Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про визнання недійсним пункту 1.5. договору кредиту та страхування та пункти 4.2; 5 паспорту споживчого кредиту додатку №1 до договору кредиту та страхування в частині встановлення плати за обслуговування кредитної заборгованості, зобов"язати АТ "Ідея Банк" здійснити перерахунок платежів здійснених [PERSON] , за договором кредиту та страхування № Z02.00203.006686187 від 19.05.2020, з часу його укладання , зарахувавши сплачені вже кошти , що були спрямовані на погашення плати за обслуговування кредитної заборгованості , в рахунок погашення основного боргу по договору кредиту та страхування № Z02.00203.006686187 від 19.05.2020. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 19 травня 2020 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» (Банк) та [PERSON] (Позичальник) було укладено договір кредиту та страхування № Z02.00203.006686187 від 19.05.2020 , згідно з яким позичальнику надано кредит у розмірі 14 158 грн., з процентної ставкою 1,99 (фіксована), строком на 60 днів. Кредитні кошти надані для власних потреб. Дата повернення кредиту - 19.05.2025. Пунктом 1.5 кредитного договору визначено, що під час користування кредитом Банк надає Позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та договором банківського обслуговування фізичних осіб, за надання яких встановлена плата, відповідно до п. 5 Додатку № 1 як «Плата за обслуговування кредитної заборгованості». Комісійна винагорода за переказ коштів на приймання готівки з подальшим зарахування на рахунки в банку, інші комісії за відкриття і ведення рахунку, сплачується згідно діючих Тарифів Банку. Тарифи є невід`ємною частиною договору на веб-сайті Банку www. ideabank.ua. Відповідно до п. 4.2, 5 Паспорту споживчого кредиту, який є Додатком № 1 до договору кредиту № Z02.00203.006686187 від 19.05.2020, в розділі «плата за обслуговування кредитної заборгованості» встановлено 2,65 % середньомісячно від початкової суми кредиту згідно графіку в п. 5 починаючи з 3,52% в перший місяць із зменшенням щомісячно на 0,030 % до 1,75%; в розділі «платежі за додаткові та супутні послуги - плата за обслуговування кредитної заборгованості» визначено розмір цієї плати за період з 19.06.2020 - 19.05.2025. Вважає, що пункти 1.5. кредитного договору та пп. 4.2, 5 Паспорту споживчого кредиту в частині встановлення плати за обслуговування кредитної заборгованості порушують права позичальника, як споживача послуг і суперечать нормам цивільного законодавства, а тому просить позовні вимоги задоволити. Позивач у судове засідання не з`явилася. Подала до суду заяву, в якій зазначила, що справу просить розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, у поданому відзиві на позовну заяву просить справу розглядати за її відсутності та зазначає, що відповідно п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб, а відповідно до ст. 8 цього ж Закону до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Також, відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає, що укладаючи договір позивач погодилася з умовами кредитного договору, де визначена річна ставка, орієнтована загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом, в якому також входила комісія за обслуговування кредитної заборгованості , і позивач підписала паспорт споживчого кредиту з визначеними умовами, тобто укладення даного кредитного договору було волевиявленням саме позивача. Просить відмовити у позові. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час та місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви, тому за таких обставин суд вважає за можливе розглянути заяву у їх відсутність оскільки у матеріалах справи є достатньо необхідних доказів про права та обов`язки сторін, їх взаємовідносини для постановлення судом законного та об`єктивного рішення. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з огляду на наступне: Судом встановлено, що 19 травня 2020 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» (Банк) та [PERSON] (Позичальник), Товариством з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» було укладено договір кредиту та страхування № Z02.00203.006686187, згідно з яким позичальнику надано кредит у розмірі 14 158 грн., з процентною ставкою 1,99 (фіксована), строком на 60 днів. Кредитні кошти надані для власних потреб. Дата повернення кредиту - 19.05.2025. Пунктом 1.5 кредитного договору визначено, що під час користування кредитом Банк надає Позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та договором банківського обслуговування фізичних осіб (https//ideabank.ua/uk/about/public-contacts), за надання яких встановлена плата, відповідно до п. 5 Додатку № 1 як «Плата за обслуговування кредитної заборгованості». Комісійна винагорода за переказ коштів на приймання готівки з подальшим зарахування на рахунки в банку, інші комісії за відкриття і ведення рахунку, сплачується згідно діючих Тарифів Банку. Тарифи є невід`ємною частиною договору на веб-сайті Банку:https//ideabank.ua Відповідно до п. 4.2, 5 Паспорту споживчого кредиту, який є Додатком № 1 до договору кредиту № Z02.00203.006686187 від 19.05.2020, в розділі «плата за обслуговування кредитної заборгованості» встановлено 2,65 % середньомісячно від початкової суми кредиту згідно графіку в п. 5 починаючи з 3,52% в перший місяць із зменшенням щомісячно на 0,030 % до 1,75%; в розділі «платежі за додаткові та супутні послуги - плата за обслуговування кредитної заборгованості» визначено розмір цієї плати за період з 19.06.2020 - 19.05.2025; розмір плати за обслуговування кредитної заборгованості за вказаний період визначений в сумі 22 383,80 грн. На даний момент позивачем сплачено по кредитному договору 15 платежів по кредиту на загальну суму 9 345 грн. Відповідно до положень 16 ЦК України кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу(частина перша статті 215 ЦК України). Згідно з частинами першою-третьою, п`ятою, шостою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до частини першої статті 207 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. Згідно роз`яснень Пленуму ВС України, викладених в п.8 постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Одночасно особливості регулювання правовідносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Статтею 11 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. У разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит. Пунктом 1.5. кредитного договору визначено, що під час користування кредитом Банк надає Позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та договором банківського обслуговування фізичних осіб (https//ideabank.ua/uk/about/public-contacts), за надання яких встановлена плата, відповідно до п. 5 Додатку № 1 як «Плата за обслуговування кредитної заборгованості». В п.п. 4.2., 5 Додатку № 1 до договору кредиту від 19.05.2020 встановлений розмір плати за таку додаткову та супутню послугу, як «Плата за обслуговування кредитної заборгованості». Відповідно до п.п. 9.8.2 п .9.8 Розділу 9 «Умов споживчого кредитування без забезпечення» договору банківського обслуговування фізичних осіб (https://cdn.ideabank.ua/sites/default/files/2020-_30.04.2020-28.05.2020.pdf),що затверджений протоколом засідання Правління №03/06-02від 06.03.2019,що діяли з 30.04.2020 по 28.05.2020 (в період укладення кредитного договору) за користування кредитом Позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно з Графіком за Договором кредиту, що включає в себе: - надання інформації за рахунками Позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів в Україні, в Контакт-центрі Банку, шляхом направлення sms-повідомлень щодо суми платежу за Договором кредиту, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо; - надання інформації по рахунку Позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти Позичальника; - опрацювання запитів Позичальника, що направлені Банку Позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо. Отже, має місце встановлення у спірних положеннях кредитного договору оплатності послуг про надання інформації з приводу виконання кредитного договору, що прямо суперечить вищенаведеним нормам Закону України «Про споживче кредитування» та є підставою для визнання відповідних частин договору недійсними, адже безоплатність надання якої прямо встановлена частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». При цьому, надання інших послуг, за вказану плату, умовами договору не передбачено. Відповідно до положень частин першої-п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на час укладення кредитного договору) продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Частиною третьою цієї статті визначено перелік несправедливих умов договору. Вказаний перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Враховуючи наведене, оскільки позивачу (Позичальнику) було встановлено щомісячну плату за таку супутню послугу банку, яка за законом повинна надаватися їй безоплатно, положення договору щодо встановлення плати за обслуговування кредиту є несправедливими, що є підставою для визнання таких положень недійсними. Наведене вище узгоджується із правовими висновками Верховного Суду під час розгляду справи № 583/3343/19, провадження №61-22778ск19, висловленими в постанові від 01.04.2020. Встановлено, що позивач сплачував кошти за обслуговування кредитної заборгованості, що стверджується рухом коштів по рахунках, які додані до матеріалів справи. Тому, як наслідок визнання недійсним умов кредитного договору в частині визначення плати за обслуговування кредитної заборгованості належить зобов`язати відповідача здійснити перерахунок здійснених з часу укладення вказаного договору платежів та зарахувати сплачену позивачем суму в рахунок погашення основного боргу по кредитному договору № Z02.00203.006686187 від 19.05.2020 що на думку суду, відповідає нормам чинного законодавства. Стосовно доводів відповідача, суд зазначає, що факт обізнаності позивача про свій обов`язок сплачувати плату за обслуговування кредиту не спростовує протиправність відповідних положень кредитного договору та їх невідповідності вимогам частини 1 статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Покликання відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, не спростовують наведених вище висновків, оскільки, у даному випадку, банком у кредитному договорі була встановлена плата за ті послуги, які за вказаним законом повинні надаватися безоплатно. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved