Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

07.09.2016 р. до суду звернулась [PERSON] з позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про звільнення з під арешту нерухомого майна, а саме: квартири [ADDRESS], який накладений Відділом державної виконавчої служби Ялтинського міського управління юстиції на підставі постанови б/н від 17.09.2008 р., зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об»єктів нерухомого майна за реєстраційним номером 7925456. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті [INFO] [PERSON], яка була матір»ю позивачки, остання звернулась з заявою про прийняття спадщини до Другої Київської державної нотаріальної контори. 07.06.2016 р. під час перевірки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна нотаріусом було виявлено обтяження ? квартири. Відповідно до Інформаційної довідки власником зазначеної ? квартири зазначено [PERSON] з відсутністю ідентифікаційного коду за релігійним переконанням та місцем проживання, зареєстрованим за адресою: [ADDRESS]. Заявником обтяження є Відділ державної виконавчої служби Ялтинського міського управління юстиції на підставі постанови б/н від 17.09.2008 р. Позивач зазначила, що її мати ніколи не проживала і не була зареєстрована на території АР Крим, не мала будь-яких кредитних зобов»язань та зареєстрована як платник податків. Оскільки наявність арешту майна перешкоджає оформленню спадкових прав, отримати будь-яку інформацію щодо підстав накладення арешту на майно, номеру виконавчого провадження не можливо, позивач просить задовольнити позов та зняти арешт з ? частини квартири [ADDRESS]. В ході судового розгляду позивач, [PERSON], померла. До суду звернулась [PERSON] з заявою про залучення її до участі у справі, як спадкоємиці [PERSON]. Крім того, судом до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача був залучений [PERSON], який є спадкоємцем після смерті [PERSON], однак не звернувся до суду з заявою про залучення його до участі у справі в якості позивача. В ході судового розгляду позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги щодо скасування арешту з ? частини квартири [ADDRESS], оскільки наявність такого арешту перешкоджає оформленню спадкових прав після смерті [PERSON]. Третя особа - [PERSON] підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надавши письмові заперечення з приводу заявлених вимог. Представник ДП «Національні інформаційні системи» просив вирішити спір відповідно до вимог чинного законодавства, посилаючись на те, що будь-яких прав позивача з боку Державного підприємства не було порушено, оскільки підприємство є лише адміністратором Державних реєстрів і здійснює функції з супроводження програмного забезпечення реєстрів, їх технічне і технологічне забезпечення, збереження та захист даних. Внесення записів до Державного реєстру прав про речові права та їх обтяження належать до компетенції державних реєстраторів. Представник Департаменту державної реєстрації в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином. Вислухавши позивача, третіх осіб, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] згідно Свідоцтва про право власності на житло від 20.11.1997 р., виданого Державною адміністрацією Московського району, належить на праві власності [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції в м.Києві. Спадкоємицею після смерті [PERSON] є її донька [PERSON], яка на день смерті проживала разом з спадкодавцем. При оформленні спадкових прав було встановлено, що ? частина квартири за адресою: [ADDRESS] перебуває під арештом на підставі постанови б/н від 17.09.2008 р., винесеної державним виконавцем ВДВС Ялтинського міського управління юстиції Морозовим О.С., який зареєстрований 17.09.2008 р. за № 7925456 реєстратором: Кримське державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України АР Крим. Як зазначено в Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником зазначеного майна є [PERSON], яка за релігійними переконаннями не має ідентифікаційного коду та зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Однак, як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та зареєстрована як платник податків за ідентифікаційним номером [NUMBER]. Відповідно до листа Міністерства юстиції України здійснення пошуку та стану виконання рішень суду, які виконувались на території АР Крим є неможливим, в зв»язку з тимчасовою окупацією територій та припиненням діяльності підрозділів державної виконавчої служби України на зазначеній території. Також у Державного підприємства «Національні інформаційні системи», яке є адміністратором Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень та Єдиного реєстру заборон об»єктів нерухомого майна, відсутня інформація щодо номеру виконавчого провадження, в рамках якого була винесена постанова про накладення арешту на ? частину квартири [ADDRESS]. Після звернення до суду [PERSON] померла [INFO]. Після її смерті у спосіб, визначений законодавством до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини звернулись: [PERSON], [PERSON], [PERSON], який відмовився від прийняття спадщини на користь [PERSON]. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Алейніковим М.В. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі Свідоцтва про право на спадщину, в зв»язку з наявністю обтяження на ? частину квартири [ADDRESS]. Згідно ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Відповідно до ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Тобто, законодавець пов»язує можливість звернення особи з даним позовом у разі порушення права власності на майно, на яке було накладено арешт. В силу положень п.3 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва. Статтею 40 зазначеного Закону передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ст.1223 ЦК України). Згідно з ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Наявність арешту, накладеного на ? частину квартири [ADDRESS], перешкоджає у визначений законом спосіб [PERSON] та [PERSON] оформити свої спадкові права та реалізувати право власності. Враховуючи викладені обставини, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що наявність заборони на відчуження частини квартири, і відсутність належних даних, що [PERSON], дійсно, була стороною виконавчого провадження, або відносно неї триває виконавче провадження, порушує право власності позивача, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню.

Outcome: approved