overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

03 червня 2021 року, [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем [PERSON] 03 серпня 2002 року Виконкомом Великоустівської сільської ради Сосницького району Чернігівської області, актовий запис № 01, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя не склалось, шлюбні відносини припинені, між ними втрачено почуття взаємоповаги, подальше спільне життя вважає неможливим. Ухвалою від 07 червня 2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. 30 червня 2021 року відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому вона просила надати строк на примирення. Ухвалою від 06 липня 2021 року сторонам надано строк на примирення терміном два місяці. В судове засідання позивач не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши про підтримання позовних вимог. В заяві позивач вказав, що примирення не відбулось, він наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 03 серпня 2002 року Виконкомом Великоустівської сільської ради Сосницького району Чернігівської області, актовий запис № 01 (а.с.3). Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Сімейним Кодексом України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Дружина та чоловік зобов"язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги - ч.1 ст.55 СК України. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. За клопотанням відповідача судом вживались заходи до примирення сторін, однак примирення не відбулось, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Враховуючи досліджені обставини справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

03 червня 2021 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] від 03.06.2021 року, в якій позивачка просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 1.5000 га, що призначена для ведення особистого селянського господарства та розташована на території Волосовецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, кадастровий номер 6823080800:03:014:0010, як на спадкове майно, після смерті [PERSON] , що померла [INFO] . \~ \~ \~ \~В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що [INFO] померла її сестра [PERSON] , яка постійно проживала в с. Волосівці, Хмельницької області. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, кадастровий номер 6823080800:03:014:0010. \~ \~ \~ \~Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку, немає, а [PERSON] є спадкоємцем другої черги. \~ \~ \~ \~При зверненні до приватного нотаріуса позивачці було відмовлено у оформленні спадщини у зв`язку з тим, що у неї був відсутній правовстановлюючий документ, що посвідчує право власності на земельну ділянку. В судове засідання сторони не з`явились, проте подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, без застосування звукозапису, представник позивача вимоги підтримала, відповідач та треті особи вимоги визнали в повному обсязі, спору щодо спадкового майна у них немає. Справу розглянуто в порядку ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абз.3 п.24\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України,\~від 12.06.2009\~року №2\~"Про\~застосування норм\~цивільного процесуального\~законодавства при\~розгляді справ\~у суді\~першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Аналізуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому наявні законні підстави для ухвалення рішення про прийняття визнання позову і задоволення вимог, та визнати [PERSON] власником спадкового майна після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме: на земельну ділянку площею 1.5000 га, що призначена для ведення особистого селянського господарства та розташована на території Волосовецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, кадастровий номер 6823080800:03:014:0010.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

04.01.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказав, що 15.07.1984 року зареєстрував з нею шлюб. Від спільного проживання народилися дочки [PERSON], 12.02.1985р.н., та Євгенія, 10.12.1986р.н. Одруження з відповідачкою виявилося невдалим. Спільне життя з відповідачкою не склалося через несумісність характерів. На даний час фактичні шлюбні відносини з відповідачкою припинені, тому за наведених обставин шлюб з відповідачкою носить формальний характер. Подальше спільне життя суперечить його інтересам та інтересам сімї, робить неможливим примирення з відповідачкою в звязку чим виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення. В судове засідання не зявився. В поданій до суду заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності, позов задовольнити і розірвати шлюб. Відповідача в судове засідання не зявилася. В поданій до суду заяві позов визнала, просила розгляд справи проводити у його відсутності. Ознайомившись із письмовими доводами позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинено, подружжя спільно не проживає, не веде спільного господарства, сімя розпалася, шлюб носить формальний характер. Відповідачка в судове засідання не зявилася, заперечень проти позову не надала, що суд розцінює як згоду на розірвання шлюбу. При таких обставинах збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

04.01.2018 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеною заявою, в якій посилаючись на необхідність підтвердження юридичного факту, що має значення для створення умов щодо оформлення пенсії по інвалідності, просила встановити факт належності їй трудових книжок, зокрема однієї без номеру та дати видачі, виписаної російською мовою на ім'я «[PERSON] - [PERSON]; [PERSON]», а іншої, серії [NUMBER], заповненої 15.04.1985 року російською мовою на ім'я «[PERSON]», посилаючись на те, що у всіх вказаних трудових книжках міститься помилка у вірному зазначенні її прізвища "[PERSON]" російською мовою. У судове засідання заявниця [PERSON] не з'явилася, надала суду письмову заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Заінтересована особа - Баштанське об'єднане управління Пенсійного фонду України Миколаївської області, явку свого представника в судове засідання не забезпечила, втім направила на адресу суду письмову заяву про можливість розгляду справи за відсутності представника управління, проти задоволення заявлених вимог [PERSON] не заперечує. Оскільки в судове засідання учасники справи не з'явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, проводить слухання цивільної справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Вивчивши доводи заяви, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. При дослідженні в судовому засіданні трудової книжки (копії) без номеру та дати видачі, виписаної російською мовою на ім'я «[PERSON]; [PERSON] - [PERSON]; [PERSON]», а також трудової книжки (копії), серії [NUMBER], заповненої 15.04.1985 року російською мовою на ім'я «[PERSON]», встановлено, що уповноваженою особою, відповідальною за ведення трудових книжок, було не вірно записано у них російською мовою прізвище заявниці (а.с. 6,7). Так, як вбачається з копії свідоцтва про народження заявниці, серії [NUMBER] від 20.03.1960 року та свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER], після якого заявниця змінила прізвище на [PERSON], прізвище останньої російською мовою значиться саме як «[PERSON]» (а.с. 3, 8). Через вказані розбіжності, як видно з повідомлення Новобузького відділу обслуговування громадян Баштанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської областівід 06.12.2017 року № 2288/03, останнє відмовляється враховувати трудовий стаж [PERSON], який міститься у згаданих трудових книжках при призначені їй пенсії (а.с.9). Дослідженні докази вказують на те, що в трудових книжках виданих на ім'я «[PERSON]; [PERSON] - [PERSON]; [PERSON]», а також трудової книжки (копії), серії [NUMBER], заповненої 15.04.1985 року, серії [NUMBER], були невірно зазначені прізвища заявниці, усунути зазначені неточності не можливо, тому маються підстави для встановлення факту належності [PERSON] вищезазначених трудових книжок. Встановлення цього факту має для [PERSON] юридичне значення, так як дозволить останній реалізувати своє конституційне право на отримання пенсії.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

04.02.2014 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивував тим, що вона та відповідач є батьками неповнолітнього - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання сина відповідач в добровільному порядку не надає. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1 000 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Відповідно до Довідки ЖКП ММР "Південь" неповнолітній [PERSON] проживає разом з матір'ю - [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, суд може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані. Розмір аліментів визначений з урахуванням матеріального становища сторін і не суперечить інтересам дитини. З відповідача, відповідно до ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 180, 182-184 Сімейний Кодекс України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

04.02.2014 р. [PERSON] звернулась з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 02.03.2002 р., на цей час в судовому порядку вирішується питання про розірвання шлюбу між ними. [INFO] у них народилась донька - [PERSON], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, між ними досягнуто згоди щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню на утримання доньки, що дорівнює 550 грн. За позовом [PERSON] просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 550 грн. щомісячно, до повноліття дитини. Позивач та відповідач подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, [PERSON] позов підтримує, просить задовольнити, [PERSON] позов визнає. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про народження позивач і відповідач мають спільну дитину: [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні позивача, про що надано відповідну довідку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст.182 СК України визначено, що при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров"я та матеріальне становище дитини; стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Ч.1 ст.184 ЦК України передбачає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявністю інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити аліменти в твердій грошовій сумі. Враховуючи положення ст..7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» в частині розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років (1032 грн.), та ту обставину, що сторони узгодили розмір аліментів, суд задовольняє позовні вимоги в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину в твердій грошовій сумі в розмірі 550 грн. У відповідності до ст..88 ЦПК України, стягненню з відповідача в доход держави підлягає судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

04.02.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою, посилаючись на те, що з 05.08.2010 року він перебуває з нею у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачкою. З початку січня 2014 року шлюбні відносини між подружжям фактично припинені з причини відсутності взаємоповаги та взаємопорозуміння, в сім*ї часто виникають сварки, що призвело до втрати поваги та довіри один до одного. Вважає, що сім*я роспалася і зберегти її не можливо, тому просить шлюб з відповідачкою розірвати. До початку судового засідання позивач надав письмову заяву, згідно якої просить справу розглянути без його участі. Позивач на позові наполягає, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідачка, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з*явилася, подала письмову заяву, згідно до якої просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі, після розірвання шлюбу просит залишити їй прізвище "[PERSON]". Вивчивши письмові пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом фактично встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05.08.2010 року виконавчим комітетом Сєверної селищної ради у м. Сніжному Донецької області, актовий запис № 24 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 09.12.2010 року. (а.с.5). Шлюбні відносини між подружжям припинені з початку січня 2014 року шлюбні відносини між подружжям фактично припинені з причини відсутності взаємоповаги та взаємопорозуміння, в сім*ї часто виникають сварки, що призвело до втрати поваги та довіри один до одного. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, остаточно вважає, що їх подальше спільне проживання та збереження сім'ї неможливе та суперечить його інтересам. Згідно ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено саме такі обставини, а тому необхідно позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

04.02.2014 року ТОВ «Краматорськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до відповідачки про стягнення боргу за опалення та підігрів води, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ТОВ "Краматорськтеплоенерго" здійснювало поставку теплової енергії та гарячого водопостачання відповідачки, яка є власником квартири [ADDRESS]. Відповідачка не вносила плату за теплову енергію та гаряче водопостачання з 01.01.2007 року і станом на 01.10.2013 року у неї утворилася заборгованість по оплаті в розмірі 1428,15грн. До теперішнього часу заборгованість відповідачкою не погашена, тому просить її стягнути на користь позивача. Крім того просить стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати в сумі 243,60грн. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та не заперечувала проти його задоволення. Представник позивача в судовому засіданні на заявлених вимогах наполягав та просив їх задовольнити. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши всі матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідачка зареєстрована та постійно мешкає за адресою [ADDRESS], та є власником. Правовідносини по позову регулюються Законами України «Про житлово-комунальні послуги» та «Про теплопостачання». Суд бере до уваги саме ці Правила, бо у термін за який позивач заявив позов діяли саме ці Правила. Згідно ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені законом. Відповідно до ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/ тарифів та показань засобів обліку або нормами, затвердженими в установлено порядку. Згідно ст.ст.156, 162 Житлового кодексу України, власник зобов'язаний вчасно вносити плату за комунальні послуги по встановленому у законному порядку тарифам. Згідно з випискою з особового рахунку за період з 01.01.2007 року по 01.10.2013 року заборгованість відповідачки складає 1428,15грн., яка підлягає стягненню у повному обсязі. Крім того, у відповідності зі ст.88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

04.02.2016 року заявник звернувся до суду із заявою, якою просить постановити рішенням про звільнення [PERSON] від повноважень опікуна та призначення опікуна [PERSON] над недієздатною [PERSON], [INFO] року, яка визнана рішенням суду недієздатною, мотивуючи тим, що опікун [PERSON] не здійснює ніякого догляду, не виконує своїх повноважень, відмовляється писати відмову від опіки, а фактично здійснює опіку над [PERSON] її чоловік [PERSON] Представник заявника [PERSON] районної рада з опіки та піклування над повнолітніми особами [PERSON] районної державної адміністрації до суду не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Заінтересована особа [PERSON] до суду не зявилася, причину неявки суду не повідомила. Заінтересована особа [PERSON] надав до суду заяву, якою, просить розглянути справу без його участі, проти задоволення заяви не заперечує. \~\~Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, суд вважає, що вимоги, заявлені в заяві, підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. \~В судовому засіданні встановлено, що рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 05.02.2007 року [PERSON], [INFO] визнано недієздатною. Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 05.02.2014 року встановлено опіка над недієздатною [PERSON], [INFO] та [PERSON] призначено її опікуном. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 283159 від 18.07.2015 року, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на "Коваль". Як вбачається з довідок Залізничненської сільської ради від 25.12.2015 року за № 2003 та № 2004 [PERSON] проживає разом з [PERSON] однією сім'єю по вул. Рад.Армії, 58-а в м. Болграді Одеської області. Згідно висновку зазначеному в акті обстеження матеріально-побутових умов від 28.12.2015 року № 1188 сім'ї [PERSON], він може бути призначена опікуном над недієздатною дружиною [PERSON], [INFO] Як вбачається з вимог ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна лише за поданням органу опіки та піклування. Згідно акту опитування мешканців с. Розлив Білозерського району Херсонської області, [PERSON] дійсно не проживає в [INFO] з її опікуном [PERSON]. Обмежень, передбачених ст. 64 ЦК України щодо призначення [PERSON] опікуна, судом не встановлено. Як вбачається з вимог ч.3 ст. 75 ЦК України, за заявою органу опіки та піклування суд може звільнити особу від повноважень опікуна або піклування у разі невиконання нею своїх обов'язків , порушення прав підопічного. За таких обставин, суд вважає можливим призначити [PERSON] опікуном недієздатної [PERSON] та звільнення [PERSON] від повноважень опікуна.

Outcome: approved