Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

13 травня 2016 року до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що з відповідачкою по справі він перебуває у шлюбі, який зареєстровано 06 листопада 1987 року у Ворошиловському райЗАГСі м. Донецьк, актовий запис №784. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачкою виявилося невдалим, фактичні шлюбні відносини припинені з червня 2014 року. Мешкають окремо, спільне господарство не ведеться. З вини відповідачки сумісне життя і збереження сім'ї стало неможливим, та як вона постійно проявляла неповагу до позивача, вчиняла сварки. Примирення не можливе. На підставі викладеного, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачкою. Відповідно до ч.9 статті 110 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцем знаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Останнім відомим позивачеві місцем реєстрації відповідачки [PERSON] є: [ADDRESS]. Згідно із ст. 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року була визначена зміна територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним судам, зокрема, для справ, підсудних Кіровському районному суду м.Донецька, визначена підсудність Красноармійському міськрайонному суду Донецької області. За таких обставин вказана цивільна справа підлягає розгляду Красноармійським міськрайонним судом Донецької області. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву відповідно до якої позовні вимоги визнала, зазначила на тому, що примирення з позивачем не можливо, просила задовольнити позов. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у юридичному шлюбі, який зареєстровано Ворошиловським рай ЗАГСом м. Донецька 06 листопада 1987 року, актовий запис №784 (а.с.3). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.3). Фактичні сімейні стосунки припинені з причини різних поглядів на життя, відсутності взаєморозуміння. Збереження сім'ї неможливе. Спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Стаття 110 СК України передбачає право позивача на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки встановлені законом. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 551,20 гривень. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Але відповідно до поданої заяви позивач не наполягав на поверненні судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved