Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про надання дозволу на багаторазові тимчасові виїзди за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька. В обґрунтування позовних вимог вказувала на те, що вона з 2012р. по січень 2014р. перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON]. Від спільного життя вони мають сина - [PERSON], [INFO] Син проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, а відповідач постійної участі у вихованні сина не приймає, матеріальну допомогу не надає, та безпідставно чинить перешкоди позивачці у здійсненні нею заходів спрямованих на покращення здоров"я та духовного розвитку дитини, а саме не надає у передбаченому законом порядку дозволу на виїзд дитини за кордон. Позивачка має намір виїзджати з сином за кордон для розширення світогляду та культурного розвитку сина. Раніше вона зверталася з пропозицією до відповідача з цього приводу, але відповідач ігнорує її телефонні дзвінки та навмисно уникає їх зустрічі. У судове засідання позивачка наддала заяву, в якій позовні вимоги просили задовольнити, та справу розглянути за її відсутності. Відповідач у судове засідання з"явився, письмових заперечень не наддав, про час і мсіце розгляду справи повідомлявся належним чином. Третя особа - представник служби у справах дітей Ізюмської міської ради в судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, при прийнятті рішення покладаються на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини. Сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. Згідно із Свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], [PERSON] є батьком хлопчика, а [PERSON] - його матір'ю. Згідно ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України»від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами). У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/ проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. На теперішній час позивачка має намір виїзжати разом із малолтінім сином на відпочинок та мандрувати за кордон, але без нотаріально посвідченої згоди на те батька сина, позивачка це зробити не може, та не можу також оформити необхідні документи. Беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд малолітнього [PERSON], [INFO], за межі України для тимчасового перебування, а також враховуючи те, що тимчасовий виїзд малолітньої дитини разом з матір"ю за кордон на відпочинок або для розширення світогляду відповідає її інтересам, відсутні об'єктивні підстави для відмови відповідача у наданні позивачці дозволу на виїзд сина за кордон, тому суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved