Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

У травні 2016 року служба у справах дітей Подільської РДА в м. Києві в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що службі у справах дітей Подільської РДА в м. Києві стало відомо, що на території Подільського району м. Києва з самого народження проживає дитина, яка залишилася без батьківського піклування та не має свідоцтва про народження. Дівчинку називають [PERSON], [INFO]. Зазначили, що дівчинка весь час мешкає з [PERSON] за адресою - [ADDRESS]. Мати дівчинки проживала у [PERSON] та після пологів повернулася до неї разом з дитиною, потім почала часто пропадати. Мати дитини [PERSON] залишила доньку за вищевказаною адресою, про що було складено акт, при собі дівчинка мала медичне свідоцтво про народження від 27.08.2000 року № 1353, реєстрація народження [PERSON] проводилась органом опіки та піклування відповідно до розпорядження Подільської РДА. Вказали, що мати дитини була засуджена, до школи, де навчається дівчинка, не з»являється, матеріальної допомоги [PERSON] на утримання доньки не надає. Посилаючись на те, що відповідачка самоусунулася від виховання доньки, не дбає про її фізичний та розумовий розвиток, не приділяє увага дитині в частині лікування та медичного обстеження, повноцінного харчування, проведення дозвілля, позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітньої [PERSON], [INFO], внести до актового запису про народження останньої відповідні зміни, стягнути з [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/2 частки від усіх її видів заробітку (доходу). У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Пояснила, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо неповнолітньої [PERSON], не приділяє увагу стану її здоров'я та вихованню, матеріально не утримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини поважності неявки, суду не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заочний розгляд справи відбувається за відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи. Суд, вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Судом встановлено, що службі у справах дітей Подільської РДА в м. Києві стало відомо, що на території Подільського району м. Києва з самого народження проживає дитина, яка залишилася без батьківського піклування та не має свідоцтва про народження. Дівчинку називають [PERSON], [INFO]. Представник позивача у судовому засіданні пояснила, що дівчинка весь час мешкає з [PERSON] за адресою - [ADDRESS]. Мати дівчинки проживала у [PERSON] та після пологів повернулася до неї разом з дитиною, потім почала часто пропадати. Мати дитини [PERSON] залишила доньку за адресою [ADDRESS], про що було складено акт від 29.02.2016 року ( а.с. 6), при собі дівчинка мала медичне свідоцтво про народження від 27.08.2000 року № 1353. Реєстрація народження [PERSON] проводилась органом опіки та піклування відповідно до розпорядження Подільської РДА в м. Києві ( а. с. 4-5). Відповідно до характеристики з спеціалізованої школи № 3, де навчається [PERSON], встановлено, що мати до школи ніколи не з»являлася, не цікавилася навчанням, не відвідувала батьківські збори ( а.с. 9). Згідно акту КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» від 23.02.2016 року [PERSON] дійсно проживає без реєстрації [ADDRESS] ( а.с. 8). У медичній довідці «Центру первинної медико-санітарної допомоги №2» зазначено, що [PERSON] перебуває під наглядом лікувального закладу ( а.с. 7). З форми «А» (а.с. 13) вбачається, що [PERSON], була зареєстрована [INFO], але 01.10.1991 року її було знято з обліку, у зв'язку з тим, що остання була засуджена Дарницьким районним народним судом м. Києва від 03.08.1990 року ( а.с. 11). Відповідно до листа Служби у справах дітей Оболонської РДА в м. Києві від 01.06.2016 року, [PERSON] на даний час проживає у свого співмешканця за адресою - [ADDRESS]. В квартиру вона не впустила, пояснюючи, що її співмешканець проти обстеження. Також, остання надала пояснення, в якому зазначила, що вона залишила свою доньку у гр.. [PERSON] та протягом одного року вихованням та утриманням доньки не займається, не цікавиться її здоров»ям, про що складено відповідний акт від 13.05.2016 року (а.с.24, 25, 31). Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Невиконання та ухилення від покладених на батьків обов'язків щодо виховання дитини є підставою для позбавлення батьків батьківських прав як це передбачено ст. 164 СК України. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п. 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно висновку від 06 червня 2016 року № 106-3438 орган опіки та піклування Подільської РДА в м. Києві вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітньої доньки [PERSON] (а.с. 33-34). Вирішуючи спір про позбавлення батьківських прав, судом також прийнято до уваги наступні обставини: позбавлення батьківських прав - є крайнім заходом; характер винної поведінки відповідача по відношенню до своєї дитини, що виражається у неповному виконанні батьківських обов'язків; частку сплачених у добровільному порядку коштів на утримання дитини; його особу, бажання приймати активну участь у вихованні доньки, допомагати їй матеріально; його бажання бути батьком; мету позивача подання даного позову. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до вимог ст. 164 СК України, позбавлення батьківських прав є способом захисту прав і інтересів дитини. Судом встановлені факти, які свідчать, що відповідачка не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, свої батьківські обов'язки відносно доньки не виконує. Враховуючи, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не намагається забезпечити достатній життєвий рівень дитини, не турбується про її стан здоров'я, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення її батьківських прав щодо доньки [PERSON], а відтак і про задоволення позову в цій частині. Статтею 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров"я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на те, що дитина з матір'ю не проживає, а відповідачка не надає матеріальну допомогу на утримання дитини добровільно, приймаючи до уваги матеріальне становище відповідача, виходячи з засад справедливості, добросовісності, розумності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та необхідність стягнення з відповідача на користь державного закладу або фізичної особи, якому буде передана [PERSON] на її утримання аліментів у розмірі 1/4 частки від усіх її видів заробітку (доходу). У ч. 1 ст. 191 СК України зазначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову а відтак, вимога позивача підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 11 травня 2016 року. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial