Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

12 червня 2019 року ТОВ «Закарпатгаз Збут» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення вартості не облікованого об`єму природного газу в розмірі 2 958,05 гривень. Позовні вимоги мотивує тим, що 25.04.2018 року працівниками ПАТ «Закарпатгаз» на об`єкті відповідача, за адресою [ADDRESS] під час проведення перевірки вузла обліку виявлено порушення на ринку природного газу, а саме зупинку лічильника газу, яке кваліфікується як пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується не коректно. Дане порушення належним чином зафіксовано, з дотриманням положень глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС, за участю споживача зафіксовано актом про порушення від 25.04.2018 року, який підписаний споживачем [PERSON] без жодних зауважень та заперечень. В цей же день проведено демонтаж лічильника у присутності споживача, для проведення експертизи, про що складено акт. За результатами проведеної 15.05.2018 року експертизи, підтверджено задокументований актом про порушення від 25.04.2018 року факт пошкодження ЗВТ, складено акт експертизи № 16763 та довідку про непридатність лічильника газу № 14863, яким зафіксовано: «Лічильник не придатний до експлуатації. Несправність відлікового механізму, лічильник не функціонує». Вказане порушення відноситься до порушень, які сталися не з вини споживача, але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу. Акт про порушення у відповідності до положень глави 5 Розділу ХІ Кодексу ГРС 21.06.2018 року розглянуто та задоволено комісією ПАТ «Закарпатгаз» з розгляду актів про порушення. В результаті чого перераховано об`єм спожитого газу за період з 06.04.2018 року по 24.04.2018 року на суму 2 958,05 гривень. 16 липня 2019 року Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпаткої області вказану позовну заяву прийнято до провадження та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч.2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Відповідачу ухвалу про відкриття провадження в справі разом з позовною заявою та додатками до неї надіслано 26.06.2019 року, та повторно 22.07.2019 року, 25.09.2019 року, 10.10.2019 року. Поштові конверти, направлені на його адресу повернулися з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. За таких обставин, судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб передбачений законом, однак у наданий судом строк та станом на 30.10.2019 року своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористалася, відзив на позов не подала, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що відповідач отримав від постачальника Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» природний газ у необхідних для нього об`ємах та взяв на себе зобов`язання своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. [PERSON] являється споживачем Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» за адресою: м.Мукачево, вул..В.Великого, 31. Доказом того, що між позивачем та відповідачем відбувались цивільно-правові відносини щодо надання та споживання житлово-комунальних послуг є виставлені на оплату рахунки за спожитий природній газ, наявність у відповідача особового рахунку № [NUMBER] . Актом про порушення № 104 від 25.04.2018 року, який підписаний споживачем [PERSON] без жодних зауважень та заперечень, зафіксовано порушення: - «зупинка лічильника природного газу, неможливо встановити правильність показника так-як цифри зміщені». 25.04.2018 року було складено Акт №8048 про демонтаж лічильника для направлення на експертизу, з якого також вбачається, що споживач повідомлений про місце, дату та час проведення експертизи, що підтверджується особистим підписом [PERSON] 15.05.2018 року комісією по проведенню експертизи ПАТ «Закарпатгаз» здійснено експертизу лічильника газу № 12897, про що складено акт № 14863, за яким лічильник непридатний до експлуатації. За результатами перевірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки не відповідає вимогам Рекомендацій Р 50-071-98. Не відповідає вимогам п.6.8.1: несправність відлікового механізму, лічильник не функціонує. Згідно акту-розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості споживачу від 21.06.2018 року, згідно вимог глави 2, 3 розділу ХІ Кодексу ГРМ, донараховано 278,68 м.куб спожитого природного газу на суму 2958,05 гривень. За приписом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 2 ст. 13 та ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Правовідносини між газопостачальними підприємствами, газорозподільними підприємствами та фізичними особами (населенням) - споживачами газу регулюються Цивільним Кодексом України, Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ), затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494. Так, відповідно до ст. 714ЦК України за договором постачання енергетичними ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. За приписами п.4 гл.6 р.X Кодексу ГРС за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ (вузол обліку газу) та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені, що має бути зафіксовано у відповідному акті про пломбування. Відповідно до Правила надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою КМУ від 9 грудня 1999 р. № 2246, які діли до набрання чинності кодексом ГРС, обов`язок споживача забезпечувати збереження і цілість лічильників газу та пломб на них (абз.9 п.29) так само існував. Порядок перевірки вузлів обліку та їх складових встановлено главою 9 розділу 10 Кодексу ГРМ, відповідно до якої перевірка комерційного ВОГ, а також контрольний огляд вузла обліку здійснюються у будь-який час доби та у присутності споживача (суміжного суб`єкта природного газу) або його представника. При виявленні ознак пошкодження ЗВТ (лічильника газу) за умови відсутності ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ за ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) може бути ініційована його позачергова чи експертна повірка у порядку, визначеному цим розділом. Відповідно до положень п.3 глави 2 розділу ХІ до порушень (за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ), що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ або його складових (які кваліфікуються як «не з вини споживача»), але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу, належать ( зокрема ) пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно. Пунктом 8 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРМ передбачено, що у разі виявлення Оператором ГРМ пошкодження лічильника газу та/або його позаштатного режиму роботу, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу лічильником газу не обліковується або обліковується некоректно (не в повному обсязі), та за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу визначення об`єму спожитого природного газу здійснюється, виходячи з 70 відсотків граничних об`ємів споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням терміну на його усунення. За приписами ч.3 ст.13 Закону України «Про ринок природного газу» у разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із Законом. Стаття 22 ЦК України передбачає, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст. 526, п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - відшкодування збитків. Згідно з частинами першою і другою статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За змістом статті 1166 названого Кодексу для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини боржника. Наявність перших трьох з числа зазначених елементів доводиться особою, яка звернулася з вимогою про відшкодування збитків. Такий висновок застосування матеріального права висловила колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 20.11.2018 року у справі №905/2191/15. Відповідно до пп.3 п.1 глави 2 розділу ХІ "Кодексу газорозподільних систем", затверджених Постановою НКРЕ та КП № 2494 від 30.09.2015 року, до порушень споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить, зокрема, пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживача) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно. Комісією при проведенні експертизи лічильника газу відповідача несанкціоноване втручання в конструкцію лічильника не виявлено, а лічильник не відповідає вимогам Р50-071-98. Однак, споживачем не вжито необхідних заходів щодо повідомлення «постачальника» про позаштатну роботу ЗВТ (лічильника газу). Пункт 8.4 Типового договору розподілу природного газу передбачено, що у разі якщо дії однієї зі сторін призвели до завдання матеріальної шкоди іншій стороні її відшкодування здійснюється в добровільному порядку згідно з вимогами чинного законодавства , а у разі, якщо не досягнуто згоди, - за рішенням суду. З огляду на встановлені обставини справи, їх специфіку, враховуючи обов`язок споживача слідкувати за збереженням лічильника газу, а також відсутність з боку відповідача будь-яких заперечень щодо вимог викладених в позовній заяві, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача понесений судовий збір. На підставі викладеного і

Outcome: approved