Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

Представник Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні, лікар [PERSON]П звернувся в суд із заявою про госпіталізацію громадянина [PERSON], у психіатричний заклад без його згоди. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що гр. [PERSON], поступив на стаціонарне обстеження та лікування в 2-е психіатричне відділення Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні 28.12.2016р. о 11год.05хв. по направленню амбулаторно-поліклінічного відділення з приводу - діагноз: Судинна деменція із параноїдними включеннями. У судовому засіданні представник Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні лікар-психіатр [PERSON] заяву підтримала і просить її задовольнити. Прокурор в судовому засіданні заяву про госпіталізацію гр. [PERSON] у примусовому порядку в Тернопільську обласну комунальну клінічну психоневрологічну лікарню без його згоди підтримав і вважає, що доцільно надати [PERSON] психіатричну допомогу в примусовому порядку. В судовому засіданні [PERSON] проти госпіталізації заперечив та зазначив, що він цілком здоровий, усвідомлює значення своїх дій, будь-якої шкоди ні собі, ні оточуючим не заподіє. В судовому засіданні [PERSON] пояснила, що стан психічного здоровя [PERSON] погіршився, заяву лікаря про примусову госпіталізацію підтримує. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що заяву слід задовольнити з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON], поступив на стаціонарне обстеження та лікування в 2-е психіатричне відділення Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні 28.12.2016р. о 11год.05хв. по направленню амбулаторно-поліклінічного відділення з приводу - діагноз: Судинна деменція із параноїдними включеннями. Із анамнестичних відомостей встановлено, що пацієнт страждає психічним захворюванням впродовж останніх 15-ти років, коли вперше відмічались зміни в психічному стані - став неспокійним, дратівливим, конфліктним в стосунках із рідними, сусідами, заявляв, що в нього крадуть речі, що в нього хтось забирає пенсію; звертався в різні установи, інстанції зі скаргами з цього приводу. В останні роки в звязку із значним погіршенням памяті не усвідомлює, не віддає відчиту своїм діям та вчинкам, постійно щось шукає вдома, намагається кудись іти, пропадає з дому на деякий час. Стаціонарно неодноразово лікувався в умовах ТОККПНЛ, встановлена II група інвалідності по даному захворюванні довічно. Остання госпіталізація в умовах ТОККПНЛ з 24.11.2015р.по 13.01.2016р. Поступив повторно на обстеження та лікування в зв»язку із погіршенням психічного стану - в останні тижні вдома знову ж не спокійний, суєтливий, щось постійно шукає, намагається кудись іти, пропадає з дому, заявляє, що в нього пропадають його особисті речі. Неодноразово звертався із заявами в органи поліції з приводу того, що його рідні його обікрали, спалили документи, стверджує, що його дочка і зять то чужі і незнайомі йому люди. Потребує постійного нагляду і контролю зі сторони рідних, не може залишатися один вдома. Згідно рішення суду з 2014 року являється недієздатним, опікуном призначено його доньку [PERSON]. На момент огляду пацієнт в свідомості. Орієнтований у власній особі, грубо орієнтований в часі та місці знаходження. Контакт з пацієнтом продуктивний. На запитання відповідає із затримкою, не завжди по-суті. Під час розмови на обличчі благодушна недоречна посмішка. Мислення значно сповільнене із чітко кристалізованими маячними ідеями обкрадання, відношення, заподіяння шкоди. Пам"ять помітно знижена на поточні події та події минулого. Емоційно неадекватний, байдужий до госпіталізації, всім задоволений, з іншого боку афективно відреаговує, дратується, коли його не розуміють. Критика хвороблива. Комісія приходить до висновку, що згідно ст.14 Закону України "Про психіатричну допомогу" пацієнт [PERSON] потребує госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку без його усвідомленої згоди, який згідно рішення суду визнаний недієздатним та відповідно до його психічного стану, оскільки пацієнт страждає на тяжкий психічний розлад, внаслідок чого не спроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.08.2014року [PERSON], [INFO], жителя [INFO] визнано недієздатним та призначено опікуном його доньку [PERSON], [INFO] Згідно рішення Конституційного Суду України від 01.06.2016року про невідповідність Конституції України положення 3-го частини 1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу». Від 22.02.2000 року №1489 ІІІ з наступними змінами у взаємозвязку з положенням частини ІІ цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною до психіатричного закладу н прохання, або за згодою її опікуна, за рішеннм лікаря психіатра без судового контролю. Госпіталізацію недієздатної пацієнтки вирішується в судовому порядку. [PERSON] страждає на важкий психічний розлад, який обумовлює небезпеку для нього, на даний час він не може самостійно задовольняти свої основні життєві потреби, становить небезпеку для оточуючих, а тому суд вважає, що госпіталізація [PERSON] без його згоди до психіатричного закладу є доцільною та відповідає його інтересам у звязку з чим заяву представника Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні слід задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved