Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, в обґрунтування якого вказав, що 20.10.2011 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір № 910.11520 за яким [PERSON] отримав кредит у розмірі 62176 грн. 69 коп. на купівлю транспортного засобу "Daewoo Matiz", 2011 року випуску, чорного кольору, номер шассі XWB4A11CDBA543637 державний номерний знак [NUMBER], зі строком повернення до 20.10.2018 року та зі сплатою відсотків у розмірі річної змінюваної відсоткової ставки, яка визначається відповідно до умов кредитного договору. Відповідач належним чином свої зобовязання не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 08.06.2015 року становить 58149 грн. 11 коп. яка складається з: основного боргу - 42783 грн.81 коп., простроченого боргу - 3574 грн. 07 коп., прострочених відсотків - 5676 грн. 28 коп., строкових відсотків - 595 грн. 82 коп., пеня за несвоєчасне виконання зобовязання 3634 грн. 22 коп., дебіторська заборгованість 1884 грн. 28 коп.. Відповідач належним чином повідомлявся про наявну в нього заборгованість, але заходів до її погашення не прийняв. Тому позивач просить в рахунок погашення кредитних зобовязань за кредитним договором №910.11520 від 20.10.2011 року звернути стягнення на предмет застави - транспортний засіб "Daewoo Matiz", 2011 року випуску, чорного кольору, номер шассі XWB4A11CDBA543637 державний номерний знак [NUMBER] шляхом надання позивачеві права продажу зазначеного транспортного засобу будь-якій третій особі покупцю від імені власника, для чого надати позивачеві усі права на відчуження транспортного засобу, а також стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав і просив задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні зазначив, що не оспорює надання кредиту та виниклу заборгованість, на даний час не має можливості сплатити заборгованість за кредитом у звязку із скрутним матеріальним становищем та просив не звертати стягнення на предмет застави, оскільки буде вирішувати питання з позивачем щодо реструктуризації боргу. У подальшому у судові засідання не зявлявся, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У ст.10 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 20.10.2011 року ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 910.11520 за яким останній отримав кредит у розмірі 62176 грн. 69 коп. на купівлю транспортного засобу "Daewoo Matiz", 2011 року випуску, чорного кольору, номер шассі XWB4A11CDBA543637 державний номерний знак [NUMBER], зі строком повернення до 20.10.2018 року та зі сплатою відсотків у розмірі річної змінюваної відсоткової ставки, яка визначається відповідно до умов кредитного договору (а.с.12-14). Згідно договору застави рухомого майна № 910.11520 укладеного 20.01.2012 року між ПАТ "Ідея Банк", від імені якого по довіреності діє [PERSON] та [PERSON] від імені якого по довіреності діє [PERSON] і посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 158, в забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за вищевказаним кредитним договором надав банку в заставу автомобіль "Daewoo Matiz", 2011 року випуску, чорного кольору, номер шассі XWB4A11CDBA543637 державний номерний знак [NUMBER], що належить йому на праві власності (а.с.15-17). Позивачем 16.02.2012 року в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстровані відомості про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження (а.с.18). Застава є способом забезпечення зобов'язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст.1 Закону України "Про заставу"та ст.572 ЦК України). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.20 Закону України "Про заставу" заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Згідно з ч.1 ст.589 ЦК України в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (ч.ч.1, 2 ст.590 ЦК України). Відповідно до ст.27 Закону України "Про заставу" застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги. Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. За змістом ст.23 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Відповідно до ст.12 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" взаємні права та обов'язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Враховуючи наведене, реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, отже, на неї може бути звернено стягнення з підстав, передбачених ст. ст. 25, 26 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень". З розрахунку заборгованості за кредитним договором, наданого позивачем та перевіреного судом, вбачається, що відповідачем взяті на себе зобов'язання за Кредитним договором по сплаті кредиту, процентів за користування ним належним чином не виконувалися, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 08.06.2015 року становить 58149 грн. 11 коп., яка складається з: основного боргу - 42783 грн.81 коп., простроченого боргу - 3574 грн. 07 коп., прострочених відсотків - 5676 грн. 28 коп., строкових відсотків - 595 грн. 82 коп., пеня за несвоєчасне виконання зобовязання 3634 грн. 22 коп., дебіторська заборгованість 1884 грн. 28 коп. (а.с.22-24). Під час судового засідання, відповідач не оспорював, а ні факт укладання кредитного договору, а ні факт наявності заборгованості за кредитним договором яка виникла у звязку із несвоєчасним виконанням своїх зобовязань. Згідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Отже, згідно з ч.1 ст.589 ЦК України в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набув право звернення стягнення на предмет застави. Реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, отже, на неї може бути звернено стягнення з підстав, передбачених ст.ст.25, 26 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень". За змістом правових позицій викладених у постанові Верховного Суду України від 3 квітня 2013 року, яка відповідно ч.1 ст.360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України згідно з ч.1 ст.589 ЦК України в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ст.27 Закону України "Про заставу" застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги. Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Отже, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ "Ідея Банк" про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності з положеннями ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у вигляді сплаченого в доход держави судового збору в сумі 581 гривня 49 копійок належить стягнути на користь позивача з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved