Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду з даним позовом, який підтримала у судовому засіданні, посилається на те, що за час перебування у шлюбі із [PERSON] у них народилося троє дітей : [PERSON], [INFO] року, [PERSON], [INFO] року, [PERSON], [INFO] року. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 20 травня 2014 року шлюб між подружжям розірвано. Неповнолітніх дітей залишено на проживанні з нею. Відповідач, як батько, допомоги на утримання дітей не надає, хоча його матеріальний стан дозволяє йому брати участь у їх матеріальному забезпеченні. Інших неповнолітніх чи непрацездатних осіб в нього на утриманні не має. Просить стягувати аліменти на трьох дітей в розмірі 4500 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття. Відповідач, у судовому засіданні, заперечив проти вказаного позивачкою розміру аліментів. Вказав, що постійного місця праці та регулярного заробітку не має, являється інвалідом ІІ групи та окрім пенсії встановленого державою розміру інших доходів не має. Погодився сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі ? частини всіх видів його доходу до досягнення дітьми повноліття. Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши показання сторін, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню частково виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, від спільного проживання сторін у шлюбі народилося троє дітей : [PERSON], [INFO] року, [PERSON], [INFO] року, [PERSON], [INFO] року, що підтверджується копіями їх свідоцтв про народження. У травні 2014 року шлюб між подружжям розірвано, а неповнолітніх дітей залишено на проживанні із матір»ю. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодобатьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я та матеріальне становище, як дитини так і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення . Задовольняючи позовні вимоги частково, суд виходить із того, що неповнолітні діти проживають окремо від батька, відповідача по справі, і перебувають на утриманні матері. Беручи до уваги зазначене та те, що відповідач являється інвалідом ІІ групи загального захворювання і окрім встановленого державою розміру пенсії інших доходів не має, то розмір аліментів слід призначити не в твердій грошовій сумі, як просить позивачка, а у відповідності до частки від доходів батька, що на трьох дітей становить ? частини від доходу, до досягнення дітьми повноліття. На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст. 180-183, 191 СК України,

Outcome: partial