Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

02.11.2017р. [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Врадіївської районної державної адміністрації Миколаївської області (далі - відповідач) з позовом, в якому просить визнати за ним як спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] право власності на земельну частку (пай), розміром 3,8 в умовних кадастрових га, посвідченого сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за [NUMBER] з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебуває в колективній власності КСП "Україна" Врадіївської селищної ради Врадіївського району Миколаївської області. Позов обґрунтований тим, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом після [PERSON], так як його батько [PERSON] помер [INFO]., однак через відсутність правовстановлюючого документу на земельну частку (пай) на ім'я [PERSON], не може оформити свої спадкові права у нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, що було підставою для відмови у вчиненні нотаріальних дій та звернення з вказаним позовом до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином, в порядку визначеному ст. 74 ЦПК України, повідомлений про час та місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомив. Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте 29.11.2017р. звернувся до суду із заявою, в якій підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за його відсутності, а також просить судові витрати залишити за позивачем. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте 29.11.2017р. звернувся до суду із заявою, в якій не заперечує щодо задоволення позову та просить розглянути справу за його відсутності. Представник третьої особи Головно управління Держгеокадастру Миколаївської області в судове засідання двічі не з'явився, хоча належним чином, в порядку визначеному ст. 74 ЦПК України, повідомлений про час та місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчив матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем пред'явленого до нього позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON], [INFO], є онуком [PERSON] та сином [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 01.12.1970р., повний витяг з Державного реєстру цивільного стану громадян № 00018785979 від 03.10.2017р.). [INFO]. батько позивача [PERSON] помер (свідоцтво про смерть [NUMBER]., видане потворно 15.01.2014р.). [INFO] бабуся позивача [PERSON] померла (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане повторно 15.01.2014р.). Згідно довідки Врадіївської селищної ради Врадіївського району Миколаївської області № 4339 від 03.10.2017р. на момент смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала сама [ADDRESS]. Згідно довідки Відділу у Врадіївському районі Головного управління Дежгеокадастру у Миколаївській області від 18.10.2017р. № С-63/0-0.25-63/141-17 [PERSON] була власником земельної частки (паю) на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] розміром 3,8 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебуваю в колективній власності КСП "Україна" Врадіївської селищної ради Врадіївського району Миколаївської області, зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за № [NUMBER]. Вартість земельної частки (паю) на час розпаювання земель КСП "Україна" (1995 рік) складала 12 950 грн. 00 коп. Згідно Схеми поділу земель колективної власності КСП "Україна" та матеріалів щодо перерахунку вартості земельної частки (паю) та її розміру в умовних кадастрових гектарах бувшого КСП "Україна", затвердженого розпорядженням голови райдержадміністрації від 20.09.2004 № 512-р. розмір земельної частки складає 3,46 умовних кадастрових гектарів вартістю 11 809 грн. 37 коп. Станом на 18.10.2017р. вартість земельної частки (паю) розміром 3,46 в умовних кадастрових гектарах з врахуванням коефіцієнтів індексації 3,997; 1,756; 1,2 складає 97 534 грн. 23 коп. Сертифікат виготовляється в одному примірнику, який видавався власнику особисто, архівний примірник відсутній і надати його неможливо. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом, до якої, в тому числі, входить земельна частка (пай) розміром 3,8 в умовних кадастрових га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебуває в колективній власності КСП "Україна" Врадіївської селищної ради Врадіївського району Миколаївської області. Постановою від 01.11.2017р. державний нотаріус Врадіївської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовила позивачу у видачі після [PERSON] свідоцтва на спадщину за законом на земельну частку (пай) серії [NUMBER], розміром 3,8 в умовних кадастрових гектарах, який зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за № [NUMBER], у зв'язку з не пред'явленням оригіналу правовстановлюючого документу. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем розміщено оголошення в газеті в "Вісник Врадіївщини" № 18 (9139) від 05.03.2011р., згідно якого сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім'я [PERSON] серії [NUMBER], № [NUMBER], вважати недійсним. Згідно інформаційної довідки Врадіївської державної нотаріальної контори № 1263/01-16 від 29.11.2017р. слідує, що після померлої [INFO] [PERSON] відкрита спадкова справа № 119/2004. Заяву про прийняття спадщини за законом подав позивач (заява зареєстрована в книгу обліку і реєстрації спадкових справ за № 184 від 23.04.2014р.) та на ім'я якого видане свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок від 28.06.2004р., за реєстраційним № 1670. Відповідно до статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інші юридичні факти. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом положень ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, особи мають право на спадкування за законом. У відповідності до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Частинами 1, 2 та 5 ст. 1268 ЦК України визначено, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Зазначене положення також закріплено в ст.ст. 81 та 131 ЗК України, п. 22-1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004р. "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", згідно яких громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. За вимогами ст.ст. 125, 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином враховуючи, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], та в даному випадку позивач не має іншої можливості, а ніж у судовому порядку, встановити своє право на спадщину, яке у нього виникло у зв'язку із смертю [PERSON], з врахуванням визнання позову відповідачем та третьою особою, суд вважає, що позов є законним і обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню. Враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України та думку представника позивача судові витрати по сплаті судового збору залишаються за позивачем.

Outcome: approved