Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

ПП «Жеос» звернулося в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за утримання будинку та прибудинкової території. Свій позов обґрунтовує тим, що ПП «Жеос», в період з 1 жовтня 2005 року по 31 липня 2012 року надавало послуги по утриманню прибудинкової території та будинку [ADDRESS], а відповідачі які отримували ці послуги оплачували їх не в повному обсязі, в результаті чого за період з 1 травня 2010 року по 1 липня 2013 року утворилася заборгованість в сумі 455 грн. 42 коп. Просить суд стягнути солідарно з [PERSON], та [PERSON] на користь ПП «Жеос» заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 455 грн. 42 коп., 3 % річних в сумі 14 грн. 65 коп., 400 грн. витрат, пов'язаних з правовою допомогою та 229 грн. 40 коп. судового збору. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 січня 2014 року до участі в справі в якості співвідповідачів було залучено [PERSON], [PERSON] Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги збільшив, просив стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] борг в сумі 455 грн. 42 коп., 3% річних, що складає суму 21 грн. 50 коп., 400 грн. витрат, пов'язаних з правовою допомогою та 229 грн. 40 коп. судового збору. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що між ПП «Жеос» та відповідачем договір на утримання будинку та прибудинкової території укладений не був, послуги з утримання будинку та прибудинкової території позивачем не надавалися. ПП «Жеос» не має на своєму балансі засобів, необхідних для виконання мінімального переліку послуг, зазначеного в законодавстві та в договорі. Крім того зазначив, що договір на управління та обслуговування будинків та прибудинкових територій, укладений 1 липня 2005 року було розірвано. Під час судового розгляду позивачем було додано договори на обслуговування будинку та прибудинкової території від 30 квітня 2010 року та 1 січня 2012 року. До вказаних договорів не додано доказів про надання послуг позивачем, не надано доказів про законність тарифів , які відповідно до чинного законодавства затверджуються органами місцевого самоврядування та в обов'язковому порядку доводяться до споживачів послуг. Вважає, що договір від 1 січня 2012 року, який позивач надав під час розгляду справи є неукладеним, оскільки відповідно до постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 3 жовтня 2011 року підприємницьку діяльність ЖБК-39 «Заполярний» було припинено. Підпис на договорі зі сторони ЖБК належить [PERSON], яка не була керівником або уповноваженою особою підписувати будь-які договори. [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] Членом сім'ї власника квартири є [PERSON], [PERSON], [PERSON], які зареєстровані та проживають у вказаній квартирі. Рішеннями виконавчого комітету Черкаської міської ради №106 від 27 січня 2009 року та №300 від 28 лютого 2012 року встановлені тарифи ПП «Жеос» на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових території в тому числі і на утримання будинку [ADDRESS]. Відповідно до "Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій", затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 р. № 76, утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Як вбачається з п.3 статуту ПП «Жеос», основним видом діяльності підприємства є ремонтно-будівельні роботи; технічне обслуговування житлового фонду усіх форм власності. Відповідно до ст.13 Закону України „Про житлово-комунальні послуги", залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо, та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства, а відповідно до ст.14, цього ж закону, ціни (тарифи) на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом Відповідно ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства, а перелік житлово-комунальних послуг, що надаються споживачу, залежить від рівня благоустрою відповідного будинку (споруди). Заперечуючи проти позову, відповідач [PERSON] посилалася на те, що ПП «Жеос» не укладало з нею договору про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території з визначенням відповідальності, при цьому підприємство деяких послуг не надавало взагалі. Статтями 20,21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права й обов'язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов'язком оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов'язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно із типовим договором. Відповідно до п.1 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний, укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Таким чином, обов'язок укласти договір законодавець покладає саме на споживача, який отримує житлово - комунальні послуги. Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складання та підписання акту-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо, акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. Частиною 4 ст. 18 закону передбачений обов'язок виконавця вирішити питання про перерахунок платежів. У матеріалах справи відсутні акти-претензії, складені та підписані у встановленому законом порядку, з яких вбачається що позивач не надав послуги з утримання будинку або надав їх неналежної якості та кількості. У зв'язку з цим суд не приймає до уваги пояснення представника відповідача про те, що ПП «Жеос» не надавало послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідачі не уклавши договір з позивачем фактично отримувала послуги позивача по утриманню будинку та прибудинкової території і повинні ці послуги оплачувати. Відповідно до ч.1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно, відповідно до умов договору. Як вбачається з п. 3.1.5 договору на обслуговування будинку та прибудинкової території від 1 січня 2012 року, ПП «Жеос» зобов'язується уразі затримки оплати наданих послуг на протязі 3-х місяців, стягувати нараховану оплату у судовому порядку з власників та користувачів окремої квартири, згідно ст. 625 ЦК України, як грошове зобов'язання. В судовому засіданні представником відповідача не надано доказів того, що вказаний договір є неукладеним або визнаний судом недійсним. Посилання позивача на те, що вказаний договір є неукладеним у зв'язку з тим, що постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 3 жовтня 2011 року підприємницьку діяльність ЖБК-39 «Заполярний» було припинено є помилковим, оскільки було припинено лише підприємницьку діяльність ЖБК а не заборонено укладати угоди. Як вбачається з розрахунку боргу наданого позивачем, заборгованість відповідачів за надані житлово-комунальні послуги за період з 1 травня 2010 року по 1 липня 2013 року становить 455 грн. 42 коп. Відповідно до вимог п.1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачем комунальних послуг являється фізична особа чи юридична особа, яка отримує чи має намір отримувати житлово-комунальні послуги. Згідно ст. 156 ЖК України, повнолітні члени сім'ї, проживаючі разом з власником квартири, зобов'язані приймати участь в утриманні житла та при будинкової території, тому заборгованість за надання житлово-комунальних послуг підлягає стягненню в солідарному порядку з відповідачів. Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням. З огляду на викладене суд приходить до висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про утримання будинку та при будинкової території, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово - комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги (ч.1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія ч.2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. В зв'язку з цим, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача 3% річних, що складає суму 21 грн. 50 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з платіжного доручення №87, позивачем за подачу позовної заяви до суду сплачено 114 грн. 70 коп. Відповідно до ч.2 ст. 99 ЦПК України, у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувану не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву. Відповідно платіжного доручення №126 від від 28 вересня 2012 року ПП «ЖЕОС» перерахувало через банк «Полтавське РУ» АТ «Банк «Фінанси та кредит» 3200 грн. [PERSON] за правову допомогу до боржників, в тому числі до [PERSON] 400 грн. без ПДВ. На платіжному дорученні маються штампи каси. Позовна заява подана до суду 15 липня 2013 року, а тому з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути 400 грн. витрат пов'язаних з правовою допомогою. Оскільки солідарне стягнення судових витрат законодавством не передбачено. у відповідності до ст. 88 ЦПК України, з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], з кожного, на користь ПП «Жеос» по 157 грн. 35 коп. судових витрат. На підставі викладеного, ст. 509, 625 ЦК України, ст. 156 ЖК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,

Outcome: approved