Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до\~[PERSON] про встановлення земельного сервітуту за участю третіх осіб - [PERSON] та [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03.02.2012 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області прийняв рішення по справі № 2-349, яким позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про поділ житлового будинку в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою - задовольнив у повному обсязі. Виділив у користування [PERSON] 54/100 частин житлового будинку №75 по вул. Індустріальній в м. Мелітополі, позначені на схемі жовтим кольором, які складаються з: основної частини житлового будинку - приміщення: 1-4, площею 7,1 м2; 1-5, площею 24,7 м2 ; 1-6, площею 18,5 м2; частину приміщення 1- 13, площею 7,6 м2; 1-14, площею 26,2 м2; загальна площа складає 84,1 м2, на суму 122129 гривень; надвірні прибудови: частину підвала «пг» під літ. «Г-2», площею 26,5м2, вартістю 42003 гривень; ґанок к літ. «Г-1», вартістю 763 гривні, козирок до літ «Г-1». вартістю 1324 гривні, вольєр літ «Б-1», вартістю 8064 гривні, навіс літ «В», вартістю 6252 гривень, частина огорожі літ. «№1», вартістю 1995 гривень, частина воріт, вартістю 1259 гривень, частина замощення літ «І», вартістю 5444 гривень, всього надвірних будівель на суму 67104 гривні 50 копійок, всього приміщень в основній частині будинку та надвірних будівель на суму 189233 гривні 50 копійок, що більше належного на ідеальну 1/2 частину на 15054 гривні 50 копійок, в зв'язку з чим частина позивача як першого співвласника становить 54/100, і визнав за [PERSON] право власності на 54/100 будинку 75 по вул. Індустріальній в м. Мелітополі. Для здійснення варіанту поділу вказаного житлового будинку зобов'язав [PERSON] виконати наступні переобладнання: в приміщенні 1-13 обладнати перегородку, завтовшки 0,15м., обладнавши таким чином приміщення площею 7,5 м2; дверний отвір приміщенні площею 7,5м2; закласти дверний отвір між приміщеннями 1-5 та 1-6; обладнати дверний отвір між приміщеннями 1-5 та 1-4; в погребі в приміщенні 1-1 обладнати перегородку, завтовшки 0,15м., обладнавши таким чином приміщення площинами 26,5 м2 та 12,6 м2, обладнати квартиру №1 самостійною системою опалення та електропостачання. Виділити [PERSON] в особисте користування земельні ділянки S-3, площею 212,1м , та S-4, площею 76,4 м2, на схемі замальовані жовтим кольором, що, з врахуванням 1/2 частини ділянок, які передаються в загальне користування, складає 347 м2 і відповідає ідеальній частці в 1/2 частину. Виділив у користування [PERSON] 46/100 частин житлового будинку № 75 по вул. Індустріальній в м. Мелітополі, позначені на схемі зеленим кольором, які складаються з: основної частини житлового будинку - приміщення: 1-7, площею 17,4 м ; 1-8, площею 4,4 м ; 1-11, площею 11,6 м2; 1-12, площею 16,9 м2; частину приміщення 1-13, площею 7,5 м2; загальна площа складає 57,8 м , на суму 83937 гривень; надвірні прибудови: частину підвалу «пг» під літ. «Г-2», площею 30,3 м2, вартістю 48037 гривень; прибудова літ. «г-1», вартістю 17784 гривні, вбиральня літ. «Д», вартістю 668 гривень, частина огорожі літ. «№1», вартістю 1995 гривень, частина воріт, вартістю 1259 гривень 50 копійок, частина замощення літ «І», вартістю 5444 гривень, всього надвірних будівель на суму 75187 гривень 50 копійок, всього приміщень в основній частині будинку та надвірних будівель на суму 159124 гривні 50 копійок, що менше належного на ідеальну 1/2 частину на 15054 гривні 50 копійок, в зв'язку з чим, частина [PERSON] як другого співвласника становить 46/100, і визнав за [PERSON] право власності на 46/100 будинку 75 по вул. Індустріальній в м. Мелітополі. Для здійснення варіанту поділу вказаного житлового будинку зобов'язати [PERSON] виконати наступні переобладнання: обладнати квартиру № 2 самостійною системою опалення та електропостачання. Виділив [PERSON] в особисте користування земельні ділянки 8-5 площею 137,6м2, та 8-6, площею 150,9 м2, на схемі замальовані зеленим кольором, що, з врахуванням 'Л частини ділянок, які передаються в загальне користування, складає 347 м2 і відповідає ідеальній частці в /4 частину. В загальне користування [PERSON] та [PERSON] виділити земельні ділянки S-1, площею 92м , та S-2, площею 25м2, на схемі замальовані червоним кольором. Стягнув з [PERSON], [INFO], народився в м. Рубцовськ Алтайського краю Російської Федерації, мешкає в м. Мелітополі по вул. Малюги, б. 59, на користь [PERSON], мешкає в м. Мелітополі по вул. Індустріальній, б. 75, компенсацію в сумі 14604 гривні 62 копійки. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області № 22-1955/12 від 11.04.2012 року, Рішення Мелітопольского міськрайонного суду Запорізької області № 2-349 від 03.02.2012 року залишено без змін. 25.06.2014 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області виніс заочне рішення по справі № 320/4800/14-ц, яким: позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на частину земельної ділянки - задовольнив повністю. Визнав за [PERSON] право власності на земельну ділянку S-3, площею 212,1 кв. м., та S-4, площею 76,4 кв.м. (на схемі експертизи № 1550 від 22.09.2011 року замальовано жовтим кольором), без зміни цільового призначення, яка розташована по вулиці Індустріальна 75 м. Мелітополь. Визнав за [PERSON] Катеріною Іванівною право власності на земельну ділянку S-5, площею 137 кв. м. та S - 6, площею 150,9 кв. м. (на схемі експертизи № 1550 від 22.09.2011 року замальовано зеленим кольором) без зміни цільового призначення, яка розташована по вулиці Індустріальна 75 м. Мелітополь. Визнав за [PERSON] та [PERSON] Катеріною Іванівною право спільної сумісної власності на земельну ділянку S - 6, площею 92 кв. м., та S - 2, площею 25 кв. м. (на схемі експертизи № 1550 від 22.09.2011 року замальовано червоним кольором), без зміни цільового призначення, яка розташована по вулиці Індустріальна 75 м. Мелітополь. Припинив право власності на земельну ділянку, площею 693,74 кв. м., розташовану по вулиці Індустріальна 75, м. Мелітополь, яка зареєстрована за [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЗГ № 126573 від 09.06.2005 року, кадастровий номер якої 2310700000:02:004:0036. 23.10.2014 року Мелітопольский міськрайонний суд Запорізької області прийняв Ухвалу по справі № 320/4800/14-ц, якою: Заяву [PERSON] про виправлення описки та про роз'яснення рішення суду - задовольнив. Виправив описку в рішенні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області по справі №320/4800/14-ц від 25.06.2014 року, а саме: абзац четвертий резолютивної частини рішення Мелітопольського міськрайонного суду викласти у наступній редакції: "Визнати за [PERSON] та [PERSON] право спільної сумісної власності на земельну ділянку S-1 площею 92 кв. м. та S-2, площею 25 кв. м. (на схемі експертизи №1550 від 22.09.2011 року, замальовано червоним кольором) без зміни цільового призначення, яка розташована по вулиці Індустріальній, 75 в м. Мелітополі. Роз'яснив рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 25 червня 2014 року, яке набрало законної сили 02.09.2014 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на частину земельної ділянки. Вказав, що за [PERSON] визнано право власності на земельну ділянку S-3 площею 212,1 кв. м. та S-4 площею 76,4 кв. м. (на схемі експертизи № 1550 від 22.09.2011 року замальовано жовтим кольором), без зміни цільового призначення; за [PERSON] визнано право власності на земельну ділянку S-5, площею 137,6 кв. м. та S -6, площею 150,9 кв. м. (на схемі експертизи № 1550 від 22.09.2011 року замальовано зеленим кольором) без зміни цільового призначення; за [PERSON] та за [PERSON] визнано право спільної сумісної власності у рівних частинах на земельну ділянку, S -1, площею 92 кв. м. та S -2, площею 25 кв. м. (на схемі експертизи №1550 від 22.09.2011 року замальовано червоним кольором) без зміни цільового призначення, які розташовані на земельній ділянці кадастровий номер 2310700000:02:004:0036 по вулиці Індустриальній, 75, м. Мелітополь, що дорівнює 1/2 ідеальної частини земельної ділянки площею 693,74 кв.м., розташованої по вулиці Індустріальній, 75 в м. Мелітополі, яка була зареєстрована за [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЗГ № 126573 від 09.06.2005 року, кадастровий помер якої 2310700000:02:004:0036. В іншому рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області № 320/4800/14-ц від 25.06.2014 року - залишив без змін. 03.12.2014 року [PERSON] уклав з [PERSON] [PERSON] купівлі - продажу частки житлового будинку. Так, відповідно до укладеного Договору, [PERSON] стала власником частини житлового будинку, розташованого за адресою м. Мелітополь, вул. Індустріальна 75, а саме: приміщення 1-4 площею 7,1 кв. м.; приміщення 1-5 площею 24,7 кв. м.; приміщення 1-6 площею 18,5 кв. м.; частини приміщення 1-13 площею 7,6 кв. м.; приміщення 1-14 площею 26,2 кв. м.; загальна площа яких складає 84,1 кв. м.; надвірних прибудов; частина підвалу Г-2 площею 26,5 кв. м., ґанок та козирок до Г-1, вольєр Б-1, навіс -В, частина огорожі № 1, частина воріт, частина замощення І. 03.12.2014 року [PERSON] уклав з [PERSON] [PERSON] купівлі - продажу частки земельної ділянки. Відповідно до укладеного Договору, [PERSON] стала власником частини земельної ділянки розташованої за адресою м. Мелітополь, вул. Індустріальна 75, а саме: земельна ділянка s-3, площею 212 кв. м., земельна ділянка s-4, площею 76,4 кв. м., відповідно до схеми експертизи № 1550 від 22.09.2011 року, без зміни цільового призначення, крім того, у спільній власності знаходиться земельна ділянка s-1, площею 92 кв. м., земельна ділянка s-2, площею 25 кв. м. На початку грудня 2014 року [PERSON] (пенсіонер) разом з чоловіком [PERSON] інвалідом 3 групи, та сином [PERSON] інвалідом 1 групи, вселилися в будинок розташований за адресою: м. Мелітополь, вул. Індустріальна 75. В кінці грудня 2014 року співвласниця житлового будинку [PERSON], почала вимагати від позивачки та від її чоловіка виселитися з будинку, і при цьому погрожувала встановити паркан на своїй земельній ділянці, який повністю перекриє вхід та вихід до будинку. 25 січня 2015 року [PERSON] разом зі своєю донькою Юлією та [PERSON], розпилили належну позивачці металеву арку, та почали встановлювати паркан. Ці обставини дуже збентежили позивачку та її чоловіка. Син позивачки, внаслідок інвалідності не може самостійно ходити, для переміщення дитини родина використовує інвалідний візок. Внаслідок встановлення паркану, позивачка та її сім'я, не зможе використовувати будинок взагалі, оскільки іншого проходу до будинку ніж по земельній ділянці відповідача не має. При купівлі житлового будинку та земельної ділянки позивачці було невідомо про наявність таких перепон у користуванні житловим будинком, оскільки земельні ділянки в натурі не визначалися. Для проходу до земельної ділянки, належної позивачки, на якій розташована її частина будинку необхідно встановити земельний сервітут на частину земельної ділянки S - 6 (на схемі експертизи № 1550 від 22.09.2011 року замальовано зеленим кольором), яка знаходиться у власності [PERSON] При цьому для проходу до частини будинку позивачки, а також для проїзду інвалідного візка, необхідно встановити земельний сервітут на земельну ділянку площею приблизно 10 кв. м.. На адресу [PERSON] було направлено копію листа з пропозицією укласти [PERSON] земельного сервітуту. До листа був доданий проект Договору земельного сервітуту. Але, відповіді на позивачка не отримала. Позивачка звертає увагу суду на те, що відповідач не дотримується вимог добросусідства і чинить перешкоди у користуванні житловим будинком розташованим за адресою м. Мелітополь, вул. Індустріальна 75, а тому просить суд встановити безстроковий та безкоштовний земельний сервітут на право користування частиною земельної ділянки відповідача. Просить суд, встановити земельний сервітут на частину земельної ділянки, розташовану за адресою: Запорізька область, місто Мелітополь, вулиця Індустріальна 75, (що позначена на схемі експертизи № 1550 від 22.09.2011 року - S-6, та замальована зеленим кольором), що належить [PERSON], щодо права проходу та проїзду [PERSON] та членам її сімї до житлового будинку розташованого за адресою: Запорізька область, місто Мелітополь, вулиця Індустріальна 75. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] та його представник в судовому засіданні позов не визнали, просили суд відмовити в задоволенні позову. Також пояснили, що вимоги позивачки не законні та необґрунтовані, оскільки при придбанні позивачкою як будинку так і земельних ділянок, останній було відомо про технічні особливості будівлі, були відомі розміри та межі земельної ділянки на що вона погодилась. Також слід зазначити, що позивачка має окремий вхід до будинку та має технічну можливість облаштувати пандус на належній їй частині майна, при цьому не порушуючи право власності відповідача. Вважає, що вимоги позивачки надумані, з метою чинення перешкод відповідачки з невідомих мотивів, можливо особисті неприязні стосунки. Відповідачка вказує, що саме позивачка порушує принцип добросусідства, оскільки відповідачка як власник своєї частини жодним чином не чинить перешкоди в користуванні відповідачкою належної їй частиною майна. Також відповідачка та її представник вважають, що право позивачки ні чим не порушується, в прохальній частині позовних вимог не викладено змісту договору про встановлення земельного сервітуту, про встановлення якого просить позивачка. Від третіх осіб в матеріалах справи наявні письмові заяви, згідно яких вони просять суд слухати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують та просять суд їх задовольнити. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що\~03.12.2014 року [PERSON] уклав з [PERSON] [PERSON] купівлі - продажу частки житлового будинку. Так, відповідно до укладеного Договору, [PERSON] стала власником частини житлового будинку, розташованого за адресою м. Мелітополь, вул. Індустріальна 75, а саме: приміщення 1-4 площею 7,1 кв. м.; приміщення 1-5 площею 24,7 кв. м.; приміщення 1-6 площею 18,5 кв. м.; частини приміщення 1-13 площею 7,6 кв. м.; приміщення 1-14 площею 26,2 кв. м.; загальна площа яких складає 84,1 кв. м.; надвірних прибудов; частина підвалу Г-2 площею 26,5 кв. м., ґанок та козирок до Г-1, вольєр Б-1, навіс -В, частина огорожі № 1, частина воріт, частина замощення І. 03.12.2014 року [PERSON] уклав з [PERSON] [PERSON] купівлі - продажу частки земельної ділянки. Відповідно до укладеного Договору, [PERSON] стала власником частини земельної ділянки розташованої за адресою м. Мелітополь, вул. Індустріальна 75, а саме: земельна ділянка s-3, площею 212 кв. м., земельна ділянка s-4, площею 76,4 кв. м., відповідно до схеми експертизи № 1550 від 22.09.2011 року, без зміни цільового призначення, крім того, у спільній власності знаходиться земельна ділянка s-1, площею 92 кв. м., земельна ділянка s-2, площею 25 кв. м. Як було встановлено під час виїзного судового засідання, земельна ділянка S-6 (позначена зеленим кольором) відповідно до схеми експертизи № 1550 від 22.09.2011 року, яка належить відповідачці використовується нею для особистих потреб, а саме являється територією на якій зберігається транспортний засіб, належний відповідачці та членам її родини./а.с.28/ Інша земельна ділянка S-1 (позначена жовтим кольором) відповідно до схеми експертизи № 1550 від 22.09.2011 року, яка належить позивачці використовується позивачкою для проїзду до гаражу та забезпечує можливість входу до належної їй частини житлового будинку./а.с.28/ Відповідно до ч.1\~ст.401 ЦК України\~право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб які не можуть бути задоволені іншим способом. Частина 1\~ст. 402 ЦК України\~передбачає можливість встановлення сервітуту договором, законом, заповітом або рішенням суду. Згідно ч.1\~ст. 403 ЦК України, сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном. Частина 1\~ст. 404 ЦК України, встановлює способи встановлення, в тому числі, можливостей земельного сервітуту, серед яких: право проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, звязку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Крім того, за приписами ч.2\~ст. 404 ЦК України, особа має право вимагати встановлення земельного сервітуту не лише від власника іншої земельної ділянки, а й від володільця. Відповідно до вимог\~ст. 98 Земельного Кодексу України, право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Згідно ч. 4 цієї ж\~статті Земельного Кодексу України, земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений. Статтею 99 Земельного Кодексу України\~визначено наступні види земельних сервітутів: а) право проходу та проїзду на велосипеді; б) право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху; в) право на розміщення тимчасових споруд (малих архітектурних форм); г) право прокладати на свою земельну ділянку водопровід із чужої природної водойми або через чужу земельну ділянку; ґ) право відводу води зі своєї земельної ділянки на сусідню або через сусідню земельну ділянку; д) право забору води з природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право проходу до природної водойми; е) право поїти свою худобу із природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право прогону худоби до природної водойми; є) право прогону худоби по наявному шляху; ж) право встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд; з) інші земельні сервітути. Згідно ч.ч.1,2\~ст.100 Земельного Кодексу України\~сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. Згідно\~ст. 101 ЗК України, власник, землекористувач земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, має право вимагати від осіб, в інтересах яких встановлено земельний сервітут, плату за його встановлення, якщо інше не передбачено законом. Власник земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, має право на відшкодування збитків, завданих встановленням земельного сервітуту. Відповідно до ч. 3 вказаної норми Кодексу, власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо). За змістом\~ст. 103 Земельного Кодексу України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Згідно п. 22-2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" від 16.04.2004 року №7 види земельних сервітутів, які можуть бути встановлені рішенням суду, визначеністаттею 99 ЗК України\~і цей перелік не є вичерпним. Встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном. Крім того, чинним законодавством передбачено, що право проходу та проїзду на транспортних засобах, а також право прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв'язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій є різними видами земельних сервітутів, а тому встановлення щодо земельної ділянки одного з них не означає можливість використання цієї земельної ділянки власником чи користувачем сусідньої земельної ділянки з іншою метою. В судовому засіданні було встановлено, що цільове призначення земельних ділянок сторін є обслуговування житлового будинку, крім того було встановлено, що на спірній частині земельної ділянки відповідача зберігається транспортний засіб відповідача та іншого місця для його зберігання відповідачка не має. Позивачка навпаки має в своєму розпорядженні земельну ділянку S-1, яка забезпечує їй доступ до гаражу та до входу у належну їй частину житлового будинку. Відповідач заперечує проти встановлення безкоштовного земельного сервітуту стосовно належної їй земельної ділянки, іншого позивачем до подання позову до суду не пропонувалося. Крім того, позивач не довів в судовому засіданні належними доказами, що саме для неї право проходу до будинку не можливо без обмеження сервітутом земельної ділянки відповідача. Також позивачем та його представником не доведено, яким чином саме позивачці по справі створюються умови, які унеможливлюють або утруднюють використання саме позивачкою належним їй майном (частиною домоволодіння). В судовому засіданні позивач не надав доказів в спростування пояснень відповідача та його представника. Відповідно до ч.1 ст.. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1\~ст. 60 ЦПК України,\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що позивач не довів в судовому засіданні неможливість повноцінно та ефективно використовувати частину житлового будинку, що належить їй без обмеження земельної ділянки відповідача сервітутом, не довела наявності оспорювання чи не визнання її прав, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed