Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

05.04.2017 року [PERSON] звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовною заявою до [PERSON], в якій просив розірвати шлюб укладений між позивачем та відповідачем. Позовна заява мотивована тим, що 20 липня 2005 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис за №1367. Спільних дітей від шлюбу сторони не мають. Сімейне життя між сторонами не склалось, оскільки сторони виявились різними людьми та мають різні погляди на життя. Таким чином, позивач вважає, що сім'я розпалась, шлюб існує формально, а тому подальше збереження шлюбу неможливе. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В судове засідання, призначене на 04.05.2017р., відповідач не зявилася, конверт з повісткою про виклик в судове засідання повернувся на адресу суду з відміткою відділення поштового звязку «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 15-16), що розцінюється судом, як належне повідомлення особи про дату, час та місце розгляду справи. Згідно з частиною першою статті 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Як вбачається з довідки наявної в матеріалах справи, виданої Міським комунальним підприємством "ЖЕО №7" №05-2/1217 від 10.05.2017р., [PERSON] 27.06.2003р. була знаята з реєстрації за адресою м. Вінниця, вул. 600-річчя[ADDRESS]. (а.с. 22) При цьому, як вбачається з частини девятої статті 74 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик, відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Оголошення про виклик відповідача в судове засідання призначене на 18.05.2017р. було опубліковано в газеті «Вінниччина», випуск №36 (23177) від 12.05.2017 року, проте відповідач в судове засідання, призначене на 18.05.2017р.\~ повторно не зявилася. Відповідно до частини першої статті 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Разом з тим, відповідно до частини четвертої статті 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, з урахуванням приписів статей 169, 224 ЦПК України суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і позивач не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. 20 липня 2005 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за №1367 та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-АМ №007443, яке видане 20 липня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області. (а.с. 4) Сімейне життя між сторонами не склалось, шлюб існує формально, а тому подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Згідно з частиною другою статті 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до частини першої статті 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може предявити один із подружжя. Згідно зі статтею 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до частини першої статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Однак, оскільки позивачем в позовній заяві зазначено про те, що на відшкодуванні судових витрат він не наполягає, суд вважає, що судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору необхідно залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved