Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

11.02.2020 року [PERSON] (надалі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач) про позбавлення його батьківських прав стосовно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову вказала, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі із 05 жовтня 2007 року, який на даний час розірвано. Від спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] З 2014 року [PERSON] , маючи реальну можливість брати участь у вихованні та забезпеченні сина, з власної ініціативи самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, припинив спілкування з сином, не навідує його, не цікавиться його розвитком, його життям та здоров`ям, матеріально не підтримує дитину. [PERSON] не намагався з сином налагодити батьківські стосунки та брати участь у вихованні дитини, до цього часу ухиляється від його виховання та матеріального утримання, не виявляє щодо нього батьківської турботи, не піклується про сина, не цікавиться його життям і здоров`ям, не піклується про фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, не забезпечує харчування, медичний догляд. Вказане негативно впливає на його фізичний розвиток. Усі обов`язки по вихованню та утриманню дитини повністю покладені на позивачку. Син проживає з нею. Враховуючи викладене, просила позбавити [PERSON] батьківських прав. В ході розгляду справи [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. В судове засідання на 14 липня 2020 року не з`явилася. В поданій до суду заяві представник позивача [PERSON] просила розгляд справи проводити у її відсутності та відсутності позивача, позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, заяви про розгляд справи без його участі не надсилав, про причини неявки суд не повідомив. Представник органу опіки та піклування Залузької сільської ради Білогірського району, в поданій до суду заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ознайомившись із доводами позивача, заслухавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання, що з метою захисту прав та інтересів дитини, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с.6). Із висновку органу опіки та піклування Залузької сільської ради Білогірського району Хмельницької області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] №14 від 19 грудня 2019 року (а.с.а.с.12-13) вбачається, що [PERSON] протягом тривалого часу не виконує батьківських обов?язків щодо сина [PERSON] , припинив спілкування з сином, не відвідує дитину, вихованням та утриманням сина не займається і не бажає займатися, фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться здоров`ям, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, навіть не вітає з днем народження. Батько свідомо нехтує своїми обов`язками, чим порушує ст.ст. 141,150,152 Сімейного кодексу України. Тому позбавлення батьківських прав відповідача щодо дитини є доцільним та відповідає інтересам дитини. Довідкою Корницького фельдшерського пункту Білогірського району Хмельницької області від 23 грудня 2019 року (а.с.9) підтверджується, що [PERSON] не бере участі у вихованні сина, не приводить дитину на щеплення. Згідно довідки №104, виданої 24.12.2019 року Залузьким ліцеєм Білогірської районної ради Хмельницької області, вихованням сина [PERSON] займається мама [PERSON] , яка постійно цікавиться навчанням і поведінкою сина, відвідує регулярно всі виховні заходи та батьківські збори (а.с.10). [PERSON] , відповідач по справі, не сплачує аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними довідки №14.1-30/7922, виданої 07.07.2020 року Білогірським районним відділом державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький). Показами свідків [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] , підтверджується, що [PERSON] вихованням та матеріальним забезпеченням сина не займається. Так, свідки вказали, що батько [PERSON] не спілкується із сином [PERSON] , не утримує його. Вихованням дитини займається мама, позивачка по справі. Ст. 150 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов?язків по вихованню дитини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" встановлено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Оцінюючи докази в їх сукупності суд бере до уваги, що відповідач [PERSON] не виконує батьківських обов`язків по вихованню дитини, що свідчить про свідоме та умисне ухилення його від участі у вихованні сина. Матеріальної допомоги на утримання сина не надає. [PERSON] проживає спільно із матір`ю. Матеріальне забезпечення неповнолітнього здійснює позивачка. Враховуючи, що відповідач не займається вихованням сина [PERSON] , в судове засідання не з`явився, заперечень проти позову не надав, суд вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав щодо сина [PERSON] відповідає інтересам неповнолітнього. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України на користь позивачки з відповідача належить стягнути судові витрати в сумі 840,80 грн. Враховуючи наведене,

Outcome: approved