Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

03.09.2015 року від Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до суду надійшла позовна заява до [PERSON], [PERSON]\~ з наступними вимогами: стягнути заборгованість за кредитним договором №11282442000\~ від\~ 17.01.2008 року в розмірі 282941 грн. 32 коп.; звернути стягнення на предмет іпотеки, житловий будинок №21 по вул. А. Сохора с. Соколово Зміївського району Харківської області, який належить Іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 07.05.2007 року Виконкомом Соколівської сільської ради на підставі рішення виконкому Соколівської сільської ради №33 від 04.05.2007 року та зареєстрованого в комунальному підприємстві "Зміївське бюро технічної інвентаризації", згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП "Зміївське бюро технічної інвентаризації" 07.05.2007 року за №14470305, реєстраційний номер: 15347732, номер запису: 459 в книзі: 5 і немає жодних договірних змін строків позовної давності щодо правочинів, на підставі яких Іпотекодавець набув право власності на предмет іпотеки; з метою погашення заборгованості на користь ПАТ "УкрСиббанк", що виникла внаслідок невиконання [PERSON] умов кредитного договору 11282442000 від 17.01.2008 року у розмірі 282941 грн. 32 коп.; встановити спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України "Про іпотеку" та встановити початкову ціну, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки майна, здійсненої суб"єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій; стягнути судовий збір в розмірі 2829 грн. 41 коп. В обґрунтування позовної заяви представник ПАТ "УкрСиббанк" [PERSON] вказав, що 17 січня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" (з 21.12.2009 року Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк"), та [PERSON], укладено договір про надання споживчого кредиту №11282442000. Поручителем за договором є [PERSON] відповідно до договору поруки №П/11282442000 від 17 січня 2008 року укладеного з позивачем. Згідно з вимогами Закону України "Про акціонерні товариства" № 514-VІ від 17.09.2008 року були внесені зміни у Статут АКІБ "УкрСиббанк", відповідно до яких нове повне найменування Банку стало: Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк". Згідно з положеннями Цивільного кодексу України та Закону України "Про акціонерні товариства" дані зміни не є реорганізацією або ліквідацією юридичної особи АКІБ "УкрСиббанк". Відповідно до умов договору (п. 1.1.), позивач надав [PERSON] кредит (грошові кошти) з розмірі 109 600 грн., 00 коп., а він зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі до 16.01.2015 року згідно з графіком погашення кредиту (п. 1.2.2. Додаток №1 до Договору) та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 13,90% річних (п. 1.3.1 Договору). Відповідно до додатку № 1 до Договору, погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця впродовж всього строку дії договору. Погашення нарахованих процентів згідно з п. 1.3.4. Кредитного договору відбувається з 01 по 17 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за які були нараховані проценти. Відповідно до п. 1.5. Договору, кредит надається шляхом - зарахування банком коштів на поточний рахунок позичальника №26200052910000 у банку для подальшого використання за цільовим призначенням. Згідно з п. 4.1. Договору, за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобовязань, передбачених цим договором, зокрема термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів за кредит, та1або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню в наступному порядку, а саме: в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми прострочено платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена у іноземній валюті, пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості, але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування. Відповідно до Розділу 2 Договору Умови забезпечення кредиту, п.2.1. Виконання зобовязань Позичальника за цим Договором забезпечується наступним чином, а саме: застава нерухомості (будівлі /споруди/приміщення), а саме: 1) житловий будинок, що складається з 1, загальною площею 107 кв.м., що знаходиться за адресою: Харківська область., Зміївський район, с. Соколово, вул. А.Сохора, буд. 21, та є власністю [PERSON] Мраза Жораєвича, код за ДРФО [NUMBER]. Відповідно до договору іпотеки від 17.01.2008 року (далі - Договір 2), п. п. 1.1., 1.2., Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю наступне нерухоме майно (далі - Предмет іпотеки): Житловий будинок №21 (двадцять один), що знаходиться за адресою: Харківська область, Зміївський район, с. Соколове, вулиця А.Сохора та належить Іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 07.05.2007 року Виконкомом Соколівської сільської ради на підставі рішення виконкому Соколівської сільської ради №33 від 04.05.2007 року та зареєстрованого в Комунальному підприємстві "Зміївське бюро технічної інвентаризації", згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП "Зміївське бюро технічної інвентаризації" 07.05.2007 року за №14470305, реєстраційний номер: 15347732, номер запису: 459 в книзі: 5 і немає жодних договірних змін строків позовної давності щодо правочинів, на підставі яких Іпотекодавець набув право власності на Предмет іпотеки. Відповідно п. 1.2. Договору 2 - Ринкова вартість Предмету іпотеки, згідно звіту суб'єкта оціночної діяльності, становить: 156 600 грн. 00 коп. Відповідно до Договору 2 Розділ 4 Звернення стягнення п.4.1. Іпотекодержатель має право звернення стягнення на Предмет іпотеки: п.4.1.1. Уразі порушення Іпотекодавцем будь-якого зобовязання за цим договором або будь-якого зобов'язання, що забезпечено іпотекою за цим Договором. П. 4.2. Звернення стягнення здійснюється на підставі п.4.2.1. Рішення суду. Станом на 05.08.2015 року звернення стягнення на заставлене майно, що є забезпеченням за даним договором не проводилось. У частині 2 статті 590 Цивільного кодексу України зазначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 33 Закону України "Про іпотеку" визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязання шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя. Таким чином, станом на 03.08.2015 року заборгованість відповідачів по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом та пені за договором про надання споживчого кредиту №11282442000 від 17.01.2008 року, становить 282 941 грн. 32 коп., з яких: 87361 грн. 94 коп. - заборгованість за кредитом; 116428 грн. 82 коп. - заборгованість за відсотками; 35995 грн. 78 коп. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 43154 грн. 78 коп. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за відсотками. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі. Відповідачі, всупереч умов кредитного договору, не здійснюють платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованих процентах, чим порушують взяті на себе договірні зобов'язання. Представник позивача [PERSON] подав заяву про судовий розгляд справи за відсутністю представника позивача, підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідачам [PERSON], [PERSON] направлялися повістки рекомендованими листами на адресу, що зазначена в позовній заяві. Рекомендовані листи повернулися не врученими з відмітками "за закінченням строку зберігання". Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідачів, повідомлених належним чином, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 169, ч. ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК України. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: 17.01.2008 року між АКІБ "УкрСиббанк", правонаступником якого з 17.09.2008 року є ПАТ УкрСиббанк, та [PERSON] був укладений кредитний договір №11282442000 про надання споживчого кредиту, згідно якому відповідач отримав споживчий кредит на суму 109600 грн. 00 коп. з кінцевим терміном повернення 16.01.2015 року. (а. с. 7-13, 14-16, 22). Відповідно до договору поруки №П/11282442000 від 17 січня 2008 року[PERSON] зобов'язався перед АКІБ "УкрСиббанк", правонаступником якого з 17.09.2008 року є ПАТ УкрСиббанк, відповідати в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником [PERSON] зобов'язання за кредитним договором №11282442000 від 17.01.2008 року. (а. с. 23-24) В якості забезпечення кредитного договору було укладено договір іпотеки від 17.01.2008 року. Предметом іпотеки за вказаним договором є: житловий будинок №21 по вул. А. Сохора с. Соколово Зміївського району Харківської області, який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 07.05.2007 року Виконкомом Соколівської сільської ради на підставі рішення виконкому Соколівської сільської ради №33 від 04.05.2007 року та зареєстрованого в комунальному підприємстві "Зміївське бюро технічної інвентаризації", згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП "Зміївське бюро технічної інвентаризації" 07.05.2007 року за №14470305, реєстраційний номер: 15347732, номер запису: 459 в книзі: 5. Загальна площа предмета іпотеки становить 107 кв. м, житлова 65,30 кв. м. Ринкова вартість Предмету іпотеки, згідно звіту суб'єкта оціночної діяльності, становить 156600 грн. (а. с. 25-27) Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1 Закону України Про іпотеку, іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом; основне зобов'язання - зобов'язання боржника за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов'язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою; іпотекодавець - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання власного зобов'язання або зобов'язання іншої особи перед іпотекодержателем. Іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель; іпотекодержатель - кредитор за основним зобов'язанням; боржник - іпотекодавець або інша особа, відповідальна перед іпотекодержателем за виконання основного зобов'язання. Згідно ст. 7 Закону України Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання. Відповідно до ст. 33 Закону України Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно ст. 35 Закону України Про іпотеку" у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Згідно ст. 39 Закону України Про іпотеку одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 590 ЦК України визначено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. У п. п. 6, 41-43 Постанови від 30 березня 2012 року №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" роз'яснено, що вимога заставодержателя про звернення стягнення на предмет застави оплачується судовим збором як вимога немайнового характеру, якщо така вимога предявлена після вирішення вимоги про виконання основного зобовязання (стягнення заборгованості тощо). Вимога заставодержателя про звернення стягнення на предмет застави, предявлена до звернення до суду з вимогою про виконання основного зобовязання, оплачується судовими збором як вимога майнового характеру. При цьому ціна позову визначається розміром виконання, на яке претендує заставодержатель за рахунок заставленого майна. При вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобовязання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав. Оскільки вказане положення закону є оціночним, то суд має належним чином його мотивувати, зіставити обставини зі змістом цього поняття, визначитись, чи не суперечить його застосування загальному змісту та призначенню права, яким урегульовано конкретні відносини (зокрема про право на першочергове задоволення вимог за рахунок предмета застави), та врахувати загальні засади цивільного законодавства справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК). Резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України Про іпотеку, так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обовязковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). При цьому суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. У такому випадку суд має зазначити в резолютивній частині рішення лише про звернення стягнення на предмет іпотеки із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, а сам розрахунок суми заборгованості має наводитись у мотивувальній частині рішення. Винятком є ситуація коли особа позичальника є відмінною від особи іпотекодавця з урахуванням положення статті 11 Закону України Про іпотеку(або статті 589 ЦК щодо заставодавця). У розглядуваній справі вимога іпотекодержателя про звернення стягнення на предмет іпотеки предявлена разом з вимогою про виконання основного зобовязання. На час судового розгляду зобов"язання за кредитним договором боржником не виконане. Сума заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №11282442000 від 17.01.2008 року, станом на 03.08.2015 року становить 282941 грн. 32 коп., що складається з наступного: 87361 грн. 94 коп. - заборгованість за кредитом; 116428 грн. 82 коп. - заборгованість за відсотками; 35995 грн. 78 коп. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 43154 грн. 78 коп. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за відсотками. Розмір заборгованості за кредитним договором та її складові підтверджуються наданим позивачем розрахунком. (а. с. 28-39). Вимоги, викладені у позовній заяві, відповідають встановленим вимогам до змісту резолютивної частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки. За таких обставин, позовна заява про стягнення боргу за договором споживчого кредиту та про звернення стягнення на предмет іпотеки є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідачів в рівних частках належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved