Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до Яготинського районного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в котрій зазначено, що 12 жовтня 1985 року [PERSON], та [PERSON], уклали шлюб, який зареєстровано у Капустинській сільській раді. Від шлюбу сторони по справі мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні, потребує матеріального забезпечення від відповідача. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, згідно рішення Яготинського районного суду Київської області від 18 березня 2013 року. Відповідач працює, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, інших дітей не має. Враховуючи викладене, просила стягувати з нього щомісячно аліменти на її користь на утримання доньки в розмірі 1/3 частини від всіх видів його доходів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник позивачки вимоги підтримав та до зазначеного в позові додав, що позивачка нерухомого та рухомого майна не має, не працює, сторони посправі проживають окремо, мають різні бюджети. Не заперечував того факту, що відповідач по справі має заробітну плату в середньому розмірі 9000 гривень та того факту, що відповідач має на праві власності будинок. Відповідач в судовому засіданні вимоги визнав частково та пояснив, що дійсно на даний час працює в АТ Дарницький ЗБК та отримує заробітну плату в середньому 9000 гривень. Має на праві власності будинок, інших утриманців не має, здійснює матеріальну допомогу своїй матері, так як її пенсії не вистачає на ліки. Згідний на стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини від його доходу. Доказів працевлаштування позивачки не має, проте зазаначає, що вона має тимчасові підробітки. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Стаття 180 СК України встановлює обов'язок батьків утримувати неповнолітніх дітей, способи виконання такого обов'язку визначаються за домовленістю між ними відповідно до норми ст.181 цього Кодексу. Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Дана норма закону також закріплена в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року. В судовому засіданні встановлено, що 12 жовтня 1985 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано у Капустинській сільській раді (а.с.3-4, 32-33), який розірвано згідно рішення Яготинського районного суду Київської області від 18 березня 2013 року (а.с. 6). Від шлюбу сторони по справі мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 5), яка проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні (а.с. 21), потребує матеріального забезпечення від відповідача. [PERSON], [INFO], перебуває на обліку з діагнозом: Міопія легкого ступеня (а.с. 7). Позивачка не працює, не має нерухомого та рухомого майна. Відповідач працює в АТ Дарницький\~ЗБК отримує\~заробітну плату\~в середньому\~розмірі 9000\~гривень,\~та цього\~факту,\~сторони не\~заперечували.\~Має на\~праві власності\~відповідач будинок\~та земельну\~длянку (а.с.22-26). Інших утриманців не має, має задовільний стан здоров'я. Пункт 1 ст. 3 ч.1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п.2 дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов"язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Пунктом 2 ст. 27 ч.1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" передбачено, що розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня 2018 року становить 1944 грн.. Враховуючи матеріальне становище сторін, їх стан здоров'я та ті обставини, що дитина потребує матеріального забезпечення, а відповідач працює, інших утриманців не має, на праві власності має нерухоме майно, а також вимоги ст.ст. 182, 183 СК України та ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік», Конвенцію про права дитини, позов підлягає до часткового задоволення і на утримання неповнолітньої доньки сторін, необхідно стягнути аліменти з відповідача в розмірі ? частини його доходу, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в дохід бюджету судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial