Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

12 вересня 2018 року позивач\~[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON] про визнання фізичних осіб такими, що втратили право на проживання. Свої вимоги обґрунтовує тим що, вона є власником житлового будинку №1 по вул. Черняховського в м. Луцьку. Вказує, що в даному будинку були зареєстровані [PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON]та понад рік не проживають у ньому. Особистих речей останніх в даному будинку немає. Вказує, що реєстрація відповідачів в будинку порушує її права, як власника. Враховуючи наведене,\~просить визнати визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловимм будинком №13 по вул. Хакімова у місті Луцьку. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявилися з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином через розміщення оголошення на офіційному сайті Луцького міськрайонного суду. Згідно\~ст. 223 ч. 1 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до\~ст. 223 ч. 4 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За погодженням з позивачем суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно, житловий будинком №13 по вул. Хакімова у місті Луцьку належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с. 5). Також судом встановлено, що в житловому будинку №13 по вул. Хакімова у місті Луцьку зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], що стверджується копією будинкової книги для прописки (реєстрації) громадян, які проживають житловому будинку\~№13\~по вул.\~Хакімова у\~місті Луцьку(а.с. 8-9). Крім того, дана обставина підтверджується даними УДМС України у Волинській області, Реєстру територіальної громади міста Луцька. Згідно листа Луцького МВ УМВС України у Волинській області від 18 травня 2015 року №3/9119, під час проведення перевірки та опитування сусідів було встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] за адресою м. Луцьк, вул. Хакімова, 13, лише зареєстровані, але фактично не проживають з 2011 року і по теперішний час (а.с.12). З пояснень позивача у судовому засіданні слідує, що відповідачі у справі вселились у будинок як члени її сімї. Будь-яких заперечень щодо вказаного відповідачі суду не надали. Частиною другою статті 405 ЦК України визначено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналіз вищенаведених обставин справи дає підстави для висновку, що відповідачі [PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON] втратили інтерес до житла, в якому зареєстроване їх місце проживання, оскільки понад 7 років у ньому фактично не проживають, участі в утриманні будинку та сплаті комунальних послуг не приймають, а тому вони втратили право користування даним житловим приміщенням. Будь-яких належних, допустимих і беззаперечних доказів на підтвердження того, що відповідачам чиняться перешкоди у користуванні квартирою та проживанні в ній, про поважність причин його відсутності понад рік, наявність між ним і власником житла домовленості про збереження права користування житлом або передбачених законом підстав, що унеможливлюють визнання його таким, що втратив право користування житлом, в матеріалах справи немає та в ході судового розгляду даної справи таких фактів встановлено не було. З врахуванням вищенаведених норм закону, аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком №13 по вул. Хакімова у місті Луцьку. Згідно положень ч.6\~ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі -\~ЦПК України), якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1\~ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 704,80 грн. слід стягнути в рівних частинах з відповідачів на користь держави.

Outcome: approved