Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

12 листопада 2021 року до Міловського районного суду Луганської області звернувся [PERSON] з заявою, у якій просить встановити факт належ ності йому документів, а саме диплома про навчання від 27.04.1985 року [NUMBER] реєстраційний номер 11778. Свої вимоги заявник мотивує тим, що 06.10.2021 він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду в Луганській області для проведення перерахунку пенсії по інвалідності у зв`язку зі зміною страхового стажу, набутого до 01.01.2004 (ст. 43) згідно ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до заяви додав документи: диплом про навчання від 27.04.1985 року [NUMBER] та додаток до диплому. 28 жовтня 2021 року заявник отримав відповідь за № 1200-0203-8/46623 від Головного управління Пенсійного фонду в Луганській області в якому Рішенням № 07.10.2021 року № 909260131085/17 заявнику було відмовлено у перерахунку пенсії, де зазначається, що при проведенні аналізу його пенсійної справи по інвалідності згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі військового квітка серії ГЗ № 065686 до його загального страхового стажу зараховано період військової служби з 20.05.1981 по 26.04.1983 роки. Оскільки по наданим документам про навчання періоди з 1980 по 1985 років перехрещуються з періодами проходження військової служби то необхідна уточнююча довідка. Для підтвердження свого навчання заявник звернувся за своїм колишнім місцем навчання яке знаходиться на тимчасово окупованій території України м. Луганськ. Однак Управління Пенсійного фонду України в Луганської області не приймає до відома архівні довідки видані на території тимчасово непідконтрольній Українській владі мотивуючи це тим, що довідки видані так званою ЛНР є нелегітимними, оскільки так звана ЛНР ніким не визнана. Унаслідок такої помилкової зміни мого прізвища на даний час, виникли певні неузгодженості між документом, що посвідчує його особу та дипломом про навчання , який було видано на його ім`я, на які раніше заявник не звертав уваги. У зв`язку з цим, 12.11.2021 року він звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту належності йому диплома серії [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER] , виданого на ім`я « [PERSON] », посилаючись на те, що встановлення вказаного факту необхідно заявнику для оформлення та призначення пенсії, оскільки без встановлення вказаного факту він не зможе довести факт свого навчання у Ворошиловградському політтехнікумі сільського господарства, що вплине на можливість призначення пенсії. Заявник [PERSON] до судового засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій вказав, що на задоволенні заяви наполягає і просить справу розглянути у його відсутність. Представник Біловодського об`єднаного управління пенсіоного фонду України Луганської області до судового засідання не з`явився, але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Крім того було надано відзив з запереченнями у якому просив у задоволенні вимог заявнику відмовити пославшись на ст. ст. 46, 49, 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та як слід з роз`яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Крім того, відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затвердженого Постановою Кабміну України № 637 від 12.08.1993 року, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, зазначене кореспондується з нормами ст. 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». За нормами Порядку № 637 - за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів вданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України. відповідно до п. 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відповідні записи про період роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи які містять відомості про період роботи. Пунктом 2,6 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників , затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерством юстиції України, Міністерством соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58 передбачено, що у разі виявленого неправильного або неточного запису відомостей про роботу (як в даному випадку) , про переведення, нагородження, заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу. Однак [PERSON] з цього приводу у своєї заяві не зазначає нічого: чи звертався він до підприємства чи установи з відповідним питанням, чи існують вони взагалі станом на сьогодні, тобто заявником не надається цим обставинам жодного значення, а відповідно і обґрунтування, лише мимохідь зазначається про наявність такого недоліку у заяві. Також Інструкцією надається алгоритм дій навіть на випадок відсутності (ліквідації, припинення тощо) того підприємства яке зробило неправильний або неточний запис у трудовій книжці працівника, відповідні виправлення вносяться правонаступником, а в разі його відсутності вищестоящою організацією, якій було підпорядковано підприємство, а в разі його відсутності облархівом, держархівом м. Києва, держархівом м. Севастополя і держархівом при раді Міністрів Криму. Отже згідно наведених висновків та спеціальних норм, якими врегульований порядок підтвердження трудового стажу для призначення пенсії заява не підлягає задоволенню у зв`язку з необґрунтованістю. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України слід, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ч. 2 цієї статті у судовому порядку можуть встановлюватися також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, в також архівними установами. З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії. У частині 1 статті 315 ЦПК України визначено перелік фактів, справи про встановлення яких розглядає суд. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України № 58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. Відповідно до п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Згідно з п. 2.12. Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Згідно довідки від Політехнічного коледжу Луганського державного аграрного Університету Міністерства сільськогосподарського господарства та харчування так званої Луганської народної республіки від 17.09.2021 року № 92 слід, що [PERSON] дійсно навчався у Ворошиловградському політехнікуму сільського господарства за спеціальністю «Сільськогосподарського та цивільного будівництва» на денному відділенні з 01.09.1980 року(наказ про зарахування №279 від 21.08.1980 року) по 26.04.1985 року (наказ про відрахування №164 від 26.04.1985 року). Під час навчання на денному відділенні, у зв`язку з службою в лавах Радянської Армії був відрахований 27.05,1981 року (наказ №198 від 27.05.1981 року) та відновлений 04.05.1983 року ( наказ №161 від 04.05.1983 року). Отримав диплом № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Під час заповнення диплома була припущена помилка у приз віщі: вказано «[PERSON]» потрібно «[PERSON]» (а.с.13) Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та статтею 8 Конституції України гарантовано кожному право звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина. Суд приймає до уваги висновки ЄСПЛ з яких слід, що у 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй (далі - ООН) у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать». При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу. Згідно Постанови Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 235/2357/17 також були застосовані висновки ЄСПЛ де було звернена увагу на позицію Європейського суду з прав людини, який розвиває цей принцип у своєї практиці. Суд оцінює надану довідку яка була представлена учбовим закладом так званої Луганської народної республіки як докази який містять інформацію, щодо предмету доказування на підставі якого можливо встановити наявність факту навчання заявником у освітніх закладах м. Луганська у відповідні періоди часу і їх необхідно прийняти як виключний випадок оскільки відмова від визнання такого акту порушує право заявника. Згідно з додатком 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» місто Луганськ внесено до переліку населених пунктів у яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. 27 квітня 1985 року Ворошиловградським політехнікумом сільського господарства на ім`я [PERSON] було видано Диплом про навчання серії [NUMBER], реєстраційний номер 11778 про те, що він у 1980 року вступив до Ворошиловградського політехнікуму сільського господарства та 1985 року закінчив повний курс технікуму за спеціальністю «Сільськогосопдарське та цивільне будівництво». (а.с. 14). Також, 27 квітня 1985 року було видано Виписку підсумкових оцінок успішності до диплому серії [NUMBER] реєстраційний № [NUMBER] (а.с. 15). При цьому вищевказана Виписка підсумкових оцінок успішності до диплому заповнена російською мовою де зазначено, що видано « [PERSON] ». Згідно рішення № 909260131085/17 від 07.10.2021 року яке прийняв заступник начальника відділу з питань перерахунків пенсій №3 Наталія Парушева слід, що заявнику було відмовлено в призначенні пенсії за віком та в прийнятті документів у зв`язку з відсутністю підстав для його проведення. (а.с. 12) Факт належності [PERSON] . Диплому про навчання серії [NUMBER], реєстраційний номер 11778 та Виписки підсумкових оцінок успішності до диплому № [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] , виданих 27.04.1985 року Ворошиловградським політехнікумом сільського господарства, доводиться наступними доказами: - паспортом громадянина України заявника [PERSON] серії [NUMBER] виданим 02.08.1996 року Міловським РВ УМВСУ в Луганській області, в якому його прізвище зазначено на російській мові, як « [PERSON] ». (а.с. 7) - карткою платника податків, виданою 17.07.1998 року Міловським відділенням Станично-Луганської ОДПІ, в якій прізвище заявника зазначено як « [PERSON] ». (а.с. 9) - військовим квитком заявника серії [NUMBER] виданим 18.10.1989 року серії, в якому прізвище, ім`я, по батькові заявника зазначено російською мовою як « [PERSON] ». (а.с. 17-18) - пенсійним посвідченням заявника № [NUMBER] виданого 29.07.2020 року, в якому прізвище, ім`я, по батькові заявника зазначено « [PERSON] . (а.с. 10) Встановлення факту належності [PERSON] диплому про навчання [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] необхідно заявнику для реалізації права на оформлення та призначення пенсії. Враховуючи наведене, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оскільки від встановлення факту, який заявник просить встановити у заяві, залежить можливість реалізації заявником його прав на оформлення та призначення пенсії, суд приходить до висновку, що знайшов своє підтвердження факт належності [PERSON] . Диплому про навчання серії [NUMBER], реєстраційний номер 11778 відповідно до паспортних даних заявника, виданого 27.04.1985 року Ворошиловградським політехнікумом сільського господарства на ім`я [PERSON] , а тому заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved