Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

12 серпня 2016 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що [INFO] року помер її батько - [PERSON], який проживав в с. Качалівка, Краснокутського району Харківської області. За життя батько позивачки набув право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Агрофірма Мурафська», розміром 4,3 умовних кадастрових гектарів. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, що складається з земельної частки (паю) згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] по КСП «АФ Мурафська» на території Качалівської сільської ради, що підтверджено його копією доданою до матеріалів справи. Спадкоємці після померлого [PERSON] є сестра позивачки [PERSON], яка відмовилась від прийняття спадщини на користь позивачки, про що свідчить подана нею заява, посвідчена секретарем Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом не має. На даний час позивач виявила намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті батька, оскільки являється спадкоємицею за законом в зв'язку із чим [PERSON] звернулася до суду з даним позовом. У відкрите судове засідання позивач та її представник не прибули, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, підтримали позовні вимоги та прохали їх задовольнити. Представник відповідача - Краснокутської районної державної адміністрації у відкрите судове засідання не прибула, однак надала заяву про розгляд справи без участі представника, рішення прийняти на розсуд суду, за наявними матеріалами справи. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( повторне) серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснокутського районного управління юстиції Харківської області. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної частки (паю) площею 4,3 умовних кадастрових гектари, згідно, Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрованого 22 вересня 1997 року по КСП «Агрофірма Мурафська» на території Качалівської сільської ради, що підтверджено копією сертифікату. Спадкоємцями після померлого є позивачка [PERSON] та її сестра [PERSON], яка відмовились від прийняття спадщини, про що свідчить подана нею заяви реєстр №145 посвідчена секретарем Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області 31 жовтня 2014 року; Із відповіді Харківського обласного нотаріального архіву від 14 листопада 2016 року за № 3129 \\01-21 вбачається , що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась , свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Факт того що позивачка є донькою померлого [PERSON] підтверджується наступними доказами. Копією свідоцтва про народження (повторне) серії [NUMBER] виданого 11 грудня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснокутського районного управління юстиції у Харківської області . В графі батько зазначено : [PERSON]. Копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого Краснокутським відділом РАГСУ Харківської області, дата видачі 09 липня 1996 року, з якого вбачається, що [PERSON] розірвала шлюб із гр. [PERSON]. Після розірвання шлюбу громадянці присвоєно прізвище «Різніченко». Копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснокутського районного управління юстиції Харківської області 13 лютого 2008 року, з якого вбачається, що [PERSON] (мовою оригіналу) уклала шлюб з гр. [PERSON]. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище «[PERSON]». Відповідно до ст. 524 ЦК Української РСР (в ред. 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст.529 ЦК України (в ред.. 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Пунктом 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (в ред. від 18.07.1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 3 Указу Президента України від 10.11.1994 року за № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», який втратив чинність згідно з Указом Президента України від 20.07.2007 року за № 650/2007 (крім ст. 3), право на земельну частку (пай) може бути об'єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. В п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). У цьому разі слід ураховувати, що згідно з п. 17 Перехідних положень ЗК України від 25.10.2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1 Закону "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. На підставі ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. На підставі вищевикладеного, повно та всебічно з'ясувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки [PERSON] надала суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, [PERSON] пропустила строк для звернення з позовною заявою до суду і просить його поновити. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що відповідно до ст.73 ЦПК України пропущений строк необхідно поновити в зв`язку з тим, що відсутність оригіналу право установчого документу позбавляє позивача можливості нотаріального посвідчення переходу права до нього від спадкодавця. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved