Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

28 серпня 2014 року позивач - комунальне підприємство Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" звернувся в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по оплаті за теплопостачання в сумі 21206 грн. 19 коп. та витрати, пов'язані з розглядом справи в суді, а саме судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], яка в централізованому порядку забезпечується теплопостачанням. Відповідно Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року, передбачена плата за використання теплової енергії та водопостачання, яка вноситься за затвердженими в установленому порядку тарифами. Платежі за комунальні послуги повинні вноситися щомісячно, не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим, однак [PERSON] оплату, наданих їй позивачем послуг не здійснює, внаслідок чого за період з 01.01.1996 року по 01.08.2014 року утворилася заборгованість в сумі 21206 грн. 19 коп., з яких в межах строку позовної давності 8451 грн. 23 коп. КП ДМР "Дніпродзержинськтепломережа" 18 квітня 2014 року звертався до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги по теплопостачанню в сумі 20326 грн. 50 коп., який був скасований за заявою боржника. Таким чином, заборгованість залишається несплаченою до теперішнього часу, у зв'язку з чим позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача Крамар О.О. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав наведених у позові і просив їх задовольнити; щодо зауважень відповідачки стосовно проживання у квартирі інших членів її родини пояснив, що особовий рахінок на квартиру не розділено, відповідачка є власником, проти притягнення у якості співвідповідачів у справі інших членів родини відповідачки заперечує. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що позовні вимоги не визнає, оскільки не проживає в зазначеній квартирі з 2004 року, в квартирі проживає її син [PERSON], з якого відповідачка просить стягнути заборгованість по оплаті за теплопостачання; крім того, вважає, що до вимог позивача повинен бути застосований строк позовної давності. Вислухавши представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], яка в централізованому порядку забезпечується теплопостачанням. Відповідно Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року, передбачена плата за використання теплової енергії та водопостачання, яка вноситься за затвердженими в установленому порядку тарифами. Платежі за комунальні послуги повинні вноситися щомісячно, не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим, однак [PERSON] оплату, наданих їй позивачем послуг не здійснює, внаслідок чого за період з 01.01.1996 року по 01.08.2014 року утворилася заборгованість в сумі 21206 грн. 19 коп. згідно виписки з особового рахунку відповідача [PERSON] (л.с. 6), в тому числі в межах строків позовної давності - 8451 грн. 23 коп. КП ДМР "Дніпродзержинськтепломережа" 18 квітня 2014 року звертався до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги по теплопостачанню в сумі 20326 грн. 50 коп., який був скасований за заявою боржника (л.с. 4). Таким чином, заборгованість залишається несплаченою до теперішнього часу. Строк позовної давності для звернення до суду за захистом порушеного права щодо стягнення заборгованості в повному обсязі, встановлений ст. 257 ЦК України, позивачем пропущений, позивач як юридична особа мав можливість вчасно реалізувати право на судовий захист своїх інтересів, але своєчасно з дотриманням строків позовної давності до суду не звернувся, поважних причин пропуску строку позовної давності не навів. При цьому заперечення відповідачки проти позову щодо проживання у квартирі інших членів її родини та стягнення боргу з них не обгрунтовано будь-якими доказами з боку відповідачки, крім її усних заяв, відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. ст. 60 ч.4, 212 ЦПК України доказування не може грунтуватись на припущеннях, жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно п.п.1 п.3 ст.20 Закону України " Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Також відповідачкою у суді не надано будь-яких доказів того, що послуги теплопостачання надавались позивачем неналежної якості, оскільки з цього приводу вона до позивача не зверталася, фактично самовільно припинивши вносити плату. Таким чином припинення відповідачкою в односторонньому порядку внесення плати за послуги позивача на думку суду є безпідставним і призвело до порушення прав позивача на отримання плати за надані послуги. Враховуючи викладене суд вважає необхідним частково задовольнити позовні вимоги комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за теплопостачання, стягнувши борг в межах строку позовної давності згідно розрахунку позивача. З урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені у справі судові витрати - судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved