Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

05 вересня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ДП "Волиньвугілля" про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. 16 вересня 2019 року позивач подав до суду заяву про зменшення позовних вимог, оскільки станом на 04.09.2019 відповідачем було виплачено частину заборгованої суми заробітної плати. Свої вимоги мотивує тим, що з 26 серпня 2008 року працював гірником підземним та гірником з ремонту гірничих виробок у ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля», 06 серпня 2019 року був звільнений з роботи за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору, згідно ст.38 КЗпП України, з виплатою трьохмісячного середнього заробітку. При звільненні з роботи підприємство повинно було виплатити йому заборгованість по заробітній платі, яка станом на 04.09.2019 складає 41849,98 грн. Оскільки ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля» на момент звільнення не провело з ним повного розрахунку, тому сума середнього заробітку, який відповідач зобов`язаний сплатити на його користь за час затримки розрахунку при звільненні, складає 13157,37\~грн.Просить стягнути з відповідача в свою користь 41849,98 грн. заборгованої заробітної плати, 13157,37 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 07.08.2019 по 13.09.2016 включно, а також судові витрати по справі. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, просив справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задоволити (а.с.14). У судове засідання відповідач ДП «Волиньвугілля» не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати за відсутності представника відповідача, щодо задоволення позовних вимог покладається на розсуд суду (а.с.24). Дослідившиматеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є підставним і підлягає задоволенню. З копії трудової книжки [PERSON] вбачається, що він працював у ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля» гірником підземним\~та гірником\~з ремонту\~гірничих виробок з 26\~серпня 2008\~року.\~06\~серпня 2019\~року був\~звільнений з\~роботи за\~власним бажанням\~у зв`язку\~з невиконанням\~власником або\~уповноваженим ним\~органом законодавства\~про працю,\~умов колективного\~чи трудового\~договору,\~згідно ст.38\~КЗпП України (а.с.4). Відповідно до довідки ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля» від 04 вересня 2019 року, середньоденна заробітна плата позивача становить 487,31 грн., при звільненні з роботи [PERSON] до виплати належало 41849,98 грн. (а.с.16). Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення, або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно із ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», не проведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок, є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України. У цьому разі перебіг тримісячного строку звернення до суду починається з наступного дня після проведення зазначених виплат незалежно від тривалості затримки розрахунку. Згідно п.8 Постанови Кабінету Міністрів України №100 від 08 лютого 1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньоденної заробітної плати» нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці, проводяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Таким чином, через непроведення відповідачем розрахунку з [PERSON] у день звільнення належить виплатити йому середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, а саме з 07 серпня 2019 року (наступного дня після звільнення) по 13 вересня 2019 року, виходячи із розрахунку: 487,31 грн. (середньоденна заробітна плата) x 27 (робочих дні затримки розрахунку) = 13157,37 грн. Враховуючи наведені обставини, суд стягує з відповідача Державного підприємства «Волиньвугілля» в користь [PERSON] 41849,98 грн. заборгованої заробітної плати, 13157,37 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені за період з 07 серпня 2019 року по 13 вересня 2019 року включно. До стягнення з відповідача в користь позивача підлягають понесені ним судові витрати за надання правової допомоги адвокатом в сумі 1500 грн. (а.с.7,8). Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з ДП «Волиньвугілля» в дохід держави 768,40 грн. судового збору.

Outcome: approved