Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Державного підприємства "Вінницький авіаційний завод - ВіАЗ" про стягнення одноразової допомоги при виході на пенсію, мотивуючи позов тим, що з 12.08.1976 року до 11.07.2011 року [PERSON] безперервно працювала на державному підприємстві "Вінницький авіаційний завод - ВіАЗ". Наказом №30-к від 11.07.2011 року звільнена з роботи за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за віком за ст. 38 КЗпП України, що підтверджується записом у трудовій книжці. [PERSON] має стаж безперервної роботи на ДП "Вінницький авіаційний завод" 35 років. З 13.03.1969 року до 02.04.2012 року [PERSON] безперервно працював на державному підприємстві "Вінницький авіаційний завод - ВіАЗ". Наказом №17 від 02.04.2012 року звільнений з роботи за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за віком за ст. 38 КЗпП України, що підтверджується записом у трудовій книжці. [PERSON] має стаж безперервної роботи на ДП "Вінницький авіаційний завод" 43 роки. З 11.01.1971 року до 31.05.2011 року [PERSON] безперервно працював на державному підприємстві "Вінницький авіаційний завод - ВіАЗ". Наказом №20-к від 31.05.2011 року звільнений з роботи за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за віком за ст. 38 КЗпП України, що підтверджується записом у трудовій книжці. [PERSON] має стаж безперервної роботи на ДП "Вінницький авіаційний завод" 40 років. З 01.08.1970 року до 11.07.2011 року [PERSON] безперервно працював на державному підприємстві "Вінницький авіаційний завод - ВіАЗ". Наказом №31-к від 11.07.2011 року звільнений з роботи за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за віком за ст. 38 КЗпП України, що підтверджується записом у трудовій книжці. [PERSON] має стаж безперервної роботи на ДП "Вінницький авіаційний завод" 41 рік. З 06.10.1966 року до 31.05.2011 року [PERSON] безперервно працював на державному підприємстві "Вінницький авіаційний завод - ВіАЗ". Наказом №20-к від 31.05.2011 року звільнений з роботи за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за віком за ст. 38 КЗпП України, що підтверджується записом у трудовій книжці. [PERSON] має стаж безперервної роботи на ДП "Вінницький авіаційний завод" 45 років. З 15.07.1974 року до 31.05.2011 року [PERSON] безперервно працював на державному підприємстві "Вінницький авіаційний завод - ВіАЗ". Наказом №20-к від 31.05.2011 року звільнений з роботи за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за віком за ст. 38 КЗпП України, що підтверджується записом у трудовій книжці. [PERSON] має стаж безперервної роботи на ДП "Вінницький авіаційний завод" 37 років. З 18.05.1982 року до 28.04.2012 року [PERSON] безперервно працювала на державному підприємстві "Вінницький авіаційний завод - ВіАЗ". Наказом №24-к від 28.04.2012 року звільнена з роботи за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за віком за ст. 38 КЗпП України, що підтверджується записом у трудовій книжці. [PERSON] має стаж безперервної роботи на ДП "Вінницький авіаційний завод" 30 років. З 26.07.1974 року до 06.06.2011 року [PERSON] безперервно працював на державному підприємстві "Вінницький авіаційний завод - ВіАЗ". Наказом №22-к від 06.06.2011 року звільнений з роботи за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за віком за ст. 38 КЗпП України, що підтверджується записом у трудовій книжці. [PERSON] має стаж безперервної роботи на ДП "Вінницький авіаційний завод" 37 років. З 07.04.1971 року до 31.05.2011 року [PERSON] безперервно працювала на державному підприємстві "Вінницький авіаційний завод - ВіАЗ". Наказом №20-к від 31.05.2011 року звільнена з роботи за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за віком за ст. 38 КЗпП України, що підтверджується записом у трудовій книжці. [PERSON] має стаж безперервної роботи на ДП "Вінницький авіаційний завод" 40 років. З 27.03.1970 року до 26.11.2012 року [PERSON] безперервно працювала на державному підприємстві "Вінницький авіаційний завод - ВіАЗ". Наказом №67-к від 26.11.2012 року звільнена з роботи за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за віком за ст. 38 КЗпП України, що підтверджується записом у трудовій книжці. [PERSON] має стаж безперервної роботи на ДП "Вінницький авіаційний завод" 42 роки. З 07.09.1969 року до 31.05.2011 року [PERSON] безперервно працював на державному підприємстві "Вінницький авіаційний завод - ВіАЗ". Наказом №20-к від 31 травня 2011 року звільнений з роботи за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за віком за ст. 38 КЗпП України, що підтверджується записом у трудовій книжці. [PERSON] має стаж безперервної роботи на ДП "Вінницький авіаційний завод" 42 роки. З 03.03.1971 року до 28.04.2012 року [PERSON] безперервно працював на державному підприємстві "Вінницький авіаційний завод - ВіАЗ". Наказом №25-к від 03.05.2012 року звільнений з роботи за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за віком за ст. 38 КЗпП України, що підтверджується записом у трудовій книжці. [PERSON] має стаж безперервної роботи на ДП "Вінницький авіаційний завод" 43 роки. З 15.11.1971 року до 28.04.2012 року [PERSON] безперервно працювала на державному підприємстві "Вінницький авіаційний завод - ВіАЗ". Наказом №24-к від 28.04.2012 року звільнена з роботи за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за віком за ст. 38 КЗпП України, що підтверджується записом у трудовій книжці. Відповідно, [PERSON] має стаж безперервної роботи на ДП "Вінницький авіаційний завод" 41 рік. З 24.08.1978 року до 24.05.2011 року [PERSON] безперервно працювала на державному підприємстві "Вінницький авіаційний завод - ВіАЗ". Наказом №18-к від 24.05.2011 року звільнена з роботи за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за віком за ст. 38 КЗпП України, що підтверджується записом у трудовій книжці. [PERSON] має стаж безперервної роботи на ДП "Вінницький авіаційний завод" 33 роки. В порушення встановлених законодавчих норм та умов трудового договору, відповідач не провів в день звільнення остаточний розрахунок по виплаті одноразової грошової допомоги з позивачами з невідомих причин та і надалі ухиляється від такого розрахунку. Неодноразові звернення до керівництва підприємства щодо проведення розрахунку не дали позитивного результату. Відповідно до п.5.1.30 Колективного договору, укладеного між адміністрацією Державного підприємства "Вінницький авіаційний завод" та профспілковим комітетом первинної організації Профспілки авіабудівників України на Державному підприємстві "Вінницькій авіаційний завод", адміністрація зобов'язалася пенсіонерам за віком за вислугою років та інвалідності, які вперше звільняються з заводу за власним бажанням, надавати одноразову допомогу відповідно до стажу безперервної роботи на заводі: від 10 до 15 років - в розмірі однієї місячної тарифної ставки (окладу); від 15 до 25 років - двох місячних тарифних ставок (окладів); більше 25 років - трьох місячних тарифних ставок (окладів). Відповідно до оборотно-сальдової відомості ДП «Вінницький авіаційний завод» станом на 26.12.2012 року заборгованість по виплаті складає: [PERSON] - 4 645 грн. 61 коп., [PERSON] - 8 342 грн. 70 коп., [PERSON] - 6 029 грн. 85 коп., [PERSON] - 7 654 грн. 20 коп., [PERSON] - 5 555 грн. 19 коп., [PERSON] - 5 555 грн. 19 коп., [PERSON] - 6 041 грн. 55 коп., [PERSON] - 4 792 грн. 59 коп., [PERSON] - 5 553 грн. 00 коп., [PERSON] - 4 907 грн. 85 коп., [PERSON] - 5 289 грн. 30 коп., [PERSON] - 5 555 грн. 19 коп., [PERSON] - 8 183 грн. 55 коп., [PERSON] - 5 307 грн. 15 коп., [PERSON] - 7 128 грн. 90 коп. В зв'язку з незаконною відмовою у виплаті грошової допомоги, позивачі звернувся до Територіальної державної інспекції з питань праці у Вінницькій області, в результаті 20.01.2014 року на виконуючого обов'язки керівника підприємства складений адміністративний протокол та накладено адміністративне стягнення, передбачене ст. 186-6 КУпАП. Однак, дії Державної інспекції також не вплинули на виплату належних позивачам сум. Просять стягнути з Державного підприємства "Вінницький авіаційний завод - ВіАЗ" одноразову допомогу при виході на пенсію на користь [PERSON] 4 645 грн. 61 коп., на користь [PERSON] 8342 грн.70 коп., на користь [PERSON] 6 029 грн. 85 коп., на користь [PERSON] 7654 грн. 20 коп., на користь [PERSON] 5 555 грн. 19 коп., на користь [PERSON] 5 555 грн.19 коп., на користь [PERSON] 6 041 грн. 55 коп., на користь [PERSON] 4792 грн. 59 коп., на користь [PERSON] 5 553 грн. 00 коп., на користь [PERSON] 4 907 грн. 85 коп., на користь [PERSON] 5289 грн. 30 коп., на користь [PERSON] 5 555 грн. 19 коп., на користь [PERSON] 8 183 грн. 55 коп., на користь [PERSON] 5 307 грн. 15 коп., на користь [PERSON] 7 128 грн. 90 коп. та судові витрати. Представник позивачів [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з наведених у позові підстав. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Просить позов задовольнити. Відповідач Державне підприємство "Вінницький авіаційний завод - ВіАЗ" в судове засідання свого представника не направило, хоча своєчасно було повідомлене про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомило. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи викладене, суд ухвалив розглянути справу у відсутності представника відповідача в порядку ч. 4 ст. 169 ЦПК України та винести заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, з 12.08.1976 року до 11.07.2011 року [PERSON] безперервно працювала на державному підприємстві "Вінницький авіаційний завод - ВіАЗ". Наказом №30-к від 11.07.2011 року звільнена з роботи за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за віком за ст. 38 КЗпП України, що підтверджується записом у трудовій книжці. [PERSON] має стаж безперервної роботи на ДП "Вінницький авіаційний завод" 35 років. З 13.03.1969 року до 02.04.2012 року [PERSON] безперервно працював на державному підприємстві "Вінницький авіаційний завод - ВіАЗ". Наказом №17 від 02.04.2012 року звільнений з роботи за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за віком за ст. 38 КЗпП України, що підтверджується записом у трудовій книжці. [PERSON] має стаж безперервної роботи на ДП "Вінницький авіаційний завод" 43 роки. З 11.01.1971 року до 31.05.2011 року [PERSON] безперервно працював на державному підприємстві "Вінницький авіаційний завод - ВіАЗ". Наказом №20-к від 31.05.2011 року звільнений з роботи за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за віком за ст. 38 КЗпП України, що підтверджується записом у трудовій книжці. [PERSON] має стаж безперервної роботи на ДП "Вінницький авіаційний завод" 40 років. З 01.08.1970 року до 11.07.2011 року [PERSON] безперервно працював на державному підприємстві "Вінницький авіаційний завод - ВіАЗ". Наказом №31-к від 11.07.2011 року звільнений з роботи за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за віком за ст. 38 КЗпП України, що підтверджується записом у трудовій книжці. [PERSON] має стаж безперервної роботи на ДП "Вінницький авіаційний завод" 41 рік. З 06.10.1966 року до 31.05.2011 року [PERSON] безперервно працював на державному підприємстві "Вінницький авіаційний завод - ВіАЗ". Наказом №20-к від 31.05.2011 року звільнений з роботи за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за віком за ст. 38 КЗпП України, що підтверджується записом у трудовій книжці. [PERSON] має стаж безперервної роботи на ДП "Вінницький авіаційний завод" 45 років. З 15.07.1974 року до 31.05.2011 року [PERSON] безперервно працював на державному підприємстві "Вінницький авіаційний завод - ВіАЗ". Наказом №20-к від 31.05.2011 року звільнений з роботи за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за віком за ст. 38 КЗпП України, що підтверджується записом у трудовій книжці. [PERSON] має стаж безперервної роботи на ДП "Вінницький авіаційний завод" 37 років. З 18.05.1982 року до 28.04.2012 року [PERSON] безперервно працювала на державному підприємстві "Вінницький авіаційний завод - ВіАЗ". Наказом №24-к від 28.04.2012 року звільнена з роботи за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за віком за ст. 38 КЗпП України, що підтверджується записом у трудовій книжці. [PERSON] має стаж безперервної роботи на ДП "Вінницький авіаційний завод" 30 років. З 26.07.1974 року до 06.06.2011 року [PERSON] безперервно працював на державному підприємстві "Вінницький авіаційний завод - ВіАЗ". Наказом №22-к від 06.06.2011 року звільнений з роботи за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за віком за ст. 38 КЗпП України, що підтверджується записом у трудовій книжці. [PERSON] має стаж безперервної роботи на ДП "Вінницький авіаційний завод" 37 років. З 07.04.1971 року до 31.05.2011 року [PERSON] безперервно працювала на державному підприємстві "Вінницький авіаційний завод - ВіАЗ". Наказом №20-к від 31.05.2011 року звільнена з роботи за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за віком за ст. 38 КЗпП України, що підтверджується записом у трудовій книжці. [PERSON] має стаж безперервної роботи на ДП "Вінницький авіаційний завод" 40 років. З 27.03.1970 року до 26.11.2012 року [PERSON] безперервно працювала на державному підприємстві "Вінницький авіаційний завод - ВіАЗ". Наказом №67-к від 26.11.2012 року звільнена з роботи за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за віком за ст. 38 КЗпП України, що підтверджується записом у трудовій книжці. [PERSON] має стаж безперервної роботи на ДП "Вінницький авіаційний завод" 42 роки. З 07.09.1969 року до 31.05.2011 року [PERSON] безперервно працював на державному підприємстві "Вінницький авіаційний завод - ВіАЗ". Наказом №20-к від 31 травня 2011 року звільнений з роботи за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за віком за ст. 38 КЗпП України, що підтверджується записом у трудовій книжці. [PERSON] має стаж безперервної роботи на ДП "Вінницький авіаційний завод" 42 роки. З 03.03.1971 року до 28.04.2012 року [PERSON] безперервно працював на державному підприємстві "Вінницький авіаційний завод - ВіАЗ". Наказом №25-к від 03.05.2012 року звільнений з роботи за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за віком за ст. 38 КЗпП України, що підтверджується записом у трудовій книжці. [PERSON] має стаж безперервної роботи на ДП "Вінницький авіаційний завод" 43 роки. З 15.11.1971 року до 28.04.2012 року [PERSON] безперервно працювала на державному підприємстві "Вінницький авіаційний завод - ВіАЗ". Наказом №24-к від 28.04.2012 року звільнена з роботи за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за віком за ст. 38 КЗпП України, що підтверджується записом у трудовій книжці. Відповідно, [PERSON] має стаж безперервної роботи на ДП "Вінницький авіаційний завод" 41 рік. З 24.08.1978 року до 24.05.2011 року [PERSON] безперервно працювала на державному підприємстві "Вінницький авіаційний завод - ВіАЗ". Наказом №18-к від 24.05.2011 року звільнена з роботи за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за віком за ст. 38 КЗпП України, що підтверджується записом у трудовій книжці. [PERSON] має стаж безперервної роботи на ДП "Вінницький авіаційний завод" 33 роки. Відповідно до п.5.1.30 Колективного договору, укладеного між адміністрацією Державного підприємства "Вінницький авіаційний завод" та профспілковим комітетом первинної організації Профспілки авіабудівників України на Державному підприємстві "Вінницькій авіаційний завод", адміністрація зобов'язалася пенсіонерам за віком за вислугою років та інвалідності, які вперше звільняються з заводу за власним бажанням, надавати одноразову допомогу відповідно до стажу безперервної роботи на заводі: від 10 до 15 років - в розмірі однієї місячної тарифної ставки (окладу); від 15 до 25 років - двох місячних тарифних ставок (окладів); більше 25 років - трьох місячних тарифних ставок (окладів). Згідно оборотно-сальдової відомості по рахунку 378 ДП «Вінницький авіаційний завод» станом на 26.12.2012 року заборгованість по виплаті складає: [PERSON] - 4 645 грн. 61 коп., [PERSON] - 8 342 грн. 70 коп., [PERSON] - 6 029 грн. 85 коп., [PERSON] - 7 654 грн. 20 коп., [PERSON] - 5 555 грн. 19 коп., [PERSON] - 5 555 грн. 19 коп., [PERSON] - 6 041 грн. 55 коп., [PERSON] - 4 792 грн. 59 коп., [PERSON] - 5 553 грн. 00 коп., [PERSON] - 4 907 грн. 85 коп., [PERSON] - 5 289 грн. 30 коп., [PERSON] - 5 555 грн. 19 коп., [PERSON] - 8 183 грн. 55 коп., [PERSON] - 5 307 грн. 15 коп., [PERSON] - 7 128 грн. 90 коп. Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку. Згідно ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Згідно ст. 7 Закону України «Про оплату праці» законодавство про оплату праці грунтується на Конституції України і складається з Кодексу законів про працю України, цього Закону, Закону України "Про колективні договори і угоди", Закону України "Про підприємства в Україні" та інших актів законодавства України. Згідно ч. 1 ст. 14 Закону України «Про оплату праці» договірне регулювання оплати праці працівників підприємств здійснюється на основі системи угод, що укладаються на національному (генеральна угода), галузевому (галузева (міжгалузева) угода), територіальному (територіальна угода) та локальному (колективний договір) рівнях відповідно до законів. Відповідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оплату праці» форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами. У разі, коли колективний договір на підприємстві не укладено, роботодавець зобов'язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво органом. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються з урахуванням вимог, передбачених частиною першою цієї статті. Оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов'язань щодо оплати праці. Згідно ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Розмір заробітної плати може бути нижчим за встановлений трудовим договором та мінімальний розмір заробітної плати у разі невиконання норм виробітку, виготовлення продукції, що виявилася браком, та з інших, передбачених чинним законодавством причин, які мали місце з вини працівника. Забороняється будь-яке зниження розмірів оплати праці залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної належності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об'єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання. Згідно ст. 22 Закону України «Про оплату праці» суб'єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки позивачами надано належні і допустимі докази на підтвердження своїх позовних вимог та доведено обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог, як це передбачено ст. 60 ЦПК України. Натомість відповідачем не доведено відсутність його вини в невиплаті позивачам в день звільнення всіх сум, що належать їм від підприємства. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивачів одноразової допомоги при виході на пенсію підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог в частині відшкодування позивачам судових витрат на правову допомогу суд зазначає наступне. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: 2) витрати на правову допомогу; 3) витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; 4) витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; 5) витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; 6) витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. 56 ЦПК України, правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Особа, зазначена в частині першій цієї статті, має право: знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії долучених до справи документів, бути присутнім у судовому засіданні. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема із договорів про надання правової допомоги від 12.02.2014 року, укладениих між позивачами та адвокатом [PERSON], додатків до договорів та розрахункових квитанцій від 12.02.2014 року, з яких вбачається, що адвокатом отримано від кожного з позивачів гонорар в розмірі 500 грн. Оскільки, позивачами на підтвердження того, що ними були понесені витрати на правову допомогу в розмірі 500 грн. кожним надано відповідні докази, в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. При вирішенні питання щодо судового збору, суд виходить із того, що позивачі звільнені від сплати судового збору при подачі даного позову відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", позов задоволено, а тому в порядку ч.3 ст. 88 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved