Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

13 лютого 2018 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання права особистою приватною власністю чоловіка майно, набуте ним за час окремого проживання у зв'язку з фактичним припинення шлюбних відносин. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що з відповідачем він перебуває у шлюбі з 11 січня 2005 року, у період з січня 2007 року по лютий 2013 року, у зв'язку з взаємними особистими обставинами між ними були фактично припинені шлюбні відносини, тобто шлюб не був розірваний, але вони не проживали однією сім'єю, проживали в різних місцях, не вели спільного господарства, мали кожен власний бюджет. Після припинення сумісного проживання з відповідачем, він за свої особисті кошти придбав домоволодіння загальною площею 64,6 кв.м. в тому числі житловою площею 27,4 кв.м., яке розташоване за адресою: вул. Гагаріна, буд.14, с. Іванівка, Межівський район, Дніпропетровська область. На сьогоднішній день він вирішив провести відчуження вказаного домоволодіння. Надавши нотаріусу документи на свою власність, нотаріус запропонував надати йому нотаріальну згоду дружини про укладення правочину. Відповідач зі свого боку відмовився надати таку згоду, що змушує його звернутися до суду та в судовому порядку визнати домоволодіння особистою приватною власністю. Позивач просить суд визнати за ним право особистої приватної власності на домоволодіння загальною площею 64,6 кв.м. в тому числі житловою площею 27,4 кв.м., яке розташоване за адресою: вул. Гагаріна, буд.14, с. Іванівка, Межівський район, Дніпропетровська область. Позивач у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності Надала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить їх задовльнити, оскільки зазначила, що після припинення сумісного проживання в 2009 році позивач придбав за свої власні кошти будинок у с. Іванівка, Межівський район, Дніпропетровська область по вул. вул. Гагаріна, буд.14. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом досліджені та надана оцінка таким доказам: Відповідно ч. 2\~ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Статтею 21 СК України\~передбачено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11 січня 2005 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану м. Красноармійська, Донецької області. Однак, як вбачається з матеріалів позовної заяви та підтверджено письмовим відзивом відповідача на позовну заяву, у період з січня 2007 року по лютий 2013 року шлюбні відносини були фактично припинені між подружжям. Згідно договору купівлі-продажу домоволодіння від 29 липня 2009 року посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області, та зареєстрованому в реєстрі за №3340, [PERSON] за свої особисті кошти придбав домоволодіння загальною площею 64,6 кв.м. в тому числі житловою площею 27,4 кв.м., яке розташоване за адресою: вул. Гагаріна, буд.14, с. Іванівка, Межівський район, Дніпропетровська область. Договір купівлі-продажу зареєстрований в Дніпропетровському обласному комунальному підприємстві «Межівський комунсервіс» 07.09.2009 року в реєстрову книгу №3 за реєстровим № 585. Відповідно до висновку про вартість обєкта оцінки виконаного ФОП «Самсонова Вікторія Сергіївна», оціночна вартість домоволодіння загальною площею 64,6 кв.м. в тому числі житловою площею 27,4 кв.м., яке розташоване за адресою: вул. Гагаріна, буд.14, с. Іванівка, Межівський район, Дніпропетровська область, станом на 28 лютого 2018 року складає 68465 гривень. Згідно технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду №1-254 вищезазначений житловий будинок включає в себе господарські будівлі та споруди, а саме: літера А1 - житловий будинок, загальною площею 64,6 м.кв, в тому числі житловою площею 27,4 кв.м.; літера а - прибудова; літера а тамбур, літера В - сарай; літера пдВ - погріб; літера Е літня кухня; літера е - сарай; літера Ж сарай; літера Д туалет; літера К колодязь; №1 труб. колодязь; № 2 ворота; №3 забор. У судовому засіданні встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №121720469 від 24 квітня 2018 року, відомості стосовно обтяження спірного домоволодіння відсутні. Таким чином з інформаційної довідки вбачається, що домоволодіння загальною площею 64,6 кв.м. в тому числі житловою площею 27,4 кв.м., яке розташоване за адресою: вул. Гагаріна, буд.14, с. Іванівка, Межівський район, Дніпропетровська область, є предметом спору лише в правовідносинах між сторонами по справі. Відповідно до\~ст. 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Однак ст. 57 СК України\~встановлено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до\~Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених\~Земельним кодексом України. За змістом цієї норми належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його за час шлюбу, але і спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна. Виходячи з наведеного для правильного застосування\~статті 60 СК України\~та визнання майна спільною сумісною власністю суд повинен установити не тільки факт набуття цього майна за час шлюбу, а й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Вищенаведене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 01 липня 2015 року у справі № 6-612цс15, яка згідно зі\~ст. 360-7 ЦПК України\~є обов'язковою для судів. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 02 жовтня 2013 року у справі № 6-79цс13. Разом із тим згідно з роз'ясненнями, які містяться у п. п. 23, 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Не належить до спільної сумісної\~\~власності\~\~майно,\~\~набуте за час шлюбу, але\~\~за\~\~кошти,\~\~які\~\~належали\~\~одному\~\~з подружжя особисто. Суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин. Таким чином, всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають обєктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню повністю, оскільки у судовому засіданні знайшов підтвердження та був визнаний відповідачем, той факт, що будинок за адресою: вул. Гагаріна, буд.14, с. Іванівка, Межівський район, Дніпропетровська область, дійсно був придбаний позивачем за його власні кошти у період окремого проживання подружжя у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин, а отже є особистою приватною власністю позивача . Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються - на відповідача.

Outcome: approved