Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до КП «Житловик-2» про визнання членом сім'ї наймача [PERSON] та зобов'язання відповідача укласти з ним договір найму жилого приміщення - квартири [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і суду пояснив, що 21 лютого 2008 року зі згоди наймача [PERSON] - його сестри, він як член її сім'ї вселився до квартири [ADDRESS], зареєструвався в неї, де проживає і до теперішнього часу. У вересні 2008 року [PERSON] разом із сім'єю виїхала на постійне місце проживання, до будинку [ADDRESS]. І з того часу в квартирі проживає лише він один. До вересня він, [PERSON] її чоловік та діти проживали разом в квартирі, мали спільний бюджет та витрати. Рішенням Гірницького районного суду м. Макіївки від 25 жовтня 2013 року, яке набрало законної сили, в задоволенні позву [PERSON] про вселення до спірної квартири та визнання права користування квартирою було відмовлено. На теперішній час він як член сім'ї наймача квартири має намір укласти договір найму жилого приміщення. Балансоутримувачем будинку [ADDRESS], є КП «Житловик-2», який відмовляє йому в укладенні договору найму з тієї причини, що відсутній оригінал договору найму між попереднім балансотуримувачем будинку - ТОВ «Інвестстрой 2011» та [PERSON] Згідно до листа ТОВ «Інвестстрой 2011» оригінал та копії такого договору не збереглись. [PERSON] передала йому копію договору найму квартири, який вона укладала ще 10 березня 2008 року з КП «ЖЕК -14», але відповідач все одно відмовляє йому в укладанні договору найму квартири. Просив визнати його членом сім'ї наймача квартири [ADDRESS], [PERSON], зобов'язати КП «Житловик-2» укласти з ним договір найму зазначеної квартири. Представник КП «Житловик-2» у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки позивачем не був представлений оригінал раніше укладеного договору найму жилого приміщення, а в наданої копії договору найму, укладеного між КП «ЖЕК-14» та [PERSON] печатка наймодавця не чітко видна та копія не завірена. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, була повідомлена про розгляд справи. Суд, заслухавши позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно вимогам ст. 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач і члени його сім'ї. Відповідно до ст. 65 ЖК України, наймач вправі в установленому законом порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було угоди про порядок користування жилим приміщенням. Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року № 2( зі змінами, внесеними постановами від 10 березня 1989 року № 2, від 25.12.1992 року № 13 та від 25.05.1998 року № 15), вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи прописані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови від1 листопада 1996 р. N 9 ( v0009700-96 ) "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Однак відсутність письмової згоди членів сім'ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду. Судом установлено, що у квартирі [ADDRESS] з 21 лютого 2008 року зареєстрований [PERSON], наймач квартири [PERSON] та інші члени її сім'ї у вересні 2008 року вибули з квартири. ( а. с. 9-11). Із договору найму квартири [ADDRESS] вбачається, що 10 березня 2008 року між КП «ЖЕК -14» та [PERSON] укладено договір найму вказаного жилого приміщення, [PERSON] вказаний в договорі членом сім'ї наймача. (а. с. 15) Рішенням Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області від 25 жовтня 2013 року, яке набрало законної сили 05.11.2013 року, в задоволенні позову [PERSON] про вселення до квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], визнання права користування квартирою відмовлено. (а. с. 7-8) Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] та визнання його членом сім'ї [PERSON], як наймача квартири [ADDRESS], оскільки за обставинами справи безспірно встановлено, що наймач квартири дала згоду на реєстрацію позивача, не заперечувала проти його вселення та проживання в даному жилому приміщенні, де [PERSON] став постійно проживати, вів з наймачем спільне господарство, мав загальні витрати, що свідчить про сформовані стійкі сімейні відносини між вказаними особами. Крім того, згідно ч. 1 статті 106 ЖК України, повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача. Відповідно до ч. 2 ст. 107 ЖК України, у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Отже, суд вважає, що оскільки наймач жилого приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] [PERSON] вибула до іншого постійного місця проживання, у члена його сім'ї [PERSON] є право вимагати визнання його наймачем, тому суд вважає необхідним зобов'язати КП „Житловик-2" укласти договір найму даної квартири із позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved