Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

08 серпня 2019 року позивачі звернулися до суду з дійсним позовом до Долинської сільської ради Слов`янського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх вимог зазначили, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого залишилася спадщина, яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 6.8933 га. кадастровий № 1424281500:02:000:0419, житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,0244 га., земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства площею 0,25 га. Спадщину за законом, відповідно до п. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла його дружина [PERSON] , оскільки на момент смерті [PERSON] вони були зареєстровані та мешкали разом. Після спливу шестимісячного строку [PERSON] не звернулася до нотаріальної контори для оформлення спадщини. [INFO] [PERSON] померла. Після смерті останньої належне їй спадкове майно успадкували позивачі, які доводяться їй братом та племінниками, отримали свідоцтво на спадщину за законом від 02 листопада 2018 року, яке складалося з земельної ділянки площею 7,2532 га розташованої на території Долинської сільської ради. Фактично [PERSON] успадкувала після померлого чоловіка спадкове майно, однак не встигла оформити свідоцтво про право на спадщину, оскільки померла. При зверненні до нотаріуса відповідачі отримали постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначене спадкове майно, оскільки відсутні документи, що посвідчують право власності на спадкове майно на ім`я [PERSON] у зв`язку з чим просять визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 6.8933 га. кадастровий № 1424281500:02:000:0419, житловий будинок, що знаходиться за адресом [ADDRESS] , земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,0244 га., земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,25 га. У судове\~засідання позивачі\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~та [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду справи, не з`явилися, надали заяви в яких просили розгляд справи проводити без їх участі, на задоволенні позову наполягали. Представник відповідача\~ Долинської\~сільської ради в судове засідання не з`явився. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Від голови Долинської сільської ради надійшла заява про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, розглянувши надані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. За ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55, ст.124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9\~Конституції України є складовою національного законодавства. Згідно ч. 1ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1,7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Наданими по справі доказами встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] у селі Піски-Радьківські Борівського району Харківської області, її матір`ю зазначена [PERSON] , батько зазначений на ім`я [PERSON] , без зазначення прізвища та по батькові, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим повторно 15 липня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного сатану Борівського районного управління юстиції Харківської області (а.с.30). З свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 06 листопада 1971 року Долинською сільською радою Слов`янського району Донецької області, вбачається, що 06 листопада 1971 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.29). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 24 жовтня 2016 року виконкомом Долинської сільської ради Слов`янського району Донецької області (а.с.28). [INFO] померла [PERSON] , що вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 17 січня 2017 року виконкомом Долинської сільської ради Слов`янського району Донецької області (а.с.27). З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 20 вересня 1994 року, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] у с. Піски Радьківські Борівського району Харківської області, його матір`ю у свідоцтві зазначена [PERSON] , відомості про батька відсутні (а.с.74). Таким чином, в судовому засіданні встановлено що [PERSON] доводилася рідною сестрою [PERSON] . З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про державну реєстрацію народження № 00017642063 від 09 лютого 2017 року Борівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , його матір`ю зазначена [PERSON] , відомості про батька відсутні (а.с.25). Тобто, судом встановлено, що [PERSON] доводився рідним братом [PERSON] . З свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Піско-Радьківською селищною радою Борівського району Харківської області 16 травня 1975 року, вбачається, що [INFO] народилася [PERSON] , її батьками у свідоцтві зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.24 з.б.). [PERSON] помер [INFO] , про що Піско-Радьківською селищною радою Борівського району Харківської області зроблено актовий запис № 44 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 11 липня 1993 року (а.с.26). 12 січня 1996 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] », про що Піско-Радьківською селищною радою Борівського району Харківської області було зроблено актовий запис № 1 та повторно видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] 18 грудня 2007 року (а.с.24). Таким чином в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] доводилася дочкою [PERSON] та племінницею [PERSON] . З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00021259821 від 23 жовтня 2018 року виданого Борівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , його матір`ю зазначена [PERSON] , батьком [PERSON] (а.с.17). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Піско-Радьківською селищною радою Борівського району Харківської області від 15 серпня 1974 року вбачається, що [INFO] народився [PERSON] , його батьками у свідоцтві зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.19). [INFO] [PERSON] помер, про що Піско-Радьківською селищною радою Борівського району Харківської області зроблено відповідний актовий запис № 60 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.18). Тобто, судом встановлено, що [PERSON] доводився сином [PERSON] та племінником [PERSON] . З свідоцтва про право на спадщину за законом від 02 листопада 2018 року, виданого державним нотаріусом, зареєстрованого в реєстрі за № 640 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] успадкували після смерті [PERSON] по 1/3 частці майна, а саме: вкладів з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, у розмірі 1490,00 грн. та вкладів з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, передбаченими чинним законодавством в сумі 5849,35 грн, належних [PERSON] , чоловікові спадкодавця (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 02 листопада 2018 року, виданого державним нотаріусом, зареєстрованого в реєстрі за № 639, [PERSON] та [PERSON] успадкували після смерті [PERSON] по 1/3 частці спадкового майна, а саме: земельної ділянки, площею 7,2532 га, в тому числі рілля 7,25 га, розташовані за адресою: Донецька обл., Слов`янський район, Долинська сільська рада, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДН № 074806, виданого Слов`янською райдержадміністрацією 01 серпня 2002 року (а.с.10). Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ДН № 074807 земельна ділянка, розташована на території Долинської сільської ради, площею 9,07 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належить [PERSON] на підставі розпорядження Слов`янської райдержадміністрації від 03 квітня 2002 року № 199 (а.с.32). Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ДН № 166355 земельна ділянка, розташована за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель і ведення особистого підсобного господарства, належить [PERSON] на підставі рішення Долинської сільської ради від 22 лютого 1997 року (а.с.33). Як вбачається з довідки № 1445 від 18 грудня 2018 року виданої секретарем Долинської сільської ради, [PERSON] , 1950 року народження був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 1977 року по день своєї смерті [INFO] . Разом з ним була зареєстрована його дружина [PERSON] з 1977 року по день смерті [INFO] (а.с.31). З договору купівлі продажу від 26 березня 1977 року вбачається, що [PERSON] придбав одноповерховий, дерев`яний житловий будинок, що розташований в с. Богородичне Слов`янського району Донецької області (а.с.109-111). Як вбачається з виписки з Засідання виконавчого комітету Долинської сільської ради Слов`янського району Донецької області від 23 березня 1977 року, протокол № 6 на засіданні було вирішено дозволено будівництво житлового будинку [PERSON] за місцем його мешкання в с. Богородичне, на закріпленій за ним земельній ділянці (а.с.110). З довідки № 403-18/0.46/01 від 12 лютого 2018 року, виданої директором КП «Бюро технічної інвентаризації», вбачається, що станом на 12 вересня 2017 року будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] має наступні технічні характеристики: житловий будинок А-1, житловою площею 45,3 м2, погріб Б, сарай В, сарай Г, сарай Д, вбиральня Е, ворота 1, огорожа 2. Право власності в КП «БТІ» не зареєстроване. В примітці до довідки зазначено, що житловий будинок А-1 побудований замість старого, який знесений і належав [PERSON] на підставі договору купівлі продажу, посвідченого виконкомом Долинської сільської ради від 26 березня 1977 року № 12 (а.с.89). Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо № 196268215 від 14 січня 2020 року щодо об`єкта нерухомого майна: будинку [ADDRESS] , відомості відсутні (а.с.117). З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 14 січня 2020 року щодо суб`єкта [PERSON] вбачається, що відомості в реєстрі відсутні (а.с.115). Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо земельної ділянки з кадастровим номером 1424281500:02:000:0419 від 14.01.2020 р., відомості в реєстрі відсутні (а.с.116). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 23.01.2020р., земельна ділянка, розташована за адресою: Донецька обл., Слов`янський район, Долинська сільська рада, має цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, її площа складає 6,8933 га, кадастровий номер - 1424281500:02:000:0419. Власником зазначеної ділянки є [PERSON] на підставі рішення виконавчої влади Розпорядження Слов`янської райдержадміністрації 03 квітня 2002 року № 199, що посвідчено державним актом серії ІІ-ДН 0748074 від 01.08.2002 р. (а.с.121-122). З матеріалів спадкової справи № 43/2017, заведеної державним нотаріусом Другої слов`янської нотаріальної контори до майна померлої [PERSON] , вбачається, що до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] Свідоцтва про право на спадщину за законом по 1/3 частці земельної ділянки площею 7,25 га, в тому числі ріллі 7,25 га, розташованої за адресою: Донецька обл., Слов`янський р-н Долинська сільська рада, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної [PERSON] видані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Також видано свідоцтво про право на спадщину по 1/3 частці [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на вклади, належні [PERSON] чоловікові спадкодавця, спадкоємцем якого була його дружина [PERSON] (а.с.92-97). У видачі свідоцтв про право на спадщину щодо житлового будинку та земельних ділянок відмовлено. Інших свідоцтв про право на спадщину не видавалось, інші спадкоємці відсутні (а.с.54-97). Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02 листопада 2018 року, державним нотаріусом відмовлено [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, розташовану на території Долинської сільської ради Слов`янського району Донецької області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у зв`язку з відсутністю документа про право власності на земельну ділянку та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку на ім`я [PERSON] (а.с.6). З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02 листопада 2018 року, державним нотаріусом відмовлено [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, розташовану на території в [ADDRESS] , передану для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства, у зв`язку з відсутністю документа про право власності на земельну ділянку та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку на ім`я [PERSON] (а.с.7). Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02 листопада 2018 року, державним нотаріусом відмовлено [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності померлої [PERSON] на житловий будинок (а.с.8). На підставі досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлено, що чоловікові спадкодавця [PERSON] за життя дійсно належали земельні ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим № 1424281500:02:000:0419 площею 6,8933 га; для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,024 га; земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства площею 0.25 га та житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Спадкодавець [PERSON] не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк, оскільки померла менше ніж через шість місяців після смерті чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] з 1977 року до моменту смерті - [INFO] мешкала разом з [PERSON] , про відмову від спадщини не заявляла, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , однак своїх спадкових справ оформити не встигла, оскільки [INFO] померла. Відповідно до статті 41 Конституції України, частини першої статті 319, частини першої статті 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним. У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається за підставами, які не заборонені законом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1-3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст.1297 ЦК України спадкоємець, що прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ст.1299 ЦК України, якщо в складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Положенням ч.1 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ч. 1 статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З досліджених в судовому засіданні доказів, встановлено що спадкоємці першої черги у [PERSON] та [PERSON] відсутні. Статтею 1262 ЦК України передбачено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Статтею 1266 ЦК України встановлено, що племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч. 1ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину, згідно положень частини 1 статті 1298 ЦК України, видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. В силу перелічених правових норм, судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом другої черги, який скористався своїм правом прийняття та оформлення спадщини, що відкрилася після смерті його сестри. А позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за правом представлення після смерті [PERSON] , оскільки на момент смерті [PERSON] їхні батьки [PERSON] та [PERSON] померли. Разом з цим вбачається, що право позивачів порушене, оскільки вони позбавлені можливості в позасудовому порядку реалізувати у повному обсязі свої спадкові права, хоча володіють усіма необхідними законними підставами для цього, - через те, що за час свого життя спадкодавець не встигла оформити своїх спадкових прав на земельні ділянки та житловий будинок. Судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду із зазначеним позовом, з урахуванням предмету та підстав позову слід віднести на рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved