Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

06 червня 2014 року позивач звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON], третя особа - Малиновський районний відділ ГУ ДМС України в Одеській області про усунення перешкод у користуванні власністю, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначила, що вона є власником трьохкімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі договору дарування від 04 березня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №1834, зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно КП «ОМБТІ та РОН» 06 квітня 2005 року за реєстровим номером 10108567, номер запису 231 в книзі 566пр-20. 04 березня 2009 року за вказаною адресою зі згоди позивача було зареєстровано її чоловіка - [PERSON], з яким позивач з 2013 року припинила проживати однією сім'єю. 16 квітня 2014 року шлюб між сторонами розірвано рішенням Малиновського районного суду м. Одеси. На момент подання позовної заяви [PERSON] не проживає у вказаній квартирі, яка належить позивачу на праві власності більше одного року. Відповідач з квартири виїхав, та його місцезнаходження позивачу невідоме. У зв'язку з тим, що відповідач зареєстрований у зазначеній квартирі, що належить позивачу, позивач змушена нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг, що погіршує її матеріальне становище. Відповідач не з`являється за спірною адресою, однак знятись з реєстрації за вказаною адресою в добровільному порядку відмовляється. Теперішнє місце проживання відповідача не відомо, тому позивач змушена звернутися з вказаним позовом до суду. Позивач у судове засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки в судове засідання суду не повідомив. Заяв, клопотань, письмових заперечень проти позову до суду не надходило. Представник третьої особи - Малиновського районного відділу ГУ ДМС України в Одеській області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки в судове засідання суду не повідомив. За змістом ст. ст. 11, 27 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд. Згідно ст.169 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів. Суд відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України у зв'язку із неявкою відповідача, враховуючи відсутність заперечень від позивача, ухвалив слухати справу у порядку заочного розгляду. У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до дарування від 04 березня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №1834, зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно КП «ОМБТІ та РОН» 06 квітня 2005 року за реєстровим номером 10108567, номер запису 231 в книзі 566пр-20, [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS]. З довідки (виписки із домової книги про склад сім`ї та реєстрацію) №757 від 22.05.2014 року вбачається, що за адресою: [ADDRESS] відповідач - [PERSON], [INFO] зареєстрований за зазначеною адресою з 04 березня 2009 року. Як вбачається із копії заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 квітня 2014 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Згідно акту про не проживання, засвідченого начальником дільниці №3 КП ЖКС «Черьомушки», [PERSON] з квітня 2013 року не проживає за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Проте, станом на 06 червня 2014 року відповідач не знявся з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до змісту ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про припинення дії, яка порушує право. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст.ст. 317, 319 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, зняття з реєстраційного обліку є наслідком задоволення вимоги позивача про усунення перешкод в користуванні його власністю. Відповідно до ст. 310 ЦК України фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. У судовому засіданні доведено, що відповідач не мешкає у будинку за вказаною адресою з червня 2013 року, тому суд вважає, що він втратив право користування спірною житловою площею. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки з наданих суду доказів вбачається відсутність відповідача в спірному житловому приміщенні понад встановлені законом строки суд задовольняє позов. Крім того, оскільки розрахунок експлуатаційних платежів і платежів за надання комунальних послуг здійснюється, виходячи з кількості зареєстрованих за адресою житлового приміщення, це створює перешкоди для власника в користуванні та володінні цією жилою площею. Згідно до ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Статтею 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 11 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація місця проживання та місця перебування особи здійснюється відповідним органом спеціального уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Згідно зі ст. 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідача за вищевказаною адресою. Також реєстрація відповідача за спірною адресою перешкоджає власнику при укладенні цивільно-правових договорів, незаконно обмежує її право як власника в повному обсязі, утворює перешкоди при здійсненні права користування, володіння, розпорядження житловим приміщенням . Вирішити це питання в позасудовому порядку позивач не має можливості, тому що відповідач самостійно не приймає ніяких зусиль щодо зняття з реєстрації. Враховуючи всі дослідженні матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов [PERSON] в повному обсязі. На підставі ст.ст. 16, 29, 310, 391, 405 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved