Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

Представник позивача завернулась до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень від 11.03.2021 року, просить: - визнати житлову кімнату площею 15,2 кв.м. в будинку під літерою «Б» в домоволодінні по [ADDRESS] , яка в технічному паспорті на домоволодіння від 24.09.2018 року значиться під № 1-5 спільним майном подружжя [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] ; - встановити факт володіння [PERSON] , яка померла [INFO] , 7/8 ідеальних часток житлової кімнати площею 15,2 кв.м. в будинку під літерою «Б» в домоволодінні по [ADDRESS] , яка в технічному паспорті на домоволодіння від 24.09.2018 року значиться під № 1-5, в порядку спадкування після смерті [PERSON] і [PERSON] ; - визнати незаконним рішення Виконавчого комітету Житомирської міської Ради народних депутатів № 121 від 28.03.1991 року «Про затвердження актів прийомки в експлуатацію індивідуальних жилих будинків громадян міста», в частині додатку, яким всю площу житлового будинку по [ADDRESS] в розмірі 45,30 кв.м. було прийнято в експлуатацію одноосібно на ім`я [PERSON] без врахування прав на частину [PERSON] , згідно п. 6 списку, визначеного додатком до вказаного рішення; - визнати незаконним рішення Виконавчого комітету Богунської районної Ради народних депутатів від 15.05.1991 року, яким було ухвалено рішення № 141 «Про оформлення права особистої власності на житлові будинки», зокрема додатку № 2, де в Переліку домоволодінь м. Житомира, по яким змінюється право особистої власності, до якого увійшло домоволодіння по [ADDRESS] в частині, що стосується визначення розмірів часток [PERSON] - 76/100 ідеальних часток та [PERSON] - 24/100 ідеальних часток; - визнати недійсним свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок № [NUMBER] від 20.05.1991 року, оформлене Виконавчим комітетом Богунської районної ради народних депутатів на ім`я [PERSON] , в частині 49/100 ідеальних частин у праві власності на домоволодіння по [ADDRESS] ; - припинити право власності [PERSON] на 49/100 ідеальних часток домоволодіння по [ADDRESS] шляхом скасування реєстрації права власності на вказану частку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно; - визнати за [PERSON] право власності на 7/8 ідеальних часток житлової кімнати площею 15,2 кв.м. в будинку під літерою «Б» в домоволодінні по [ADDRESS] , яка в технічному паспорті на домоволодіння від 24.09.2018 року значиться під № 1-5, в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] ; - витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] у власність [PERSON] 49/300 ідеальних частин домоволодіння по [ADDRESS] ; - відновити становище, яке існувало до порушення прав шляхом встановлення нових розмірів часток співвласників домоволодіння по [ADDRESS] , до складу якого входять житловий будинок під літерою «А» жилою площею 21,8 кв.м., загальною плошею 35,2 кв.м., житлового будинку під літерою «Б», жилою площею 43,3 кв.м., загальною площею 47 кв.м., до складу якої, згідно технічного паспорта на домоволодіння від 24.09.2018 року входять: вітальня під № 1-4 плоіцею 8,2 кв.м., кімната під № 1-5 площею 15,2 кв.м., кімната під № 1-6 площею 19,2 кв.м., санвузол під № 1-8 площею 3,7 кв.м. (інші приміщення самочинно побудовані і не враховуються при здійсненні розрахунку), та господарські будівлі і споруди: сараї під літерами «В», «Г», літня кухна «Д», «д»,гараж «Е», погріб «П», уборні «У», «У-1», ворота під № 1 та огорожа під № 2, З (самочинно побудований гараж «З» у розрахунок не включається), - наступним чином: [PERSON] - 27/100 ідеальних часток, [PERSON] - 73/300 ідеальних часток, [PERSON] (спадкоємець [PERSON] ) - 73/300 ідеальних часток, [PERSON] - 73/300 ідеальних часток (т. 3, а.с. 139-144). В обгрунтування вимог позивач посилається на те, що на момент виникнення первинних часток в праві власності на будинок по [ADDRESS] , який в технічному паспорті від 14.05.1966 року значиться під літерою «А» та на праві власності належав [PERSON] та [PERSON] , на той час до будинку належали господарські будівлі сарай під літерою «В», сарай «Б», уборна «У». До складу домоволодіння по [ADDRESS] станом на день виникнення спірних правовідносин - 1990-1991 років входили два житлових будинки, позначені в долучених технічних паспортах на будинковолодіння по [ADDRESS] під літерою «А» і під літерою «Б». Станом на 1987 рік до будинків належали: сарай під літерою «В», літня кухня під літерою «Д,д», погріб під літерою «П», уборна під літерою «У», огорожа № 1-3. Проте, внаслідок того, що будівля «Б» була переобладнана самовільно - вона при оформленні спадкових прав після смерті [PERSON] та [PERSON] не увійшла до спадкової маси. Інша частина будинку під літерою «Б», яка складається з прибудови «Б-1» це житлова кімната площею 19,2 кв.м., та сіни під літерою «б» площею 11,9 кв.м., які в подальшому було переобладнано у вітальню площею 8,2 кв.м. та санвузол площею 3,7 кв.м. (в технічному паспорті на будинок від 24.09.2018 року дані приміщення значаться під № 1-4 та № 1-8) дійсно було самовільно побудовано [PERSON] в період до 1990 року за рахунок його власних коштів. Крім того, ним була побудована літня кухня під літерою «Д». Позивач вважає, що коли виконавчим комітетом Житомирської міської ради народних депутатів ухвалювалося рішення № 121 від 28.03.1991 року в частині затвердження акта про прийняття в експлуатацію будинку по [ADDRESS] , по-перше, невірно було вказано площу будинку: замість загальної площі 44,6 кв.м. було вказано 45,3 кв.м., а замість жилої площі у розмірі 27,4 кв.м. зазначено 33,4 кв.м. Крім того, право [PERSON] на приміщення жилої кімнати площею 8,2 кв.м. та кухні площею 5,3 кв.м. в будинку під літерою «Б» є похідним від права власності забудовників [PERSON] та [PERSON] у спадщину. До здійснення перерахунку [PERSON] належало 7/8 ід.ч. будинку «А», що в одиницях жилої площі становить 21,8 кв.м. х 7/8 = 19,075 кв.м. Проте, в рішенні Виконавчого комітету Богунської районної ради народних депутатів № 141 від 15.05.1991 року розмір жилої площі, яка припадає на її частку в 24/100 ід.ч. домоволодіння становить 11,6 кв.м. (при тому що загальна жила площа двох будинків визначена вірно: 37,6 + 11,6 = 49,2 кв.м.). Якщо врахувати ще частку [PERSON] в будинку «Б», яку вона втратила внаслідок порушення порядку, встановленого законом для ухвалення відповідних рішень, розмір жилої площі, яка має бути врахована при визначенні розміру часток у праві власності на домоволодіння має збільшитися на: кімната 8,2 кв.м. х 7/8 = 7,175 кв.м. Таким чином, розмір в одиницях жилої площі від двох будинків для [PERSON] мав становити 19,075 + 7,175 = 26,25 кв.м.; для [PERSON] 8,2 кв.м. х 1/8 = 1,025 кв.м., 19,2 + 1,025 = 20,225 кв.м. в будинку «Б», 21,8 кв.м. х 1/8 = 2,725 кв.м. в будинку «А», всього 2,725+20,225 = 22,95 кв.м. Отже, частка [PERSON] мала становити бульше 1/2 частини домоволодіння. Згідно розрахунку позивача частка [PERSON] на час оформлення оспорюваних свідоцтв про право особистої власності на жилий будинок мала становити близько 52/100 ід.ч., а [PERSON] - 48/100 ід.ч. домоволодіння. На думку позивача все вищевикладене свідчить про те, що спадкоємців майна [PERSON] зокрема, позивача особисто, було позбавлено права власності щонайменше на таку саму частку, яку ним отримано у спадщину. Площа житлового будинку, яка має перейти у власність вказаних трьох співвласників відповідає площі будинків у розмірі 81,5 : 100 х 52,11 = 42,46 кв.м. таким чином будинок «А» має бути у спільному користуванні трьох співвласників без сплати компенсації за відхилення від ідеальних часток відповідачу [PERSON] , а частка позивача має становити не менше 17/100 ід.ч. домоволодіння. 06.04.2021 року від представника відповідача [PERSON] - адвоката Сищука В.В. надійшов відзив на уточнену позовну заяву, де представник просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначив, що сарай «Б» не входив до спадкової маси, на яку була оформлена спадщина [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно з матеріалами інвентаризаційної справи відомості про переобладнання сараю «Б» в житловий будинок «Б» зафіксовані 25.04.1984 року при чому на ескізі зазначено, що на місці сараю «Б» на ділянці самовільно зведено житловий будинок [PERSON] . Будь-яких доказів того, що перебудова сараю «Б» в будинок «Б» здійснювалась [PERSON] та [PERSON] позивачем не надано. Зазначене спростовує твердження позивача про те, що будинок «Б» було перебудовано з сараю Б в 1970 р. [PERSON] . Докази того, що житлова кімната площею 15,2 кв. м. в будинку під літерою «Б» перебувала у володінні [PERSON] в матеріалах справи відсутні, фактично зазначена вимога ґрунтується на безпідставному твердженні позивача про те, що зазначена кімната є спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] . Вимога щодо визнання незаконним рішення Виконавчого комітету Богунської районної Ради народних депутатів від 15.05.1991 року, яким було ухвалено рішення № 141 на думку відповідачів не підлягає до задоволення, оскільки розрахунки, на які посилається позивач, не підтверджені жодними висновками експертів, а тому не являються достатніми, достовірними та належними доказами. Адвокат вважає, що твердження про те, що підпис від імені [PERSON] не було здійснено нею особисто також не підтверджено жодними доказами, тому базується на припущенні і не може бути взято судом до уваги. Вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право власності та припинення права власності [PERSON] , витребовування з чужого незаконного володіння, про відновлення становища є похідними від вимог щодо скасування рішень, тому також не підлягає до задоволення (т. 3, а.с. 177-182). Ухвалою суду від 07.07.2020 року у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 08.12.2020 року провадження у справі поновлено. Ухвалою суду від 12.03.2021 року судом прийнято до розгляду уточнену позовну заяву. В судовому засіданні позивач( за його участі в судовому засіданні) та його представник позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовні заяві. Відповідач [PERSON] та його представники позовні вимоги не визнали з підстав викладених в відзиві на позовну заяву, просили відмовити в задоволенні посилаючись на недоведеність Заслухавши сторін, представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані сторонами докази, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що згідно свідоцтв про право особистої власності на домоволодіння № [NUMBER] , 5-342 від 13.02.1976 року [PERSON] та [PERSON] на праві особистої власності належало домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] , а саме по 1/2 кожному (т. 1, а.с. 138-139). Зі змісту свідоцтв вбачається, що домоволодіння в цілому складалось з одного житлового будинку. Водночас згідно висновку від 05.11.1976 року, складеного з приводу обслідування домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] встановлено, що домоволодіння складається з однієї житлової кімнати, кухні, комори та коридору (т. 1, а.с. 135). [PERSON] помер [INFO] . [PERSON] померла [INFO] . Відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.09.1987 року, спадкоємцями майна [PERSON] по 1/4 є його діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Спадщина складається з: 1/2 частини жилого будинку площею 21,8 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Будинок дерев`яний обкладений цеглою та розташований на земельній ділянці розміром 1659 кв.м До будинку належать сарай (літ. «В»), погріб (літ. «П»), туалет (літ. «У») та огорожа № І (т. 1, а.с. 174). Згідно свідоцтва про право на спадщину від 07.09.1987 року, спадкоємцем майна [PERSON] є [PERSON] . Спадщина, на яку видане дане свідоцтво складається з: 5/8 частин жилого будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (4/8 - належні на підставі свідоцтва про право власності, 1/8 - спадщина після смерті [PERSON] , яку прийняла [PERSON] проте не оформила своїх спадкових прав). Будинок дерев`яний обкладений цеглою житловою площею 21,8 кв.м та розташований на земельній ділянці розміром 1659 кв.м. До будинку належить сарай (літ. «В»), погріб (літ. «П»), туалет (літ. «У») та огорожа № І (т. 3, а.с.5). При цьому, згідно договору дарування від 19.04.1988 року, [PERSON] подарувала сестрі [PERSON] 1/8 частину жилого будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Будинок дерев`яний обкладений цеглою, житловою площею 21,8 кв.м та розташований на земельній ділянці розміром 1659 кв.м. До будинку належать сарай (літ. «В»), погріб (літ. «П»), туалет (літ. «У») та огорожа № І (т. 1, а.с. 163-164). Таким чином, [PERSON] станом на 07.09.1987 року на праві власності належало 7/8 частин житлового будинку що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Встановлено, що у документах щодо технічної характеристики домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , вказано, що у 1961 році з приміщення сараю літ. «В» було здійснено самовільну перебудову у житловий будинок, площею 21,6 кв.м. (т. 1, а.с. 145). Згідно експлікації від 10.02.1987 року житлова площа будинку під літ. «В», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] складає 27,4 кв.м. (т. 1, а.с. 148). У довідках-характеристиках від 13.02.1987 року, які були виготовлені для отримання свідоцтва про право на спадщину, вказано, що домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , складається з двох житлових будинків з літерами «А» і «В», площею 21,8 кв.м. та 27,4 кв.м., відповідно. Одночасно зазначено, що [PERSON] самовільно зведено житловий будинок літ. «Б», літня кухня літ «Д», сарай літ. «Г», «Ж», «З», гараж літ. «Е» (т.1, а.с. 148-149). Відповідно до ч. 1 ст. 105 ЦК УРСР Громадянин, який збудував або будує жилий будинок, здійснив або здійснює його перебудову чи прибудову без встановленого дозволу, або без належно затвердженого проекту, або з істотними відхиленнями від проекту, або з грубим порушенням основних будівельних норм і правил, не вправі розпоряджатися цим будинком чи частиною його (продавати, дарувати, здавати в найом тощо). З огляду на викладене, до спадкового майна [PERSON] , [PERSON] належало виключно майно, на яке у встановленому законодавством порядку спадкодавцями набуто право власності. В акті від 05.11.1975 року зафіксовано свідчення [PERSON] про те, що вона та її чоловік [PERSON] самостійно побудували житловий будинок, який складався з однієї кімнати, кухні, комори та коридора. Будинком користувались спільно з 1953 року по 1973 рік та саме на вказаний будинок [PERSON] просила визнати за нею право власності (т. 1, а.с. 133-134). До відкриття спадщини [PERSON] не здійснювала заходів щодо узаконення самовільного будівництва, зокрема житлового будинку літ. «Б», літня кухня літ «Д», сарай літ. «Г», «Ж», «З», гараж літ. «Е» В ході розгляду справи, 24.05.2021 року, судом було допитано свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , відповідача [PERSON] [PERSON] повідомила, що будинок збудували батьки - [PERSON] , та [PERSON] , в подальшому було збудовано велику баню, [PERSON] поселився там, здійснював там добудови. Свідок [PERSON] пояснив, що відповідач проживав у «времянці», самостійно збудував гараж. Свідок [PERSON] , яка є сусідкою сторін, пояснила, що у 1961 році було побудовано «времянку», [PERSON] самостійно будував будинок, за згодою батьків, будував за свій рахунок. Свідок [PERSON] пояснила, що новий будинок [PERSON] будував самостійно та за свої кошти. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, визначала, що при відсутності правовстановлюючих документів, які зазначені в цій інструкції (додаток N 1), зацікавлена юридична або фізична особа (установа, підприємство, організація, громадянин, колгоспний двір) подає до виконкому місцевої Ради депутатів трудящих заяву про оформлення права власності на будинок або домоволодіння і видачу свідоцтва про це. Для вирішення питання про можливість оформлення права власності (п. 10) виконком місцевої Ради депутатів трудящих доручає бюро технічної інвентаризації: а) оглянути будинок (домоволодіння); б) одержати відомості у громадян, які проживають у будинку, зазначеному заявником, а також у сусідніх будинках, та з`ясувати, хто являється його власником. Про час огляду і збирання відомостей бюро технічної інвентаризації вивішує об`яви на видному місці на даному будинку і сусідніх будинках; в) скласти акт огляду будинку (домоволодіння) і одержати відомості за підписом представника бюро технічної інвентаризації і громадян, які дали відомості; г) перевірити документи і відомості, подані заявником, порівнюючи їх з матеріалами, що зібрані на місці огляду будинку (домоволодіння), із відомостями, одержаними від громадян. Бюро технічної інвентаризації на підставі зібраних матеріалів, а також матеріалів, поданих заявником, складає мотивований висновок про те, чи належить будівля заявнику, і подає його виконкому місцевої Ради депутатів трудящих, який виносить відповідне рішення. Після винесення виконкомом рішення про оформлення права власності на будинок або домоволодіння, органи комунального господарства, а де їх немає - виконком місцевої Ради депутатів трудящих видає власникові свідоцтво про право особистої власності на будинок за встановленою формою. Відповідно до ст. 119 ЦК УРСР в редакції, що діяла на момент оформлення [PERSON] самовільнозбудованого житлового будинку по [ADDRESS] , передбачено, що коли учасник спільної часткової власності на жилий будинок збільшить в ньому за свій рахунок корисну площу будинку шляхом прибудови, надбудови або перебудови, проведеної за згодою решти учасників і в установленому порядку, частки учасників у спільній власності на будинок і порядок користування приміщеннями в ньому підлягали відповідній зміні. 15.02.1990 року міська міжвідомча архітектурно-будівельна комісія постановила дозволити [PERSON] прийняти в експлуатацію самовільно збудований жилий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , площею 27,4 кв.м.; міжміському бюро технічної інвентаризації оформити відповідними документами та провести реєстрацію будинку, господарчих будівель та видати свідоцтво про право власності (т. 1, а.с. 168). 12.04.1991 року [PERSON] звернувся до начальника міжміського бюро техінвентаризації із замовлення на проведення інвентаризації закінченого будівництва житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (т. 1, а.с. 165). 15.04.1991 року техніком Житомирського управління по технічній інвентаризації, за участю [PERSON] , та [PERSON] проведено огляд домоволодіння на предмет фактичного користування співвласниками та встановлено, що [PERSON] користується 7/8 частинами житлового будинку літ «А», сараєм літ «В», 1/2 частиною огородження; [PERSON] користується 1/8 частиною житлового будинку літ «А», житловим будинком літ «Б» з добудовами, погребом літ «П», літньою кухнею літ «Д,д», сараєм літ «И», уборною літ «У», 1/2 частиною огорожі. Акт підписано [PERSON] та [PERSON] (т. 1, а.с. 170). На підставі указаного акту було виготовлено розрахунок на встановлення нових розмірів ідеальних долей в спільному праві власності на житловий будинок [ADDRESS] , в якому виходячи із фактичного використання домоволодіння (т.1, а.с. 171) у відповідності до вимог інструкції №5 ЦБТІ КХ УССР від 15.12.1969 року. 15.05.1991 року рішенням виконавчого комітету Богунської районної ради народних депутатів №141, оформлено право особистої власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , змінено розмір ідеальних частин співвласників у спільному праві на житловий будинок, за [PERSON] визнано 76/100 ід.д., житлова площа - 37,6 кв.м., за [PERSON] визнано 24/100 ід.д., житлова площа - 11,6 кв.м. (т. 1, а.с. 173). 20.05.1991 року [PERSON] видано свідоцтво №65 про право особистої власності на 24/100 ідеальних частин жилого будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (т. 1, а.с. 182). 20.05.1991 року [PERSON] видано свідоцтво №66 про право особистої власності на 76/100 ідеальних частин жилого будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (т. 1, а.с. 183). [PERSON] померла [INFO] , її спадкоємцями є чоловік - [PERSON] , сини - [PERSON] (позивач у справі), [PERSON] , кожен з яких успадкував по 24/300 житлових будинків, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] про що видано відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом (т. 1, а.с. 205-210). 05.03.2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування частини житлового будинку, а саме 24/300 двох житлових будинків, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , а саме житлові будинки під літерами «А» і «Б» (т. 2, а.с. 64-65). Зі змісту матеріалів інвентарної справи вбачається, що станом на 05.11.1976 року будинок по [ADDRESS] складався з однієї житлової кімнати, кухні, кладової та коридора( Т.1а.с.133- 135), зі змісту свідоцтва № 5-341 від 13.02.1976 року вбачається, що домоволодіння по [ADDRESS] -б в цілому складається з одного житлового будинку( Т.1 а.с. 138-139). Позивачем до матеріалів справи не долучено належних та переконливих доказів про те, що [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] мали в спільному користуванні житлову кімнату 15,2 кв.м та доказів того, що вказана кімната входила в склад належного даним особам будинку, який належав останнім на праві власності. Лише зі змісту зведеного оціночного акту від 25.04.1984 року ( Т.1 а.с. 140 ) вбачається, що з"являється самовільно побудованой житловий будинок з літерою Б, однак і в даному документі відсутні відомості саме про кімнату площею 15.2 кв. м. Суд вважає неналежним доказом для підтвердження права користування кімнатою 15,2 кв.м. за життя [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] - технічний паспорт від 24.09.2018 року. Враховуючи викладене підстави для визнання житлової кімнати площею 15,2 кв.м в будинку [ADDRESS] спільним майном подружжя [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] та встановлення факту володіння [PERSON] та [PERSON] вказаною кімнатою відсутні, тому до задоволення не підлягають. Зі змісту матеріалів інвентарної справи вбачається, що 15.04.1991 року було складено акт щодо фактичного користування співласниками [PERSON] та [PERSON] будинком та господарськими спорудами за адресою [ADDRESS] . ( Т. 1а.с. 170), який підписаний співвласниками. Для встановлення нових розмірів ідеальних часток в спільному праві власності на житловий будинок [ADDRESS] , в зв"язку з добудовою другого будинку, визначено ідеальні частки відповідно до дійсної вартості майна, яким особи фактично коистувались відповідно до вищезазначеного акта, а саме визначено ідеальну долю співласника [PERSON] - 76/100, а [PERSON] -24/100, відповідно до вимог інструкції № 5 ЦБТІ КХ УССР від 15.12.1969 року. Проте, позивач в поданому позові зазначає, що ним здійснено розрахунок ідеальних часток виходячи з розмірів кв.м приміщень, які на той час використовувались [PERSON] та [PERSON] , при цьому не враховано вимоги інструкції № 5 ЦБТІ КХ УССР від 15.12.1969 року, яка була діючою на час проведення зміни ідеальних часток та передбачала проведення розрахунку виходячи з вартості майна. Позивач здійснює розрахунок виходячи з вимог Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об"єктів нерухомого майна, яка затверджена Наказом ЖКГ України від 18.06.2007 року № 55 , яка на час поділу ідеальних часток не існувала та не могла бути використана для проведення розрахунку. Доказів що [PERSON] не надавала згоду на зміну розміру ідеальних часток та така згода була відсутня під час прийняття рішення Виконавчого комітету Житомирської міської ради, саме по собі припущення та сумнів позивача. Позивачем не доведено належними доказами, що згода [PERSON] була недобровільною. Позивачем не доведено в чому саме полягає незаконність рішення виконавчого комітету. Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для визнання незаконним рішення Виконавчого комітету Богунської районної Ради народних депутатів від 15.05.1991 року, яким було ухвалено рішення № 141 «Про оформлення права особистої власності на житлові будинки», зокрема додатку № 2, де в Переліку домоволодінь м. Житомира, по яким змінюється право особистої власності, до якого увійшло домоволодіння по [ADDRESS] в частині, що стосується визначення розмірів часток [PERSON] - 76/100 ідеальних часток та [PERSON] - 24/100 ідеальних часток. Решта позовних вимог є похідними від первісних позовних вимог, за таких обставин відмовляючи в задоволенні позову в частині - визнання житлової кімнати площею 15,2 кв.м. в будинку під літерою «Б» в домоволодінні по [ADDRESS] , спільним майном подружжя [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] та відмовляючи у встановленні факту володіння [PERSON] , яка померла [INFO] , 7/8 ідеальних часток житлової кімнати площею 15,2 кв.м. в будинку під літерою «Б» в домоволодінні по [ADDRESS] , яка в технічному паспорті на домоволодіння від 24.09.2018 року значиться під № 1-5, в порядку спадкування після смерті [PERSON] і [PERSON] , відмовляючи в визнанні незаконним рішення Виконавчого комітету Житомирської міської Ради народних депутатів № 121 від 28.03.1991 року «Про затвердження актів прийомки в експлуатацію індивідуальних жилих будинків громадян міста», в частині додатку, яким всю площу житлового будинку по [ADDRESS] в розмірі 45,30 кв.м., відмовляючи в визнанні незаконним рішення Виконавчого комітету Богунської районної Ради народних депутатів від 15.05.1991 року, яким було ухвалено рішення № 141 «Про оформлення права особистої власності на житлові будинки», суд відмовляє в задоволенні решти позовних вимог.

Outcome: dismissed