Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

10.12.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення витрат на утримання спільної часткової власності. Свої вимоги мотивує тим, що йому на праві спільної часткової власності належить 2/3 частки, а його дружині [PERSON] 1/3 частка квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 31 січня 2013 року він розірвав шлюб з [PERSON], яка фактично в квартирі не проживає з серпня 2012 р. Він самостійно сплачуєза житлово-комунальні та інші послуги: оплату за послуги по утриманню житлового будинку та прибудинкової території та опалення, оскільки [PERSON]В від оплати по утриманню належної їй частки квартири відмовляється. За період з 01.01.2013 року по 31.10.2015 року він сплативза послуги по утриманню житлового будинку та прибудинкової території 4057 грн. 34 коп. та за опалення 1852 грн. 42 коп., а всього 5909 грн. 76 коп. Частка [PERSON] у його витратах на утримання спільного майна складає 1969 грн. 92 коп. (5909 грн.76 коп. : 3), які він просить з неї стягнути, а також судові витрати. [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Витрати на водопостачання та стоки він не просить йому компенсувати, оскільки цими послугами користувався лише він. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Справу розглянуто в порядку заочного розгляду за відсутності відповідача, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28 жовтня 2000 року та договору дарування 1/3 частки квартири від 12.05.2009 року, позивачу [PERSON] та відповідачу [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS]: [PERSON] належить 2/3 частки, а [PERSON] 1/3 частка (а.с.3, 4). Вказане підтверджується також реєстром прав власності на нерухоме майно від 28.12.2015 року (а.с. 27-28). 31.01.2013 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 31.01.2013 року (а.с. 9). За період з 01.01.2013 року по 31.10.2015 року саме позивачем [PERSON] сплачено за житлово-комунальні та інші послуги: за утримання будинку та прибудинкової території - 4057 грн. 34 коп. та за опалення - 1852 грн. 42 коп., а всього - 5909 грн. 76 коп., що підтверджується довідкою №156 від 12.11.2015 року (а.с. 10) та розрахунком суми боргу (а.с.11). Відповідно до\~ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Як встановлено ч. 1\~ст. 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"\~, утримання приватизованих квартир (будинків), житлових приміщень\~\~у\~\~гуртожитках здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них. Згідно п. 10 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, мешканці квартири, в якій проживає\~\~два\~\~і\~\~більше співвласники, наймачі (орендарі)\~\~\~\~розподіляють за узгодженням загальні витрати\~\~на\~\~оплату житлово-комунальних та інших послуг.\~\~ У разі коли між мешканцями квартири відсутня згода щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата розподіляється за послуги з централізованого опалення, утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалювальної та загальної площі приміщення, яким користується співвласник, наймач (орендар). Відповідно до\~ст. 322 Цивільного кодексу України\~власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 360 ЦК України передбачає, що\~співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язані брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Із зазначеної норми закону випливає, що якщо один із співвласників відмовиться брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно й вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутися до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети. Оскільки відповідач [PERSON] повинна нести витрати пропорційно розміру своє частки у майні, що складає 1/3 частину, тому її частка у витратах на утримання спільної квартири має складати 1969 грн. 92 коп.(5909 грн. 76 коп. : 3), які підлягають стягненню з на користь позивача [PERSON] Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню 551,20 грн. судового збору.

Outcome: approved