Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

04.01.2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина: [PERSON], [INFO], в якому вказала, що 18.09.2004 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Як зазначила позивачка, у листопаді 2010 року синові сторін - [PERSON] надано статус інваліда дитинства (діагноз: сенсо-невральна туговухість ІІІ ступеня). Оскільки у дитини знижений слух, він повинен постійно носити 2 слухові апарати, які потребують періодичного ремонту, виготовлення вкладишів, придбання батарейок. Усе це потребує фінансових витрат. Відповідач знає про це, але від нього постійної фінансової допомоги на дитину позивачка не отримує. На момент предявлення позову між сторонами не було досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання їх сина. Позивачка працює в комунальному закладі «Червоненська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» на посаді вчителя української мови та літератури. Всі питання щодо навчання, виховання та утримання дитини вирішуються нею самостійно. Майнового, земельного паю, внесків в установах банку вона не має. Вважає, що відповідач не виконує свого обовязку щодо утримання своєї неповнолітньої дитини. Прохає суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина : [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, прохала його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечує проти його задоволення, надав суду письмову заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечує (а. с. 17). Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України, тобто 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 п.1 ст.212 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. В судовому засіданні встановлено, що з 18.09.2004 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб (а. с. 8). Від шлюбу у них народився син: [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії 1-ЖС № 161694 видане 15.02.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції у Запорізькій області.. (а.с. 9). В свідоцтві про народження дитини в графі «батько» вказаний відповідач, в графі мати - позивачка. Визначаючи розмір аліментів суд враховує матеріальне становище, стан здоров`я дитини та платника аліментів, що відповідач працює, інших аліментних стягнень не має, що слідує з тексту позовної заяви та з пояснень сторін у судовому засіданні, а також те, що мати дитини також повинна надавати допомогу дитині. Відповідно до ч.1 п.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, виходить з наступного. Судом встановлено, що позивач у справі про стягнення аліментів відповідно до ч.1 п.3 ст.5 Закону України Про судовий збір звільнена від сплати судового збору в розмірі, передбаченому ст.4 ч.2 п.1 підпунктом 2 Закону України Про судовий збір за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру за ставкою судового збору в розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 640 грн. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно задоволеної чи відхиленої частини позовних вимог. Так як рішення ухвалено на користь позивача, якого звільнено від сплати судового збору в сумі 640 грн., то судовий збір в сумі 640 грн. підлягає стягненню відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави пропорційно задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: approved