Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вимогою скасувати заборону відчуження на житловий будинок [ADDRESS], яку накладено Новоград-Волинською державною нотаріальною конторою 23.03.2006 року, та зареєстровано в реєстрі заборон за № 3003638. В позові вказує, що в листопаді 2016 року під час оформлення спадщини у приватного нотаріуса вона дізналася, що згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, на належний їй будинок накладено заборону відчуження від 23.03.2006 року № 3003638. Заборона накладена на підставі повідомлення б/н Бердичівського колгоспного ринку. 01.03.1995 року Бердичівський колгоспний ринок перейменовано в Підприємство облспоживспілки Бердичівський міський кооперативний ринок. У відповідь на її звернення, 21.11.2016 року підприємство облспоживспілки Бердичівський міський кооперативний ринок листом № 192 повідомив, що у [PERSON] відсутня заборгованість перед Підприємством облспоживспілки Бердичівський міський кооперативний ринок. Таким чином, на даний час на належний їй будинок заборона накладена безпідставно, чим порушені її майнові права щодо розпорядження власністю. В судове засідання позивачка не з"явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача - підприємства облспоживспілки Бердичівський міський кооперативний ринок в судове засідання не з"явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнав. Представник відповідача - Новоград-Волинської держаної нотаріальної контори в судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. З»ясувавши обставини справи, на засадах змагальності, як того вимагає ст. 10 ЦПК України та у відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з слідуючих підстав. Суд, на підставі досліджених доказів встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS], що підтверджується довідкою Бердичвського МБТІ (а.с.7). Відповідно до Алфавітної книги обліку заборон та арештів відчуження нерухомого майна 1986 року та витягу з Реєстру для реєстрації заборон відчуження житлових будинків, квартир та іншого майна, 18.12.1986 року на будинок [PERSON], який розташований: [ADDRESS], в 1986 році, згідно повідомлення б/н Бердичівського колгоспного ринку, накладено заборону(а.с. 25-26). Про що внесено запис до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за № 30003638 23.03.2006 року реєстратором - Новоград-Волинською державною нотаріальною конторою(а.с. 8) Згідно довідки Підприємства облспоживспілки Бердичівський міський кооперативний ринок № 192 від 24.11.2016 року, у [PERSON] заборгованість перед підприємством відсутня(а.с. 9) Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного Кодексу України(далі ЦК України), кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Поскільки судом встановлено, що позивачка є власницею будинку [ADDRESS], підстав для обтяження майна немає, отже права позивачки, як власника порушені, а тому підлягають захисту, а тому суд вважає, що позовні вимоги є підставними і підлягають задоволенню.

Outcome: approved