Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що він 15.07.2011 був прийнятий на роботу до Товариства з обмеженою відповідальністю "УБМ-П" машиністом крана 7-го розряду в порядку переведення з Товариства з обмеженою відповідальністю "БМП Планета-Міст" відповідно до наказу № 88-к від 15.07.2011 року, що підтверджується відповідним записом у його трудовій книжці. 14.11.2013 року його було звільнено з роботи за угодою сторін згідно п. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України відповідно до наказу № 220-к від 14.11.2013 року. Позивач вказує, що в порушення чинного законодавства після звільнення і до даного часу з ним відповідач не провів належних розрахунків. Відповідач при звільненні його згідно ст. 40 КЗпП України зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку, копію наказу про звільнення з роботи і провести з ним розрахунок у встановлені законом строки (ст. 47 КЗпП України) та в день звільнення виплатити працівникові всі суми, що належать йому від підприємства (заробітну плату, вихідну допомогу, компенсацію за невикористану відпустку). Вищевказаних дій відповідач не виконав. Позивач вказує, що на даний момент відповідач не виконав вимоги ст. 47 КЗпП України щодо проведення з ним остаточного розрахунку у строки, зазначені в ст. 161 КЗпП України, відповідач не виплачує заборгованість по виплаті заробітної плати, чим порушує його права на розрахунок з ним належним чином відповідно до закону. Ним до Товариства з обмеженою відповідальністю "УБМ-П" 14 грудня 2013 року було направлено лист-вимогу про здійснення розрахунку по заробітній платі з метою отримання від відповідача виплати всіх сум, що належить здійснити в рамках норм чинного законодавства України, проте дана вимога відповідачем була проігнорована, заборгованість по заробітній платі не виплачена. Вказує, що відповідно до виписок по рахунку [PERSON] заробітна плата йому не виплачується, починаючи з лютого місяця 2013 року. Згідно довідки про середню заробітку плату сума нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за травень-вересень 2013 року становить 17 356,82 гривен. Середньоденна заробітна плата його становить 97,85 гривен відповідно до довідки про середню заробітну плату. Сума заборгованості по заробітній платі за лютий-квітень, а також жовтень-листопад 2013 року розраховується шляхом множення кількості робочих днів на суму середньоденної заробітної плати та становить 9 197,90 гривен. Позивач вказує, що при його звільненні з посади машиніста крана 7 розряду у Товариства з обмеженою відповідальністю "УБМ-П" заборгованість з виплати заробітної плати становила 17 356,82 + 9 197,90=26 554,72 гривен. Час затримки виплати йому у зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язання в період з 14 листопада 2013 року по 27 грудня 2013 року складає 43 дні, отже загальна сума виплати середнього заробітку за час затримки складає 4 207,55 гривен. Позивач також вказує, що моральна шкода, завдана йому відповідачем, полягає у його душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою щодо нього, що призвело до значного погіршення здоров'я та порушення нормального ритму життя та відносин з оточуючими, моральну шкоду він оцінює в розмірі 10 000,0 гривен. В зв'язку із викладеними обставинами позивач просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "УБМ-П" на його користь заборгованість з виплати заробітної плати в розмірі 26 554,72 гривен; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "УБМ-П" на його користь середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати у зв'язку зі звільненням в розмірі 4 207,55 гривен; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "УБМ-П" на його користь моральну шкоду в розмірі 10 000,0 гривен та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, підтвердив обставини, викладені у позовній заяві, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, у зв'язку із чим суд, заслухавши думку представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, вважав за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 224-226 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], вивчивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного. У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії трудової книжки [PERSON] 15.07.2011 року він був прийнятий на роботу до Товариства з обмеженою відповідальністю "УБМ-П" машиністом крана 7-го розряду в порядку переведення з ТОВ "БМП Планета-Міст" на підставі наказу № 88-к від 15.07.2011 року. 14 листопада 2013 року позивач був звільнений з роботи за угодою сторін згідно п.1 ст. 36 КЗпП України на підставі наказу № 220-к від 14.11.2013 року. Встановлено, що згідно довідки про середню заробітну плату (дохід) ТОВ "УБМ-П" середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 97,85 гривен. Згідно випискам по рахунку [PERSON] з ПАТ "ВТБ Банк" від 13.12.2013 року заробітна плата позивачу не виплачувалась, починаючи з лютого 2013 року, сума заборгованості по заробітній платі за лютий-квітень , жовтень-листопад 2013 року становить 9 197,90 гривен; згідно довідки про середню заробітну плату сума нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за травень-вересень 2013 року становить 17 356,82 гривен. Встановлено, що згідно довідки Товариства з обмеженою відповідальністю "УБМ-П" від 18.11.2013 року № 108 [PERSON] дійсно працював в ТОВ "УБМ-П" з 15.07.2011 року на основному місці роботи, машиністом крана 7-го розряду по 14.11.2013 року, перебував у відпустці без збереження заробітної плати з 16.10.2013 по 01.11.2013 року (наказ № 202-1-к від 16.10.2013 року). Встановлено, що позивач 13 грудня 2013 року звертався до ТОВ "УБМ-П" із листом-вимогою про здійснення розрахунку по заробітній платі, однак відповіді не отримав. Наведені обставини підтверджуються поясненнями представника позивача [PERSON], матеріалами справи. У відповідності до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. У відповідності до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Як встановлено в судовому засіданні загальна сума виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивача складає 4 207,55 гривен. У відповідності до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість з виплати заробітної плати у розмірі 26 554,72 гривен, а також середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 4 207,55 гривен. У відповідності до ст. 237 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. У відповідності до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Позивач, звертаючись до суду із даним позовом, просив стягнути на його користь з відповідача моральну шкоду в сумі 10 000 гривен. Суд вважає, що діями відповідача, які полягають у невиплаті позивачу заробітної плати та затримки розрахунку при звільненні, позивачу завдано моральної шкоди, однак розмір моральної шкоди, яку просить стягнути позивач з відповідача є завищеним, а тому визначає розмір моральної шкоди у 5 000,0 гривен, яку слід стягнути з відповідача на користь позивача. Також суд вважає, що із відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати у розмірі 357,60 гривен. Таким чином суд задовольняє позовні вимоги частково. На підставі ст. ст. 47, 116, 117, 232, 233, 237 КЗпП України,

Outcome: partial