Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

покликаючись на непогашення відповідачем заборгованості, представник позивача-начальник В.Мельник у поданій до Рівненського міського суду Рівненської області 27 жовтня 2020 року просить стягнути з неї суму надміру виплачених коштів в розмірі 19 272 грн. 03 коп. Ухвалою Рівненського міського\~суду Рівненської\~області від 11 листопада 2020 року справа направлена за підсудністю для розгляду до Рівненського районного суду Рівненської області і 15 грудня 2020 року отримана мною. Вказаний представник позивача в суді позов підтримує повністю. Відповідач своєї вини не визнає, бо робила все як і раніше. У судовому засіданні пояснила, що у неї була субсидія, її син [PERSON] зареєстрований за її адресою, але не проживає, інформацією про його доходи та видатки відповідач не володіє та не бралися нею до уваги протягом багатьох років. У зв"язку з тим, що у [PERSON] народилася дитина, яка була зареєстрована також за цією адресою, вона подала нову заяву на субсидію і оформила документи так, як і в попередні періоди. Представник відповідача адвокат Троянчук Д.М., підтримуючи вимоги та аргументацію свого довірителя, позов не визнає. Додатково зазначив, що оскільки на сина відповідача [PERSON] не нараховувалися послуги, то він не враховувався в складі членів сім`ї для призначення субсидії. Відповідач протягом багатьох періодів призначення субсидії завжди зазначала, що [PERSON] за вказаною адресою не проживає. Вартість автомобіля у розмірі 115 273 грн. не підтверджена належним доказом, недобросовісність відповідача позивачем не підтверджена, відповідачу не було відомо, чи належить вказаний автомобіль її сину, оскільки він періодично займвся їх ремонтом. Незрозуміло, хто складав розрахунки та з яких розмірів доходів вони виходили. Суд, заслухавши їх пояснення, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов таких висновків. Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідач скористалася правовою допомогою. Як встановлено судом, відповідно до поданої заяви від 26 вересня 2017 року відповідачу призначена субсидія на житлово-комунальні послуги за період з 01 вересня 2017 року по 30 квітня 2018 року за адресою: [ADDRESS] . У декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії у розділі ІІІ «Інформація про витрати на придбання майна, товарів або послуг на суму, що перевищує 50 тисяч гривень, які здійснені протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії» відповідачем [PERSON] вказано, що покупок, які перевищують суму 50 тисяч гривень, не було. Перевіркою, проведеною працівниками управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради встановлено, що син відповідача [PERSON] (зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ) здійснив купівлю транспортного засобу, а саме автомобіля Renault Megane, 2011 року випуску, вартістю 115 273,00 грн. (дана інформація підтверджується реєстраційною карткою Територіального сервісного центру МВС у Рівненській області). Листом № 08-4520 від 19 серпня 2019 року відповідачу повідомлено про виявлене порушення та запропоновано у місячний термін внести на рахунок Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради суму надміру виплаченої субсидії в розмірі 19 272 грн. 03 коп. Однак таке повідомлення залишене відповідачем без задоволення. До спірних правовідносин підлягають застосуванню такі норми права. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно зі статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18). За змістом статті 177 ЦК України гроші є об`єктом цивільних прав. Відповідно до пункту 1 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848 (далі - Положення), субсидія є безповоротною і її отримання не пов`язане і не тягне за собою зміни форми власності житла. Отримавши кошти з Державного бюджету України у вигляді субсидії, відповідач фактично набув право власності на них. Такий висновок підтверджується і у нормах Положення, яке прийнято з метою спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива. Відповідно до пункту 2 Положення право на отримання адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, а також субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива (далі - субсидія) поширюється на громадян, які проживають у житлових приміщеннях (будинках), у частині оплати ними користування житлом; утримання житла; управління багатоквартирним будинком, комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива. Згідно з пунктом 3 Положення призначення субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві та Севастополі держадміністрацій. У пункті 6 Положення передбачено, що субсидія призначається одному з членів домогосподарства, на якого відкрито особовий рахунок за місцем реєстрації, або особі, яка не зареєстрована, але фактично проживає у житловому приміщенні (будинку) на підставі договору найму (оренди) житла, і на яку відкрито особові рахунки із сплати житлово-комунальних послуг. В окремих випадках на підставі рішень районних, районних у містах Києві і Севастополі держадміністрацій та виконавчих органів міських і районних рад або утворених ними комісій та актів обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства субсидія може призначатися іншій особі, зареєстрованій у житловому приміщенні (будинку), а також індивідуальним забудовникам, будинки яких не прийняті в експлуатацію, але які сплачують вартість одержуваних житлово-комунальних послуг. Відповідно до пункту 7 Положення субсидія розраховується виходячи з кількості зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб (осіб, які фактично проживають), яким нараховується плата за жилого-комунальні послуги, у тому числі осіб, призваних на строкову військову службу. Субсидія для відшкодування витрат на оплату жилого-комунальних послуг призначається на основі середньомісячного сукупного доходу осіб, зазначених у пункті 7 цього Положення (пункт 12 Положення). Пунктом 13 Положення встановлено, що для призначення субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає органу праці та соціального захисту населення заяву про призначення житлової субсидії та декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за встановленими формами. За правилами пункту 20 Положення надання раніше призначеної субсидії припиняється, якщо громадянин приховав або свідомо подав недостовірні дані про доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на субсидію і визначення її розміру, внаслідок чого йому була надміру перерахована сума субсидії, - з місяця, в якому виявлено порушення. До таких порушень прирівняно і неповідомлення громадянином про зміни, зазначені у пункті 14 цього Положення У разі коли громадянин добровільно не повернув надміру перераховану (виплачену) суму субсидії, питання про її стягнення органи, що призначають субсидії, вирішують у судовому порядку. Відповідно до п.13 положення "Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року №848 громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання (орендарі, внутрішньо переміщені особи - за фактичним місцем проживання), зокрема, заяву про призначення житлової субсидії за формою, встановленою Мінсоцполітики та декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за формою, встановленою Мінсоцполітики. Відповідно до п.9 Положення житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства. До складу домогосподарства включаються всі особи, що зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), на яких розраховуються соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії. Відповідно до п.6 Положення житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії, призначенням житлової субсидії без звернення здійснив купівлю або іншим законним способом набув право власності на земельну ділянку, квартиру (будинок), транспортний засіб (механізм), будівельні матеріали, інші товари довгострокового вжитку або оплатив (одноразово) будь-які послуги (крім медичних, освітніх та житлово-комунальних послуг згідно із соціальною нормою житла (в тому числі понаднормової площі житла у випадку, зазначеному у пункті 5 цього Положення) та соціальними нормативами житлово-комунального обслуговування) на суму, яка на дату купівлі, оплати, набуття права власності в інший законний спосіб перевищує 50 тис. гривень. Відповідно до п.127 Положення у разі відмови громадянина добровільно повернути суму надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії питання про її примусове стягнення вирішується органом, який призначив житлову субсидію, у судовому порядку. За результатами аналізу встановлених обставин справи та вищенаведених правових норм можна дійти таких висновків. Оскільки у справі, що розглядається, спір виник щодо правомірності набуття відповідачем права власності на бюджетні кошти у вигляді субсидії, наданої йому Управлінням соцзахисту у розмірі 19 272 грн. 03 коп., та стягнення з відповідача згаданої суми як набутої без достатньої правової підстави, то цей спір має приватноправовий, а не публічно-правовий характер. Аналогічну правову позицію висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 04 квітня 2018 року у справі № 370/108/17 (провадження № 11-196апп18), від 30 січня 2019 року у справі № 756/6441/16-ц (провадження № 14-484цс18), від 27 березня 2019 року у справі № 727/5743/15-ц, (провадження № 14-78цс19), і підстав для відступу від неї не вбачається. Сума надмірно перерахованої (виплаченої) субсидії є майном, збереженим без достатньої правової підстави. А тому на правовідносини з повернення цієї суми поширюються приписи глави 83 ЦК України, Положення та Порядку. Своїм підписом на заяві про призначення житлової субсидії та декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії від 26 вересня 2017 року відповідач підтвердила, що вона усвідомлює, що у разі подання неповних чи недостовірних даних про доходи та майновий стан сума надміру нарахованих коштів підлягає поверненню. Тобто, відповідач усвідомлювала ймовірність настання наслідків у разі (приховування) неповідомлення відомостей, а отже обов`язок щодо повноти та правдивості інформації вказаної у заяві та декларації покладається на заявника. Таким чином, декларування відповідачем неповної та недостовірної інформації призвело до надмірного нарахування житлової субсидії за період з 01 вересня 2017 року по 30 квітня 2018 року на суму19 272 грн. 03 коп., що підтверджується розрахунком, який являється допустимим доказом у справі. Відповідач не надав суду жодного належного доказу, що спростовують наявність заборгованості та не спростував подані позивачем розрахунки надміру виплаченої суми житлової субсидії. Об`єктивних і переконливих доказів, які спростовували би вимоги позивача, відповідач не надав, а судом їх здобуто не було, що вказує на обґрунтованість позову.Оскільки відповідачем задекларовано неповну інформацію, на вимогу органу, що призначив субсидію, не повернув надміру виплачену суму субсидії, то суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить із положень ч.1 ст.141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved