Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

В грудні 2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до договору №200404827 від 16 березня 2018 року відповідачка [PERSON] отримувала послугу з постачання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] . Внаслідок часткової оплати за постачання електричної енергії утворилась заборгованість за спожиту електроенергію. З показань електролічильника за особовим рахунком № [NUMBER] вбачається, що станом на 17 грудня 2018 року відповідачкою спожито електричної енергії у розмірі 4794 кВт. год. та 9282 кВт. год. Заборгованість за спожиту електричну енергію склала 7580,43 грн. 21 січня 2019 року відповідачкою сплачено 4000 грн., а 04 жовтня 2019 року - 1952,40 грн. Залишок заборгованості складає 1628,03 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки заборгованість відповідачкою не сплачена просив стягнути з неї 1628,03 грн. вказаної заборгованості та понесені судові витрати. Відповідачка подала відзив на позов відповідно до якого проти позову заперечувала, у відзиві зазначила, що в період з 09 грудня 2018 року по 29 березня 2018 року електропостачання за адресою [ADDRESS] було відключене. Вказаний факт підтверджується актом № 622608 від 29 березня 2018 року, де зазначені показники лічильника: день 0003439 кВт год., ніч 0001685 кВт год., однак в рахунку за березень 2018 року від 31 березня 2018 року чомусь зазначені інші показники, первинні показники лічильника вказані невірно. Згідно акту про передачу на відповідальне збереження приладу обліку та пломб встановлених на ньому №622608 від 29 березня 2018 року вказані показаними лічильника при підключенні до електричної мережі. В рахунку №8394915253 за лютий 2018 року, який надав позивач, вказані фактичні показники на 15 січня 2018 року: день 0003355 кВт год., ніч 0001652 кВт год., коли постачання електроенергії було припинено. В рахунку №8885944168 від 31 березня 2018 року показники такі ж, як в попередньому рахунку, але звідки взялись поточні незрозуміло. Різниця в показниках: день 84 кВт год., ніч 33 кВт год., разом складає 117 кВт год. Ця електрична енергія не може бути сплачена на користь позивача, оскільки набігла при відсутності підключення до мережі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, викладене підтвердила. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала частково, заперечувала проти стягнення з неї вартості зайвих приблизно 100 кВт год. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до договору №200404827 про користування електричною енергією від 16 березня 2018 року відповідачка [PERSON] отримувала послугу з постачання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією вказаного договору (а.с.7-10). З копії акту №622608 про передачу на відповідальне збереження приладу обліку та пломб встановлених на ньому від 29 березня 2018 року (а.с.81) вбачається, що 29 березня 2018 року відповідачці, за адресою [ADDRESS] встановлений електролічильник з показниками: 003434 та 001685. З рахунку за електроенергію за березень 2018 року (а.с.122) вбачається, що відповідачці нараховано до сплати: за тарифом "ніч" за 44 кВт год., за тарифом "день" за 90 кВт год. При цьому попередніми показниками лічильника вказано "ніч" - 1652 кВт год., "день" 3355 кВт год. Представник позивача в судовому засіданні різницю між показниками лічильника зазначеними в акті та показниками лічильника, зазначеними в рахунку на електроенергію не пояснила. Таким чином за березень 2018 року позивачем безпідставно нараховано 69,15 гривень, оскільки за тарифом "ніч" відповідачкою фактично спожито не 44 кВт год., а 11 кВт год., вартістю 9,90 грн., а за тарифом "день" спожито не 90 кВт год., а 11 кВт год., вартістю 4,95 грн. Таким чином підстав для стягнення 69,15 грн. за березень 2018 року не вбачається. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути 1921 гривень сплаченого судового збору.

Outcome: partial