Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

10 липня 2018 року позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину у твердій грошові сумі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17 січня 2015 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Локачинського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 2. Від шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. З вересня 2017 року вона разом з сином проживають у смт. Локачі. Відповідач фактично проживає у [ADDRESS]. Позивач не працевлаштована. Її дохід складається із соціальної допомоги на малолітнього сина, який не дозволяє самостійно утримувати дитину. Утримувати сина допомагають її батьки, які ведуть домашнє господарство. Відповідач відмовляється добровільно сплачувати аліменти на утримання сина. Кошти постійно необхідні для належного матеріального утримання сина, зокрема, на придбання одягу, взуття, продуктів харчування, засобів гігієни, а також навчального приладдя. Відповідач є працездатним, останній аліментів нікому не сплачує, стягнення за виконавчими листами з нього не проводиться, інших неповнолітніх дітей та непрацезданих батьків на його уриманні немає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], в тверді грошовій сумі в розмірі 8000 грн. щомісячно, починаючи стягувати з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. Крім того, просить допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. 12 вересня 2018 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, зазначивши, що посилання позивача на те, що у нього великий дохід є надуманим та безпідставним. На даний час він ніде не працює та не має можливості їздити на заробітки. Крім того, зазначає, що позивач є здоровою, працездатною особою, інших осіб, крім їх спільного сина, на її утриманні немає, остання має власне житло і також має можливість утримувати дитину. Крім того, зазначив, що їх син здоровий і додаткових витрат не потребує. Відповідач просить позов задовольнити частково та стягувати з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач 20 вересня 2018 року через канцелярію суду подала заяву про уточнення позовних вимог в частині стягнення аліментів. Відповідно до якої просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн., щомісячно, починаючи стягувати з дня пред'явлення позову до суду до досягнення сином повноліття. Просить розгляд справи проводити без її участі. Уточнені позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. 20 вересня 2018 року відповідач також через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Уточнені позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 800 грн. визнає повністю. Не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, судом встановлено наступне. 17 січня 2015 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Локачинського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 2, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 17 січня 2015 року (а.с.7). Від шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24 травня 2016 року та з якого вбачається, що відповідач є його батьком (а.с.7 на звороті). Із довідки Локачинської селищної ради Локачинського району № 310 від 25 червня 2018 року вбачається, що неповнолітній син проживає разом з матір'ю [PERSON] (а.с.8). Судом встановлено, що відповідач не приймає належної участі в утриманні свого неповнолітнього сина. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частинами 1 та 2 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум з 1 липня 2018 року на дітей віком до 6 років - 1559 грн. Виходячи із норм СК України, обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладається рівною мірою на матір і батька. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При визначенні розміру аліментів судом враховано, що син проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Позивач доглядає та виховує його самостійно, а також виконує інші обов'язки, необхідні для належного його утримання. Позивач не працевлаштована. Її дохід не дозволяє самостійно утримувати дитину. Разом з тим, відповідач згідний сплачувати аліменти у розмірі, зазначеному позивачем у заяві про уточнення позовних вимог. Вказане стверджується його письмовою заявою від 20 вересня 2018 року, відповідно до якої останній позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти задоволення позову. Згідно зі ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, іхніх преставників. Враховуючи зазначене, а також положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 СК України, відповідно до яких під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення повністю. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн. Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved