Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

02.11.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 23.09.2017 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Кетрисанівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини з відповідачем припинилися, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, поновлювати шлюбні відносини не бажає, на примирення не згодна, тому просила суд шлюб розірвати та стягнути з відповідача витрати по оплаті професійної правничої допомоги та судового збору. Позивачка в судове засідання не з'явилася, до суду направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги у частині розірвання шлюбу визнав повністю, проте заперечував проти стягнення з нього на користь позивачки сплаченого нею судового збору та витрат пов'язаних з правничою допомогою. Дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 23.09.2017 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Кетрисанівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, актовий запис №8. Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Так, згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, не бажають примиритись, що свідчить про дійсність їх намірів щодо розірвання шлюбу та дає підстави для задоволення позову. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає за необхідне залишити позивачці прізвище "[PERSON]". Також позивачка просить стягнути з відповідача понесені нею судові витрати у справі. Так, відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Оскільки, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, то відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки 704,80 грн. в рахунок відшкодування сплаченого нею судового збору. Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. З матеріалів справи слідує, що позивачці надано правничу допомогу вартістю 800 грн., яка складається з: вивчення матеріалів справи (вартість послуги 1 год. - 200 грн.), надання консультації (вартість послуги 1 год. - 100 грн.) та підготовку процесуальних документів (вартість послуги 1 год. - 500 грн.). Суд вважає вказаний розрахунок обґрунтованим, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки витрати пов'язані із правничою допомогою у розмірі 800 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved