Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з 29.07.1992 по 20.08.1993 та з 05.01.2007 по 27.10.2017 перебував у трудових відносинах з відповідачем. 27.10.2017 р. його було звільнено за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію. Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання від 31.10.2017 року позивачу були встановлені такі професійні захворювання: ХОЗЛ II стадії токсико-пилової етіології в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень II ст. Легенева недостатність II ст. Захворювання професійне. Вегетативно-сенсорна поліневропатія верхніх кінцівок з вираженими вегетативно-трофічними порушеннями на кистях і ангіоспазмами пальців рук у сполученні з міофіброзом м'язів передпліч і плечового поясу, двостороннім плечелопатковим периартрозом, двостороннім деформуючим остеоартрозом ліктьових і променево-зап'ясткових суглобів з больовим синдромом і порушенням функції верхніх кінцівок. Захворювання професійне від дії вібрації і фізичного перенапруження на виробництві. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість зі значним ступенем зниження слуху 4 ст. Захворювання професійне від тривалої дії шуму на виробництві. Хронічний атрофічний ринофаринголарингіт пилової етіології, стадія нестійкої ремісії. Захворювання професійне. (Основний діагноз). Еіпертонічна хвороба II ст., 2 ст. Ризик помірний. Остеохондроз, деформуючий спондильоз, спондилоартроз шийного відділу хребта, грижа МХД С5-С6, протрузії МХД СЗ- С4, С4-С5, С5-С7, стеноз каналу хребта на рівні сегментів СЗ-С6, цервікоалгія, остеохондроз, деформуючий спондилоартроз, спондильоз попереково-криживого відділу хребта, грижа МХД L3-L4, протрузії МХД L2-L3, L3-L4, L4-L5, L5-S1, стеноз каналу хребта, сколіоз, двостороння вертеброгенна люмбоішалгія з м'язово-тонічним і алгічним синдромами з обмеженням опорно- кінетичної функції хребта і нижніх кінцівок. Міопія слабкого ступеня обох очей, пресбіопія, хронічний кон'юктивіт, гіпертонічна ангіопатія сітківки. (Супутній діагноз). Причиною виникнення професійного захворювання згідно акту від 31.10.2017 р., є недосконалість виробничих технологій, неефективність використання засобів індивідуального захисту, тривалий стаж роботи в шкідливих умовах праці. Відповідно до довідки, виданої Спеціалізованої МСЕК м. Суми від 30.11.2017 р., - ступінь втрати професійної працездатності у позивача становить 65 % первинно та ІІІ групу інвалідності безтерміново. Тому позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 65000 грн. Представник позивача, [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та дала пояснення аналогічні вищевикладеному. Представник відповідача - ПАТ "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш", Шепілова Л.І., в судовому засіданні заперечувала проти позову та пояснила, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими. Оскільки, норми ст.237-1 КЗпП України, на які посилається позивач в своїй позовній заяві, не поширюються на правовідносини, що виникли між товариством та позивачем, оскільки ці правовідносини регулюються законами України з окремих видів загальнообов'язкового державного соціального страхування, іншими нормативно правовими актами, які містять норми щодо загальнообов'язкового державного соціального страхування. Крім того, якщо керуватись нормами трудового права, то позивачем пропущено 3-місячний строк позовної давності, який застосовується при вирішення трудових спорів. Враховуючи вищевикладене, просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 29.07.1992 по 20.08.1993 та з 05.01.2007 по 27.10.2017 Позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем. 27.10.2017 його було звільнено за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію. (а.с. 6-8). Актом від 31.10.2017 року розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання [PERSON] були встановлені такі професійні захворювання: ХОЗЛ II стадії токсико-пилової етіології в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень II ст. Легенева недостатність II ст. Захворювання професійне. Вегетативно-сенсорна поліневропатія верхніх кінцівок з вираженими вегетативно-трофічними порушеннями на кистях і ангіоспазмами пальців рук у сполученні з міофіброзом м'язів передпліч і плечового поясу, двостороннім плечелопатковим периартрозом, двостороннім деформуючим остеоартрозом ліктьових і променево-зап'ясткових суглобів з больовим синдромом і порушенням функції верхніх кінцівок. Захворювання професійне від дії вібрації і фізичного перенапруження на виробництві. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість зі значним ступенем зниження слуху 4 ст. Захворювання професійне від тривалої дії шуму на виробництві. Хронічний атрофічний ринофаринголарингіт пилової етіології, стадія нестійкої ремісії. Захворювання професійне. (Основний діагноз). Еіпертонічна хвороба II ст., 2 ст. Ризик помірний. Остеохондроз, деформуючий спондильоз, спондилоартроз шийного відділу хребта, грижа МХД С5-С6, протрузії МХД СЗ- С4, С4-С5, С5-С7, стеноз каналу хребта на рівні сегментів СЗ-С6, цервікоалгія, остеохондроз, деформуючий спондилоартроз, спондильоз попереково-криживого відділу хребта, грижа МХД L3-L4, протрузії МХД L2-L3, L3-L4, L4-L5, L5-S1, стеноз каналу хребта, сколіоз, двостороння вертеброгенна люмбоішалгія з м'язово-тонічним і алгічним синдромами з обмеженням опорно- кінетичної функції хребта і нижніх кінцівок. Міопія слабкого ступеня обох очей, пресбіопія, хронічний кон'юктивіт, гіпертонічна ангіопатія сітківки. (Супутній діагноз). 30.11.2017 позивач пройшов огляд МСЕК та йому було встановлено 65 % втрати професійної працездатності, первинно, та ІІІ групу інвалідності безтерміново, що підтверджується довідкою № 008047 огляду медико соціальною експертною комісією від 30.11.2017 (а.с.10) Суд вважає, що ПАТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» не створило належних умов праці на робочому місці позивача, внаслідок чого позивач отримав професійне захворювання. В справі є достатні докази, які свідчать про те, що небезпечні і шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. На момент встановлення позивачеві стійкої втрати професійної працездатною набрав чинності Закон України про внесення змін до абзацу 4 статті 1 (в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей), виключено підпункт «е» пункту 1 частини 1 статті 21, частина 3 статті 28, частина 3 статті 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 268 ЦК України, - на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, позовна давність не поширюється. Саме з позовними вимогами про відшкодування моральної шкоди у зв'язку з ушкодженням здоров'я звернувся позивач до суду, тому суд вважає, що до цих вимог позовна давність не застосовується. Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. За приписами ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує обсяг заподіяних позивачеві моральних страждань, а також фізичних страждань, характер і тривалість цих страждань; стан здоров'я потерпілого та те, що йому встановлено 65% втрати професійної працездатності та встановлено ІІІ групу інвалідності, вік, наслідки професійного захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. З урахуванням цих обставин суд визначає моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню позивачеві, в розмірі 19 000 грн. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 704 грн. 20 коп.

Outcome: partial