Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, який мотивує тим, що згідно рішення Коломийського міськрайонного суду від 27 серпня 2010 року шлюб між сторонами, який було укладено 22.12.1982р. розірвано. Відповідно до рішення Коломийського міськрайонного суду від 19 грудня 2013 року визнано за сторонами право власності по 1/2 частині на будинковолодіння, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] Згідно ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 р. № 7 із змінами та доповненнями «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» виділ в натурі часток жилого будинку можливо провести, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом. Однак вирішити питання щодо виділення частки в натурі з відповідачем в добровільному порядку неможливо, тому змушена звернутись до суду з даним позовом. Бажаючи виділити свою частку в спільній частковій власності позивач неодноразово зверталась до відповідача з питанням реального поділу спірної земельної ділянки, але він не погоджується на жодні варіанти щодо її розподілу. Отже, в спірному випадку можливо встановити між сторонами порядок користування земельною ділянкою, закріпленою за будинком [ADDRESS] виділивши їм в користування частину земельної ділянки, яка пропорційна їхнім часткам в будинку. Відповідно до статей 317, 319, 321 ЦК України право власності є непорушним, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном; власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Тому, просить суд провести реальний розподіл будинковолодіння по 1/2 частині на підставі висновку судової будівельно-технічної експертизи та встановити порядок користування прилеглою земельною ділянкою. Позивач в судове засідання не з»явилась. Представник позивача позов підтримала повністю. В судове засідання в якому ухвалено рішення не з»явилась, але звернулась до суду із заявою в якій просить справу розглянути в її відсутності і виділити позивачу частину спірного будинковолодіння відповідно до варіанту «Співвласник 2» висновку судової будівельно-технічної експертизи. Свої вимоги мотивує тим, що саме в цій частині будинковолодіння проживає позивач з сином, невісткою та онучкою, тут знаходяться їх особисті речі та предмети домашнього вжитку, мають ключ від житлового будинку, а відповідач фактично проживає в літній кухні «Б», його речей в житловому будинку не має. Відповідач в судове засідання повторно не з"явився, хоча повідомлявся про час і місце судового розгляду, про причини неявки не повідомив, поважних причин його неявки не встановлено, подав письмові заперечення. Тому, суд вважає, що слід розглянути справу на підставі наявних у ній доказів у відповідності до ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України. Суд, аналізуючи обставини встановлені під час судового розгляду та дослідивши зібрані докази, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з таких мотивів. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 27 серпня 2010 року шлюб між сторонами, який було укладено 22.12.1982р. розірвано. Відповідно до рішення Коломийського міськрайонного суду від 19 грудня 2013 року визнано за сторонами право власності по 1/2 частині на будинковолодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.07.2014р. та 18.02.2014р. за сторонами зареєстровано право власності по 1/2 частини спірного будинковолодіння. Згідно ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" суд вправі вирішити питання встановлення між співвласниками порядку користування земельною ділянкою, яка закріплена за даним будинком для його обслуговування. При встановленні порядку використання земельної ділянки й розпорядження нею громадянами, яким жилий будинок, господарські будівлі та споруди належать на праві власності, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком та здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодо-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. У спільному користуванні сторін суд може залишити лише ділянки, розділене користування якими встановити неможливо». Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи розподіл будинковолодіння виходячи з ідеальних 1/2 часток сторін технічно можливий. Дійсна (ринкова) вартість будинковолодіння , що знаходиться на [ADDRESS] станом на час ведення дослідження становить 1704892 грн. Дійсна (ринкова) вартість 1/2 ідеальної частини будинковолодіння становить 852446 грн. Беручи до уваги, що в судовому засіданні не спростовані доводи викладені в заяві представника позивача щодо місця проживання позивача з сином, невісткою та онучкою в житловому будинку «А», місцезнаходження там їх особистих речей, наявності ключа від житлового будинку та фактичного проживання відповідача з іншою дружиною в літній кухні «Б», про що йдеться в його письмових запереченнях, суд приходить до висновку про доцільність виділення позивачу згідно варіанту «Співвласник 2» висновку судової будівельно-технічної експертизи (синій колір додатку № 1 до висновку): - частину коридора літ. 1-1 пл. 11.5 кв.м; - сходову літ.І пл. 6.3 кв.м; - кладову літ. 1-2 пл. 2.2 кв.м; - столову літ. 1-3 пл. 14.4 кв.м; - кухню літ. 1-4 пл. 9.7 кв.м; - санвузол літ. 1-5 пл. 3.1 кв.м; - сходову клітку літ. II пл. 19.7 кв.м; - кімнату літ. 1-7 пл. 12.5 кв.м; - кімнату літ. 1-8 пл. 12.7 кв.м; 11.5+6.3+2.2+14.4+9.7+3.1+19.7+12.5+12.7=92.1*4929.93=454046.48=454046.0 0 грн; - літню кухню, під літ. Д - вартістю 236282 грн.,сарай під літ. З вартістю 68403 грн., - сарай під літ. К вартістю 32716.0 грн., вбиральню під літ. Т вартістю 11275.0 грн., - 1/2 криниці під літ. №, вартістю 4719.0 грн., - 1/2 вимощення під літ. І, вартістю 526.0 грн,. - 1/2 огорожі під літ. № 1, 2, 3, вартістю 17389.0 грн. Загальна вартість приміщень, які виділяються другому співвласнику, становить 825356.00 грн., що менше від ідеальної частини на 27090.00 грн. (852446.00 -825356.00 = 27090.00 грн). Продовжуючи викладене відповідачу слід виділити згідно варіанту «Співвласник 1» висновку судової будівельно-технічної експертизи (червоний колір додатку № 1 до висновку): - частину коридору літ. 1-1 пл. 16.6 кв.м; - кімнату літ. 1-6 пл. 18.1 кв.м; 16.6+18.1=34.7*4929.93=171068.57=171069 грн., - літню кухню (придатну для проживання), під літ. Б, вартістю 126897 грн., - погріб з фундаментом під літ. В вартістю 496261 грн., - гараж під літ. Г вартістю 57338 грн., - сарай під літ. Л вартістю 5338грн., - 1/2 криниці під літ. № вартістю 9438.0*1/2=4719.0 грн. - 1/2 вимощення під літ. І вартістю 1052.0* /"2=526.0 грн. - 1/2 огорожі під літ. № 1, 2, 3, вартістю 34777*1/2=17388.0 грн. Загальна вартість приміщень, які виділяються першому співвласнику, становить 879536 грн., що більше від ідеальної частини на 27090.00 грн. При даному варіанті реального розподілу житлового будинку між співвласниками у відповідності до їх ідеальних частин - грошова компенсація за відхилення від ідеальних частин в розмірі 27090,0 грн., повинна належати другому співвласнику. При даному варіанті реального розподілу необхідно виконати наступні ремонтно-будівельні роботи: влаштувати звукоізоляційну перегородку П-1 обом співвласникам в приміщенні 1-1, між приміщеннями площею 16.6 кв.м і 11.5 кв.м.; кожному із співвласників необхідно влаштувати індивідуальне електропостачання, водопостачання і опалення своїх приміщень. Згідно висновку експертизи кадастровим планом визначена площа земельної ділянки на якій розміщені спірні будівлі і споруди, що огороджені становить 0.1461 га. В спільне користування сторін слід надати земельну ділянку площею 511 кв.м. (білий колір в таблиці 1 графічної частини висновку). Відповідачу в рахунок 1/2 ідеальної частини слід надати в користування такі площі (див. червоний колір додатку № 1 до висновку): під будинком А земельну ділянку площею 40 кв.м; під літньою кухнею Б і сараєм Л земельну ділянку площею 48 кв.м., під погребом з фундаментом В, гаражем Г земельну ділянку площею 176 кв.м, земельну ділянку площею 211 кв.м., а загалом 475 кв.м. Позивачу в рахунок 1/2 ідеальної частини слід надати в користування такі площі (див. синій колір додатку № 1 до висновку): під будинком А земельну ділянку площею 72 кв.м; під літнью кухнею Д, сараєм 3, сараєм К, вбиральнею Т земельну ділянку площею 136 кв.м.; земельну ділянку площею 267 кв.м., а загалом 475 кв.м. Суд, вважає безпідставними доводи відповідача викладені в його письмових запереченнях та додані з цього приводу документи щодо порушень закону при будівництві спірного будинковолодіння, проведення перевірок правоохоронними органами, неучасті позивача в будівельних роботах, оскільки мотивованим рішенням Коломийського міськрайонного суду від 19 грудня 2013 року визнано право власності по 1/2 частині за сторонами, проти чого не заперечував відповідач. При цьому, дано оцінку відповідності спірного майна будівельним, санітарним та протипожежним нормам і правилам. Право власності відповідно зареєстроване у встановленому законом порядку. На підставі викладеного та ст. 16,364 ЦК України, ст. 152, 158 ЗК України,

Outcome: approved