Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

07.07.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просив розірвати шлюб укладений між позивачем та відповідачем. Позовна заява мотивована тим, що 14 листопада 1999 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис за №2604. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалось, оскільки сторони виявились різними людьми та мають різні погляди на життя. Таким чином, позивач вважає, що сім'я розпалась, шлюб існує формально, а тому подальше збереження шлюбу неможливе. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, при цьому судові витрати просив залишити за ним. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, після розірвання шлюбу виявила бажання надалі іменуватися прізвищем "Стиренко". Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. 14 листопада 1999 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Савченко) [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за №2604 та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-АМ №040452, яке видане 14 листопада 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради Вінницької області (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-АМ №109332, яке видане 14 червня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради Вінницької області. (а.с. 6).\~\~ Сімейне життя між сторонами не склалось, шлюб існує формально, а тому подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може предявити один із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, а також визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, оскільки відповідач виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем «Стиренко», при реєстрації розірвання шлюбу прізвище відповідача зазначити «Стиренко». З урахуванням вимог ст. 88 ЦПК України, всі судові витрати понесені позивачем у справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Однак, оскільки позивач на відшкодуванні судових витрат не наполягає, суд вважає, що судові витрати повязані зі сплатою судового збору необхідно залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved