Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

Позивач Каланчацька районна державна адміністрація звернулася з позовом до [PERSON], в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Мотивуючи свої вимоги позивач вказує, що відповідач [PERSON] будучи батьком неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], самоусунувся від їх виховання. Діти відповідача, мають статус дітей позбавлених батьківського піклування, та перебувають на первинному обліку у службі у справах дітей Каланчацької районної державної адміністрації, оскільки мати дітей померла, а відповідач був засуджений до позбавлення волі і відбував покарання. Відповідач будучи звільнений по відбуттю покарання 09 червня 2018 року, що підтверджується довідкою про звільнення, до служби у справах дітей Каланчацької районної державної адміністрації з питанням про повернення йому дітей на виховання не з»явився. Натомість 05 вересня 2018 року надав до служби у справах дітей нотаріально завірену заяву про відмову від виховання та утримання дітей. Розпорядженням голови Каланчацької районної державної адміністрації від 24 листопада 2014 року № 359 опікуном дітей призначено їх тітку [PERSON], в сім»ї якої діти перебувають по цей час. Ухвалою судді від 14.09.2018 року прийнято справу до провадження та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 31.10.2018 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду. Будь-яких інших процесуальних дій по справі не вчинялося. Представник позивача Каланчацької районної державної адміністрації, як органу опіки і піклування, Хребір Олена Михайлівна в судовому засіданні вимоги заяви підтримала в повному обсязі та наполягала на її задоволені, оскільки відповідач [PERSON] самоусунувся від виховання своїх неповнолітніх дітей та взагалі не цікавиться їх життям. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі та пояснив, що не має наміру займатися вихованням дітей. Бажає, щоб діти проживали в сім"ї [PERSON], яка в даний час займається їх вихованням. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що є тіткою неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В даний час займається виховання дітей, які проживають у неї, і в подальшому бажає, щоб діти проживали з нею. Дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступних висновків. Виниклі правові відносини являються сімейними і регулюються вимогами ст.ст. 164, 165, 166 СК України, п. 15. Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" відповідно до яких мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов»язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини, і ця міра є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов»язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об»єктивного з»ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов»язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитину, що негативно впливає на її фізичний розвиток та складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культури та інших духовних цінностей не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов»язками. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] є батьком неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які мають статус дітей позбавлених батьківського піклування, та перебувають на первинному обліку у службі у справах дітей Каланчацької районної державної адміністрації. Мати дітей [PERSON] [INFO] року померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Відповідач [PERSON] вироком Скадовського районного суду від 10 жовтня 2014 року був засуджений за ч. 1 ст. 186 КК України та на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до 3-х років 6-ти місяців позбавлення волі. Будучи звільнений по відбуттю покарання 09 червня 2018 року, що підтверджується довідкою про звільнення, до служби у справах дітей Каланчацької районної державної адміністрації з питанням про повернення йому дітей на виховання не з»явився. Натомість 05 вересня 2018 року надав до служби у справах дітей нотаріально завірену заяву про відмову від виховання та утримання дітей. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач самоусунувся від виховання дітей. Відповідно до розпорядженням голови Каланчацької районної державної адміністрації від 24 листопада 2014 року № 359 опікуном неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], призначено їх тітку [PERSON], в сім»ї якої діти перебувають по цей час. Відповідно до акту обстеження умов проживання дітей у [PERSON], для дітей створені всі належні умови проживання, діти забезпеченні необхідними для проживання та навчання речами. Згідно висновку Каланчацької РДА як органу опіки і піклування, в інтересах дітей, буде доцільним позбавити відповідача батьківських прав, оскільки він самоусунувся від їх виховання. Таким чином, суд встановив, що дійсно відповідач [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов»язків по вихованню своїх неповнолітніх дітей. Поведінка останнього є винною, він має можливість створити нормальні умови життя дітям, але свідомо нехтує своїми обов»язками, а отже не намагається змінити свою поведінку. Крім того, відповідно до положення ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір 768,40 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved