Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

Позивач звернулася\~до суду\~з позовом\~до приватного\~підприємства "Виробничо-житловий\~центр "Аріадна", в якому просила стягнути з відповідача компенсацію за невикористану відпустку в сумі 5956,86 грн., компенсацію втрати частини заробітку в сумі 273,07 грн. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в сумі 43194,92 грн. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач працювала на посаді головного бухгалтера з 12.12.2011 року в приватному підприємстві "Виробничо-житловий центр "Аріадна". 03.02.2017 року звільнена з вказаної посади згідно ст. 36 п. 1 КЗпП України за згодою сторін. На час звільнення відповідач мав перед позивачем заборгованість по виплаті заробітної плати в сумі 14300 грн. Оскільки відповідачем не проведено розрахунок з позивачем, остання звернулась до ГУ Держпраці в Херсонській області з заявою про порушення її прав. В ході проведеної перевірки було встановлено, що відповідно відомості нарахування заробітної плати за лютий 2017 року позивачу нараховано та не виплачено заробітну плату в сумі 14300 грн. На виконання судового наказу щодо стягнення нарахованої але не виплаченої заробітної плати на користь позивача було перераховано частину заборгованості в сумі 8343,14 грн. Таким чином, заборгованість відповідача по заробітній платі становить 5956,86 грн. В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити позов, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи та дослідивши долучені матеріали, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з урахуванням наступного. Судом встановлено, що згідно наказів приватного підприємства "Виробничо-житловий центр "Аріадна" позивач з 12.12.2011 року по 03.02.2017 року працювала на вказаному підприємстві на посаді головного бухгалтера. Відповідно до припису складеного 23.03.2017 року Головним управлінням Держпраці у Херсонській області за результатами перевірки дотримання ПП "Виробничо-житловий центр "Аріадна" вимог законодавчих та нормативно-правових актів з питань додержання законодавства про працю встановлено, що [PERSON] звільнено 03.02.2017 року сума заборгованості на день перевірки склала 14300 грн., в тому числі грошова компенсація за невикористану щорічну відпустку. Відповідно до виписки по надходженням по картці/рахунку від 18.08.2017 року відповідачем було перераховано позивачу 8343,14 грн. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем по виплаті заробітної плати складає 5956,86 грн. (в тому числі компенсація за невикористану відпустку). В матеріалах справи відсутні докази погашення відповідачем вказаної заборгованості. Відповідно до положень ст. 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно вимог ст. 117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Відповідно до роз'яснень викладених у п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" №13 від 24.12.1999 року, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Таким чином, при звільненні [PERSON] відповідач не провів остаточного розрахунку з нею у день звільнення та допустив затримку розрахунку у період з 03.02.2017\~ року по день ухвалення рішення, при цьому доказів сплати заборгованості до матеріалів справи не долучено. Отже, у позивача виникло право на стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку. Визначаючи розмір заборгованості по заробітній платі, суд виходить з того, що заборгованість підприємства по виплаті заробітної плати згідно припису від 23.03.2017 року Головного управління Держпраці у Херсонській області складає 5956,86 грн. (в тому числі компенсація за невикористану відпустку). Зазначена сума і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.\~\~\~ Визначаючи розмір середнього заробітку, суд керувався положеннями п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100, та виходив з наступного. Середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 310,86 грн. (6528 грн. (грудень 2016 року) + 6528 грн. (січень 2017 року) / 42 робочих дня (22 робочих дня у грудні 2016 року + 20 робочих днів в січні 2017 року). Кількість днів прострочення остаточного розрахунку з 03.02.2017 року по 29.05.2018 року (день ухвалення рішення) складає 323 робочих днів. Загальний розмір середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку складає 100407,78 грн. (310,86х323), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до вимог частини 1ст.115 КЗпП\~заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Статтею 34 ЗУ "Про оплату праці"\~встановлено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Порядок нарахування та виплати компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати встановлено\~ЗУ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати". Ст.1 ЗУ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" встановлено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Відповідно до вимог\~ст.2 ЗУ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться), що передбачено ст.3 ЗУ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати". Згідно наданого позивачем розрахунку розмір компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати становить 273,03 грн. Оскільки такий розрахунок проведений позивачем у відповідності до вимог ст.3\~ЗУ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати"\~та з урахуванням індексів інфляції в період невиплати заробітної плати, він приймається судом до уваги при вирішенні спору. Відповідно до положень ч. 1\~ст.\~430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже в зв'язку з задоволення позову з відповідача на користь держави підлягають стягненню 640 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved