Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

04 грудня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції, Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк", в якому просить зняти арешт з 3/40 частин житлового будинку [ADDRESS] та скасувати в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про обтяження. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача - Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Представник Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк" у судове засідання не з'явилася, подала заперечення на позов та просила розглянути справу без участі представника відповідача. Представник третьої особи - Реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 25 грудня 2012 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] подарували позивачу 3/10 частин житлового будинку [ADDRESS] з відповідною частиною надвірних будівель. 22 січня 2013 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Реєстраційною службою Чернігівського міського управління юстиції внесено запис про право власності на підставі договору дарування під № 112144. 11 вересня 2014 року позивач звернувся до Реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції з заявою про отримання витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Проте, під час здійснення пошуку відомостей в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна реєстратором було знайдено обтяження за № 6964702, підставою якого є постанова Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 11 вересня 2014 року. 21 листопада 2014 року позивач звернувся до Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції з заявою про зняття арешту з майна. Згідно листа Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції від 27 листопада 2014 року вбачається, що на виконанні у відділі перебуває виконавчий лист № 750/1842/14, виданий Деснянським районним судом м. Чернігова про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк" 19164 грн. 07 коп. Згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно за [PERSON] зареєстровано право власності на 3/40 частини будинку [ADDRESS]. Постановою державного виконавця від 11 вересня 2014 року було накладено арешт на 3/40 частини будинку [ADDRESS] (а/с 15). Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, тобто діє принцип диспозитивності цивільного судочинства. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 316 Цивільного кодексу України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1, 2 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. За таких обставин, враховуючи, що позивачу було подаровано 3/10 частин житлового будинку, що позивач не є боржником по виконавчому провадженню, по якому накладено арешт на частину будинку, а тому позовні вимоги позивача про зняття арешту з майна підлягають задоволенню. Проте, не підлягає задоволенню вимога позивача про зобов'язання Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління скасувати в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про обтяження, оскільки рішення суду про зняття арешту з майна є підставою для скасування запису про обтяження. Враховуючи викладене,

Outcome: partial