Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області Сідоренко Сергій Петрович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що дізнався про винесення приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Харою Н. С. стосовно нього виконавчого напису про стягнення на користь ТОВ "Фінансова компанія "Аланд" 16488,23 грн. 27 січня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Рівненської області Сідоренком Сергієм Петровичем було відкрито виконавче провадження №61072404 про стягнення з позивача 16488,23 грн. за кредитним договором №007-17500-181013 від 18.10.2013 року, укладеним із ПАТ «Дельта Банк». Вказана сума складає 16488,23 грн. суми заборгованості та 300 грн. за вчинення виконавчого напису нотаріуса. [PERSON] посилається на те, що не укладала кредитного договору з ТОВ "Фінансова компанія "Аланд", кредитної картки та коштів у сумі 16488,23 грн від даної установи не отримувала. Вважає, що виконавчий напис вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами і, як наслідок, неправомірним є провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про стягнення коштів. Нотаріусом не враховано та не перевірено наявність, чи відсутність спору щодо заборгованості, виконавчий напис вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками банку, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безпірності грошових вимог відповідача до неї. На підставі наведеного просить позов задовольнити. Позивач просить суд: - визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 19 грудня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. за реєстровим номером 33487; - стягнути судові витрати. Ухвалою судді Корецького районного суду від 27 жовтня 2021 року відкрито провадження по даній справі, розгляд справи призначено в порядку загального провадження. 29 листопада 2021 року ухвалою Корецького районного суду Рівненської області підготовче провадження по даній справі закрито та таку призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили задоволити в повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві. В судове засідання представник відповідача не прибув, про час та місце розгляду справи ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» повідомлене належним чином, відзив на позов не подавали. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. не прибула, про час і місце розгляду справи повідомлена поштовим відправленням за місцем реєстрації, яке вказав позивач в позовній заяві та яке вказано даним приватним нотаріусом у виконавчому написі (м. Київ), проте вказане повідомлення повернулось до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області Сідоренко С.М. в судове засідання не прибув, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений. Подав заяву про розгляд справи без його участі за наявними у справі матеріалами. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши подані докази, всебічно і повно встановивши всі фактичні обставини справи, на яких грунтуються вимоги заявника, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Згідно виконавчого напису, вчиненого 19.12.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н. С., зареєстрованого в реєстрі за №33487, на [PERSON] накладено стягнення в загальній сумі 16488,23 грн, з яких: 9510,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 6978,23 грн. прострочена заборгованість за процентами; 0 грн. прострочена заборгованість за комісією, на користь ТОВ "Фінансова компанія "Аланд" за кредитним договором № 007-17500-181013 від 18.10.2013 року, укладеним із ПАТ "Дельта Банк", право вимоги за яким перейшло до ТОВ "Фінансова компанія "Аланд", на підставі договору відступлення прав вимоги №02/10/2019-ФА, укладеного 02.10.2019 року. Стягнення заборгованості проводиться за період з 07.03.2018 року по 29.11.2019 року. 27 січня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Рівненської області Сідоренком Сергієм Петровичем було відкрито виконавче провадження №61072404 про стягнення з позивача 16488,23 грн. за кредитним договором №007-17500-181013 від 18.10.2013 року, укладеним із ПАТ «Дельта Банк». Вказана сума складає 16488,23 грн. суми заборгованості та 300 грн. за вчинення виконавчого напису нотаріуса. За загальним правилом ст. ст. 15, 16ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року, що передбачено ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» у редакції чинній на час вчинення виконавчого напису. Тобто, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - це надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення, а нотаріус задля вчинення виконавчого напису повинен дійти висновку, що з дня виникнення права вимоги у стягувача минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року, та, що подані стягувачем документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед ним. Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Відповідний висновок міститься у постановах Верховного Суду № 569/8884/17 від 14.08.2019 року, № 137/1666/16-ц від 29.03.2019 року та № 201/11696/16-ц від 10.04.2019 року, а також у постанові Верховний Суд України № 6-887цс17 від 05.07.2017 року. Відповідно до п. п. 1.1, 3.1, 3.5 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбаченіПереліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Зі змісту виконавчого напису, вчиненого 19.12.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., слідує, що під час його вчинення приватний нотаріус керувався ст. ст. 87 91 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Згідно п. 2 Розділу 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Отже, на день вчинення виконавчого напису існувала можливість стягнення заборгованості за виконавчим написом нотаріуса лише за нотаріально посвідченими договорами. Такий правовий висновок міститься у постановах Касаційного цивільного суду Верховного Суду: від 21.10.2020 року в справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), від 12.03.2020 року в справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), від 15.04.2020 року в справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18). Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса`для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 12.03.2020 у справі №757/24703/18-ц, оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Також у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27.08.2020 року в справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18) зроблено висновок, що «у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап- учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню». Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат`у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) та від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278гс18). Крім того, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України від 05.07.2017 року у справі № 6-887цс17, які також знайшли своє відображення в постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 320/8269/15-ц від 16.05.2018 року, в якій Великою Палатою Верховного Суду наголошено на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не спростовано доводи позивача, не надано належних доказів на підтвердження безспірності заборгованості боржника. На підставі наведеного вище, суд приходить висновку, що позов слід задовольнити, визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н. С., вчинений 19.12.2019 року, зареєстрований в реєстрі за № 33487, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "Аланд"заборгованості за кредитним договором № 007-17500-181013 від 18.10.2013 року, укладеним з Приватним акціонерним товариством «Дельта Банк», право вимоги за яким перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд". Згідно з ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, судовий збір в розмірі 908,00 гривень слід стягнути з відповідача на користь позивача. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Надання правової допомоги адвокат Величком О.М. здійснював на підставі ордеру про надання правової допомоги ВК №103299 від 21.04.2021 року та договору про надання правової допомоги б/н від 24.09.2021 року. Дослідивши розрахунок суми гонорару за надання правової допомоги адвоката Величка О.М. та квитанцію, яка видана на підставі Договору про надання правової допомоги від 24.09.2021 року судом встановлено, що вказані документи свідчать про оплату [PERSON] гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги на суму 3 000 гривень, тому суд приходить до висновку про доведеність вказаних витрат та про необхідність їх стягнення з відповідача.

Outcome: approved