Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

06.10.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області та просила визнати за нею право власності за набувальною давністю на житлову квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 45,7 кв.м., з яких житлової 19,3 кв.м. 09.12.2020 року позивачка заявила клопотання про залучення у справі другим відповідачем [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка є особою з інвалідністю ІІ групи. З 27.07.2004 року позивачка зареєстрована та проживає в квартирі за адресою : [ADDRESS] . Вказана квартира належала на праві спільної власності [PERSON] та його дружині [PERSON] , які померли. Більше 10 років позивачка відкрито та безперервно володіє та користується спірною квартиро. Бажаючи набути квартиру у власність, позивачка звертається до суду. Ухвалою суду від 09.12.2020 року залучено до участі у справі другим відповідачем [PERSON] як спадкоємця за законом першої черги після смерті [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину останньої. У судовому\~засіданні 09.12.2020\~року позивачка\~позовні вимоги\~підтримала в\~повному обсязі\~та наполягала\~на задоволенні\~позову.\~Пояснила,\~що проживає\~в спірній\~квартирі з\~2004\~року,\~сплачує комунальні\~послуги,\~робить поточний\~ремонт.\~Квартира належала [PERSON] , який помер у 2004 році, та його дружині [PERSON] , яка померла у 2018 році. Після смерті [PERSON] його спадщину фактично прийняла його дружина [PERSON] , яка після смерті її чоловіка стала власницею усієї квартири в цілому. У 2004 року [PERSON] залишила квартиру та переїхала до своєї дочки [PERSON] у м.Київ, де і померла у 2018 році. Позивачка з моменту від`їзду власниці квартири [PERSON] постійно проживає в цій квартирі більше 15 років, що в силу ст. 344 ЦК України дозволяє їй вимагати визнання права власності на спірну квартиру за набувальною давністю. Після оголошеної судом перерви у судове засідання позивачка не з`явилася, заявою на адресу суду просила справу розглядати за її відсутності. (а.с.60) Представник відповідача по справі - Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області - про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився. Сільський голова Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області Лариса Шовкова подала до суду письмову заяву від 15.10.2020 року № 02-20/690 з проханням розглянути справу без участі представника відповідача, проти позову не заперечують. ( а.с. 36). Відповідачка по справі [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання остання неодноразово повідомлялася належним чином за місцем реєстрації її проживання. 04.11.2020 року та 02.12.2020 року до суду надійшли заяви відповідачки про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає та просить задовольнити (а.с.34,40,52,56,87,99) Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Городнянського РГ БТІ про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, подав суду письмове клопотання від 18.12.2020 року з проханням розглянути справу без його участі, проти задоволення позову не заперечує. ( а.с. 88 ). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - [PERSON] , в судове засідання не з`явився, заявами на адресу суду просив розглянути справу за його відсутності, проти позову заперечень не має. (а.с. 41,53). Згідно положень ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Городнянська районна державна адміністрація про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, її представник у судове засідання не з`явився, про причини неявки представника суд не повідомлено. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За правилами частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Заслухавши в судовому засіданні позивачку, допитавши свідків, дослідивши всі наявні матеріали справи та письмові докази справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] встановлено, що його видано Городнянським РВ УМВС України в Чернігівській області 28 серпня 2012 року [PERSON] , яка народилася [INFO] в селі Тупичів Городнянського району Чернігівської області, та зареєстрована за адресою : [ADDRESS] з 27.07.2004 року. (а.с.6). З технічного паспорта встановлено, що квартира у житловому будинку [ADDRESS] зареєстрована міською Радою народних депутатів на праві спільної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло; запис у реєстровій книзі № 213. Квартира посімейного, спільного заселення розташована на першому поверсі одноповерхового будинку та складається з однієї кімнати загальною площею 45,7 кв.м., з яких житлової 19,3 кв.м. ( а.с. 9-10). З повідомлення начальника Городнянського РГ БТІ від 18.12.2020 року за вих. № 53 встановлено, що право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] по Ѕ частці за кожним на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28 грудня 1993 року, виданого Городнянською міською радою народних депутатів, дата реєстрації 31.01.1993 року. ( а.с. 88 ). Згідно копії свідоцтва про право власності на житло, виданого 28 грудня 1993 року Городнянською міською радою, встановлено, що квартира, яка знаходиться за адресою : [ADDRESS] належить на праві спільної власності [PERSON] , [PERSON] в рівних частках. Свідоцтво видане на підставі розпорядження від 28.12.1993 року № 213. (а.с.8). Дослідженням витягу з рішення виконавчого комітету Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 27 липня 2012 року № 49 встановлено, що внесені зміни в нумерацію будинку по [ADDRESS] в такому порядку : 1/2 будинку [PERSON] з № 110 на № 110 кв. 1; 1/2 будинку [PERSON] з № 111 на № 110 кв. 2. ( а.с. 15 ). Рішенням Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 15 лютого 2016 року вулицю Леніна в селі Тупичів перейменовано на [ADDRESS] ( а.с. 17 ). Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відомості у вказаних реєстрах щодо спірної квартири відсутні (а.с. 54). З довідки виконкому Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 09.09.2020 року № 02-29/112 встановлено, що згідно записів в погосподарській книзі № 13 Тупичівської сільської ради за 2001-2005 роки в будинку [ADDRESS] , станом на день смерті [PERSON] , який помер [INFO] , були постійно зареєстровані та постійно проживали: [PERSON] , з 1957 року і виписаний в зв`язку зі смертю [INFO] , голова господарства; [PERSON] , його дружина, з 1957 року по [INFO] , вибула в зв`язку зі зміною місця проживання. ( а.с. 16 ). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину ) від 14.01.2021 року № 63173773 у Спадковому реєстрі відсутня інформація про відкриття спадкової справи щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . ( а.с. 90 ). Дослідженням копії погосподарської книги по Тупичівській сільській раді та облікової картки об`єкта погосподарського обліку у будинку по [ADDRESS] встановлено, що головою домогосподарства зазначена [PERSON] . 20.04.2011 року [PERSON] знята з реєстрації у квартирі, вибула у м. Київ; з 27.07.2004 року у квартирі зареєстрована [PERSON] ( а.с.83-86 ). Дослідженням повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00029033265 від 23.12.2020 року встановлено, що [PERSON] померла [INFO] у м. Київ. (а.с.76-77). За даними відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 26.01.2021 року за вих. № 104/22-61 [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована за адресою : [ADDRESS] з 10.05.2011 року та у зв`язку зі смертю знята з реєстрації місця проживання [INFO] . Разом з тим, згідно з Реєстром територіальної громади міста Києва, станом на 13.01.2018 року і по момент видачі довідки за зазначеною вище адресою зареєстрована [PERSON] , [INFO] . ( а.с. 99 ). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру за № 62349294 від 05.11.2020 року встановлено, що інформація щодо відкриття спадкової справи до майна [PERSON] , яка померла [INFO] , відсутня (а.с.43). З досліджених довідок виконкому Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 17.06.2020 року № 02-20/472 02-20/473 встановлено, що [PERSON] безперервно, постійно проживає в квартирі [ADDRESS] з 27 липня 2004 року і по даний час. ( а.с. 18, 21 ). З довідки Городнянської дільниці Корюківського відділення управління експлуатації АТ Чернігівгаз від 30.07.2020 року встановлено, що абонент [PERSON] , яка проживає за адресою : [ADDRESS] користується природним газом з 2004 року по теперішній час. Боргів не має. ( а.с. 19 ). Згідно довідки ТОВ ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ від 28.07.2020 року встановлено, що абонент [PERSON] , що мешкає за адресою : [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , боргу не має. ( а.с. 20 ). В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що позивачка зареєстрована та проживає за адресою : [ADDRESS] з 2004 року і по теперішній час. Підтвердили факт того, що вона добросовісно володіє цією квартирою, сплачує комунальні послуги, зробила ремонт. Відповідно до частин 1, 4\~статті 344 ЦК України\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено\~Цивільним\~Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Згідно п. 9 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна: володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається. Пунктом 11 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що враховуючи положення статей\~335\~і\~344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Виходячи зі змісту ч. 1\~ст. 344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Згідно до п. 13 постанови Пленуму ВСУ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей\~15,\~16 ЦК України, а також ч. 4\~ст. 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої\~статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Оскільки сторонами визнається та доказами справи підтверджено, що позивачка добросовісно заволоділа спірною квартирою і продовжує відкрито, безперервно володіти нею протягом більше десяти років, наявні підстави для визнання за позивачкою права власності на спірну квартиру за набувальною давністю. Таким чином,\~врахувавши зібрані\~у справі\~докази та\~надавши їм\~оцінку,\~суд приходить\~до висновку,\~що позовні\~вимоги ґрунтуються\~на законі, а визнання позову відповідачами не порушує прав та законних інтересів інших осіб, тому наявні підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Як вбачається з довідки Чернігівської МСЕК серії ААБ № 673903 від 28.07.2020 року позивачці [PERSON] встановлена друга група інвалідності за загальним захворюванням із ураженням опорно-рухового апарату. ( а.с. 14 ). Отже, при зверненні до суду позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1\~ст.5 Закону України "Про судовий збір".\~Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України\~в\~такому випадку судовий збір у розмірі 840,80 гривень підлягає стягненню з відповідачів в рівних частках в дохід держави. Враховуючи наведене,

Outcome: approved