Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-02 00:00:00

Позивач, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS] належав на праві власності колгоспному двору, головою якого був її чоловік [PERSON] Зазначає, що станом на 01.07.1990 року у даному житловому будинку проживали: голова двору- [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , всі особи, які проживали в даному будинковолодінні є співвласниками в рівних частинах будинковолодіння, тобто кожному із них належить по 1/4 зазначеного майна. [INFO] помер її чоловік, [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина за законом на 1/6 частини житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] . Спадщину після смерті чоловіка [PERSON] прийняла вона подавши заяву про прийняття спадщини до нотаріуса. Окрім неї спадкоємцями за законом є їхні діти: [PERSON] та [PERSON] , які на спадщину не претендують. Звернувшись до державного нотаріуса, позивач отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, оскільки частку померлого голови колгоспного двору у спільній сумісній власності колгоспного двору та інших його членів не виділено. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечив щодо позову [PERSON] та просив позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечила щодо позову [PERSON] та просила позов задоволити. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року, а також ст. 1 Додаткового протоколу до неї передбачають право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускаючи позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнають право держави на здійснення контролю за використанням власності з урахуванням загальних інтересів або для забезпечення стягнення податків, інших зборів чи штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплюються і у національному законодавстві України. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно Цивільного кодексу України підставами виникнення права власності є різні правопороджуючі юридичні факти, або правовідносини, зокрема, також і в порядку спадкування після смерті громадянина. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) переходять всі права та обов`язки до інших осіб (спадкоємців). Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що 11 січня 2019 року складено відповідний актовий запис №6(а.с.41) Згідно свідоцтва на право власності на жилий будинок від 19 квітня 1988 року в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , дійсно належив колгоспному двору, головою якого був [PERSON] (а.с.5). На момент смерті [PERSON] у даному житловому будинку проживала дружина померлого [PERSON] , яка вступила в управління спадковим майном. Згідно довідки старости с. Турка П`ядицької сільської ради ОТГ від 08.02.2019 року №6 за [PERSON] значиться житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] та розташований на земельній ділянці П`ядицької сільської ради ОТГ. Господарство відноситься до типу селянського двору. Станом на 01 липня 1990 року у будинку були зареєстровані та проживали: [PERSON] -голова сім`ї; [PERSON] -дружина; [PERSON] -син та [PERSON] -дочка. На час смерті [PERSON] у будинку була зареєстрована та проживала [PERSON] . Після смерті [PERSON] в управління спадковим майном вступила дружина [PERSON] , яка здійснює догляд за житловим будинком та обробляє земельну ділянку. Заповіт від імені [PERSON] не був посвідчений у виконкомі П`ядицької сільської ради ОТГ (а.с.40) Згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийського міжрайонного бюро технічної інвентаризації» житловий будинок в [ADDRESS] зареєстровано згідно архівних даних станом на 31.12.2012 року в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі №1 під реєстровим №100 за [PERSON] (а.с.9) З метою оформлення спадщини позивачка [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Коломийської міської державної нотаріальної контори Мануляк І.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак отримала відмову у зв`язку з тим, що право власності на нерухоме майно зареєстровано за померлим головою колгоспного двору [PERSON] , частки померлого голови колгоспного двору та інших його членів у майні колгоспного двору не було виділено (а.с. 46). Згідно із п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №30 „Про судову практику у справах за позовами про захист права власності" спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно ст. 123 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно даних технічного паспорту в [ADDRESS] розташовані: житловий будинок «літ. А», літня кухня «літ. Б», сарай «літ. В», стодола "літ.Г", огорожа «№1-2» (а.с.6-8). Згідно звіту про незалежну оцінку житлового будинку та господарських будівель і споруд ринкова вартість житлового будинку (загальною площею 53,0 кв.м., житловою площею 24,8 кв.м. та господарських будівель і споруд: літня кухня літ. «Б», сарай літ. «В», стодола літ. «Г» та огорожа літ. «N1-2) в [ADDRESS] становить 152 500 грн. (а.с.10-27) Отже, позовні вимоги [PERSON] є належно обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі наведеного, відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також ст.ст.328,392 ЦК України та

Outcome: approved