Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

Позивач звернулась з позовом про визнання за нею в порядку спадкування за законом права власності на будинок по [ADDRESS], що належав її матері [PERSON], яка померла [INFO], посилаючись на те, що фактично прийняла спадщину, оскільки з народження проживала у спірному домоволодінні разом з батьками. Крім того вона втратила оригінали державних актів на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0, 25 га по [ADDRESS] кадастровий номер [NUMBER], земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0, 4036 га по [ADDRESS] кадастровий номер [NUMBER], які належали її матері [PERSON], що також перешкоджає їй оформити свої спадкові права. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити та визнати право власності на спадкове майно за позивачем, оскільки позивач позбавлена можливості іншим шляхом набути право власності на спадкове майно. Відповідач в судове засідання не з'явився, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд приходить до наступного. Матеріалами справи та дослідженими у судовому засіданні доказами встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла спадкодавець - [PERSON], про що відділом реєстрації актів цивільного стану Голопристанського районного управління юстиції Херсонської області 01.11.2010 року, зроблено відповідний актовий запис №18 та видано свідоцтво про смерть. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] та земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0, 25 га по [ADDRESS] кадастровий номер [NUMBER], земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0, 4036 га по [ADDRESS] кадастровий номер [NUMBER]. Відповідно до ст.1216, 1217 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця), яке здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя який його пережив та батьки. В судовому засіданні, на підставі наданих документів, встановлено, що позивач [PERSON] є донькою [PERSON]. Відповідно до листа приватного нотаріуса Негра Л.А. за вих. № 103/0214 від 04.05.2017 року [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини від імені доньки померлої. Відповідно до відповіді ДНК від 11.04.2017 року вих. № 205/01-16 свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з частиною 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона визнається належною спадкоємцеві з часу її відкриття. Так, в сільській місцевості облік фактичних господарств у селі, сімейний стан громадян, поголів'я тварин та інше реєструвався в погосподарських книгах. Згідно до Інструкції по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, сільські ради один раз в п'ять років проводили закладку погосподарських книг шляхом суцільного обходу дворів та опитування населення. На кожне господарство відкривався окремий особовий рахунок, в якому відображалися, крім інших відомостей, також відомості про жилий будинок, що має поштовий номер, рік його побудування. При визначенні року побудування ураховується рік, в якому цей будинок було введено в експлуатацію. Ст.5 ЦК України визначає, що до правовідносин застосовується те законодавство, яке діяло на час їх виникнення. Лише з 1985 року, відповідно до Постанови РМ УРСР від 11.03.1985 року № 105 „Про порядок державного обліку житлового фонду", почалася робота по проведенню обов'язкової реєстрації й технічної інвентаризації житлового фонду в сільських населених пунктах після прийняття будинків в експлуатацію державною приймальною комісією. Відповідно до узагальнення Вищого спеціалізованого суду України судової практики розгляду цивільних справ про спадкування від 16.05.2013 року погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року.Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Згідно довідки Новософіївської сільради на підставі по господарського обліку номер рахунку [NUMBER] за [PERSON] значиться житловий будинок по [ADDRESS]. Відповідно до технічного паспорту від 10.10.2017 будинок по [ADDRESS] є 1980 року побудови. Згідно довідки Новософіївської сільради [PERSON] з народження по даний час проживає по [ADDRESS]. Зважаючи на наведене, будинок по [ADDRESS] належав померлій [PERSON] на праві власності і подальша зміна законодавства не позбавила її набутого та зареєстрованого в погосподарських книгах права власності на будинок, а спадкоємець має право на визнання за ним права власності саме на будинок як об'єкт спадкування. Що стосується відсутності у позивача можливості оформити спадкові права на земельні ділянк, так як втрачені оригінали державного акту. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України « Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»від 05.06.2003 року № 899-1У право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідчену сертифікатом чи Державним актом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. На підставі вищевикладеного, вивчивши матеріали справи, оцінивши та дослідивши зібрані докази, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved