Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

11 грудня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом до Мар`янівської сільської ради, третя особа - приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Спіренкова Н. В., в якому просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] померла його матір [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 3,070 га, що знаходиться на території Мар`янівської сільської ради Дніпропетровської області. Як стверджує позивач, він є спадкоємцем померлої за заповітом, складеним останньою ще за життя. У 2020 році, з метою оформлення його спадкових документів, позивач через свого представника за довіреністю [PERSON] , звернувся до приватного нотаріуса Спіренкової Н. В. з відповідною заявою. Однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю факту прийняття ним спадщини після смерті [PERSON] . Зазначив, що він дійсно не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у передбачений законом шестимісячний строк. Пояснив, що він є інвалідом першої групи, страждає тяжкими захворюваннями, а саме, має цукровий діабет ІІ типу, який поступово погіршує стан його здоров`я. Указане захворювання призвело до атеросклерозу його правої нижньої кінцівки та ампутації лівої нижньої кінцівки, з того часу проходить лікування у сімейного лікаря та хірурга амбулаторно та стаціонарно, окрім того, потребує стороннього догляду. На думку позивача, всі ці обставини свідчать про те, що він у зв`язку з вкрай тяжкими захворюваннями пропустив термін для прийняття спадщини після смерті матері з поважних причин, з огляду на це, позивач був вимушений звернутися до суду для визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його померлої матері [PERSON] . Ухвалою судді від 16 грудня 2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого засідання (а.с. 11-12). Ухвалою суду від 03 березня 2021 року за клопотанням представника позивача [PERSON] - [PERSON] витребувано докази у справі (а.с. 24). Ухвалою суду від 12 квітня 2021 року було закрито підготовче провадження у справі та її призначено до судового розгляду по суті (а.с. 68). У судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явились, проте останньою було надано суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача Мар`янівської сільської ради у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, разом з тим, зазначив, що проти позову не заперечує. Третя особа - приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Спіренкова Н. В. у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не подала, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за її відсутності. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позов позивача обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ - ДП № 077212 від 21 березня 2002 року, наданого суду у засвідченій позивачем копії, [PERSON] , яка мешкала за адресою: [ADDRESS] , на підставі розпорядження голови Новомосковської районної державної адміністрації № 194 від 18 березня 2002 року, передано у приватну власність земельну ділянку площею 3,070 га, в межах згідно з планом, розташовану на території Мар`янівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 21601 (а.с. 7). [INFO] [PERSON] померла, про що 09 жовтня 2018 року Виконавчим комітетом Мар`янівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за № 16, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , наданим суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 5). Згідно з довідкою, виданою виконкомом Мар`янівської сільської ради, [PERSON] , 1925 року народження, до дня своєї смерті проживала за адресою: [ADDRESS] . На момент смерті проживала та вела господарство одна (а.с. 34). За життя, 16 квітня 2007 року [PERSON] , на випадок своєї смерті, зробила заповітне розпорядження, за яким належну їй на праві власності земельну ділянку (пай) в розмірі 3,070 га, розташовану на території Мар`янівської сільської ради, заповіла [PERSON] , 1954 року народження. Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Мар`янівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області Козаченко Т. Й. та зареєстрований у реєстрі за № 27 (а.с. 6). Згідно зі спадковою справою, отриманою в копії на запит суду, після смерті [PERSON] , позивач, через свого представника [PERSON] , звернувся до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Спіренкової Н. В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті його матері [PERSON] , померлої [INFO] (а.с. 41). Однак, постановою приватного нотаріуса від 21 жовтня 2012 року позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з відсутністю факту прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] (а.с. 50). Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 1221 ЦК України визначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна місцезнаходження основної частини рухомого майна. Статтею 1223 ЦК України установлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Доказів спільного проживання позивача із спадкодавцем станом на час відкриття спадщини матеріали справи не містять. Отже, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. За диспозицією вказаної норми закону у разі встановлення поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини, суд визначає додатковий строк спадкоємцю, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Матеріали справи підтверджують поважність причин пропуску позивачем шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки позивач [PERSON] , у зазначений період, у зв`язку із загостренням хвороби на цукровий діабет ІІ типу, перебував на лікуванні у відділенні судинної хірургії з діагнозом - атеросклероз судин нижніх кінцівок, оклюзія артерій стегнового підколінного сегмента, ішемія ІІ - Б ступеня та в результаті ампутації лівої нижньої кінцівки, з 19 березня 2019 року йому установлено І - Б групу інвалідності, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією № Аб 153 (серія 12 ААБ № 205651) виданою Міжрайонною Новомосковською МСЕК від 25 березня 2019 року, наданою до суду в засвідченій позивачем копії (а.с. 8). Зазначені обставини, на думку суду, перешкоджали позивачеві звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON] , померлої [INFO] , припадають на шестимісячний строк від дня відкриття спадщини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини. Ураховуючи той факт, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , бажає оформити своє право власності на спадкове майно, від спадкування не усувався, не порушує інтереси інших осіб, зважаючи на наявність заповіту як фундаментального волевиявлення спадкодавця, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача та визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини терміном три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved