Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

Позивач, звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що з Відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу в них народився син - [PERSON], [INFO] Відповідач є його батьком. З квітня 2016 року з відповідачем припинили спільне проживання і з цього часу він ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Тому просила суд стягнути з Відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 від всіх видів його доходів починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 2 місяця. Позивачка у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутність, без фіксації технічними засобами, на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання також не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності без фіксації технічними засобами, проти позовних вимог не заперечує. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Суд, дослідивши в судовому засіданні надані позивачем докази, оцінивши їх у сукупності, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу задоволення своїх позовних вимог, вважає за необхідне частково задовольнити позов з урахуванням наступного. Судом встановлено, що 27.09.2008 року між сторонами по справі, Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровської облаті, було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 605 (а.с.3). Від шлюбу у сторін [INFO] народився син - [PERSON]. Батьком записано Відповідача у справі (а.с.4). Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Згідно зі ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст. 15 ЦК України та ст. 3 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 17 постанови ПВСУ № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України" при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач зобов"язаний утримувати свою дитину, яка знаходиться на утриманні позивачки, тому, відповідно до ч. 2 ст. 180 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним з відповідача стягувати аліменти на користь позивачки на утримання дитини і до досягнення нею повноліття у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. При цьому, суд не вбачає підстав для стягнення аліментів у розмірі 1/3 від частки усіх доходів відповідача, оскільки належних та допустимих доказів для стягнення саме такого розміру аліментів не надано. Крім того, суд зазначає, що позивач не позбавлення права на стягнення додаткових витрат на утримання дитини, за умови надання відповідних підтверджующих доказів таких обставин. Відповідно до п.1. ч.1. ст. 367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, підлягає обов'язковому негайному виконанню. Таким чином підстав для допуску негайного виконання рішення суду в межах платежу за два місяці законодавством не передбачено. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, судовий збір на користь держави слід стягнути з відповідача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по справі в розмірі 551 грн. 20 коп., понесені судом по предмету спору про стягнення аліментів. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 181 СК України та

Outcome: partial