Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання договору підряду № 22/1-06 від 22.06.2012 року на виконання проектно-вишукувальних робіт, укладеного між [PERSON] та ТОВ "Будівельна компанія "ВЕКС-БУД", стягнення з ТОВ "Будівельна компанія "Векс-Буд" 5000 гривень сплачених [PERSON] за договором, пені у розмірі 0,5% від договірної суми за кожен день прострочення терміну передачі проектної документації починаючи з 01.08.2012 року в сумі 18 725 гривень та коштів у сумі 4040 гривень сплачених [PERSON] за правову допомогу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, уклавши з позивачем договір, не виконав своїх зобов'язань, чим порушив права позивача та завдає йому збитків. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися. Представник позивача через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. На підставі ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача та ухвалити заочне рішення у справі, на підставі наявних у ній доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 11 ЦПК Українисуд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимога або заперечень. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 22.06.2012 року уклав з ТОВ "Будівельна компанія "ВЕКС-БУД" договір № 22/1-06 на виконання проектно-вишукувальних робіт (а.с. 6). Згідно із п.1.1. договору відповідач зобов'язався розробити вимірювальні креслення дахів та проект (стадія ПП) надбудови. Відповідно до п.2.1. договору позивач за виготовлену проектну документацію та її погодження має сплатити 5 000 гривень. Передплату, згідно п.2.3. договору, яка складає 1000 гривень позивач перерахував на розрахунковий рахунок відповідача 03.07.2012р. в сумі 1 167 гривень 67 коп., що підтверджується квитанцією № 14196973 від 03.07.2012р. (а.с. 8). Відповідно до п.1.2. договору термін виконання робіт становить 25 календарних днів з дня надходження коштів на розрахунковий рахунок відповідача. Таким чином, відповідач мав виконати свої зобов'язання не пізніше 01.08 2012 року. Відповідач повідомив позивача, що проект вже готовий, після чого останній 22.08.2012р. сплатив залишок платежу, передбаченого п.2.4. договору, а саме 3 833,33 (три тисячі вісімсот тридцять три, 33 коп.) гривень. Даний факт підтверджується листом ПАТ "Всеукраїнський Банк Розвитку" вих. № 9946 від 26.09.2014р. (а.с. 7). Проте в порушення п.3.1. Договору, відповідач не передав позивачу закінчену проектну документацію в чотирьох примірниках з прикладенням акту здачі-приймання проектної документації. Пунктом 6.1 договору передбачено, що договір вступає в силу з моменту підписання сторонами і діє до повного виконання ними своїх зобов'язань, як вбачається з матеріалів справи, відповідач досі не передав позивачеві проектну документацію, тобто відповідач досі не здійснив повного виконання своїх зобов'язань, що свідчить про дію договору і на даний час. За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлене договором або законом. Відповідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 2 ст. 852 ЦК України встановлено, що за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Відповідно до ч. 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У ст. 530 ЦК Українипередбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно із ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У ст. 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладені договору. Якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору (ч. 5 ст. 653 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 872 ЦК України, якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду, замовник має право вимагати за своїм вибором, крім іншого, розірвання договору та відшкодування збитків. Статтею 6 Закону України "Про захист прав споживачів"визначено обов'язок продавця (виробника, виконавця) передати споживачеві продукцію належної якості. Відповідно до ст.611 ЦК Україниу разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Пунктом 4.3. договору передбачено, що в разі прострочення терміну передачі замовником проектної документації з вини виконавця він сплачує замовнику пеню в розмірі 0,5% від договірної суми за кожен день прострочення терміну передачі проектної документації. Суд вважає, що відповідачем були допущені істотні відступи від умов договору в частині строків його виконання, у зв'язку з чим, задовольняє позов в цій частині, розриває договір та стягує з відповідача на користь позивача 5000 гривень сплачених [PERSON] за договором та пеню у розмірі 18 725 гривень, яка складає 25 гривень за один календарний день (0,5% від 5000 грн.) за 749 календарних днів прострочення. При цьому, суд виходить з того, що прострочення відповідача відповідно до умов договору починається з 16.09.2012 (22.08.2012 (день перерахування коштів на рахунок відповідача) + 25 днів), позивач нараховує пеню за 749 календарних днів, що не виходить за період прострочення виконання відповідачем договірних зобов'язань. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право на правову допомогу, яка надається адвокатами або іншими фахівцями у галузі права в порядку, встановленому законом. Згідно з ч. 1 ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до судових витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належить витрати на правову допомогу. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат за правову допомогу в розмірі 4040 грн., то в цій частині суд відмовляє в задоволенні позову, виходячи з наступного. Як встановлено ст.1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах"розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Всупереч вимогам вказаного Закону, позивачем не було надано детального розрахунку наданих юридичних послуг із зазначенням часу, виду та вартості послуг, що надавалися відповідачу, доказів, що ці послуги безпосередньо пов'язані із справою, яка розглядається судом за позовом [PERSON], враховуючи також і те, що відповідно до умов договору про надання правової допомоги від 10.12.2013 остання надавалась [PERSON] також з питань повернення коштів згідно розписки від 04.07.2012, що не відносить до даного спору. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 237 грн. 25 коп. пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. Приймаючи до уваги вищенаведене та

Outcome: partial