Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

09.03.2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Центр надання адміністративних послуг виконавчого комітету Ізюмської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якій зазначив, що він є власником будинку [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27 березня 2009 року, посвідченого державним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори Живолуп І.В., в якому вони зареєстровані. 23 серпня 2016 року він уклав шлюб з [PERSON] . Відповідно заочного рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 09.11.2020 року шлюб було розірвано. Відповідач з жовтня 2018 року і до сьогоднішнього дня мешкає окремо, місце її перебування та номер телефону не відомо. Вона жодним чином не оплачує комунальні послуги та не бере участь в утриманні будинку, всі витрати несе тільки він, речей, які б їй належали, в будинку не має. Відповідач в добровільному порядку не знімається з реєстрації, участі у витратах на утримання будинку не бере, а її реєстрація створює йому перешкоди, як власнику, в користуванні та розпорядженні нерухомим майном. Просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: будинком [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення, просив не допитувати свідків. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явилася, про час і місце судового засідання була належним чином повідомлена. На адресу суду повернулося рекомендоване поштове відправлення з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Справа призначалась до розгляду неодноразово, відповідач [PERSON] повідомлена про дату судового засідання, до суду не надходило заяв про відкладення розгляду справи, зазначене свідчить, що відповідач [PERSON] не бажає з`являтися в судові засідання. Представник третьої особи в судове засідання також не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав. Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом з таких підстав неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зважаючи на те, що сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи та надані в обґрунтування та заперечення позовних вимог докази в їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27 березня 2009 року, посвідченого державним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори Живолуп І.В., спадкова справа № 935/2008, зареєстровано в реєстрі за № 3-922, та згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 30.03.2009 року, реєстраційний номер 26565953, номер запису 10756 в книзі 66, позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці розміром 600 кв.м. (а.с.8,9). На підставі заочного рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 09 листопада 2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. (а.с.16,17). Згідно довідки про склад сім`ї № 27 заст. голови квартального комітету № 17 Степенкової Т.А. від 05.03.2021 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а фактично не проживає за даною адресою з жовтня 2018 року. (а.с.19). Оскільки будинок за адресою: [ADDRESS] , належить позивачу [PERSON] на праві приватної власності, до правовідносин, що виникли між сторонами у зв`язку з користування цим житлом, зокрема, при розгляді спору щодо визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мають бути застосовані положення Цивільного кодексу України. Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 3 ст.12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно ст. 76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідач втратив в установленому законом порядку право користування вказаним вище жилим приміщенням, так як з жовтня 2018 року по день розгляду справи у суді в даному будинку не проживає. Відповідач порушує права позивача тим, що не знялася з реєстрації як така, що не проживає і не користується жилим приміщенням. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» втрата права користування житловим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір в сумі 908,00 грн. залишити за позивачем.

Outcome: approved