Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

12.08.2015 р. [PERSON] (позивач за первинним позовом) звернулася в Городоцький районний суд з позовом до [PERSON], [PERSON] сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. про часткове скасування державного акту на земельну ділянку, рішення органу місцевого самоврядування та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, оскільки іншим чином не може захистити свої права. В подальшому позов уточнила. Позовні вимоги мотивує тим, що вона є власником домоволодіння №279 по вул. Шевченка в с. Керниця Городоцького р-ну Львівської області, їй на праві власності належать дві земельні ділянки для обслуговування житлового будинку площею 0,2294 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,0129 га, які розташовані за вищевказаною адресою. Належні їй земельні ділянки межують із господарством [PERSON] В 2013 р. позивачка дізналася, що [PERSON] приватизував частину земельної ділянки довжиною 11 м та шириною 3.5 м, що була спільним заїздом до її та [PERSON] господарств, в 2014 р. відповідач став чинити їй перешкоди у користуванні спільним заїздом та загородив всю земельну ділянку металевою огорожею чим повністю обмежив її у доступі до будинку. Відповідач відмовляється в досудовому порядку вирішити спір та продовжує чинити перешкоди їй у користуванні земельною ділянкою, яка була призначена для проїзду транспортом до її домоволодіння. Вважає, що рішення [PERSON] сільської ради від 02.10.2007 р. в частині передачі цієї частини земельної ділянки у власність [PERSON] є незаконним, оскільки передаючи у власність землі загального користування, без зміни цільового призначення, сільська рада порушила її права як землевласника та землекористувача. Просить про часткове скасування державного акту серії ЯЗ №229593 виданого [PERSON] на підставі рішення [PERSON] сільської ради від 02.10.2007 р. та залишення земельної ділянки довжиною 11 м шириною 3,5 м у землях комунальної власності як спільного проїзду до господарства [PERSON] та [PERSON] 27.10.2015 р. [PERSON] звернувся в Городоцький районний суд Львівської області із позовом до [PERSON] сільської ради Городоцького району Львівської області, [PERSON], треті особи: Відділ Держземагенства у Городоцькому районі Львівської області, Реєстраційна служба Городоцького районного управління юстиції у Львівській області, та просить визнати незаконними і скасувати рішення [PERSON] сільської ради Городоцького району Львівської області: 1. №108 від 24.06.2007 р., про передачу [PERSON] безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0.2417 га в тому числі як для обслуговування житлового будинку площею 0.2294 га., так для ведення особистого селянського господарства площею 0.0123 га; 2. Рішення №28 сесії шостого скликання [PERSON] сільської ради Городоцького району Львівської області № 740 від 27.11.2014 р. «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність гр. [PERSON] для ведення ОСГ в с.Керниця; 3. Рішення №28 сесії шостого скликання [PERSON] сільської ради Городоцького району Львівської області № 751 від 04.12.2014 р. «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. [PERSON]В.»; 4. Рішення 30 сесії шостого скликання [PERSON] сільської ради Городоцького району Львівської області № 770 від 19.02.2015 р. «Про внесення змін до рішення №751 від 04.12.2014 р.»; 5. Рішення 30 сесії шостого скликання [PERSON] сільської ради Городоцького району Львівської області № 771 від 19.02.2015 р. «Про внесення змін до рішення №740 від 27.11.2014 р.»; 6. Визнати незаконним та скасувати рішення [PERSON] сільської ради № 823 від 14.05.2015 р. «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення ОСГ гр. [PERSON] с.Керниця»; 7. Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0.0129 га кадастровий номер 4620983900:25:005:0078 для ведення ОСГ, яка розташована в с.Керниця Городоцького району Львівської області на [PERSON]. Позов обгрунтовує тим, що згідно рішення №113 девятої сесії пятого скликання [PERSON] сільської ради від 08.10.2007 р. йому на праві приватної власності належить земельна ділянка для обслуговування житлового будинку в с.Керниця по вул. Шевченка,277 - площею 0.1307 га на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку. Домоволодіння [PERSON] межує з його домоволодінням. Спірними, наведеними вище, Рішеннями [PERSON] сільської ради неодноразово було надано [PERSON] земельні ділянки з зазначенням у кожному з рішень різної площі. Земельні ділянки [PERSON] розташовані по сусідству стрічками. Спірна земельна ділянка, яка виділена відповідачці згідно рішень №№ 740,771,823 розміром спочатку 0,09 га, а пізніше 0.0129 га відповідно є продовженням його земельної ділянки і знаходиться перед його будинком. [PERSON] сільська рада на підставі звернення [PERSON] без виділення в натурі земельної ділянки передала таку за давністю користування у приватну власність [PERSON] на підставі рішенням № 823 від 14.05.2015 р. Просить Рішення визнати незаконними та такими, що порушують його право на володіння та розпорядження належною йому земельною ділянкою, виділення якої було узгоджено в тому числі і з [PERSON] 15.12.2015 р. ухвалою Городоцького районного суду обидві позовні заяви обєднано в одне провадження (а.с.81-82). В судовому засіданні 08.02.2016 р. [PERSON] подала заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить не частково, а повністю визнати недійсним та скасувати рішення [PERSON] сільської ради №113 від 08.10.2007 р. яким виділено [PERSON] земельну ділянку площею 0,1307 га для обслуговування житлового будинку по вул. Шевченка, 277 в с. Керниця та скасувати виданий на підставі цього рішення Державний акт серії ЯЗ № 229593. Решту позовних вимог просить залишити без змін та зобовязати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні проїздом до житлового будинку, що по вул. Шевченка, 279 в с. Керниця у спосіб знесення (демонтажу) металевої огорожі, що складається з чотирьох металевих стовпців, металевого паркану (каркасу) довжиною 11 м та висотою 1,7 м, металевої бляхи, шириною 11 м та висотою 1,80 м, бетонних бордюрів, металевої брами шириною 3,5 м та висотою 1,70 м, а також гаражного навісу, що складається із чотирьох металевих стовпців та металевого перекриття. Зобовязати [PERSON] в подальшому не чинити перешкоди [PERSON] у користуванні вказаним проїздом до свого господарства». В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] свої позовні вимоги підтримали посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, крім того пояснили, що Дика узгоджувала зовнішні межі землекористування земельної ділянки при здійсненні приватизації [PERSON], натомість, вона не здогадувалася, що [PERSON] [PERSON] сільська рада надала право на приватизацію земельної ділянки загального користування. Просили первинний позов задовольнити, а в позові [PERSON] відмовити за безпідставністю. Представник відповідача за первинним позовом та позивача за обєднаним позовом [PERSON] - [PERSON] [PERSON] позов [PERSON] не визнала. В суді пояснила, що [PERSON] сільською радою в порушення земельного законодавства прийнято незаконні рішення по виділенню земельних ділянок [PERSON] Оскільки розміри земельних ділянок виділених [PERSON] для обслуговування житлового будинку та для ведення особистого селянського господарства не співпадають з розмірами вказаними в погосподарських книгах, крім того [PERSON] сільська рада виділяючи позивачці з земель для обслуговування житлового будинку землю для ведення особистого селянського господарства не змінила її цільового призначення, просила в позові [PERSON] відмовити. Позов [PERSON] підтримала та просила задовольнити посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник [PERSON] сільської ради - голова сільської ради [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнав та просив задовольнити такі. Суду пояснив, що [PERSON] сільська рада, дійсно припустившись помилки надала дозвіл [PERSON] для приватизації земельної ділянки в яку входить частина земельної ділянки, що була землею загального користування. Проект був наданий на погодження, Державний акт на право власності на землю на імя [PERSON] підписував особисто. Тоді не придав значення виникненню спору в майбутньому. Пояснив, що зміни в рішення по виділенню земельних ділянок [PERSON] вносились правомірно, щодо не дотримання розмірів земельних ділянок згідно записів у погосподарських книгах, покликається на заяву [PERSON] в якій вона зазначала розміри земельних ділянок з урахуванням давності користування її батьками. В позові [PERSON] просив відмовити, як безпідставно заявленому. Треті особи: представник відділу Держземагенства у Городоцькому районі до суду не явилися. Причини неявки суду не повідомили. Представник Реєстраційної служби Городоцького районного управління юстиції у Львівській області до суду не явилися. Причини неявки суду не повідомили. Дослідивши матеріали справи, заслухавши в судовому засіданні сторін та їх представників, свідків судом встановлено наступне. Спір витікає з цивільних правовідносин, що регулюється цивільним та земельним законодавством. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог частини першої ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Згідно ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Як вбачається з договору купівлі-продажу від 11.03.2010 р 1\\2 частка будинку, що розташований на земельній ділянці площею 0.0466 га. (а.с.10), та копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно [PERSON] належить на праві власності житловий будинок в с. Керниця Городоцького р-ну, Львівської обл. по вул. 1-го Травня 279, (а.с.9). [PERSON] сільською радою Городоцького району 16 сесії шостого скликання Рішенням № 377 від 29.12.2012 р. (а.с.14) вулицю «1 Травня» в с.Керниця перейменовано на вул. «Шевченка». Відповідно до копії витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень [PERSON] належить земельна ділянка в с. Керниця вул.Шевченка, 279 (колишня 1 Травня) для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,2294 га, підставою виникнення права власності є свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 16.06.2015 р. (а.с.11,12). З копії Державного акту на право власності на земельну ділянку виданого на імя [PERSON] (а.с.16) видно, що земельна ділянка останнього за позначками Б-В та Д-А межує з землею [PERSON] ([PERSON]В.). [PERSON] є власником будинку в цілому, який розташований в с.Керниця вул. 1 Травня № 277 (натепер Шевченка) (а.с.93). [PERSON], згідно Держаного акту виданого 21.07.2009 р. на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,1307 га для обслуговування житлового будинку в с.Керниця Городоцького району Львівської обласні без визначення адресу (а.с.16,92). Згідно довідки виданої виконкомом [PERSON] сільської ради за даними погосподарських книг за 1986-1990 рр. за господарством [PERSON] рахується земельна ділянка площею 0,11 га, на земельній ділянці знаходиться житловий будинок 1935 р. забудови (а.с.15). Як видно із повідомлення Городоцького районного відділу ГУ ДС України з надзвичайних ситуацій у Львівській області (а.с.17), акту узгоджувальної комісії від 02.04.2015 р. (а.с.18), рішення №817 [PERSON] сільської ради від 23.04.2015 р. (а.с.19), [PERSON] огородив свою земельну ділянку згідно Державного акту залишивши 0.70 м, що не дає можливості Дикій для заїзду на своє подвіря. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] [PERSON] [PERSON] [PERSON] [PERSON] [PERSON] [PERSON] суду показали, що спірні земельні ділянки переходили в користування з покоління в покоління. Всі записи про розміри земельних ділянок велися в погосподарських книгах. Шляхом вимирання користувачів земельних ділянок та руйнування будівель родина [PERSON] та родина [PERSON] (Дикої) користувалися земельними ділянками на свій розсуд. Обидві родини без сварок знаходили спільну мову та за домовленістю користувалися погосподарськими будівлями і створювали підїзд для обох будинків. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Як встановлено в судовому засіданні спір виник між органом місцевої влади та новими власниками будинків по вул. Шевченка в с. Керниця Городоцького району - [PERSON] та [PERSON] Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. За положенням ст.12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить в т.ч. розпорядження землями територіальної громади, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності, викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних громад. Із оглянутих в судовому засіданні погосподарських книг [PERSON] сільської ради Городоцького району за житловим будинком в с. Керниця 1935 р. забудови, який був придбаний [PERSON] (на даний час власником є [PERSON]В.) на підставі договору купівлі продажу з 1971 р. значилося 0,26 га землі в тому числі під будівлями 0,01 га, до 1986 р., а з 1986 по 1987 р. 0.25 га, з 1988 р. по 1990 р. 0.17 га в т.ч. під забудовами 0.01 га. (а.с.141,143,147), з 2011 р. по 2013 р. площа земельної ділянки 0.15 га в т.ч. для ведення особистого селянського господарства 0.09 га, у 2014 2015 р.р. площа земельної ділянки 0.24 га, в т.ч. для ОЖБ 0.23 га для ОСГ 0.01 га (а.с.158-159). У [PERSON] (натепер власником є [PERSON]С.) за будинком в с.Керниця Городоцького р-ну 1935 р. забудови з 1986 р. по 1990 р. в особистому користуванні було 0.11 га земельної ділянки в т.ч. під забудовами 0.01 га (а.с.145), з 2011 р. по 2015 р. площа земельної ділянки складає 0.13 га (а.с.157). Такі зміни площ земельних ділянок у [PERSON] та [PERSON] [PERSON] сільською радою не оговорені. Відповідно до п. 1.16.2. Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах усі записи робляться чітко, внесені зміни й уточнення - обґрунтовуються, завіряються підписом особи, що відповідає за об'єкт погосподарського обліку, та уповноваженої особи, що здійснювала запис, а там, де це передбачено, - також підписом члена особистого селянського господарства. Поряд зі своїм підписом уповноважена особа проставляє свої прізвище та ініціали. 7.3.7. До графи "Наявність земельної ділянки у власності /користуванні" для членів домогосподарства, яким відповідно до норм чинного законодавства надана земельна ділянка (ділянки) та які мають у власності земельну ділянку (ділянки) на території місцевої ради, включаючи ділянки з земель запасу, прилеглих до території місцевої ради (незалежно від того, чи виокремлено ділянку в натурі чи ні), відповідно до земельно-кадастрової документації заносяться дані про цільове призначення земельної ділянки та її площу (в гектарах з чотирма знаками після коми або із значністю, зазначеною в документах). Цільове призначення земельної ділянки записується згідно з Земельним кодексом України (2768-14). Якщо до облікової картки об'єкта ПГО необхідно внести зміни, попередні записи акуратно перекреслюються, заносяться нові записи, які обумовлюються і завіряються відповідно до пункту 1.16.2 розділу I цієї Інструкції. Стаття 20 ЗК України передбачає, що зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною [PERSON] Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок. Щодо змін площ спірних земельних ділянок, представник [PERSON] сільської ради не зміг спростувати та дати оцінку таким записам, крім того ствердив, що при розподілі [PERSON] земельних ділянок питання зміни цільового призначення не вирішувалось хоча фактично таке відбулося, та наголосив на тому, що [PERSON] помилково виділена земельна ділянка, яка відносилась до земель загального користування. Враховуючи в сукупності всі докази, та визнання представником [PERSON] сільської ради позову [PERSON] суд вважає, що обидва позови підлягають задоволенню. Суд критично відноситься до пояснення представника [PERSON] сільської ради про наявність землі загального користування між домоволодіннями [PERSON] та [PERSON], оскільки з акту узгоджувальної комісії вбачається (а.с.98), що існують межі не між землями загального користування, а між земельними ділянками [PERSON] та [PERSON] і в такому не відображено про наявність проїзду. З Рішень [PERSON] сільської ради Городоцького району Львівської обл. (а.с.105-107) видно, що [PERSON] сільською радою починаючи з 1995 р. [PERSON] (батьку [PERSON]) надавались для приватизації земельні ділянки різної площі. Рішенням [PERSON] сільської ради Городоцького району Львівської області №823 від 14.05.2015 р. затверджено проект землеустрою щодо відведення [PERSON] земельну ділянку для ведення ОСГ площею 0,0129 га (а.с.100), крім того [PERSON] сільська рада рішенням №751 від 04.12.2014 р. надала [PERSON] дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки площею 0,15 га для обслуговування житлового будинку в с. Керниця по вул. Шевченка, 279 (а.с.104), рішенням №770 від 19.02.2015 р. внесено зміни до рішення №751 від 04.12.2014 р., де змінено площу земельної ділянки для ОЖБ на 0,23 га (а.с.101), 27.11.2014 р. рішенням сільської ради №740 Дикій надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення ОСГ площею 0,09 га. (а.с.105), рішенням [PERSON] сільської ради від 19.02.2015 р. внесено зміни до рішення №740, де змінена площа земельної ділянки для ОСГ на 0,012 га (а.с.102). Таким чином із вказаних рішень сільської ради не є зрозумілим чому [PERSON] на праві власності належить 0,2294 га для ОЖБ, тоді як рішенням №770 надано дозвіл на виготовлення технічної документації на земельну ділянку за адресою с. Керниця вул. Шевченка, 279 на 0.23 га, крім того технічна документація на вказану земельну ділянку відсутня. Рішення [PERSON] сільської ради від 24.06.2007 р. (а.с.107) суперечить рішенню сільської ради від 1995 р. (а.с.108), так як останньому передано у власність земельну ділянку для ОЖБ площею 0,23 га, а Дикій для того ж ОЖБ 0,2294 га. Рішенням [PERSON] сільської ради від 08.10.2007 р. (а.с.62) передано [PERSON] у приватну власність земельну ділянку площею 0,1307 га для обслуговування житлового будинку, на підставі якого виданий державний акт на право приватної власності (а.с.16), проте дане рішення в частині площі земельної ділянки суперечить даним погосподарських книг, де вказаний загальний розмір землі складає 0.11 га, потім 0,13 га в тому числі для обслуговування житлового будинку 0,13 га, таким чином [PERSON] сільська рада неправомірно винесла рішення про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки розміром 0.1307 га. Суд не приймає доводів представника відповідача позивача [PERSON] [PERSON] [PERSON] про фактичне користування родиною [PERSON] земельних ділянок з 1957 р., оскільки свідок [PERSON] пояснив у суді, що у спадок прийняли будинок після смерті [PERSON] (а.с.144), а з запису погосподарської книги видно, що в останньої у користуванні було земельної ділянки площею 0.11 га (а.с.145). При виготовленні технічної документації [PERSON] на земельну ділянку площею 0.1307 га в с. Керниця, зокрема при погодженні меж, [PERSON] сільською радою не були дотримані ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудови міських поселень», та не визначено проїзду до будинків Дикої та [PERSON]. Так, відповідно до ст.6 Земельного кодексу України від 15.03.1991р. безоплатно земельні ділянки передаються у власність громадян для будівництва та обслуговування будинку і господарських будівель, в тому числі земельні ділянки, що були раніше надані у встановленому порядку громадянам для цієї мети, у межах граничного розміру. Згідно ч.10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом (частина перша статті 126 ЗК України). Таким чином, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Статею 140 ЗК України встановлено перелік підстав припинення права власності на земельну ділянку для випадків, коли право власності набуто в установленому законом порядку. Разом із тим судом установлено, що як [PERSON] так [PERSON] набули право власності на земельні ділянки кожен на підставі незаконних розпоряджень органу місцевого самоврядування. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Outcome: approved