Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

04.06.2019 року позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який сторони уклали 22 липня 1995 року, зареєстрований у Великодирчинській сільській раді Городнянського району Чернігівської області, запис за № 01. Також просить після розірвання шлюбу між сторонами залишити їй прізвище [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22 липня 1995 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований у Великодирчинській сільській раді Городнянського району Чернігівської області, актовий запис № 01. Від шлюбу сторони мають доньок : [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розпався, оскільки між ними часто виникають сварки, сторони мають різні погляди на життя. У зв`язку з цим сторони припинили шлюбні відносини та вирішили розірвати шлюб. Ухвалою судді від 20 червня 2019 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судове засідання позивачка не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлений позов підтримала, просила її вимоги задовольнити в повному обсязі. (а.с.22). Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином за місцем реєстрації проживання, перевіреним судом у встановленому законом порядку, на підтвердження чого в матеріалах справи містяться зворотні поштові повідомлення (а.с.17, 24) Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до положень ч. 4 ст. 223, 280 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, якщо відповідач не повідомив суд про причини неявки та якщо від нього не надійшов відзив, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів, у разі згоди на це позивача. Враховуючи той факт, що відповідач в розумінні ст. 130 ЦПК України належним чином двічі повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не надав відзиву на позов, позивачка не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази та вивчивши матеріали справи, суд знаходить, що позовні вимоги [PERSON] підтверджені доказами, зібраними по справі, виходячи з наступного. Як встановлено судом, 22 липня 1995 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований Великодирчинською сільською радою Городнянського району Чернігівської області, актовий запис № 01, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] . (а.с.5). Від шлюбу сторони мають дочок: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , про що свідчать копії свідоцтв про народження [NUMBER] , [NUMBER] . (а.с. 6-7). Дослідженням довідки виконкому Великодирчинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 04 червня 2019 року, встановлено, що [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] , має склад сім`ї: чоловік - [PERSON] , донька - [PERSON] , [INFO] . (а.с.8). Відповідно до приписів ст. 37 СК України шлюб є правозгідним. Згідно положень ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 112 СК України проголошує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. З матеріалів позовної заяви вбачається, що подружні відносини сторони фактично припинили, і їх відновлювати позивачка не має наміру, наполягає на розлученні. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи, заперечень проти позову не подав. З огляду на це, суд дійшов висновку про те, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, і це має істотне значення. У відповідності до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка просила залишити їй прізвище " [PERSON] ". (а.с.18) В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, а тому сума судового збору в розмірі 768,40 грн., яка сплачена позивачкою, підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного та

Outcome: approved