Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

11.02.2015 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], який згодом уточнила, та просить суд розірвати шлюб зареєстрований між сторонами, стягнути з відповідача витрати, пов'язані із правовою допомогою. Свої вимоги мотивує тим, що у шлюбі вони з відповідачем перебувають з 04.05.1987 року, від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей, [PERSON] 1989 року народження та [PERSON] 1992 року народження. Стверджує, що сімейне життя з відповідачем не склалося, так як у них різні характери та погляди на життя, немає взаємопорозуміння, внаслідок чого часто виникали сварки та непорозуміння, вважає що примирення та подальше перебування у шлюбі є неможливим. Позивач та її представник в судове засідання з'явилися, позивач вказала, що під час наданого судом терміну для примирення сторони не примирилися, позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити, прізвище після розірвання шлюбу залишити "[PERSON]". Відповідач в судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Суд прийшов до переконання, що позовні вимоги заявлені позивачем підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 04.05.1987 року, який був зареєстрований у Любшанській сільській раді Жидачівського району Львівської області актовий запис № 4, що підтверджено Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 04.05.1987 року. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. У відповідності із положеннями ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги пояснення сторін, те що судом сторонам було надано термін на примирення строком два місяці, однак примирення між сторонами не відбулося, суд вважає що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу, а відповідача визнавати позовні вимоги, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Окрім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, таким чином прохання позивачки про те, щоб залишити за нею право надалі іменуватися прізвищем, яке вона змінила у зв'язку з реєстрацією - «[PERSON]», є законним та обґрунтованим. Як вбачається із довідки до акту огляду медико-соціальної-експертної комісії, позивач являється інвалідом 2-ої групи загального захворювання, тому вона відповідно до п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору. Згідно квитанцій №41 від 05.03.2015 року, №1024 від 11.02.2015 року, №129 від 21.04.2015 року, долучених позивачем до матеріалів справи, остання понесла витрати пов'язані з оплатою правової допомоги в сумі 500 грн. Згідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Відповідно до ч.1,3 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved