Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з даним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем 13 листопада 2013 року розірвали шлюб. Від даного шлюбу мають троє дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 07.12.2010 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] по 400 грн. щомісяця, починаючи з 14.10.2010 року та до їх повноліття. Після досягнення старшого сина - [PERSON] повноліття відповідач перестав платити аліменти на середнього сина - [PERSON], а про меншого -[PERSON] взагалі забувся. Стосовно меншого судових рішень не було, оскільки вона думала про совість батька. Її перемовини, вмовляння щодо необхідності матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач ігнорує. В зв'язку з цим, позивачка змушена звернутись до суду та просить винести рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на утримання молодшого сина [PERSON] в розмірі 500 грн. та збільшити аліменти на утримання сина - [PERSON] до 500 грн. щомісяця з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності позов підтримує, на його задоволенні наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був своєчасно належним чином повідомлений про дату і час слухання справи згідно наявного повідомлення про вручення поштового відправлення, і відомостей про причину своєї неявки до суду не надав. За таких обставин, суд ухвалив, розглянути справу заочно за відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних і доказів, відповідно до ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив: 13 листопада 2013 року рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що свідчить копія рішення суду (а.с.5). Як свідчить копія свідоцтв про народження, від шлюбу мають троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.7,8). Згідно рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 07.12.2010 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] по 400 грн. щомісяця, починаючи з 14.10.2010 року та до їх повноліття (а.с.6). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча являється їх батьком. В зв'язку з вищевикладеним, суд вважає що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав: Одним з головних обов'язків батьків є обов'язок по утриманню своїх неповнолітніх дітей, який виникає у них з часу народження дитини і триває до настання її повноліття На підставі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Обов'язок по утриманню своїх неповнолітніх дітей здійснюється батьками у більшості випадків добровільно. Якщо ж батьки ухиляються від цього обов'язку та не надають коштів на утримання дітей добровільно, такі кошти стягуються з них у судовому порядку у вигляді аліментів. Обов'язок по утриманню дітей покладається на обох батьків. Коли діти проживають з матір'ю, позов про стягнення аліментів пред'являється до батька. На дітей, які виховуються батьком, аліменти стягуються з їх матері. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний ї, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі , а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів у твердій грошовій сумі, суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище як сім"ї позивачки так і сім'ї" відповідача. Стаття 192 ч.1 СК України, передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Вирішуючи питання щодо суми аліментів, судом враховано докази та позицію позивача. Разом з тим, відповідачем не представлено суду доказів та не зазначено обставин, які б спростовували б доводи та докази представлені позивачем, в зв'язку з чим стягненню підлягають аліменти в розмірі зазначеному в позовній заяві. При вирішенні питання щодо негайного виконання судового рішення, суд вважає, що воно підлягає виконанню відповідно до вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України - в межах суми стягнення за один місяць. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави, в сумі 243,60 грн. Правовідносини, що виникли між сторонами регламентується ст. 180 - 184 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved