Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

у червні 2018 року позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] витрати, пов`язані зі сплатою страхового відшкодування у розмірі 13 814,92 грн., а також 1762 грн. сплаченого судового збору. В обґрунтування позовних вимог, позивачем зазначено про те, що 30.11.2015 року на о 16 год. 58 хв. на проспекті Голосіївському в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Alfa Romeo» державний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та автомобіля марки «Mazda» державний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 20.01.2016 року встановлено в діях [PERSON] наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На час дорожньо-транспортної пригоди, водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку із чим власник автомобіля марки Mazda», державний номер [NUMBER] , [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про виплату страхового відшкодування. На підставі наказу від 30.11.2016 року останньому здійснено страхову виплату у розмірі 13 814,92 грн. За вказаних обставин, позивач просить стягнути з відповідача 13 814,92 грн. витрат, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування, а також 1762 грн. судового збору. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16.10.2018 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 19.04.2019 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Разом з позовом, представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач був відсутній у судовому засіданні, про причини неявки суд не повідомив, про день та час судових засідань був повідомлений судом у встановленому законом порядку. Відзиву на позов не подавав. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що 30.11.2015 року на о 16 год. 58 хв. на проспекті Голосіївському в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Alfa Romeo» державний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та автомобіля марки «Mazda» державний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20.01.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Власником транспортного засобу марки «Mazda», державний номер [NUMBER] , є [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . 07.12.2015 року [PERSON] повідомив Моторне (транспортне) страхове бюро України про дорожньо-транспортну пригоду, що сталась 30.11.2015 року, а 27.09.2016 року звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку № 12593 від 03.02.2016 року, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля марки «Mazda», державний номер [NUMBER] , складає 14952,12 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 3 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо ) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Завдана шкода особисто особою, винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди - [PERSON] , відшкодована не була. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Основними завданнями Моторного (транспортного) страхового бюро України є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Відповідно до п.п. " а " п. 41. 1 ст. 41 зазначеного Закону, Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно - правову відповідальність. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як власника наземного транспортного засобу, не була застрахована згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Статтею 29 Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. У зв`язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41. 1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторним (транспортним) страховим бюро України прийнято рішення (Наказ № 9471 від 30.11.2016 року) про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та здійснено виплату суми страхового відшкодування у розмірі 13 814 грн. 92 коп. на користь [PERSON] , що стверджується платіжним дорученням № 9471рв від 02.12.2016 року. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до п. 38.2.1 ст. 38 Закону, Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо - транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно - правову відповідальність. Таким чином, у зв`язку з вищевикладеним та зважаючи на те, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної, набрала законної сили і на підставі даного рішення потерпілому відшкодована матеріальна шкода, у Моторного (транспортного) страхового бюро України виникло право зворотної вимоги до [PERSON] в розмірі понесених витрат, що складає 13 814,92 грн. і є сумою виплаченого страхового відшкодування на користь потерпілого [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судового розгляду. Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені належними засобами доказування, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved