Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Позивач 05. 01. 2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи: Управління ДАІ УМВС України у Черкаській області, Черкаська митниця про повернення та вилучення предмету гуманітарної допомоги, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідно до Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 р. N 999, інвалід загального захворювання 1 групи [PERSON] на пільгових умовах був забезпечений через Головне управління праці та соціального захисту населення Черкаської облдержадміністрації гуманітарним автомобілем з правом передачі керування цим автомобілем членам сім'ї. Згідно з вимогами Закону України "Про гуманітарну допомогу" та Закону України "Про деякі питання ввезення на митну територію України транспортних засобів", [PERSON] мав право на отримання через органи соціального захисту населення від іноземного донора, як гуманітарну допомогу автомобіль віком не старше 8 років на момент ввезення в Україну з обсягом двигуна до 1800 куб. см. 08.11.2012 року [PERSON] (Німеччина) подарував Головному управлінню як гуманітарну допомогу, автомобіль "SEAT Toledo", 1994 року випуску, для передачі його інваліду [PERSON]. 27.01.2003 року [PERSON] письмово звернувся до Головного управління про передачу йому вищевказаного предмету гуманітарної допомоги у тимчасове користування, що підтверджується відповідним зобов'язання від 27.01.2003 року. На підставі заяви [PERSON] рішенням колегії Головного управління від 25.05.2006 № 6-4 у зв'язку з неспроможністю керування автомобілем, право керування надано його племінникові - [PERSON]. 01.09.2010 року управлінням соціального захисту населення виконавчого комітету Соснівської районної ради направлено лист- повідомлення на адресу Головного управління, що [PERSON] [INFO] помер. Зазначили, що 22.10.2014 року Департаментом було надіслано повідомлення відповідачу про повернення автомобіля, однак до цього часу автомобіль не повернуто, тому у відповідності до вимог п.41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, автомобіль повинен бути повернутий державі, яка надала його у користування, в особі Головного управління праці соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації. Просили суд вилучити у відповідача [PERSON] автомобіль марки "SEAT Toledo", 1994 року випуску, кузов № [NUMBER], об'єм двигуна 1781 куб.см., бензин, митною вартістю 11502,00 грн. та передати його Департаменту соціального захисту населення облдержадміністрації. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні не визнав вимоги та просив відмовити у їх задоволенні. Представники третіх осіб УДАІ УМВС України в Черкаській області та Черкаської митниці в судове засдання не з"явились, причин неявки суду не повідомили. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення. Відповідно до п. 41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою КМ України № 999 від 19 липня 2006 року (на який посилається представник позивача), у редакції, що діє на час розгляду справи в суді, після смерті інваліда автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким інвалід був забезпечений через Головне управління соціального захисту і користувався менше, ніж 10 років, може бути переданий у власність одному з членів сім'ї інваліда за рішенням Мінсоцполітики за умови сплати податків і зборів за ставками, діючими на день здійснення митного оформлення автомобіля, які повинні бути сплачені членом сім'ї інваліда протягом шести місяців з дня смерті інваліда. Згідно ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду справи про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковими для всіх судів України. Так, відповідно до Постанови Верховного Суду України від 16 травня 2012 року (справа № 6-10цс12) визначено, що питання щодо вилучення після смерті інваліда в членів його сім'ї автомобіля, отриманого інвалідом як гуманітарна допомога, повинно вирішуватися на підставі нормативно-правових актів, чинних на час смерті інваліда. Згідно абз. 7 п. 41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою КМ України № 999 від 19 липня 2006 року (у редакції, яка діяла на час смерті інваліда) після смерті інваліда автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким інвалід був забезпечений через Головне управління соціального захисту і користувався менше, ніж 10 років, може бути переданий у власність одному з членів сім'ї інваліда за рішенням Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України за умови сплати податків і зборів за ставками, діючими на день здійснення митного оформлення автомобіля. Відповідно до ст.257 ЦК України законодавством встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. В судовому засіданні встанволено, що : - 08.11.2002 року [PERSON] (Німеччина) подарував Головному управлінню як гуманітарну допомогу, автомобіль "SEAT Toledo", 1994 року випуску, для передачі його інваліду [PERSON]. - Рішенням Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України від 19.12.2002 року № 26/ГД-1991/К, автомобіль марки "SEAT Toledo", 1994 року випуску [NUMBER], об'єм двигуна 1781 куб.см., бензин, визнаний гуманітарною допомогою. - на підставі митної декларації № 90200/3/00/08 від 27.01.2003 року самоходом через Ягодинську митницю на адресу Головного управління доставлено гуманітарну допомогу автомобіль марки "SEAT Toledo", 1994 року випуску, митною вартістю 11 502,00 грн. - 27.01.2003 року [PERSON] письмово звернувся до Головного управління про передачу йому вищевказаного предмету гуманітарної допомоги у тимчасове користування, що підтверджується відповідним зобов'язання від 27.01.2003 року. - на підставі заяви [PERSON] рішенням колегії Головного управління від 25.05.2006 № 6-4 у зв'язку з неспроможністю керування автомобілем, право керування надано його племінникові - [PERSON]. - [PERSON] [INFO] помер. - 02.06.2008року Департаментом було надіслано листа члену сім"ї померлого інваліда, з вимогою в добровільному порядку повернути автомобіль. - 22.10.2014 року Департаментом було надіслано повідомлення відповідачу про повернення автомобіля. - відповідно до облікової картки приватного [NUMBER] власником автомобіля є [PERSON], з приміткою, що відчудження та передача керування без дозволу соцбезу заборонено, Має право керування [PERSON] - позивачі звернулись з даним позовом до суду 05.01.2015 року. В судовому засіданні встановлено, що шестимісячним строком не було обмежено право члена сім'ї померлого інваліда на звернення з відповідною заявою про залишення автомобіля в його власності. Крім того позивачем не доведено факту отримання відповідачем повідомлень про поверненення автомобіля, а також суд вважає що позивачем пропущено строк звернення з даним позовом до суду, оскільки [PERSON] помер [INFO], а позивач звернувся до суду з даним позовом 05.01.2015 року. У відповідності до ст.60 ЦПК України на сторони покладається доведення тих обставин , на які вони посилаються як на підставу позовних вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Позивачем не надано доказів на підтвердження своїх вимог, а тому суд вважає, що позовні виммоги не підлягають до задоовлення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed