Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі свого представника за довіреністю [PERSON], звернувся до суду з позовом до відповідачів ПрАТ "СК "Україна", [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 26 915, 11 гривень із них з відповідача ПрАТ "СК "Україна" : 23 399, 50 гривень - страхового відшкодування; 2515,61 гривень -сума пені; а всього 25 915, 11 гривень., а з відповідача [PERSON] франшизу у розмірі 1000 гривень, а судовий збір у розмірі 269, 15 гривень з відповідачів пропорційно заявленим вимогам. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16.07.2014 року о 21 годині 30 хвилин на Московському мосту в м. Києві, [PERSON], керуючи автомобілем "Шевроле Авео", державний номерний знак [NUMBER], не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, при виникненні перешкоди для руху, яку водій міг об"єктивно сприймати, не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу або безпечного її об"їзду, внаслідок чого допустив зіткнення з його автомобілем " Мітсубісі" , державний номерний знак [NUMBER], що призвело до механічного пошкодження його транспортного засобу. ДТП сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] пп.2.3.Б, 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України. Під час ДТП транспортному засобу " Мітсубісі" , державний номерний знак [NUMBER] була заподіяна шкода, що підтверджується актом виконаних робіт № ФД00004298 від 30.08. 2014 року та первинною довідкою праціників УДАІ від 16.07. 2014 року. У зв"язку з тим, що відповідальність [PERSON] застрахована в ПрАТ "СК "Україна", він звернувся 17.07. 2014 року до Страхової компанії надав повний пакет документів на виплату страхового відшкодування з реквізитами в межах ліміту з франшизою у 1000 гривень. 05.10.2014 року він надав відповідачу № 1 останній документ, який необхідно для виплати страхового відшкодування - заяву про страхове відшкодування. 08.09. 2014 року відповідачем № 1 складено розрахунок № 2014-07-16/003 страхового відшкодування, який складає 20 726 гривень 56 коп. Представник позивача [PERSON], яка діє за довіреністю НАК 319323 від 18.02.2015 року в судовому засіданні просила задовольнити позов та стягнути з відповідача № 1 ПрАТ СК "Україна" на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 23 399 ( двадцять три тисячі триста дев"яносто дев"ять ) гривень 50 коп., суму пені у розмірі 2 515 ( дві тисячі п"ятсот п"ятнадцять) гривень 61 коп., а всього 25 915 ( двадцять п"ять тисяч дев"ятсот п"ятнадцять) гривень 11 коп. та судовий збір. З відповідача № 2 [PERSON] стягнути на користь позивача суму франшизи у розмірі 1000 гривень та судовий збір. Відповідач ПрАТ СК "Україна" про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення судової повістки, однак в судове засідання - не з'явилась, причини неявки не повідомила, тому судом визнано за можливе розглянути справу в їх відсутність. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення судової повістки, однак в судове засідання - не з'явився, про причини неявки не повідомив, тому судом визнано за можливе розглянути справу в їх відсутність. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності , суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як слідує із матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, що 16.07.2014 року о 21 годині 30 хвилин на Московському мосту в м. Києві, [PERSON], керуючи автомобілем "Шевроле Авео", державний номерний знак [NUMBER], не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, при виникненні перешкоди для руху, яку водій міг об"єктивно сприймати, не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу або безпечного її об"їзду, внаслідок чого допустив зіткнення з його автомобілем " Мітсубісі" , державний номерний знак [NUMBER], що призвело до механічного пошкодження його транспортного засобу ( а. с. 10). ДТП сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] пп.2.3.Б, 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України. Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 03 вересня 2014 року відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 10). Відповідно до ст. 61 ч. 4 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Під час ДТП транспортному засобу " Мітсубісі" , державний номерний знак [NUMBER] була заподіяна шкода, що підтверджується актом виконаних робіт № ФД00004298 від 30.08. 2014 року та первинною довідкою праціників УДАІ від 16.07. 2014 року. ( а.с. 11-12) та первинною довідкою інспектора ВДАІ при УМВС від 16.07.2014 року ( а.с.9). Автомобіль "Шевроле Авео", державний номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] застрахований у ПрАТ СК "Україна" . Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль " Мітсубісі" , державний номерний знак [NUMBER] належить [PERSON]( а.с. 6). Відповідно до довідки від 16.07. 2014 року про дорожньо-транспортну пригоду, ДТП , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль " Мітсубісі" , державний номерний знак [NUMBER] , отримав механічні пошкодження, а саме: задній бампер, кришка багажника, лівап задня противотуманна фара ( а.с.9). [PERSON] подав до ПрАТ СК "Україна" заяву від 05.10. 2014 року про страхове відшкодування про виплату суми страхового відшкодування (а.с.7) та скаргу у МТСБУ на бездіяльність ПрАТ "СК "Україна" ( а.с.8) . Згідно акту виконаних робіт № ФД00004298 від 30.08. 2014 року вартість матеріального збитку становить 23 399, 50 гривень з ПДВ (а.с. 11). 08.09. 2014 року відповідачем № 1 складено розрахунок № 2014-07-16/003 страхового відшкодування, який складає 20 726 гривень 56 коп. (а.с. 12). Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Як визначено п. 3 ч. 1 ст. 980 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Відповідно ст. 9 Закону України "Про страхування", страхова виплата це грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Згідно ст.22 Закону "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Обов'язковий страховий ліміт - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов страхування. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п. 2 ст. 18 Закону України "Про страхування", факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Відповідно до положень ст. 57 ЦПК України, доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та умов договору страхування, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Наявними у справі доказами підтверджується те, що позивачем були виконані вимоги статті 35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", натомість, доказів виплати відповідачем позивачу страхового відшкодування за шкоду, завдану йому транспортному засобу, суду не було надано. Враховуючи зазначене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення страхового відшкодування з відповідача ПАТ СК "Україна" у розмірі 23 399 (двадцять три тисячі триста дев"яносто дев"ять ) гривень 50 копійок підлягають задоволенню. Разом з тим , не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення пені в сумі 2 515 гривень 61 коп., оскільки відповідно до пункту 37.2 статті 37 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" № 1961 , яким встановлено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє у період, за який нараховується пеня, так як вказана норма регулює відносини страховика і страхувальника за договором страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а позивач не є суб"єктом цього договору. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно вимог ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як вбачається з п. 4 роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди"( із змінами та доповненнями) під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав ( договору оренди, довіреності тощо). Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування шкоди, завданої нею іншій особі, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно зі ст.9 Закону України "Про страхування" франшиза -це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно договору страхування Отже, з відповідача [PERSON] , як з винної особи, належить стягнути на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі безумовної франшизи в сумі 1 000 ( одна тисяча ) гривень. Частиною 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 4 статті 60 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві попорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, а отже підлягають задоволенню вимоги в частині стягнення з відповідачів документально підтверджена сума судового збору у розмірі 269 грн. 15 коп. в межах задоволення позовних вимог. Отже, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідачів на користь позивача суму сплаченого судового збору пропорційно до задоволених вимог, а саме з відповідача ПрАТ "СК "Україна" слід стягнути судовий збір у розмірі 219 ( двісті дев"ятнадцять ) гривень 24 коп., а з відповідача [PERSON] удовий збір у розмірі 24 ( двадцять чотири) гривні 36 коп. На підставі вищевикладеного, суд, аналізуючи надані докази, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до висновку, що відповідач не виконав зобов'язань, а тому приходить до висновку що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме, в частині стягнення основного боргу , франшизи, оскільки вимоги в частині стягнення пені надумані та такі, що суперечать чинному цивільному законодавству.

Outcome: partial