Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

Позивачка звернулася з даним позовом, посилаючись на те, що відповідач на початку січня 2015 року без будь-яких причин залишив сім"ю і пішов проживати до своєї матері, де і проживає по даний час. Примирення та збереження сім"ї та шлюбу з відповідачем є неможливим. Крім того посилається на те, що від шлюбного життя з відповідачем мають дитину: дочку [PERSON] - [INFO], яка перебуває на її утриманні, і на яку відповідач зобов`язаний надавати матеріальну допомогу. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоч спроможний сплачувати аліменти. Просить шлюб розірвати та стягувати аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивачка не з'явилася, хоч була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи відповідно до закону по місцю реєстрації, що підтверджується поштовим відправленням з розпискою про вручення та згідно заяви від 20.11.2017 року просить розглянути справу без її участі, підтримуючи позовні вимоги. У судовому засіданні представник позивачки згідно договору про надання правової допомоги [PERSON] позов підтримав посилаючись на ті ж обставини і докази, що і в позовній заяві і дав пояснення, доповнивши що необхідно стягувати аліменти з часу, коли сторони спільно не проживають з січня 2015 року . У судовому засіданні відповідач позов визнав частково та згідний, щоб розірвати шлюб, оскільки спільно не проживають з січня 2015 року і на примирення не бажає та стягувати аліменти щомісячно в розмірі 1000 грн. на утримання дитини до її повноліття, оскільки на даний час не працює. Заслухавши пояснення представника позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12.11.2011року у виконавчому комітеті Верхньовисоцької сільської радт Турківського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Між сторонами склались неприязні відносини, що привели до розпаду сім`ї та спільно не проживають з січня 2015 року і позивачка миритися не бажає, врахувавши відношення відповідача до сім"ї, що є підставою неможливості подальшого спільного проживання і збереження шлюбу, що суперечить інтересам позивачки. Згідно представленого свідоцтв про народження мають дочку: [PERSON] - [INFO] яка перебуває на утриманні позивачки і на яку відповідач зобов`язаний надавати матеріальну допомогу. Відповідач являється працездатною особою і спроможний сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі щомісячно по 1000 грн. на дитину з індексацією відповідно до закону, враховуючи матеріальне становище сторін. Враховуючи матеріальне становище позивачки яка не працює і відповідача як платника аліментів так і матеріальне становище малолітної дитини на утримання якої підлягають стягненню аліменти, та інші обставини, визначені ст.182 СК України, що мають значення для справи, в тому числі, на які покликається позивачка, суд приходить до висновку, що з відповідача щомісячно на утримання дитини слід стягувати аліменти до досягнення нею повноліття по 1000 грн., що відповідає вимогам ст.184 СК України. Суд приходить до висновку, що відповідач відповідно до ст.ст. 180, 182, 184 СК України зобов`язаний утримувати дітей і спроможний сплачувати аліменти щомісячно у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. на дитину на місяць з індексацією відповідно до закону. Прохання представника позивачки [PERSON] про стягнення аліментів з часу, коли сторони спільно не проживають тобто з січня 2015 року, суд до уваги не приймає, оскільки не представлено доказів, що позивачка вживала заходи щодо одержання аліментів . Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу і подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. У решті позовних вимог відмовити за недоведенністю позовних вимог . При таких обставинах відповідно до ст.112 СК України шлюб слід розірвати.

Outcome: approved