Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в котрій зазначено, що 30 серпня 2011 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Яготинського районного управління юстиції у Київській області. Від шлюбу сторони по справі мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Позивачка в даний час не працює, жодних доходів ні вона, ні її син не мають. Відповідач працює, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, інших дітей не має. Враховуючи викладене, а також те, що донька потребує матеріального забезпечення від відповідача, просила стягувати з нього щомісячно аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 1/2 частини від всіх видів його доходів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та до зазначеного в позові додала, що вона нерухомого та рухомого майна не має, сторони по справі проживають окремо, мають різні бюджети. Відповідач в судовому засіданні вимоги визнав частково та пояснив, що на даний час працює в ТОВ «Яготинський маслозавод» та отримує заробітну плату в середньому 6\~000 7 000 гривень. Інших утриманців не має. Згідний на стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини від його доходу. Нерухомого та рухомого майна не має, має задовільний стан здоров'я. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Стаття 180 СК України встановлює обов'язок батьків утримувати неповнолітніх дітей, способи виконання такого обов'язку визначаються за домовленістю між ними відповідно до норми ст.181 цього Кодексу. Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що 30 серпня 2011 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Яготинського районного управління юстиції у Київській області, проте проживають окремо, мають різні бюджети (а.с. 3, 4 зворотній бік, 5). Від шлюбу сторони по справі мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні (а.с. 4, 16). [PERSON] в даний час не працює, жодних доходів ні вона, ні її син не мають. Відповідач працює в ТОВ «Яготинський маслозавод» та отримує заробітну плату в середньому розмірі 13507, 09 гривень, проте матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, інших утриманців не має, має задовільний стан здоров'я, нерухомого та рухомого майна не має. Пункт 1 ст. 3 ч.1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.1991 року передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п. 2 дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов"язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Пунктом 2 ст. 27 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.1991 року визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" передбачено, що розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 01 липня 2018 року становить 1944 грн.. Враховуючи матеріальне становище сторін, їх стан здоров'я, а також те, що відповідач працює, інших утриманців не має, та має змогу сплачувати аліменти, а також враховуючи вимоги ст. ст. 182, 183 СК України та ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік», Конвенцію про права дитини, позов підлягає до часткового задоволення і на утримання неповнолітньої доньки сторін, необхідно стягнути аліменти з відповідача в розмірі ? частини його доходу, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в дохід бюджету судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial