Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

У червні 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 29.03.2002 року між позивачем та відповідачем на Універсальній товарній біржі "Ріко-Альянс" було укладено договір купівлі-продажу 1/3 частки житлового будинку, за адресою: [ADDRESS] , який нотаріально посвідчено не було, проте зареєстровано у Вознесенському БТІ за реєстровим №247. На даний час [PERSON] має намір розпорядитися своєю 1/3 часткою вказаного будинку, проте позбавлена такої можливості, оскільки даний договір купівлі продажу не був нотаріально посвідченим. Посилаючись на викладене, позивач просила суд визнати дійсним договір купівлі-продажу № 2-84 1/3 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , укладений на Універсальній товарній біржі "Ріко-Альянс" 29.03.2002 року. Ухвалою суду від 02.07.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися до зали судового засідання. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Як встановлено з договору купівлі продажу № 2-84, укладеного на Універсальній товарній біржі "Ріко-Альянс" 29.03.2002 року (відповідно до статті 15 Закону України "Про товарну біржу", діючого на момент реєстрації договору), продавець [PERSON] продала, а покупець [PERSON] купила 1/3 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських та побутових будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS] . Зазначений об`єкт нерухомості є часткою цілого кам`яного житлового будинку, облицьованого цеглою, позначеного на плані літерою - А-1, житловою площею 54,7 кв.м., знос-13 відсотків, розташованого на присадибній земельній ділянці; крім того на земельній ділянці розташовані: сарай кам. - Б-1, підвал кам. - Б-1/п/д, вбиральня цегл. - В-1, огорожа - №№1-3, інвентаризаційною вартістю 36248 гривень. Відчужуваний об`єкт нерухомості належить [PERSON] на підставі "Свідоцтва про право власності на житло", виданого виконкомом Костянтинівської сільської Ради народних депутатів Новоодеського району Миколаївської області від 10.12.1997 року на підставі розпорядження органу приватизації виконкому Костянтинівської сільської Ради народних депутатів Новоодеського району Миколаївської області за № 24 від 08.12.1997 року, зареєстрованого Вознесенським міжміським Бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі за реєстр. № 247 від 25.12.1997 року. Вищевказаний договір [PERSON] , 01.04.2002 року було зареєстровано в Вознесенському міжміському бюро технічної інвентаризації за № 247, що підтверджується відповідним реєстраційним написом на даному договорі. 17.07.2008 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , у зв`язку із чим відбулася зміна її прізвища на [PERSON] (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Костянтинівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області 17.07.2008 року, актовий запис № 3). Укладений між позивачем та відповідачем договір ніким не оспорений. Будь-яких обмежень або заборон на відчуження спірного будинку під час судового розгляду справи не встановлено. Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, суд може визнати дійсною угоду, що потребує нотаріального посвідчення, коли сторони досягли згоди за всіма її істотними умовами і одна сторона ухиляється від нотаріального посвідчення останньої за відсутності передбачених законодавством перешкод для цього. У відповідності до ст. ст. 224, 228, ч.2 ст.47 ЦК УРСР, який діяв на час укладення договору, та п.4 постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 28 квітня 1978 р. «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» (з внесеними змінами), якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. Згідно з вимогами ст. 224 ЦК УРСР 1963 року (далі - ЦК 1963 року), який діяв на час виникнення правовідносин, за договором купівлі-продажу житлового будинку продавець зобов`язаний передати майно у власність покупця, а останній зобов`язаний прийняти майно та сплатити за нього обумовлену грошову суму. Право власності на майно придбане за таким договором наступає відповідно до ст. 128 ЦК (1963 року), з часу передачі майна, якщо інше не встановлено законом або договором. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача щодо визнання спірного договору дійсним є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч.ч. 1 і 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved