Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

12.09.2017 позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], уродженця м. Луганськ, відносно доньки [PERSON], [INFO]. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з 19.05.2007 по 01.02.2012 перебувала в шлюбі із [PERSON], від якого мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка наразі проживає з позивачем. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинилися з березня 2010 року, а тому відповідач з цього часу ніякої участі у вихованні дитини не приймав, не забезпечував матеріально. Відповідач повністю ухилився від виконання своїх батьківських обов'язків, не виховує доньку, не забезпечує матеріально, не виявляє ніякого інтересу до її духовного розвитку, взагалі не спілкується з нею з 2010 року. Позивач в судове засідання не з'явилася ,про час і місце судового засідання, повідомлена належним чином . Представник позивача в судовому засіданні повідомив, що позивач не має можливості бути присутнім в судовому засіданні та просить справу розглянути без її участі та задовольнити позов з підстав викладених в ньому. Крім того представник поянила, що є матір'ю позивача та рідною бабусею [PERSON]. В 2010 році сім'я доньки переїхала до с.Марківки і вони вісі разом проживали, у грудні 2010 зять (відповідач) виїхав від них і більше не повертався, що дитина і зараз живе в с.Марківка він знає, бо на дзвінки її доньки він іноді відповідає, але дитиною не цікавиться. Дитина навіть не впізнає його бо не бачила. Відповідач в судові засідання призначені на 13.10.2017, 31.10.2017 та на 28.11.2017 не з'явився, про час і місце судового засідання, повідомлявся належним чином - через засоби масової інформації в газеті «Урядовий Кур'єр», оскільки його місце перебування наразі невідоме. (а.с.55). Представник третьої особи, служби у справах дітей Марківської районної державної адміністрації Луганської області Авраменко М. О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовільнити позовні вимоги позивача, оскільки це в першу чергу відповідатиме інтересам дитини. Також надано суду висновок №11 від 20.11.2017 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], оскільки тривалий час він не приймає будь-якої участі у вихованні дитини, не цікавиться її життям та здоров'ям, не допомагає фінансово. Суд, вислухавши представників позивача та третьої особи, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 19.05.2007, який був розірваний на підставі рішення Марківського районного суду Луганської області від 01.02.2012 (а.с.7). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Марківського районного управління юстиції Луганської області 20.04.2010 (а.с.8) Згідно довідки про склад сім'ї № 2701 виданої 28.07.2017 Марківською селищною радою Марківського району Луганської області, [PERSON] фактично проживає в [ADDRESS] разом зі своєю неповнолітньою донькою [PERSON], [INFO] та батьками [PERSON], [PERSON]. (а.с.9), до до 14.12.2010 року за цією адресою був зареєстрований і відповідач (а.с.5) Із Акта, складеного депутатом Марківської селищної ради Сенченко В. І. вбачається, що неповнолітня [PERSON] проживає та виховується з матір'ю, бабусею та дідусем в смт Марківка. Батько дитини участі в її вихованні не приймає. (а.с.10). Згідно висновку Марківської районної державної адміністрації №11 від 20.11.2017 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], відповідач не приймає ніякої участі у вихованні своєї дитини, не цікавиться її моральним та духовним розвитком, не утримує матеріально, а тому є необхідність позбавлення його батьківських прав відносно неї, оскільки це в повній мірі відповідатиме інтересам дитини. (а.с.54). Отже судом встановлено, що між позивачем та відповідачем виник спір з приводу виховання дитини, що регулюється нормами Глави13 Сімейного кодексу України "Особисті немайнові права і обов'язки батьків та дітей" Вирішуючи спір по суті суд застосовує наступні норми процесуального та матеріального права виходячи при цьому з наступного. Відповідно до вимог ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. При цьому передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї ( ч.5 ст.150 СК України) Згідно ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Пленум Верховного Суду України в п.п.15 та 16 Постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її харчування, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Згідно ч.ч.4, 5 ст.19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Згідно висновку Марківської районної державної адміністрації №11 від 20.11.2017 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], відповідач не приймає ніякої участі у вихованні своєї дитини, не цікавиться її моральним та духовним розвитком, не утримує матеріально, а тому є необхідність позбавлення його батьківських прав відносно неї, оскільки це в повній мірі відповідатиме інтересам дитини. (а.с.54). Про місце перебування своєї дитини відповідач знає, оскільки і сам певний час був зареєстрований в с.Марківка та проживав у батьків дружини, проте ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язківне приймає ніякої участі у вихованні своєї дитини, не цікавиться її моральним та духовним розвитком. У відповідності до положень статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Таким чином суд приходить до висновку, що позивачем доведено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків щодо виховання дитини, оскільки відповідач знає де живе його дитина, проте на протязі семи останніх років жодного разу не відвідував її, жожним чином не цікавиться її розвитком, не спілкуються з нею, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей не утримує її матеріально - і як наслідок, необхідність застосування до нього на підставі п.2 ч. 1 ст. 164 СК України крайнього заходу - позбавлення батьківських прав. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір в сумі 640 грн., а тому він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача На підставі викладеного та

Outcome: approved