Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

02 жовтня 2017 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Нововолинського міського суду від 20 січня 2009 року було розірвано шлюб між нею та відповідачем. Від спільного проживання в подружжя є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 20 січня 2009 року з відповідача присуджені до стягнення аліменти в її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 16 жовтня 2008 року до досягнення дитиною повноліття. На даний час змінилося її матеріальне становище, вона чекає дитину він іншого чоловіка, з яким одружилась. Крім того, на сьогоднішній день значно зросли витрати на утримання неповнолітнього сина, який потребує повноцінного харчування, одягу та лікування. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, так як є працездатним, працює у пожежно-рятувальній частині №5 м.Нововолинська, отримує постійний дохід. Просить змінити розмір стягуваних з відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та присудити до стягнення з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду письмову заяву, просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, подавши до суду відзив на позовну заяву. В обґрунтування заперечень посилається на те, що сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] регулярно. Крім того, у нього на утриманні є неповнолітня дочка від іншого шлюбу, дружина, яка є безробітною та її двоє неповнолітніх дітей від першого шлюбу. З дружиною він уклав договір, відповідно до якого зобов'язаний щомісячно сплачувати в її користь на утримання дочки [PERSON] аліменти в розмірі 50 відсотків від свого офіційного доходу, дитина проживає з ними разом. Вважає, що він та позивач зобов'язані в рівних долях утримувати дитину, тому просить у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню у зв'язку з наступним. Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про народження дитини (а.с.5). Рішенням Нововолинського міського суду від 20 січня 2009 року шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] 14 лютого 2004 року та зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №40, розірвано. Крім того, вказаним рішенням суду присуджено до стягнення з [PERSON] аліменти на користь [PERSON]. на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], в розмірі в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 16 жовтня 2008 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.7-9). Згідно свідоцтва про шлюб, позивач [PERSON]. уклала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] (а.с.12). Як вбачається із копії будинкової книги, неповнолітній [PERSON] проживає з матір'ю [PERSON] (а.с.14-16). Згідно із довідкою про доходи позивача, [PERSON] до серпня 2017 року працювала менеджером із збуту ПФ «Євродек» та отримувала заробітну плату в розмірі 1615 грн. (а.с.11). Відповідно до довідки від 12.09.2017 №156, виданої Нововолинською ЦМЛ, [PERSON] перебувала на обліку в жіночій консультації, вагітність 22 тижні (а.с.13). Згідно із ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 цієї статті передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] проживає з неповнолітньою дитиною, яка на даний час перебуває на її утриманні та вихованні. З часу встановлення розміру аліментів рішенням Нововолинського міського суду від 20.01.2009 матеріальний стан позивача змінився у зв'язку із підвищенням вартості продуктів харчування, одягу, предметів повсякденного вжитку, житлово-комунальних послуг, тощо, позивачу не вистачає отримуваних від відповідача аліментів на утримання дитини, яка потребує все більших витрат для забезпечення нормального розвитку, і позивач сама не може самостійно утримувати дитину належним чином. Відповідач є працездатною особою і має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі ніж ті, які присуджені рішенням Нововолинського міського суду від 20 січня 2009 року. Суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що він утримує двох неповнолітніх дітей від попереднього шлюбу дружини [PERSON] - [PERSON] і [PERSON], оскільки за його твердженням на їх утримання стягуються аліменти з їх батька [PERSON] Відповідач також не надав доказів на підтвердження факту утримання ним безробітної дружини [PERSON] Суд також критично ставиться до наданого відповідачем договору про умови проживання, виховання та сплату аліментів на дітей від 11.01.2018 щодо неповнолітньої [PERSON], відповідно до умов якого [PERSON] проживає окремо від неповнолітньої [PERSON], встановлено порядок відвідування дитини і відпочинку з нею, а також передбачена сплата [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], оскільки відповідач в судовому засіданні спростував обставини, викладені у даному договорі, повідомив, що проживає однією сім'єю разом з [PERSON] і донькою [PERSON], не зміг пояснити причини укладення такого договору, зокрема і щодо необхідності сплати аліментів на утримання [PERSON] Відтак, оскільки батьки несуть однакову відповідальність за матеріальне забезпечення своїх дітей, суд вбачає підстави для зміни розміру та способу стягнення аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] із 600 грн. щомісячно на 1/4 частину заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням того, що зміна розміру аліментів відбувається з моменту набрання рішенням суду законної сили. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому у відповідності зі ст. 141 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved