Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

02.10.2018року [PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON], в якій, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просить суд визначити частку [PERSON], який помер [INFO], у спільній сумісній власності на земельну ділянку, що становить Ѕ частину земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер: [NUMBER]. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON], яким, за життя, було складено заповіт, відповідно до якого спадкоємцем всього майна, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належить спадкодавцеві на день смерті є вона - [PERSON]. Позивач вказує, що до складу спадкового майна входить земельна ділянка, співвласником якої є [PERSON], яка розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер: [NUMBER], право власності спадкодавця на яку підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 15 лютого 2006 року. 22 лютого 2013року, як зазначає позивач, вона звернулась із заявою до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Главацького Володимира Андрійовича про прийняття спадщини, на підставі якої була відкрита спадкова права №2/2013. Разом з тим, листом за №131/02-14 від 04.10.2013року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Главацьким Володимиром Андрійовичем було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину на спадкове майно, у зв'язку з тим, що відносно земельної ділянки відсутній розмір, склад, і в тому числі частка в зазначеному спадковому майні, яка належить спадкодавцю, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], виданого Одеською міською радою 15 лютого 2006 року за №010650500211, а тому видати свідоцтво на спадщину на спадкове майно не уявляється можливим. Вищевикладені обставини зумовили звернення позивача до суду із відповідним позовом. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 03.10.2018року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом було залишено без руху. Повідомлено [PERSON] про необхідність виправити зазначені недоліки позову протягом 10 (десяти) днів з дня отримання цієї ухвали, а саме: зазначити докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), у разі відсутності таких доказів, зазначити про це; зазначити щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; визначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікують понести у зв'язку із розглядом справи; надати докази підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Роз'яснено [PERSON], що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута зі всіма доданими до неї документами, на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 10.10.2018року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання. 22.11.2018року від позивача - [PERSON] до канцелярії суду надійшла заява про зміну предмету позову, в якій позивач просить суд визначити частку [PERSON], який помер [INFO], у спільній сумісній власності на земельну ділянку, що становить Ѕ частину земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер: [NUMBER]. У підготовчому засіданні 22.11.2018року було прийнято до розгляду заяву про зміну предмету позову. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 22.11.2018року було витребувано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Главацького Володимира\~Андрійовича належним чином завірену копію матеріалів спадкової справи №2/2013, заведеної після смерті [PERSON], померлого [INFO], актовий запис №12432 від 29 грудня 2012року. 11.12.2018року від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Главацького Володимира Андрійовича до канцелярії суду надійшли матеріали спадкової справи №2/2013, заведеної після смерті [PERSON], померлого [INFO], актовий запис №12432 від 29 грудня 2012року. У підготовчому засіданні 28.01.2019року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач - [PERSON] у судове засідання 19.02.2019року не з'явилась, однак 19.02.2019року її представник - адвокат Сиротенко В.С. надав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідач - [PERSON] про час та місце підготовчих засідань та судового засідання повідомлений належним чином, у підготовчі та судове засідання не з'явився, однак 06.12.2018року надав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, проти позову не заперечував. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, позивач - [PERSON] та [PERSON] з 25.11.1972року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 9). Відповідач - [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 87). [PERSON] на підставі державного акту серія [NUMBER] на право власності на земельну ділянку належала земельна ділянка площею 0,0346га, за адресою: [ADDRESS], цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: [NUMBER], акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010650500211 (а.с. 22). У державному акті вказано, що співвласником земельної ділянки є [PERSON]. Державний акт видано на підставі рішення Одеської міської ради від 21 квітня 2005 року №3859-ІV. 08.08.2012року [PERSON] було складено заповіт, з якого вбачається, що житловий будинок під №41, що розташований по вулиці Тульській в місті Одеса та все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде йому належати та на що він за законом матиме право, він заповідає [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Зазначений заповіт посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за №1166. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 29.12.2012року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №12432 (а.с. 10). Після його смерті, [PERSON] звернулась до Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Главацького В.А. з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої була заведена спадкова справа № 2/2013 (а.с. 67). Однак, Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Главацький В.А. листом від 04.10.2013року за вих. №131/02-14 повідомив [PERSON] про відступіть підстав на видачу свідоцтва, оскільки відносно земельної ділянки відсутній розмір, склад, в тому числі частка в зазначеному спадковому майні, яка належить спадкодавцю (а.с. 91). Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ст. 1235 ЦК України). Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановлено ст. 1270 цього кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст. 1296 ЦК України). Зі змісту витребуваної судом спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], померлого [INFO], вбачається, що єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є його дружина - [PERSON], яка спадщину прийняла шляхом своєчасного звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом, після смерті [PERSON], померлого [INFO], є його сини - [PERSON] та [PERSON], які звернулися до нотаріуса з заявами, в яких повідомили, що їм відомо, що після смерті їх батька спадкоємицею за заповітом, посвідченим, [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу від 08 серпня 2012 року, за реєстровим №1166, є [PERSON]. Претендувати на видачу свідоцтва про право на спадщину на обов'язкову частку в спадковому майні, не будуть, в судові органи за захистом своїх спадкових прав звертатись не будуть, і претензій до того, щоб свідоцтво про право на спадщину за заповітом було видане на ім'я [PERSON], не мають (а.с. 82, 86). Положеннями ст.370 ЦК України передбачено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного з співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Як зазначено в пункті 3.4 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», розглядаючи спори, пов'язані із спадкуванням частки майна, що у спільній сумісній власності, судам слід звертати увагу на те, що згідно із ст. 368 ЦК спільною власністю є не лише майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом, а й майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. При цьому, зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Згідно до ч. 1 ст. 86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Відповідно до ч.4 та ч.5 ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Згідно ст. 1225 ЦК України, п. 10 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах (ч.1 ст.1226 ЦК України). Судовим розглядом встановлено, що у державному акті на земельну ділянку, площею 0,0346га, за адресою: [ADDRESS], який виданий на ім'я [PERSON], співвласником земельної ділянки є [PERSON], не визначені частки у спільній власності. З урахуванням вищевказаних роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, які передбачать, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності, суд вважає за необхідне позов задовольнити, а саме: визначити, що частка [PERSON], який помер [INFO], у спільній власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], складала Ѕ (одну другу) частину. Приймаючи до уваги, що позивачем не заявлені вимоги про відшкодування судових витрат, у суду відсутні підстави для покладення витрат на відповідача.

Outcome: approved