Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

03.06.2019 позивач [PERSON] звернулась до Київського районного суду м.Полтави з позовом до Управління майном комунальної власності міста виконавчого комітету Полтавської міської ради про визнання право на проживання в житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] . Посилалась на те, що 18.09.2013 між нею та [PERSON] укладено шлюб. З 19.11.2013 [PERSON] зареєстрований та заселений в кімнату [ADDRESS] на підставі ордеру. З цього часу він є наймачем вказаної кімнати. З часу укладення шлюбу вони постійно проживають за адресою: [ADDRESS] . [INFO] у них народився син, [PERSON] . Просила, визнати за нею, [PERSON] разом з сином [PERSON] право на проживання в житловому приміщенням - кімнаті [ADDRESS] з 19.11.2013, а сина з моменту народження з [INFO] 04.06.2019 ухвалою Київського районного суду м.Полтави відкрите провадження по справі та визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Заперечення від позивача [PERSON] щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Представник відповідача, Управління майном комунальної власності міста виконавчого комітету Полтавської міської ради, надав до суду заяву в якій при вирішенні питання покладаються на розсуд суду. Третя особа, [PERSON] , надав до суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Будь-яких клопотань сторони суду не подавали. Дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд дійшов до висновків про задоволення позову. Встановлено, що 18 вересня 2013 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] ( а.с.13). 15.11.2013 [PERSON] , [PERSON] ТОВ «Управлінська житлова компанія» виданий ордер на жиле приміщення за адресою: [ADDRESS] ( а.с.15). [INFO] народився син, [PERSON] ( а.с.14). 19.11.2013 [PERSON] зареєстрований та проживає у кімнаті [ADDRESS] , житловою площею 16,2 кв.м., що підтверджується копією паспорта ( а.с.11- 11 зворот) Позивач фактично користується кімнатою разом з [PERSON] з 19.11.2013 року, оплачує за житлово-комунальні послуги. Поняття гуртожитків визначено ст. 127 ЖК України, де передбачено, що для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Відповідно до положень Глави 4 ЖК України єдиною підставою для вселення в гуртожиток є спеціальний ордер, який видається адміністрацією підприємства, установи, організації на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку (ст. 129 ЖК, п. 10 Розділу II Примірного положення про гуртожитки). [PERSON] та її малолітній син [PERSON] проживають разом із [PERSON] в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст.ст. 64, 65 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач і члени його сім`ї. У відповідності до ст. 65 ЖК України особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. У ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. В розумінні вимог статті 29 ЦК України місце проживання малолітньої особи, віком до 14 років є місце проживання її батьків, а неповнолітньої особи віком від 14 років до повноліття, вільно обирається місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом, але в любому випадку з одним із батьків чи піклувальником. Так як позивач вселилась у спірне житло за згодою відповідача, , як член його сім"ї, перебуває з ним у зареєстрованому шлюбі, саме за адресою спірного житла у сторін народився син, батьком якого є відповідач, вони разом постійно проживають однією сім"єю в спірній квартирі , ведуть спільне господарство, позивач разом із малолітньою дитиною є такою, що має право на користування спірним житлом. Враховуючи викладене слід дійти до висновку про задоволдення позовних вимог.

Outcome: approved