overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

13.07.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 03 жовтня 2009 року Виконкомом Молодогвардійської міської ради Луганської області, актовий запис № 123. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що більше року шлюбні стосунки їхні припинені в зв'язку з несумісністю характерів та втрати поваги один до одного. Примирення між ними неможливе. Спору про розділ майна немає. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, термін для примирення просить не надавати та залишити за нею прізвище "[PERSON]". Відповідач [PERSON], який мешкає у м. Молодогвардійську, та з яким відсутній поштовий зв'язок, про дату та час розгляду справи був повідомлений через оголошення у пресі відповідно до ст.. 74 ЦПК України. Про причину неявки до суду відповідач не повідомив, заперечення на позов не надав. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 03.10.2009 року. Шлюб було зареєстровано Виконкомом Молодогвардійської міської ради Луганської області, актовий запис № 123. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спору про спільне майно не заявлено. Сімейні стосунки припинені з 2015 року. Подальше збереження шлюбу сторін суперечить їх інтересам. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, вимоги позивача не суперечать закону, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися чим прізвищем або відновить своє дошлюбне прізвище. Позивачу після розірвання шлюбу слід залишити прізвище «[PERSON]». Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 110-114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

13.07.2021 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 20.10.2018 року [PERSON] звернувся до Акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК", з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав договір № б/н від 20.10.2018 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 20.06.2021 рік [PERSON] має заборгованість за кредитним договором в сумі 14409 грн 88 коп. Просять суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 14409 грн 88 коп та сплачені судові витрати. Представник позивача надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд вважає за можливе справу розглянути у його відсутність, на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. 20.10.2018 року [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг, з метою укладення кредитного договору № б/н та отримання кредитної картки. На підставі Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, [PERSON] надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При укладенні зазначеного Договору сторони керувалися положеннями ч.1 ст.634 ЦК України, за якими договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах, або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, при цьому друга сторона не може запропонувати свої умови Договору. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Підписавши 20.10.2018 року Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, відповідач підтвердив, що ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг. Унаслідок порушення відповідачем строків сплати боргу та відсотків за користування даним кредитом у нього виникла заборгованість, яка станом на 20.06.2021 року становить 14409 грн 88 коп, з яких 10665 грн 98 коп - заборгованість за кредитом, 3743 грн 90 коп - заборгованість по відсоткам. Відповідно до ст. ст. 11, 509, 526, 527, 530, 625, 1050, 1054 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином та в строк відповідно до умов договору. Суд погоджується з розрахунками позивача, відповідач не виконав умови кредитного договору, позивач має право вимагати погашення заборгованості за кредитним договором.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

13.08.2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений 01.12.2012 року із [PERSON], посилаючись на формальний характер сімейних відносин. В попереднє судове засідання сторони не з'явились, надали заяви, в яких позивачка підтримала позовні вимоги, а відповідач визнав позовні вимоги, просили розглянути справу без їх участі. Виходячи з наведеного, суд вважає можливим постановити рішення при проведенні попереднього судового засідання, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 грудня 2012 року. (а.с. 4 ). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. ( а.с. 5 ) За час перебування у шлюбі подружжя не створило міцної і дружної сім'ї, між ними склалися неприязні відносини, які привели до втрати почуттів поваги, розуміння і любові. Спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна немає. Судом вживались заходи для примирення сторін, але вони не дали позитивного результату. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21.12.2007 N 11 рішення про розірвання шлюбу суд приймає, якщо його подальше збереження є неможливим, суперечить інтересам одного з подружжя чи їхніх дітей, є неможливість чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між подружжям [PERSON] фактично вже вичерпалися. Позивач не має наміру відновлювати сімейні стосунки із відповідачем та категорично проти подальшого збереження сім»ї. Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам сторін. Згідно ст. 4 ч.2 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу складає 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

13.08.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1500 грн. щомісячно від усіх видів заробітку на утримання доньки [PERSON], [INFO], до її повноліття, яка проживає з нею. Шлюб між сторонами укладений 15.08.2014 року. У судовому засіданні 25.11.2015 року позивач уточнила позов, в зв'язку з проходженням відповідачем військовій служби за контрактом в в.ч.А-2951, просила стягнути з нього аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку до її повноліття. Згодна на прийняття заочного рішення. У судовому засіданні позивач підтримала позов, просила його задовольнити, так як відповідач має заробіток у розмірі 3500 грн., а доньки взагалі не допомагає. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, не подав заяви про розгляд справи за його відсутності, заперечень проти позову не надав. Згідно зі ст.ст.169, 224 ЦПК України суд, за згодою позивача, розглядає справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних та доказів, постановляє заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Шлюб між сторонами укладений 15.08.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER], актовий запис №139. Сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] актовий запис №361. Згідно довідки Луначарського сільського голови №819 від 13.08.2015 року дитина проживає разом з позивачем [PERSON] Згідно ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на користь [PERSON], [INFO], на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, але не менш 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Позивач звернулася до суду з заявою про стягнення аліментів 13.08.2015р., тому суд вважає можливим стягнути аліменти з даної дати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

13.08.2018 року заявник в порядку окремого провадження звернувся до суду із заявою про встановлення факту національсності баби [PERSON], яка померла 12.07.1990 року. В обґрунтування своєї заяви вказав наступне. Заявник вказує, що баба по національності єврейка, однак документів, які б доказували цей факт у архівах міста Донецька, де вона працювала більшу частину свого життя. На теперішній час відомості про національність мають для заявника зазначення, оскільки дають йому право на отримання конкретної цільової допомоги від єврейської діаспори, у тому числі- за кордоном. \~ \~ \~ \~У зв'язку із зазначеним, заявник був змушений звернутися до суду, та у своїх вимогах просить суд: \~ \~ \~ \~-встановити факт, що його баба - [PERSON] - є за національністю " єврейкою". В судове засідання заявник не з'явився, надавши до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутністю. На заявлених вимогах наполягає та просить задовольнити їх у повному обсязі. Представник зацікавленої особи - відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волноваського районного управління юстиції у судове засідання не з'явився. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про задоволення вимог заявника. Судом встановлено, що [PERSON] згідно свідотцтва про смерть серія 11-НО № 030638, актовий запис № 10 померла 12.07.1990 року.(а.с.5). Окрім того, в судовому засіданні допитом свідків [PERSON], [PERSON], які були друзями [PERSON] , знайшов підтвердження факт того, що [PERSON] була за національністю єврейкою. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального Кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. \~ \~ \~ \~З метою гарантування національним меншинам права на вільний розвиток прийнято Закон України «Про національні меншини в України». \~ \~ \~ \~У відповідності до ст. 3 вказаного Закону до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст.11 зазначеного Закону громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. \~ \~ \~ \~Згідно з приписами ст. 300 ЦК України, фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

13.08.2019 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] , у якій просить розірвати шлюб, зареєстрований 22.11.2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 261. Мотивуючи позовну заяву вказав, що від шлюбу з відповідачем мають трьох синів: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Шлюбні відносини припинені. Спільне господарство не ведеться. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе. Позивач в судове засідання не з`явився. Надав заяву, у якій наполягає на розірванні шлюбу, просить розглянути справу за його відсутності. В судове засідання відповідач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище " [PERSON] ". Згідно з частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сім`я існує формально, сторони не мають наміру зберегти шлюб. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 22.11.2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 261 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей - синів: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 7,8,9) . Як вбачається з позову, за час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Шлюбні відносини припинені. Спільне господарство не ведеться. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Положеннями ст. 200 ЦПК України визначено право суду ухвалювати рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст. 51 Конституції України, ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

13.09.2017 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], яким просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], оскільки останній не мешкає за вказаною адресою без поважних причин більше шести місяців. Позивач у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримала, просила задовольнити. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, до суду не зявився, про причини неявки не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності чи про відкладення розгляду справи не надходило. Треті особи надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. [PERSON], [PERSON], [PERSON] просили задовольнити позов, Виконавчий комітет Павлоградської міської ради у вирішенні спору покладався на розсуд суду. Суд постановив ухвалу про розгляд справи за наявними матеріалами справи заочно. Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість вимог позивача, перевіривши належність, допустимість, достовірність, достатність доказів, оцінивши докази кожний окремо та у сукупності суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно із матеріалами справи позивач [PERSON] є в розумінні Житлового кодексу України є членом сімї наймача, а відповідач [PERSON] є наймачем квартири №13 в будинку №14 на вул. Промислова у м. Павлоград. Відповідно до інформації ГУ ДМС України в Дніпропетровській області [PERSON] зареєстрований у квартирі №13 в будинку №14 на вул. Промислова у м. Павлоград. Відповідно до акту, складеного ОСББ "Промислова, 14", [PERSON] фактично не мешкає у житловому приміщенні, що розташоване за адресою: [ADDRESS], без поважних причин більше шести місяців, з жовтня 2008 року, є лише зареєстрованим. Відповідно до ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тому суд приходить до висновку, що позивач довів неповажність відсутності [PERSON] у житловому приміщенні, що розташоване за адресою: [ADDRESS]. Згідно із ст. 13 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 13, 72 Житлового кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

13.09.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою та просить встановити факт належності [PERSON], державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №060109 та серії ЖТ №060108, виданих Овруцькою районною державною адміністрацією Житомирської області на право власності на земельні ділянки площею 0,7465 га та 0,8109 га, цільове призначення яких ведення товарного сільськогосподарського виробництва та зареєстрованих у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі за номером 109,108 відповідно виданих на ім»я [PERSON]. Мотивує це тим, що у державних актах було неправильно зазначено її по батькові, а саме вказано «Овсіївна», замість «Євсеївна». Заявник просить справу розглядати без її участі. Сільський голова надав заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім"я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім"ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеними у свідоцтві про народження або в паспорті. Так, по батькові заявника в паспорті серії ВМ № 666665 вказано як Євсеївна, в той час, як в державних актах на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №060108 та серії ЖТ №060109, її по батькові зазначено як „Овсіївна. Вказані обставини не викликають у суду сумнівів в належності вищевказаних державних актів [PERSON], а тому суд вважає факт належності правовстановлюючих документів доведеним. Заявником сплачено судовий збір в розмірі 640 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

13.09.2017 року позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві посилався на те, що 21.12.2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків в розмірі 30,00% за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач за вказаним договором належним чином його умови не виконує, в зв'язку з чим утворилася заборгованість. Просили суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 23 350,64 грн. та судові витрати. В судове засідання ПАТ КБ «ПриватБанк» свого представника не направив, попередньо надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін з постановленням заочного рішення. Суд, вивчивши та дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.12.2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків в розмірі 30,00% за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач належним чином зобов'язання не виконує, в зв'язку з чим станом на 31.07.2017 року утворилася заборгованість в розмірі 23350,64 грн., яка складається з: -119,48 грн. - заборгованість за кредитом; -17553,07 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; -4089,96 грн. - заборгованість за пенею; -500,00 грн. - штраф (фіксована частина); -1088,13 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки відповідач належним чином не виконує умови договору та не сплачує заборгованість по кредиту та відсотках, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати понесені при подачі позовної заяви, а саме сума судового збору в розмірі 1 600 грн. 00 коп.

Outcome: approved