Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

11.05.2019 року позивач звернувся до суду із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно за законом. В позовній заяві позивач вказує, що [INFO] померла її мати - [PERSON] . Після смерті відкрилася спадщина за законом, до складу якої входить земельна ділянка площею 3,050 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач звернулася до нотаріуса, але отримала відмову в оформленні спадщини через відсутність правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на спадкове майно. Позивач, посилаючись на неможливість належного оформлення прийняття спадщини в установленому законом порядку та ст. ст. 15, 16, 392, 1268, 1296, 1297 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 19, 28, 175,177,184 ЦПК України, просить суд визнати за нею - [PERSON] , право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 3,050 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Мармуліївської сільської ради Володарського району Київської області, після [PERSON] , яка померла [INFO] . 13.05.2019 року судом відкрито провадження у справі та призначено розгляд проводити в порядку загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 10.06.2019 року. В підготовче судове засідання позивач та її представник не з`явилися. На адресу суду надійшла заява, якою представник позивача просить суд розгляд справи провести без їх участі. Позовні вимоги підтримує та просить суд позов задовольнити ( а.с. 34). Представник відповідача Мармуліївської сільської ради Володарського району Київської області в підготовче судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про місце та час його проведення. Своєю письмовою заявою просить суд розгляд справи провести без участі їх представника. Позовні вимоги визнає повністю ( а.с. 35). Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд приймає визнання позову відповідачем у справі. Виходячи з наведеного, суд, вважає, що рішення у справі можливо ухвалити за результатами проведення підготовчого судового засідання. Суд , ознайомившись із позовною заявою, взявши до уваги позиції позивача та її представника, представника відповідача Мармуліївської сільської ради Володарського району Київської області викладені у відповідних заявах, що надійшли до суду та дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню . Із змісту позовної заяви та із матеріалів справи судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про її смерть ( а.с. 7). Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, за законом, до складу якої входить земельна ділянка площею 3,050 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку було посвідчено державним актом IV-КВ № 015443 на право приватної власності на землю. Позивач є донькою померлої [PERSON] ( а.с. 10-13), а відтак вона є спадкоємцем першої черги. Вона звернулася до нотаріуса для оформлення належних їй прав, однак нотаріусом було відмовлено у оформленні прийняття спадщини ( а.с.22). Матеріали справи вказують, що Державний акт на вищезазначену земельну ділянку втрачено, про що в місцевій газеті "Голос Володарщини" зроблено відповідне оголошення від10.05.2019 року ( а.с. 23-24). Так, відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом , зокрема із правочинів . Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом . Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Ст. 1216 ЦК України зазначає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У першу чергу право на спадкування відповідно до ст.1261 ЦК України мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України вказує , що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини , а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення за ст.1225 ЦК України. Ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України визначено, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] має право на спадщину за законом після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , як спадкоємець першої черги ( ст. 1261 ЦК України) ( а.с. 10-13). Таким чином, встановлені судом обставини вказують, що вимоги позивача базуються на законі. Визнання представником відповідача позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб. Суд приймає визнання відповідачем позову та ухвалює рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved