Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

10 вересня 2020 року позивач АТ КБ "ПриватБанк" звернувся до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 11227,72 грн. Як на підставу позовних вимог вказано, що відповідач звернувся до ПриватБанку про надання кредитних послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 12.12.2008 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Через неналежне виконання позичальником грошових зобов`язань станом на 18.02.2020 року утворилася заборгованість в сумі 11227,72 грн., яка складається з: 2816,82 грн. заборгованості за тілом кредиту; 7138,15 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом, 500 грн. заборгованості за пенею, 250 грн. штрафу (фіксована частина), 522,75 грн. штрафу (процентна складова). Ухвалою Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 20.10.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Листом Березнегуватського районного суду Миколаївської області № 945/435/20/3784/2020 від 02.11.2020 року позивачу напідтвердження заявлених вимог було рекомендованонадати до суду всі наявні докази щодо основної суми заборгованості відповідача, розрахунки нарахованих внесків, відсотків, пені, штрафів, тощо. Крім того, надати наявні документи, в яких зазначені основні умови кредитування (приєднання до Умов та правил договору), з якими його ознайомлено під розписку, зокрема, щодо процентної річної ставки, порядком повернення кредиту, а також надання інформації щодо наслідків невиконання зобов`язань. Також роз`яснено положення ст.367 ЦПК України відносно того, що докази, які не було подано до суду першої інстанції, приймаються судом апеляційної інстанції лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. У судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Так, у поданій до суду письмовій заяві представник ПриватБанку просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Додаткових документів, зазначених у вищевказаному листі № 945/435/20/3784/2020 від 02.11.2020 року, на підтвердження заявлених вимог, у судове засідання позивач не надав. Відповідач причини неявки суду не повідомив та відзиву не надав. Повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи. За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 12.12.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір б/н (а.с.128), шляхом підписання відповідачем Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Крім цього, відповідача було ознайомлено з основними умовами кредитування з урахуванням його побажань, зокрема, щодо процентної місячної ставки, порядком повернення кредиту, а також надання інформації щодо наслідків невиконання зобов`язань, про що відповідачем власноручно поставлено підпис (а.с.129). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Також, згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за відповідним договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не виконував зобов`язання, щодо виплати заборгованості за кредитним договором, внаслідок чого станом на 18.02.2020 року утворилася заборгованість в сумі 11227,72 грн., яка складається з: 2816,82 грн. заборгованості за тілом кредиту; 7138,15 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом, 500 грн. заборгованості за пенею, 250 грн. штрафу (фіксована частина), 522,75 грн. штрафу (процентна складова)(а.с.123-127). Клієнт зобов`язаний погашати заборгованість за кредитом, процентами за його користування, за перевищення платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених цим договором. При порушенні клієнтом строків платежу за будь-яким з грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більше ніж на 120 днів, клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 250 гривень + 5 % від суми позову, а також пеню виходячи з наданого розрахунку. Розмір відсотків за користування кредитним коштами, а також наслідки невиконання зобов`язання відповідачеві були відомі. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, у постанові від 08.11.2019 у справі №127/15672/16-ц ВП ВС дійшла висновку, що зобов`язання відповідача сплатити заборгованість за кредитним договором триває до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання. Отже, кредитор має право на отримання сум, передбачених у ст.625 ЦК України, за увесь час прострочення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судовий збір, сплачений позивачем, покладається на відповідача, у відповідності з п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved