Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом зняття арешту з майна. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що постановою від 11 червня 2014 року по виконавчому провадженню № 43233582 з примусового виконання виконавчого документу, виданого 27 березня 2014 року Комінтернівським районним судом Одеської області про стягнення з позивача на користь держави штрафу у розмірі 340 грн., старшим державним виконавцем відділу ДВС [PERSON] було накладено арешт на все належне позивачеві рухоме майно. 29 грудня 2014 року виконавче провадження було завершене, а виконавчий лист повернуто стягувачу по причині відсутності у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення. При цьому питання про зняття арешту державним виконавцем не вирішувалось. Станом на 15 квітня 2016 року у відділі ДВС Веселинівського району відсутні на виконанні будь-які виконавчі документи щодо стягнення з позивача боргів. У вересні 2015 року позивач придбав автомобіль та зареєстрував його у встановленому законом порядку. Однак накладений арешт на все належне йому рухоме майно не дозволяє йому реалізувати свої права власника, а саме розпорядитись належним йому автомобілем. У зв`язку з цим, позивач звернувся до суду та просить зняти арешт з майна. Позивач та його представник в судове засідання не зявились. Представник позивача [PERSON] надала до суду письмове клопотання, в якому просить справу розглядати у відсутність позивача та представника позивача, просила задовольнити позов в повному обсязі. Предстаник відповідача відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, якою просить справу розглядати у її відсутність, позов визнає в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що постановою постановою відділу ДВС Веселинівського РУЮ від 11 червня 2014 року по виконавчому провадженню № 43233582 з примусового виконання виконавчого документу, виданого 27 березня 2014 року Комінтернівським районним судом Одеської області про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу у розмірі 340 грн. було накладено арешт на все належне [PERSON] рухоме майно. 29 грудня 2014 року старшим державним виконавцем відділу ДВС Веселинівського РУЮ [PERSON] винесено постанову про повернення виконавчого документа у звязку з відсутністю у боржника майна, на яке було звернуто стягнення. При цьому питання про зняття арешту накладеного на рухоме майно позивача державним виконавцем не вирішувалось. У вересні 2015 року позивач [PERSON] придбав легковий автомобіль «Volkswagen Passat», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії СХТ 390792. Згідно довідки відділу ДВС Веселинівського РУЮ № 523 від 15 квітня 2016 року на даний час виконавчі провадження відносно [PERSON] відсутні. Згідно ч 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Відповідно до ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягувачем є держава, у випадках, передбачених частиною першою статті 47 цього Закону, повертається до органу, який пред'явив виконавчий документ до виконання. Отже, у державного виконавця були усі підстави повернути виконавчий документ стягувачу. Частинами 2 та 3 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. У постанові про повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Таким чином, державним виконавцем, виконавчий документ було повернуто, але накладений 11 червня 2014 року арешт на рухоме майно знятий не був, тобто державним виконавцем не було виконано норми чинного законодавства. Судом встановлено, що права позивача порушуються, оскільки він не може на сьогоднішній день розпорядитися належним йому майном через наявність арешту на це майно, за відсутності підстав для арешту, а тому права позивача підлягають судовому захисту у заявлений ним спосіб\~шляхом зняття арешту з майна. Згідно із\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У ч. 1\~ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно із ч. 5\~ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", у незавершеному виконавчому провадженні арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту, накладеного на майно, порушується право приватної власності заявника, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному об'ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позов є законним і обгрунтованим, в зв"язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved