Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

У серпні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, Служба у справах дітей Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, про позбавлення батьківських прав, в якому просила суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову позивач посилалася на те, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі, від якого у них народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . З 2009 року, після розірвання шлюбу, вона з дитиною проживають окремо. З того часу відповідач припинив спілкування з дитиною, матеріальної допомоги не надає, у вихованні дитини участі не приймає, аліменти не сплачує, внаслідок чого виникла заборгованість. У зв`язку з тим, що відповідач ухиляється від утримання та виховання дитини, вона змушена звернутися до суду із зазначеним позовом. У підготовче судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити на підставах, зазначених у позові. Відповідач підготовче у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Представники третіх осіб Органу опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, Служби у справах дітей Павлоградської міської ради Дніпропетровської області у судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, при ухваленні рішення просять врахувати інтереси дитини. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними правовими актами, визначеними в Україні. Згідно ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 153 СК мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у тому разі, коли вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. ч. 3,4 ст. 167 СК України дитина за бажанням другого з батьків може бути передана йому. Якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід дитини, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. З роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 15, в абзаці 2 п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" встановлено, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, І судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. У судовому засіданні встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 324 від 25 вересня 2009 року та видано свідоцтво про розірвання шлюбу. 27 листопада 2012 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, та змінила прізвище на [PERSON] . Відповідно до ч. 4, 5 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав та призначення опікуна обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. З висновку Органу опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] від 01.08.2019 року за № 2533/0/2-19 вбачається, що дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом зі своєю матір`ю, яка виховує дитину. Батько вихованням сина не займається, не цікавиться його життям, навчанням, матеріально не забезпечує, має заборгованість зі сплати аліментів. Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки про реєстрацію та склад сім`ї № 3191 від 11.04.2019 року, виданої КП "Міський інформаційно-розрахунковий аналітичний центр" Павлоградської міської ради, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом із сином [PERSON] , [INFO] . Відповідач аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , не сплачує, станом на 01.04.2019 року має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 63 823,78 грн., що підтверджується довідкою Павлоградського МР ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків по вихованню неповнолітньої дитини, не піклується про дитину та матеріально її не забезпечує, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, а тому, враховуючи характер ставлення відповідача до дитини, приймаючи до уваги висновок Органу опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області щодо доцільності позбавлення батьківських прав суд вважає за необхідне застосувати крайній захід впливу та позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 червня 2009 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved