Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідачів про зменшення розміру стягуваних аліментів, посилається на те, що рішенням суду від 06.05.2009 року з нього стягуються аліменти в користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх його доходів, до досягнення донькою повноліття. Крім того, за рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 23.05.2016 року з нього утримуються аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] р.н в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів. Він працює водієм в Новоукраїнській районній державній лікарні ветеринарної медецини Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області, аліменти сплачує постійно і в достатньому розмірі, що становить 1/2 частину його заробітку. Інших доходів, крім заробітної плати, він не має. Однак сімейний стан змінився, з квітня 2017 року має іншу сім"ю, [INFO] року народилася донька [PERSON]. Просить зменшити розмір стягуваних з нього аліментів до 1/4 частини до 1/6 частини від його доходівна кожну дитину. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, пояснив, що працює водієм, має мінімальну заробітну плату, з якої половину відраховують на сплату аліментів. З квітня 2017 року його сімейний склад змінився. В лютому місяці народилася донька , тому витрати збільшились, інших доходів крім зарплати він не має, тому просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] із позовом не погодилась, пояснила, що розмір сплачуваних позивачем аліментів є недостатнім, а їх зменшення призведе до ще більшого іїх зменшення. Просить відмовити у задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась по не відомим суду причинам про день, час та місце розгляду справи повідомлена належим чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення, за згодою сторін, позов розглянуто у її відсутності. Заслухавши пояснення сторін і дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, у зв'язку із наступним. В судовому засіданні встановлено, що з [PERSON] на підставі рішення Новоукраїнського районного суду Кіровградської області від 06 травня 2009 року стягуються на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму. (а.с.9). Крім того, за рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 23 травня 2016 року з [PERSON] утримуються аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму. (а.с.10). [INFO] року у позивача народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 16.02.2018 року (а.с.8). [PERSON] працює водієм в Новоукраїнській районній державній лікарні ветеринарної медицини, де отримує заробітну плату з якої вираховуються аліменти які становлять 1/2 частину його заробітку (а.с.6). Інших доходів , крім зарплати, він не має, також не має у своїй власності нерухомого майна. У зв'язку із зміною свого сімейного становища та додаткових витрат на третю дитину вимушений звернутися до суду з позовом про зменшення аліментів. Статтею 192 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Вирішуючи даний позов, суд виходить із принципу рівності прав та обов'язків батьків щодо матеріального забезпечення дитини, передбаченого ст.ст. 141,180 СК України, а також приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей, у відповідності до ст.3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 р. В той же час, суд вважає за необхідне вирішити даний позов із ретельним дотриманням принципу недискримінації осіб за ознакою статі чи майнового стану. Згідно ст.14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, «користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою». Згідно рішення ЄСПЛ від 22.03.2012 Костянтин Маркін (Konstantin Markin) проти Російської Федерації (скарга № 30078/06), «Європейський Суд також нагадує, що досягнення гендерної рівності у даний час є головною метою країн - учасників Ради Європи, і лише особливо важливі причини можуть слугувати тому, щшоб відмінність у ставленні могло вважатися сумісним із Конвенцією. Зокрема, посилання на традиції, загальні правила або переважаючу суспільну думку в окремій державі є недостатніми для виправдання відмінності у ставленні за ознакою статі (п.127). Що стосується доводу про особливу соціальну роль жінок у вихованні дітей, європейський Суд что касается довода об особой социальной роли женщин в воспитании детей, Європейский Суд зазначає, що у справі "Петровіц проти Австрії" він вказував на поступову еволюції суспільства в сторону більш рівного розподілу обов'язків чоловіків і жінок по вихованню дітей (п.139). У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи в сукупності обставини та матеріали справи, а саме: наявність у позивача іншої сім»ї, народження ще однієї дитини, необхідності її утримання, зважаючи на розмір доходу позивача та сплату аліментів позивачем в розмірі більшому ніж половина від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також, зважаючи на те, що відповідно до положень ст. 141 СК України рівнозначний обов'язок щодо утримання дитини покладається як на позивача, так і на відповідача по справі, суд приходить до висновку про наявність обгрунтованих та законних підстав для задоволення позовних вимог щодо зменшення розміру аліментів, які стягуються, відповідно до рішення Новоукраїнського районного суду, з 1/4 частини із всіх видів заробітку відповідача щомісячно, - на 1/6 частину всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину.

Outcome: approved