Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

06 листопада 2020 року позивач звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом про розірвання шлюбу між ним та відповідачем, зареєстрованого 19 жовтня 1996 року Міщанським відділом РАЦС м. Москва, актовий запис № 1315. Позовні вимоги мотивовані фактичним припиненням шлюбних відносин, зазначає, що їх шлюб існує лише формально і подальше його збереження є недоцільним. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягав. Відповідач в судове засідання також не з`явилася, надіслала суду нотаріально посвідчену заяву, у якій висловила свою згоду на розірвання шлюбу з позивачем та просила здійснювати розгляд справи без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Позивач (громадянин України) та відповідач (громадянка Російської Федерації) перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 19 жовтня 1996 року. Дана обставина встановлена на підставі копії свідоцтва про укладення шлюбу, виданого Міщанським відділом РАЦС м. Москва. Місце укладання шлюбу: Міщанський відділ РАЦС м. Москва, номер запису №1315 /а.с. 5/. Відповідно до ст. 58 Закону України № 2709-IV від 23 червня 2005 року "Про міжнародне приватне право" шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу. Слід зазначити, що під час розгляду справи жодних даних про наявність підстав для визнання укладеного між сторонами шлюбу недійсним судом не встановлено. Відповідно до ст. 13 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах (ратифікованої Верховною Радою України, набула чинності для України 14 квітня 1995 року і\~ застосовується у відносинах України з Російською\~ Федерацією, далі - Конвенція) документи,\~ що на території однієї\~ з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою\~ або спеціально на те уповноваженою особою в\~ межах\~ їх\~ компетенції і за установленою формою і скріплені гербовою печаткою,\~ приймаються\~ на\~ територіях інших Договірних Сторін без якого-небудь спеціального посвідчення.\~ Документи, що на території однієї\~ з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи,\~ користуються на територіях інших Договірних Сторін доказовою силою офіційних документів. З урахуванням наведених положень, дане свідоцтво приймається судом як належний та допустимий доказ факту укладення між сторонам по справі шлюбу. Від шлюбу спільних дітей не мають. Згідно зі ст. 28 Конвенції\~ по\~\~\~ справах\~\~\~ про\~\~ розірвання\~\~ шлюбу якщо\~ один\~ з\~ подружжя є\~ громадянином однієї Договірної Сторони,\~ а другий\~ -\~ іншої\~ Договірної\~ Сторони, застосовується законодавство\~ Договірної Сторони,\~ установа якої розглядає справу про розірвання шлюбу.\~ В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України від 10 січня 2002 року №2947-ІІІ (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з нормою ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. При цьому, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України). Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Беручи до уваги те, що відповідач надала згоду на розірвання шлюбу, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а таким чином позов про його розірвання підлягає задоволенню. Враховуючи, що позивачем заявлено клопотання залишити судові витрати по справі за ним, суд залишає судові витрати за фактично понесеними. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved