Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

10.05.2019 року до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] , представник позивача: адвокат Монатко Денис Сергійович, до Публічного Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», треті особи: Приватний нотаріус Чернігівського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, Південний відділ державної виконавчої служби м. Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. 11.05.2019 року відкрито провадження по справі та було призначено підготовче засідання на 06.06.2019 року на 08:50 годину. В подальшому розгляд справи неодноразове відкладався через неявку сторін, а також з метою витребування додаткових доказів за клопотанням сторони позивача. Позов обґрунтовано тим, що 25.10.2017 року приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис (реєстровий номер 9978) за кредитним договором б/н від 13.12.2012 року про стягнення з позивача грошових коштів, стягнення за яким вчинено за період, що перевищує 3 роки, а також таке стягнення відбувалося із порушенням Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595. Позивач до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи до суду не подавав, інших заяв і клопотань від позивача не надходило. Позов ним не уточнювався, вимоги, предмет або підстави позову не змінювалися. Від імені та в інтересах позивача діяв адвокат Монатко Денис Сергійович, який позов підтримав в повному обсязі та проти заочного розгляду справи і ухвалення заочного рішення у справі не заперечував. Відповідач та третя особа Південний відділ державної виконавчої служби м. Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Про причини неявки в судове засідання не сповіщали, заяв про відкладення розгляду справи до суду не подавали, інших заяв і клопотань від них теж не надходило. Третя особа Приватний нотаріус Чернігівського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович надав суду письмові пояснення, згідно з якими проти задоволення позову заперечував, адже нотаріальний напис було вчинено в межах та порядку, передбаченого законом. Також, на виконання ухвали суду про витребування доказів, ним були надані додаткові докази, а саме: матеріали нотарільної справи пов`язані із вчиненням виконавчого напису, який оскаржується позивачем. Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлявся про призначені у справі судові засідання, судом визнано за можливе розглянути справу за його відсутності і ухвалити заочне рішення суду за правилами ч. 4 ст. 223, ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства,

Outcome: approved