Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

05 грудня 2019 року позивач ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» звернулось до суду з вказаним позовом, в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви від 11.01.2020 (а.с 48, т.1), просить стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (далі відповідачі) заборгованості за послуги централізованого опалення квартири за період з 01.10.2016 року по 01.05.2019 року в сумі 53072,18 гривень та судовий збір в сумі 1921,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що позивач надавав відповідачам комунальні послуги у виді централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] , за якою відповідачі зареєстровані, проживають та є споживачами наданих послуг і власниками квартири. Оскільки відповідачі обов`язків по оплаті послуг з централізованого опалення не виконують, за період з 01.10.2016 по 01.05.2019 року виникла заборгованість у розмірі 53 072 грн 18 коп., яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів разом із сумою сплаченого судового збору в розмірі 1921,00 грн (а.с.3-4, 53-54, т.1) Заочним рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 10 лютого 2020 року по справі № 621/3549/19 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Котельні лікарняного комплексу» задоволено повністю, стягнуто солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] суму заборгованості за послуги з централізованого опалення в розмірі 53072,18 гривень, а також суму судового збору по 480,25 грн з кожного, а разом 1921,00 гривень (а.с.102-104, т.1) 25 березня 2021 року до Зміївського районного суду Харківської області від відповідача [PERSON] надійшла заява про перегляд заочного рішення від 10.02.2020 року по вказаній цивільній справі, в обґрунтування якої зазначено, що [PERSON] вже тривалий час не проживає за адресою: [ADDRESS] , а з 2011 року проживає і працює в місті Луцьку, що підтверджується копією трудової книжки. Про розгляд в суді цивільної справи по стягненню заборгованості інші відповідачі їй не повідомляли, бо не спілкуються, а про наявність заочного рішення довідалася, коли з її заробітної плати почали здійснювати відрахування в порядку примусового виконання рішення. Оскільки відповідач [PERSON] не проживає тривалий час за вказаною адресою, вона не користувалася послугами позивача, а тому не є споживачем комунальних послуг відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в зв`язку з чим просила переглянути та скасувати заочне рішення Зміївського районного суду Харківської області від 10.02.2020 року у справі № 621/3549/19, та призначити справу до розгляду. (а.с.128-132, т.1) Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 26 квітня 2021 року заяву відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення задоволено. Скасовано заочне рішення Зміївського районного суду Харківської області від 10 лютого 2020 року по справі № 621/3549/19 та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом в судове засідання учасників справи, встановлено учасникам строк для подання заяв по суті позову (а.с.30-31, т.2) 24 травня 2021 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якій вона не погоджується з пред`явленим позовом в частині стягнення з неї сплати заборгованості з наданих послуг централізованого опалення квартири за адресою: [ADDRESS] , оскільки тривалий час проживає в місті Луцьку Волинської області і послугами у вказаній квартирі за період не користувалася з 01.10.2016 року по 01.05.2019 року, тому просила відмовити у задоволенні позову в частині стягнення з неї суми заборгованості (а.с.57-60, т.2) У відповіді на відзив, що надійшла на адресу суду 14.06.2021 року, позивач ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» не погодився з позицією відповідача [PERSON] , вказавши, що в період з 01.10.2016 року по 01.05.2019 року була постійно зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а отже свідомо залишила за собою право користування цією квартирою, і ніщо не заважало їй відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» за 10 років змінити місце своєї реєстрації. Крім того, 14.08.2018 року відповідач [PERSON] укладала з позивачем договір про погашення (реструктуризацію) боргу, надаючи при цьому письмову згоду всіх співвласників квартири та копії їх паспортів. Така згода, в тому числі й відповідача [PERSON] разом з копією паспорту були надані, а отже з серпня 2018 року відповідач [PERSON] була обізнана про наявність заборгованості та необхідність її погашення (а.с.99-101, т.2) У запереченнях на відповідь на відзив від 09.07.2021 року, відповідач [PERSON] підтримала свою позицію, висловлену в відзиві на позовну заяву, та, крім того, просила застосувати позовну давність до вимог по сплаті заборгованості за жовтень 2016 року в сумі 3828,73, оскільки позовна заява подана до суду лише в грудні 2019 року. В судові засідання, призначені на 03.06.2021, 30.06.2021 року та проводилися в режимі відеоконференції, відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не з`явилися, відзивів на позов чи інших заяв по суті спору не подавали. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат В.Красун заперечували проти позову з підстав, викладених у відзиві. Представник позивача [PERSON] наполягала на задоволенні позову в повному обсязі та заявила клопотання про витребування з КП «Зміївське БТІЗМА» інформації про власників квартири за адресою: [ADDRESS] , яке судом задоволено та відкладено судовий розгляд. В судове засідання 21.07.2021 року учасники справи не з`явились. Представник позивача [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу по суті без її участі та задовольнити позов в повному обсязі. (а.с.128, т.2) Від відповідача [PERSON] та її представника В.Красуна надійшла заява про розгляд справи без їх участі з урахуванням позицій, висловлених у відзиві на позовну заяву та письмових запереченнях (а.с.120-126, т.2) В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши доводи учасників справи, дослідивши письмові докази, надані сторонами, суд встановив наступні обставини: Відповідно до актів про включення та відключення теплової енергії на опалювальні сезони 2016-2019 років, рішення Зміївської міської ради Харківської області від 06 вересня 2006 року, позивач є постачальником та надавав послуги з теплопостачання будинку [ADDRESS] . (а.с.6-9, т.1). Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 26.07.2018 року за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] (основний наймач), [PERSON] (невістка), [PERSON] (брат), [PERSON] (племінник), [PERSON] (а.с.5 зворотній бік, т.1). Згідно з листом виконавчого комітету Зміївського району Харківської області від 11.12.2019 №02-19/1442 [PERSON] , [INFO] , була знята з реєстрації у зв`язку із її смертю (а.с.25, т.1). Згідно з розрахунком, наданим позивачем - ТОВ «Котельні лікарняного комплексу», у відповідачів за період з 01.10.2016 по 01.05.2019 року утворилася заборгованість за послуги з централізованого опалення квартири в розмірі 53 072,186 грн. (а.с.5, т.1) Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 04.11.2019 року по справі № 621/3199/19 відмовлено позивачеві у видачі судового наказу про стягнення заборгованості з відповідачів за період з 01.10.2016 по 01.05.2019 року за послуги з централізованого опалення в зв`язку з відсутністю Договору (а.с.9, зв.бік, т.1) Відомостями з паспорту [PERSON] підтверджується, що відповідач з 15.06.2004 по 19.02.2021 року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.134, т.2) Відповідно до відомостей про роботу з трудової книжки [PERSON] серії [NUMBER] , 15.04.2011 року відповідач зареєструвала трудовий договір з ФОП [PERSON] у Луцькому міському центрі зайнятості, дію якого припинено 01.03.2015 року. З 12.10.2018 по 27.06.2019 працювала менеджером кафе ФОП [PERSON] (а.с.135-139, т.1) Згідно відомостей Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області від 12 квітня 2021 року відповідачі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.177 -180, т.1) Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 05.05.2021, відомості щодо власників квартири [ADDRESS] у вказаному реєстрі відсутні (а.с.69, т.2) Відповідно до інформації КП «Зміївське бюро технічної інвентаризації, землевпорядкування, містобудування та архітектури» від 16.05.2021 року, згідно архівних даних БТІ квартира [ADDRESS] приватизована в цілому на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .(а.с.110, т.2) Згідно копії Договору № 6114/39 від 30.08.2005 року, особовий рахунок 817, між позивачем ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» та [PERSON] був укладений Договір про надання послуг з теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , мешканцями якого на момент укладення було 6 чоловік (а.с.106, т.2) 14.08.2018 року між відповідачкою [PERSON] та позивачем укладено Договір про погашення боргу № 9, в якому боржник визнає заборгованість за послуги з теплопостачання станом на 14.08.2018 року в розмірі 39649,06 гривень, які боржник зобов`язалася сплатити до 14 серпня 2023 року (а.с.107, т.2) 14 серпня 2018 року відповідачем [PERSON] направлено заяву до ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» про визнання в повному обсязі заборгованості за послуги теплопостачання в розмірі 39649 гривень, що утворилася станом на 14.08.2018 року по приміщенню за адресою: [ADDRESS] (а.с.108, т.2) Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Дослідивши повно і всебічно надані сторонами докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне: Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права і обов`язки виникають з дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства. Підставами для виникнення цивільних прав і обов`язків, крім договору, можуть бути і інші юридичні факти (наприклад, фактичне надання житлово-комунальних послуг). Цивільні права і обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства, органів державної влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 1 ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. За змістом положень ст. 317, 319, 322 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 360 Цивільного кодексу України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. За змістом статті 156 Житлового кодексу УРСР , члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. За змістом п.6, п.13 статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживачем житлово-комунальних послуг є індивідуальний споживач. Індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно ч.1 статті 2 Закону, предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Згідно п.2 ч.1 статті 5 Закону, до комунальних послуг відносяться послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до п.5 частини 2 статті 5 Закону, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства. Згідно статті 9 Закону, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. \~Дієздатні особи,\~які проживають\~та/або\~зареєстровані у\~житлі споживача,\~користуються нарівні\~зі споживачем\~усіма житлово-комунальними\~послугами та\~несуть солідарну\~відповідальність за\~зобов`язаннями з\~оплати житлово-комунальних\~послуг.\~Споживач щомісяця\~(або\~з іншою\~періодичністю,\~визначеною договором)\~вносить однією\~сумою плату\~виконавцю комунальної\~послуги (крім\~послуг з\~постачання та\~розподілу природного\~газу та\~електричної енергії),\~у тому\~числі якщо\~вона складається\~з окремих\~складових,\~передбачених відповідним\~договором,\~укладеним відповідно\~до цього\~Закону.\~При цьому\~виконавці комунальних\~послуг забезпечують\~деталізацію інформації\~щодо складових\~плати у\~рахунках споживачів. Відповідно до п. 6 ч.1 статті 8 Закону, виконавець комунальної послуги має право звертатися до суду в разі порушення споживачами умов договору Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають в тому числі з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно статті\~526\~ЦК України,\~зобов`язання\~має виконуватися\~належним чином\~відповідно до\~умов договору\~та вимог\~цього Кодексу,\~інших актів\~цивільного законодавства,\~а за\~відсутності таких\~умов та\~вимог -\~відповідно до\~звичаїв ділового\~обороту або\~інших вимог,\~що звичайно\~ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Отже, позивачем належними й допустимими доказами підтверджено факт надання ним послуг з централізованого опалення квартири [ADDRESS] , співвласниками якої є відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та якими не заперечується факт отримання таких послуг. Відповідно до вище зазначених правових норм, відповідачі зобов`язані сплатити солідарно за послуги з централізованого опалення квартири, що знаходиться у їх власності. Твердження відповідача [PERSON] про тривале непроживання у вказаній квартирі не звільняє її від обов`язку, встановленого законом, утримувати квартиру, співвласницею якої вона є. Крім того, в матеріалах справи наявні відомості щодо обізнаності відповідачів та узгодження з позивачем розміру заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення шляхом підписання відповідного Договору про погашення боргу, що також свідчить про визнання ними свого обов`язку. Розрахунок заборгованості за спожиті послуги відповідачами в судовому засіданні не оспорювався. Щодо застосування строку позовної давності до вимог про оплату послуг з централізованого опалення за жовтень 2016 року, суд зазначає наступне: Згідно статті 256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно статті 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. До матеріалів справи позивачем надано Договір про погашення боргу № 9 від 14.08.2018 року, підписаний відповідачем [PERSON] , та заяву відповідача [PERSON] , які свідчать про визнання ними боргу, та прийняття на себе обов`язку з його погашення. Крім того, позивачем в установленому законом порядку 04.11.2019 року, подавалася заява про видачу судового наказу про стягнення з боржників (відповідачів у цій цивільній справі) заборгованості за послуги з централізованого опалення, що у сукупності з підписаними відповідачами документами свідчить про переривання позовної давності та початку його перебігу заново. За таких обставин, клопотання відповідача [PERSON] про застосування позовної давності до вимог про оплату послуг з централізованого опалення за жовтень 2016 року задоволенню не підлягає, а позов ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» про стягнення з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованості за послуги централізованого опалення квартири за період з 01.10.2016 року по 01.05.2019 року в сумі 53072,18 гривень є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору в сумі 1921,00 гривень підлягають стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача по 480,25 грн з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved