Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

02.12.2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому з просила визнати за нею право особистої власності на автомобіль КІА модель RIO ЗНГ, 2011 року випуску, та стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 30 відсотків заробітної платні щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму починаючи із дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 30.12.2013 року було роз'єднано в окреме провадження позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], та позовні вимоги про визнання права власності [PERSON] на автомобіль КІА RIO ЗНГ, 2011 року випуску, у зв'язку з тим, що позовна заява позивача містила в собі різні за своєю природою вимоги, та їх спільний розгляд може ускладнити вирішення справи. Під час розгляду справи позивач [PERSON] уточнила свої позовні вимоги та просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки від усіх видів його доходів щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня подання заяви і до повноліття дитини. В обґрунтування своїх позивних вимог позивач зазначила, що 20 серпня 2006 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований у відділ реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції, актовий запис № 380. Від шлюбу вони мають спільну дитину - [PERSON], який на цей час проживає із позивачем та утримується нею. 08 листопада 2013 року рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON]. Позивач та представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином про причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином про причини неявки суду не повідомив Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції міста Харкова, сторони з 12.08.2006 року перебували у шлюбі, який рішенням Комінтернівського районного суду від 08.11.2013 року було розірвано (а.с. 12, 17). Від вказаного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим 11 травня 2007 року Комінтернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 294 (а.с. 16). Згідно довідки Комунального підприємства "Жилкомсервіс" № 5465 від 18 листопада 2013 року [PERSON] проживає з матір'ю [PERSON] (а.с. 15). Згідно зі ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Одним із основних прав дитини є право на утримання. Відповідно до Конвенції ООН про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, Держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Держави - учасниці вживають всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками або іншими особами, які відповідають за дитину як в середині Держави - учасниці, так і за кордоном. У відповідності до ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Конституційний обов'язок батьків щодо утримання дітей знайшов своє закріплення і в ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до положень якої батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача. Згідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір на одну дитину не може бути менший ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів обґрунтовані та підлягають задоволенню, та з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] у в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 02.12.2013 року, та до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved