Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

11.03.2020 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеська область надійшла позовна заява [PERSON] до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення 18 річного віку та стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що з грудня 2018 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, фактично стосунки припинені у грудні 2019 року, сторони проживають окремо. Вихованням дитини позивачка займається сама, відповідач добровільної допомоги на утримання дитини не надає. У зв`язку з вищевикладеним позивачка [PERSON] просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 2000 грн. щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Додатково позивачка просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь в розмірі 2000,00 грн. щомісяця, на утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO] . Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 01.04.2020 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження. (а.с.16) Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 02.07.2020 року \~позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] в частині стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку залишено без розгляду, на підставі заяви позивачки [PERSON] . Позивачка [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просить задовольнити, справу розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] надав суду відзив, відповідно до якого просив суд позовну заяву в частині стягнення аліментів на утримання дитини, в розмірі 2000 грн. задовольнити в повному обсязі. Додатково відповідач [PERSON] просив суд справу розглянути за його відсутності. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України\~позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.\~У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи,\~ проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2\~ст. 51 Конституції України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою (ч.3\~ст.51 Конституції України\~). Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в\~Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. У відповідності зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13.09.2019 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] , виданим 13.09.2019 року Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №139. (а.с.6) Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] , виданим 26.11.2019 року Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №381. (а.с.7) Відповідно до відзиву [PERSON] встановлено, що останній визнає позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та погоджується сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 2000 грн. на місяць до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~ від 15.05.2006 року № 3, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно зі ст. 180 СК України, обоє батьків зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1\~ст.183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.\~\~\~\~ Статтею 182 ч.1 СК України передбачено, що при визначені розміру аліментів, суд враховує: - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; - стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; - доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення. Також, ч.2\~ст.182 СК України\~визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 75 Сімейного кодексу України\~передбачено, що дружина, чоловік, повинні матеріально забезпечувати один одного. Відповідно до\~ст.191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд роз`яснює, що згідно зі\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. У зв`язку з вищевикладеним, оскільки відповідач [PERSON] не заперечує проти сплати аліментів на утримання доньки, суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] задовольнити, стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] в розмірі 2000 грн.. до її повноліття, тобто до [INFO] , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності зі ст.\~141 ЦПК України суд зазначає, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір\~ в розмірі 840,80 грн.\~ На підставі ст.ст.180, 181, 182, 183, 184, 191 Сімейного кодексу України, ,\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», п. 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», ст. ст. 3, 6, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року,\~

Outcome: approved