Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

05 грудня 2016 року позивач КС «КС Еталон» звернулась з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що 04.04.2016 року між КС «КС Еталон» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1507-I, згідно якого остання отримала кредит в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. під 60 % річних, строком на тридцять шість місяців, тобто до 04 квітня 2019 р. Сторони уклали графік проплати, який є невід'ємною частиною договору № 1507-I, згідно п. п. 3.2. даного договору, де проплата встановлювалась щомісячно у встановлені дні, які запропонувала [PERSON] В забезпечення кредитного договору № 1507-I було укладено договір поруки № 1507-1 від 04.04.16 р. з [PERSON] Згідно п. 3.1 даного договору, в разі невиконання боржником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором на рівні з боржником на суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної вимоги, у відповідності до ст. 554 ЦК України. Вказує, що боржник, з часу заключення договору жодного разу не проплатив по кредитному зобов'язанню, чим порушив п. п. 2.1., 3.2., 5.1 Кредитного договору № 1507-I. А тому, утворилася заборгованість, що станом на 02.12.16 року становить 52 128 грн. 77 коп., у зв'язку із чим КС «КС Еталон» намагалася вирішити проблему шляхом листування, проте відповідачі продовжували порушувати кредитне зобов'язання та не здійснювали проплати по кредитному зобов'язанню. В результаті чого кредитна спілка "КС Еталон" у відповідності до п. 9.2, 9.3 Кредитного договору № 1507-1 застосувала штрафні санкції у вигляді додаткових 60 % річних за неналежне виконання грошового зобов'язання (ч. 2 ст. 625 ЦК України), на суму залишку кредиту, а саме: з 27.05.2016 року по 04.04.2019 року. Оскільки настала обставина прострочення з повернення частин кредиту за п. 3.2 кредитного договору, то у відповідності до ч. 1 ст. 212 ЦК України, як попередньо обумовлену зміну умов виконання зобов'язання, кредитодавцем нараховано проценти, виходячи із фактичної кількості днів користування простроченими кредитними коштами - 60 % річних (фіксована ставка процентів за кредитом), а також, застосовано відповідальність згідно ч. 2 ст. 625 ЦПК України у розмірі 60 % річних, що разом становить 35 128 грн. 77 коп. Окрім того, у відповідності до п. 9.3. Кредитного договору № 1507-1 за прострочення по сплаті боргу та недотримання графіка проплати позичальнику було застосовано штраф у розмірі 10 % від суми залишку кредиту за кожен випадок прострочення, штраф становить 7 000 грн. 00 коп. від суми отриманого кредиту за кожен випадок прострочення. Таким чином, станом на 02.12.2016 року загальна сума заборгованості відповідачів виходячи з п. 9.2, 9.3 кредитного договору, складає 52 128 грн. 77 коп. У зв'язку з чим, позивач просить стягнути з відповідачів солідарно вказану заборгованість та 1 378 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги викладенні в позовній заяві підтримав повністю, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином відповідно до вимог ст. 74,76 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомили. Тому відповідно до ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України суд за згодою представника позивача ухвалив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 квітня 2016 року між КС «КС Еталон» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1507-I, згідно якого остання отримала кредит в розмірі 10 000,00 (десять тисяч) грн. 00 коп. під 60 % річних, строком на тридцять шість місяців, тобто до 04.04.2019 року. А у разі виникнення заборгованості станом на 04.04.2019 року, як наслідок порушення графіка повернення кредиту та сплати процентів, відображеного в додатку № 1 до договору - строк дії даного договору продовжується (пролонгується) на 3 роки, тобто до 04.04.2022 року. (п. 2.1, 2.2 кредитного договору). КС «КС Еталон» виконала свої зобов'язання по договору та видала відповідачу [PERSON] грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 04 квітня 2016 року, копією чека від 04.04.2016 року та заявою анкетою на отримання кредиту, на умовах строковості, зворотності, платності та забезпеченості у відповідності до умов кредитного договору. У зв'язку з чим відповідач [PERSON] зобов'язана була погашати кредит та проценти за користування кредитом згідно графіка проплати, який є невід'ємною частиною договору № 1507-1, згідно п.п. 3.2. даного договору, де проплата встановлювалась щомісячно у встановлені дні, які запропонувала [PERSON], проте відповідач сплату по кредиту не проводила, що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до п.п. 3.2, 3.3 кредитного договору, платежі по кредиту сплачуються позичальником в терміни, що встановлені графіком погашення, через касу кредитодавця готівкою, або шляхом перерахунку на поточний рахунок. У випадку існування заборгованості на момент закінчення дії договору, нарахування відсотків на залишки суми кредиту здійснюється до моменту повного розрахунку позичальника з кредитодавцем. Позичальник зобов'язаний використовувати кредит за цільовим призначенням і забезпечити повернення одержаного кредиту та оплату нарахованих відсотків згідно графіку (п. 5.1 кредитного договору). В забезпечення кредитного договору № 1507-I було укладено договір поруки № 1507-1 від 04.04.16 р. з [PERSON] Згідно п. 2.1. даного договору, в разі невиконання боржником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором на рівні з боржником за повернення суми кредиту, нарахованих процентів за користування кредитом та штрафних санкцій, передбачених договором № 1507-I від 04.04.2016 року в повному обсязі. Боржник з часу заключення договору проплату по кредитному зобов'язанню не здійснювала, в результаті чого утворилася заборгованість, чим було порушено п. п. 2.1., 3.2., 3.3 Кредитного договору № 1507-I. КС «КС Еталон» 22.09.2016 року направляла лист попередження відповідачам [PERSON] та [PERSON], проте відповідачі продовжували порушувати умови кредитного договору № 1507-I від 04.04.2016 року. Оскільки, обставина прострочення з повернення кредиту за п. 3.2. Кредитного договору - настала, то КС «КС Еталон» нараховано проценти виходячи із фактичної кількості днів користування простроченими кредитними коштами - 60% річних (фіксована ставка процентів за кредитом), а також, застосовано відповідальність у розмір 60% річних (річні проценти за порушення грошового зобов'язання) за п. 9.2 Кредитного договору, що становить 35 128,77 грн. У відповідності до п. 9.3 Кредитного договору № 1507-I від 04.04.2016 року за прострочення по сплаті боргу та недотримання графіка проплати позичальнику було застосовано штраф у розмірі 10 % від суми залишку кредиту за кожен випадок прострочення, штраф становить 7 000 грн. 00 коп. від суми отриманого кредиту за кожен випадок прострочення. Таким чином, за відповідачами станом на 02.12.2016 року загальна сума заборгованості відповідачів становить 52 128 грн. 77 коп., з яких: 7 000 грн. - штраф, 35 128 грн. 77 коп. - фіксована ставка процентів за кредитом та річні проценти за порушення грошового зобов'язання, 10 000 грн. - залишок по тілу кредиту, що вбачається із розрахунку заборгованості. Відповідно до статті 1 Закону України «Про кредитні спілки» - кредитна спілка це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим законом. У відповідності до ст.1 п. 3; статті 5 ч. 3; ст. 34 ч. 1 п.п. 3; ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансовим кредитом є кошти, які надаються у позику юридичній чи фізичній особі під процент. Надавати фінансові кредити за рахунок залучених коштів має право на підставі відповідної ліцензії лише кредитна установа. Уповноважений орган у межах своєї компетенції видає ліцензії для здійснення фінансовими установами надання фінансових кредитів за рахунок залучених коштів , діяльності з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб. Згідно вимог статті 2 частини 2 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» діяльність з надання фінансових послуг підлягає ліцензуванню. Позивач має таку ліцензію на надання фінансових послуг за рахунок залучених коштів. Згідно зі ст. ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно із статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок за договором та погасити заборгованість перед кредитором. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, при цьому розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором. Відповідно до ч.1ст.546 та ст.549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання (п.3ч.1ст.611 ЦК України). Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобов'язання. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право нараховувати відсотки за користування кредитними коштами до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Частиною 1 статті 553 цього ж Кодексу передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Частинами 1,2 ст. 554 цього Кодексу встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 11 березня 2015 року у справі №6-35 цс/15 статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. У зв'язку з наведеним, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог Кредитної спілки «КС Еталон» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Судові витрати становлять: 1 378 грн. 00 коп. - судовий збір, і розподіляються між сторонами відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, тобто стягуються порівну з відповідачів (по 689 грн. з кожного) на користь КС «КС Еталон».

Outcome: approved