Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

03.12.2018 року [PERSON]А звернувся до Дзержинського міського суду Донецької області із позовом до Новгородської селищної ради м.Торецьк Донецької області про визнання права власності на житловий будинок №283 по вул. Козацька (попередня назва Першотравнева) в смт.Новгородське, м. Торецька (попередня назва Дзержинськ) Донецької області, зі всіма надвірними спорудами в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 28 лютого 2018 року. В обґрунтування позову зазначив наступне. Відповідно до рішення виконавчого комітету Новгородської селищної ради народних депутатів 22.08.1984 року матері позивача [PERSON] було виділено земельну ділянку прощею 2500 кв.м за рахунок земель колгоспу «Росія» в селищі Новгородське, по вул.. Першотравнева, 386 (в подальшому нумерацію було змінено) для будівництва індивідуального житлового будинку. Після закінчення будівництва, [PERSON] оселилась в будинку, розпочав його експлуатацію для власного проживання та на правах власника здійснювала володіння, користування та розпорядження майном. 28.02.2018 року [PERSON] померла, після її смерті відкрилася спадщина на майно, що належало спадкодавцю на праві власності, єдиним спадкоємцем якої за законом є син [PERSON]. Під час оформлення спадщини, позивачу стало відомо, що спадкодавець після закінчення будівництва житлового будинку, не зареєструвала його у встановленому порядку і не отримала свідоцтво на право власності. Крім того, в процесі експлуатації спадкоємцем на відведеній земельній ділянці, було збудовано кілька господарських будівель для обслуговування житлового будинку, які не були введені у встановленому порядку в експлуатацію. Позивач звернувся до Торецької державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON], однак нотаріусом йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, внаслідок відсутності у спадкодавця оформлених правовстановлюючих документів на спадкове майно. Даний факт є перешкодою для реалізації позивачем свого права на отримання спадщини і визнання за ним права власності на спадкове майно, що і стало підставою для звернення до суду. \~ \~ \~ \~Позивач та його представник до суду не зявились, надали заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, наполягали на їх задоволенні. Представник відповідача - Новгородської селищної ради м.Торецьк Донецької області в судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням справу розглянути за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Дослідив матеріали справи, суд доходить висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.\~228\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Частиною 2 наведеної норми право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до узагальнення судової практики, а саме листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30.05.2008\~року №7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.ст.1217,1218,1223\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування має особа, визначена у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Для спадкоємця, що прийняв спадщину, виникають як майнові права, так і обов'язки. До майнових прав належить, зокрема, право власності. Судом встановлено, що відповідно до рішення виконавчого комітету Новгородської селищної ради народних депутатів № 133 від 22.08.1984 року мати позивача [PERSON] отримала земельну ділянку прощею 2500 кв.м за рахунок земель колгоспу «Росія» в селищі Новгородське, по вул. Першотравнева, 386 (в подальшому нумерацію було змінено) для будівництва індивідуального житлового будинку. 28.02.2018 року [PERSON] померла, що підтверджене свідоцтвом про смерть серії ІІ-НО №017043 від 01.03.2018 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно, що належало спадкодавцеві на момент смерті на праві власності, єдиним спадкоємцем якої за законом є її син [PERSON], який у встановленому порядку та визначені законом строки звернувся до Торецької нотаріальної контори за оформленням спадщини, до складу якої увійшов житловий будинок № 283 по вулиці Козацька (попередня назва Першотравнева) в смт. Новгородське, міста Торецька (попередня назва\~Дзержинськ) Донецької області. На підтвердження родинних зв'язків позивача з померлою [PERSON] суду надано паспорт на ім'я [PERSON]; свідоцтво про народження [PERSON] серії ГД №337714 від 18.03.1956 року. Відповідно до постанови державного нотаріуса Торецької державної нотаріальної контори [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.1.2016 року № 1481/02-31, [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № 283 по вулиці Козацька (попередня назва Першотравнева) в смт. Новгородське, міста Торецька (попередня назва\~Дзержинськ) Донецької області відмовлено у зв`язку з пропуском строку подачі заяви про прийняття спадщини у встановлений законодавством шестимісячний строк і на момент смерті спадкодавці не був зареєстрований за місцем постійного проживання разом з нею за однією адресою, а також за відсутністю правовстановлюючих документів на зазначений житловий будинок, належний померлій. З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 55042146 від 07.02.2019 вбачається, що після смерті померлої 28.02.2018 [PERSON], заведено спадкову справу №62891591, яка на даний час є чинною. Згідно ч.4 ст.\~3\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03.08.2004 року визнаються дійсними у разі відсутності їх держаної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або, якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації прав. Порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва вперше на законодавчому рівні було встановлено Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 5\~серпня 1992\~року №449\~"Про\~порядок прийняття\~в експлуатацію\~закінчених будівництвом\~об'єктів\~державного замовлення" (втратила чинність). Тобто до 5 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. Враховуючи, що житловий будинок [PERSON] був добудований до 1992 року, тобто до набрання чинності Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, то воно не підлягало введенню в експлуатацію та не було передбачено на той час інших додаткових процедур для набуття права власності на новостворене майно. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 1 глави 13 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої \~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Судом встановлено, що такі умови для одержання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину у позивача відсутні з вищезазначених причин, тому вимоги його щодо визнання права власності на спадкове майно за ним при таких обставинах є обґрунтованими. З викладеного вбачаються всі підстави для задоволення позовних вимог про визнання за позивачем права власності в порядку спадкування після смерті матері.

Outcome: approved