Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

07.07.2021 р. до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява Концерну «Міські теплові мережі» до до [PERSON] про стягнення заборгованості за комунальні послуги за період з 01.11.2017 р. по 31.05.2021 р. в розмірі 42296,03 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що приміщення за адресою: [ADDRESS] , власником якого є відповідач, підключено до централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. У період 01.11.2017 року по 31.05.2021 року позивач надав відповідачу житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в житлове приміщення на загальну суму 37 156,76 грн., субсидія склала - 6 326,69 грн., оплата - 1 187,42 грн. Заборгованість складає 42 296,03 грн. Ухвалою суду від 09 липня 2021 року зазначену справу прийнято до розгляду та відкрито провадження, вирішено розглядати у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. (а.с. 11-12) 20.09.2021 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого він частково заперечує проти позову. В обґрунтування заперечень відповідач заявляє про застосування строку позовної давності та зазначає, що суму заборгованості слід розрахувати за останні три роки, які передували дню подання позову до суду, а саме за період з 07 липня 2018 року по 07 липня 2021 року. Заборгованість за цей період становить 30 140,82 грн. (42 296,03 - 12 155,21 = 30 140,82). Також заявляє, що протягом всього спірного періоду він не користувався гарячим водопостачанням, сумлінно і своєчасно надавав позивачу незмінні покази лічильника гарячої води, встановленого і опломбованого у його квартирі. Отже, суму боргу за гаряче водопостачання за останні три роки, що передували поданню позову до суду (з 07 липня 2018 року по 07 липня 2021 року) в розмірі 2 031,95 грн. він також не визнає (а.с. 23-24). 30.09.2021 року від представника позивача надійшли письмові пояснення. Представник заперечує проти застосування строків позовної давності через те, що платежі, які надходили від відповідача переривали строк. Також зазначено, що відповідачем не було своєчасно проведено планову державну повірку лічильника №1 у потрібний строк, тому з 2019 року плата за послугу централізованого гарячого водопостачання нараховувалась за нормами (нормативами) споживання - 0,140 м3 на 1 особу на добу (а.с. 27-28). 05.10.2021 року від відповідача надійшли заперечення, в обґрунтування яких зазначено, що повірку лічильника, який встановлено в туалеті, було зроблено і позивач зробив відповідні перерахунки, чим підтвердив неправомірність нарахування йому вартості гарячої води за нормами. Окрім того, відповідач зазначає, що ані він, ані ніхто інший в спірній квартирі не мешкав та відповідно гаряча вода не споживалася, що підтверджується незмінністю показів лічильника - 94,153 м.куб. (а.с. 33- 35). Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні підтримав свої заперечення та просив позов задовольнити частково із застосуванням строків позовної давності та виключенням вартості послуг постачання гарячої води. Суд, вислухавши доводи представника позивача, та відповідача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, приходить до такого. Згідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 25 від 29.01.2009 року „Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг" у м. Запоріжжя, починаючи з 01.01.09 року, виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн „МТМ" в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну „МТМ" (п. 1.2. Рішення). Згідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 200 від 28.04.2011 року „Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг" у м. Запоріжжя, починаючи з 01.04.2011 року, виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, підігріву гарячої води визначено Концерн „МТМ" в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну „МТМ"" (п. 1.2. Рішення). Зазначені рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 25 від 29.01.2009 року та № 200 від 28.04.2011 року були офіційно надруковані у офіційному засобі масової інформації Запорізької міської ради - газеті „Запорізька січ". Відповідно до п. 18 Правил «Надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, плата за послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення вноситься щомісячно. Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 3 ст. 11, ч. 2 ст. 509 ЦК України, цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20, ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» власник та наймач (орендатор) будинку, квартири - споживач послуг зобов`язаний, у тому числі сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені законом або договором, дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житло-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил. Окрім того, обов`язок споживача сплачувати за житлово-комунальні послуги закріплений у ст.ст. 67, 68 Житловому кодексі УРСР. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (правова позиція Верховного Суду України у справі №6-2954цс15). Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 260275255 від 07.06.2021 року - квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] (а.с. 6). Концерн «МТМ» надає послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Згідно розрахунку позивача за період з 01.11.2017 року по 31.05.2021 року Концерн «МТМ» надав відповідачу за адресою: [ADDRESS] , житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання на загальну суму 37 156,76 грн., субсидія склала - 6 326,69 грн., оплата - 1 187,42 грн. Заборгованість складає 42 296,03 грн. (а.с. 4-5). Відповідач заявив клопотання про застосування строків позовної давності за період з 07 липня 2018 року по 07 липня 2021 року. Суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з такого. Відповідно до ст. 256 ЦПК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з вимогами ст. 257 ЦПК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875- IV (яка була чинна до набрання чинності Законом №2189-VIII) плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Оплата періодичного платежу не може бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин боргу (постанова ВСУ від 22.03.2017 р. № 761/12553/15-ц, постанова Верховного Суду від 23.12.2020 № 127/23910/14-ц). Як вбачається з розрахунку суми боргу за період з 2017 року по травень 2021 року відповідач здійснив тільки одну оплату за централізоване опалення в січні 2018 року на суму 1 187,42 грн., при цьому за цей місяць йому виставлено до сплати більшу сумі за послуги - 1 746,75 грн. (а.с. 5). Отже, відповідач не здійснював дій, які б переривали строк позовної давності, а платіж у розмірі 1 187,42 грн. внесено за січень 2018 р. Виходячи з розрахунку суми боргу, відповідач повинен сплатити заборгованість за централізоване опалення за період з липня 2018 р. по травень 2021 р. у розмірі - 27 319,79 грн., з яких: 1 209,25 грн. за листопад 2018 грн.; 1 690,33 грн. за грудень 2018 р.; 2 437,00 грн. за січень 2019 р.; 1 857,21 грн. за лютий 2019 р.; 1 590,92 грн. за березень 2019 р.; 200,00 грн. за квітень 2019 р.; 1 561,43 грн. за листопад 2019 грн.; 1 785,28 грн. за грудень 2019 р.; 1 488,96 грн. за січень 2020 р.; 1 859,18 грн. за лютий 2020 р.; 1 158,30 грн. за березень 2020 р.; 338,96 грн. за квітень 2020 р.; 1 693,84 грн. за листопад 2020 грн.; 2 084,38 грн. за грудень 2020 р.; 2 171,49 грн. за січень 2021 р.; 1 969,04 грн. за лютий 2021 р.; 1 483,76 грн. за березень 2021 р.; 740,46 грн. за квітень 2021 р. Стосовно нарахувань за постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , слід зазначити таке. Судом встановлено та визнається сторонами по справі, що в квартирі було встановлено два прилади обліку гарячої води: № 1 - заводський номер 585286 типу КВ-1,5 на кухні, та прилад № 2 - заводський номер 585296 типу КВ- 1,5 - у туалетній кімнаті. 10.04.2009 р. представником КП «Водоканал» складено акт технічного огляду приладу обліку № 1, заводський номер 585286; лічильник демонтовано; встановлені заглушки; вводи опломбовано (а.с. 30). 03.07.2019 р. представником Концерну «МТМ» складено акт контрольного зняття показань квартирного обліку гарячої води, а саме приладу №2, заводський номер 585296. В акті вказано, що дата наступної держповірки 03.07.2023 р. Цього ж числа 03.07.2019 р. ТОВ «Сервістехнологія» провела повірку лічильника заводський номер 585296. Отже, доводи позивача про нарахування відповідачу вартості за послуги з централізованого постачання гарячої води згідно з нормами споживання, не підтверджуються відповідними документами. Окрім того, згідно акту контрольного зняття показань квартирного обліку гарячої води від 03.07.2019 р. та рахунків на сплату житлово-комунальних послуг, лічильник № 585296 має незмінні показники - 94,153 м.куб. (а.с. 38-40). При цьому, матеріали справи не містять підтверджень надання відповідачу послуг з централізованого постачання гарячої води. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Таким чином, вищевказані документи, долучені до матеріалів справи, не є достатніми доказами, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку, що відповідачу надавалися послуги з централізованого постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, та оскільки позовну заяву було задоволено на 65 %, з відповідача слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 1 475,50 грн.

Outcome: partial