Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про встановлення порядку користування земельною ділянкою. Позовні вимоги [PERSON] мотивував тим, що він є власником 33/50 частки домоволодіння, що знаходяться за адресою: проїзд Гагаріна, 23 у м. Вінниці, а [PERSON] - власником 17/50 частки цього ж домоволодіння. Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів №519 від 30.12.1986 р. за вищевказаним домоволодінням закріплено земельну ділянку, площею 500,00 кв. м. Згодом рішенням виконавчого комітету Ленінської районної Ради народних депутатів було затверджено зміну часток та за [PERSON] було закріплено 33/50 частки будинковолодіння, за вищевказаною адресою, та виготовлено кадастровий план зазначеної земельної ділянки із зазначенням порядку користування земельною ділянкою, що фактично склався, відповідно до якого також ще включені землі Вінницької міської ради, площею 0,0041 га, тому загальна площа земельної ділянки становить 0,0541 га. В жовтні 2015 року було встановлено межі земельної ділянки. [PERSON] зазначає, що порядок користування земельною ділянкою між ним та відповідачем, як співвласниками домоволодіння, фактично склався та існує до цього часу, однак у зв'язку з відсутністю належним чином юридично встановленого порядку користування земельною ділянкою, він позбавлений можливості приватизувати надану йому земельну ділянку, тому він звернувся в суд з даним позовом та просить встановити порядок користування земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: проїзд Гагаріна, 23 у м. Вінниці, відповідно до кадастрового плану, виготовленого в 2015 році ДП "Поділлягеодезкартографія", за яким: -\~\~[PERSON] користується земельною ділянкою, площею 0,0241 га (ділянка №1), - [PERSON] користується земельною ділянкою, площею 0,0259 га (ділянка №2); земельну ділянку №3, площею 0,0041 га (землі міської ради) просить не включати до порядку користування, а також залишити за ним судові витрати. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просили позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позов визнали та не заперечили щодо його задоволення. Суд, вислухавши пояснення позивача [PERSON], його представника [PERSON], відповідача [PERSON], її представника [PERSON], дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, а також враховуючи, що визнання позову не суперечить чинному законодавству, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, та вважає за можливе позов задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів № 320 від 18.08.1993 року, затверджено зміну часток будинковолодіння, в зв'язку з невідповідністю часток з реальниими частинами, по проїзду Гагаріна, 23 та за [PERSON] затверджено 33/50 частки домоволодіння (а.с. 10). Відповідно до Свідоцтва про право особистої власності на будівлю №904, виданого 26 серпня 1993 року виконавчим комітетом Ленінської районної Ради народних депутатів м. Вінниця, суд вбачає, що [PERSON] є власником 33/50 частки домоволодіння, що знаходяться за адресою: проїзд Гагаріна, 23 у м. Вінниці (а.с. 4). Також згідно Свідоцтва про право особистої власності на будівлю №905, виданого 02 вересня 1993 року виконавчим комітетом Ленінської районної ради народних депутатів м. Вінниці, [PERSON] є власником 17/50 частки домоволодіння, що знаходяться за адресою: проїзд Гагаріна, 23 у м. Вінниці (а.с. 5). Крім того, судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів № 519 від 30.12.1986 року, за[PERSON] та [PERSON] закріплено земельну ділянкою за самостійно спорудженим домоволодінням по проїзду Гагаріна, 23 площею 500 кв.м. (а.с. 6-9). Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 23 по проїзду Гагаріна в м. Вінниці, виготовленого КП "ВМБТІ" 21.10.2015 року, судом вбачається, що власниками зазначеного житлового будинку є [PERSON] в розмірі 33/50 частки домоволодіння та [PERSON] 17/50 частки домоволодіння(а.с. 11-13). Суд вбачає, що 22 жовтня 2015 року було встановлено межі земельної ділянки по проїзду Гагаріна, 23 в м. Вінниці, що підтверджується актом прийомки-передачі межових знаків на зберігання (а.с. 14, 15). Відповідно до кадастрового плану, виготовленого ДП "Поділлягеодезкартографія" 21.10.2015 року, співвласники будинковлодіння № 23 по проїзду Гагаріна у м. Вінниці користуються земельною ділянкою, закріпленою за будинковолодінням, в наступному порядку: [PERSON] користується частиною земельної ділянки, що позначена в кадастровому плані як ділянка 1, зеленого кольору, площею 0,0241 га; [PERSON] користується частиною земельною ділянки, що позначена в кадастровому плані як ділянка 2, жовтого кольору, площею 0,0259 га., а також вбачається, що ділянка 3, рожевого кольору є землями міської ради, площею 0,0041 га (а.с. 16). Разом з тим, слід зазначити, що в прохальній частині позовної заяви [PERSON] просить не включати до порядку користування землі міської ради, що також було підтверджено ним та його представником в судовому засіданні. Відповідно до ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до п. 1 ст. 88 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників, згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. За змістом ч. 4 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до правової позиції Верховного суду України, висловленої у п. 19 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 16.04.2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. При пред'явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги, що сторони не заперечують проти встановлення порядку користування земельною ділянкою відповідно до кадастрового плану, виготовленого ДП "Поділлягеодезкартографія", суд вважає за можливе встановити саме такий порядок користування земельною ділянкою між ними. Судові витрати суд залишає за позивачем на його прохання. На підставі викладеного,

Outcome: approved