/2 частину квартири у порядку успадкування за законом. Тому просила суд постановити рішення яким встановити факт належності на праві власності за життя [PERSON], який помер [INFO] року в м. Шостка, Сумської області, перепланованої двокімнатної квартири [ADDRESS], визнати за нею право власності на 1/2 частину перепланованої вищезазначеної двокімнатної квартири, а іншу 1/2 частину спірної квартири визнати на [PERSON] Стягнути з [PERSON] на її користь 885,10 грн. судового збору, 121,80 грн. витрат пов'язаних із залученням свідків ( а. с. 40- 43, 72, 178). В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала повністю обґрунтовуючи їх тими ж обставинами. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] визнала лише в частині встановлення факту належності на праві власності за життя її чоловікові [PERSON] спірної квартири, в іншій частині зустрічних позовних вимог [PERSON], просила відмовити мотивуючи обставинами, викладеними у своєму первісному позові. [PERSON] вимоги [PERSON] визнала частково щодо встановлення факту володіння та належності спірної квартири за життя на праві власності її батьку - [PERSON], в іншій частині позовних вимог просила відмовити зазначивши, що їй і [PERSON] як спадкоємцям першої черги, спірна квартира належить в рівних долях. Свої ж зустрічні позовні вимоги [PERSON] в судовому засіданні підтримала в повному обсязі, обґрунтовуючи обставинами викладеними у своєму позові. Представник відповідача, Шосткинської міської ради вимоги [PERSON] підтримала лише в частині встановлення факту володіння та належності спірної квартири за життя на праві власності [PERSON], померлому [INFO] року, вважаючи, що спірна квартира їм обом, як спадкоємцям першої черги за законом, повинна належати в рівних долях. Зустрічні позовні вимоги [PERSON], представником відповідача, Шосткинської міськради були визнані повністю. Третя особа, батько померлого спадкодавця, [PERSON] суду зазначив, що поскільки він також як спадкоємець першої черги відмовився від своєї частки на користь [PERSON], а його бувша дружина, третя особа у справі [PERSON] відмовилася від своєї частки на користь [PERSON], то спірна квартира їм повинна належати у рівних долях, тому вимоги [PERSON] підтримав повністю, не погодившись з вимогами [PERSON] про усунення онуки [PERSON] від спадщини. Третя особа, мати померлого спадкодавця [PERSON] вважала, що поскільки вони з [PERSON] як спадкоємці першої черги відмовилися від своїх часток у спадщині, то позивачці [PERSON] як дружині померлого, яка до останнього дня за ним доглядала, слід було б присудити ? частини квартири, а за [PERSON] залишити ? частку. Суд, заслухавши сторони, третіх осіб, свідків у справі, дослідивши зібранні по справі докази та матеріали в совокупності, дійшов, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а зустрічні позовні вимоги [PERSON] підлігають задоволенню в повному об,ємі виходячи з наступного. Відповідно до статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Відповідно до ст.ст. 1268, 1296 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом, має право прийняти спадщину чи не прийняти її, а спадкоємець який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло, квартира [ADDRESS], за життя належала на праві приватної власності [PERSON], який помер [INFO] року ( а. с. 7, 11). За життя спадкодавець [PERSON] знаходився у шлюбі з позивачкою у справі [PERSON], а позивачка [PERSON] є його донькою, які і в даний час зареєстровані у спірній квартирі (а. с. 6, 8, 9, 44, 46 ). Іншого житла [PERSON] в даний час не має і мешкає з своїм чоловіком в м. Києві, у квартирі батьків її чоловіка. Таким чином, відповідно ст. 1261 ЦК України, [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом майна померлого [PERSON] Батьки померлого спадкодавця, треті особи у справі, які є також спадкоємцями першої черги за законом майна померлого, відповідно своїх заяв ( а. с. 53, 102, 108), [PERSON] відмовився від належної йому частини спадщини на користь доньки спадкодавця - [PERSON]. [PERSON] відмовилася від належної їй частини спадщини на користь дружини спадкодавця - [PERSON]. Положенням ст. 25 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність особи припиняється у зв'язку з її смертю, тобто померла особа не може мати майна на праві власності, а може бути тільки встановлений факт наявності цього майна у неї на праві власності за життя та визнати право власності на майно за спадкоємцями в порядку його спадкування. Судом також встановлено, що за життя [PERSON] свідоцтво про право власності на квартиру до реєстраційного органу не пред'явив, тобто воно не було зареєстровано у встановленому порядку. Право власності на квартиру виконавчим комітетом Шосткинської міської ради не оспорюється. Відповідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Таким чином, за померлим [PERSON] може бути встановлений факт належності йому за життя на праві власності квартири та може бути визнано право власності на неї у відповідних частинах за спадкоємцями, в порядку спадкування за законом. Частиною п,ятою статті 1224 ЦК України визначено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відповідно Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування» - ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, тобто ухилення пов,язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов,язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Як з показів свідків з боку [PERSON] - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]., [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], так із показів свідків з боку [PERSON] - [PERSON], [PERSON],, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] судом встановлено, що дійсно спадкодавець [PERSON] у спірній квартирі фактично мешкав зі своєю дружиною [PERSON] Під час хвороби на онкозахворювання, майже до дня своєї смерті він самостійно обслуговувався і пересовувався, їздив до Сумської лікарні як самостійно та і з своєю дружиною. Також в кінці вересня 2013 року, він самовільно покинув стаціонарне лікування в Шосткинські1 ЦРЛ і самостійно повернувся додому. Крім того ніхто із сторін та свідків не заперечували того факту, що сам [PERSON] розповідав своїм знайомим, що у нього є донька з якою він підтримує добрі стосунки як по телефону, так і коли вона приїздить. Незадовго до смерті, у серпні 2013 року [PERSON] разом з своїм нареченим приїздила до нього додому, де вони всі разом спілкувались за столом, запрошувала до себе на весілля. Після смерті батька вона приймала участь у похоронах і пропонувала кошти як допомогу на поховання батька. Будь-яких інших доказів відповідно ст.. 60 ЦПК України, щодо доведення безпорадного стану спадкодавця чи ухилення [PERSON] від надання допомоги своєму батьку, який через тяжку хворобу був у безпорадному стані в розумінні статті 1224 ЦК України на обґрунтування своїх вимог про усунення [PERSON] від права на спадкування та визнання за нею права власності в порядку спадкування на всю спірну квартиру, [PERSON] суду не надала, тому її вимоги в цій частині слід вважати недоведеними та необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню . Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] ставлять питання про стягнення з [PERSON] витрат останнього на правову допомогу в сумі 2400 грн., на що представником надані квитанції на зазначену суму ( а. с. 124 - 126, 183). Не ставлячи під сумнів понесених ним витрат у визначенні розміру цього відшкодування суд виходить з наступного. Згідно Постанови КМ України від 27.04.2006 року № 590 "Про граничні розміри компенсації витрат, пов,язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави", компенсація за правову допомогу адвоката чи спеціаліста в галузі права, яка сплачується стороною складає 40 % розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи адвоката чи спеціаліста в галузі права. Виходячи з наданих представником квитанцій, та того, що розмір мінімальної заробітної плати на час винесення рішення суду складає 1218 грн. то 40 % від цього розміру за годину роботи складає 487,2 грн. ( 1218 : 100 х 40 ) = 487,2 грн. Згідно журналу судових засідань загальний час розгляду справи складає 540 хвилини. Таким чином, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу стороні при розгляді справи складає (487,2 : 60 х 540) = 4384,8 грн. Тому вимоги представника відповідача, щодо вішкодування 2400 грн. витрат на правову допомогу, суд вважає обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню пропорційно задоволених його довірительниці, позовних вимог . Інші судові витрати сторін слід вирішити відповідно ст.88 ЦПК України, пропорційно задоволення позовних вимог сторін.

Outcome: partial