Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з АТ «Банк» Фінанси та Кредит» на свою користь грошову суму в розмірі 35000 гривень(тридцять п'ять тисяч гривень); грошову суму в розмірі 9400 доларів США (дев'ять тисяч чотириста доларів США); грошову суму в розмірі 97 гривень(дев'яносто сім гривень); грошову суму в розмірі 26 доларів США(двадцять шість доларів США). У судове засідання представник позивачки надав заяву, у якій просив справу розглядати за його відсутності, просив позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, сповіщався належним чином, причини неявки не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов доведений, обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 03 листопада 2014 року між [PERSON], та Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" були укладені договори на здійснення розрахунково- касового обслуговування валютних рахунків. За умовами вказаних договорів відповідач відкрив [PERSON] валютні поточні рахунки №2630.2.028805.001 на 35000 грн. та №2630.1.028805.002 на 9400 доларів США та здійснює їх розрахункове-касове обслуговування у відповідності до законодавства України та нормативними документами Національного банку України. Згідно договору №328823/87797/5-14 від 03 листопада 2014 року дата вимоги Вкладником вкладу - 03 квітня 2015 року. Згідно договору №328823/87867/5-14 від 03 листопада 2014 року дата вимоги Вкладником вкладу - 03 квітня 2015 року. Умови вказаних договорів передбачають безперешкодне та своєчасне отримання клієнтом грошових коштів зі свого рахунку. Проте, у період з закінчення дії договорів по теперішній час позивачка не маю можливості отримати грошові кошти із своїх рахунків по невідомим причинам. Станом на 06 травня 2015 року на рахунках [PERSON] знаходиться 35000 гривень на рахунку №2630.2.028805.001 та 9400 доларів США на рахунку №2630.1.028805.002. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимог\ кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Загальна сума (три проценти річних від простроченої суми) просторочення виконання грошового зобов'язання складає 97 гривень за рахунком №2630.2.028805.001 та 26 доларів США за рахунком №2630.1.028805.002 станом на день звернення до суду із позовною заявою, згідно розрахунків: 35000 гривень * 0.03% річних = 1050 гривень: 1050 : 365(днів) = 2.87 гривні в день; Дата вимоги Вкладником вкладу - 03 квітня 2015 року, на час звернення до суду із позовною заявою (06 травня 2015 року) сплинуло 34 днів; 34 днів * 2.87 гривні = 97 гривень. 9400 доларів США * 0.03 % річних = 282 доларів США: 282 : 365(днів) = 0.77 долара США в день; Дата вимоги Вкладником вкладу - 03 квітня 2015 року, на час звернення до суду із позовною заявою (06 травня 2015 року) сплинуло 34 днів: 34 днів * 0,77 долара США = 26 доларів США. Відповідно до ст. 1060 Цивільного кодексу України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вклад\ після спливання встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є незначною. Згідно зі ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (власникові рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гаранту ючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Відповідно до ст. 1068 Цивільного кодексу України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Згідно зі ст. 1074 Цивільного кодексу України обмеження прав клієнта шодорозпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За вимогами ст.ст. 317, 319 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується,розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Отже, враховуючи зазначені норми чинного законодавства, а також те, що відповідач не виконав свого обов'язку щодо повернення вкладу (порушив зобовязання), суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON]

Outcome: approved