Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

Позивач Каланчацька районна державна адміністрація звернулася з позовом до [PERSON] в якому просить позбавити її батьківських прав відносно її малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Мотивуючи свої вимоги представник позивача вказує, що [PERSON] будучи матір»ю малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], самоусунулася від їх виховання, оскільки покинула дітей в дитячій обласній клінічній лікарні, про що 04 серпня 2017 року складено акту закладу охорони здоров»я та органу внутрішніх справ України. Відповідно до розпорядження голови Каланчацької районної державної адміністрації від 23 серпня 2017 року № 315 діти мають статус дітей позбавлених батьківського піклування. На даний час діти виховуються в сім»ї опікунів, які мають намір їх усиновити. Ухвалою судді від 25.05.2018 року прийнято справу до провадження та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 10.12.2018 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду. Будь-яких інших процесуальних дій по справі не вчинялося. Представник позивача Каланчацької районної державної адміністрації Стринжа Ольга Сергіївна в судове засідання не з»явилася, надала суду заяву про підтримання позову з підстав викладених у заяві та розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади, причину своєї неявки суду не повідомила. Суд вважає, що, оскільки судочинство здійснюється на засадах змагальності і неявкою до суду незалежно від причин відповідач фактично відмовилася надавати докази на захист своїх прав у суді, в зв'язку із чим суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів у її відсутності оскільки, в справі є достатньо матеріалів та доказів для розгляду спору та постановлення рішення у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступних висновків. Виниклі правові відносини являються сімейними і регулюються вимогами ст.ст. 164, 165, 166 СК України, п. 15. Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" відповідно до яких мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов»язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини, і ця міра є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов»язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об»єктивного з»ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов»язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитину, що негативно впливає на її фізичний розвиток та складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культури та інших духовних цінностей не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов»язками. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] є матір"ю малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції, актовий запис № 36, і копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 22 березня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Каланчацького районного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 36. Відповідач самоусунулася від виховання дітей, оскільки покинула їх в дитячій обласній клінічній лікарні, про що 04 серпня 2017 року складено акт закладу охорони здоров»я та органу внутрішніх справ України. Відповідно до розпорядження голови Каланчацької районної державної адміністрації від 23 серпня 2017 року № 315 діти мають статус дітей позбавлених батьківського піклування. Над дітьми призначено опікуна. Згідно наказів служби у справах дітей Каланчацької районної державної адміністрації № 6-17, та № 7-17 від 23 серпня 2017 року дітей поставлено на первинний облік дитини, позбавленої батьківського піклування. В вересні 2017 року над дітьми призначено опікуна. Згідно висновку Каланчацької РДА як органу опіки і піклування, в інтересах дітей, буде доцільним позбавити відповідача батьківських прав, оскільки вона самоусунулася від їх виховання. Таким чином, суд встановив, що дійсно відповідач [PERSON] самоусунулася від виконання батьківських обов»язків по вихованню своїх неповнолітніх дітей. Крім того, відповідно до положення ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь держави в сумі 740,80 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved