Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

11 січня 2021 року ФОП [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь заборгованість за договором № ПР 2811 від 30.11.2019 року у розмірі - 4 437 грн. 00 коп., пеню у розмірі - 502 грн. 36 коп., 3% (три відсотка) річних у розмірі - 106 грн. 12 коп. Також, у позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача суму понесених судових витрат у розмірі 840 грн. 80 коп. Позовні вимоги мотивовані тим, що між Фізичною особою - підприємцем [PERSON] та [PERSON] було укладено договір № ПР 2811 від 30 листопада 2019 року, за умов якого ФОП [PERSON] зобов`язалась надати [PERSON] . Комплекс товарів та послуг по догляду за обличчям (далі Комплекс), а відповідач зобов`язався прийняти цей Комплекс, згідно Акту приймання - передачі товару та сплатити за нього визначену договором грошову суму в розмірі 29 632 грн. 00 коп.. ФОП [PERSON] , дотримуючись умов договору, належним чином виконала свої зобов`язання перед відповідачем [PERSON] у повному обсязі, що підтверджується підписаним сторонами Актом приймання - передачі товару від 30.11.2019 року та Актом приймання-передачі послуг від 30.11.2019 року. Відповідач [PERSON] отримала Комплекс, будь яких претензій щодо отримання такого Комплексу та щодо виконання ФОП [PERSON] своїх зобов`язань за договором не мала та не висувала, про що свідчить підпис відповідача [PERSON] в вищевказаному Акті. Згідно п. 5.1 договору загальна вартість Комплексу складає 29 632 грн. 00 коп.. Пунктами 5.4, 5.5 договору встановлено, що відповідач сплачує за Комплекс частинами рівними платежами не пізніше 30 (тридцятого) числа кожного місяця у сумі 2 553 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят три) грн. 20 коп. Остаточно розрахуватися за Комплекс відповідач [PERSON] зобов`язувалась не пізніше 30.09.2020 року. Проте, [PERSON] свої зобов`язання щодо оплати вартості отриманого Комплексу виконала не в повному обсязі, а саме сплативши лише частину вартості Комплексу, у зв`язку з чим основна сума заборгованості відповідача за Комплекс складає 4 437 грн. 00 коп.. 03.02.2020 року ФОП [PERSON] на адресу відповідача було направлено письмову претензію за вих. № 1, проте відповідач залишив таку претензію без відповіді та без виконання. 14 вересня 2020 року між ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги № 14/09-20, відповідно до якого ФОП [PERSON] передала ФОП [PERSON] право вимагати від [PERSON] належне виконання усіх зобов`язань за договором, який було укладено між ФОП [PERSON] та [PERSON] № ПР 2811 від 30.11.2019 року. Згідно п. 4.2.2. договору, у випадку виникнення у клієнта заборгованості перед ФОП [PERSON] щодо оплати вартості Комплексу, ФОП [PERSON] має право передавати своє право вимоги щодо сплати заборгованості третім особам, в тому числі персональні дані клієнта. Таким чином, ФОП [PERSON] , згідно ст.ст. 512-519 ЦПК України та договору про відступлення прав вимоги № 14/09-20 від 14.09.2020 року, стала новим кредитором у зобов`язані та набула права вимагати належного (у тому числі у повному обсязі) виконання грошового зобов`язання від відповідача. Станом на день звернення позивача до суду з даною позовною заявою загальна сума заборгованості відповідача становить 5 045,48 грн., з яких: заборгованість за договором № ПР 2811 від 30.11.2019 року у розмірі - 4 437 грн. 00 коп., пеня у розмірі - 502 грн. 36 коп., 3% (три відсотка) річних у розмірі - 106 грн. 12 коп. Ухвалою судді Розівського районного суду Запорізької області від 13.01.2021 року позовну заяву ФОП [PERSON] було залишено без руху, у зв`язку із невідповідністю її вимогам ЦПК України, а позивачу надано десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків (а.с. 23). 03.02.2021 року ФОП [PERSON] подано заяву у відповідь на ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій усунуто недоліки позовної заяви (а.с. 29-31). Ухвалою Розівського районного суду Запорізької області від 16.02.2021 року справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 03.03.2021 року на 13 год. 30 хв., яке в подальшому було відкладено на 23.03.2021 року на 12 год. 00 хв. та 15.04.2021 року на 11 год. 00 хв.. (а.с. 35-36,42,45). В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, просила їх задовольнити, не заперечувада проти винесення заочного рішення (а.с. 38,39,43,52). Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128, ч. 1 ст. 131 ЦПК України, була повідомлена належним чином. Відзив на позовну заяву не подала (а.с. 46-51, 53-55). Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд доходить висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності учасників справи, на підставі наявних матеріалів, та за письмової згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх учасників справи. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні в них докази та надавши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 30.11.2019 року Фізична особа - підприємець [PERSON] та [PERSON] уклали договір № ПР 2811, за умов якого ФОП [PERSON] зобов`язалась надати [PERSON] . Комплекс товарів та послуг по догляду за шкірою обличчя т.м. «HIKARI» (Комплекс по догляду), а відповідач зобов`язався прийняти цей Комплекс по догляду, згідно Акту приймання - передачі та сплатити за нього визначену договором грошову суму (а.с. 9). Відповідно до п. 5.1. Договору загальна вартість Комплексу по догляду за цим Договором складає 29 632 грн. 00 коп., з яких вартість набору косметики складає 6 562,00 грн., косметологічних послуг 23 070,00 грн. Пунктами 5.3, 5.4, 5.5 та 5.6 Договору встановлено, що при оплаті Комплексу по догляду частинами Відповідач в день підписання даного Договору, вносить на поточний рахунок або в касу ФОП [PERSON] перший платіж в розмірі 4 100,00 грн., але не пізніше 30.11.2019 року; залишок вартості Комплексу по догляду в розмірі 25 532,00 грн. відповідач сплачує ФОП [PERSON] рівними платежами у сумі 2 553,20 грн.; оплата за Комплекс здійснюється не пізніше 30 числа кожного місяця. Остаточно розрахуватися за Комплекс по догляду відповідач [PERSON] зобов`язувалась не пізніше 30.09.2020 року (а.с. 9). Позивач ФОП [PERSON] дотрималась умов Договору, належним чином виконала свої зобов`язання перед відповідачем [PERSON] у повному обсязі, що підтверджується підписаним сторонами Актом приймання - передачі товару від 30.11.2019 року та Актом наданих послуг до Договору № ПР2811 від 30.11.2019 року, з яких вбачається, що відповідач [PERSON] отримала набір косметики т.м. «HIKARI» загальною вартістю 6 562,00 грн.. та отримала послугу, передбачену Договором, вартістю 1 975,00 грн., будь яких претензій щодо отримання такого Комплексу та щодо надання ФОП [PERSON] послуги за договором не мала та не висувала, про що свідчить підпис відповідача [PERSON] в вищевказаних Актах від 30.11.2019 року (а.с. 11). Згідно товарного чеку № 86 від 30.11.2019 року відповідач [PERSON] здійснила оплату на користь ФОП [PERSON] першого внеску за Комплекс згідно Договору № ПР 2811 від 30.11.2019 року в розмірі 4 100,00 грн. (а.с. 15). 03.02.2020 року ФОП [PERSON] на адресу відповідача було направлено письмову претензію за вих. № 1, проте відповідач залишив таку претензію без відповіді та без виконання (а.с. 13-14). 14 вересня 2020 року між ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги № 14/09-20, відповідно до якого ФОП [PERSON] передала ФОП [PERSON] право вимагати від [PERSON] належне виконання всіх зобов`язань (в тому числі грошових зобов`язань) за договором № ПР 2811 від 30.11.2019 року, який було укладено між ФОП [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Так, відповідно до п. 4.2.2. договору № ПР 2811 від 30.11.2019 року, у випадку виникнення у клієнта заборгованості перед ФОП [PERSON] щодо оплати вартості Комплексу, ФОП [PERSON] має право передавати своє право вимоги щодо сплати заборгованості третім особам, в тому числі персональні дані клієнта (а.с. 9). Відповідач [PERSON] свої зобов`язання щодо оплати вартості отриманого Комплексу виконала не в повному обсязі, а саме: станом на 16.12.2020 року сплатила лише частину вартості товару - перший внесок на суму 4 100,00 грн., та отримала одну косметологічну послугу - кріоліфтинг від 30.11.2019 року на загальну суму 1 975,00 грн., яку не оплатила (а.с. 12). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими, відповідно до актів цивільного законодавства (п. 1 ст. 628 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Виходячи з положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до п.п. 1, 4 ст. 706 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, оголошеною продавцем у момент укладення договору, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті зобов`язання. Покупець має право повністю оплатити товар у будь-який час у межах встановленого договором періоду розстрочення його оплати. Згідно із ч. 1 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Частинами 1, 4 ст. 538 ЦК України визначено, що виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок. Таким чином, враховуючи те, що Позивач, в порядку, визначеному Договором, передав Комплекс по догляду Відповідачеві, що є зустрічним виконанням його договірного обов`язку, Відповідач зобов`язаний був виконати свій обов`язок щодо оплати вартості Комплексу по догляду у повному обсязі, згідно умов Договору. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та сплата неустойки. Відповідно до п. 6.3. договору, у випадку порушення відповідачем строків оплати, а також у випадку затримки відповідачем платежу у строк, що перевищує шістдесят календарних днів поспіль, чи у випадку самовільної зміни розміру платежу клієнтом, що завдасть збитків позивачу, позивач має право вимагати від відповідача дострокового погашення всієї несплаченої вартості комплексу й інших, пов`язаних з цим порушенням та відшкодування збитків. Згідно п. 6.4 договору, у випадку зазначеному у п. 6.3 договору, відповідач зобов`язаний достроково сплатити позивачу несплачену вартість Комплексу протягом п`яти робочих днів з дати отримання відповідної вимоги від позивача. Оскільки, як встановлено судом, відповідачем було сплачено лише частину вартості Комплексу по догляду, а саме: перший внесок в розмірі 4 100,00 грн., наступний платіж відповідач зобов`язаний був сплатити, згідно умов Договору, не пізніше 30.12.2019 року, але жодних платежів відповідачем зроблено не було, тож, враховуючи умови п. 6.3 Договору, позивач має право вимагати від позивача оплати повної вартості Комплексу по догляду та нарахування неустойки, починаючи з 01.03.2020 року. Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 цього ж Закону передбачено, що розмір пені, встановлений статтею 1 Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Таким чином, суд погоджується із наведеним розрахунком суми пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка повинна бути стягнута з відповідача на користь позивача внаслідок порушення умов Договору № ПР 2811 від 30.11.2019 року, наведена позивачем в позовній заяві, в загальному розмірі 502,36 грн. Крім того відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розраховуючи суму 3% річних згідно вимог ст. 625 ЦК України, суд виходить з наступного: сума заборгованості відповідача за договором складає 4 437,00 грн.; період прострочення виконання грошового зобов`язання становить: березень 2020 року - грудень 2020 року; кількість днів прострочення складає - 291. Отже, сума 3% річних, яка підлягає стягненню з відповідача становить 106,12 грн. (4 437,00 грн. х 3 х 291 днів /365 днів / 100). Отже, сума боргу, яка підлягає стягненню з відповідача, внаслідок порушення умов Договору № ПР 2811 від 30.11.2019 року, також має бути збільшена на індекс інфляції за весь час прострочення та на 3% річних від простроченої суми, що разом складає 106,12 грн. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позивачем в повній мірі доведено наявність заборгованості з боку відповідача перед позивачем за Договором № ПР 2811 від 30.11.2019 року, наведено відповідні розрахунки заборгованості, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення суми заборгованості за Договором № ПР 2811 від 30.11.2019 року у розмірі - 4 437 грн. 00 коп., заборгованості за пенею у розмірі - 502 грн. 36 коп., та 3% (три відсотка) річних у розмірі - 106 грн. 12 коп., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з приписів ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідачка не надала суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростувала наданий позивачем розрахунок, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов ФОП [PERSON] задоволено повністю, суд згідно до положень ст. 141 ЦПК України, присуджує позивачу судові витрати у повному розмірі, що складає 840 грн. 80 коп..

Outcome: approved