overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

13 травня 2014 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому вказала, що вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах із [PERSON], від яких мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. У зв'язку з тим, що відповідач у добровільному порядку не надає їй достатню матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, фізично здоровий, інших дітей на утриманні не має, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини на її користь у розмірі 14 частини з усіх видів доходів батька, щомісяця. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, не заперечував проти його задоволення. Пояснив, що дійсно має із позивачкою спільну доньку [PERSON], яка на даний час проживає разом із матір'ю та перебуває на її утриманні. Він працює в КП "Цветочний" слюсарем-сантехніком та отримує заробітну плату приблизно 1400 грн на місяць, проживає разом зі своєю матір'ю та бабусею, інших утриманців у нього не має. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що батьком [PERSON], [INFO] (актовий запис № 19 від 11 січня 2006 року, вчинений Відділом реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції м. Донецьку) є [PERSON] (а. с. 3). Як видно з довідки № 117 від 12 травня 2014 року секретаря комітету мікрорайону «Сільський», [PERSON] зареєстрована та проживає разом із дочкою за адресою: [ADDRESS] (а. с. 5). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Між сторонами не досягнута домовленість по питанню утримання дитини, так як відповідач добровільно не надає достатню допомогу позивачу на утримання неповнолітньої дочки. [PERSON] працездатний, має офіційне місце роботи та заробітну плату 1 400 грн на місяць, інших утриманців не має. Позивачка перебуває в шлюбі, має трьох дітей, на даний час не працює, так як доглядає доньку [PERSON], [INFO]. З огляду на викладені вище обставини, стан здоров'я і матеріальне становище дитини і платника аліментів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 14 частини від доходів батька щомісячно, але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, починаючи з 13 травня 2014 року. Суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Приймаючи до уваги, що при звернені до суду з позовом позивач був звільнений від сплати судового збору в розмірі 243 грн 60 коп., вказаний судовий збір, згідно зі статтею 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача, на користь держави. На підставі статей 180, 181 ч. 3, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

13 травня 2014 року позивач звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час перебування в шлюбі у сторін народились дві дочки: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, обов'язків по їх вихованню не виконує, а тому просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочок в розмірі третини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Сторони в судове засідання не з'явились, повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач підтримала позовні вимоги повністю та просила їх задовольнити. Відповідач позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно роз'яснень, які містяться в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12 червня 2009 року N 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, являється реалізацією права відповідача, передбаченого ст. 31 ЦПК України, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, тому суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

13 травня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просила розірвати шлюб укладений 12.01.2002 року з відповідачем [PERSON]. Позивачка в судове засідання не з'явилась, однак надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі, свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач направив до суду заяву в якій вказав, що не заперечує проти задоволення позовних вимог позивачки та просить справу слухати за його відсутності в судовому засіданні. Згідно положень ст.174 ЦПК України в разі визнання позову відповідачем, суд, за наявності законних підстав постановляє рішення про задоволення позву. Суд, дослідивши матеріали справи, на підставі ст.ст.110,112 Сімейного кодексу України вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивачка знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 12.01.2002 року, згідно свідоцтва про укладення шлюбу, виданого Баратівською сільською радою Новобузького району Миколаївської області, актовий запис № 1, від якого народилися - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] . Спільне життя між сторонами не склалося, виникли постійні сварки із-за різних поглядів на життя. Сторони припинили шлюбні відносини з квітня 2014 року проживають окремо одне від одного. Подальше примирення сторін між собою та збереження шлюбу не представляється можливим. Як встановлено судом, спору між сторонами про проживання спільних дітей та поділ майна на час розгляду цієї справи немає. Після розірвання шлюбу позивачка виявила бажання залишити дошлюбне прізвище - "[PERSON]". Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тобто з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню, сплачений останньою судовий збір в сумі 243,60 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

13 травня 2014 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Теплицького районного управління юстиції Вінницької області (актовий запис № 18). \~\~\~\~ Від шлюбу дітей не мають. \~\~ [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. \~\~ На обґрунтування своїх позовних вимог позивачка в позовній заяві вказує, що причиною, яка спонукала її звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу є те, що подружнє життя у них з відповідачем не склалося. Після реєстрації шлюбу вона поїхала на роботу в Росію, а відповідач залишився працювати на Україні, через деякий час їй стало відомо, що відповідач має другу сім"ю. Оскільки їх шлюб носить лише формальних характер просить розірвати укладений між ними шлюб. \~\~ Від позивачки надійшла заява, в якій вона підтримує позов і просить розглянути справу у її відсутність, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує. \~\~\~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи у суді, про причини неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. \~\~ Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 13 травня 2014 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Теплицького районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №18, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 144206 виданим 13.05.2014 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Теплицького районного управління юстиції у Вінницькій області Від шлюбу сторони дітей не мають. Спору щодо розподілу майна не має. Судом з'ясовано, що сторони наміру зберегти сім"ю не мають, позивачка наполягає на розірванні шлюбу про що надала суду заяву відповідного змісту. Відповідач заперечень проти позову або докази на спростування наведених позивачем позовних вимог не надав, що свідчить про його небажання зберегти шлюб. Виниклі правовідносини регулюються ст. ст. 104, 105, 110, 112, 113 СК України, відповідно до яких шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню: шлюб між сторонами має бути розірваний, оскільки судом встановлено, що спільне життя між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] не склалось, були припиненні шлюбно-сімейні відносини, відсутнє бажання проживати надалі однією сім'єю, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст.ст.110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

13 травня 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому вказала, що 28 серпня 2012 року вона уклала шлюб з [PERSON], який зареєстровано Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №316. Від даного шлюбу мають малолітню доньку - Єлизавету, [INFO]. Дитина проживає з позивачкою. Несумісність характерів [PERSON] та [PERSON] призвела до припинення спільного проживання. Позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, малолітню доньку залишити проживати разом з нею, після розірвання шлюбу залишити прізвище "Пулінець". У судове засідання позивачка надала письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання надав заяву, в якій просив справу розглянути без його присутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні у справі докази, доходить до наступного. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 28 серпня 2012 року, який зареєстровано Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №316, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.2). Від даного шлюбу мають малолітню доньку - Єлизавету, [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.3). Дитина проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сім'ї (а.с.4). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинено. Згідно ч.3\~ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2\~ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У ст.113 СК України зазначено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з цього суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-04 00:00:00

13 травня 2020 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сім`я розпалася і поновлена бути не може. В судове засідання позивач не з`явилася, подала до канцелярії суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити (а.с. 20). Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за його відсутності та заяву про визнання позову (а.с. 21-22). Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову. З досліджених письмових доказів судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 24 січня 2015 року, місце реєстрації: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 15, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину 2015 року народження (а.с. 18). Позивач та відповідач по справі заяв, клопотань щодо примирення до суду не подали. При встановлених обставинах суд приходить до висновку про те, що між ними склалися і існують такі взаємини, які виключають їх подальше спільне проживання і ця сім`я поновлена бути не може. Відповідач бажає відновити своє дошлюбне прізвище " [PERSON] " після розірвання шлюбу, право на що передбачене ст. 113 СК України. Зважаючи на те, що позовні вимоги судом задоволено, то з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України, на користь позивача слід стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

13 червня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що працює в ПАТ „Південьзахідшляхбуд", але заробітну плату за період жовтень 2013 року - лютий 2014 року включно відповідач не виплатив. Просить стягнути з відповідача на його користь борг із заробітної плати в сумі 2975 грн.21 коп., стягнути моральну шкоду в сумі 2000 грн., завдану відповідачем невиплатою заробітної плати. В суд позивач подав письмову заяву про те, що підтримує позовні вимоги повністю, а справу розглядати без його участі. Представник відповідача до суду не прибув, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений 03 липня 2014 року, причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи та заперечень проти позову до суду не направив. Суд ухвалює заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] працює в ПАТ „Південьзахідшляхбуд". Заробітну плату за період з жовтня 2013 по лютий 2014 року включно в сумі 2975 грн. 21 коп. відповідач йому не виплатив. Дані обставини встановлені з письмових доказів - копією трудової книжки позивача та довідками про суму боргу. Достовірність та належність вказаних доказів сторони не оспорюють. Відповідно до вимог ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць. Згідно ч.1 ст.233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а в разі порушення законодавства про оплату праці - без обмеження будь-яким строком. Згідно ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником моральної шкоди провадиться працівникові, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення і з відповідача необхідно стягнути на користь позивача невиплачену йому у встановлені строки заробітну плату. Також суд вважає, що порушення відповідачем строків виплати заробітної плати завдало позивачеві моральних страждань, оскільки змусило докладати додаткових зусиль для організації свого життя. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує тривалість порушення прав позивача на отримання належних йому платежів, тяжкість вимушених змін в життєвих стосунках позивача, виходить з вимог розумності і справедливості і визначає моральну шкоду в сумі 2000 грн., оскільки відповідач не надав заперечень проти вказаної позовної вимоги позивача. Судові витрати за два види позовних вимог - майнового характеру та моральної шкоди - підлягають стягненню в дохід держави з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

13 червня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 28 грудня 2007 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO]. З відповідачем шлюбні відносини припинили. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, що ставить їх у скрутне матеріальне становище. Просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги уточнила та просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти стягнення аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 28 грудня 2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області серії [NUMBER] за актовим записом №404 (а.с. 3). Від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області серії [NUMBER] за актовим записом №145 (а.с.4). Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача, відповідача, суд приходе до висновку, що позов підлягає задоволенню. В ст.51 Конституції України закріплений обов'язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно ч.2 ст.27 Конвенції ООН "Про права дитини", батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В силу ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) стягуються в частині від доходу його батька або в твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави витрати пов'язані зі сплатою судового збору. На підставі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

13 червня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25.12.1999 року Зміївським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області, актовий запис №180, посилаючись на непорозуміння та різні погляди на життя. Від даного шлюбу сторони мають синів - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які за згодою сторін будуть проживати разом із [PERSON] Спору про поділ майна сторони не мають. Оскільки подальше сумісне життя і збереження сім'ї неможливе, а перебування в шлюбі з відповідачем суперечить інтересам [PERSON], позивач просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволені позовних вимог наполягала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.12.1999 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], виданого Зміївським Відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області, актовий запис № 180. /а.с.5/ Як вбачається з копій свідоцтв про народження, серії [NUMBER], серії [NUMBER], серії [NUMBER], виданих 06.09.2008 року, 06.08.2000 року, 06.02.2003 року, Відділом реєстрації актів цивільного стану Зміївського управління юстиції Харківської області, сторони мають синів - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. /а.с.6,7,8/ Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, сторони не згодні на примирення, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу не цікаве для позивача та відповідача. Спору про майно сторони не мають. За взаємною згодою батьків, діти залишаються проживати з матір'ю [PERSON] Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Outcome: approved