Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

13.12.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути на його користь матеріальну шкоду в розмірі 4365 грн. та моральну шкоду в розмірі 10000 грн., а крім того судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 грн. В обґрунтування позову вказав, що позивач [PERSON] , являється власником житлової квартири по [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 21.11.2018 року. Влітку 2019 року позивач поїхав за кордон на заробітки, а вказану квартиру тимчасово дав у користування [PERSON] та її чоловіку [PERSON] . В подальшому, як позивачу стало відомо, 05.08.2019 року відповідач [PERSON] , вчинив сварку з [PERSON] , ображав її нецензурними словами та розбив вікна в квартирі позивача та пошкодив вхідний замок. Дані обставини доводяться відеозаписом подій та двома постановами Виноградівського районного суду від 04/09/2019 року та № 299/2579/19-п та від 04/09/2019 року № 299/2585/19-п. Постановами Виноградівського районного суду встановлено, що «… [PERSON] 05.08.2019 року близько 20 години, перебуваючи у квартирі [ADDRESS] , ображав громадянку [PERSON] нецензурними словами, з хуліганських спонукань пошкодив вікна на квартирі по [ADDRESS] . Відповідно до товарних чеків та квитанцій - ремонт позивачу [PERSON] обійшовся в загальному розмірі 4365,00 гривень. За таких обставин, розмір матеріальної (майнової) шкоди внаслідок даного адміністративного правопорушення становить 4365,00 грн, яку позивач просить відшкодувати за рахунок відповідача [PERSON] Хуліганськими діями відповідача, позивачу [PERSON] , було завдану і моральну шкоду, яку оцінює в 10000 грн., оскільки він зазнав емоційного стресу, душевних хвилювань, витрачав свій час та кошти для усунення пошкодження в належній йому житловій квартирі. У судовому засіданні представник позивача адвокат Нечаєв В.В., позов підтримав повністю та просив суд такий задоволити. Відповідач [PERSON] , у судове засідання не з`явився, хоч про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом надіслання на адресу реєстрації місця проживання судової повістки рекомендованим поштовим відправленням. Поважність причин неявки суду не повідомив, заперечень проти позову (відзив) не подавав. Крім того інформація щодо розгляду справи наявна на офіційній сторінці Виноградівського районного суду в мережі Інтеренет на веб-сайті судової влади. Відтак, у відповідності до порядку, встановленого ст.ст. 280-282 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивач не заперечує щодо такого вирішення справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, відзив протягом строку, встановленого судом відповідно до положень ч. 1 ст. 278 ЦПК України відповідач не подав та клопотань про відкладення справи до суду не надходило. Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує представник позивача. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Із постанов Виноградівського районного суду від 04.09.2019 року за № 299/2579/19-п та від 04.09.2019 року за № 299/2585/19-п. встановлено, що «… [PERSON] 05.08.2019 року близько 20 години, перебуваючи у квартирі [ADDRESS] , ображав громадянку [PERSON] нецензурними словами, з хуліганських спонукань пошкодив вікна на квартирі по [ADDRESS] . Вказані постанови набрали законної сили. У відповідності до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Встановлено, що житлова квартира, на праві власності належить позивачу [PERSON] , що підтверджено Договором купівлі-продажу квартири від 21.11.2018 року (а.с.22). Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до товарних чеків та квитанцій - ремонт позивачу обійшовся в загальному розмірі 4365,00 грн (а.с.11). Отже, вирішуючи питання щодо відшкодування матеріальної шкоди, суд вважає, що вона підлягає задоволенню, згідно заявлених позивачем позовних вимог. Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Право кожної фізичної особи на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів, гарантоване статтями 32, 56, 62 Конституції України. Відповідно доч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Цивільне законодавство України, під моральною шкодою розуміє втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до ч. 1, п. 1, п. 2 ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Згідно роз`яснень, викладених у пунктах 3, 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Під час вирішення позовних вимог в цій частині, суд також вважає можливим застосувати практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 28.05.1985 року у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі», в якому зазначається, що «з огляду на її природу, стверджувана моральна шкода не завжди може бути предметом чіткого доведення. Проте розумно припустити, що особи, які…зіткнулися з проблемами...можуть зазнати страждань і тривоги». Звідси випливає, що фактичною основою для висновку про наявність негативних наслідків у немайновій сфері потерпілої особи у більшості ситуацій може бути як таке розумне припущення про природність їх виникнення за подібних обставин. Крім того, моральну шкоду не можна відшкодувати у повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. У п. 52 рішення ЄСПЛ у справі "Ромашов проти України" від 27.07.2004 року зазначено, що завдана позивачу моральна шкода не може бути виправлена лише шляхом констатації самого факту порушення. У той же час, з метою дотримання справедливого балансу між інтересами позивача [PERSON] та можливостями відповідача [PERSON] , визначений позивачем розмір компенсації на відшкодування моральної шкоди - 10000 грн. не є завищеним та в повній мірі відповідає вимогам пропорційності завданої шкоди та можливістю її відшкодування без суттєвих негативних змін в житті відповідача [PERSON] . Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, повяязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду в розмірі 2500 грн., надано договір про надання правової допомоги від 25.10.2019 року (а.с.26), свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю(а.с.24), ордер (а.с.25),квитанцію до прибуткового касового ордера 91 від 12.12.2019 року (а.с.27), Акт здачі-приймання наданих послуг (а.с.28). Згідно ч.1, ч.2, ч.6 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved