Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів ТОВ "Ливадійський дельфінарій" та ТОВ "Аквадельф" про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилається на те, що між нею та ТОВ "Ливадійський дельфінарій" 20 вересня 2009 року було укладено Договір купівлі-продажу морських тварин, відповідно до якого [PERSON] набула від ТОВ "Ливадійський дельфінарій" право власності на дресированих морських тварин, а саме 7 дельфінів афаліна та 3 південноамериканських морських котики. Окрім того, відповідно до Договору купівлі-продажу від 19 грудня 2011 року [PERSON] додатково придбала у ТОВ "Ливадійський дельфінарій" 5 північних морських котиків (Сallorhinus ursinus). Дані морські тварини також були надані [PERSON] ТОВ "Ливадійський дельфінарій" в оренду відповідно до Договору оренди від 26 грудня 2011 року. Користуючись своїм правом, передбаченим вказаними договорами оренди, [PERSON] у своїх повідомленнях від 09 вересня 2016 року та 17 жовтня 2016 року повідомила, що з 26 вересня 2016 року Договори оренди морських тварин між [PERSON] та ТОВ "Ливадійський дельфінарій" є припиненими, а морські тварини, що були передані орендарю, та їх приплід підлягають поверненню [PERSON] 22 листопада 2016 року Відповідачем у відповіді на повідомлення Позивача було повідомлено, що за час дії Договору оренди морських тварин тварини, надані в оренду, дали приплід у вигляді 8 дельфінів афаліна, а також, що усі вищеперелічені морські тварини передані у користування (суборенду) ТОВ "Аквадельф" та використовуються ТОВ "Аквадельф" у мережі дельфінаріїв "Оскар". Також ТОВ "Ливадійський дельфінарій" було повідомлено, що він не може виконати вимогу [PERSON] про повернення наданих в оренду морських тварин та їх приплоду, оскільки внаслідок значних витрат на утримання тварин він набув право власності на морських тварин. Відповідно до вищевикладеного, [PERSON] просить визнати за нею право власності на морських тварин, які були об'єктом Договору оренди від 26 вересня 2009 року та Договору оренди від 26 грудня 2011 року, а також приплоду від даних тварин, та витребувати вказаних морських тварин із чужого незаконного володіння ТОВ "Ливадійський дельфінарій" та ТОВ "Аквадельф". Відповідачем ТОВ "Ливадійський дельфінарій" подано до суду письмові заперечення проти позову, у яких останній підтверджує факт укладання договорів купівлі-продажу морських тварин від 20 вересня 2009 року та 19 грудня 2011 року та факт укладання договорів оренди морських тварин від 26 вересня 2009 року та від 26 грудня 2011 року. При цьому ТОВ "Ливадійський дельфінарій" зазначає, що надані йому в оренду морські тварини дали приплід у вигляді 8 дельфінів афаліна (2 самця і 6 самок), але заперечує щодо повернення наданих йому в оренду морських тварин та їх приплоду, оскільки вважає, що поніс значні витрати на їх утримання і, у зв'язку з цим, набув права власності на вказаних тварин. Окрім того, ТОВ "Ливадійський дельфінарій" повідомлено, що усі вказані морські тварини були передані у користування ТОВ "Аквадельф" та використовуються ним у мережі дельфінаріїв "Оскар". Відповідачем ТОВ "Аквадельф" подано до суду письмові пояснення по справі, в яких він підтвердив факт знаходження у його володінні морських тварин, що є об'єктами позову, а також зазначено, що він не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] у частині визнання права власності, оскільки йому нічого не відомо про відносини, що виникли між [PERSON] та ТОВ "Ливадійський дельфінарій" та обставини набуття нею права власності на морських тварин. Але ТОВ "Аквадельф" заперечує проти витребування морських тварин з його нібито незаконного володіння, оскільки на даний час ці морські тварини необхідні для подальшої цільової діяльності товариства, а також між ТОВ "Аквадельф" та ТОВ "Ливадійський дельфінарій" існують домовленості щодо подальшого використання вказаних морських тварин. У судовому засіданні позивач - [PERSON] позовну заяву підтримала та просила суд задовольнити її у повному обсязі. Згодом, у ході розгляду справи, після надання пояснень [PERSON] було подано заяву, в якій вона просить розглядати справу без її участі. У судовому засіданні представник Відповідача - ТОВ "Ливадійський дельфінарій" заперечив проти задоволення позову, обґрунтовуючи свої заперечення тим, що хоч товариством і дійсно укладено з [PERSON] договори купівлі-продажу морських тварин від 20 вересня 2009 року та 19 грудня 2011 року, але внаслідок значних витрат на утримання морських тварин під час дії договорів оренди морських тварин від 26 вересня 2009 року та від 26 грудня 2011 року, він на даний момент і є їх фактичним власником, проти витребування морських тварин заперечив. Представник Відповідача - ТОВ "Аквадельф" у судовому засіданні проти задоволення позову в частині витребування морських тварин з його володіння заперечив, щодо задоволення позовних вимог щодо визнання права власності не заперечував. Суд, вислухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення заявлених позовних вимог з наступних підстав. У ст. 3 Цивільного кодексу України передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу. \~ Статтею 41 Конституції України\~передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися свою власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Статтею 321 ЦК Українивизначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має правомирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Частиною 1ст. 317 ЦК України, передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (п.п. 1,2\~ст. 319 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів власності. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (\~ст. 328 ЦК України). Так, у судовому засіданні встановлено, що позивач - [PERSON] уклала з відповідачем - ТОВ "Ливадійський дельфінарій", у письмовій формі договір купівлі-продажу морських тварин від 20 вересня 2009 року. Відповідно до пункту 1.1. Договору купівлі продажу морських тварин від 20 вересня 2009 року Продавець зобовязується передати у власність Покупця наступних дресированих морських тварин: - дельфін афаліна (Tursiops truncatus), кличка «Боб», стать: самець; дельфін афаліна (Tursiops truncatus), кличка «Волчок», стать: самець; дельфін афаліна (Tursiops truncatus), кличка «Міккі», стать: самець; дельфін афаліна (Tursiops truncatus), кличка «Ася», стать: самка; дельфін афаліна (Tursiops truncatus), кличка «Кіра», стать: самка; дельфін афаліна (Tursiops truncatus), кличка «Ніка», стать: самка; дельфін афаліна (Tursiops truncatus), кличка «Немо», стать: самець; південноамериканський морський котик (Arctocephalus australis), кличка «Міша», стать: самець; південноамериканський морський котик (Arctocephalus australis), кличка «Федор», стать: самець; південноамериканський морський котик (Arctocephalus australis), кличка «Ляля», стать: самка. Відповідно до п.1.2 Договору Покупець зобов'язується прийняти тварин, перерахованих в п.1.1 цього Договору, і сплатити за них ціну, визначену цим Договором. Згідно п. 2.1.1. Договору морські тварини повинні бути передані до 25 вересня 2009 року. Згідно акту прийому-передачі від 20 вересня 2009 року до Договору купівлі-продажу морських тварин Відповідач передав, а Позивач прийняв усіх вищеперерахованих морських тварин. Окрім того судом встановлено, що позивач - [PERSON] додатково уклала з відповідачем - ТОВ "Ливадійський дельфінарій", у письмовій формі договір купівлі-продажу морських тварин від 19 грудня 2011 року. Відповідно до п. 1.1. Договору купівлі-продажу морських тварин від 19 грудня 2011 року. Продавець зобовязується передати у власність Покупця наступних дресированих морських тварин: - північний морський котик (Сallorhinus ursinus), кличка «Зуля», стать: самець; північний морський котик (Сallorhinus ursinus), кличка «Лиса», стать: самка; північний морський котик (Сallorhinus ursinus), кличка «Фан», стать: самець; північний морський котик (Сallorhinus ursinus), кличка «Кока», стать: самець; північний морський котик (Сallorhinus ursinus), кличка «Водя», стать: самець. Відповідно до п. 1.2. Договору Покупець зобов'язується прийняти тварин, перерахованих в п.1.1 цього Договору, і сплатити за них ціну, визначену цим Договором. Згідно 2.1.1. Договору морські тварини повинні бути передані до 25 грудня 2011 року. Згідно акту прийому-передачі від 19 грудня 2011 року до Договору купівлі-продажу морських тварин від 19 грудня 2011 року Відповідач передав, а Позивач прийняв усіх вищеперерахованих морських тварин. Як вбачається із письмової відповіді ТОВ "Ливадійський дельфінарій" від 22 листопада 2016 року, заперечень ТОВ "Ливадійський дельфінарій" на позов [PERSON] та пояснень представника ТОВ "Ливадійський дельфінарій", Відповідачем визнається факт укладення договорів купівлі-продажу морських тварин між [PERSON] та ТОВ "Ливадійський дельфінарій" від 20 вересня 2009 року та 19 грудня 2011 року, а також прийняття [PERSON] у власність морських тварин за зазначеними Договорами. Відповідно до вищевикладеного, морські тварини, які є об'єктами даних Договорів, а саме: - дельфін афаліна (Tursiops truncatus), кличка «Боб», стать: самець; дельфін афаліна (Tursiops truncatus), кличка «Волчок», стать: самець; дельфін афаліна (Tursiops truncatus), кличка «Міккі», стать: самець; дельфін афаліна (Tursiops truncatus), кличка «Ася», стать: самка; дельфін афаліна (Tursiops truncatus), кличка «Кіра», стать: самка; дельфін афаліна (Tursiops truncatus), кличка «Ніка», стать: самка; дельфін афаліна (Tursiops truncatus), кличка «Немо», стать: самець; південноамериканський морський котик (Arctocephalus australis), кличка «Міша», стать: самець; південноамериканський морський котик (Arctocephalus australis), кличка «Федор», стать: самець; південноамериканський морський котик (Arctocephalus australis), кличка «Ляля», стать: самка; північний морський котик (Сallorhinus ursinus), кличка «Зуля», стать: самець; північний морський котик (Сallorhinus ursinus), кличка «Лиса», стать: самка; північний морський котик (Сallorhinus ursinus), кличка «Фан», стать: самець; північний морський котик (Сallorhinus ursinus), кличка «Кока», стать: самець; північний морський котик (Сallorhinus ursinus), кличка «Водя», стать: самець, є власністю [PERSON] Окрім того, пунктом 1.8. договору оренди морських тварин від 26 вересня 2009 року передбачено, що у разі приплоду у тварин, зазначених в п.1.2 цього Договору, такий приплід є власністю Орендаря. Як вбачається з матеріалів справи та із письмової відповіді ТОВ "Ливадійський дельфінарій" від 22 листопада 2016 року, заперечень ТОВ "Ливадійський дельфінарій" на позов [PERSON], а також актів народження морських тварин, за час дії договору оренди морських тварин від 26 вересня 2009 року морські тварини, надані в оренду, дали наступний приплід: - дельфін афаліна, кличка «Роккі», стать: самець; дельфін афаліна, кличка «Боня», стать: самка; дельфін афаліна, кличка «Міла», стать: самка; дельфін афаліна, кличка «Тіна», стать: самка; дельфін афаліна, кличка «Емі», стать: самка; дельфін афаліна, кличка «Лілу», стать: самка; дельфін афаліна, кличка «Петрович», стать: самець; дельфін афаліна, кличка «Марта», стать: самка. Статтею 180 ЦК України визначено, що тварини є особливим об'єктом цивільних прав. На них поширюється правовий режим речі, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до статті 189 ЦК України продукцією, плодами та доходами є все те, що виробляється, добувається, одержується з речі або приноситься річчю. Продукція, плоди та доходи належать власникові речі, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, суд приходить до висновку, що відповідно до п.1.8. Договору оренди від 26 вересня 2009 року та ст. 180, 189 ЦК України, приплід за договором оренди морських тварин від 26 вересня 2009 року, а саме: - дельфін афаліна, кличка «Роккі», стать: самець; дельфін афаліна, кличка «Боня», стать: самка; дельфін афаліна, кличка «Міла», стать: самка; дельфін афаліна, кличка «Тіна», стать: самка; дельфін афаліна, кличка «Емі», стать: самка; дельфін афаліна, кличка «Лілу», стать: самка; дельфін афаліна, кличка «Петрович», стать: самець; дельфін афаліна, кличка «Марта», стать: самка, є власністю [PERSON] Також, у судовому засіданні встановлено, що позивач - [PERSON] уклала з відповідачем - ТОВ "Ливадійський дельфінарій", у письмовій формі договір оренди морських тварин від 26 вересня 2009 року. Відповідно до п. 1.1. Договору оренди морських тварин від 26 вересня 2009 року, в порядку та на умовах, визначених Договором, Орендодавець передає Орендарю за плату в тимчасове володіння і користування дресированих морських тварин, а саме: 7 дельфінів афаліна і 3 південноамериканських морських котика, а саме: - дельфін афаліна (Tursiops truncatus), кличка «Боб», стать: самець; дельфін афаліна (Tursiops truncatus), кличка «Волчок», стать: самець; дельфін афаліна (Tursiops truncatus), кличка «Міккі», стать: самець; дельфін афаліна (Tursiops truncatus), кличка «Ася», стать: самка; дельфін афаліна (Tursiops truncatus), кличка «Кіра», стать: самка; дельфін афаліна (Tursiops truncatus), кличка «Ніка», стать: самка; дельфін афаліна (Tursiops truncatus), кличка «Немо», стать: самець; південноамериканський морський котик (Arctocephalus australis), кличка «Міша», стать: самець; південноамериканський морський котик (Arctocephalus australis), кличка «Федор», стать: самець; південноамериканський морський котик (Arctocephalus australis), кличка «Ляля», стать: самка. Згідно акту прийому-передачі від 26 вересня 2009 року до Договору оренди морських тварин [PERSON] передала, а ТОВ "Ливадійський дельфінарій" прийняв вищезазначених дресированих морських тварин. Окрім того судом встановлено, що позивач - [PERSON] додатково уклала з відповідачем - ТОВ "Ливадійський дельфінарій", у письмовій формі договір оренди морських тварин від 26 грудня 2011 року. Відповідно до п. 1.1. Договору оренди морських тварин від 26 грудня 2011 року, в порядку та на умовах, визначених Договором, Орендодавець передає Орендарю за плату в тимчасове володіння і користування дресированих морських тварин, а саме: - північний морський котик (Сallorhinus ursinus), кличка «Зуля», стать: самець; північний морський котик (Сallorhinus ursinus), кличка «Лиса», стать: самка; північний морський котик (Сallorhinus ursinus), кличка «Фан», стать: самець; північний морський котик (Сallorhinus ursinus), кличка «Кока», стать: самець; північний морський котик (Сallorhinus ursinus), кличка «Водя», стать: самець. Згідно акту прийому-передачі від 26 грудня 2011 року до Договору оренди від 26 грудня 2011 року [PERSON] передала, а ТОВ "Ливадійський дельфінарій" прийняв вищезазначених дресированих морських тварин. Відповідно до п. 7.3. Договорів оренди морських тварин від 26 вересня 2009 року та 26 грудня 2011 року у разі, якщо не менше, ніж за 14 днів до закінчення терміну дії цього Договору жодна із Сторін не отримає від іншої Сторони письмової заяви про його припинення, дія Договору продовжується на один календарний рік, причому Сторони не обмежують кількість таких пролонгацій. Судом встановлено, що відповідно до вищевикладеного, у період з 26 вересня 2009 року по 10 вересня 2016 року жодна з сторін не отримувала від іншої сторони письмових заяв про припинення Договорів оренди морських тварин від 26 вересня 2009 року та 26 грудня 2011 року, а тому дані договори автопролонговувалися на наступний календарний рік. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], у встановлений договорами оренди морських тварин від 26 вересня 2009 року та 26 грудня 2011 року термін, передала наручно ТОВ "Ливадійський дельфінарій" письмове повідомлення про припинення дії договорів оренди від 09 вересня 2016 року, яким повідомила, що з 26 вересня 2016 року Договори оренди морських тварин між [PERSON] та ТОВ "Ливадійський дельфінарій" є припиненими, а морські тварини, що були передані Орендарю, та їх приплід підлягають поверненню. 17 жовтня 2016 року [PERSON] особисто передала ТОВ "Ливадійський дельфінарій" повторне письмове повідомлення про припинення дії договорів оренди від 17 жовтня 2016 року. Як вбачається із письмової відповіді ТОВ "Ливадійський дельфінарій" від 22 листопада 2016 року на повідомлення [PERSON] про припинення договорів оренди, заперечень ТОВ "Ливадійський дельфінарій" на позов [PERSON] та пояснень представника ТОВ "Ливадійський дельфінарій" факт отримання ТОВ "Ливадійський дельфінарій" повідомлень про припинення договорів оренди морських тварин, а також час отримання даних повідомлень відповідачем не заперечується. 22 листопада 2016 року ТОВ "Ливадійський дельфінарій" надано відповідь на вказані повідомлення, у якій зазначено, що надані йому в оренду морські тварини надали приплід у вигляді 8 дельфінів афаліна, але проти повернення зазначених морських тварин ТОВ "Ливадійський дельфінарій" заперечує, оскільки вважає, що поніс значні витрати на їх утримання і, у зв'язку з цим, набув права власності на вказаних тварин. Окрім того, ТОВ "Ливадійський дельфінарій" повідомлено, що усі вказані морські тварини були передані у користування ТОВ "Аквадельф" та використовуються ним у мережі дельфінаріїв "Оскар". Також у даній відповіді ТОВ "Ливадійський дельфінарій" зазначається, що внаслідок вищевикладених обставин він набув права власності на морських тварин, які були об'єктом Договору оренди від 26 вересня 2009 року, у звязку з чим ТОВ "Ливадійський дельфінарій" не заперечує проти припинення договірних зобов'язань, які виникли на підставі Договору оренди від 26 вересня 2009 року. Пунктом 3.2. Договорів оренди від 26 вересня 2009 року та 26 грудня 2011 року встановлено, що передача дресированих морських тварин в оренду не призводить до передачі Орендарю права власності на ці об'єкти. Власником орендованих дресированих морських тварин залишається Орендодавець, а Орендар користується ними протягом терміну оренди, без права передавати об'єкт оренди в суборенду. Відповідно до ч.1 статті 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" відповідно до\~\~\~статті 387 ЦК України\~\~ та\~\~ частини третьої\~статті 10 ЦПК України\~\~ особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. При цьому суди повинні мати на увазі, що право власності на рухоме майно доводиться за допомогою будь-яких передбачених процесуальним законодавством доказів, що підтверджують виникнення такого права у позивача. Згідно ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача у разі, якщо майно вибуло з володіння власника не з його волі іншим шляхом. Враховуючи, що право власності [PERSON] на морських тварин, що було належним чином набуте нею відповідно до договорів купівлі-продажу від 20 вересня 2009 року та 19 грудня 2011 року, але не визнається відповідачем - ТОВ "Ливадійський дельфінарій", то суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про захист її права власності на морські тварини, шляхом його визнання, підлягають задоволенню. У зв'язку із вищевикладеним, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З відповідачів, відповідно до ст. 88 ЦПК України, на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору по 3996 грн. 20 коп. з кожного, оскільки позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved