Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, просила визнати назву Репортажу «В [PERSON] [PERSON] группа жителей объявила о своей экстерриториальности» поширену інтернет-виданням «Таврийские вести» http://tavria.ks.ua 13.10.2016 року недостовірною та такою, що не відповідає дійсності в частині позитивної причетності позивача до вказаної події, чим порушує особисті немайнові права позивача : громадянська репутація та честь. Визнати фотоілюстрацію із зображенням позивача крупним планом в контексті Репортажу та його назви «В [PERSON] [PERSON] группа жителей объявила о своей экстерриториальности», - такою, що демонструє пріоритетну причетність позивача до екстериторіальності в м. Нова Каховка, що є недостовірним фактом та спричинює позивачеві немайнові збитки через порушення її прав на захист репутації, честі та гідності. Визнати Репортаж-єдиним концептуальним твором у жанрі репортажу, що складається з чотирьох інформаційних компонентів :фотопортрету позивача, фотопостерів, тексту та титульної назви,- таким, що повністю не відповідає дійсності щодо позитивної причетності позивача до підтримки ідеї екстериторіальності в місті [PERSON] та суперечить життєвим кредо і громадянській позиції позивача, що призвело до нанесення відчутної шкоди особистим немайновим благам позивача та перешкоджає йому повно і своєчасно здійснювати своє особисте право на захист репутації. Визнати наступну інформацію (проілюстрований текст) в Репортажі такою, що безпідставно інкримінує позивачеві злочини антидержавного спрямування, приписує причетність до процесу екстериторіальності в місті [PERSON] та такою, що порушила право на недоторканість ділової репутації, честі та гідності і перешкоджає у реалізації основних громадянських і конституційних прав і свобод та спричиняє збитки немайнового характеру : «В субботу, 10 декабря, в [PERSON] [PERSON] десяток местных жителей объявили о своей экстерриториальности. Три новокаховских предпринимателя [PERSON], [PERSON] и [PERSON] в агротехническом колледже чуть более 20 человек, чтобы рассказать им о преимуществах жизни без паспорта, без идентификационного кода, но с документом под названием «Волеизъявление об утверждении правосубъектности человека». «По словам организаторов собрания, этот документ не только избавляет от необходимости платить некоторые виды налогов и служить в армии, но и в дальнейшем, путем местного референдума, накладывать вето на решения местного горсовета или законы Украины». «Организаторы утверждают, что на сегодняшний день в Украине более 100 человек воспользовались «статусом экстерриториальности» и получают от него одни выгоды». «Закончилось тем, что около 10 человек поставили свои подписи под обращением президенту [PERSON] и еще десятку украинских чиновников от имени новосозданной «Новокаховской территориальной громады». Стягнути з відповідача [PERSON] моральну шкоду в сумі 8 000 грн., з ТОВ «Таврійські вісті +» моральну шкоду в сумі 46 000 грн. та судові витрати. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що 13.12.2016 року о 15.25 год. ТОВ «Таврійські новини +» в мережі інтернет на ресурсі «інтернет-видання «Таврийские вести» опублікували за електронною адресою : http://tavriya.ks.ua/index.php?newsid=3080, ілюстрований Репортаж з назвою «В [PERSON] [PERSON] группа жителей объявила о своей экстерриториальности». В Репортажі мова йшла про збори, одним з організаторів яких є вона. До репортажу додано фотографію з її зображенням крупним планом. За правилами компонування матеріалів портретні ілюстрації стосуються головних осіб події. Окрім, фотопортрету позивача, текстовий матеріал репортажу проілюстрований двома фото: фото документа, на якому прочитується напис «Світовий міжнародний екстериторіальний простір», «Суверенний простір людей народу України», «Волевиявлення про затвердження правосубєктності людини». На фото-матеріал, який має ознаки документа, що посвідчує людину, оскільки має місце для фото 3,5Х4,5 см та графи для заповнення персональних даних. (За твердженням організаторів зборів [PERSON] та [PERSON], цей документ-більш важливий за паспорт громадянина України). Другий стовпчик посвідки містить правові обґрунтування дій авторів документа, тобто запевнення в тому, що участь власників посвідки є цілком законною. Фото постера «5.10, Свободное Экономическое пространство» та постера «Свободная Экономическая зона [PERSON] [PERSON]», новая модель экономического развития в современном бизнесе» (відома саме своїми закликами не сплачувати податки державі), розташоване в тому самому приміщенні агроколеджу, де проводилися збори. Свідомо поширена інформація у всесвітній мережі Інтернет, - не відповідає дійсності в частині її причетності до тлумачення відповідачем фактів, викладених відповідачами є образою та наклепом, що порушує її немайнові права, на захист честі, гідності, ділової репутації, негативно впливає на формулювання суспільної думки щодо неї, як громадського діяча, а відповідальність за поширення обтяжується через значно ширше охоплення аудиторії читача, аніж національні чи місцеві друковані ЗМІ, бо є доступною більш чисельній кількості осіб, необмежена для копіювання і цитування іншими ресурсами мережі Інтернет. Тому спричинену їй моральну шкоду вона оцінює в 54 000 грн.Репортаж містить вичерпний обсяг інформації, що ідентифікує її особу, у фактах стосовно неї, викладених в публікації, тому зазначена інформація не є оціночним судженням. Одразу після розміщення Репортажу в мережі Інтернет за електронною адресою відповідача ТОВ «Таврійські новини +», інші Інтернет видання продовжили розповсюдження інформації і вже за добу тисячі відвідувачів мали доступ до нього. Про умисне викривлення фактів стосовно неї свідчить той факт, що інші представники ЗМІ не були запрошеними на збори 10.12.2016 року, в результаті чого інші Інтернет-видання лише передрукували первинні матеріали з посиланням на джерело інформації. Реальні ж події були такими. 09.12.2016 року активний громадянин міста [PERSON] [PERSON] будучи запрошеним на збори 10.12.2016 року в приміщенні агротехнічного коледжу підприємцями [PERSON] та [PERSON], звязався з нею по телефону і попросив підїхати на збори, щоб зясувати істинну мету зборів. Вона запросила в свою чергу ще одного громадського діяча міста [PERSON] [PERSON] посиланням справжніх організаторів було донесення до присутніх переваг і вигод від отримання ними економічної та територіальної незалежності з подальшим формуванням відокремлення зони та її адміністративної автономії. Скориставшись запрошенням, вона взяла слово і нагадала, що громада м. Нова Каховка вже створена і зареєстрована в 2002 році та продемонструвала присутнім Статут Громади, фотокопію якого вручила [PERSON]. Також вона звернула увагу на законодавчі акти, якими слід керуватися при впровадженні реформ, державотворення тощо : [PERSON] України, ЗУ «Про місцеве самоврядування», «Про громадські обєднання», Статут територіальної громади м. Нова Каховка. Вона зачитувала тези, а учасники зборів їх коментували. Від початку зборів був зареєстрований та записував звук на диктофон і вів фотозйомку журналіст [PERSON]. Відповідач умисно не вказав у репортажі, що вона як «організатор», в організації документів на підпис уряду та у самому процесі збирання підписів і відправлення за адресою участі не брала, а покинула зазначений захід. Також автор Репортажу приховав той факт, що просвітницька робота проведена нею була запорукою того, що підписані петиції так і не були направлені Президенту України. Надважливішим фактором ризику, що спричинив Репортаж інформація обовязково потрапляє у поле зору спеціальних служб і інших держав, які слідкують за настроями та тенденціями серед населення і активістів. Тому вона занепокоєна таким ходом подій та усвідомлюючи загрозу непередбачуваних наслідків такої політичної провокації, що несла небезпеку державі та громаді почала вживати заходів. 09.02.2017 року вона направила заяву у формі електронного звернення до Департаменту кіберполіції Національної поліції України. Також 17.02.2017 року на доступних їй ресурсах, соціальних спільнотах "Фейсбук" в групах «патріоти [PERSON] [PERSON]» та «[PERSON] [PERSON] [PERSON]» розмістила публічне звернення до журналіста [PERSON] та його керівників з вимогою надати пояснення громаді та навести лад в інформаційному просторі. Після цього звернення, [PERSON] зателефонував їй і підтвердив, що він автор репортажу та видалив з нього лише її прізвище. Проте, шкода її репутації як громадського діяча була вже завдана. Репортаж містить виключно наклеп та антидержавні натяки, але водночас не містить жодного посилання на її намагання спонукати присутніх до порядку та дотримання законності. Наміром умисних дій відповідачів є досягнення відповідного враження аудиторії та її особисто спричинити тиск, що призводить до ряду подальших моральних, психологічних страждань і перешкод у особистому житті та реалізації її прав і обовязків. Усвідомлення того, що її та її всебічні надбання використали для прикривання своїх особистих інтересів, а її саму виставили співучасником дій, до яких вона не має стосунку, створюючи зону психологічного ризику в соціальному вимірі, наслідки таких публікацій призводять до ускладнення подальшої діяльності її як громадського діяча через підривну та наклепницьку діяльність відповідачів серед населення, занижують показники ефективності її роботи. Наслідки поширення негативної інформації потягли за собою нераціональне використання її життєвого часу, обумовили необхідність залучення значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, дотепер вимагають компенсаторних можливостей для їх подолання. Внаслідок діяльності відповідачів, наклепу та неправдивих фактів відносно неї, в її житті відбулися негативні зміни : щоденні думки та переживання щодо опублікованої інформації, потреба в униканні аналогічних обставин, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні; важкість виконання повсякденних обовязків, переживання психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, бажання уникати контактів, почуття образи, обурення, приниження гідності. На сьогоднішній день недостовірна інформація подана відповідачем хоч і виправлена шляхом видалення прізвища позивача, однак офіційно не спростовувалася, жодних вибачень не приносилося. Як наслідок поширена інформація дискредитувала позивача як громадського діяча, перекрутивши кредо її діяльності у сфері громадського життя міста, створюючи враження читача про її мету-спонукати громаду до зміни конституційного ладу під виглядом виборювання прав людини, «волевиявлення про затвердження правосубєктності людини», і разом з іншими підбурювати громаду до зміни адміністративного складу нашої місцевості, зазіхаючи на цілісність держави. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги. Представник відповідача ТОВ «Таврійські новини +» в судове засідання не зявився, надав заперечення, з яких слідує, що він позову не визнав, бо відразу після виходу репортажу, [PERSON] звернулася до ТОВ «Таврійські новини +» з проханням виключити її прізвище та фотокартку з її зображенням, що і було зроблено. Наданий до позову варіант публікації існував з моменту виходу інформації, але потім був відредагований. Фотокартка, де зображена [PERSON]І, не демонструє причетність її до екстериторіальності, оскільки на фоні її зображення є плакат партії 5.10, а [PERSON] добровільно прийшла до цього плакату, де була сфотографована у громадському місці. Деякі позовні вимоги містять способи захисту, які не передбачені чинним законодавством. Позивач стверджує, що діями відповідачів їй завдано моральну шкоду в сумі 54 000 грн., але зазначена сума є не обґрунтованою та не перебуває в причинно наслідковому звязку із змінами в її житті, також нею не надано доказів завдання їй моральної шкоди. Позивач стверджує, що в репортажі термін «Екстериторіальність» нерозривно поєднується з терміном «вільна економічна зона», проте це є оціночне судження і конкретно такого не вказано в інформації ТОВ «Таврійські вісті +». Метою репортажу не було заподіяння саме [PERSON] моральних страждань. Окрім того, сама [PERSON] не заперечує факту присутності її на зборах в агротехнічному коледжі. Вважають, що викладена в публікації інформація має ознаки оціночних суджень та не може бути визнана недостовірною і спростована. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином, тому у суду є підстави для розгляду справи в заочному порядку та винесення по справі заочного рішення в порядку ст. 224- 233 ЦПК України ( в редакції, що діяла до 15.12.2017 року). Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено наступне. 17.02.2017 року [PERSON] в групі «[PERSON] [PERSON] [PERSON]» в інтернет мережі «Фейсбук» поширила посилання у вигляді публічного звернення до журналіста [PERSON] та його керівників інтернет-газети «Таврийские вести». У вказаному звернення позивачка просила пояснити чиє замовлення виконував журналіст [PERSON] публікацією «В [PERSON] [PERSON] группа жителей объявила о своей экстерриториальности», наділивши її творчу та аполітичну особу якостями протагоніста «Екстериторіальності». Крім того, [PERSON] звернулася до Департаменту кіберполіції Національної поліції України щодо розміщення в мережі Інтернет неправдивої інформації. З висновку ВП ГУНП в Херсонській області від 25.04.2017 року слідує, що [PERSON] звернулася із заявою про розміщення 13.12.2016 року в соц.-мережі Фейсбук на сторінці самоврядного інтернет-видання "Таврійські вісті" статті, в якій розповідалося про збір громадян у Новокаховському агротехнічному коледжі, які намагалися створити громаду із «статусом екстериторіальності», де одним з ініціаторів була [PERSON] [PERSON] як пояснила [PERSON], вона була там тільки присутня та ніякої активної участі у зборах не брала. Крім того, заявниця не давала ніякої згоди на ілюстрацію свого фотозображення у репортажі, та взагалі, вважає, що подібна публікація в ЗМІ це спрямована дія на підрив її авторитету, як активного громадянина, яка намагається згуртувати суспільство. Позивачкою надано суду витяг з інтернет видання «Таврійські вісті», в якому станом на 09.02.2017 року була розміщена публікація під назвою «В [PERSON] [PERSON] группа жителелй объявила о своей экстерриториальности», розміщено зразок документа, що посвідчує особу людини під назвою «Волевиявлення про затвердження правосубєктності людини», поруч із публікацією розміщено два фотознімки, на одному з яких є [PERSON], зазначене фото розміщене під фото з написами «Вільна економіна зона [PERSON] [PERSON]», «Вільний економічний простір 5.10». Публікація датована 13.12.2016 року о 15.25 год. В зазначеній публікації йдеться мова про те, що три новокаховські підприємці [PERSON], [PERSON] і [PERSON] зібрали в агроколеджі близько 20 чоловік, щоб розповісти їм про переваги життя без паспорту, без ідентифікаційного коду, але з документом під назвою «Волевиявлення правосубєктності людини». В публікації йдеться, що організатори заходу розповідають про переваги нового статусу людини та про те, що в Уркаїні понад 100 чоловік скористалися «статусом екстериторіальності» та отримують від нього лише переваги. Позивачка зазначає, що вказана нею публікація була поширена через мережу інтернет і знайшла відображення на інших інтернет виданнях: "Гривна" 13.12.2016 року о 15:38 год., «[PERSON] форум міста» 13.12.2016 року, що свідчить про швидкість її розповсюдження в мережі інтернет та доведення до широкого кола громадян. На підтвердження цього надала витяги зі сторінок зазначених інтернет видань. Позивачкою надано суду докази про те, що вона є громадським діячем міста [PERSON], була організатором та учасником багатьох громадських заходів, що проходили в місті [PERSON] протягом 2014-2017 років, надавши публікації з інтернет видань, що описують зазначені заходи та участь в них [PERSON] Окрім того, позивачка зазначає, що є адміністратором та автором спільнот в соціальній мережі «Фейсбук» : «[PERSON] актив [PERSON] [PERSON]», «[PERSON] [PERSON]», «Архі-Вишиванка [PERSON] [PERSON]», «Архівна Комора», «[PERSON], нові назви вулиць», «Зелений [PERSON] [PERSON]». З інформації з Єдиного реєстру юридичних осіб слідує, що ТОВ «Таврійські вісті +» є юридичною особою, кінцевий бенефеціарний власник [PERSON], керівник [PERSON] Також позивачкою надано посвідчення та акредитаційні картки, що свідчать про те, що вона була фотокореспондентом різних інтернет-видань та є діючим кореспондентом регіональної газети «Час».З довідки «Професійної спілки працівників незалежної преси» від 02.04.2012 року слідує, що [PERSON] брала активну та безпосередню участь в розбудові української державності та протистоянню антидержавних настроїв серед населення, популяризуючи та пропагуючи державні й народні символи, з 2008 року нею впроваджено авторську колекцію взірцевих зразків української та патріотичної символіки, що вплинуло на підйом патріотизму. Відповідно до ст. 23, 277, 297,299, 307 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Фізична особа може бути знята на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку лише за її згодою. Згода особи на знімання її на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку припускається, якщо зйомки проводяться відкрито на вулиці, на зборах, конференціях, мітингах та інших заходах публічного характеру. Відповідно до п. 3, 15 Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві. Разом із тим, особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. У зв'язку з цим суди повинні брати до уваги, що відповідно до статті 275 ЦК ( 435-15 ) захист особистого немайнового права здійснюється у спосіб, встановлений главою 3 цього Кодексу, а також іншими способами відповідно до змісту цього права, способу його поширення та наслідків, що їх спричинило це порушення. До таких спеціальних способів захисту відносяться, наприклад, спростування недостовірної інформації та/або право на відповідь (стаття 277 ЦК), заборона поширення інформації, якою порушуються особисті немайнові права (стаття 278 ЦК) тощо. Якщо позов пред'явлено про спростування інформації, опублікованої в засобах масової інформації, то належними відповідачами є автор і редакція відповідного засобу масової інформації чи інша установа, що виконує її функції, оскільки згідно зі статтею 21 Закону про пресу ( 2782-12 ) редакція або інша установа, яка виконує її функції, здійснює підготовку та випуск у світ друкованого масобу масової інформації. При розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК ( 435-15 ) негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Крім того, при визначенні розміру моральної шкоди судам слід виходити із засад справедливості, добросовісності та розумності. При цьому визначений розмір грошового відшкодування має бути співмірний із заподіяною шкодою і не повинен призводити до припинення діяльності засобів масової інформації чи іншого обмеження свободи їх діяльності. Відповідно до пункту 4 частини другої статті 23 ЦК ( 435-15 ) моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи, тому вимога про відшкодування моральної шкоди може бути заявлена самостійно, якщо, наприклад, редакція засобу масової інформації добровільно опублікувала спростування, яке задовольняє позивача. Ця обставина повинна враховуватися судом при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про інформацію», інформація не може бути використана для закликів до повалення конституційного ладу, порушення територіальної цілісності України, пропаганди війни, насильства, жорстокості, розпалювання міжетнічної, расової, релігійної ворожнечі, вчинення терористичних актів, посягання на права і свободи людини. Згідно із ст. 26 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», журналіст зобов'язаний: 2) подавати для публікації об'єктивну і достовірну інформацію; З матеріалів справи вбачається, що 13.12.2016 року в Інтернет-виданні «Таврійські вісті» ТОВ «Таврійські вісті +» та її журналістом [PERSON], автором матеріалу було розміщено публікацію, що складається із заголовка, тексту статті та фотознімків під назвою «В [PERSON] [PERSON] группа жителей объявила о своей экстерриториальности». В Репортажі мова йшла про збори, одним з організаторів яких є [PERSON] До репортажу додано фотографію з її зображенням. Крім, фотопортрету позивачки, текстовий матеріал репортажу проілюстрований двома фото: фото документа, на якому прочитується напис «Світовий міжнародний екстериторіальний простір», «Суверенний простір людей народу України», та фото документа «Волевиявлення про затвердження правосубєктності людини». За твердженнями організаторів зборів [PERSON] та [PERSON], цей документ-більш важливий за паспорт громадянина України, фото постера «5.10, Свободное Экономическое пространство» та постера «Свободная Экономическая зона [PERSON] [PERSON]», новая модель экономического развития в современном бизнесе», розташоване в тому самому приміщенні коледжу, де проводилися збори. Позивачка зазначає, що не була організатором зазначених зборів, а лише була присутня на них, не поширювала інформацію щодо екстериторіальності, а навпаки закликала до дотримання Законів України та зазначала про вже існуючу територіальну громаду в м. Нова Каховка, що не було зазначене автором репортажу. Дійсність інформації, відображеної в репортажі стосовно участі в ньому [PERSON], яка не підтримувала ідею екстериторіальності, не була доведена відповідачем, які не заперечували її створення та поширення саме автором журналістом [PERSON] та ТОВ «Таврійські вісті+», тому вказана інформація є негативною, а тому є недостовірною, бо порушує право позивачки на її честь і гідність, порушує її ділову репутацію, висвітлює її як особу, яка не визнає існуючих принципів державності, заперечує засади конституційного ладу в Україні, виступає за відокремлення території [PERSON] та існування її за межами держави, тоді як вона займає активну громадську позицію, спрямовану на згуртування суспільства, протистоянню антидержавних настроїв серед населення, зробила значний внесок в розбудову держави України, є законослухняним громадянином України, патріотом міста [PERSON] [PERSON], входить до громадянського [PERSON] [PERSON]. Суд не приймає до уваги заперечення ТОВ "Таврійські вісті +"щодо спростування інформації шляхом видалення прізвища [PERSON] з публікації та розміщення публікацій в новій редакції, оскільки станом на 09.02.2017 року публікація, що є предметом спору знаходилася в інтернет мережі та була вільна для перегляду широким колом осіб. Враховуючи те, що вказаний репортаж був дуже швидко поширений через інші інтернет видання, що підтвердила позивачка, інформація яка міститься в ньому є негативною та недостовірною в частині причетності позивачки до ідеї екстериторіальності в м. Нова Каховка, порушує її честь гідність, ділову репутацію, вказана інформація спотворює роль позивачки в громадському житті міста, нейтралізує її зусилля, що здійснювалися по згуртуванню суспільства та впливає на її імідж громадського діяча, якому громада може довіряти свої погляди і позиції, тому суд вважає, що їй заподіяна моральна шкода, яка підлягає відшкодуванню ТОВ «Таврійські вісті +» в сумі 1700 грн., та [PERSON], який зобовязаний як журналіст, надавати достовірну інформацію, для публікації, в сумі 1000 грн., враховуючи принципи розумності та справедливості. Суд вважає, що позовна вимога про визнання назви Репортажу «В [PERSON] [PERSON] группа жителей объявила о своей экстерриториальности», поширеного інтернет-виданням «Таврийские вести» недостовірною та такою, що не відповідає дійсності в частині позитивної причетності позивача до вказаної події, чим порушує особисті немайнові права позивача, не підлягає задоволенню, оскільки позивачка не заперечує дійсності заходу, що відбувався у м. Нова Каховка, 13.12.2016 року, де обговорювалися питання «екстериторіальності», з вказаної назви репортажу не вбачається причетність [PERSON] до організації заходу, про який йде мова в репортажі, а тому судом не встановлено порушення немайнових прав позивачки. Крім того, позовна вимога про визнання фотоілюстрації із зображенням позивача крупним планом в контексті Репортажу та його назви «В [PERSON] [PERSON] группа жителей объявила о своей экстерриториальности», - такою, що демонструє пріоритетну причетність позивача до екстериторіальності в м. Нова Каховка, що є недостовірним фактом та спричинює позивачеві немайнові збитки через порушення її прав на захист репутації, честі та гідності не підлягає задоволенню, оскільки зйомка проведена в публічному місці, під час проведення зборів, позивачка зображена на фотознімку із групою інших людей, тому її згода на фотографування не вимагається, до того ж фотознімок, на якому зображена [PERSON] ніяким чином не вказує на причетність її до ідеї екстериторіальності в м. Нова Каховка, суд не вбачає порушення немайнових прав позивачки у розміщенні фотознімку із її зображенням. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню лише в частині визнання Репортажу - єдиним концептуальним твором у жанрі репортажу, що складається з чотирьох інформаційних компонентів : фотопортрету позивача, фотопостерів, тексту та титульної назви таким, що є недостовірним в частині позитивної причетності позивачки до підтримки ідеї екстериторіальності в місті [PERSON], оскільки позивачкою доведено, що під час заходу, який висвітлений у репортажу від 13.12.2016 року вона намагалася перешкодити поширенню ідеї відокремлення громади м. Нова Каховка, а ніяким чином не підтримувала ідею екстериторіальності та не була організатором заходу, покинула захід до його закінчення, не приймала участі у зборі підписів до петиції Президенту України, поширенням недостовірної інформації порушено її честь, гідність та ділова репутація, як громадського діяча, яку вона має в суспільстві та серед населення міста [PERSON]. З цих підстав частково підлягає задоволенню позовна вимога про визнання інформації (проілюстрованого тексту) в Репортажі таким, що безпідставно інкримінує позивачеві злочини антидержавного спрямування, приписує причетність до процесу екстериторіальності в місті [PERSON] та такою, що порушила право на недоторканість ділової репутації, честі та гідності і перешкоджає у реалізації основних громадянських і конституційних прав і свобод та спричиняє збитки немайнового характеру в частині визнання інформації, викладеній в репортажі під назвою «В [PERSON] [PERSON] группа жителей обьявила о своей экстерриториальности», поширеному Інтернет виданням «Таврийские Вести» http://tavria.ks.ua 13.10.2016 року стосовно [PERSON], щодо причетності її до процесу екстериторіальності в місті Нова Каховка Херсонської області такою, що порушує її право на повагу до честі, гідності, недоторканність ділової репутації. З огляду на часткове задоволення позовних вимог, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що з відповідачів підлягає стягненню на користь позивачки сплачений нею судовий збір в сумі 1600 грн., в рівних частинах по 800 грн. з кожного, а також на користь держави в сумі 1280 грн., в рівних частинах по 640 грн. з кожного, оскільки позивачка в іншій частині судового збору звільнена від його сплати відповідно до ухвали Новокаховського міського суду Херсонської області від 26.10.2017 року.

Outcome: partial