Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Андріївської сільської ради Хорольського району Полтавської області про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги мотивувала тим, що вона [PERSON] (дошлюбне прізвище «[PERSON]»), є дочкою [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтва про її народження [NUMBER] та свідоцтва про шлюб [NUMBER]. [INFO] батько позивача [PERSON] помер в селі Козубівка Хорольського району Полтавської області, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть, що видане виконавчим комітетом Андріївської сільської ради Хорольського району Полтавської області [NUMBER] від 05 лютого 2016 року. Рідна сестра батька позивача , а його тітка - [PERSON] , померла [INFO] у с. Андріївка Хорольського району Полтавської області (актовий запис про смерть № 14 від 10.04.2001 року по Андріївській сільській раді Хорольського району Полтавської області). Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина на його спадкове майно, тобто право земельну частку (пай) площею 4,04 га, яка знаходиться на території Андріївської сільської ради Хорольського району Полтавської області та належала їй на підставі Сертифіката на право на земельну частку( пай) [NUMBER]. Із довідки виконкому Андріївської сільської ради Хорольського району Полтавської області від 06.04.2016 року № 211 слідує, що [PERSON] , [INFO], яка померла [INFO], була зареєстрована до дня своєї смерті в селі Кузубівка Хорольського району Полтавської області, але фактично проживала до дня смерті в будинку ветерана в с. Андріївка. На час її смерті за цією адресою ніхто не проживав і не був зареєстрований. Від імені [PERSON] заповіт Андріївською сільською радою не посвідчувався. У судове засідання позивачка не з'явилась, хоча вчасно і належним чином була повідомлена про дату й час розгляду справи, але в позовній заяві просила справу розглядати за її відсутності. Представник відповідача Андріївської сільської ради Хорольського району Полтавської області в судове засідання не з'явився, хоча вчасно і належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, але в заяві до суду просили провести розгляд справи за відсутності їх представника. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з повідомлення Хорольської державної нотаріальної контори за № 536/01-16 від 08.04.2016 року слідує, що для спадкування за законом майна померлої [INFO] [PERSON], останнім місцем реєстрації якої було: с. Кузубівка Хорольського району Полтавської області та яка, за її твердженням доводиться позивачці тіткою по ліній батька [PERSON], померлого [INFO], необхідно надати документи у підтвердження факту родинних зв'язків між спадкодавцем та спадкоємцем. Оскільки позивачкою не надано доказів, які б підтверджували, що вона [PERSON] , є племінницею спадкодавця [PERSON] , неможливо встановити їхні родинні відносини, а тому позивачці роз"яснено право звернутись до суду з відповідною заявою про встановлення факту родинних відносин. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008, № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. У відповідності до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України,суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Якщо вбачається спір про право, то розгляд справи проводиться в позовному порядку. Встановлення факту родинних відносин між позивачкою [PERSON] та [PERSON] в судовому порядку надає позивачці можливість реалізувати право на спадщину померлої [INFO] [PERSON] Документи, які б підтверджували народження батька позивачки [PERSON] та його рідної сестри [PERSON] , не збереглись, однак факт родинних відносин між позивачкою [PERSON] та [PERSON] , підтверджується копіями свідоцтва про її народження [NUMBER] та свідоцтва про шлюб [NUMBER], повідомленнями Державного архіву Полтавської області від 01.03.2016 року за № 06-13/180, № 06-13/181, № 06-13/225, а також письмовими поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON], які проживають на території Андріївської сільської ради Хорольського району Полтавської області. Згідно пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, що набрав чинності з 01 січня 2004 року, правила книги шостої цього Кодексу застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Крім того, з повідомлення Хорольської державної нотаріальної контори за № 536/01-16 від 08.04.2016 року слідує, що при перевірці по обліку спадкових справ Хорольської державної нотаріальної контори встановлено, що спадкова справа на майно померлої [INFO] [PERSON], не відкривалась. Цивільним кодексом УРСР в редакції від 18.07.1963 року, визначено дві черги спадкоємців за законом: ст. 529 ЦК УРСР визначає першу чергу спадкоємців за законом: діти, подружжя, батьки померлого. Внуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо до часу відкриття спадщини немає в живих того з батьків, який би був спадкоємцем; ст. 530 ЦК УРСР визначає другу чергу спадкоємців за законом - за відсутності спадкоємців першої черги чи при неприйнятті ними спадщини, а також коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкоємства, спадкують брати та сестри померлого, а також дід і бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері. Також у цьому кодексі статтею 531 ЦК УРСР передбачено спадкування утриманцями. Перелік черг спадкоємців за законом є вичерпним. До 01.01.2004 року позивачка як племінниця спадкодавця, якщо цей факт буде встановлено в судовому порядку, не мала права на спадкування. З 01 січня 2004 року набрав чинності нині діючий Цивільний кодекс України. На даний час, ЦК України передбачено п'ять черг спадкування за законом, зокрема ст. 1265 ЦК України визначає, що у п'яту чергу право на спадкування за законом мають родичі до шостого ступеня споріднення. У пункті 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України зазначено, що правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину за законом чи за заповітом, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори по місцю відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини до 6 місяців з дня смерті спадкодавця. Якщо заява про прийняття спадщини спадкоємцем, який бажає спадкувати, не була вчасно подана, то за позовом спадкоємця, який не подав, у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини, з поважної причини, останній має змогу у судовому порядку, враховуючи положення ст. 549 ЦК УРСР від 18.07.1963 року та положення ст. 1270 нині діючого ЦК України, встановити додатковий строк для прийняття спадщини. Нотаріусом роз'яснено, що якщо в судовому порядку буде встановлено факт родинних відносин між позивачкою та [PERSON] , а саме, що остання є її тіткою, а також надано додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини як спадкоємцю за законом, позивачка матиме право на спадкування в порядку ст. 1265 ЦК України як спадкоємець п'ятої черги за законом та матиме можливість подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та вирішити питання про можливість спадкування належного [PERSON] майна. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 р., «Про судову практику у справах про спадкування»», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. З урахуванням викладеного, суд вважає можливим визначити позивачці додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті - [PERSON] бо вона пропустила строк для подачі заяв про прийняття спадщини з поважної причини, оскільки не має юридичної освіти та достатніх знань в області спадкового права України, але виявляла намір прийняти спадщину, оскільки утримувала на руках правовстановлюючі документи на спадкове майно,а також здійснювала та здійснюю догляд за її домогосподарством та вважала, що таким чином фактично прийняла її спадщину. Отже, дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію сторін, те, що спадщина може бути визнана відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а спадщина може перейти у власність територіальної громади, на території якої знаходиться вказане спадкове майно, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Андріївської сільської ради Хорольського району Полтавської області про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для прийняття спадщини має бути задоволений повністю. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог, а тому додатковий строк, достатній для подання позивачкою заяви про прийняття спадщини слід встановити у продовж двох місяців після набрання рішення законної сили. Визначений строк, на думку суду, буде достатнім для подання позивачкою заяви про прийняття спадщини у встановленому законом порядку. На підставі викладеного та

Outcome: approved