Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ним повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала в шлюбу з [PERSON] Від спільного проживання у них народився син [PERSON]. Однак сімейні відносини не склались і 16 вересня 2016 року рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області шлюб між ними було розірвано. Син проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу надає несистематично, тому вона просить суд ухвалити рішення про стягнення з нього на її користь аліментів на утримання сина. Сторони, належно повідомлені про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання не зявились. Від них надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. При цьому позивач - наполягає на своїх позовних вимогах, а відповідач - не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність сторін та ухвалити рішення на підставі наявних в справі доказів. За таких обставин, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач являється батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції 4 листопада 2009 року, актовий запис № 745. Сторони проживають окремо, шлюб між ними розірвано. Дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина надає несистематично. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач не надав суду доказів того, що він добровільно, систематично утримує та матеріально забезпечує дитину. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом . Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Частиною 3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Частиною 1 статті 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Вирішуючи спір про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої дитини, суд виходить із заявленого позивачем розміру аліментів і визначає їх у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Так як позивач при подачі позову була звільнена від сплати судового збору, то судові витрати стягуються з відповідача на користь держави.

Outcome: approved