overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

06.06.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 09 жовтня 2016 року. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що у них з відповідачем життя не склалось, подружні стосунки припинені. Також просить відновити її дошлюбне прізвище «Брояк» та стягнути з відповідача на її користь сплачений нею при зверненні до суду судовий збір в сумі 640 грн. У судове засідання сторони не зявилися. Від позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності. Згідно поданих заяв позивач [PERSON] позов підтримує, відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає (ас. 14,17). За таких обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч.2 ст.197 ЦПК України. Вирішуючи спір суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 жовтня 2016 року (а.с.4). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подружні стосунки припинені, сторони наполягають на розлученні, миритись не бажають. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.51 Конституції України, ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.), ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України. Згідно ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і …в разі його розірвання. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить їх інтересам, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В силу ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] сплачений нею при зверненні до суду судовий збір в сумі 640 грн. (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

06.06.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошового утримання для дружини до досягнення дитиною 3-х річного віку. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 16.09.2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає біля неї в с. Зведенівка Шаргородського району Вінницької області. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання до досягнення дочкою [PERSON], [INFO] трирічного віку, посилаючись на те, що вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а відповідач працює, отримує чималу заробітну плату та зобовязаний за законом надавати матеріальну допомогу на її утримання. В судове засідання сторони не зявилися, але від них поступили заяви про розгляд справи у їх відсутності. Згідно поданих заяв, позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує, відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає. За таких обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч.2 ст.197 ЦПК України. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.09.2014 року (а.с.3). Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] (а.с.4), яка проживає біля матері [PERSON] (а.с.5). Відповідач з сімєю не проживає, регулярної матеріальної допомоги дружині не надає. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.84 СК України, відповідно до якої дружина з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є молодою працездатною особою, інших утриманців не має, працює в СПД [PERSON] на посаді водія, отримує стабільну заробітну плату (а.с.6) і спроможний сплачувати кошти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Розмір аліментів на утримання дружини у звязку з проживанням з нею дитини сімейним законодавством не визначено, тому суд вважає за можливе застосувати ст.80 СК України, за якою розмір аліментів на утримання подружжя за рішенням суду може бути присуджено у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру коштів на утримання дружини суд враховує матеріальне становище платника аліментів і приходить до висновку, що позов слід задовольнити і стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] кошти на її утримання в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 06.06.2017 року і до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, право позивача на матеріальне утримання відповідачем порушено і підлягає судовому захисту, а позов задоволенню. Відповідно до вимог ст.79 ЦПК України, ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 640 грн. В силу ст.367 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

06.06.2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] , посилаючись на те, що відповідач в спірній квартирі не проживає понад десяти років, житловою площею не користується без поважних причин, обов`язки, які витікають з договору найму житлового приміщення відповідач не виконує. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 12.06.2019 року провадження по справі було відкрито. \~ \~ \~ \~У судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, поважних причин неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань, відзиву на позов від відповідача до суду не надходило. С [PERSON] вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Треті особи: [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, не заперечують проти задоволення позовних вимог [PERSON] . Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.10.1989 р по 14.07.2015рік. [PERSON] на підставі рішення №844 від 24.12.1997 року, виконавчим комітетом 27.08.1998 року надано ордер за №1372 серії 032916 на житлове приміщення, а саме на квартиру [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Згідно довідки ЖКП "Бриз" ЖЕК №2 від 24.05.2019 року, в квартирі [ADDRESS] з 02.12.1994 року зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , з 23.09.2008р. зареєстрована [PERSON] , та з 11.06.2010 р зареєстрований [PERSON] . \~ \~ \~ \~Судом було\~встановлено,\~що відповідач\~ [PERSON] \~ у\~квартирі [ADDRESS] \~ не\~проживає на\~протязі дев`ятнадцяти\~років.\~Спірною квартирою\~не користується\~без поважних\~причин,\~ витрати,\~ пов`язані\~з оплатою\~житлово-комунальних\~послуг \~не несе.\~Вказане знайшло\~своє підтвердження\~дослідженими письмовими\~доказами по\~справі,\~зокрема Актом\~про не\~проживання від\~24.05.2019року.\~ \~ \~ \~ \~Статтями 71 та 72\~ЖК УРСР передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення протягом 6 місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. \~ \~ \~ \~Таким чином, у зв`язку з тим, що відповідач не проживає у вищевказаній квартирі більше шести місяців без поважних причин, на підставі ст. ст. 71,72 ЖК України, суд вважає [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: квартира [ADDRESS] , а тому позовні вимоги слід задовольнити. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

06.07.2015р. до Погребищенського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява від [PERSON] до Очеретянської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивовані тим, що 20.08.1999р. померла його баба, [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина у виді Сертифікату на право на земельну частку (пай), у шестимісячний строк він вступив в управління спадковим майном, проте не має можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку. Це змусило позивача звернитися до суду. Позивач у судове засідання не з"явився, але повідомив заявою суд про неможливість з'явитись в судове засідання, просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача у судове засідання не з"явився, просив розгляд даної справи провести за його відсутності, про що до суду надіслав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі. З'ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. В судовому засіданні було встановлено, що 20.08.1999р. померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть І-АМ №077900 від 17.11.1999 р. (а.с. 6), яка була власницею земельної частки (паю), про що свідчить сертифікат серії ВН №0296787, розміром 3,36 умовних кадастрових гектарів землі, яка перебуває у коллективній власності КСП ім. Шевченка, с. Очеретня, Погребищенського району, Вінницької області. (а.с. 9). Після смерті спадкодавця позивач являються спадкоємцем за законом та має намір успадкувати майно померлої. Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: - ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; - ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; - ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 333, 548, 549 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) в передбачений шестимісячний строк позивач успадкував предмети домашнього вжитку, вступив в управління (володіння) спадковим майном. Провів ремонт житлового будинку, господарських будівель, взяв у своє володіння сертифікат на право на земельну частку (пай). Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що після смерті баби позивача відкрилась спадщина у виді Сертифікату на право на земельну частку (пай), яку [PERSON] має намір успадкувати за законом, інших спадкоємців не має, то з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за ним право на Сертифікат на право на земельну частку (пай).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

06.07.2015 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, вказуючи, що 07 травня 2008 року зареєструвала шлюб з відповідачем, та проживала з ним до 10 листопада 2014 року. Від спільного подружнього життя сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, не зійшлися характерами. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 10.11.2014 року. Спільне господарство не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю немає, тому просила шлюб розірвати. У даному судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON] ". Відповідач позов визнав, не заперечував проти задоволення. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд вважає, що між сторонами склались правовідносини, які виникають із сімейного законодавства і пов'язані з розірванням шлюбу, тому необхідно керуватися Сімейним кодексом України. Згідно до ст. 24, ч. 3 ст. 105, ст. 112 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Як видно із копії свідоцтва про укладення шлюбу сторони дійсно знаходяться у шлюбі (а.с. 4). Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Враховуючи характер сімейних відносин сторін, суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 113, 114 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

06.07.2016 [PERSON] звернулася до Семенівського районного суду Полтавської області із зазначеним позовом до [PERSON], просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки\~ [PERSON], 22.11.2012 народження, у розмірі 1/4\~частини із усіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше ніж 30\~% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтовано тим, що сторони є батьками неповнолітньої дитини, яка проживає з позивачем, відповідач матеріальної допомоги в розмірі достатньому для утримання дитини не надає. Позивач не працює. Позивач і дочка перебувають на утриманні батьків позивача. Також заявлено вимогу про покладення на відповідача судових витрат. Позивач у судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності та про повне підтримання позовних вимог, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 30). Відповідач у судове засідання не з'явився, про судове засідання повідомлений належним чином 15.07.2016 за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 14, 16). Поштове відправлення повернуто суду з відміткою "Відмова адресата про вручення" (а.с.\~17). Відповідач про причини неявки у судове засідання 21.07.2016 суд не повідомив, заяв про розгляд справи за відсутності відповідача, клопотання про відкладення розгляду справи, заперечення проти позову тощо до суду не надходили. Ураховуючи зазначене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

06.07.2016 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 26.12.2014 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 03.05.2016 року по кредиту, процентам за користування ним, комісії, а також штрафні санкції в загальній сумі 12344,57 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У зв'язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 26.12.2014 року сторони уклали договір, за яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 1500,00 грн. з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, обслуговування якої здійснюється за тарифами і правилами банку. Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 03.05.2016 року виникла заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту - 6418,33 грн.; по відсоткам за користування кредитом - 975,65 грн.; по пені - 3241,28 грн.; по штрафам - 850,00 грн. Крім того, позивачем за умовами кредитного договору відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 564,03 грн. Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором разом зі штрафними санкціями в загальній сумі - 12344,57 грн., а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

06.07.2016 року представник позивача [PERSON] комітет (орган опіки та піклування) Лиманської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа :Центр соціально-психологічної реабілітації дітей м.Лиман про стягнення аліментів. Представник позивача, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю та просив справу розглянути без його участі. Відповідачка [PERSON], відбуває покарання в Приазовській ВК№107 УДПтСУ в Донецькій області, надала суду заяву в якій позовні вимоги визнала повність не заперечує про розгляд справи без її участі. Третя особа, центр соціально-психологічної реабілітації дітей м.Лиман Донецької області, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явилися про причини своєї неявки. Суд, дослідивши заяву позивача, відповідачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки він визнаний відповідачкою, це визнання нею позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб тому що: Відповідачка [PERSON] по справі є матірью своєї неповнолітньої дитини-Коробка [PERSON] (а.с.6), який має статус дитини, позбавленної батьківського піклування, знаходиться на вихованні в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей м.Лиман Донецької області (а.с.18,21), відповідачка відбуває покарання в Приазовській ВК№107 УДПтСУ в Донецькій області(а.с.8-10,11). Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. З огляду на досліджені в судовому засіданні докази щодо матеріального стану сторін та стану їх здоров*я ( а.с.19) суд вважає, що відповідачка має змогу сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки її заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином є всі підстави для задоволення позову у повному обсязі. Крім того згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 551,20 грн., а також на підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

06.07.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28.08.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №160. Мотивуючи позовну заяву вказала, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Шлюбні відносини припинені з квітня 2018 року. Спільне господарство не ведеться. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе. Позивач в судове засідання не з'явилася. Надала заяву, у якій наполягає на розірванні шлюбу, просить розглянути справу за її відсутності. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище "[PERSON]". В судове засідання відповідач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Згідно з частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сім'я існує формально, сторони не мають наміру зберегти шлюб. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 28.08.2009 року (а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Як вбачається з позову, за час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Шлюбні відносини припинені з квітня 2018 року. Спільне господарство не ведеться. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Положеннями ст. 200 ЦПК України визначено право суду ухвалювати рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

06.07.2020 року АТ КБ "ПриватБанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, пов`язану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

06.07.2020 року АТ "Універсал Банк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, пов`язану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved