Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

У лютому 2014 року позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на своє утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку, посилаючись на те, що з 26 лютого 2011 року вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від вказаного шлюбу вони мають спільного сина [PERSON], [INFO]. У зв"язку з тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, який проживає з позивачкою та на її утримання, оскільки вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, просить стягнути на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття та на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. В судове засідання сторони не з»явились, направили заяви про слухання справи у їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26.02.2011 року, про що є актовий запис № 139 в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського МУЮ Полтавської області. Згідно свідоцтва про народження, виданого 06.08.2011 року Київським відділом державної реєстрації ктів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Як вбачається із позовної заяви, на даний час шлюб між стронами розірвано, вони проживають окремо. Неповнолітній син знаходиться на утриманні позивачки, яка не працює, оскільки здійснює догляд за дитиною, якій не виповнилось трьох років. Як вбачається із довідки № 2533 від 12.11.2013 року Управління праці та соціального захисту населення Київської районної у м.Полтаві ради, [PERSON] знаходиться на обліку в управлінні та отримує допомогу по догляду за дитиною до 3-х років у розмірі 130 грн.. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 ЗУ "Про охорону дитинства" встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ч. 3 ст. 11 вказаного вище Закону батько та мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів свої дитини. Також відповідно до ст. 84 СК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років, оскільки вона не працює, в зв'язку із здійсненням догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, та не має можливості утримувати себе та дитину. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Приймаючи до уваги те, що відповідач працює та має стабільний заробіток, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у частці від доходу відповідача. При цьому, вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, враховує матеріальний стан платника аліментів, який має стабільний прибуток, хронічними хворобами не страждає та не являється інвалідом, інших аліментних зобов»язань не має.. Крім того, визначений судом розмір аліментів буде достатній для забезпечення фізичного, інтелектуального та морального розвитку дитини. Також, згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір . На підставі викладеного,

Outcome: approved