Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

У червні 2019 року позивач звернувся в Дарницький районний суд м. Києва з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 2 256,74 грн., а також 3% річних та інфляційні витрати, а всього 3 231,79 грн. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 01.11.2015 року між позивачем та відповідачем був укладений договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення за адресою: [ADDRESS] . Однак відповідач у порушення умов договору зобов"язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період з 01.01.2016 року по 30.04.2019 року послуг з водопостачання та водовідведення не виконала належним чином, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 2 256,74 грн. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 19.07.2019 року відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Представник відповідача також у судове засідання не прибула, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, та повідомила про те, що відповідачем до початку розгляду справи по суті було повністю погашено основну суму заборгованості у розмірі 2 256,74 грн. Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників процесу. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. 26.04.2014 р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» № 1198 від 10.04.2014 року, яким внесено зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», який доповнено новими частинами. Статтю 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» доповнено п. 5, яким визначено, що виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. Частиною 4 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. Судом встановлено, що 01.11.2015 року між позивачем та відповідачем був укладений договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , тобто відповідач є споживачем послуг, які надає позивач (а. с. 6 - 7). У відповідності до п. 1.1 Договору-1 ПрАТ «АК «Київводоканал» зобов`язується надавати Боржнику відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових систем), а Боржник зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Відповідно до п. 3.1 Договору-1 розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач в порушення умов договору та вимог, що передбачені вище нормативними актами, зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період з 01.01.2016 року по 30.04.2019 року послуг з водопостачання та водовідведення не виконав належним чином, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість у розмірі 2 256,74 грн, яка підтверджується довідкою та розрахунком заборгованості (а. с. 8, 9-10). За правилами ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Крім того, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, в зв`язку з простроченням щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг, боржник зобов`язаний сплатити на користь позивача 3% річних у розмірі 181,14 грн. та інфляційні втрати у розмірі 793,91 грн. Таким чином, суд вважає заявлені позовні вимоги такими, що грунтуються на вимога закону. Разом з тим, враховуючи те, що відповідач по початку розгляду справи по суті сплатила основну суму боргу у розмірі 2 256,74 грн., що підтверджується дублікатом квитанції № 0.0.1481740458.1 від 01.10.2019 року та свідчить про визнання нею позовних вимог, суд вважає позовні вимоги задовольнити частково, та стягнути з відповідача лише 3% річних у розмірі 181,14 грн. та інфляційні втрати у розмірі 793,91 грн. у зв"язку з неналежним виконанням зобов"язання. Судові витрати розподілити між сторонами у відповідності до вимог ст. ст. 141, 142 ЦПК України.

Outcome: partial