Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

12.11.2019 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що з відповідачем він перебуває у шлюбі з 24 липня 1993 року, який зареєстровано Хутірською сільською радою Петриківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 07. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ними постійно виникають сварки та суперечки стосовно вирішення сімейних проблем. Причиною таких відносин стало те, що вони мають різні погляди на виконання подружніх обов`язків, не можуть прийти до порозуміння та поступок один одному. В результаті це призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. Взимку 2017 року позивач пішов з сім`ї, так як їхній шлюб носить формальний характер. Зазначає, що причини які спонукали звернутися до суду з даним позов є обґрунтованими, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. З огляду на викладене позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 24 липня 1993 року Хутірською сільською радою Петриківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 07. У ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії. Ухвалою судді від 28.11.2019 провадження у зазначеній справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 25.02.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 24.03.2020. 20.03.2020 до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, яка ухвалою суду від 10.09.2020 об`єднана в одне провадження з вимогами за первісним позовом [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 29.10.2020 зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя залишено без розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, просив його задовольнити, посилаючись на доводи викладені у позовній заяві. Судові витрати просив не стягувати з відповідача, а залишити за ним. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Попов В.А. у судовому засіданні позов визнали, просили розірвати шлюб між сторонами. Прізвище відповідачу залишити шлюбне « [PERSON] ». Суд, вислухавши пояснення сторін, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, тому шлюб між ними має бути розірваний. Шлюб сторін зареєстрований 24 липня 1993 року Хутірською сільською радою Петриківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 07, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає за доцільне позивачу залишити шлюбне прізвище " [PERSON] ", оскільки вона просила про це у судовому засіданні. Згідно з п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір сплачений в повному обсязі, слід залишити за позивачем, оскільки позивач у своїй заяві просив сплачений ним судовий збір з відповідача не стягувати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved