Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

04 серпня 2015 року позивачка звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу вказуючи на те, що 12 березня 2005 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Протягом останніх років шлюбні відносини поступово між ними погіршувалися. На теперішній час між ними взагалі відсутнє порозуміння та повага. Це спричинено систематичним вживанням відповідачем алкогольними напоями, внаслідок чого він взагалі перестав забезпечувати утримання їхньої дитини, сім'ї та допомагати вести домашнє господарство. Таким способом життя відповідач залишив без належної батьківської уваги дитину, унеможливив нормальне спілкування з нею та поклав утримання сім'ї лише на неї. Така поведінка відповідача продовжується протягом тривалого часу, вона нестерпна для неї, приносить їй та дитині негативні емоції, душевні страждання та значні фінансові витрати. Посилаючись на викладене, просила розірвати їхній з відповідачем шлюб, після розірвання шлюбу залиши їй прізвище взяте у шлюбі, судові витрати покласти на відповідача. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву у якій просила справу розглядати без її участі, позов підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився. Згідно повідомлення "Укрпошти" на конверті, приймання кореспонденції у м.Донецьк тимчасово призупинено. Відповідно до ч.2 ст. 110 КПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти. Суд, на підставі п. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, що їх надав позивач, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 12 березня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії І-НО № 002694. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії І-НО № 028266 від 10 серпня 2005 року. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружні стосунки, сумісне господарство не ведеться. Шлюб фактично розпався. Дитина проживає з матір'ю. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Крім того, у порядку, передбаченому ч.3 ст.88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 243,60 грн. у доход держави.

Outcome: approved