Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право на квартиру [ADDRESS], в м. Чигирині, зазначивши, що вона разом з колишнім чоловіком - відповідачем по справі на підставі ордеру від 19.01.1993 року отримали вказану квартиру. 19.09.1995 року шлюб між ними було розірвано і відповідач у травні 1998 року переїхав жити до своїх батьків в с. Полуднівка Чигиринського району і більше у цій квартирі не був. У жовтні 1998 року вона приватизувала вказану квартиру та 20.10.1998 року отримала Свідоцтво про право власності на житло. На даний час разом з позивачкою у вказаній квартирі проживає її племінниця [PERSON], опікуном якої являється позивач згідно рішення суду. Позивач особисто несе всі витрати по оплаті комунальних послуг, підтримує її в належному санітарному стані, проводить поточні ремонти. Посилаючись на те, що відповідач не проживає у її квартирі з 1998 року, але не знявся з реєстраційного обліку, позивач просить визнати його таким, що втратив право користування квартирою, зняти його з реєстрації та стягнути з нього понесені судові витрати. Позивач в судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, та прохала їх задовольнити. Відповідач, будучи належним чином, відповідно до діючого законодавства, повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, а тому суд вважає можливим постановити заочне рішення за наявними у справі доказами. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що являється сусідкою позивачки більше 4 років. За весь час проживання вона жодного разу не бачила відповідача, він не живе у цій квартирі, [PERSON] проживає там разом з племінницею, проводить ремонт житла, сплачує комунальні послуги за квартиру. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що живе по-сусідству з позивачкою більше 4 років, за цей час він жодного разу не бачив відповідача та підтвердив, що той не проживає у квартирі позивачки, а [PERSON] самостійно несе витрати по оплаті комунальних послуг, проводить в квартирі поточні ремонтні роботи. Суд, вислухавши позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 1 Протоколу № 1 Європейської конвенції з прав людини кожна особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом. На підставі Ордеру № 34 від 19.01.1993 року відповідач разом з позивачем (як дружиною) отримав право на зайняття 2-кімнатної квартири [ADDRESS]. Як вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], 19 вересня 1995 року шлюб між [PERSON] та позивачкою було розірвано, де останній, після розірвання шлюбу, присвоєно дошлюбне прізвище [PERSON]. Позивач одноособово приватизувала квартиру [ADDRESS], в м. Чигирині Черкаської області, і відповідно до Свідоцтва на право власності на житло від 20.10.1998 року, являється її власником, а значить має право вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. Судом встановлено і вбачається з Акту обстеження матеріально-побутових умов від 17.12.2014 року та довідки КП "Єдиний розрахунковий центр" Чигиринської міської ради № 849 від 16.12.2014 року, що в даній квартирі, крім позивача, зареєстрована та проживає її племінниця [PERSON], опікуном якої являється позивач згідно рішення Черкаського районного суду від 20.12.2007 року, а також зареєстрований відповідач [PERSON] Ст. 71 ЖК України вказує, що жиле приміщення зберігається за особою при її тимчасовій відсутності протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України особа, яка втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності понад встановлений шестимісячний строк, може бути визнана в судовому порядку такою, що втратила право на житло. Як встановлено судом, і вбачається з матеріалів справи та показів свідків, відповідач хоч і зареєстрований в квартирі позивача, але з 1998 року, тобто більше шести місяців, не користується житловим приміщенням і не проживає у ньому, а значить втратив право користування ним. Таким чином, суд, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити, визнати відповідача таким, що втратив право на житло та зняти його з реєстраційного обліку. В зв"язку із повним задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача, в порядку ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню сплачений останньою судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved