Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

06 квітня 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою суду від 05 лютого 2018 року замінено позивача ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». В зазначеній вище позовній заяві позивач просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 8229,83 доларів США та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3202, 23 грн. Як вбачається зі змісту позовної заяви, в обґрунтування позовних вимог зазначено, що 21 листопада 2007 року ПАТ КБ "Правекс-Банк" та [PERSON] уклали кредитний договір № 3499-027/07Р. За умовами Кредитного договору банк надав Позичальнику кредит в іноземній валюті у сумі 10770 доларів США строком погашення до 21 листопада 2014 року зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитними коштами 12,99 % річних, щомісячними платежами, згідно встановленого графіку сплати кредиту. Окрім того, у забезпечення виконання зобов'язань відповідача за кредитним договором було укладено договір поруки № 3499-027/07Р від 21 листопада 2007 року з [PERSON] Термін дії укладеного договору поруки до 21 листопада 2017 року. У зв'язку з неналежним виконанням позичальником зобов'язань по кредитному договору станом на 17 червня 2015 року утворилась заборгованість в розмірі 8229,83 дол. США , яка складається з заборгованості за кредитом - 7952,17 дол. США та заборгованості за відсотками 277,66 дол. США, що підлягає стягненню солідарно з позичальника та поручителя. 27 серпня 2018 року позивачем надано до суду заяву про стягнення заборгованості у розмірі 8229,83 дол. США в національній валюті за курсом НБУ станом на дату подачі позову 06 квітня 2016 року, яка становить 214798 грн 56 коп. В підтвердження направлення відповідачам заяви про викладення прохальної частини позовної заяви в новій редакції 31 серпня 2018 року позивачем надано до суду список відправлень цінних листів (а.с. 78,80) У судове засідання представник позивача не з'явився, направив до суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника. Також, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі та представник в судове засідання не з'явилися, про дату та час судового засідання повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не надавали. На підстав вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд за згодою позивача, ухвалив рішення про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, надходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 21 листопада 2007 року між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та [PERSON] (далі - Позичальник, Відповідач 1) укладено кредитний договір №3499-027/07Р. Згідно з умовами п. п. 1.1, 1.2 кредитного договору банком надається позичальнику кредит в іноземній валюті для своєчасної оплати вартості автомобіля, у розмірі 10770 доларів США, який останній зобов'язується повернути в строк до 21 листопада 2014 року зі сплатою 12,99 відсотків річних (а.с. 13-17, 1- том справи). У забезпечення виконання зобов'язань відповідача за кредитним договором було укладено договір поруки № 3499-027/07Р від 12 листопада 2007 року з [PERSON]. Згідно з умовами п. 1.1 договору поруки поручителі зобов'язуються нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором за виконання в повному обсязі зобов'язань позичальника за кредитним договором № 3499-027/07Р від 21 листопада 2007 року та можливих змін та доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки (штрафу, пені), вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, передбачених умовами Кредитного договору (а.с. 19-20, 1-том справи). Крім того, 21 листопада 2007 року у забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №3499-027/07Р між [PERSON] та кредитодавцем укладено договір застави транспортного засобу №М3499-027/07Р (а.с. 21-23, 1-том справи). Термін дії укладеного договору поруки до 21 листопада 2017 року. Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором, надавши позичальнику суму кредитних коштів, визначену умовами договору. Разом з тим, користуючись кредитними коштами, [PERSON] порушив строки сплати заборгованості по кредиту. З розрахунку, наданого позивачем, вбачається, що станом на 17 червня 2015 року сума заборгованості за кредитом складає 8229,83 доларів США, яка за курсом НБУ станом на дату подачі позову 06 квітня 2016 року становить 214798 грн, 56 коп, з яких: заборгованість за кредитом - 7952,17 доларів США, що становить 207551 грн 64 коп та заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 277,66 доларів США, що становить 7246 грн 93 коп. 31 травня 2017 між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ПАТ КБ «Правекс-Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором, укладеним з відповідачем, перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (а.с. 38-57, 2-том справи). Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Згідно приписів ст.ст. 1054, 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцеві кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 612 ЦК України, передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За загальними правилами, встановленими ст.ст. 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 612 ЦК України, передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає позовні вимоги позивача цілком обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Що стосується доводів заяви представника відповідача про те, що договір поруки є припиненим, оскільки сплив шестимісячний, встановлений законом для пред'явлення вимоги до поручитеся, то слід зазначити наступне. Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Як вбачається зі змісту договору поруки, термін його дії до 21 листопада 2017 року. Позов банком спрямовано до суду 06 квітня 2016 року. Таким чином порука на момент пред'явлення вимог до поручителя не припинилася. Встановлений же законом шестимісячний строк пред'явлення вимоги до поручителя стосується лише тих випадків, коли строк в договорі поруки не встановлено. З платіжного доручення №1720 від 16 лютого 2016 року, вбачається, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 3202,23 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved