Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

11 січня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Секретарської сільської ради Кривоозерського району про визнання права власності на земельну ділянку площею 2.9200 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих в межах території Секретарської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки в нотаріальному порядку оформлення спадщини йому відмовлено. В судове засідання позивач не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача - Секретарської сільської ради, надіслав заяву, відповідно до якої просив розглянути справу без його участі, позов визнав та не заперечував проти його задоволення. За положеннями ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні. Відповідно до положень ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. З урахуванням положень ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу в без участі сторін, на підставі наявних у справі матеріалів, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду спору. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується даними копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Секретарською сільською радою Кривоозерського району Миколаївській області 03 травня 2001 року(а.с.8). [PERSON] є бабусею позивача [PERSON] , що підтверджується даними його свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого міським відділом ЗАГС м.Первомайськ Миколаївської області 25 жовтня 1975 року(а.с.5), даними копії свідоцтва про народження батька позивача [PERSON] , серія [NUMBER] , виданого 13 травня 1969 року(а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 2.9200 га, кадастровий номер: [NUMBER] , з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Секретарської сільської ради Кривоозерського району, належної на праві приватної власності спадкодавцеві [PERSON] , що підтверджується даними витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку: №НВ-4805667282019 від 30 січня 2019 року(а.с.15-17) та копією Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого Кривоозерською райдержадміністрацією 21 січня 2003 року(а.с.27). Заповітом, посвідченим секретарем виконавчого комітету Секретарської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області 11 лютого 1993 року, зареєстрованим в реєстрі за №3, [PERSON] . все майно, заповіла своєму сину [PERSON] , що підтверджується даними дублікату вказаного заповіту та він є чинним на день смерті спадкодавця(а.с.10 зворот), який не встиг оформити належне йому спадкове майно. Згідно даних довідки Секретарської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області №565 від 21 березня 2017 року, останнім постійним місцем проживанням [PERSON] , померлої [INFO] було [ADDRESS] , на день смерті спадкодавець проживала разом із сином [PERSON] (а.с.49). Встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується даними копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого виконкомом Секретарської сільської ради Кривоозерського району Миколаївській області 02 вересня 2011 року(а.с.4). Спадкоємцем за законом першої черги, на спадщину після смерті [PERSON] є позивач як дитина спадкодавця, що підтверджується даними копії свідоцтва про народження позивача [PERSON] , серії [NUMBER] , виданого міським відділом ЗАГС м.Первомайськ Миколаївської області 25 жовтня 1975 року(а.с.5). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Як вбачається із спадкової справи №34/2012(а.с.33-38), позивач прийняв спадщину у встановленому законом порядку, подавши заяву про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк(а.с.34). В оформленні спадщини державним нотаріусом позивачу відмовлено(а.с.7), тому, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 2.92 га, розташовану на території Секретарської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, що належала матері спадкодавця [PERSON] , померлої [INFO] , спадкоємцем якої був її син [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав неможливо, оскільки правовстановлюючий документ на спадкове майно, виданий після смерті спадкодавця, а саме 21 січня 2003 року. Відповідно до положень ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно з положеннями ст.131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Положеннями ст.1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. За положеннями ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно приписів ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Положеннями п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права власності на земельні ділянки не порушує права та законні інтереси інших осіб. Суд враховує те, що дане право ніким не оспорюється, інші спадкоємці з відповідними вимогами не звертались. За вказаних обставин, враховуючи, що позивач є спадкоємцем за законом першої черги, суд визнає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved