Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

05 жовтня 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свій позов мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 29 квітня 2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 2000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Проте, відповідач своєчасно не надав банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов договору, у звязку з чим, станом на 14.09.2017 року перед банком утворилась заборгованість в загальній сумі 11817,86 грн., яка складається з заборгованості: за тілом кредиту 1507,14 грн.; за відсотками за користування кредитом 1021,50 грн.; за пенею 8250,27 грн., штрафу (фіксована частина) - 500 грн., штрафу (процентна складова) 538,95 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача, а також стягнути понесені судові витрати у виді судового збору. В судове засідання представник позивача\~не з'явився, подав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутності, зазначивши, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України, а судове засідання проводить без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтями 1050 та 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша\~ фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів від суми позики згідно з умовами договору. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] 29.04.2008 року подав позивачу анкету-заяву, у якій своїм підписом підтвердив, що дана заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Цим же підписом відповідач також підтвердив, що ознайомився і згідний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 25000,00 грн. на платіжну картку строком до квітня 2010 року з базовою процентною ставкою 36 % з розрахунку 360 днів в році, з порядком погашення заборгованості: щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості. Підписаною відповідачем довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», «30 днів пільгового періоду» по договору SAMDN57000033427210 стверджено, що 26 квітня 2010 року за ініціативою відповідача банком йому перевипущено кредитну картку, а саме на «Універсальна», за умовами якої: розмір щомісячних платежів становить 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості; комісії за зняття готівки 4% від суми операції; пені за невчасне погашення заборгованості 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць; штрафу при порушенні термінів платежів по будь-якому із грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту із врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. За\~\~змістом ч. 1 ст.207 ЦК України,\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Таким чином, заяви позивача разом з умовами та тарифами складає договір про надання банківських послуг, а тому між сторонами виникли договірні відносини, що походять з кредитного договору. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ст.629 ЦК України,\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтями 526, 527 ЦК України\~встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтями 549-551 ЦК України\~ \~визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно зі\~ \~ст.1049 ЦК України\~ \~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України,\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.599 ЦК України\~\~зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], порушуючи умови договору, свої зобов'язання за договором належним чином не виконував, а саме, в частині погашення заборгованості за кредитом та сплати відсотків за користування ним. Так, з дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості за укладеним договором банківських послуг вбачається, що станом на 14.09.2017 року у відповідача, як позичальника, перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі 11817,86 гривень, яка складається з заборгованості: за тілом кредиту - 1507,14 грн., заборгованості по відсотках - 1021,50 грн., заборгованості за пенею 8250,27 грн., а також штрафів, відповідно до договору, 1038,95 грн. Статтями 13, 81 ЦПК України\~ передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки відповідачем не надано жодних доказів на спростування поданих позивачем розрахунків заборгованості, тому суд не має підстав піддавати їх сумніву. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що оскільки відповідачем\~[PERSON]\~порушено умови укладеного кредитного договору, заборгованість по платежах ним своєчасно не сплачувалась, тому з останнього слід стягнути на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», встановлену в судовому засіданні, суму заборгованості в розмірі 11817,86 грн. У відповідності до положень п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені і документально підтверджені останнім судові витрати у виді судового збору в сумі 1600,00 грн.

Outcome: approved