Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Прокурор в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів Обухівської районної державної адміністрації Київської області та фізичних осіб, в якому посилається на грубі порушення законодавства при виділенні та зміні цільового призначення земельних ділянок, які розташовані на островах Канівського водосховища на землях водного фонду, а також частково перебувають у оренді ТОВ «Центр правової підтримки підприємництва «Бізнес і Право». Неправомірність виділення спірних ділянок із земель державної власності встановлена в межах кримінальної справи щодо посадових осіб Обухівської райдержадміністрації. Під час судового розгляду до участі в справі в якості третіх осіб без самостійних вимог було залучено фізичних осіб, позовні вимоги були доповнені і уточнені, внаслідок чого в межах цієї справи надається правова оцінка узагальненим позовним вимогам, відповідно до яких прокурор в інтересах держави просить: - визнати протиправними та скасувати розпорядження Обухівської районної державної адміністрації від 22.07.2008 року № 1146; - визнати протиправними та скасувати розпорядження Обухівської районної державної адміністрації від 26.08.2008 року № 1359; - визнати протиправними та скасувати розпорядження Обухівської районної державної адміністрації від 16.10.2008 року № 1630; - визнати протиправними та скасувати розпорядження Обухівської районної державної адміністрації від 20.10.2008 року № 1654; - визнати протиправними та скасувати розпорядження Обухівської районної державної адміністрації від 17.11.2008 року № 1778; - визнати протиправними та скасувати розпорядження Обухівської районної державної адміністрації від 21.05.2009 року № 624; - визнати недійсним державний акт серії ЯЖ № 470965 на право власності на земельну ділянку площею 6 га для ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах Української міської ради Обухівського району, кадастровий номер 3223151000:05:007:0075, виданий [PERSON] і зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010833100756 та скасувати його державну реєстрацію; - визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Української міської ради Обухівського району, кадастровий номер 3223151000:05:007:0048, виданий [PERSON] та скасувати його державну реєстрацію; - визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 2 га для ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах Української міської ради Обухівського району, кадастровий номер 3223151000:05:007:0030, виданий на ім'я [PERSON] та скасувати його державну реєстрацію; - визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 4 га для ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах Української міської ради Обухівського району, кадастровий номер 3223151000:05:007:0040, виданий [PERSON] та скасувати його державну реєстрацію; - визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 8 га для ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах Української міської ради Обухівського району, кадастровий номер 3223151000:05:007:0071, виданий на ім'я [PERSON], з подальшими відмітками про перехід права власності до [PERSON] та [PERSON]; - визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 2 га для ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах Української міської ради Обухівського району, кадастровий номер 3223151000:05:007:0035, виданий на ім'я [PERSON], з подальшими відмітками про перехід права власності до [PERSON] та [PERSON] та скасувати його державну реєстрацію; - визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 4 га для ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах Української міської ради Обухівського району, кадастровий номер 3223151000:05:007:0072, виданий на ім'я [PERSON], з подальшими відмітками про перехід права власності до [PERSON] та [PERSON] та скасувати його державну реєстрацію; - визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 2 га для ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах Української міської ради Обухівського району, кадастровий номер 3223151000:05:007:0038, виданий на ім'я [PERSON], з подальшими відмітками про перехід права власності до [PERSON] та [PERSON] та скасувати його державну реєстрацію; - визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 2 га для ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах Української міської ради Обухівського району, кадастровий номер 3223151000:05:007:0070, виданий на ім'я [PERSON], з подальшими відмітками про перехід права власності до [PERSON] та [PERSON] та скасувати його державну реєстрацію; - визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 6 га для ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах Української міської ради Обухівського району, кадастровий номер 3223151000:05:007:0074, виданий на ім'я [PERSON], з подальшими відмітками про перехід права власності до [PERSON] та [PERSON] та скасувати його державну реєстрацію; - скасувати рішення про державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 1 га для ведення індивідуального садівництва з кадастровим номером 3223151000:05:007:0048, розташовану в адміністративних межах Української міської ради Обухівського району; - скасувати рішення про державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 2 га для ведення індивідуального садівництва з кадастровим номером 3223151000:05:007:0035, розташовану в адміністративних межах Української міської ради Обухівського району; - скасувати рішення про державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 2 га для ведення індивідуального садівництва з кадастровим номером 3223151000:05:007:0038, розташовану в адміністративних межах Української міської ради Обухівського району; - скасувати рішення про державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 2 га для ведення індивідуального садівництва з кадастровим номером 3223151000:05:007:0070, розташовану в адміністративних межах Української міської ради Обухівського району; - скасувати рішення про державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 8 га для ведення індивідуального садівництва з кадастровим номером 3223151000:05:007:0071, розташовану в адміністративних межах Української міської ради Обухівського району; - скасувати рішення про державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 4 га для ведення індивідуального садівництва з кадастровим номером 3223151000:05:007:0072, розташовану в адміністративних межах Української міської ради Обухівського району; - скасувати рішення про державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 4 га для ведення індивідуального садівництва з кадастровим номером 3223151000:05:007:0073, розташовану в адміністративних межах Української міської ради Обухівського району; - скасувати рішення про державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 6 га для ведення індивідуального садівництва з кадастровим номером 3223151000:05:007:0074, розташовану в адміністративних межах Української міської ради Обухівського району; - скасувати рішення про державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 6 га для ведення індивідуального садівництва з кадастровим номером 3223151000:05:007:0075, розташовану в адміністративних межах Української міської ради Обухівського району; - скасувати рішення про державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 2 га для ведення індивідуального садівництва з кадастровим номером 3223151000:05:007:0115, розташовану в адміністративних межах Української міської ради Обухівського району; - витребувати на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації з незаконного володіння [PERSON] та [PERSON] земельні ділянки загальною площею 37 га з наступними кадастровими номерами: 3223151000:05:007:0035; 3223151000:05:007:0038; 3223151000:05:007:0070; 3223151000:05:007:0071; 3223151000:05:007:0072; 3223151000:05:007:0073; 3223151000:05:007:0074; 3223151000:05:007:0075; 3223151000:05:007:0115; 3223151000:05:007:0048 загальною ринковою вартістю 119 213 686 гривень; - визнати за державою в особі Київської обласної державної адміністрації право власності на десять земельних ділянок загальною площею 37 га з кадастровими номерами: 3223151000:05:007:0035; 3223151000:05:007:0038; 3223151000:05:007:0070; 3223151000:05:007:0071; 3223151000:05:007:0072; 3223151000:05:007:0073; 3223151000:05:007:0074; 3223151000:05:007:0075; 3223151000:05:007:0115, 3223151000:05:007:0048 загальною ринковою вартістю 119 213 686 гривень. В судовому засіданні прокурор Козленко А.С. позов з врахуванням змін і уточнень підтримала в повному обсязі, посилаючись на те, що прокуратурі в зв'язку із розслідуванням кримінальної справи стало відомо про виділення спірних земельних ділянок Обухівською райдержадміністрацією на ім'я фізичних осіб, необізнаних із цим, які фактично знаходяться на двох островах, а тому не підлягали передачі у власність, ділянки відносяться до земель водного фонду поза межами населеного пункту, перебували у оренді, але процедура вилучення у орендатора не проводилась, розпорядження видавались при негативному висновку державної експертизи землевпорядної документації та відсутністю належних погоджень всіх необхідних органів. Неправомірність дій посадових осіб по виділенню спірних земельних ділянок встановлена судом під час розгляду кримінальної справи стосовно колишніх керівників райдержадміністрації та управління Держкомзему. Всі первинні набувачі одразу відчужили земельні ділянки, потім відбулося декілька наступних відчуджень, внаслідок чого весь масив загальною площею 37 га став власністю двох відповідачів. Змінено цільове призначення земельних ділянок було незаконно. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечила повністю, посилаючись на те, що її довіритель є належним і добросовісним набувачем, сплатив повну вартість земельних ділянок, документи для їх придбання були в порядку, судовими рішеннями встановлювались обставини, які підтверджують правомірність набуття ним права власності. Представник третьої особи [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечила повністю, посилаючись на її довіритель придбав та продав земельні ділянки за оплатними договорами, є добросовісним набувачем, документи при укладенні договорів належно перевірялись, вона особисто була присутня при укладенні договору у нотаріуса і бачила як [PERSON] передавав кошти продавцеві у нотаріуса, але не пам'ятає яку суму, договір оренди не зареєстрований, тому права оренди ТОВ не має, на місцевості були відсутні ознаки користування землею, КОДА не є належним позивачем, за клопотанням Боднара суд зняв арешт із земельних ділянок, тому він їх продав, позовні вимоги не обґрунтовані, а подані в їх обґрунтування докази є неналежними. Крім того, просила застосувати наслідки спливу позовної давності. Представники третьої особи ТОВ «Центр правової підтримки підприємництва «Бізнес і Право» [PERSON], [PERSON] позов підтримали в повному обсязі, посилаючись на те, що спірні земельні ділянки знаходяться на островах, частково перебувають у оренді у цього ТОВ, судовими рішеннями встановлено наявність і порушення його права користування, неправомірність виділення у власність земельних ділянок, які не можуть бути об'єктами цивільного обороту, оскільки не можуть передаватись у власність за законом, зміна цільового призначення виконана не уповноваженими органом, оскільки таким органом могла бути тільки облдержадміністрація, власники земельних ділянок є недобросовісними набувачами, оскільки первинні власники заяв про виділення землі не подавали, [PERSON] втратила від продажу 850 тис. дол., ТОВ досі має обов'язок оплати оренди землі. Інші особи, що беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, належно повідомлялись про час і місце розгляду справи, причин неявки не повідомили, заяв, клопотань та заперечень суду не надали. Вислухавши представників відповідача, третіх осіб, прокурора, перевіривши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 13 грудня 2004 року розпорядженням Київської обласної державної адміністрації № 903 затверджено проект землеустрою, надано в оренду на 49 років ТОВ «Центр правової підтримки підприємництва «Бізнес і Право» земельні ділянки площею 2,8552 га та 7,5326 га за рахунок земель державної власності на території Української міської ради Обухівського району для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, вказані земельні ділянки віднесені до земель рекреаційного призначення, що підтверджується розпорядженням, проектом землеустрою, листами, іншими матеріалами справи. Договори оренди вказаних вище земельних ділянок площею 2,8552 га (кадастровий номер 3223151000:00:000:3000) та 7,5326 га (кадастровий номер 3223151000:00:000:3000) укладені між позивачем Київською облдержадміністрацією та третьою особою ТОВ «Центр правової підтримки підприємництва «Бізнес і Право», нотаріально посвідчені 15 грудня 2006 року, що підтверджується договорами із відміткою про реєстрацію, постановою суду. 22 липня 2008 року розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації Київської області № 1146 надано дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність 19-ом громадянам для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Української міської ради Обухівського району Київської області загальною площею 37 га. 26 серпня 2008 року розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації Київської області № 1359 затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність 19-ом громадянам для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Української міської ради Обухівського району Київської області загальною площею 37 га. На підставі вказаного розпорядження видано державні акти на право власності на земельні ділянки наступним громадянам: [PERSON] (державний акт серії ЯЖ №460502 на право власності на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером 3223151000:05:007:0030); [PERSON] (державний акт серії ЯЖ №460503 на право власності на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером 3223151000:05:007:0031); [PERSON] (державний акт серії ЯЖ №460504 на право власності на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером 3223151000:05:007:0032); [PERSON] (державний акт серії ЯЖ №460505 на право власності на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером 3223151000:05:007:0033); [PERSON] (державний акт серії ЯЖ №460506 на право власності на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером 3223151000:05:007:0034); [PERSON] (державний акт серії ЯЖ №460507 на право власності на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером 3223151000:05:007:0035); [PERSON] (державний акт серії ЯЖ №460506 на право власності на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером 3223151000:05:007:0036); [PERSON] (державний акт серії ЯЖ №460509 на право власності на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером 3223151000:05:007:0037); [PERSON] (державний акт серії ЯЖ №460510 на право власності на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером 3223151000:05:007:0038); [PERSON] (державний акт серії ЯЖ №460511 на право власності на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером 3223151000:05:007:0039); [PERSON] (державний акт серії ЯЖ №460512 на право власності на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером 3223151000:05:007:0041); [PERSON] (державний акт серії ЯЖ №460513 на право власності на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером 3223151000:05:007:0041); [PERSON] ( державний акт серії ЯЖ №460514 на право власності на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером 3223151000:05:007:0042); [PERSON] (державний акт серії ЯЖ №460515 на право власності на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером 3223151000:05:007:0043); [PERSON] (державний акт серії ЯЖ №460516 на право власності на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером 3223151000:05:007:0044); [PERSON] (державний акт серії ЯЖ №460517 на право власності на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером 3223151000:05:007:0045); [PERSON] (державний акт серії ЯЖ №460518 на право власності на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером 3223151000:05:007:0046); [PERSON] (державний акт серії ЯЖ №460519 на право власності на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером 3223151000:05:007:0047); [PERSON] (державний акт серії ЯЖ №460520 на право власності на земельну ділянку площею 1 га з кадастровим номером 3223151000:05:007:0048). Згідно матеріалів проекту землеустрою щодо відведення 19-м громадянам-первісним власникам земельних ділянок, розробленого ТОВ «Дельта-2003», земельні ділянки відведено за рахунок земель сільськогосподарського призначення. В подальшому, на підставі договорів купівлі-продажу, зазначені земельні ділянки були відчужені на користь інших громадян, зокрема: [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 07.10.08, який зареєстрований за №9071, відчужила належну їй земельну ділянку на підставі державного акту ЯЖ №460502 [PERSON]; [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 06.10.08, який зареєстрований за №9010, відчужила належну їй земельну ділянку на підставі державного акту ЯЖ №460503 [PERSON]; [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 06.10.08, який зареєстрований за №9017, відчужив належну йому земельну ділянку на підставі державного акту ЯЖ №460504 [PERSON]; [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 06.10.08 який зареєстрований за №9024, відчужив належну йому земельну ділянку на підставі державного акту ЯЖ №460505 [PERSON]; [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 06.10.08, який зареєстрований за №9031, відчужила належну їй земельну ділянку на підставі державного акту ЯЖ №460506 [PERSON]; [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 06.10.08 який зареєстрований за №9048, відчужила належну їй земельну ділянку на підставі державного акту ЯЖ №460507 [PERSON]; [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 06.10.08, який зареєстрований за №9003, відчужив належну йому земельну ділянку на підставі державного акту ЯЖ №460508 [PERSON]; [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 06.10.08, який зареєстрований за №8994, відчужив належну йому земельну ділянку на підставі державного акту ЯЖ №460509 [PERSON]; [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 07.10.08, який зареєстрований за №9113, відчужив належну йому земельну ділянку на підставі державного акту ЯЖ №460510 [PERSON]; [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 09.10.08, який зареєстрований за №9183, відчужив належну йому земельну ділянку на підставі державного акту ЯЖ №460511 [PERSON]; [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 07.10.08, який зареєстрований за №9129, відчужив належну йому земельну ділянку на підставі державного акту ЯЖ №460512 [PERSON]; [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 07.10.08, який зареєстрований за №9136, відчужив належну йому земельну ділянку на підставі державного акту ЯЖ №460513 [PERSON]; [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 08.10.08, який зареєстрований за №9155, відчужив належну йому земельну ділянку на підставі державного акту ЯЖ №460514 [PERSON]; [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 08.10.08, який зареєстрований за №9162, відчужив належну йому земельну ділянку на підставі державного акту ЯЖ №460515 [PERSON]; [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 08.10.08, який зареєстрований за №9148, відчужив належну йому земельну ділянку на підставі державного акту ЯЖ №460516 [PERSON]; [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 07.10.08, який зареєстрований за №9121, відчужив належну йому земельну ділянку на підставі державного акту ЯЖ №460517 [PERSON]; [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 07.10.08, який зареєстрований за №9104, відчужила належну їй земельну ділянку на підставі державного акту ЯЖ №460518 [PERSON]; [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 07.10.08, який зареєстрований за №9097, відчужив належну йому земельну ділянку на підставі державного акту ЯЖ №460519 [PERSON]; [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 10.10.08, який зареєстрований за №5450, відчужила належну їй земельну на підставі державного акту ЯЖ №460519 [PERSON], який 18.11.08 одержав державний акт серія ЯЖ 470953 на право власності на вказану земельну ділянку. В результаті вказаних правочинів [PERSON] придбав земельну ділянку площею 2 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 2 га, [PERSON] -земельну ділянку площею 2 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 2 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 8 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 4 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 4 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 6 га, [PERSON] - земельні ділянки площею 6 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 1 га. Розпорядженням голови Обухівської районної державної адміністрації від 16.10.2008 року №1630 надано вказаним громадянам дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо зміни цільового використання належних їм земельних ділянок загальною площею 36 га з ведення особистого селянського господарства на ведення індивідуального садівництва. 20.10.2008 року розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації №1654 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо зміни цільового використання земельних ділянок 8 громадян площею 36 га з ведення особистого селянського господарства на ведення індивідуального садівництва. 10.11.2008 року на підставі вказаного розпорядження видано державні акти на право власності на земельні ділянки наступним громадянам: [PERSON] (державний акт ЯЖ №470962 на право власності на земельну ділянку площею 4 га в адміністративних межах Української міської ради з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва з кадастровим номером 3223151000:05:007:0072); [PERSON] (державний акт ЯЖ №470958 на право власності на земельну ділянку площею 2 га в адміністративних межах Української міської ради з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва з кадастровим номером 3223151000:05:007:0035); [PERSON] (державний акт ЯЖ №470961 на право власності на земельну ділянку площею 8 га в адміністративних межах Української міської ради з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва з кадастровим номером 3223151000:05:007:0071); [PERSON].(державний акт ЯЖ №470960 на право власності на земельну ділянку площею 2 га в адміністративних межах Української міської ради з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва з кадастровим номером 3223151000:05:007:0070); [PERSON] (державний акт ЯЖ №470959 на право власності на земельну ділянку площею 2 га в адміністративних межах Української міської ради з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва з кадастровим номером 3223151000:05:007:0038); [PERSON]. (державний акт ЯЖ №470964 на право власності на земельну ділянку площею 6 га в адміністративних межах Української міської ради з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва з кадастровим номером 3223151000:05:007:0074); [PERSON] (державний акт ЯЖ №470965 на право власності на земельну ділянку площею 6 га в адміністративних межах Української міської ради з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва з кадастровим номером 3223151000:05:007:0075). 17.11.2008 року розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації № 1778 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо зміни цільового використання земельної ділянки [PERSON] з ведення особистого селянського господарства на ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах Української міської ради Обухівського району Київської області. 21.05.2009 року розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації № 624 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо зміни цільового використання земельної ділянки [PERSON] з ведення особистого селянського господарства на ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах Української міської ради Обухівського району Київської області. У подальшому, [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 02.09.10 №3441 відчужив земельну ділянку площею 4 га на користь [PERSON], про що на державному акті ЯЖ №470962 нотаріусом зроблено відповідну відмітку, [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 02.09.10 №3449 відчужила земельну ділянку площею 2 га на користь [PERSON], про що на державному акті ЯЖ №470958 нотаріусом зроблено відповідну відмітку, [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 02.09.10 №3456 відчужив земельну ділянку площею 8 га на користь [PERSON], про що на державному акті ЯЖ №470961 нотаріусом зроблена відповідна відмітка, [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 29.10.10 відчужив земельну ділянку площею 2 га на користь [PERSON] про що на державному акті ЯЖ№470960 нотаріусом зроблено відповідну відмітку, [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 29.10.10 №3955 відчужив земельну ділянку площею 2 га, на користь [PERSON] про що на державному акті ЯЖ №470959 нотаріусом зроблено відмітку, [PERSON] на підставі договору купівлі продажу від 29.10.10 №3947 відчужив земельну ділянку площею 6 га на користь [PERSON] про що на державному акті ЯЖ №470964 нотаріусом зроблено відповідну відмітку. 31.07.2013 року [PERSON] на підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок відчужив на користь [PERSON] наступні земельні ділянки: площею 2 га з кадастровим номером 322315100:05:007:0070, площею 8 га з кадастровим номером 322315100:05:007:0071, площею 4 га з кадастровим номером 322315100:05:007:0072, площею 6 га з кадастровим номером 322315100:05:007:0074, площею 2 га з кадастровим номером 322315100:05:007:0038, площею 2 га з кадастровим номером 322315100:05:007:0035. Згідно з п.п.4.1. Договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 31.07.2013 року право власності на зазначені земельні ділянки, відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, виникає з моменту реєстрації цього права. Державні акти, зазначені у п.п. 1.3 вказаних Договорів, з відміткою про перехід права власності до нового власника відповідно до ч. 3 ст. 132 Земельного кодексу долучаються до Договорів купівлі-продажу земельних ділянок. 31.07.2013 року вищевказані договори купівлі-продажу земельних ділянок зареєстровані Реєстраційною службою Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області. Грошова оцінка 19 земельних ділянок загальною площею 37 га становить 119 213 686 грн. Вказані вище обставини підтверджуються розпорядженнями, державними актами, договорами, висновком, інформаційними довідками, судовими рішеннями та іншими матеріалами справи. Судом встановлено, що земельні ділянки загальною площею 37 га для ведення особистого селянського господарства, які були передані громадянам у власність, накладаються на земельні ділянки рекреаційного призначення загальною площею 10,3878 га, яка була передана у користування ТОВ ЦППП «Бізнес і Право», при цьому процедура вилучення земельних ділянок у третьої особи не здійснювалась, що підтверджується висновками Київського державного підприємства геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем «Київгеоінформатика», зведеним планом розташування земельних ділянок, судовими рішеннями. Судом встановлено, що спірні земельні ділянки загальною площею 37 га, які надані Обухівською районною державною адміністрацією 19-ом громадянам для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Української міської ради Обухівського району Київської області, були відведені за рахунок земель водного фонду, знаходяться на двох островах в акваторії Канівського водосховища, покритих штучним насипом піску, при цьому частково (площа 26,9662 га) знаходяться у 100-метровій прибережній захисній смузі, в іншій частині включають поверхню води, що підтверджується висновками Київського державного підприємства «Київгеоінформатика», зведеним планом розташування земельних ділянок, проектами землеустрою, судовими рішеннями. Всі вищеперераховані розпорядження голови Обухівської районної державної адміністрації з приводу передачі у власність 19 громадянам земель, подальшої зміни їх цільового використання, видані на підставі розпоряджень державні акти на право власності на земельні ділянки та укладені в подальшому договори купівлі-продажу земельних ділянок, є незаконними в зв'язку з порушеннями норм чинного законодавства, виходячи з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст. 5, 6 Водного кодексу України до водних об'єктів загальнодержавного значення відносяться поверхневі води, що знаходяться та використовуються на території більш як однієї області, вказані води є виключно власністю Українського народу і надаються тільки у користування. Згідно із приписами ст. 58 Земельного кодексу України та ст. 4 Водного кодексу України до земель водного фонду належать землі, зайняті морями, річками, озерами, водосховищами, болотами, а також островами. Відповідно до ст. 58 ЗК України, до земель водного фонду належать землі, зокрема зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами. Для створення сприятливого режиму водних об'єктів уздовж морів, навколо озер, водосховищ та інших водойм встановлюються водоохоронні зони, розміри яких визначаються за проектами землеустрою. Відповідно до ст. 60 ЗК України вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. Згідно ч.2 ст.60 ЗК України та ч.2 ст.88 ВК України прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів. Слід зазначити і про те, що чинним законодавством передбачено лише один випадок (ч. 2 ст. 59 Земельного кодексу України), коли землі водного фонду (невеликі - до 3 гектарів ділянки під замкненими природними водоймами) можуть передаватись у приватну власність громадянам. Приписами ст. 84 Земельного кодексу України передбачено, що виключно у державній власності перебувають землі під водними об'єктами загальнодержавного значення. Таким чином, ураховуючи те, що Канівське водосховище є штучним водосховищем річки Дніпро, протікає по території Київської і Черкаської областей та відноситься до об'єктів загальнодержавного значення, тому передача у власність громадян земель водного фонду які знаходяться на островах та акваторії зазначеного водосховища для ведення особистого селянського господарства прямо суперечить приписам ст. 84 Земельного кодексу України, ст. 85 Водного кодексу України. В проекті землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність 19-ом громадянам для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Української міської ради загальною площею 37 га наявний висновок Управлінням охорони навколишнього природного середовища в Київській області від 29.07.2008 року. Згідно вказаного висновку до проекту землеустрою він погоджувався лише за умови виконання наступних вимог: - проведення обстеження земельної ділянки на наявність зелених насаджень та їх опис у відповідному акті; - приведення матеріалів проекту у відповідність до вимог Постанови КМУ № 87 «Про порядок використання земель у зонах їх можливого підтоплення в наслідок повеней та паводків»; - отримання погодження органів водного господарства; - проведення ґрунтознавчої експертизи стосовно придатності ґрунтів для ведення особистого селянського господарства. При невиконанні вказаних умов висновок вважався недійсним. В наявному в проекті землеустрою висновку Дніпровського басейнового управлінням водних ресурсів від 04.08.2008 року зазначено, що земельні ділянки являють собою акваторію та острови Канівського водосховища і згідно ст. 4 Водного кодексу України є землями водного фонду. В зв'язку з цим проект погоджувався лише при виконанні наступних умов: - розроблення та погодження в установленому порядку проекту впорядкування водоохоронної зони на ділянці з визначенням межі прибережної захисної смуги, відповідно до ст.88 Водного кодексу України та винесення її в натурі; - дотримання вимог обмеженого режиму господарювання в прибережній захисній смузі водних об'єктів, відповідно до ст.89 Водного кодексу України; - дотримання вимог регульованого режиму господарювання в водоохоронній зоні водних об'єктів, відповідно до ст.87 Водного кодексу України. Незважаючи на встановлені Управлінням охорони навколишнього природного середовища в Київській області та Дніпровським басейновим управлінням водних ресурсів обов'язкові умови погодження, даний проект був направлений землевпорядною організацією ТОВ «Дельта-2003» для проведення державної землевпорядної експертизи без їх виконання, що є порушенням вимог ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України та п. 9 Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 № 677. Відповідно до висновку державної експертизи землевпорядної документації від 18.08.08 №905-08, розроблений проект землеустрою визнано таким, що не повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства України, встановленим нормам та правилам, та повернуто на доопрацювання та виконання зауважень та пропозицій, серед яких, зокрема, містилась вказівка про виконання вимог погоджувальних служб. Проте, в порушення вимог пункту 3.5.8. Методики проведення державної експертизи землевпорядної документації, затвердженої наказом Держкомзему України від 03.12.2004 № 391, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 21 грудня 2004 року за №1618/10217 (із змінами), ТОВ «Дельта-2003» не усунуто виявлені в результаті державної експертизи зауваження, не внесено відповідні виправлення у проект землеустрою та направлено його до управління земельних ресурсів Обухівського району. Посилання представника третьої особи [PERSON] [PERSON] на наявність відмітки про усунення вказаних недоліків суд не приймає до уваги, оскільки наявність подібних обставин щодо фактичного усунення недоліків не підтверджена жодним доказом, відмітка виконана не ідентифікованою особою, передбачені висновком державної експертизи дії щодо інформування Держкомзему про усунення зауважень не вчинялись. Таким чином, проект землеустрою затверджено Обухівською районною державною адміністрацією на підставі недійсного висновку Управління охорони навколишнього природного середовища в Київській області та за наявності негативного висновку державної експертизи землевпорядної документації. Крім того, відповідно до п. 1.12. Наказу Держкомзему України від 04.05.99 «Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі» складання державного акта на право власності на земельну ділянку або право постійного користування земельною ділянкою при передачі або наданні земельних ділянок громадянам, підприємствам, установам, організаціям та об'єднанням громадян всіх видів проводиться після перенесення в натуру (на місцевість) меж земельної ділянки та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженим в установленому порядку проектом відведення цієї ділянки. Пунктом 1.14. вказаного наказу встановлено, що довгострокові межові знаки передаються на зберігання власнику або користувачу земельної ділянки, про що складається відповідний акт. Акт складається у трьох примірниках, підписується власником або користувачем земельної ділянки, виконавцем робіт і представником районного (міського) відділу (управління) земельних ресурсів Держкомзему України. Один примірник додається до технічної документації зі складання відповідного державного акта, другий - передається виконавцю робіт, третій - видається разом з державним актом на землю власнику або користувачу земельної ділянки. Власник або користувач земельної ділянки попереджається про відповідальність за порушення чи знищення вказаних знаків. Згідно п. 1.16. даного наказу технічна документація зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою включає серед іншого журнал польових вимірювань. В розробленій технічній документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки 19 громадянам для ведення особистого селянського господарства площею 37 га в адміністративних межах Української міської ради, акт перенесення меж земельної ділянки в натуру та акт передачі межових знаків відсутні. Також, як вбачається з оскаржуваних розпоряджень Обухівської РДА, остання передала у власність 19-ом громадянам земельні ділянки площею 37 га для ведення особистого селянського господарства, та в подальшому змінила вид використання земельної ділянки з «ведення особистого селянського господарства» на «ведення індивідуального садівництва» в межах однієї категорії земель - сільськогосподарського призначення. Землі України за основним цільовим призначенням поділяються на категорії, які встановлені ст. 19 Земельного кодексу України. Принципом земельного законодавства є забезпечення раціонального використання та охорони землі. Відповідно до ст. 20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об'єктів природоохоронного та історико-культурного призначення. Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель відповідно до п. а ст. 21 ЗК України є підставою для визнання недійсними рішень органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам. Сукупністю досліджених судом доказів підтверджується те, що спірні земельні ділянки відносяться до земель водного фонду та рекреаційного призначення і їх цільове призначення у встановленому законом порядку не змінювалося. Оскаржуваним розпорядженням Обухівської райдержадміністрації від 26.08.2008 року № 1359 зазначені земельні ділянки передано 19-ом громадянам у власність для ведення особистого селянського господарства. Разом з тим, відповідно до п. а ч. 3 ст. 22 Земельного кодексу України громадянам для ведення особистого селянського господарства передаються у власність землі сільськогосподарського, а не оздоровчого призначення та водного фонду. Згідно ч.2 ст.373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Згідно п.п. „а","б" ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. Згідно ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, що підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Вищевикладене свідчить про наявність достатніх підстав для визнання протиправними та скасування розпоряджень, визнання недійсними державних актів на право власності на спірні земельні ділянки, оскільки право власності від держави до фізичних осіб перейшло неправомірно. Пунктом «г» ч.3 ст. 152 Земельного кодексу України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. В зв'язку з викладеним, розпорядження Обухівської райдержадміністрації від 22.11.2008 року № 1146, від 16.10.2008 року №1630, від 17.11.2008 року №1778, від 21.05.2009 року № 624 прийняті в порушення вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст.ст. 20, 52, 122 Земельного кодексу України, а тому мають бути визнані судом незаконними та скасовані, як і видані на їх підставі державні акти на право власності на земельні ділянки. Згідно ч.2 ст.61 ЗК України та ч.2 ст.89 ВК України у прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів. Оскільки зазначене у оспорюваних державних актах цільове призначення землі надає можливість здійснювати будівництво садових будинків, а фактично ділянки є землями водного фонду, знаходяться в межах прибережної захисної смуги, суд вважає, що оспорювані державні акти видані з грубими порушеннями чинного законодавства. У відповідності до статті 658 ЦК України право продажу належить власнику. Під час судового розгляду судом не встановлено обставин, які б вказували на вибуття спірних земельних ділянок з власності держави у власність фізичних осіб з волі власника - держави, у визначеному законом порядку чи на підставі рішень уповноважених органів держави як власника. Враховуючи викладені вище встановлені судом обставини, суд вважає доведеними посилання позову на неправомірність набуття відповідачами права на землю та недійсність виданих на ім'я відповідачів та третіх осіб - фізичних осіб державних актів, а відтак і на неправомірність подальшого розпорядження ними такими земельними ділянками, які за відсутності належно набутого відповідно до закону права власності на підставі недійсних державних актів за нотаріально посвідченими договорами продавали спірні земельні ділянки, що вказує на нікчемність і протиправність такого розпорядження чужою (державною) власністю. Згідно ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Державна реєстрація права власності вказаних вище фізичних осіб на спірні земельні ділянки була проведена незаконно, оскільки їм таке право власності було передано не уповноваженою особою, неналежним власником - третіми особами, а не державою, тому видані на їх ім'я державні акти є недійсними і такими, що не породжують правових наслідків. Зважаючи на те, що спірні державні акти на право власності на земельну ділянку були зареєстровані, відновити становище, яке існувало до порушення закону і прав держави можливо шляхом визнання протиправною і скасування державної реєстрації таких державних актів і прав на землю, тому позов цій частині також слід задовольнити. Відповідно до положень ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. В силу положень ч. 4 ст. 84 Земельного кодексу України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі водного фонду, крім випадків, визначених цим Кодексом. Єдиним виключенням із загальної заборони на передачу земель водного фонду у приватну власність є можливість передачі громадянам і юридичним особам безоплатно у приватну власність замкнутих природних водойм (загальною площею до 3 гектарів), передбачена ч. 2 ст. 59 Земельного кодексу України. Частиною 2 ст. 84 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент прийняття спірних розпоряджень), визначалось, що право державної власності на землю набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, державних органів приватизації відповідно до закону. Виходячи із вищевикладених норм законодавства, жоден орган державної влади, в тому числі відповідач Обухівська райдержадміністрація, не мав права передати у власність 37 га земель водного фонду. За змістом ч. 1, 2 ст. 3, ст. 4 ВК України, п. «а» ч. 1 ст. 58, ч. ч. 1», ст. 59 ст. 60 , ч. 1 ст. 84 ЗК України, у редакціях на час виникнення правовідносин, землі під водними об'єктами, зокрема зайняті поверхневими водами: водотоками (річки, струмки), штучні водойми (водосховища, ставки) і канали; іншими водними об'єктами; підземними водами та джерелами; внутрішніми морськими водами та територіальним морем, як землі зайняті водним фондом України, а також прибережні захисні смуги вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм не могли передаватись у власність громадян, оскільки є землями водного фонду України. За системним аналізом законодавства на час виникнення правовідносин, відповідно до положень ст. 88 ВК України, Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1996 року № 486, Порядку погодження природоохоронними органами матеріалів щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 5 листопада 2004 року, розмір та межі прибережних захисних смуг встановлювались за проектами землеустрою (термін та зміст за ст. 50-54 Закону України «Про землеустрій»), а населених пунктів - відповідно до існуючих на час встановлення конкретних умов забудови. При наданні у користування земельних ділянок навколо зазначених та інших водних об'єктів, мали врахуватися ці положення щодо меж водоохоронних зон та прибережних захисних смуг, а у разі відсутності землевпорядної документації (документації з землеустрою, проекту землеустрою) та встановлених у натурі (на місцевості) меж щодо прибережних захисних смуг водних об'єктів, збереження водних об'єктів мало бути досягнуто шляхом урахування при розгляді матеріалів щодо надання цих земельних ділянок нормативних розмірів прибережних захисних смуг, встановлених ст. 88 Водного Кодексу України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до Постанови № 486 з урахуванням конкретної ситуації. Таким чином, у справі достатньо доказів перебування спірних земельних ділянок в межах водоохоронної зони на землях водного фонду. Суд вважає обґрунтованим визначення Київської обласної державної адміністрації у даному позові як позивача від імені держави оскільки спірні земельні ділянки вибули із власності держави поза волею цього органу, який у спірних правовідносинах мав повноваження виступати від імені держави. Оскаржуваними розпорядженнями та державними актами на право власності на земельні ділянки порушено інтереси держави в особі Київської обласної державної адміністрації, як власника земельних ділянок водного фонду, адже з державної власності протиправно вибули земельні ділянки водного фонду, які не могли бути передані у власність, що суперечить принципам регулювання земельних відносин в Україні, які закріплені в ст. 14 Конституції України, ст. 5 Земельного кодексу України. Зважаючи на те, що спірні землі до моменту передачі їх у власність відповідачам, відносились до земель водного фонду, Обухівська районна державна адміністрація не мала права ними розпорядитись. Таким чином, спірні землі вибули із власності держави поза волею останньої, оскільки уповноважений державою орган відповідного рішення не приймав. Стаття 153 ЗК України визначає, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Згідно ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно ч. 1 ст. 388 цього ж Кодексу, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача, серед іншого, і тоді, коли майно вибуло з володіння власника не з його волі іншим шляхом. Більше того, спірні землі вибули із власності держави безкоштовно, а саме, в порядку безоплатної приватизації, передбаченої ст. 118 Земельного кодексу України. А тому, відповідно до ч. 3 ст. 388 Цивільного кодексу України, дані землі можуть за будь-яких обставин витребувані у добросовісного набувача. Згідно до ст. 393 ЦК України, власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. Відповідно до ч.1 ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Згідно до ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. За змістом ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправними і скасування розпоряджень Обухівської райдержадміністрації, про визнання недійсними державних актів і скасування рішень про їх державну реєстрацію, витребування земельних ділянок на користь держави із чужого незаконного володіння, про визнання за державою права власності на земельні ділянки знайшли підтвердження під час судового розгляду, ґрунтуються на законі, підтверджуються сукупністю зібраних у справі доказів. При вирішенні спору суд враховув, окрім іншого, правові позиції Верховного Суду України, викладені в ухвалах від 13.11.2013 року у справі № 6-123ц13, від 21.05.2014 року у справі № 6-16цс14. Вирішуючи питання про позовну давність суд враховує наступне. Згідно ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Заява про застосування позовної давності у цій справі подана лише представником третьої особи [PERSON] [PERSON], яка не є передбаченою законом особою, що має право ініціювати застосування наслідків спливу позовної давності, оскільки не є стороною у спорі, тому суд не має визначених законом підстав для цього. Зважаючи на думку учасників процесу з цього питання, висловлену у судовому засіданні, суд крім викладеного вище приймає до уваги наступне. Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Суд приймає до уваги посилання прокурора на те, що органам прокуратури стало достовірно відомо про порушення прав та законних інтересів держави, а також осіб, причетних до таких порушень законодавства при розслідуванні кримінальної справи, за наслідком розгляду яких судом прийнято процесуальні рішення, тобто в межах строку позовної давності. Суд вважає, що позивач не міг своєчасно довідатись про обставини, за яких порушено або могло бути порушено права держави в частині неправомірної передачі відповідачам спірних земельних ділянок, оскільки позивач не наділений чинним законодавством відповідними повноваженнями для своєчасного виявлення і надання правової оцінки обставин виділення, а після цього декількох відчуджень спірних земельних ділянок. Достатньо обґрунтованих заперечень щодо таких обставин суду не подано, а припущення окремих учасників процесу є непереконливими і не можуть бути покладені в основу рішення. За таких обставин, позов в інтересах держави в особі Київської облдержадміністрації поданий прокурором в межах позовної давності. Суд не приймає до уваги при вирішенні спору доводи про перебування частини спірних земельних ділянок у оренді третьої особи ТОВ «Центр правової підтримки підприємництва «Бізнес і Право», оскільки позов пред'явлений на захист інтересів держави, під час судового розгляду встановлювались виключно обставини відносно порушення прав держави на спірні земельні ділянки, достатніх підстав для співвіднесення подібних доводів із предметом розгляду по цій справі немає, тому обставини виникнення, державної реєстрації, існування, припинення чи порушення права користування ТОВ «Центр правової підтримки підприємництва «Бізнес і Право» спірними земельними ділянками виходять за межі позовних вимог по цій цивільній справі. При цьому ці обставини досліджувались в межах розгляду інших цивільних та адміністративних справ за участю ТОВ «Центр правової підтримки підприємництва «Бізнес і Право». Враховуючи викладене, правова оцінка посиланням учасників процесу на вказані обставини в межах цього спору судом не надається, оскільки вони не стосуються захисту інтересів держави. Згідно ч.ч.3,4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Чинною постановою Кагарлицького районного суду Київської області від 27.01.2014 року було закрито в зв'язку із смертю підсудного провадження по кримінальній справі відносно начальника Управління земельних ресурсів у Обухівському районі Київської області [PERSON] за ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України, якою встановлено обставини злочинних дій в частині оформлення документації, яка стала підставою для виділення 19-ти громадянам із державної власності спірних по цій справі земельних ділянок загальною площею 37 га. Вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 27.01.2014 року засуджено голову Обухівської райдержадміністрації [PERSON] та його першого заступника [PERSON] за ч.2 ст.367 КК України, які вчинили службову недбалість при виконанні своїх посадових обов'язків відносно виділення 19-ти громадянам спірних по цій справі земельних ділянок загальною площею 37 га, однак вирок на час вирішення цієї справи не набрав законної сили. Чинним рішенням Апеляційного суду Київської області від 11.09.2014 року частково задоволено позов ТОВ «Центр правової підтримки підприємництва «Бізнес і Право» до Обухівської райдержадміністрації, управління Держземагенства в Обухівському районі, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа Київська облдержадміністрація, про визнання протиправними та скасування розпоряджень, визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки та скасування їх державної реєстрації, визнання недійсними договорів купівлі-продажу, визнання права власності та зобов'язання вчинити дії. Чинною постановою Київського окружного адміністративного суду від 22.12.2011 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Головного управління Держкомзему в Київській області, Дніпровського басейнового управління водних ресурсів до Обухівської райдержадміністрації, третя особа - [PERSON] про скасування розпоряджень. Посилання на подані сторонами і наявні у матеріалах справи судові рішення як такі, що мають преюдиційне значення для вирішення цього спору, суд приймає до уваги лише частково, оскільки сторонами по вказаним справам та цій справі не є ті самі особи, предметом розгляду цивільних та адміністративних справ не були обставини, які покладені в основу цього рішення, а саме обставини порушення прав держави на землю, обставини віднесення спірних земельних ділянок до земель водного фонду. З наданих судових рішень не вбачається встановлених судом обставин, які перешкоджали вирішенню наявних у цій справі позовних вимог по їх суті, або ж обставин, які суперечили висновкам суду, викладеним у цьому судовому рішенні. Заперечення представників відповідача та третьої особи проти позову в частині посилання на віднесення спірних ділянок до категорії земель сільськогосподарського призначення суд вважає недоведеними і непереконливими, оскільки належними і допустимими доказами не спростовано подані на підтвердження обставин позову письмові докази перебування спірних ділянок на островах Канівського водосховища, з фотозйомки і схем розташування вбачається невідповідність фактичним обставинам доводів про перебування цих ділянок на півостровах, спірні ділянки фактично оточені водою. Крім того, навіть приймаючи до уваги відповідні твердження, це не спростовує перебування спірних земельних ділянок в межах визначеної законом водоохоронної зони та часткове накладення їх на водне плесо. При цьому суд вважає суттєвим, окрім іншого, те, що під час судового розгляду жоден учасник процесу не повідомив відомості про фактичне користування спірними ділянками будь-яким із набувачів, проведення сільськогосподарських робіт, огородження чи інші ознаки використання їх як земель сільськогосподарського призначення в будь-який період, більш того, не повідомлено навіть відомостей про виїзд власників на місце, а в судовому засіданні представники відповідача [PERSON] та третьої особи [PERSON] посилались на те, що їм подібна інформація не відома. Враховуючи викладене, суд вважає недоведеними обставини обізнаності фізичних осіб - власників спірних земельних ділянок із фактичним місцерозташуванням спірних земельних ділянок, реалізації ними інших прав власника майна, окрім розпорядження, тобто недоведеними обставини володіння та користування ними спірними земельними ділянками, що узгоджується із доводами позову. Таким чином, загалом позовні вимоги ґрунтуються на законі, однак суд вважає необґрунтованими вимоги про визнання права власності та витребування майна із чужого незаконного володіння в частині визначення органу, який діє у спірних правовідносинах від імені держави - Київської облдержадміністрації, оскільки чинним законодавством, зокрема Конституцією України та ЗК України не встановлено підвидів або різновидів права державної власності на землю в залежності від уповноваженого на розпорядження нею органу, тому визнання права власності за державою достатньою мірою захищає інтереси держави і забезпечує судових захист інтересів держави. Крім того, суд вважає необґрунтованим зазначення у резолютивній частині позовних вимог вартості спірних земельних ділянок, оскільки це не є предметом спору, зазначення вартості є лише однією із характеризуючих ознак об'єктів нерухомого майна. Крім того, матеріали справи не містять належних і допустимих доказів визначення дійсної (ринкової) вартості майна у передбаченому законом порядку, зокрема висновку судового експерта або оцінювача. Згідно ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги частково ґрунтуються на матеріалах справи та чинному законодавстві, заперечення відповідача та третьої особи не доведені належними і допустимими доказами, тому позов слід задовольнити частково.

Outcome: partial