Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

03 листопада 2020 року, представник позивачів адвокат Кравченко В.В., звернувся до суду в інтересах [PERSON] , [PERSON] з позовом до Хмільницької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, в якому просив визнати за позивачами по Ѕ частині право власності на земельну ділянку кадастровий номер 7425587500:01:000:0586, площею 0,3800 га по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] . Ухвалою Чернігівського районного суду від 06.11.2020 року позовну заяву залишено без руху та позивачам надано строк для усунення недоліків. 06 листопада 2020 року представником позивачів адвокатом Кравченко В.В. подано виправлену позовну заяву з уточненням предмету позову, у відповідності до якої він просить визнати за позивачами в рівних частках право на завершення приватизації та отримання правовстановлюючого документа про право власності на землю, щодо земельної ділянки площею 0,3800 га, кадастровий номер 7425587500:01:000:0586, наданої для ведення особистого підсобного господарства, розташованої по [ADDRESS] . Позовні вимоги вмотивовані тим, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на вказану земельну ділянку. Позивачі є спадкоємцями позивача та прийняли спадщину у встановленому законом порядку. Проте, їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкову земельну ділянку, оскільки Державний акт на право приватної власності на землю втрачений, крім того, його було видано після смерті спадкодавця. 27 листопада 2020 року представником позивачів [PERSON] надано заяву про збільшення позовних вимог, у відповідності до якої просив, крім раніше заявлених позовних вимог, визнати за позивачами в рівних частках право на завершення приватизації та отримання правовстановлюючого документа про право власності на землю, щодо земельної ділянки площею 0,1700 га, кадастровий номер 7425587500:01:000:0635, наданої для ведення особистого підсобного господарства, розташованої в с. Роїще Чернігівського району Чернігівської області. В судове засідання позивачі та їх представник не з`явились та надали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач - Хмільницька сільська рада Чернігівського району Чернігівської області не забезпечили явку свого представника в судове засідання, про день та час судового розгляду були повідомлені належним чином, відзиву на позов не надали. Третя особа - Чернігівська районна державна нотаріальна контора не забезпечили явку свого представника в судове засідання, про день та час судового розгляду були повідомлені належним чином. Третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області не забезпечили явку свого представника в судове засідання, надали заяву про розгляд справи без його участі. За таких підстав суд визнав можливим проводити розгляд справи за відсутності осіб, що не з`явились в судове засідання. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи фіксування судового засідання не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. Матеріалами справи судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] про що 03.07.1997 року Виконавчим комітетом Роїщенської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області складено актовий запис № 14 (а.с.18). Після його смерті відкрилась спадщина. Згідно довідки Хмільницької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області Роїщенського старостиньского округу № 399 від 17.09.2020 року, [PERSON] на день смерті [INFO] був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] , разом з ним була зареєстрована та проживала дружина [PERSON] (а.с.19). За заявою [PERSON] державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори після померлого [PERSON] було заведено спадкову справу № 454/2000. ( а.с.102-104) Відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] , про що Виконавчим комітетом Роїщенської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області 06.12.2017 року складено актовий запис № 18 (а.с.20). На день своєї смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом зі своїм сином, позивачем по справі - [PERSON] , що підтверджується довідкою Роїщенської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області №398 від 17 вересня 2020 року (а.с. 21) За свого життя [PERSON] склала заповіт у відповідності до якого усе те, що буде їй належати за життя та на що вона матиме право остання заповіла в рівних частинах своїм дітям, позивачам по справі - [PERSON] та [PERSON] , який було 02 липня 2007 року посвідчено секретарем виконкому Роїщенсьої сільської ради Чернігівського району Чернігівської області.( а.с.111) Так всю спадщину після смерті [PERSON] , як спадкоємці за заповітом, в рівних частинах прийняли позивачі по справі - її син [PERSON] та її дочка [PERSON] , що підтверджується матеріалами спадкової справи №271/2018, заведеної в Чернігівській районній державній нотаріальній конторі. Інші спадкоємці до майна померлої за законом або заповітом, які б прийняли спадщину - відсутні. ( а.с. 109-116) Факт перебування померлих спадкодавців та позивачів по справі у родинних відносинах підтверджується зокрема, копією свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER] , копією свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER] , копією повторно виданого свідоцтва про шлюб [PERSON] серії [NUMBER] . ( а.с.29-31) 24 жовтня 2019 року державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори були видані позивачам відповідні свідоцтва про право на спадщину в рівних частинах - по 1/2 частині на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . ( а.с.23-28) Листом державного нотаріуса Чернігівської державної нотаріальної контори від 21 жовтня 2020 року №1920/20-14 позивачам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на спадкові земельні ділянки, у зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ на дані спірні земельні ділянки було видано спадкодавцю після його смерті. ( а.с.32) Як слідує з наданої архівної довідки, на підставі рішення виконавчого комітету Роїщенської сільської ради від 05 листопада 1993 року №38 «Про приватизацію земельних ділянок громадян» [PERSON] була передана у власність земельна ділянку площею 0,60 га (а.с.34-34). В подальшому, на ім`я [PERSON] було виготовлено після його смерті Державний акт на право власності на земельну ділянку серії І-ЧН №008214 від 27 жовтня 2000 року, виданий на підставі рішення виконкому Роїщенської сільської ради від 05 листопада 1993 року №38, на земельну ділянку загальною площею 0,60 га в межах згідно з планом до державного акту, яка фактично складається з трьох відокремлених земельних ділянок площею 0,38 га, 0,17 га та 0,05 га, котрі розташовані на території Роїщенської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, цільове призначення - для ведення особистого підсобного господарства (а.с.35). Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-7407422522018 від 20 вересня 2018 року, власником земельної ділянки площею 0,3800 га, кадастровий номер 7425587500:01:000:0586 місцерозташування: [ADDRESS] , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, вид використання - для ведення особистого підсобного господарства, значиться [PERSON] , документ, що посвідчує право - Державний акт від 27.10.2000 року І-ЧН №008214 (а.с.36-38). Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-7417156422020 від 16 березня 2020 року, власником земельної ділянки площею 0,1700 га, кадастровий номер 7425587500:01:000:0635 місцерозташування: Чернігівська область, Чернігівський район, с. Роїще, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, вид використання - для ведення особистого підсобного господарства, значиться [PERSON] , документ, що посвідчує право - Державний акт від 27.10.2000 року І-ЧН №008214 (а.с. 150) Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1261 ЦК України, позивач відноситься до спадкоємців першої черги після смерті спадкодавців. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. В даному випадку державний акт було видано після смерті [PERSON] , а отже є нікчемним. Суд вважає, що якщо спадкодавець не набув право власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовом про визнання відповідного права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця. Відповідно до роз`яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4- 13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7, про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідна правова позиція викладена у постанові ВП ВС від 20.03.2019 у справі № 350/67/15-ц. Отже, на підставі викладеного суд дійшов висновку про задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved