Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

Позивач звернувся через суд з даним позовом до відповідача, зазначивши, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.02.2013 року за нім визнано право власності на 1\\2 частину квартири [ADDRESS] та надано в користування ізольовану кімнату житловою площею 11,3 кв. м, визнано право власності на пральну машину "Веко" вартістю 700 грн., водогрійку "Тефаль" вартістю 850 грн., шафу 3-х дверну вартістю 100грн., комплект постільної білизни вартістю 150 грн., стіл кухонний -150рн., покривало - 30 грн., дві подушки загальною вартістю 200 грн., праску - 500 грн., комплект посуду - вартістю 200 грн., 2 стільці 75 грн., кухонний гарнітур вартістю 500 грн., кондиціонер "LG"- 5900 грн. За відповідачем визнано право власності на 1\\2 частину вказаної квартири та надано в користування ізольовану кімнату житловою площею 17 кв.м. Кухню, ванну кімнату, туалет, передню, коридор, кладовку залишено у спільному користуванні. Після набрання законної сили рішення, відповідач навмисно, шляхом фізичного недопущення, перешкоджає позивачу користуватися приміщеннями, залишеними у спільному користуванні, а саме ванною кімнатою, туалетом. Крім цього відповідач, шляхом застосування фізичної сили, не допускає до належної позивачу 1\\2 частки спірної квартири та наданої в користування ізольованої кімнати житловою площею 11,3 кв. м матір позивача [PERSON]., яка здійснює догляд за ним. Тому просить зобов'язати [PERSON] передати належне йому на праві власності майно, а саме: пральну машину "Веко", водогрійку Тефаль, шафу 3-х дверну, комплект постільної білизни, стіл кухонний, покривало, дві подушки, праску, комплект посуду (каструля 4 л із нержавіючої сталі, ложки вилки, тарілки), два стільці, кухонний гарнітур, кондиціонер "LG", зобов'язати [PERSON] не перешкоджати йому користуватися приміщеннями залишеними у спільному користуванні: а саме кухнею, ванною кімнатою, туалетом. Також просить зобов'язати [PERSON] допускати його матір - [PERSON] до належної йому на праві власності 1\\2 частки квартири [ADDRESS] та наданої йому в користування ізольованої кімнати житловою площею 11,3 кв. м , для здійснення догляду за ним, як інвалідом 1 групи. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, пославшись на пояснення надані в судовому засіданні. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно рішенню Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.02.2013 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, що є спільною сумісною власністю за позивачем визнано право власності на 1\\2 частину квартири [ADDRESS] та надано у користування ізольовану кімнату житловою площею 11,3 кв. м, визнано право власності на пральну машину "Веко" вартістю 700 грн., водогрійку "Тефаль" вартістю 850 грн., шафу 3-х дверну вартістю 100 грн., комплект постільної білизни вартістю 150 грн., стіл кухонний -150рн., покривало - 30 грн., дві подушки загальною вартістю 200 грн., праску - 500 грн., комплект посуду - вартістю 200 грн., 2 стільці 75 грн., 2 рушники банних вартістю 100 грн., кухонний гарнітур вартістю 500 грн., кондиціонер "LG"- 5900 грн. За відповідачем визнано право власності на 1\\2 частину вказаної квартири та надано в користування ізольовану кімнату житловою площею 17 кв.м. Кухню, ванну кімнату, туалет, передню, коридор, кладовку та балкон залишено у спільному користуванні. (а.с.4-8). Згідно із ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За положеннями ст. ст.21,24,41 Конституції України, ст. ст.319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Судом встановлено, що між сторонами склались неприязні відносини з приводу користування спірним майном, що належить їм на праві спільної часткової власності. Свідок [PERSON] пояснила в судовому засіданні, що вона є сусідкою сторін. Її зі слів [PERSON] відомо, що її не пускає [PERSON] в квартиру допомагати хворому сину [PERSON]. Свідок [PERSON] пояснила в судовому засіданні, що [PERSON] пускає сина в ванну, кухню, туалет, а її не пускає, тому не дає її можливість надавати допомогу хворому сину. Також вона пояснила, що сину не дає відповідач користуватися посудою, відрами, шафами. Свідок [PERSON] пояснила, що її відомо про те, що є рішення суду, якім визначено порядок користування сторонами квартирою і поділені речі. [PERSON] віддала [PERSON] диван, подушку, одіяло, посуд. Машинкою позивач не користується. Також пояснила свідок, що мати [PERSON] заходить в квартиру. [PERSON] користується туалетом, ванною кімнатою, посуд він миє у ванні. Кондиціонер вона бачила в залі. Свідок [PERSON] пояснив суду, що він доводиться сторонам сином. Пояснив, що батько користується своїм майном, меблями, речами. Також пояснив, що коли прийшли [PERSON] з батьком знімати кондиціонер, мати казала, що його потрібно знімати з дільничним. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що зазначені позивачем обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved