Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

06 грудня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] міської ради, третя особа Житлово-будівельний кооператив "Протон-4" про визнання права власності на квартиру № 37, загальною площею 30,3 кв.м., жилою площею 16,9 кв.м., у будинку № 23 по вулиці Купріна в місті Маріуполі Донецької області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 26 лютого 2008 року. В обгрунтування своїх вимог зазначив, що за життя [PERSON], будучи членом житлово-будівельного кооперативу «Протон-4» у 1976 році повністю сплатив пайовий внесок та отримав у власність квартиру [ADDRESS]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді вказаної квартири. Позивач, [PERSON] є його рідним сином та єдиним спадкоємцем за законом. При зверненні до нотаріальної контори для отримання свідоцтва по право на спадщину за законом позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки спадкоємець за життя не отримав свідоцтва на право власності на вказану квартиру, а тому позивач просить суд визнати за ним право власності на обєкт нерухомості в порядку спадкування за законом. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Позовні вимоги просив задовольнити. Зазначає, що його інтереси у суді буде представляти представник [PERSON] Представник позивача [PERSON] у судове засідання не прибув, до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, просила задовольнити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] місьської ради [PERSON] у судове засідання не прибув, про час розгляду справи був повідомлений належним чином. Разом з тим представник відповідача надала суду письмове клопотання, де зазначила, що позивач має право зареєструвати право власності на квартиру в позасудовому порядку відповідно до п.6.6. Порядку №1127, звернувшись до субьєкту державної реєстрації прав або државного реєстратора прав на нерухоме майно. Представник третьої особи Житлово-будівельного кооперативу «Протон-4» у судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечував. На підставі\~ст. 197 ч.2 ЦПК України\~справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи та надані сторонами докази в їхній сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з наступного. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ордеру № 3219, виданому 25.06.1969 року, [PERSON] було надано право заняття однокімнатної квартири [ADDRESS] на підставі списку житлово-будівельного кооперативу «Протон-4». Із довідки від 19.11.2016 року, наданої головою ЖБК «Протон-4», вбачається, що будучи членом житлово-будівельного кооперативу, [PERSON] станом на 20.09.1976 року повністю сплатив пайовий внесок за надану йому квартиру у будинку ЖБК «Протон-4» за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до технічного паспорту, який виготовлений стоном на 12.09.2016 року, загальна площа вказаної квартири складає 30,3 кв.м., житлова площа 16,9 кв.м. При цьому [PERSON] є її єдиним власником. Згідно листа міського комунального підприємства «[PERSON] бюро технічної інветарізації» від 12.09.2016 року № 2468 право власності на квартиру № 37 у житловому будинку № 23 по вулиці Купріна в м. Маріуполі в БТІ не зареєстроване. Положеннями ст. 15 Закону України «Про власність» від 1991 року, який діяв до вступу в законну силу Цивільного кодексу України від 2003 року, передбачалось, що член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Згідност. 128 ЦК України(в редакції 1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речі набувачу. Відповідно дост. 328 ЦК України від 2003 року право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За ст. 384 ЦК України від 2003 року в разі викупу квартири член житлово-будівельного кооперативу стає власником квартири. Згідно свідоцтва про народження серія ІІ-АВ № 107942 [PERSON] народився 19.09.1970 року, його батьками є [PERSON] та [PERSON]. 26 лютого 2008 року помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серія І-НО № 277277, видане 26.02.2008 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану [PERSON] міського управління юстиції Донецькій області, актоий запис № 542. На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] є сином померлого [PERSON]. \~\~\~\~ Відповідно до ч.1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. \~\~\~\~ За вимогами ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~ \~Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~\~\~\~ З листа Першої маріупольскої державной нотариіальної контори № 2702/01-09 від 19.12.2016 року вбачається, що згідно спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON], померлого 26.02.2008 року, заповіт відсутній, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за законом. Інші спадкоємці за законом відповідно до спадкової справи відсутні. \~\~\~ \~Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач [PERSON], як рідний син померлого [PERSON] відноситься до першої черги спадкоємців. Згідно довідки ЖБК «Протон-4» за адресою: [ADDRESS], станом на 26.02.2008 року проживали - [PERSON]Й з 13.10.1969 року, [PERSON] з 20.01.1993 року. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Позивач [PERSON] подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини\~за законом після смерті [PERSON], померлого 26.02.2008 року та видачу йому свідоцтва на право спадкування за законом на вказану квартиру. Постановою державного нотаріуса Першої маріупольської державної нотаріальної контори [PERSON] від 30.09.2016 року №2002/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 26.02.2008 року [PERSON] на квартиру № 37 у житловому будинку № 23 по вулиці Купріна у м. Маріуполі у звязку з відсутністю документів на право власності на квартиру на імя спадкодавця [PERSON].\~\~\~\~\~\~\~ Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. Відповідно до п. 4.15 глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.\~\~\~\~\~ Таким чином, у [PERSON] виникло право на спадкування за законом після смерті спадкодавця [PERSON] на вказану квартиру з часу відкриття спадщини. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 703 від 22.06.2011 року державна реєстрація права власності на нерухомість проводиться за заявою власника, що є живим, або за заявою уповноваженою ним особою. Відсутність державної реєстрації прав в порядку визначеному Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», сама по собі не призводить до припинення права власності. Таким чином, судом визнається доведеною належність спірної квартири померлій особі - [PERSON] Відсутній правовстановлюючий документ мав бути лише доказом належності квартири власнику, а його відсутність сама по собі не призводить до припинення права власності. Позивач є спадкоємцем після смерті свого батька за законом, як син померлого, інших спадкоємців судом не встановлено, тому у позивача виникла перепона в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну квартиру, що належала його батьку за життя та є спадковим майном. З огляду на зазначене, суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved