Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] та просила суд стягнути на її користь аліменти в розмірі 1500 грн. з кожної , щомісячно, до зміни матеріального стану сторін. В обґрунтування заявлених позовних вимог , Позивач у позові зазначила , що в теперішній час вона є пенсіонером , не працює, за станом здоров'я потребує лікування , застосування ліків та лікарських препаратів. Пенсію отримує невелику , на яку їй потрібно придбати харчування , одяг, сплачувати комунальні послуги . Окрім цього , позивач у позові зазначає , що у неї є ще одна донька [PERSON] , [INFO] , яка добровільно надає матеріальну допомогу . У зв'язку з чим , зважаючи на те, що відповідачі є рідними дітьми позивача, вони є фізично здоровими , працездатними , мають можливість , на думку позивача, надавати їй матеріальну допомогу , просила суд позов задовольнити у повному обсязі. Присутня у судовому засіданні представник позивача - [PERSON] , підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі, просила суд задовольнити з підстав викладених у заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні присутня не була , однак 01 листопада 2016 року подала через канцелярію суду заяву , в якій зазначила, що позов не визнає , оскільки вона не має матеріально можливості сплачувати аліменти матері , зважаючи на те , що вона ні де не працює, перебуває на забезпечені чоловіка , окрім цього відповідач зазначила , що її син [PERSON] перебуває на дисциплінарному обліку в лікарні і потребує лікування. Присутня у судовому засіданні відповідач [PERSON] також заперечувала проти задоволення заявлених позовних вимог та зазначила , що на її думку позивач по справі має більший сукупний дохід ніж вона , оскільки вона отримує пенсію за віком , [PERSON] було продану земельну ділянку на якій побудовано двохповерхову дачу в АР Крим в п.г.т. Черноморське за 13 000, 00 доларів США , окрім цього стосовно придбання продуктів харчування та одягу то це на думку відповідача , не відповідає дійсності , оскільки нею витрачаються всі кошти на свого співмешканця , вони проживають в приватному секторі тому майже всі продукти харчування вирощують на своїх придомових ділянках , вирощують домашніх тварин . Щодо сплати комунальних послуг , то за місцем проживання та реєстрації позивача [PERSON] , мешкає відповідач [PERSON] , її діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] на 2015 - 2016 рік оформлена субсидія в 100% розмірі на родину в сумі- 2615, 00 грн. , а тому які [PERSON] сплачуються комунальні послуги відповідачу не зрозуміло та доказів до позову про спалу комунальних послуг не надано. Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження [PERSON] , виданим Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області , актовий запис № 1647 від 13 листопада 1977 року (а.с.8). [PERSON] є матір'ю [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження [PERSON] , виданим Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області , актовий запис № 2904 від 05 листопада 1970 року (а.с.9). З пенсійного посвідчення № [NUMBER] виданого на ім'я [PERSON] вбачається , що вона є пенсіонером (а.с.5). [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу та отримує пенсію за віком при неповному пільговому стажі за списком №2 зі зниженням пенсійного віку та її щомісячний дохід станом на березень 2016 року становить 1202 гривень 58 копійок, що підтверджується довідкою від 17 березня 2016 року, що додана до матеріалів справи (а.с.6). З медичних документів вбачається, що у 2016 році [PERSON] звертався до 2-ї міської лікарні з проблемами остеомиліт 1 пальця лівої стопи, лімфангит ( а.с.10) Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], кожен окремо, будучи під присягою, судові повідомили, що відповідачі у справі завжди допомагали своїй матері, підтримували її. Також зазначили, що позивач у справі проживає разом із співмешканцем, якого утримує. Крім того зазначали, що позивач отримала додаткові доходи у зв"язку з продажем нерухомості. Покази свідків стороною позивача не спростовані, є логічними та послідовними, тому не викликають у суду сумніву щодо їх достовірності. Також судом встановлено, та не сомпорено стороною позивача, що відповідачі у справі не працюють, та не мають офіційного доходу, та виховують дітей - онуків пзивача. Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобовязані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обовязку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов"язкових підстав: непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. Відповідно до ч. 3 ст. 75 СК України, непрацездатним вважається той, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом 1, 2 чи 3 групи. Непрацездатними є особи, визнані установленим законом порядком інвалідами, що встановлюється медико-соціальними експертними комісіями МСЕК. Критерієм призначення аліментів є те, що отримувані батьками пенсія, інший дохід не забезпечують їхніх потреб на харчування, лікування, на придбання одягу, ліків. Непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом першої, другої чи третьої групи. Потреба в матеріальній допомозі має визначатися залежно від наявності чи відсутності прожиткового мінімуму. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність на момент розгляду справи по суті становить 1 130 грн. В наданій до матеріалів справи довідці управління Пенсійного фонду України Дзержинського району м. Кривого Рогу від 17.03.2016 року № 1204 зазначено, що розмір пенсії позивача за віком станом на березень 2016 року становить 1202,58 грн., уточненої довідки в судовому засіданні станом на день розгляду справи [PERSON] не надано. Слід зазначити, що розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» становив 949 грн., тобто, позивач отримувала пенсію в більшому розмірі. Відповідно до вимог п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв'язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред'явлено позов про стягнення аліментів, зобов'язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов'язків щодо них (ст.204 СК). Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов'язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв'язків (усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов'язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. В матеріалах справи відсутні докази про те, що позивач потребує матеріальної допомоги в розумінні ч. 1 ст. 202 СК України, такі докази не надані позивачем в ході розгляду справи. Крім того, в ході судового розгляду встановлено, та не спростовано представником позивача, що відповідачі у справі не ухиляються та не ухилялись від обов"язку утримувати свою матір - позивача у справі. Отже, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, так як позивач спроможна утримувати себе самостійно. На підставі ст. 88 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від судового збору, судові витрати відносяться на рахунок держави.

Outcome: dismissed