Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

09.08.2019 до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом(а.с.3-4). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, просить розглянути цивільну справу без її участі та задовольнити позовні вимоги, про що надала до суду відповідну заяву (а.с. 67). Відповідач - представник виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області, належним чином повідомлений про час та місце розгляду цивільної справи, в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутності, рішення прийняти на розсуд суду(а.с.72-73). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані у справі докази, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши письмові докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм цивільні правовідносини. Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, що [INFO] в м. Красний Лиман Донецької області, помер батько позивача - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.03.2006, актовий запис № 126(а.с.8, 10-11). Згідно статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку із господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Згідно інформації КП «БТІ» м. Слов`янська від 19.08.2019, право власності на нерухоме майно- будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , в бюро не зареєстровано(а.с.53). Відповідно до ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ст. 1220 ч. 1 ЦК України). Положеннями статтей 1261, 1268 ч.3 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] була дружина спадкодавця [PERSON] , яка прийняла спадщину в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки проживала зі спадкодавцем за однією адресою(а.с.52). Інші спадкоємці відсутні, що підтверджується повідомленням Лиманської державної нотаріальної контори від 12.09.19(а.с.66). [INFO] в м. Красний Лиман Донецької області, померла мати позивача - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26.07.2012, актовий запис № 308(а.с.9, 10-11). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку із господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , який належав померлому [PERSON] , у спадщину який [PERSON] прийняла, але юридично не оформила своїх спадкових прав. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, позивач є єдиним спадкоємцем за законом першої черги, після смерті спадкодавця [PERSON] , померлої [INFO] , що підтверджується повідомленням Лиманської державної нотаріальної контори від 12.09.2019(а.с.66). На теперішній час, державним нотаріусом постановою від 08.06.2019 позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON] , оскільки відсутні документи, які б підтверджували право власності на спадкове майно на ім`я спадкодавця(а.с.36). Відсутність реєстрації на спадковий будинок в реєстраційних органах перешкоджають позивачу в позасудовому порядку оформити спадщину. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Аналогічна правова позиція викладена в п. 3.1 Узагальнення ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» де зазначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В абз. з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування"від 20.05.2008 № 7 викладена правова позиція суду, що «У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження». Відповідно до ч.4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті, отже на теперішній час у позивача немає можливості отримати правовстановлюючий документ на ім`я спадкодавців. Стаття 16 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним із способів такого захисту може бути і визнання права власності. Порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведені в ДБН А3.1-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» та в листі Державного Комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126 в якому, зокрема роз`яснюється: оформлення свідоцтва на право власності на об`єкти, які були закінчені будівництвом після 5 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію, проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними; по об`єктах, що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 05 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували об`єкти нерухомого майна до 05 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на об`єкт, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні об`єкти нерухомого майна, збудовані до 05 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. Матеріалами справи встановлено, що відповідним договором від 23.07.1956, виданого виконкомом міської ради народних депутатів, про надання в безстрокове користування земельної ділянки, [PERSON] був наданий дозвіл для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, на земельній ділянці розташованої за адресою: [ADDRESS] , посвідченого нотаріусом Краснолиманської нотконтори 30.07.1956(а.с.44-47). Згідно Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 р., яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 р. № 56, Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002р.№ 7/5 і зареєстрованого в Мінюсті 18.02.2002 р. за № 157/6445 (з подальшими змінами), до 2002 року державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася цими підзаконними нормативними актами. Відповідно до положень ЦК УРСР 1963 р., який регулював відповідні правовідносини, виникнення права власності у [PERSON] на момент закінчення будівництва спірного будинку не залежало від державної реєстрації цього права, питання узаконення будівель відносилось до компетенції виконкомів місцевих рад. Враховуючи, що спірний будинок був зведений на відведеній у встановленому законом порядку земельній ділянці, суд дійшов до висновку, що спадкодавець [PERSON] набув право власності на спірний будинок з підстав, передбачених чинним законодавством на час завершення його будівництва. За таких обставин, суд приходить до висновку, що дійсно [PERSON] був власником майна, яке складається з житлового будинку із господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 41 Конституції України гарантовано кожному право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності визнано непорушним. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Якщо спадкоємець не має змоги оформити спадщину відповідно до вимог законодавства у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на спадкове майно.

Outcome: approved