Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

06.02.2017 року до Дзержинського районного суду м. Харкова звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.03.2017 року відкрито провадження по справі. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що він з 08.12.2015 р. працює директором Комунального підприємства «Комплекс з вивозу побутових відходів» на підставі розпорядження Харківського міського голови від 07.12.2015 № 1972/2к. 19.12.2016 р. судовою колегією судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі: головуючого судді: Швецової Л.А., суддів: Карімової Л.В., Бровченка І.О., за участі секретаря: Кучер Ю.Ю. у відкритому судовому засіданні в залі № 9 розглядалась цивільна справа № 641/4075/16-ц за апеляційними скаргами Комунального підприємства «Комплекс з вивозу побутових відходів» та [PERSON] на рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 05.10.2016р. у цивільній справі № 641/4075/16-ц за позовом [PERSON] до Комунального підприємства «Комплекс з вивозу побутових відходів» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати. У вищезазначеному судовому засіданні були присутні: представник апелянта [PERSON], представник апелянта [PERSON], представник апелянта [PERSON] Представники апелянта [PERSON] [PERSON] представляли інтереси підприємства «Комплекс з вивозу побутових інтереси Комунального відходів». А представник апелянта [PERSON] представляв інтереси [PERSON] на підставі довіреності від 27.05.2016 року. Відповідно до зазначеної довіреності [PERSON] уповноважив [PERSON] представляти його інтереси та вести його справи, бути його захисником в судах загальної юрисдикції незалежно від інстанції, для чого йому надавалося право вчиняти від його імені усі процесуальні та фактичні дії, серед іншого: подавати від його імені позовні та інші заяви, змінювати підставу або предмет позову збільшувати або зменшувати розмір позовних вимог, подавати апеляційні та касаційні скарги. У ході судового засідання апелянтом [PERSON] було заявлено клопотання про розгляд заяв про відвід судді. У заяві про відвід судді від 12.12.2016 р., складеної [PERSON], серед іншого, було зазначено, що [PERSON] думає, що позивач «будучи фактичним розпорядником великих сум дохідної частини міського, звертався й у апеляційному Харківської області» за отриманням допомоги у вирішенні справи. Відповідно до журналу судового засідання о 10: 17:03 при оголошенні представником [PERSON] заяви про відвід судді, серед іншого, було сказано: «Суддя-доповідач дискредитувала себе у цьому судовому провадженні. Я думаю, що це пов'язано з тим, що відповідач є комунальним підприємством і має доступ до голови Апеляційного суду» (Розшифровка журналу судового засідання додається). Вищезазначені твердження [PERSON] стосовно позивача, є на його думку неправдивими, не відповідають дійсності, бездоказові та є наклепом, і принижують його честь та гідність, ділову репутацію як я директора комунального підприємства та депутата Харківської міської ради, та мають на меті дискредитувати його. Позивач вважає, що йому заподіяно моральну шкоду, яка виразилася в моральних стражданнях та переживаннях, оскільки відповідач принизив його перед судовою колегією судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі: головуючого судді: Швецової Л.А., суддів: Карімової Л.В., Бровченка І.О., за участі секретаря: Кучер Ю.Ю., та поширив неправдиві відомості стосовно нього. Він сильно хвилювався, і повинен був виправдовуватися у судовому засіданні, оскільки твердження [PERSON] стосовно позивача є неправдиві та не відповідають дійсності. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. В судове засідання відповідач повторно не з'явився, повідомлявся завчасно та належним чином. Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 19.12.2016 р. судовою колегією судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі: головуючого судді: Швецової Л.А., суддів: Карімової Л.В., Бровченка І.О., за участі секретаря: Кучер Ю.Ю. у відкритому судовому засіданні в залі № 9 розглядалась цивільна справа № 641/4075/16-ц за апеляційними скаргами Комунального підприємства «Комплекс з вивозу побутових відходів» та [PERSON] на рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 05.10.2016р. у цивільній справі № 641/4075/16-ц за позовом [PERSON] до Комунального підприємства «Комплекс з вивозу побутових відходів» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати. У вищезазначеному судовому засіданні були присутні: представник апелянта [PERSON], представник апелянта [PERSON], представник апелянта [PERSON] Представники апелянта [PERSON] [PERSON] представляли інтереси Комунального підприємства «Комплекс з вивозу побутових відходів». У заяві про відвід судді від 12.12.2016 р., складеної [PERSON], серед іншого, було зазначено, що [PERSON] думає, що позивач «будучи фактичним розпорядником великих сум дохідної частини міського, звертався й у апеляційному Харківської області» за отриманням допомоги у вирішенні справи. Відповідно до журналу судового засідання о 10: 17:03 при оголошенні представником [PERSON] заяви про відвід судді, серед іншого, було сказано: «Суддя-доповідач дискредитувала себе у цьому судовому провадженні. Я думаю, що це пов'язано з тим, що відповідач є комунальним підприємством і має доступ до голови Апеляційного суду», що підтверджується вибірковою розшифровкою технічного запису судового засідання від 19.12.2016 року Апеляційного суду Харківської області у справі №22-ц/790/6920/16. (а.с.14) Відповідно до ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Як вказано у роз'ясненнях Пленуму Верховного Суду України, викладених в абзацах 3 - 5 п.19 Постанови від 27 лютого 2009 року №1 "Про судову практику у справах про захист гідності, честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", відповідно до ст.277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст.10 Конвенції. Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов'язок відшкодувати моральну шкоду. Таким чином, вирішуючи питання про визнання інформації недостовірною, суди повинні визначитися з характером такої інформації, та з'ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. При розгляді справ даної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Відповідно до ст.277 ч.3 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Відповідно до ст.277 ЦК України ї ст.12 ЦПК України обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у приниженні честі, гідності, також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Позивач, [PERSON], як вже зазначалося в позовній заяві, є директором комунального підприємства та депутатом Харківської міської ради і поширення відповідачем вищезазначеної недостовірної інформації, є в першу чергу наклепом, яка принижує честь і гідність позивача, визиває негативну соціальну оцінку в очах оточуючих в присутності яких була поширена дана інформація, а також тих осіб які в подальшому були ознайомлені з даною поширеною неправдивою інформацією, а також набута позивачем позитивна суспільна оцінка ділових і професійних якостей при виконанні позивачем покладених нього обов'язків, у зв'язку з поширенням відповідачем недостовірної інформації ставить під сумнів його ділову репутацію. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже судовий збір в розмірі 1600,00 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved