Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

У грудні 2012 року позивач - [PERSON] звернулась до суду зі вказаним позовом. 04.02.2013 р. уточнила його та просить стягнути з ПАТ «Євраз Суха Балка» на свою користь моральну шкоду у зв'язку із смертю її сина [PERSON] у розмірі 350 000 грн.. В обґрунтування вимог зазначає, що [INFO] р. при виконанні трудових обов'язків на шахті «Ювілейна» ПАТ «Євраз Суха Балка», в результаті нещасного випадку на виробництві загинув її син - [PERSON], [INFO]. Проведеним службовим розслідуванням, згідно Акту № 2 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 03.08.2012 р. встановлено, що [INFO] р., близько 02-30 , гірничий майстер [PERSON] для заміни вантажного канату скреперної лебідки наказав перекрити отвори грохоту рудозвалювального каналу № 4 вісі 37 на рівні 1260 м. Відповідне перекриття захищає гірників від можливого падіння в отвір звалювання руди, яке має представляти собою сталеву решітку та надійно кріпитися над отвором. Однак, зазначене перекриття не було надійним та замість сталевої решітки отвір рудо звалювального каналу закривався дерев'яними дошками, що жодним чином не може забезпечити безпеку працівників. Фактично, необхідне перекриття для захисту працівників було відсутнім, адже дошки не є таким перекриттям. Не зважаючи на це, в Акті Н-1 зазначено, що перекриття було наявним, хоча й не вказують, що воно складалося з дощок, а не з залізної решітки, а доступ до місця події одразу був перекритий. [PERSON] пропрацювавши на підприємстві, менше одного року, без урахування терміну перебування у відпустці, виконував роботу, по складності та ступеню ризику які передбачені четвертим розрядом. За робочою інструкцією гірничого працівника підземника на шахті «Юбілейна» для присвоєння четвертого розряду працівник зобов'язаний крім інших вимог поетапно отримати 1-й, 2-й, 3-й розряди відповідно, та мати фактичний стаж роботи на підприємстві не менше 1 року. Виходячи з цього, [PERSON] було заборонено допускати до робіт, які він фактично виконував, що є грубим порушенням правил безпеки на виробництві та трудового законодавства. Винними особами у нещасному випадку, визнані, згідно акту спеціального розслідування нещасного випадку від 03.08.2012 р. [PERSON] та [PERSON]. Відповідно вказаних осіб було проведено внутрішнє розслідування на шахті «Юбілейна», та по факту службової недбалості відкрито кримінальне провадження за результатами судового розгляду якого було засуджено [PERSON]. Похорони її сина відбулися 11.07.2012 року. Наступного дня вона зі своїми родичами поїхали на кладовище на могилу сина. Під час цього ритуалу, коли ще перебувала на кладовище, їй зателефонували з ПАТ «Євраз Суха Балка» і попросили прибути в його управління. У цей час, вона перебувала у надзвичайно важкому стані і в повній мірі не могла адекватно оцінювати всього, що відбувається. Вона покірно приїхала на підприємство, її запросила до себе якась жінка. Вона поклала аркуш паперу, на якому був якийсь текст і сказала, що адміністрація підприємства прийняла рішення про надання їй допомоги в сумі 20 000 грн.. Вона сказала, що радить погодитися з цією сумою, бо пізніше підприємство не зможе відділити навіть таку суму і запропонувала підписати цей папір. В такому стані вона погано розуміла зміст її слів, але покорилась її вимогам, не читаючи, підписала папір. Через декілька днів ця жінка знов запросила її до себе, знов поклала перед нею той же папір і сказала, що вона мусить дописати іще декілька слів, бо бухгалтерія не пропускає цей документ і тільки після того, як вона це напише, зможе отримати гроші. Вона продиктувала якийсь текст, якого вона не запам'ятала і попросила поставити дату та підпис, що вона і зробила. Пізніше, коли вона отримувала виділені їй кошти, в сумі 20 000 грн., вона вважала, це матеріальна допомога для того, щоб провести всі наступні обряди ( 9 днів, 40 днів). Згодом, стало зрозуміло, що адміністрація дуже поспішала з оформленням і виплатою морального відшкодування, щоб скористатися її вкрай важким психічним і нервовим станом, щоб позбутися її, виплативши всього 20 000 гривен компенсації моральної шкоди. Смерть сина глибоко потрясла її, трагедія так підірвала нервовий стан, що на протязі цього року вона нічим, крім свого лікування не займалася. За рік на придбання ліків вона витратила більше ніж 20 000 гривен.. Тобто «відшкодування» яке вона отримала від відповідача, навіть не покрило її витрат на її лікування пов'язане зі смертю сина. Що стосується розходжень у прізвищі її та сина, то у 1997 році нею було розірвано шлюб с колишнім чоловіком [PERSON] Її син [PERSON] народився в цьому шлюбі [INFO] Після розірвання шлюбу, змінила своє прізвище відновивши своє дошлюбне - [PERSON]. До 2012 року прізвище сина було [PERSON] 26.02.2012 року її син змінив прізвище [PERSON] на прізвище [PERSON] Чому він вибрав прізвище [PERSON] а не [PERSON], він не пояснював. Вважає, що в результаті загибелі її сина їй заподіяно значної моральної шкоди і ті 20 000 грн. які адміністрація, скориставшись безпорадним станом, виплатила їй, жодним чином не відповідає її моральним стражданням. У виникненні нещасного випадку на виробництві, що спричинив смерть її сина винними є не лише вказані працівники, а й посадові особі ПАТ «Євраз Суха Балка» обов'язком яких, як сторони в трудових відносинах, є забезпечення безпечних для життя умов праці у відповідності до Кодексу законів про працю та Закону «Про охорону праці». У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, зазначивши, що за паспортом серії [NUMBER] виданим 13.10.2011 р. Тернівським РВ Криворізького ГУМВС України в Дніпропетровській області, позивач має прізвище «[PERSON]». Документів, щодо підтвердження родинних стосунків між позивачем та загиблим - гірничим майстром [PERSON] до позовної заяви не надано. Було складено акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 03.08.2012 р.. Відповідно до акту особами, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці визнано зокрема, самого потерпілого підземного гірника [PERSON], а також гірничого майстра [PERSON] та в.о. начальника дільниці [PERSON]. На підставі особистої заяви [PERSON] від 12.07.2012 р. ПАТ «Євраз Суха Балка» у добровільному порядку було виплачено позивачу грошову суму у розмірі 20000 грн. в рахунок компенсації моральної шкоди, що підтверджується платіжним дорученням № 24568 від 16.07.2012 р. на суму 20000 грн.. При цьому, [PERSON] самостійно визначила розмір грошової компенсації в рахунок відшкодування їй моральної шкоди, та зазначила, що компенсацію отримала у повному обсязі, та претензій до ПАТ «Євраз Суха Балка» у відношенні повноти та співмірності відшкодування моральної шкоди не має. Таким чином, питання щодо компенсації моральної шкоди між позивачем та відповідачем було вирішено самостійно та за взаємною згодою. Позивач виразила власну усвідомлювану волю щодо всіх складових предмета позову у зв'язку з чим, на теперішній час спір між сторонами щодо відшкодування моральної шкоди відсутній. Подану позивачем заяву від 12.07.2012 р. не визнано дійсною, як угоду між ПАТ «Євраз Суха Балка» та позивачем особисто. Також, слід зазначити, що посилання позивача на норми ЦК України, в обґрунтування своїх позовних вимог є помилковими, так як позивач не врахувала того, що відносини, що виникають із страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, або смерть потерпілого, регулюються окремим спеціальним Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 р. відносини, які виникають з такого виду загальнообов'язкового державного соціального страхування, як страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, або смерть потерпілого, врегульовані окремим Законом № 1105-XIV, яким встановлені спеціальні норми, що регулюють відшкодування шкоди. Відповідно до ст.. ст.. 21, 28, 34 спеціального Закону № 1105-XIV з 01.04.2001 р. на Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України був покладений обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я, самим потерпілим від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, а не членам їх сім`ї. Крім того, відповідно до п. 27 ст.77 Законом України «Про Державний бюджет України на 2006 р.» було зупинено дію на 2006 р. абзацу 4 ст. 1 п. п. Е п. 1 ч. 1 ст. 21, ч. 3 ст. 28 та ч. 3 ст. 34 Закону 1105-XIV, п. 22 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 р.» № 489-V від 19.12.2006 р. на 2007 р. зупинено дію абзацу четвертого ст. 1. А згодом, Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.02.2007 р. № 717-V норми щодо відшкодування Фондом СС НВ ПЗ моральної шкоди потерпілим від нещасного випадку чи професійного захворювання на виробництві були взагалі виключені із спеціального Закону України № 1105 - XIV від 23.09.1999 р.. Таким чином, враховуючи викладене, а також той факт, що законодавством України, яке регулює спірні правовідносини, а саме Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 р., було передбачено до 20.03.2007 р. право на відшкодування моральної шкоди лише потерпілим у зв'язку з отриманим професійним захворюванням або каліцтвом , а не членами їх сім`ї, а також враховуючи той факт, що після 20.03.2007 р. Закон взагалі не передбачає права на відшкодування моральної шкоди потерпілим і членам їх сімей - позивач не має права на відшкодування моральної шкоди у даних правовідносинах. ПАТ «Євраз Суха Балка» вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими з огляду на те, що позивач не зазначає якими доказами підтверджуються обставини, якими обґрунтовувалися вимоги. Позивач оцінила свої моральні страждання в розмірі 350 000 грн.. Слід зазначити, що позивач не навела доказів, якими підтверджувався факт заподіяння їй моральних страждань та зовсім не наводить тих критеріїв, з яких вона виходила при визначені заподіяної моральної шкоди в розмірі 350 000 грн.. Тому, ПАТ «Євраз Суха Балка» вважає, що факт заподіяння позивачу моральних страждань в сумі 350 000 грн. не підтверджений достовірними доказами, розмір моральної шкоди не обґрунтований. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] р. при виконанні трудових обов'язків внаслідок нещасного випадку на виробництві загинув [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.11). Загиблий на виробництві [PERSON], [INFO] є сином позивача (а.с.43, 67). Нещасний випадок на виробництві стався під час виконання загиблим обов'язків, що підтверджується актом спеціального розслідування нещасного випадку Акту № 2 ( Н-1) від 03.08.2012 року (а.с.17-21). Згідно акту розслідування, нещасний випадок стався у зв'язку з невиконанням в тому числі посадовими відповідача особами своїх посадових обов'язків з охорони праці на виробництві. (а.с. 22-29) Відповідно до Закону України "Про охорону праці», на підприємство покладено обов'язок забезпечити якісні та безпечні умови праці. Згідно статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 1167 ЦК України передбачені підстави відповідальності за завдану моральну шкоду - наявність такої шкоди, протиправна поведінка заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача та вина останнього. Вказані підстави відповідальності ПАТ «Євраз Суха Балка» за моральну шкоду, спричинену внаслідок загибелі працівника, судом встановлені матеріалами справи: актом про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, актом спеціального розслідування нещасного випадку, якими встановлена вина підприємства у заподіянні шкоди, в том числі і посадові особи якого допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, що й стало причиною нещасного випадку. Відповідно до ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Враховуючи встановлені родинні зв'язки позивача та загиблого, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди підприємством ґрунтуються на законі та відповідають вимогам ч.2 ст. 1168 ЦК України. Таким чином, підлягає стягненню моральна шкода з підприємства на користь позивача. У відповідності до ст. 23 ЦК України та п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом, залежно від характеру заподіяних фізичних та душевних страждань, їх глибини та погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, а також інших негативних наслідків, з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, при визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Суд вважає неможливим у повному обсязі задовольнити вимоги позивача про стягнення 350 000 гривень на відшкодування моральної шкоди, оскільки на думку суду, така сума є завищеною та не відповідає глибині моральних та фізичних страждань позивача. Тому суд, враховуючи вимоги розумності, справедливості та виваженості, з огляду на наслідки нещасного випадку на виробництві, що стався з її сином, у тому числі з його вини, постійний характер негативних наслідків, порушення та зміну звичайного укладу життя, вважає за можливе стягнути з відповідача ПАТ «Євраз Суха Балка» на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 100 000 грн., що буде еквівалентом завданим моральним стражданням, оскільки ця сума відповідає обставинам справи, а також зазначеним принципам. А оскільки позивач вважає виплачену їй раніше відповідачем суму в 20 000 грн., теж відшкодуванням моральної шкоди, то стягненню за рішенням суду підлягає 80 000 грн.. На підставі Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial