Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] у вересні 2015 року пред"явила до суду позов до [PERSON] міської ради, приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] про визнання за нею права власності наземельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0603 га, кадастровий номер 611010000:02:008:0027, яка знаходиться по вулиці Кармелюка,1 в м. Тернополі, в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що є спадкоємцем за заповітом після померлої 12 квітня 2012 року [PERSON], однак звернувшись до приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріусом відмовлено у зв'язку з тим, що заповіт не охоплює вказане спадкове майно. З цих підстав позивачка позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, тому просить суд визнати за нею право власності на спірне нерухоме майно. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] міської ради у судове засідання не зявилася, подавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, при винесенні рішення покладається на думку суду. Від приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності. За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, за відсутності сторін. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступне: 12 квітня 2012 року [PERSON] померла, про що Цебрівською сільською радою Зборівського району Тернопільської області зроблено актовий запис № 6 від 13 квітня 2012 року та видано свідоцтво про смерть серії І-ИД №135782. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлої 12 квітня 2012 року [PERSON], до складу якої входить житловий будинок№1 з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по вулиці Камелюка в м. Тернополі. 05 лютого 2013 року Приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] видано [PERSON] витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 300506 на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в м. Тернопіль по вул. Кармелюка, 1. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається із довідки №1156 від 01 липня 2015 року, виданої ТОВ «Коменерго-Тернопіль-2» [PERSON] є власником будинку №1 по вулиці Кармелюка в м. Тернополі, зареєстрована та проживає у вказаному будинку . Постановою приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] від 05 лютого 2013 року №36/02-14 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом наземельну ділянкуплощею 0,0603 га, кадастровий номер, яка знаходиться по вулиці Кармелюка,1 в м. Тернополі у звязку з тим, що заповіт не охоплює вказане спадкове майно. Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, а також право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Положеннями п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008р. "Про судову практику у справах про спадкування" , передбачено, що у відповідності до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).Правило статті 1225 ЦК ( 435-15 ) про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності. Як слідує із державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на підставі рішення 9 сесії 4 скликання [PERSON] міської ради від 12 грудня 2003 року №4/9/93, [PERSON] є власником земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, площею 0,0603 га, яка знаходиться по вулиці Кармелюка,1 в м. Тернополі. Відповідно до статей 1216-1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Вимогами ст.328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 Цивільного кодексу України передбачено, що власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що в даному випадку порушене право власності позивача, яке підлягає захисту, а позов до задоволення шляхом визнання за позивачкою [PERSON] права власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею0,0603 га, кадастровий номер 611010000:02:008:0027, яка знаходиться по вулиці Кармелюка,1 в м. Тернополі, в порядку спадкування за заповітом після померлої 12 квітня 2012 року [PERSON]

Outcome: approved