Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Слабинської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, у якому просить встановити факт, що свідоцтво, видане 21 вересня 1990 року про право особистої власності на житловий будинок, який розташований за адресою [ADDRESS] , належить [PERSON] , визнати за нею право власності на 1/2 частину зазначеного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами як за спадкоємцем за заповітом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] та на 1/2 частину вказаного житлового будинку, як за членом колишнього колгоспного двору. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після його смерті відкрилась спадщина, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований у [ADDRESS] і вона є спадкоємцем за заповітом після його смерті. Вказує, що при оформленні свідоцтва про право особистої власності була допущена помилка в написанні по-батькові її чоловіка, а саме вказано « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Зазначає, що виконала вимоги ст. 1268, 1269 ЦК України та звернулась до Чернігівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у зв`язку з тим, що в правоустановлюючому документі на будинок, який видано на ім`я [PERSON] була допущена помилка в написанні по-батькові спадкодавця та не зазначена інформація про інших членів колгоспного двору нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Позивачка також вказує на те, що, як член колишнього колгоспного двору своє право власності на частину вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами у встановленому законом порядку не зареєструвала, оскільки правовстановлюючий документ було видано лише на голову колгоспного двору, здійснити це у позасудовому порядку вона позбавлена можливості, тому виникла необхідність звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала заяву, у якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача Слабинської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області у судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу без їх участі, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи Чернігівської районної державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, надав заяву, у якій просить справу розглянути без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Треті особи [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи без їх участі, не заперечують проти задоволення позову. Суд вважає, що неявка сторін не перешкоджає розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про їх права та взаємовідносини. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувальної техніки не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до наданої копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] року, про що виконавчим комітетом Слабинської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 10 (а.с.19). Як вбачається з копії свідоцтва про народження померлого [PERSON] його по-батькові зазначено [PERSON] (а.с.25). Заповітом від 12 квітня 2018 року, посвідченим секретарем виконкому Слабинської сільської ради Горбатенко О.М. та зареєстрованим в реєстрі за № 09, [PERSON] на випадок своєї смерті заповів все своє майно дружині [PERSON] (а.с.20). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами у [ADDRESS] . Зазначений житловий будинок належить спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право особистої власності від 21 вересня 1990 року, виданого на ім`я [PERSON] (а.с.23). Згідно довідки Слабинської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 445 від 20 грудня 2018 року, згідно погосподарської книги за адресою: [ADDRESS] , станом на 21 вересня 1990 року були зареєстровані та проживали [PERSON] та його дружина [PERSON] . Господарство відносилось до категорії «колгоспний двір», де [PERSON] був головою господарства, а [PERSON] членом колгоспного двору, які мала рівне право на майно колгоспного двору, а отже і на житловий будинок з господарськими спорудами (а.с. 21). Тобто, станом на 01 липня 1990 року та 15 квітня 1991 року господарство відносилося до суспільної групи "колгоспний двір", де [PERSON] був головою господарства. Таким чином, померлий [PERSON] а також позивачка по справі [PERSON] як колишній член колгоспного двору, мали рівне право на майно колгоспного двору, а значить, і на вказаний вище житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, тобто по 1/2 частині кожен. Спадщину після смерті [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, прийняла його дружина [PERSON] , яка своєчасно звернулася до Чернігівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Інші спадкоємці, які б мали право на обов`язкову частку у спадковому майні після смерті [PERSON] відсутні. Факт перебування у шлюбі позивачки [PERSON] з її померлим чоловіком підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.17). На день смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав у [ADDRESS] Разом з ним за вищевказаною адресою була зареєстрована та проживала його дружина [PERSON] (а.с.22). Рішенням першої сесії сьомого скликання Слабинської сільської ради від 10 листопада 2015 року у с. Слабин перейменовано вулицю [ADDRESS] (а.с.24). Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як передбачено ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно довідки КП «Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації» № 480 від 20 липня 2018 року житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] належить вцілому [PERSON] згідно свідоцтва про право власності від 21 вересня 1990 року. Згідно інформаційної довідки КП «Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації», інвентаризаційна вартість об`єкта становить 258 828 грн. За повідомленням Чернігівської районної державної нотаріальної контори, 20 червня 2018 року була відкрита спадкова справа № 356. Із заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] , дружина спадкодавця, яка спадщину прийняла за заповітом. Інших спадкоємців, передбачених статтею 1235 Цивільного кодексу України у спадкодавця немає. Особи, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині згідно статті 1241 Цивільного кодексу України, відсутні. 31 жовтня 2018 року на ім`я [PERSON] були видані свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя на трактор та автомобіль та свідоцтва про право на спадщину за заповітом на трактор та автомобіль. 21 листопада 2018 року на ім`я [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки. Постановою державного нотаріуса Чернігівської районної державної нотаріальної контори Завалієвою В.В. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на Ѕ частину житлового будинку, у зв`язку з тим, що не зазначена інформація про інших членів колгоспного двору, оскільки правовстановлюючий документ було видано лише на голову колгоспного двору (а.с.18). Згідно з положеннями ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились до його смерті. За нормами ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, які діяли до ведення в дію Закону України "Про власність" кожен з членів колгоспного двору мали рівне право на майно колгоспного двору. Тобто, після введення в дію Закону України "Про власність" 15 квітня 1991 року у всіх членів колгоспного двору виникло право власності на все його майно в рівних частинах, в тому числі і на будинок з господарськими спорудами, які відносилися до цього колгоспного двору. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Отже, виходячи з наведеного, оскільки позивачка позбавлена можливості відновити свої права у позасудовому порядку та отримати відповідні свідоцтва про право власності на будинок, оскільки у правовстановлюючому документі на житловий будинок допущена помилка у написанні по-батькові спадкодавця та не визначена частка кожного на даний будинок, так як дане домоволодіння відносилося до господарства "колгоспний двір", тому право позивачки підлягає судовому захисту шляхом визнання за нею права власності на спірне домоволодіння. За таких обставин суд вважає за можливе визнати за позивачкою право власності на Ѕ частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , як за спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] та на Ѕ частину зазначеного домоволодіння, як за членом колишнього колгоспного двору. На підставі викладеного,

Outcome: approved