Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на 1/2 частку за кожним квартири [ADDRESS], Херсонської області, в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, оскільки нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] та [PERSON] відмовлено в зв'язку тим, що у них відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. У судове засідання [PERSON], [PERSON], [PERSON] не з'явилися, у письмових заявах просили справу розглянути без їх участі, позовні вимоги підтримали. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, в поданій до суду письмовій заяві просив справу розглядати у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Також, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали цивільної, інвентарної та спадкової справ, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних, встановлених в ході судового розгляду фактичних обставин та відповідних їм правовідносин. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що умови та порядок здійснення реєстрації прав на нерухоме майно на час виникнення спірних правовідносин були передбачені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" від 1 липня 2004 року N І952-ІУ та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, яке затверджено наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року N7/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 р. за N 157/6445". Згідно п. 5 прикінцевих положень вказаного Закону, до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру, реєстрація об'єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації. Частиною 5 ст. 3 вказаного Закону передбачено, що право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що положення кодексу застосовуються до правовідносин, що виникли після набрання ним чинності. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'зки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що відповідно до свідоцтва про смерть, виданого [INFO] року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новокаховського міського управління юстиції у Херсонській області, [PERSON] померла [INFO] року. Відповідно до свідоцтв про народження (а.с. 18,19), позивачі [PERSON] та [PERSON] є дітьми [PERSON]. [PERSON] за життя на праві особистої власності на підставі довідки житлово-будівельного кооперативу від 27.01.1993 року належала квартира [ADDRESS], Херсонської області. Право власності на вказану квартиру підтверджується довідкою про сплату пайового внеску в повному обсязі, реєстраційним посвідченням, виданим Каховським бюро технічної інвентаризації від 03.03.1993 року записаного в реєстрову книгу №15 за реєстровим номером №2559, але свідоцтва про право власності на спірне майно померла не отримала. При зверненні до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину позивачі, як спадкоємці першої черги, отримали відмову в цьому від 04.02.2014 року, вих. № 213/02-14 із посиланням на необхідність звернення до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, у зв'язку з тим, що у спадкодавця відсутній правовстановлюючий документ. Інших заяв до нотаріальної контори не надходило. Враховуючи, що реєстраційне посвідчення, видане Каховським бюро технічної інвентаризації від 03.03.1993 року, записаного в реєстрову книгу №15, за реєстровим номером №2559, не є правовстановлюючим документом, проте, правомірне набуття права власності [PERSON] на спірне майно в судовому засіданні встановлено і підтверджено вищезазначеними відповідними доказами, іншим чином захистити права позивачів не виявляється можливим, оскільки правовстановлюючий документ на квартиру відсутній, суд вважає позовні вимоги про визнання права власності по 1/2 частині квартири за кожним позивачем за законом після смерті [PERSON] законними та обґрунтованими. Таким чином позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved