Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

04.10.2016 року\~[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17.07.2010 року (актовий запис №51) Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області та про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просила стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп., прізвище після розірвання шлюбу не змінювати. В обґрунтування позову зазначила, що 17.07.2010 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області; мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги, між ними склались неприязні стосунки, на даний час шлюбні відносини припинено і майже рік вони проживають окремо, спільне господарство не ведеться. За спільною згодою, неповнолітній син після розірвання шлюбу буде проживати з нею. [PERSON] офіційно не працевлаштований, інших утриманців не має. Відповідач [PERSON] висловив згоду сплачувати аліменти на дитину в розмірі 1000 грн., однак не бажає надавати кошти у добровільному порядку, тому вона звернулась до суду з цим позовом. Належним чином повідомлені сторони в судове засідання не з'явилися. Позивачка [PERSON] подала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутністю,\~ підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] просив провести судовий розгляд за його відсутністю, позовні вимоги визнав у повному обсязі, про що також подав відповідну заяву. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Згідно свідоцтву про шлюб та копії свідоцтва про народження, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.07.2010 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а. с. 9, 10). Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 (стаття 5), кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками \~ цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідністю зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивачка [PERSON] наполягала на розірванні шлюбу, при цьому, відповідач подав заяву про визнання позову у повному обсязі, подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить їх інтересам, в частині вимоги про розірвання шлюбу позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Сторонами не оспорювалися та, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню ті обставини, що неповнолітній син [PERSON] перебуває на утриманні матері, а батько не надає допомоги на його утримання, хоча має змогу надавати таку допомогу в розмірі 1000 грн. щомісячно. У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно зі ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають суттєве значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити аліменти у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. У відповідністю з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання відповідачем позову та наявність законних підстав для стягування з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі, позовна заява [PERSON] про стягування з відповідача на її користь коштів на утримання сина у твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути 551 грн. 20 коп. на користь [PERSON] на відшкодування понесених витрат по сплаті судового збору за вимогу про розірвання шлюбу, та 551 грн. 20 коп. в дохід Державного бюджету України судового збору за вимоги позову щодо стягування аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved