Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

У березні 2017 року позивач ПАТ «Комерційний банк „ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.08.2011 року [PERSON] уклала з ПАТ КБ „ПриватБанк" кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 7000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач виконав свої зобов'язання та надав відповідачу кредит в обумовлений договором сумі, але відповідач, всупереч умовам кредитного договору, не здійснює погашення сум кредиту та відсотків по ньому, у зв'язку з чим, у неї виникла заборгованість, загальна сума якої станом на 31.01.2017 року складає 134 116,56 грн., а саме: 19 129,15 грн. - заборгованості за кредитом, 105 596,88 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 2527,84 грн. - заборгованості за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 6362,69 грн. штраф (процентна складова). Посилаючись на наявність заборгованості у відповідача та небажання погашати її у добровільному порядку, банк звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 134 116,56 грн. та 2011,75 грн. судових витрат. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся відповідно до ч.7 ст. 128 ЦПК України за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Заяв про розгляд справи за його відсутності, про причини неявки, відзив на позовну заяву від відповідача не надходили. Зважаючи на відсутність заперечень позивача, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача з можливістю ухвалення заочного рішення по справі (ч. 4 ст. 223 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 30.08.2011 року [PERSON] уклала з ПАТ КБ „ПриватБанк" кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 7000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.14-38). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між сторонами договір, що підтверджується підписом у заяві. Підписання договору є прямою та безумовною згодою відповідача щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого позивачем, відповідно до п. 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.privatbank.ua) або інший Інтернет/SMS-ресурс, зазначений банком. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 cт. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованої договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленим договором. Умовами передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Так, відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 2.1.1.12.3 поповнення карткового рахунку відповідача здійснюється шляхом внесення коштів в готівковій або безготівковій формі і зарахування їх банком на рахунок держателя, а також шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта. Пунктом 2.1.1.3.3 Умов відповідач доручив Банку списувати з карткового рахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг, визначену Тарифами Банку при настанні термінів платежу, а при виникненні боргових зобов'язань згідно п.2.1.1.3.5 та п. 2.1.1.12.9 Умов, списувати з будь-якого рахунку, відкритого в Банку (у т.ч. з карткового рахунку) грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов'язань. Сторонами погоджено, що Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «тарифами Банку», що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті (п.2.1.1.12.6 договору). При непогашенні суми простроченого кредиту згідно п. 2.1.1.12.6.1. Умов клієнт сплачує Банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату порушення зобов'язання. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500.00 грн. та 5% від суми позову. Судом встановлено, що позивач свої зобов'язання виконав в повному обсязі, проте відповідач, всупереч умов договору та ст. 526 ЦК України, зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого, станом на 31.01.2017 року утворилася заборгованість, загальний розмір якої складає 134 116,56 грн., а саме: 19129,15 грн. - заборгованості за кредитом, 105 596,88 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 2527,84 грн. - заборгованості за пенею та комісією, а також 500 грн. - штрафу (фіксована частина) та 6362,69 грн. штрафу (процентна складова) (а.с. 8-10). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк /термін/ його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредитний ліміт, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), а відтак банк має право стягнути заборгованість, що утворилась за кредитним договором, у судовому порядку. Розрахунок загальної суми заборгованості відповідача по договору відповідає вимогам закону, спростований відповідачем не був. Зважаючи на зазначені обставини, наявні підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором даним судовим рішенням, а саме стягнення з відповідача 19129,15 грн. заборгованості за кредитом, 105 596,88 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 6362,69 грн. штрафу (процентна складова). Не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення пені та комісії у розмірі 2527,84 грн., оскільки з наданих позивачем розрахунків не можливо встановити, у якому саме розмірі нараховано пеню, у якому комісію. При цьому, нарахування комісії під час обслуговування споживчого кредиту є протиправним, про що містяться відповідні роз'яснення у правовому висновку ВСУ у справі № 6-1746цс16. Звертаючись до суду з даним позовом, банк надав суду такі розрахунки, у яких пеня та комісія нараховані як єдиний платіж. Виокремити з нарахованої суми 2527,84 грн. суму комісії не виявляється можливим, у зв'язку з чим, суд прийшов до висновку про необхідність відмовити у стягненні даної суми, яка включає безпідставно нараховану комісію. З урахуванням часткового задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягають 1973,83 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial