Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

12 листопада 2019 року [PERSON] звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, а саме земельну частку (пай) площею 9,96 га, яка перебувала в колективній власності АТ "Нечаянський" с. Нечаяне, Миколаївського району Миколаївської області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на все майно, що належало їй за час життя. Під час оформлення спадщини було виявлено, що її мати фактично прийняла, але юридично не оформила спадщину після смерті своєї баби, прабаби позивачки [PERSON] , яка померла [INFO] . Оскільки вона не може у позасудовому порядку вирішити питання про отримання спадщини, тому звертається до суду з даною позовною заявою. В судове засідання позивачка не з`явилася. При тому подала письмову заяву в якій просила про розгляд справи за їх відсутності та позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі та визнання позовних вимог в повному обсязі. Дослідивши в судовому засіданні письмові докази по справі, суд находить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Після реєстрації шлюбу з [PERSON] позивачка ( [PERSON]) отримала прізвище [PERSON]. (а.с. 8,9) Згідно копії свідоцтва про смерть мати позивачки, [PERSON] , померла [INFO] . (а.с. 12) Копією свідоцтва про народження підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] після реєстрації шлюбу з [PERSON] отримала прізвище [PERSON] . (а.с. 13,14) Відповідно копії свідоцтва про народження відповідач [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON] . (а.с. 19) Відповідно наданої копії довідки №25 [PERSON] , [PERSON] , яка народилась [INFO] , є дочкою [PERSON] та [PERSON] . (а.с. 20) Довідкою Нечаянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області підтверджується, що бабуся - [PERSON] , [PERSON] , [INFO] постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] з 15 грудня 1998 року по день смерті [INFO] . (а.с. 21) Як вбачається з повідомлення відділу у Миколаївському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, на ім`я [PERSON] був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] у АТ "Нечаянський", розміром 9,96 умовних кадастрових гектарів на підставі розпорядження Миколаївської РДА від 12.10.2000 року за №269, але не був виданий на руки у зв`язку з смертю громадянки. Та зазначено, що Державний акт на право колективної власності на землю виданий акціонерному товариству "Нечаянський" 23 вересня 1996 року серія МК №2 зареєстрований в книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 2. згідно додатку 1. список громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства даного державного акту була включена [PERSON] . (а.с. 23) Сертифікатом Серія [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності АТ "Нечаянський" розміром 9,69 га. (а.с. 24) Також згідно списку пенсіонерів пайщиків ВАТ "Нечаянський" [PERSON] включена в даному списку. Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.09.2019 року державним нотаріусом Четвертої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області, відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] матері [PERSON] на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності АТ "Нечаянський", с. Нечаяне, Миколаївського району Миколаївської області розміром 9,96 в умовних кадастрових гектарах, належне бабі [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої була внучка [PERSON] , яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав. (а.с. 33) Згідно надісланої Четвертою миколаївською державною нотаріальною конторою Миколаївської області копії спадкової справи №183/2018 до майна померлої [INFO] [PERSON] та копії спадкової справи № 134/2019 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Відповідно копії заяви яка міститься в матеріалах спадкової справи №183/2018 [PERSON] усю спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON] вона прийняла у встановленому законом порядку. Копією заяви яка знаходиться в матеріалах спадкової справи № 134/2019 [PERSON] прийняла всю спадщину, яка залишилась після смерті матері [PERSON] . Відповідно копії заяви, відповідач [PERSON] , відмовився від прийняття належної йому спадщини за законом, яка залишилась після смерті матері [PERSON] , на користь дочки померлої [PERSON] . Згідно з положеннями ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином позивачка згідно з положеннями ст. 1218 ЦК України успадкувала усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті останнього. До таких успадкованих позивачкою прав відноситься і право на земельну частку (пай). У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30 травня 2008 року також роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, в тому числі в порядку спадкування згідно ст. 131 Земельного кодексу України. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Після смерті [PERSON] позивачка [PERSON] є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину. Інші особи з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звертались, фактично спадщину не приймали. Згідно ст. 206 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заяви відповідачів про визнання позову, які подані до суду, не суперечать закону та не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, враховуючи, що позивачка не може реалізувати своє право на вищевказану земельну ділянку, тому у відповідності до ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право позивача шляхом винесення рішення про визнання за позивачем права на земельну частку (пай). Тому, за викладених обставин позовні вимоги про визнання права на земельну частку (пай) є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved