Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] 14 вересня 2015 року пред"явила до суду позов до відповідачів [PERSON], [PERSON] , третя особа Перша Тернопільська держана нотаріальна контора про визначення частки у спільному майні, просить суд визначити, що частка [PERSON], який помер 01 січня 2015 року у спадковому майні квартирі [ADDRESS], складала 1/4 частину. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що є спадкоємицею померлого чоловіка за законом, спірна квартира належить також співвласникам синам [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності, однак нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тією обставиною, що частки спадкодавця [PERSON] та інших співвласників квартири є невизначеними. Позивачка [PERSON] в судове засідання подала заяву згідно із якою позов вимоги підтримує та просить позов задоволити у повному обсязі , з мотивів наведених у ньому, заслухавши справу за її відсутнсті . Відповідачі [PERSON], [PERSON] до суду не з"явилися, кожен окремо , подали заяви про слухання справи за їх відсутності, заявлені [PERSON] позовні вимоги визнають у повному обсязі та не заперечують щодо їх задоволення. Представник Першої Тернопільської державної нотаріальної контори , будучи у встановленому законом порядку повідомленим про дату, час та місце судового засідання , до суду не з"явився, при причини неявки не повідомив. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи , встановив наступне : [PERSON] помер 01 січня 2015 року, про що 02 січня 2015 року складено відповідний актовий запис № 01 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції. Позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] відповідно до актового запису № 953 від 29 серпня 1976 року міського відділу ЗАГСу м. Тернополя . Спадкоємцями померлого [PERSON] за законом є дружина - позивачка [PERSON] та діти відповідачі у справі [PERSON] і [PERSON] Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 06 жовтня 2003 року виданого Тернопільським міським БТІ, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] . Як установлено в судовому засіданні позивачка постійно проживаючи із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини , прийняла спадщину, оскільки не заявила про відмову від неї. Постановою державного нотаріуса Першої Тернопільської державної нотаріальної контори [PERSON] від 22 серпня 2015 року за № 3201/02-31, позивачці [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS]. При цьому нотаріусом установлено, що за життя спадкодавця [PERSON] між ним та іншими співвласниками квартири , частки не були визначені у встановленому законодавством порядку, нотаріус не може встановити спадкову масу, визначити конкретний розмір спадкового майна, а отже видати свідоцтво про право на спадщину та провести державну реєстрацію права власності на успадковане нерухоме майно. Вирішуючи спір суд зазначає наступне: згідно частини першої статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, або рішенням суду (ч.2 ст. 370 ЦК України). На допустимості обраного позивачем способу захисту цивільного права наголошує Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справі у п.3.4. Інформаційного листа № 24-753\\0\\4-13 від 16 травня 2013 року Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, де зазначає, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном визначення часток законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Отже, резолютивну частину судового рішення в цій категорії справ має бути викладено наступним чином: Визначити, що частка померлого (П.І.Б.) в праві спільної сумісної власності на квартиру (будинок, садибу) становила … . Належних та допустимих доказів існування угоди про відступ від рівності часток співвласників квартири [ADDRESS], судом не здобуто та сторонами спору суду не надано. Враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити, визначивши, що частка померлого 01 січня 2015 року [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS], становила 1/4 частину. На підставі наведеного,

Outcome: approved