Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Як видно з позовної заяви, відповідно до договору № ZPRWAN00000044 від 04 червня 2007р. відповідачем від позивача був отриманий кредит у розмірі 14285,17доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом, визначених договором 12%, з кінцевим терміном повернення до 03.06.2014р. Згідно умов укладеного договору, погашення заборгованості здійснюється щомісячно в період сплати, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат. У випадку порушення зобовязань за кредитним договором відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Банк свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачу кредит в сумі 14285,17доларів США. Згідно ст. ст. 526,527,530 ЦК України відповідач зобов'язана свої обов"язки виконувати належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Однак станом на 17.08.2015р. відповідач одержану суму кредиту не повернула, встановлену договором оплату за користування кредитом в повному об'ємі не погасила, у зв'язку з чим відповідач має заборгованость по кредиту в розмірі 19699,74доларів США, що складається з наступного: 5453,31доларів США- заборгованість за кредитом, 2911,32доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 533,75доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 10801,36доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; різниця заборгованості складає 10842,53доларів США( 19699,74 8857,21доларів США, сума, яка стягнута з відповідача відповідно до заочного рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 29.03.2013р). У зв'язку з цим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості по кредиту в розмірі 10842,53доларів США, що за курсом 21,15 відповідно до службового розпорядження НБУ від 17.08.2015р. складає 229319,51грн., та судові витрати. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з»явився, в своїй заяві підтримав позовні вимоги в повному обсязі і просить справу розглянути без нього, не заперечує проти заочного рішення. У судове засідання відповідач не з"явилася, причини неявки не повідомила, заперечень проти позову не надіслала і згідно ч. 4 ст.169 ЦПК України суд вважає за можливе справу розглянути на підставі наявних в ній доказів.( заочне рішення). Розглянувши матеріали справи,суд вважає позов не обґрунтованим і не підлягаючим задоволенню з наступних підстав: Згідно договору № ZPRWAN00000044 від 04 червня 2007р. відповідачем від позивача був отриманий кредит у розмірі 14285,17доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом, визначених договором 12%, з кінцевим терміном повернення до 03.06.2014р. Згідно умов укладеного договору, погашення заборгованості здійснюється щомісячно в період сплати, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат. У випадку порушення зобовязань за кредитним договором відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом, що підтверджується копіями цих документів. Банк свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачу кредит в сумі 14285,17доларів США. Згідно ст. ст. 526,527,530 ЦК України відповідач зобов'язаний свої обов"язки ви-конувати належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України - статтями 1049, 1050 якого передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором. Як зазначено у позовній заяві, в порушення норм закону та умов договору відповідач зобовязання за укладеним договором належним чином не виконувала. Станом на 17.08.2015р. відповідач одержану суму кредиту не повернула, встановлену договором оплату за користування кредитом в повному об'ємі не погасила, і має суму заборгованості по кредиту в розмірі 19699,74доларів США, що складається з наступного: 5453,31доларів США- заборгованість за кредитом, 2911,32доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 533,75доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 10801,36доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; різниця заборгованості складає 10842,53доларів США( 19699,74 8857,21доларів США, сума, яка стягнута з відповідача відповідно до заочного рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 29.03.2013р). У зв'язку з цим позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості по кредиту в розмірі 10842,53доларів США, що за курсом 21,15 відповідно до службового розпорядження НБУ від 17.08.2015р. складає 229319,51грн. Відповідно до положень ст..119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази додаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як зазначив позивач у позовній заяві, відповідно до рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 29.03.2013р. позов задоволено частково та з відповідача на користь позивача була стягнута сума заборгованості станом на 28.01.2013року в розмірі 7605,65доларів США, що відповідно до повідомлення НБУ складає 60795,68грн., а також з ПАТ «Акцент-банк» та [PERSON] солідарно на користь позивача стягнута заборгованість в сумі 10000,0грн., в іншій частині позову відмовлено. Як зазначено в рішенні суду від 29.03.2013р. станом на 28.01.2013р. відповідач [PERSON] мала заборгованість в розмірі 8857,21доларів США, що складається з наступного: 5421,51доларів США- заборгованість за кредитом, 1865,06доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 381,25доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 1189,39доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором, що підтверджується копією судового рішення від 29.03.2013р. За положеннями ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п. 17 постанови №5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. зобов»язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом(ч.1 ст.598ЦК), Такі підстави , зокрема, зазначені у ст..ст.599-601,604-609ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобо»язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст.625 ЦК, оскільки зобов»язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст..ст. 526,599ЦК. Таким чином, з ухваленням Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська рішення від 29.03.2013року, яке набрало законної сили, по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства [PERSON] банк «ПриватБанк» до [PERSON], ПАТ « Акцент-Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором № ZPRWAN00000044 від 04 червня 2007р., яким у звязку зі змінами умов договору було стягнуто достроково в повному обсязі заборгованість, яка становить 8857,21доларів США, та складається з наступного: 5421,51доларів США- заборгованість за кредитом, 1865,06доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 381,25доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 1189,39доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором, припинились правовідносини сторін, що ґрунтуються на кредитному договорі, зокрема, сплата чергових платежів, сплата та нарахування відсотків, разом із тим виникло грошове зобов'язання із повернення кредитних коштів в повному обсязі та нарахованих на цей час відсотків, невиконання якого тягне відповідальність, встановлену ст. 625 ЦК України. Вимог про стягнення коштів на підставі ст.625 ЦК України позивач не заявляв. Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 вересня 2014 року по цивільній справі №6-25812св14. З огляду на викладене, суд приходить до висновку , що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства [PERSON] банк «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed