Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа [PERSON] , про відшкодування шкоди, який мотивовано тим, що йому належав автомобіль марки "Mercedes-Benz Vito 111 CDІ", р/н [NUMBER] , кузов [NUMBER] . На підставі довіреності від 05.08.2011 р. та довіреності від 16.06.2011 р. цей автомобіль був переданий у володіння [PERSON] . В березні 2013 р. [PERSON] , ввійшовши в довіру до [PERSON] , отримав від нього автомобіль"Mercedes-Benz Vito 111 CDІ" і документи на нього для поїздки в м. Миколаїв. Після автомобіль не повернув. [PERSON] звернувся в правоохоронні органи, внаслідок чого стало відомо, що автомобіль продано [PERSON] . Це могло статись в результаті підроблення від імені позивача довіреності від 28.03.2013 р. приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON] Позивач звернувся до суду з позовом про витребування автомобіля. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18.04.2016 р. (справа №127/5078/15-ц) визнано недійсною довіреність від 28.03.2013 р., посвідчену приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON], в частині позовних вимог про витребування автомобіля і стягнення моральної шкоди відмовлено. Згідно висновку експертного дослідження №119Е-02/15 від 20.02.2015 р. середня ринкова вартість автомобіля марки "Mercedes-Benz Vito 111 CDІ", 2005 року випуску, становить 257426,40 грн. Позивач, як власник автомобіля марки "Mercedes-Benz Vito 111 CDІ", р/н [NUMBER] , має право на відшкодування завданої йому майнової шкоди і вважає, що якби відповідач [PERSON] не підробив довіреність, то не було би можливості здійснити відчуження його автомобіля. Позивач просить стягнути солідарно з [PERSON] [PERSON] у відшкодування завданої йому матеріальної шкоди 257426,40 грн. (а.с. 1-5 167-173 т. 1) Ухвалою суду від 23.09.2019 р. за заявою представника позивача позов в частині вимог до відповідача [PERSON] залишено без розгляду. (а.с. 117 т. 1) В судовому засіданні позивач [PERSON] , його представник - адвокат Якименко-Шевчук Ю.О. позов підтримали за викладених у позовній заяві обставин, просять його задоволити. Позивач суду пояснив, що автомобіль "Mercedes-Benz Vito 111 CDІ" не продавав. За автомобіль отримав лише частину коштів (як завдаток), які мав повернути після повернення автомобіля. В кримінальному провадженні, даючи пояснення, видав бажане за дійсне, коли сказав, що продав свій автомобіль. Представник позивача - адвокат Якименко-Шевчук Ю.О. вважає, що в результаті неправомірних дій відповідача [PERSON] - посвідчення довіреності від імені позивача, яка визнана рішенням суду недійсною, відбулось відчуження автомобіля "Mercedes-Benz Vito 111 CDІ", чим спричинено шкоду [PERSON] . Представник відповідача [PERSON] - адвокат Вишковська В.І. позов не визнала, пояснила, що в рішенні Вінницького міського суду Вінницької області від 18.04.2016 р. (справа №127/5078/15-ц) зазначено, що позивачами [PERSON] і [PERSON] не доведено те, що автомобіль вибув з їх володіння не з їхньої волі, а шляхом обману. Твердження про те, що автомобілем в березні 2013 р. шляхом обману заволодів [PERSON] , зловживаючи довірою [PERSON] , та про те, що нотаріус [PERSON], який посвідчував довіреність від 28.03.2013 р., причетні до незаконного позбавлення позивача майна, не підтверджені належними доказами. Зазначає, що судом визнано недійсною довіреність від 28.03.2013 р. з підстав порушення загальних вимог щодо її чинності, а не з підстав вини нотаріуса [PERSON]. Звертає увагу на те, що при розгляді справи у кримінальному провадженні при допиті [PERSON] чітко сказав, що автомобіль продав. Просить в задоволенні позову повністю відмовити. Відповідач [PERSON] надав відзив на позов (а.с. 170-173 т. 1). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 84-85 т. 2), в попередньому судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що [PERSON] попросив його допомогти продати автомобіль "Mercedes-Benz", він погодився. Автомобіль передав своєму знайомому щоб той знайшов покупця, який його підвів і не повернув автомобіль. За спірний автомобіль він [PERSON] передав інше авто (дешевше) і ще гроші. Участі в подальших відчуженнях автомобіля він не брав. Просив відмовити в задоволенні позову. Подав заяву про застосування позовної давності щодо позовних вимог. (а.с. 85-86 т. 1) Третя особа [PERSON] в судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність у зв"язку із важким станом здоров"я. Позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити. (а.с. 163 т. 1, а.с. 22 т. 2) Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши докази у справі, оглянувши матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №12014020100000178 від 15.02.2014 р., суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що власником автомобіля марки "Mercedes-Benz Vito 111 CDІ", р/н [NUMBER] , кузов [NUMBER] , з 08.04.2011 р. був [PERSON] (а.с. 6 т. 1) [PERSON] уповноважив [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] від його імені розпоряджатися (продати, обміняти, за умови сплати податку з доходу фізичних осіб, здати в оренду, позичку) автомобілем марки "Mercedes-Benz Vito 111 CDІ", 2005 року випуску, р/н [NUMBER] , кузов [NUMBER] , що підтверджується копією довіреності від 16.06.2011 р., посвідченої приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Плахотнюк О.В., зареєстровано в реєстрі за №2899. Довіреність видана строком на п"ять років з правом передоручення. (а.с. 8 т. 1) З копії довіреності від 05.08.2011 р., посвідченої приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Онопенко Л.П., зареєстровано в реєстрі за №1451, вбачається, що [PERSON] від імені [PERSON] уповноважив [PERSON] , [PERSON] розпоряджатися (продати, обміняти, за умови сплати податку з доходу фізичних осіб, здати в оренду, позичку) автомобілем марки "Mercedes-Benz Vito 111 CDІ", 2005 року випуску, р/н [NUMBER] , кузов [NUMBER] . (а.с. 7 т. 1) Згідно висновку експертного дослідження №119Е-02/15 від 20.02.2015 р. середня ринкова вартість автомобіля "Mercedes-Benz Vito 111 CDІ" станом на 20.02.2015 р. - 257426,40 грн. (а.с. 15 т. 1) Згідно висновку експертного дослідження №211Е-12/19 від 03.12.2019 р. середня ринкова вартість автомобіля марки "Mercedes-Benz Vito 111 CDІ" станом на 29.11.2019 р. становить 142290,00 грн. (а.с. 197 т. 1) Згідно ст. 82 ч. 4 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18.04.2016 р. (справа №127/5078/15-ц за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсною довіреності, витребування автомобіля, відшкодування шкоди) позов задоволено частково, визнано недійсною довіреність від 28.03.2013 р., посвідчену приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровану в реєстрі за №2624, в решті вимог відмовлено. (а.с. 9-11 т. 1) Зазначеним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18.04.2016 р. (справа №127/5078/15-ц) встановлено, що [PERSON] видав довіреність та уповноважив [PERSON] на розпорядження автомобілем, при цьому, суд критично ставиться до твердження про те, що автомобіль вибув з володіння не з волі позивачів шляхом обману. Твердження про те, що автомобілем в березні 2013 р. шляхом обману заволодів [PERSON] , зловживаючи довірою [PERSON] , не підтверджені належними доказами. Крім того, суд зауважив, що зі слів позивачів, кримінальне правопорушення вчинене в березні 2013 р., при цьому із заявою про злочин до правоохоронних органів [PERSON] звернувся майже через рік, а саме в лютому 2014 р. До того ж суд звернув увагу на наявність між [PERSON] та [PERSON] в цей час цивільно-правових відносин, зокрема щодо позики. Не спростовано позивачами і пояснення відповідача [PERSON] щодо часткового розрахунку з [PERSON] за вказаний автомобіль. Власник несе ризики вибору особи, якій він вирішив довірити своє майно. Якщо він неналежним чином поставився до вибору особи, яка б заслуговувала його довіру, то він позбавляється права вимагати повернення речей від добросовісного набувача, але він має право вимагати відшкодування збитків від особи, яка не виправдала його довіри. (а.с. 11 т. 1) Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 31.05.2016 р. (справа №127/5078/15-ц) встановлено: колегія суддів відхилила твердження апелянта про те, що, визнавши довіреність від 28.03.2013 р. недійсною, суд, апріорі, встановив, що [PERSON] і нотаріус [PERSON], який посвідчував вказану довіреність, причетні до незаконного позбавлення позивачів майна. (а.с. 14 т. 1) Судом встановлено, що постановою слідчого СВ Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області Подоляна Р.Д. від 20.04.2018 р. кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №12014020100000178 від 15.02.2014 р., закрито у зв"язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України. (а.с. 203а-203б т. 1) Тобто, факт, що спірним автомобілем [PERSON] заволодів шляхом обману або зловживання довірою власника чи володільця майна, не доведено. Також суду не надано доказів (вирок або рішення суду), якими було б підтверджено незаконність дій або недбалість нотаріуса [PERSON] , що призвели до спричинення шкоди. Згідно ст. 27 ч. 2 Закону України "Про нотаріат" нотаріус не несе відповідальності у разі, якщо особа, яка звернулася до нотаріуса за вчиненням нотаріальної дії: подала неправдиву інформацію щодо будь-якого питання, пов`язаного із вчиненням нотаріальної дії; подала недійсні та/або підроблені документи; не заявила про відсутність чи наявність осіб, прав чи інтересів яких може стосуватися нотаріальна дія, за вчиненням якої звернулася особа. Зазначеним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18.04.2016 р. (справа №127/5078/15-ц) встановлено, що в момент укладення довіреності від 28.03.2015 р. (нотаріус [PERSON] посвідчував довіреність від 28.03.2013 р.) порушено загальні вимоги, необхідні для її чинності, зокрема, зазначені в ст. 203 ч. 3 ЦК України, адже правочин не відповідає внутрішній волі [PERSON] та його волевиявленню (уповноваження саме [PERSON] на розпорядження автомобілем), що є самостійною підставою для нечинності правочину. (а.с. 10 т. 1) Судом не встановлено причинно-наслідкового зв`язку між діями нотаріуса [PERSON]. та заподіяною позивачу шкодою, оскільки в судовому засіданні належними та допустимими доказами не доведено, що дії нотаріуса були неправомірними і цими неправомірними діями позивачу було завдано матеріальну шкоду. Згідно ст. 22 ч. 1 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст. 386 ч. 3 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] надав довіреність від 16.06.2011 р., посвідчену приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Плахотнюк О.В. (реєстр за №2899), та довіреність від 05.08.2011 р., посвідчену приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Онопенко Л.П. (реєстр за №1451), на розпорядження своїм автомобілем "Mercedes-Benz Vito 111 CDІ", р/н [NUMBER] , [PERSON] і [PERSON] . Ці довіреності позивачем [PERSON] не скасовувались. Власник несе ризики вибору особи, якій він вирішив довірити своє майно. Позивачем не доведено обставини вибуття з володіння автомобіля "Mercedes-Benz Vito 111 CDІ", р/н [NUMBER] , поза волею (з володіння позивача чи довіреної особи [PERSON] ). Доказів щодо незаконних дій стосовно майна позивача - автомобіля "Mercedes-Benz Vito 111 CDІ", р/н [NUMBER] , з боку відповідачів [PERSON] і [PERSON] і причинно-наслідкового зв`язку між діями нотаріуса [PERSON]. та заподіяною позивачу шкодою, не надано (кримінальне провадження закрито за відсутності складу кримінального правопорушення). За довіреністю від 05.08.2011 р. розпорядився автомобілем позивача довірена особа [PERSON] і, якщо він не виправдав довіри довірителя - позивача, він несе відповідальність перед власником майна. Отже, належним відповідачем у справі за позовом [PERSON] про відшкодування шкоди є третя особа [PERSON] . Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду 17.04.2018 р. у справі № 523/9076/16-ц). В постанові Верховного Суду від 04.07.2018 р. у справі №752/19715/14-ц зазначено, що позивач визначає відповідача у справі самостійно. Суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд відмовляє у задоволенні позову. На підставі викладеного в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа [PERSON] , про відшкодування шкоди необхідно відмовити.

Outcome: dismissed