Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що на виконанні Жовтневого ВДВС ЗМУЮ перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/331/61/13 від 15.08.2013 виданого Жовтневим районним судом м.Запоріжжя про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "Акцент Банк" 140027,30 грн. 04.03.2008 укладено договір застави автотранспорта № АВZIAK 57700016, відповідно до якого автомобіль марки Chevrolet, модель AVEO SF69Y, 2008 р.в, державний реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова : [NUMBER] [NUMBER] є предметом застави. 05.03.2014 [PERSON] доручив ПАТ КБ «ПриватБанк» розпоряджатись автотранспортним засобом, який є предметом застави(укладати договір-купівлі-продажу, знімати з обліку в органах ДАІ). В процесі підготовки документів, щодо реалізації відповідного автотранспортного засобу встановлено, що на дане рухоме майно накладено арешт, в ході примусового виконання виконавчого листа №2/331/61/13 від 15.08.2013 виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "Акцент Банк" 140027,30 грн., головним державним виконавцем Куліченко Оленю Миколаївною винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21.10.2013 року. Просить зняти арешт з заставленого майна, а саме: автомобіль марки Chevrolet, модель AVEO SF69Y, 2008 р.в, державний реєстраційний номер [NUMBER],. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, на позові наполягає. Проти винесення прийняття заочного рішення не заперечує. Відповідач повідомлений про час та місце судового засідання, не з'явився. Представники третіх осіб судове засідання не з'явилися, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.3 ст.. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Згідно зі ст.. 74 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст.. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно з ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідач в судові засідання 17 червня та 18 серпня 2014 року не з'явився. На адресу відповідача були послані повістки, які повернулися до суду за закінченням терміну зберігання. Тому суд вважає, що відповідача було повідомлено належним чином про час та місце слухання справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 04.03.2008 між ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» та [PERSON] укладено договір застави автотранспорта № АВZIAK 57700016, відповідно до якого автомобіль марки Chevrolet, модель AVEO SF69Y, 2008 р.в, державний реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова : [NUMBER] [NUMBER] є предметом застави. Державним виконавцем Жовтневого ВДВС ЗМУЮ постановою від 21.10.2013 року за виконавчим листом №2/331/61/13 від 15.08.2013 виданого Жовтневим районним судом м.Запоріжжя про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "Акцент Банк" 140027,30 грн., накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно [PERSON] Згідно з довідкою ПАТ КБ «Приватбанк» від 18.03.2014 року заставний автомобіль Chevrolet, модель AVEO SF69Y, 2008 р.в, державний реєстраційний номер [NUMBER] зберігається на спеціалізованій стоянці ПАТ КБ «Приватбанк» за адресою: м.Запоріжжя, вул.Феросплавна, 38. 05.03.2014 [PERSON] доручив ПАТ КБ «ПриватБанк» розпоряджатись автотранспортним засобом, який є предметом застави(укладати договір-купівлі-продажу, знімати з обліку в органах ДАІ) Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст..16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Якщо предмет застави відповідно до закону чи договору повинен знаходитись у заставодержателя, право застави виникає в момент передачі йому предмета застави. Згідно ст.. 19 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Частинами 1, 5 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи те, що вказаний арешт перешкоджає позивачу звернути стягнення на заставлене майно, то позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved