Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до ДП ДАК Хліб України» «Криворізьке хлібоприймальне підприємство» про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки виплати заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що з 01.02.2007 року по 10.02.2014 року працювала в ДП ДАК Хліб України» «Криворізьке хлібоприймальне підприємство» на посаді начальника виробничої лабораторії управління, з якої звільнена 10.02.2014 року за п.1 ст.40 КЗпП України та в цей же день нею була отримана трудова книжка. При отриманні трудової книжки їй не було повідомлено про розмір сум, які належали їй при звільненні, а також не проведено остаточний розрахунок, як того вимагає ст. 116 КЗпП України. Станом на 01.09.2014 року заборгованість по розрахункам з урахуванням всіх компенсацій складає 12 809,29 грн.. Оскільки виплата належних їй грошових коштів з вини підприємства не проведена в день звільнення, вона має право відповідно до 117 КЗпП України вимагати середній заробіток за кожен день затримки виплати зарплати. Середньоденний заробіток позивача на посаді начальника виробничої лабораторії управління згідно довідки відповідача складав 158,24 грн., тому вона просить стягнути середній заробіток за час затримки виплати заборгованості по заробітній платі з урахуванням вказаної суми по день фактичного розрахунку, тобто по день винесення рішення. Позивач вказала, що порушення відповідачем права на своєчасне отримання у повному обсязі винагороди за працю, призвели до душевних перевантажень, викликали усвідомлення того факту, що не дивлячись на гарантований законодавством соціальний захист права в сфері трудових правовідносин можуть цинічно порушуватися роботодавцем, без будь-яких правових підстав. Вона має двох дітей шкільного віку, яких необхідно годувати, збирати до школи. В неї з'явилося відчуття незахищеності, негативної перспективи у будь-який момент бути позбавленою чесно зароблених грошей, неможливість самостійно планувати подальші дії щодо свого майбутнього у зв'язку з ймовірним позбавленням з чужої волі засобів для існування. Розмір спричиненої їй моральної шкоди позивач оцінює в 50 000 грн. Таким чином, вважає, що відповідачем були порушені її права та просить стягнути з ДП ДАК «Хліб України» «Криворізьке хлібоприймальне підприємство» на її користь заборгованості по заробітній платі у розмірі 10399,39 грн., суму якої вона зменшила після отримання довідки про заборгованість від відповідача, середній заробіток за кожний день затримки виплати зарплати, що належали їй на день звільнення, по день фактичного розрахунку та відшкодування моральної шкоди в розмірі 50 000 грн. Позивач [PERSON] правом на участь в судовому засіданні не скористалася, надала суду заяву, в якій вона просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. (а.с.59). Представники відповідача в судове засідання повторно не з'явилися, без поважних причин, були належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання, про що свідчить отримання повістки та телефонограми особисто [PERSON], яка згідно спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців є ліквідатором ДП ДАК Хліб України» «Криворізьке хлібоприймальне підприємство» на 08.04.2014 року, на 27.05.2015 року (а.с. 55,58). На 25.02.2015 року повістка повернулася з відміткою «за закінченням строку зберігання» (а.с.61,62). Відповідно до положень ст. 74 ЦПК України, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання. 08.04.2015 року [PERSON] надала заяву про відкладення розгляду справи, але жодного доказу поважності причин неявки не надала (а.с.55). В зв'язку з неявкою в судове засідання відповідача суд, з урахуванням думки позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось відповідно до ст. 197 ЦПК України, через неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у справі. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, давши оцінку доказам в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних законних підстав. Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. … Використання примусової праці забороняється. … Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення… Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Судом встановлено, що згідно трудової книжки, 01.02.2007 року [PERSON] наказом №1-к від 01.02.2007 року прийнята на роботу до ДП ДАК «Хліб України» Криворізьке хлібоприймальне підприємство на посаду начальника виробничої лабораторії управління, з якої звільнена 10.02.2014 року наказом № 5-к від 10.02.2014 року на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України в зв'язку з ліквідацією підприємства (а.с. 5-7). Згідно довідки № 18 від 03.04.2015 року, виданої ДП ДАК «Хліб України «Криворізьке хлібоприймальне підприємство», розмір невиплаченої заробітної плати, що належить [PERSON] при звільненні станом на 01.04.2015 року складає 10 399,39 грн. (а.с. 52). Згідно зі ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. У відповідності з ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно ст.21 КЗпП трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Згідно пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" необхідно враховувати, що згідно зі ст. 21 КЗпП належним відповідачем у справі за позовом про оплату праці є та юридична особа (підприємство, установа, організація), з якою позивачем укладено трудовий договір. Отже, оскільки відповідачем порушено право позивача на оплату її праці, то з ДП ДАК «Хліб України» «Криворізьке хлібоприймальне підприємство» на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості по заробітній платі в розмірі 10399,39 грн. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Оскільки [PERSON] звільнена 10.02.2014 року, який є її останнім робочим днем, ДП ДАК «Хліб України» «Криворізьке хлібоприймальне підприємство» в добровільному порядку не виплатило їй середній заробіток за час затримки виплати заборгованості, то періодом затримки слід вважати період з 11.02.2014 року по 27.05.2015 року. Згідно з п.п. «л» п. 1, п. 2 Постанови КМ України № 100 від 08.02.1995 року „Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати", цей порядок застосовується у випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати проводяться виходячи із середньої заробітної плати, при цьому середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Відповідно до п.п. 3 п. 3 Постанови № 100, усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо. Згідно з п. 8 вище вказаної Постанови, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Як вбачається з довідки ДП ДАК «Хліб України» «Криворізьке хлібоприймальне підприємство» №62 від 17.03.2014 року (а.с. 8), середньоденний заробіток [PERSON] за період з серпня 2013 року по січень 2014 року складав 158,24 грн. Зазначений розмір середньоденного заробітку сторонами не оспорюється, іншого розрахунку ні позивачем ні відповідачем не надано. Оскільки відповідачем ДП ДАК «Хліб України» «Криворізьке хлібоприймальне підприємство» не виконана ухвала суду про витребування доказів та не надані документи, які свідчать про встановлену на підприємстві тривалість робочого часу: Правила внутрішнього трудового розпорядку, графік виходу на роботу [PERSON] за повні місяці роботи, суд при розрахунку середнього заробітку за час затримки виплат виходить з виробничого календаря норм тривалості робочого часу при п'ятиденному робочому тижні з двома вихідними днями у суботу та неділю при однаковій тривалості часу роботи за день упродовж робочого тижня та відповідним зменшенням тривалості роботи напередодні святкових та неробочих днів на 2014 -2015 рік відповідно до додатків до листів Міністерства соціальної політики України № 9884/0/14-13/13 від 04.09.2013 року та № 10196/0/14-14/13 від 09.09.2014 року (а.с.63,64). Кількість робочих днів в періоді, за який нараховується середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, складає 322 робочих днів (14 робочих днів в лютому 2014 року (в період з 11.02.2014 року по 28.02.2014 року), 20 робочих днів в березні 2014 року, 21 робочий день в квітні 2014 року, 19 робочих днів в травні 2014 року, 19 робочих днів в червні 2014 року, 23 робочих дні в липні 2014 року, 20 робочих днів в серпні 2014 року, 22 робочих дні в вересні 2014 року, 23 робочих дні в жовтні 2014 року, 20 робочих днів в листопаді 2014 року, 23 робочих днів в грудні 2014 року, 20 робочих днів в січні 2015 року, 20 робочих днів в лютому 2015 року, 21 робочий день в березні 2015 року, 21 робочий день в квітні 2015 року, 16 робочих днів в травні 2015 року (до 27.05.2015 року включно). У зв'язку з цим, розмір середнього заробітку [PERSON] за період з 11.02.2014 року по 27.05.2015 року складає 50 953,28 грн. (322 робочих днів Х 158,24 грн. середньоденний заробіток), який підлягає стягненню з відповідача ДП ДАК «Хліб України» «Криворізьке хлібоприймальне підприємство», як роботодавця, на користь позивача в рахунок сплати середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку... Згідно зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Несвоєчасна виплата заробітної плати [PERSON] є порушенням трудового законодавства, яке завдало останній моральних страждань, оскільки вона була позбавлена засобів для існування, що змінило звичний для неї спосіб життя, та змусило вживати додаткових зусиль для організації життя, зокрема звертатися до суду. У зв'язку з вище вказаним, враховуючи характер допущених ДП ДАК «Хліб України» «Криворізьке хлібоприймальне підприємство» порушень, а саме нездійснення розрахунку при звільненні та глибину душевних страждань [PERSON]., виходячи із принципів розумності та справедливості, суд вважає за необхідне вимоги про стягнення моральної шкоди задовольнити частково - в розмірі 2000 грн., стягнувши моральну шкоду з ДП ДАК «Хліб України» «Криворізьке хлібоприймальне підприємство». Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, яка випливає з трудових відносин, позивач звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позов [PERSON] складався з позовних вимог немайнового характеру (відшкодування моральної шкоди), а також вимог майнового характеру (стягнення грошових коштів, зокрема середнього заробітку за час вимушеного прогулу), то відповідно до ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» судовий збір має сплачуватися за ставками встановленими для вимог майнового і немайнового характеру. У зв'язку з цим, враховуючи задоволення позову позивача [PERSON], яка звільнена від сплати судового збору, та виходячи з розміру судового збору за вимоги немайнового характеру - 243,60 грн. та розміру судового збору за вимоги майнового характеру, який складає 1% від суми позову (50953,28 грн. + 10399,39 грн.= 61352,67 грн.),, суд вважає за необхідне стягнути з ДП ДАК «Хліб України» «Криворізьке хлібоприймальне підприємство» судовий збір на користь держави в розмірі 857,13 грн. (243,60 грн. + 613,53 грн.)

Outcome: partial