Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування, в якій вказує, що на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 19.01.1994 року являється співвласницею квартири [ADDRESS] поряд з батьком [PERSON], матір'ю [PERSON] та дідом [PERSON] Після смерті діда [PERSON] 14.11.1995 року належну йому 1/4 частину квартири набув у власність на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом батько позивачки [PERSON], проте право власності у встановленому законом порядку не зареєстрував. 21.02.2010 року [PERSON] помер, позивач являється єдиною спадкоємицею після його смерті, оскільки її мати [PERSON] та брат [PERSON], які, відповідно, являються дружиною та сином померлого, звернулись до нотаріуса з заявами про відмову від спадщини. Третьою Полтавською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] заведено спадкову справу, а 06.03.2015 року винесено постанову, якою відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки право власності на 1/4 частину квартири на підставі Свідоцтва про право на спадщину, виданого Третьою Полтавською державною нотаріальною конторою 07.09.1998 року, не зареєстровано за [PERSON] у відповідних органах, як це вимагає законодавство. Просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування на 1/2 частину квартири [ADDRESS] загальною площею 62,9 кв.м, житловою площею 39,8 кв.м, що належала батьку [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позов підтримує, просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача територіальної громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради, треті особи - представник Третьої Полтавської державної нотаріальної контори, [PERSON] в судове засідання не з'явилися, представник відповідача надав заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що заперечує проти позову, просить в його задоволенні відмовити, третя особа [PERSON] надала суду заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій вказала, що не заперечує проти задоволення позову, представник Третьої Полтавської державної нотаріальної контори про причини неявки не повідомив, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи повідомлений судом. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 31.12.1960 року перебували у зареєстрованому шлюбі та є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження І-АВ № 278295 від 17.07.1971 року, виданим міським бюро ЗАГС м. Полтави. 26.07.1995 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та взяла прізвище чоловіка "Манжулова". [PERSON] разом з батьком [PERSON], дружиною [PERSON] та донькою [PERSON] були зареєстровані та проживали за адресою: [INFO]. Квартира [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 19.01.1994 року, виданого Відділом приватизації житла ОП "Полтавтрансбуд". За змістом положень ст. 370 ЦК України частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. 14.11.1995 року помер [PERSON]. [PERSON] як єдиний спадкоємець майна батька [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 07 вересня 1998 року, виданого державним нотаріусом Третьої Полтавської державної нотаріальної контори, набув у власність 1/4 частину квартири [ADDRESS]. Проте право власності на успадковане нерухоме майно на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.09.1998 року [PERSON] у відповідних державних органах з реєстрації речових прав на нерухоме майно не зареєстрував. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 153290, виданого 22.02.2010 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, [PERSON] помер 21.02.2010 року у віці 73 років, про що зроблений актовий запис за № 564. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В ч. 1 ст. 1269 ЦК Укаїни встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно положень ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В ч. 1 ст. 1273 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Як вбачається з Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 512/02-30 від 28.07.2015 року, винесеної державним нотаріусом Третьої Полтавської державної нотаріальної контори, 03.08.2010 року заведена спадкова справа за № 173/2010 після померлого 21.02.2010 року [PERSON], в якій знаходяться наступні заяви: від імені дочки померлого [PERSON] про прийняття спадщини за законом, від імені сина померлого [PERSON] та дружини померлого [PERSON] про відмову від спадщини за законом на користь дочки померлого [PERSON] Інших заяв в спадковій справі немає, свідоцтва про право на спадщину не видавались. В результаті вивчення поданих документів нотаріусом встановлено, що померлому [PERSON] належить відповідна частина квартири № 21, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Миру, 2, на праві спільної сумісної власності згідно зі свідоцтвом про право власності на житло, виданим Відділом приватизації житла ОП "Полтавтрансбуд" 19.01.1994 року, зареєстрованим в КП "Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" 19.01.1994 року в реєстрову книгу 129 за № 17316; 1/4 частина вищевказаної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Третьою Полтавською державною нотаріальною конторою 07.09.1998 року за р. № 1-924, але право власності не зареєстровано за [PERSON] у відповідних органах, як це вимагає законодавство. Відповідно до постанови державного нотаріуса Третьої Полтавської державної нотаріальної контори № 512/02-30 від 28.07.2015 року прийнято рішення відмовити [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири № 21, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Миру, 2, після померлого 21.02.2010 року батька [PERSON], оскільки нотаріусу не надано належним чином оформлені документи, передбачені вимогами чинного законодавства, необхідні для вчинення нотаріальної дії, в обґрунтування рішення послалась на норми ст. ст. 25, 334, 1216 ЦК України, п.п. 4.12, 4.15 Глави 10 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", п.п. 3, 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", зауваживши, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації, яку можливо провести на підставі заяви власника, який помер. Судом достовірно встановлено, що позивач у встановленому чинним законодавством порядку прийняла спадщину після смерті батька [PERSON], оскільки з 1988 року і до теперішнього часу, а відповідно, на час смерті спадкодавця, проживала з разом ним за однією адресою: [ADDRESS]. Крім того, позивач у встановлений законодавством строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та оскільки інші спадкоємці відмовились від її прийняття у порядку, встановленому в ст. 1273 ЦК України, являється єдиною спадкоємицею після смерті батька [PERSON] Як встановлено в ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В ч. 4 ст. 334 ЦК України встановлено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Враховуючи викладене, те, що позивач являється єдиною спадкоємицею померлого [PERSON] за законом, яка у встановленому чинним законодавством порядку прийняла спадщину, натомість позбавлена можливості оформити право на спадщину в нотаріальній конторі - у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у звязку з відсутністю державної реєстрації права власності на належну померлому [PERSON] 1/4 частину квартиру [ADDRESS], набуту в порядку спадкування після померлого батька [PERSON], суд вважає обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню, її позовні вимоги про визнання права власності на 1/2 частину нерухомого майна в порядку спадкування. На підставі викладеного,

Outcome: approved