Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

08 вересня 2014 року позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з ПАТ «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК» грошові кошти за договором банківського вкладу № 2630/11148095 від 23 квітня 2014 року у розмірі 69791(шістдесят дев'ять тисяч сімсот шістдесят одна) грн. 56 коп., що включають в себе суму вкладу, три відсотки річних та інфляційні за період прострочення. Позивач та його представник у судове засідання не з'явилися. Представник позивача у поданій до початку судового засідання через канцелярію суду письмовій заяві просив позов задовольнити, справу розглядати без його участі, дав згоду на заочний розгляд прави. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи оповіщався у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. УВ судовому засіданні встановлено, що 23 квітня 2014 року ПАТ «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК» та [PERSON] уклали договір банківського вкладу на вимогу № 2630/11/148095, відповідно до умов якого початкова сума вкладу становить 67 000 грн. зі сплатою 18 % річних (а.с. 4-7). За умовами пункту 1.4 укладеного між сторонами договору банківського вкладу, клієнт повинен письмово повідомити банк про свій намір отримати вклад або частину вкладу за першою вимогою, за три банківські дні до пропонованої дати отримання вкладу або частину вкладу. 24 квітня 2014 року [PERSON] звернулася до відповідача з заявою про повернення вкладу. Листом № 12.2/1770/ від 23.05.2014 ПАТ «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК» повідомило [PERSON], що по закінченню строку її депозиту за договором № 2630/11/148095 вклад був перерахований на рахунок з обліку вкладів на вимогу № 262061713502. Згідно ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Згідно із ч.1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до ч.5 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. З урахуванням інфляційних та трьох процентів річних згідно наданого позивачем розрахунку, який не оспорюється відповідачем, загальна сума заборгованості складає 69761,56 грн.. Враховуючи порушення відповідачем передбачених договором та законом своїх зобов'язань, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved