Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 09 вересня 2019 року позов [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в інтересах яких діє [PERSON] до приватного підприємства «Агрофірма «Відродження» про визнання договорів оренди землі недійсними та скасування державної реєстрації права оренди земельних ділянок, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Відділ у Шаргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області задоволено: визнано недійсним договір оренди землі укладений між [PERSON] та ПП «Агрофірма «Відродження» на земельну ділянку загальною площею 1,4369 га, право оренди зареєстровано в Державному земельному кадастрі 20 квітня 2007 року, кадастровий номер 0525384800:01:003:0020. Скасовано державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер 0525384800:01:003:0020, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,4369 га, що знаходиться на території Лозівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, зареєстрованого у Державному земельному кадастрі 20 квітня 2007 року. Визнано недійсним договір оренди землі укладений між [PERSON] та ПП «Агрофірма «Відродження» на земельну ділянку загальною площею 1,6532 га, право оренди зареєстровано в Державному земельному кадастрі 20 квітня 2007 року, кадастровий номер 0525384800:01:003:0015. Скасовано державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер 0525384800:01:003:0015, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,6532 га, що знаходиться на території Лозівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, зареєстрованого у Державному земельному кадастрі 20 квітня 2007 року. Визнано недійсним договір оренди землі укладений між [PERSON] та ПП «Агрофірма «Відродження» на земельну ділянку загальною площею 1,4419 га, право оренди зареєстровано в Державному земельному кадастрі 20 квітня 2007 року, кадастровий номер 0525384800:01:003:0019. Скасовано державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер 0525384800:01:003:0019, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,4419 га, що знаходиться на території Лозівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, зареєстрованого у Державному земельному кадастрі 20 квітня 2007 року. Зазначене рішення не набрало законної сили. 17 вересня 2019 року на адресу Шаргородського районного суду Вінницької області надійшло клопотання представника позивачів Драченка В.В. про розподіл судових витрат, в якому він, посилаючись на те, що судом при ухваленні рішення від 09 вересня 2019 року не вирішено питання розподілу судових витрат, просить: 1.Стягнути з ПП «Агрофірма «Відродження» на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 1 409,60 грн.; витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн.; витрати пов`язані із залученням експерта в розмірі 3 925,00 грн. 2.Стягнути з ПП «Агрофірма «Відродження» на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 1 409,60 грн.; витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн.; витрати пов`язані із залученням експерта в розмірі 3 925,00 грн. 3.Стягнути з ПП «Агрофірма «Відродження» на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 1 409,60 грн.; витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн.; витрати пов`язані із залученням експерта в розмірі 3 925,00 грн. 4.Стягнути солідарно\~з ПП\~«Агрофірма «Відродження» на користь [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту в розмірі 843,89 грн. У судове засідання сторони не викликалися, що відповідає положенням ст. 270 ЦПК України. Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оглянувши клопотання представника позивачів, дослідивши матеріали справи, суд установив наступне. Як вбачається із матеріалів справи, позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] під час розгляду справи понесли судові витрати, проте у рішенні суду від 09 вересня 2019 року питання про судові витрати не вирішено. Судові витрати,\~понесені позивачами,\~складаються із\~судового збору, витрат на професійну правничу допомогу; витрат, пов`язаних із залученням експерта та витрат, пов`язаних з переїздом до іншого населеного пункту. Зокрема, при зверненні до суду позивачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] сплачено судовий збір в сумі по 1409,60 грн (а.с. 1, 2, 130, 131, 244, 245, т.1). Крім того, із матеріалів справи вбачається, що позивачам правова допомога надавалась адвокатом Драченком Владиславом Вікторовичем, що підтверджується договорами про надання правової допомоги № 15-06, № 16-06\~та №14-06від 19 червня 2018 року (а.с. 20-22, 149-151, т.1, а.с.13-17, т.2). Відповідно до Актів виконаних робіт (наданих послуг) до договорів про надання правової допомоги № 14-06, № 15-06 та № 16-06, рахунків на оплату від 10 вересня 2019 року та квитанцій 0.0.1459867994.2, 0.0.1459870423.1, 0.0.1459869227.1 від 10 вересня 2019 року, позивачам надано юридичні послуги, на які було витрачено по 11 годин 30 хвилин, за що позивачами сплачено адвокату суму гонорару в розмірі по 3000 грн за надані послуги (а.с. 6-14, т. 3). Також позивачами забезпечено явку представника в судовому засіданні в Шаргородському районному суді Вінницької області 09 вересня 2019 року, у зв`язку з чим витрати, пов`язані з переїздом з міста Черкаси до міста Шаргород складають 843,89 грн, що підтверджується копією фіскальних чеків від 09 вересня 2019 року (а.с. 18, т. 3). Окрім того, на замовлення сторони позивачів у справі проведено судову-почеркознавчу експертизу, вартість якої склала 11 775,00 грн. (а.с.164-175, т.2), тобто затрата кожного позивача складає 3 925,00 грн, що підтверджується квитанціями № 44, № 45, № 11 від 27 травня 2019 року (а.с. 15-17). Пунктом 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові втрати. Згідно з пунктом 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до\~п.\~1\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. За приписами ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до\~п.\~1\~ч.\~2\~ст.\~137\~ЦПК України\~за результатами\~розгляду справи\~витрати на\~правничу допомогу\~адвоката підлягають\~розподілу між\~сторонами разом\~із іншими\~судовими витратами.\~Для цілей\~розподілу судових\~витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України \~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04). Відповідно до ч. 1 ст. 138 ЦПК України витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їх представників несуть сторони. Статтею 139 ЦПК України до складу судових витрат віднесено витрати, пов`язані із залученням експерта. Отже, оскільки судове рішення ухвалено на користь позивачів, то на їхню користь з відповідача слід стягнути усі документально підтверджені судові витрати, шляхом ухвалення додаткового рішення.

Outcome: approved