Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що після смерті матері відкрилась спадщина до складу якої входять земельні ділянки, після її смерті виникла необхідність прийняти спадщину, однак в нотаріальній конторі йому відмовляють у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з невідповідністю правовстановлюючих документів, іншим чином ніж шляхом звернення до суду йому спадкових прав не набути, просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, надіслав до суду заяву в якій просить слухати справу без їх участі, просить задовольнити. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, відповідно до свідоцтва про народження серії ЧЕ № 406326 від 10.12.1957 року, батьками позивача є: батько, [PERSON] та мати, [PERSON]. 12 січня 2005 року померла [PERSON], у віці 78 років в с. Верлок, Радомишльського району Житомирської області даний факт підтверджує свідоцтво про смерть серії 1-ТП № 009489, видане виконавчим комітетом Верлоцької сільської ради Радомишльського району Житомирської області 15.02.2005 року. Спадщину після смерті [PERSON], у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняв її син, [PERSON], шляхом постійного проживанням з покійною матірю на час відкриття спадщини даний факт також підтверджує довідка № 146 від 20.03.2017 року з виконавчого комітету Верлоцької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, яка додається. Більше того, спадщину після смерті матері, [PERSON], ніхто більше не приймав, до нотаріуса із заявою ніхто досі не звертався, спадкова справа після її смерті не заводилась. До складу спадкового майна, яке залишилося після смерті матері входять дві земельні ділянки, а саме: - земельна ділянка розміром 2,64 га (кадастровий номер 1825081200:03:000:0008) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Верлоцької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, і яка належала на праві приватної власності померлій матері, [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 420772 від 22 травня 2006 року, - та земельна ділянка розміром 0,13 га (кадастровий номер 1825010100:11:000:0192) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Радомишльської міської ради Радомишльського району Житомирської області, і яка належала на праві приватної власності померлій матері, [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 735310 від 22 травня 2006 року. Встановлено, що набути вищезазначене майно в порядку передбаченому ст. 1298 ЦК України, шляхом отримання свідоцтв про право на спадщину за законом на земельні ділянки позивач, як спадкоємець за законом не має можливості через те, що вищезазначені Державні акти мають підтертості та виправлення, крім того не співпадає площа даних земельних ділянок, а відповідно до положень ЗУ «Про нотаріат», такі правовстановлюючі документи не можуть бути прийняті для вчинення нотаріальних дій. У звязку з тим, що іншим шляхом права позивача на спадкове майно захистити неможливо суд задовольняє його позовні вимоги. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.5 ст. 1268 незалежно від відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 10 додатку №1 до п.2.1. "Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 р. N 7/5 документом для реєстрації права власності може бути рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 327 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилалась позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Приймаючи до уваги викладене та те, що іншим шляхом права позивача на спадкове майно захистити неможливо, суд його позовні вимоги задовольняє.

Outcome: approved