Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~01.03.2017 року [PERSON]. звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] аліменти на її утримання до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьох років. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказала, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого має неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Через постійні сварки з березня 2016 року вони з відповідачем проживають окремо один від одного, шлюбно-сімейних відносин не підтримують. Нею подано позов до суду про розірвання шлюбу. Також зазначає, що не працює, перебуває у декретній відпустці, тому не може забезпечити дитину усім необхідним. Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання ні дитини ні на її утримання, хоча має таку можливість, тому вона змушена звернутись із вказаним позовом до суду. Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її присутності в судовому засіданні. Її представник [PERSON] також надала заяву, про розгляд справи за її відсутності та підтримку позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час та місце судового засідання повідомлявся. Причину поважної неявки суду не повідомив. Заперечень проти позову, клопотань про примирення від нього на адресу суду не надходило. Зі згоди представникапозивача суд ухвалює рішення при заочному слуханні справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про укладення шлюбу, серії І-ВЛ №280209, виданого 15.10.2015 року відділом ДРАЦС Балаклійського РУЮ у Харківській областівстановлено, що шлюб між сторонами укладено 15.10.2015 року, актовий запис №237 (а.с.4). Сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії І-ВЛ №430596, виданого відділом ДРАЦС Балаклійського РУЮ у Харківській області 30.10.2015 року(а.с.5). Як вбачається з позовної заяви, позивачка не працює, перебуває у декретній відпустці, тому потребує коштів на своє утримання. У відповідності до\~ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. За ч.1 ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. У відповідності до ст.84 Сімейного Кодексу України "дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини - до досягнення дитиною трьох років". Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ст. 80 СК України). Судом встановлено, що відповідач не виконує свій обовязок по утриманню дружини, а тому вимога позивача про стягнення аліментів підлягає задоволенню. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів у частковому вигляді з усіх видів його доходів. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved