Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що відповідач з 2007 року ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не займається вихованням сина, не утримує, не спілкується з ним, не виявляє батьківської уваги та турботи. За таких обставин вважає, що є достатньо підстав для позбавлення відповідача батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, відбуває покарання в УВП №31 м.Ізяслава у наданій заяві не заперечив щодо позбавлення його батьківських прав, оскільки не вважає себе батьком дитини. Представник органу опіки та піклування виконкому Бердичівської міської ради в судовому засіданні не заперечила проти задоволення позовних вимог, та підтримала висновок органу опіки і піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Безумовне визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. У відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у п. 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Заслухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню за наступних підстав В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження останнього. З 2007 року він ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не займається вихованням сина, не утримує, не спілкується з ним, не виявляє батьківської уваги та турботи. Після фактичного припинення шлюбних відносин з 2007 року батько дитини проживає окремо, з дитиною не спілкується, не приймає участі в її вихованні та утриманні. Відповідач не заперечив проти фактів наведених позивачкою, згідний з позовними вимогами про позбавлення його батьківських прав. Дитина проживає з позивачкою, яка створила належні умови для її виховання та розвитку. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, чого невиконує відповідач. Згідно зі ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ч.1 п. 2 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно висновку органу опіки та піклування виконкому Бердичівської міської ради [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], оскільки він ухиляється від виконання батьківських обов"язків. Таким чином суд вважає, що в судовому засіданні здобуто достатньо доказів, які доводять, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, а тому його слід позбавити батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами. Відповідно до ст.79, 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено

Outcome: approved