Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

01.02.2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] третя особа: Відділ державної виконавчої служби Покровського районного управління юстиції про звільнення від сплати заборгованості по сплаті аліментів та стягнення аліментів, який було уточнено в ході судового розгляду. В позовній заяві вказує, що відповідно до рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 14.01.2016 року він був звільнений від сплати аліментів на користь відповідачки на утримання їхнього спільного сина [PERSON] у розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Причиною звільнення позивача від сплати аліментів стало те, що дитина проживає разом з ним з 2010 року та перебуває на повному утриманні позивача, що також було встановлено рішенням Покровського районного суду. Так, за період часу з лютого по листопад місяць 2015 року відділом ДВС Покровського РУЮ позивачу було нараховано заборгованість по сплаті аліментів на користь відповідачки в сумі 3703,68 грн. Між тим, 22.12.2015 року [PERSON] подала до ВДВС Покровського РУЮ заяву, в якій зазначила, що не мала претензій по сплаті аліментів до позивача станом на 12.02.2015 року, але не за період часу з 01.01.2015 року по 30.03.2015 року. Відповідно до вищевказаного, ВДВС Покровського РУЮ зробило новий розрахунок заборгованості позивача до [PERSON] по сплаті аліментів, сума якого становить 24744,08 грн., у зв'язку з чим позивач просить суд звільнити його від сплати заборгованості по аліментам. Крім того, всі обов'язки щодо утримання та виховання дитини позивач несе самостійно. Відповідачка ухиляється від покладеного на неї обов'язку утримувати дитину. Угоду про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. У зв'язку з чим позивач просить стягувати на його користь на утримання дитини аліменти в розмірі ? частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] вимоги позову підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, направивши до суду заяву в якій зазначила, що на даний час вона знаходиться в зоні бойових дій, у зв'язку з чим позбавлена можливості з'являтися особисто в судові засідання, пояснивши при цьому, що у 2015 році її мобілізували до АТО за згодою сторін, у зв'язку з чим їх спільний син з позивачем проживав у батька. Навесні 2016 року відповідачка приїхала додому та перевела свого сина навчатися до Покровського НВК, після чого він став проживати у її матері [PERSON] по [ADDRESS]. Коли відповідачка повернулася назад до частини, [PERSON] забрав дитину зі школи з документами, після чого син проживає разом з позивачем. [PERSON] за дитиною не піклується, не дозволяє сину носити речі, ті що купувала відповідачка, ніде не працює. Просить суд у задоволенні позовних вимог позивачу відмовити в повному обсязі. Третя особа - відділ державної виконавчої служби Покровського районного управління юстиції в судове засідання не з'явилися, направивши до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Рішення просять винести на розсуд суду. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивача вона знає добре, сім'я порядна. З 2010 року дитина проживає разом з батьком, ходить до школи, про дитину добре піклуються. Свідок [PERSON], яка працює депутатом селищної ради, в судовому засіданні пояснила, що відповідачку вона знає, а позивача ні. Вона проводила акти обстеження у вказаній сім'ї. Мати хлопчина - [PERSON] пішла служити до АТО, а син пішов жити до свого батька [PERSON] До неї неодноразово зверталася відповідачка з проханням провести акти обстеження, у зв'язку з чим нею проводилися бесіди з сусідами, які підтвердили, що дитина з 2015 року проживає разом з батьком. Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). З копії акту обстеження матеріально - побутових умов сім'ї видно, що разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] із 2010 року фактично проживає син [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідно до копії акту обстеження умов проживання від 17.11.2015 року встановлено, що [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] по [ADDRESS]. Всі члени родини з любов'ю та турботою ставляться до дитини, прагнуть щоб він постійно проживав разом з ними (а.с.7). Як вбачається з копії розрахунку заборгованості по аліментах боржника [PERSON] перед [PERSON] по виконавчому листу № 2-1613 від 17.11.2008 року, залишок заборгованості станом на 16.10.2015 року складає 3703,68 грн. (а.с.8). Згідно копії рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 14.01.2016 року позов [PERSON] до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Сектор з питань усиновлення служби у справах дітей Покровської районної державної адміністрації та Відділ державної виконавчої служби Покровського районного управління юстиції про визначення місця проживання дитини та припинення стягнення аліментів було задоволено та припинено стягнення аліментів з [PERSON] на утримання сина - [PERSON], [INFO] на користь матері [PERSON], покладений на нього рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2008 року по цивільній справі № 2-1613/08 та стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 487 гривні 20 копійок (а.с.9-11). Відповідно до копії довідки МСЕК від 09.11.2015 року, [PERSON] має ІІ групу інвалідності з 01.12.2015 року (а.с.12). Як вбачається з копії розрахунку заборгованості по аліментах боржника [PERSON] перед [PERSON] по виконавчому листу № 2-1613 від 17.11.2008 року, заборгованість за період з 10.05.2015 року по 01.12.2016 року складає 24744,08 грн. (а.с.52). Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 19.09.2012 року позов [PERSON] до [PERSON], третя особа відділ Державної виконавчої служби Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області про звільнення від сплати заборгованості по сплаті аліментів задоволено та звільнено [PERSON] від сплати аліментів за період з 25.05.2010 року по 24.06.2010 року та з 01.01.2011 року по 09.05.2012 року на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.74). З копії довідки № 14742 від 31.08.2016 року видно, що [PERSON] в період з 07.11.2015 року бере участь в АТО та перебуває в Станично - Луганському районі Луганської області (а.с.90). Згідно копії акту обстеження матеріально - побутових умов сім'ї [PERSON], з 2008 року по 07.05.2015 року [PERSON] проживав разом з мамою, а з 07.05.2015 року [PERSON] була мобілізована до зони АТО і на цей час за взаємною згодою син проживав з батьком [PERSON] по 29.02.2016 року (а.с.105). Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. У відповідності до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. У відповідності до ст. 197 Сімейного кодексу України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Згідно роз'яснень, що містяться у п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Так, у судовому засіданні встановлено, що рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 17.11.2008 року стягнено щомісячно аліменти з [PERSON] на утримання сина - [PERSON], [INFO] до повноліття на користь [PERSON] в розмірі ? частки всіх видів заробітку, починаючи стягнення з 27.10.2008 року. Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 14.01.2016 року позов [PERSON] до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог: сектор з питань усиновлення служби у справах дітей Покровської районної державної адміністрації та відділ державної виконавчої служби Покровського районного управління юстиції про визначення місця проживання дитини та припинення стягнення аліментів задоволено та припинено стягнення аліментів з [PERSON] на утримання сина - [PERSON], [INFO] на користь матері [PERSON] Відповідно до вказаного рішення, судом було встановлено, що дитина проживає з батьком та знаходиться на його повному утриманні протягом останніх п'яти років, також позивач по справі - батько дитини займається його вихованням. Згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. З огляду на вказані норми закону та правовідносини, враховуючи фактичні обставини справи, та те, що позивач на даний час самостійно утримує неповнолітнього сина, суд вважає за необхідне звільнити [PERSON] від сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина. Так, згідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Стаття 18 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 pоку встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини і предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Відповідно до ст.27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1ст.191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідачка не довела відповідними доказами про наявність безумовних підстав для відмови в задоволенні позову. За таких обставин, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини, в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. На підставі ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення, в частині стягнення аліментів. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути 551,20 грн. судового збору в прибуток держави. Згідно зі ст.ст. 180-182, 183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved