Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

10.11.2020\~ [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~вказаним позовом,\~у якому\~просить визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] з господарськими спорудами в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] батька - [PERSON] . Позов пред`явлено з тих підстав, що у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок за померлим [PERSON] позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на цей будинок. Ухвалою від 26.11.2020, після усунення недоліків, позовну заяву прийнято до розгляду, у справі відкрито загальне провадження та витребувано матеріали спадкової справи до майна [PERSON] . У підготовче засідання сторони не з`явилися, до суду направили заяви з проханням справу слухати за їх відсутності, позивачка позов підтримала, представник відповідача - сільський голова Швайківської сільської ради Г. Мкртчян позов визнав. У зв`язку із неявкою в судове учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд постановляє рішення у підготовчому судовому засіданні у випадку визнання відповідачем позову. За положеннями ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази, з`ясувавши обставини справи, суд приймає визнання відповідачем позову та доходить висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] у с. Райки Бердичівського району Житомирської області помер батько позивачки [PERSON] ( а.с. 9 ). З матеріалів спадкової справи № 453/2017 до майна [PERSON] вбачається, що після його смерті із заявою про прийняття спадщини за законом звернулася дочка померлого [PERSON] - [PERSON] (до реєстрації шлюбу [PERSON] . Інші спадкоємці відсутні (а.с. 8, 24-56). Постановою № 3344/02-31 від 20.12.2017 державний нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , з тих підстав, що правовстановлюючий документ на будинок відсутній( а.с. 10). На вказане будинковолодіння виготовлено технічний паспорт на ім`я [PERSON] , з якого вбачається, що житловий будинок побудований 1960 році, самовільні будівлі відсутні (а.с. 14-15). З довідки виданої КП "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" № 1451 від 04.10.2017 вбачається, що право власності на житловий будинок [ADDRESS] згідно паперових носіїв станом на 31.12.2012 не зареєстровано(а.с. 11). Відповідно до довідок №№ 432, 433 від 29.09.2017, виписки з погосподарської книги за вих.№ 513 та довідки № 512 від 07.10.2020 виданих Райківською сільською радою Бердичівського району Житомирської області, [PERSON] до дня смерті [INFO] постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . На день його смерті та протягом шести місяців після смерті за вказаною адресою були зареєстровані онуки, зять та дочка [PERSON] , 1959 р.н. Згідно запису в погосподарській книзі № 3 за 2006-2010 роки [PERSON] був головою домогосподарства по [ADDRESS] . Будинок розміщений на земельній ділянці площею 0, 25 га земельного фонду Швайківської сільської ради (а.с. 12, 13, 31 зворот, 32). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців); спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ст.ст.1216, 1223, 1268 ЦК України). Статтею 1216 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України), передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємцями першої черги є діти померлого ( стаття 1261 ЦК України). Відповідно до частин 3, 4 статті 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. На час завершення будівництва будинку [ADDRESS] , а це 1960 рік чинним законодавством не передбачалося набуття права власності за особою після державної реєстрації. Тому, оскільки позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права на житловий будинок та господарські споруди у нотаріуса, а в судовому засіданні встановлено, що будинок [ADDRESS] згідно погосподарського обліку рахується за [PERSON] , за позивачкою слід визнати право власності на вказане будинковолодіння.

Outcome: approved