Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON], [PERSON] звернулися до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до Житомирської міської ради, в якому просили визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті діда [PERSON], який помер 14 травня 2014 року. Позов обґрунтовувався тим, що 14.05.2014 р. помер дід позивачів [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно. Посилаючись на те, що позивачі [PERSON] [PERSON] на час шестимісячного строку для прийняття спадщини неодноразово були у відрядженнях, а позивач [PERSON] фактично проживав у [INFO] по місцю знаходження підприємства в якому він працював та не могли оформити спадщину через постійну зайнятість, вказували, що строк для прийняття спадщини пропущено ними з поважних причин, у звязку з чим звернулись до суду з даним позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позивачі [PERSON], [PERSON] та їх представник в судовому засіданні поданий позов підтримали в повному обсязі із підстав, викладених у позовній заяві та просили його задовольнити. Додатково як на поважність причин пропуску строку вказували те, що їм не було відомо про смерть діда [PERSON] Представник відповідача - Житомирської міської ради у судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 26). Протокольною ухвалою суду від 11.07.2016 року за згодою представника позивача до розгляду справи в якості відповідача залучена [PERSON] (а.с.43). Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, посилаючись на відсутність поважних причин для поновленя строку прийняття спадщини. Протокольною ухвалою суду від 20.09.2016 року до розгляду справи в якості третіх осіб без самостійних вимог залучені: [PERSON] та [PERSON], від імені якої діє законний представник - батько [PERSON] (а.с.78,79). Треті особи - [PERSON] та законний представник [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечували. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 08.04.1998 року розірвано шлюб між батьками позивачів [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). 14 травня 2014 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ТП №282949 від 10.02.2016 року (а.с. 4). 12 червня 2014 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] (а.с. 34). Зі змісту вказаної заяви від 12.06.2014 року вбачається, що окрім [PERSON], спадкоємцями за законом також є онуки померлого: неповнолітня [PERSON], [INFO] та [PERSON], який проживає за адресою: [INFO]. Згідно із довідкою УДМС України в Житомирській області №001584 від 10.06.2014 р. вбачається, що померлий [PERSON] з 24.09.2002 року був зареєстрований [INFO] (а.с. 39). Листом приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу [PERSON] №70/01-16 від 21.03.2016 року позивачам повідомлено, що вони пропустили строк для прийняття спадщини, оскільки у встановлений законодавством строк вони не подали заяву про прийняття спадщини після померлого 14.05.2014 року [PERSON] та на момент смерті не були зареєстровані разом з ним (а.с.9). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Статтею 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Звертаючись з даним позовом до суду позивачі посилалися на те, що пропустили встановлений законом строк для прийняття спадщини, оскільки з травня 2014 року вони постійно відїжджали у відрядження за межі м. Житомира та не могла приїхати для оформлення спадщини та їм не було відомо про смерть діда [PERSON] У пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 роз"яснено, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. На підтвердження своїх позовних вимог про поважність причин пропуску строку для подання заяв про прийняття спадщини позивачі надали посвідчення про відрядження [PERSON] до м.Нова Одеса Миколаївської області на 5 днів (а.с.10), до м.Коростень на 3 дні (а.с.11), до м.Києва на 3 дні (а.с.12), до смт. Першотравневе Овручського р-ну на 3 дні (а.с.13), до м.Радомишль Житомирської області на 5 днів (а.с.14) до м.Радомишль Житомирської області на 4 днів (а.с.15), до с.Березневе Коростенського району на 4 дні (а.с.16), до с.Гребінки Київської області на 9 днів (а.с.17), до смт. Ярмолинці Хмельницької області на 3 дні (а.с.95), до с.Паволоч Попільнянського району на 2 дні (а.с.97). Разом з тим, з вказаних вище відряджень вбачається, що останні були виписані лише на [PERSON] і сумарна кількість днів відряджень складає 41 день та є незначна у порівнянні із відведеним законом шестимісячним строком для прийняття спадщини. Щодо позивача [PERSON], то жодних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини - матеріали справи не містять. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] вказував, що після смерті батька позивачів їх дід не підтримував з ними стосунки. Про смерть діда [PERSON] повідомила мати позивачів два роки назад та йому не відомо де позивачі знаходилися на момент смерті. Суд критично оцінює доводи позивачів про те, що їм не було відомо про смерть діда [PERSON] до часу подання позовної заяви, оскільки у судовому засіданні позивачі вказували, що дізнались про смерть діда від матері на початку 2015 року, однак звернулися до суду з даним позовом лише в квітні 2016 року. Крім того, у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 розяснено, що суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріально контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. Таким чином, враховуючи наявність інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті [PERSON], Житомирська міська рада є неналежним відповідачем у справі. Натомість після витребування судом, заведеної нотаріусом спадкової справи до майна померлого [PERSON], представник позивачів у судовому засіданні заперечував проти залучення до розгляду справи як належних співвідповідачів інших спадкоємців померлого [PERSON], а саме: малолітньої [PERSON] та [PERSON] З огляду на викладене, враховуючи, що наведені позивачами підстави не свідчать про поважність пропуску строку прийняття спадщини, при цьому доказів наявності інших об'єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини позивачами в порушення ст.ст. 11, 60 ЦПК України не надано, то суд дійшов висновку, що у задоволені позову слід відмовити за безпідставністю.

Outcome: dismissed