Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

31 березня 2020 року, представник позивача адвокат Прокоф`єв Б.І. звернувся до суду в інтересах [PERSON] , в якому просив визнати за позивачем право власності на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] , мотивуючи вимоги тим, що будинок належав [PERSON] , як голові колгоспного двору відповідно до свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння. Членами колгоспного двору були : [PERSON] та [PERSON] .. [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на 1/3 частину домоволодіння, спадкоємцями за законом якої були [PERSON] та [PERSON] , які на день смерті спадкодавця проживали та були зареєстровані разом з нею, та фактично прийняли спадщину, але юридично не оформили та до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не звертались. [INFO] помер [PERSON] . За життя [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно заповів [PERSON] . Проте, у позивача відсутня можливість оформити спадщину у нотаріальній конторі, оскільки будинок належав [PERSON] як голові колгоспного двору, а тому його власниками були усі члени колгоспного двору, не зважаючи на те, що свідоцтво про право власності на житловий будинок було видане померлому [PERSON] .. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши про підтримання позовних вимог. Відповідач - Хмільницька сільська рада Чернігівського району Чернігівської області не забезпечили явку свого представника в засідання, надавши заяву про розгляд справи без його участі, вказавши про відсутність заперечень щодо заявлених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] був колгоспним двором, головою якого був [PERSON] , що володів будинком на підставі свідоцтва про право власності від 05.10.1990 року (а.с.11). Членами колгоспного двору були [PERSON] та [PERSON] , оскільки станом з 01.07.1990 року по 15.04.1991 року проживали та були зареєстровані в даному будинку, що підтверджується довідкою Роїщенського старостинського округу Хмільницької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 435 від 20.09.2019 року (а.с.10). Відповідно до Постанови РМ УРСР від 11 березня 1985 року № 105 « Про порядок державного обліку житлового фонду» і відповідно до чинного на той час порядку обліку господарств колгоспних дворів, все майно колгоспного двору обліковувалося за головою колгоспного двору. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року " Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" з наступними змінами, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору. За нормами ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, які діяли до ведення в дію Закону України "Про власність", кожен з членів колгоспного двору мали рівне право на майно колгоспного двору. Тобто, після введення в дію Закону України "Про власність" 15.04.1991 року у всіх членів колгоспного двору виникло право власності на все його майно в рівних частинах, в тому числі і на будинок з господарськими спорудами, які відносилися до цього колгоспного двору, які не втратили право на витребування частки. Таким чином, незважаючи на той факт, що свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок було видане [PERSON] проте і [PERSON] , [PERSON] , як члени колгоспного двору мали рівну частку житлового будинку з господарськими спорудами, а саме по 1/3 частині. Як слідує з повідомлення Чернігівської філії ДП "Національні інформаційні системи" по с.Роїще Чернігівського району Чернігівської області здійснено перейменування вулиці [ADDRESS] та вулицю [ADDRESS]. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] , про що 17.10.2011 року Виконкомом Роїщенської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області складено актовий запис № 19 (а.с.8). Після її смерті відкрилась спадщина на 1/3 частину житлового будинку по [ADDRESS] , яку фактично прийняли [PERSON] та [PERSON] , які проживали та були зареєстровані разом з померлою на день її смерті, що підтверджується довідкою Роїщенського старостинського округу Хмільницької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 443 від 24.09.2019 року (а.с.9). Спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не відкривалась. Таким чином [PERSON] та [PERSON] стали власниками по Ѕ частині житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] , про що 04.09.2019 року Виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області складено актовий запис № 84 (а.с.12) За життя 28.11.2011 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Роїщенської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, який не змінювався та не скасовувався на день відкриття спадщини, яким він все своє майно заповів сину [PERSON] (а.с.15). Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину житлового будинку по [ADDRESS] , яку у встановлений законом строк прийняв син померлого [PERSON] , звернувшись до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. [PERSON] було рекомендовано звернутись до суду для вирішення питання про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, оскільки в документі, що посвідчує право власності вказано, що житловий будинок належить колгоспному двору, проте вказано лише голову колгоспного двору, а інформація про інших членів колгоспного двору відсутня. Як передбачено ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом МЮУ № 296/5 від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна. Отже, виходячи з наведеного, оскільки свідоцтво про право власності видано на голову колгоспного двору, позивач позбавлений можливості відновити свої права у позасудовому порядку, а тому його права підлягають судовому захисту, шляхом визнання за ними права власності.

Outcome: approved