Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

10 серпня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, в якому просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянка площею 1,000 га , розташовану на землях Кочережківської (Вербківської) сільської Ради Павлоградського району, цільове призначення - ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 12:235:840:00:01:001:0357, яка належала померлому 19 листопада 2015 року [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №554345. Позовна заява мотивована тим, що 19 листопада 2015 року помер чоловік позивача - [PERSON]. Серед спадкоємців першої черги, які прийняли спадщину після смерті [PERSON]І, є позивач за даним позовом. При цьому після смерті чоловіка позивач прийняла спадщину, подавши відповідну заяву до Другої Павлоградської державної нотаріальної контори та отримавши 01 липня 2016 року свідоцтво про право на спадщину за законом на самохідне шасі марки Т-16МГ, яке належало померлому на праві власності, про що свідчить постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01 липня 2016 року. Після смерті чоловіка позивач звернулася до нотаріуса із питанням прийняття спадщини, в склад якої входить також і земельна ділянка площею 1,000 га, розташована на землях Кочережківської сільської Ради Павлоградського району, цільового призначення - ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 12:235:840:00:01:001:0357, яка - належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 554345. Проте свідоцтво про право на спадщину - в частині спадкування земельної ділянки, яка належала померлому на підставі зазначеного вище державного акту видати неможливо, оскільки чоловік позивача при житті не зареєстрував свого права власності у відповідному Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно на неї, про що свідчить постанова нотаріуса Другої Павлоградської Державної нотаріальної контори від 01 липня 2016 року. Зазначений державний акт було видано чоловікові позивача на підставі розпорядження : голови Павлоградської райдержадміністрації від 16 жовтня 2006 року. У подальшому земля була передана [PERSON], відповідно до акту про передачу та прийом земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 18 жовтня 2006 року, після чого чоловік приступив до її фактичного використання. В судове засідання позивач не зявилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовну заяву підтримала. Представник відповідача, Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності за наявними у справі доказами. Вербківська територіальна громада була утворена в серпні 2015 року внаслідок об'єднання чотирьох сільських рад: Вербківська сільська рада, Вязівоцька сільська рада, Кочережківська сільська рада, Поперечненська сільська рада. Треті особи у судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяви, у яких просили розглянути справу за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечували. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-КИ № 647830, виданого виконавчим комітетом Кочережківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, 19 листопада 2015 року помер [PERSON], про що зроблений актовий запис № 22 . 20 січня 2016 року [PERSON] звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON], який помер 19 листопада 2015 року, до Другої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, що підтверджується заявою зареєстрованою за №37 зі спадкової справи № 5 заведеної після смерті [PERSON]. Згідно свідоцтва про одруження серії І-УР № 581261, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Кочережківської сільської ради Павлоградського району 16 лютого 1961 року, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], уклали шлюб 16 лютого 1961 року, актовий запис № 4. Після укладення шлюбу [PERSON] було присвоєно прізвище «Місан». Згідно довідки №902, виданої Кочережківською сільською радою Павлоградського району Дніпропетровської області, [PERSON] на день смерті зареєстрований та проживав в [INFO]. В господарстві разом з ним зареєстровані та проживали: дружина [PERSON], [INFO]. На даний час в господарстві зареєстрована та проживає [PERSON] одна. Згідно державного акту на право на земельну ділянку серії ЯГ № 531346 [PERSON] на підставі розпорядження голови Павлоградської районної державної адміністрації від 16.10.2006 року № 636-р-06 є власником земельної ділянки площею 1,0000 га у межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Кочережківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, цільове призначення (використання) земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства. У відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач, [PERSON], була дружиною [PERSON], померлого 19 листопада 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців з часу відкриття спадщини) подала заяву про прийняття спадщини. Як вбачається з копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], який помер 19 листопада 2015 року, його сини, [PERSON], [PERSON], не звертались із заявами про прийняття спадщини після смерті батька протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, фактично спадщину не прийняли. Відповідно до ст.1216, 1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1258, ч.1 ст.1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування"). Згідно із постановою Другої Павлоградської державної нотаріальної контори від 01.07.2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з тих підстав, що позивачем не було надано правовстановлюючого документа на спадкове майно, спірну земельну ділянку. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог та законності визнання за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 19 листопада 2015 року, права власності на земельну ділянку загальною площею 1,0000 га, яка розташована на території Кочережківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, цільове призначення - ведення особистого селянського господарства. Виходячи з вищенаведеного та

Outcome: approved