Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до [PERSON], Багнянської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, відділ Дерземагенства у Вижницькому районі про визнання недійсним державного акта права власності на земельну ділянку. В позові вказували, що 28 жовтня 2008 року на відповідача [PERSON] була виготовлена технічна документація зі складанням державного акту на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с.Багна Вижницького району . В той же період було виготовлено бланк державного акта серії ЯЕ №362066 на ім»я [PERSON], який підписаний посадовими особами Багнянської сільської ради та відділу Держкомзему у Вижницькому районі але до цього часу даний акт не зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю. 20 жовтня 2008 року виконавчим комітетом Багнянської сільської ради [PERSON] та [PERSON], було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок господарські будівлі та споруди, що розташований в с. Багна вул.Головна,70 по 1/2 частині кожному з них. 12 листопада 2009 року згідно договору дарування ,посвідченого приватним нотаріусом по реєстру № 4828, [PERSON], став власником 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, яка належала [PERSON], що знаходиться в с. Багна вулиця Головна,70- а. При оформлені вищевказаних угод , права власності , питання переходу на них права власності на земельну ділянку для обслуговування будинку не вирішувалось. Вважали, що державний акт серії ЯЕ №362066, який видано відповідачу [PERSON], являється тільки бланком ,оскільки відповідачем не було проведено реєстрації в книзі реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку. Просили визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку , господарських будівель та споруд розміром 0,2391 га., серії ЯЕ № 362066, виданого Багнянською сільською радою Вижницького району на ім»я [PERSON]. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали просили його задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився. В адресованій суду заяві просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримуює в повному обсязі. Представник Багнянської сільської ради в судове засідання не зявився, хоча повідомлені про день, годину та місце слухання справи належним чином. Причина їх неявки суду невідома. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином була повідомлений про час та місце розгляду справи. Представник відділу Дерземагенства у Вижницькому районі в судове засідання не з"явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши доводи позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають до задоволення, виходячи з такого. Судом встановлено, що 28 жовтня 2008 року на відповідача [PERSON] була виготовлена технічна документація зі складанням державного акту на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с. Багна Вижницького району, що підтверджується технічною документацію зі складання державного акту на право власності на земельну ділянку. Згідно відповіді відділу Держземагенства у Вижницькому районі від 28.08.2015 року, вбачається, що відповідно до технічної документації зі складання державного акту на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарських будівель і споруд, в с. Багна вулиця Головна,70- а Вижницького району Чернівецької області на гр. [PERSON] було роздрукований державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 362066.Даний державний акт не був зареєстрований відповідно до вимог чинного законодавства. 20 жовтня 2008 року виконавчим комітетом Багнянської сільської ради [PERSON] та [PERSON], було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок господарські будівлі та споруди, що розташований в с. Багна вул.Головна,70 по 1/2 частині кожному з них. Згідно договору дарування укладеного 12 листопада 2009 року, та посвідченого приватним нотаріусом Вижницького нотаріального округу , [PERSON], по реєстру № 4828, позивач [PERSON], став власником 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, яка належала [PERSON], що знаходиться в с. Багна вулиця Головна,70- а Вижницького району Чернівецької області. За змістом ч.1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника. Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до ч. 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року (зі змінами) "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ " визначено, що вирішуючи спори про право власності на земельну ділянку, суди мають виходити з того, що з 1 січня 2010 року до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до статті 377 ЦК і ст. 120 ЗК в редакції Закону України від 5 листопада 2009 року № 1702-VI. Частина перша ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов'язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб'єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55). Відповідно до частини першої ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 3 ЗК України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативи правовими актами. Згідно із частиною третьою ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ст. 116 ЗК України, громадяни набувають права власності земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян. Згідно ст.125 ЗК України, право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності та його державної реєстрації. Оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку , господарських будівель та споруд розміром 0,2391 га., серії ЯЕ № 362066, виданого Багнянською сільською радою Вижницького району на ім»я [PERSON], незареєстрований у законному порядку, а співвласниками житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с. Багна вулиця Головна,70- а, Вижницького району ,Чернівецької області є позивачі то вищевказаний акт необхідно визнати недійсним. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення .

Outcome: approved