Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

12 серпня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Софіївської селищної ради, третя особа - [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, в якій просив суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом, після померлої [INFO] [PERSON] на 1/2 житловий будинок [ADDRESS] , вартістю 73402,00 гривень, що належав померлій [PERSON] на підставі договіру купівлі-продажу від 07 березня 2002 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що [INFO] померла його двоюрідна тітка - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 115. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із 1/2 житлового будинку [ADDRESS] та належав померлій на підставі договору купівлі - продажу від 07 березня 2002 року, посвідченого, Уколовою Н.М. , державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори, в.о. державного нотаріуса Софіївської державної нотаріальної контори, зареєстрованому за № 540. Вартість житлового будинку [ADDRESS] , відповідно Звіту про оцінку майна від 24 липня 2019 року складає 146 808 гривень 00 коп.. Вартість 1\\2 частини житлового будинку 73 402 грн.00 коп.. Спадкоємцями другої черги за законом після смерті [PERSON] з [INFO] стали її рідні сестри: [PERSON] , мати третьої особи - [PERSON] та його мати [PERSON] . Зазначає, що до дня смерті [PERSON] доглядала її рідна сестра [PERSON] та по усній домовленості між сестрами після смерті [PERSON] мала стати спадкоємцем за законом 1/2 житлового будинку [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 192. Документи на 1/2 житлового будинку [ADDRESS] перейшли до третьої особи, доньки [PERSON] - [PERSON] , яка тільки у 2019 році повідомила йому, що вона не бажає займатися спадщиною їх тітки [PERSON] і запропонувала оформити спадщину на позивача як племінника. Ознайомившись разом з адвокатом із документами на 1/2 житлового [ADDRESS] , який належав померлій [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу від 07 березня 2002 року, посвідченого, Уколовою Н.М. , державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної конотри. в.о. державного нотаріуса Софіївської державної нотаріальної контори, зареєстрованому за № 540 позивачу стало відомо, що за життя [PERSON] після нотаріального оформлення купівлі 1\\2 частини житлового будинку у відповідності до ст. 227 Цивільного кодексу України (в ред. 1960 р.) державну реєстрацію договору в бюро технічної інвентаризації не провела. Спадкоємець за законом першої черги [PERSON] , його мати, також померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] , виданим Софіївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 158. На цей час позивач, як племінник померлої [PERSON] , являється її спадкоємцем п`ятої черги відповідно до ст.1265 ЦК України. Спадкоємцем п`ятої черги за законом є також його двоюрідна сестра - [PERSON] , яка звертатись до суду з позовом про спадкування за законом не буде. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про час та місце розглядау справи були належним чином повідомленні. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надав до суду клопотання, в якому просив роглядати справу без присутності їх представника, проти позовних вимог не заперечує. Третя особа в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позов з наступних підстав. Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законнимі обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2)чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3)які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4)яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5)чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6)як розподілити між сторонами судові витрати; 7)чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8)чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [INFO] померла [PERSON] , про що видано свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24 липня 2003 року (а.с.6). Після смерті [PERSON] , право на спадщину за законом отримала її рідна сестра - [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 20 листопада 2007 року (а.с.18). Документи на 1/2 житлового будинку [ADDRESS] перейшли до третьої особи, доньки [PERSON] - [PERSON] , яка тільки у 2019 році повідомила позивачу що не бажає займатися спадщиною їх тітки [PERSON] . Також спадкоємцем за законом була мати позивача [PERSON] , яка також померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 14 серпня 2017 року (а.с.17). Підтвердженням того, що житловий будинок належав померлій [PERSON] , є договір купівлі-продажу від 07 березня 2002 року, посвідченого Уколовою Н.М., державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори в.о. державного нотаріуса Софіївської державної нотаріальної контори, зареєстрованому за №540. (а.с.15). Оскільки у встановленому порядку третя особа [PERSON] відмовилася від спадщини свої тітки та не оформила право власності, позивач позбавлений можливості реалізувати свої права як спадкоємець. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В силу ст.41 Конституції України, ст.328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом і на підставах, що не заборонені законом. У відповідності до п. 4 ст. З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, право на нерухоме майно, що виникло до набрання чинності цього Закону, визнається дійсним у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим законом, за умови, якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Як роз`яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування", якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.37 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014 року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, з урахуванням положень ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Таким чином, зважаючи на подані відповідачем та третьою особою заяви про визнання позовних вимог позивача в повному обсязі, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом, після померлої [INFO] [PERSON] на 1/2 житловий будинок [ADDRESS] , вартістю 73402,00 гривень, що належав померлій [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 07 березня 2002 року. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved