Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

12 серпня 2015 р. ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Позов мотивований тим, що між сторонами укладено кредитний договір №б/н від 24.12.2010 р., за умовами якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 3800грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору позичальник повина щомісяця погашати заборгованість за кредитом, проценти за користування ним, за перевитратою платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, визначених кредитним договором. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору, станом на 30.06.2015 р. утворилась заборгованість у розмірі 8706,20 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 1688,84 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 4226,59 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 1900,00 грн.; штраф - 500 грн. (фіксована частина) і 390,77 грн. (процентна складова). Посилаючись на викладене, Банк просить стягнути з відповідача на їх користь вищевказану суму заборгованості та судові витрати. У судове засідання представник позивача Сафір Ф.О. не з'явився, у письмовій заяві позовні вимоги підтримав повністю, просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином згідно ч.5 ст.74 ЦПК, про що свідчить поштове повідомлення, причину неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи без її участі не надсилала, а тому з письмової згоди позивача суд відповідно до ст.224 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Зважаючи на достатність письмових матеріалів для прийняття рішення, відсутність необхідності дачі особистих пояснень представником позивача, суд розглянув справу без участі сторін на підставі письмових доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Відповідно до ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, про що зазначено у ст.629 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. За правилам ч.1 ст.1049, ст.1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві кредит у строк та порядок, що встановлені договором. У разі несвоєчасного повернення коштів позивач не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Згідно вимог ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, згідно умов договору та у строки передбачені цим договором. Відповідно до п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 кредитного договору зазначено, що, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку у будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання відповідно до ст.625 ЦК України. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами укладений кредитний договір №б/н від 24.12.2010 р. За умовами вказаного договору позивач надав останній кредит у розмірі 3800.00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач повина була сплачувати заборгованість за кредитом, проценти за користування ним, за перевитратою платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, визначених договором. Як вбачається з аналізу розрахунку, наданого Банком, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконувала, у зв'язку з чим станом на 30.06.2015 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 8706,20 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 1688,84грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 4226,59 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 1900грн.; штраф - 500 грн. (фіксована частина) і 390,77 грн. (процентна складова). Зазначена сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню з відповідача судові витрати на суму 243,60 грн.

Outcome: approved