Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

13.01.2020 заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення юридичного факту, у якій просила встановити факт постійного сумісного проживання [PERSON] із [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті батька [PERSON] . Однак вона не може оформити спадщину через відсутність підтвердження постійного проживання спадкоємця [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на день його смерті - [INFO] . Заявник зверталася до приватного нотаріуса з проханням про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , однак заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи, що встановлення даного факту заявнику необхідно для оформлення спадщини, [PERSON] вимушена звернутись до суду з даною заявою про встановлення юридичного факту. Відповідно до вимог ч. 2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника та заінтересованих осіб. Згідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Ухвалою суду від 15.01.2020 заяву [PERSON] було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. У судовому засіданні представник заявника доводи заяви підтримав та просив задовольнити. Заінтересована особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Балух Наталія Вікторівна у судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, будь-яких заяв до суду не надходило, правом на подачу пояснень щодо поданої [PERSON] заяви заінтересована особа не скористалась. Суд, вислухавши доводи представника заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені наступні фактичні обставини. [PERSON] з 14.08.2015 зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповідною відміткою у паспорті (а.с.10). [PERSON] народилась [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, де у графі батько вказаний [PERSON] , серія [NUMBER] , видане 04.12.1986 р., місце реєстрації Палац новонароджених (а.с.11).. 26 квітня 2011 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом Серія [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції (а.с.12).. Після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON] . Таким чином, судом встановлено, що заявник є дочкою померлого [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим 03.12.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції (а.с.13).. Померлий [PERSON] заповіту не залишив, спадкові договори не укладав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 58943217 від 08.01.2020. Жодна особа не подавала заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 58943216 від 08.01.2020. Після його смерті залишилась спадщина: 1/3 частина квартири [ADDRESS] . [PERSON] з 25.07.2001 по день смерті - [INFO] був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . Вказане підтверджується Довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 10.12.2019, видану спеціалістом ІІ категорії, бухгалтером дільниці 57 Немишлянського району [PERSON] . 3 2001 року по день смерті ( [INFO] ) [PERSON] , [PERSON] постійно проживала разом зі своїм батьком за адресою [ADDRESS] . Також, заявниці на праві власності належить 1/3 частина квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченим приватним нотаріусом ХМНО Десятніченко І.В. 09.06.2001 та зареєстрованого в реєстрі за № 2183. Частина 3 ст. 1268 ЦК України встановлює, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У період з 12.02.2003 по 14.08.2015 місце проживання заявника було зареєстровано за адресою [ADDRESS] . 12.08.2015 заявницею зі своїм чоловіком була придбана квартира у спільну сумісну власність за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з необхідністю переоформлення особових рахунків для сплати комунальних платежів, 14.08.2015 Київський РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області зареєстрував місце проживання заявника за адресою: [ADDRESS] . [INFO] у заявниці народився син - [PERSON] та дочка - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] та свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , виданими Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 28 жовтня 2015 року. У зв`язку із проведенням ремонту у квартирі за адресою: [ADDRESS] та неможливості проживати у цій квартирі із малолітніми дітьми, фактично заявниця продовжила проживання разом із батьками (в тому числі [PERSON] ) за адресою: [ADDRESS] до лютого 2016 року. Після смерті батька [PERSON] , як дочка, організувала та оплатила його похорон. Що підтверджується договором - замовлення № 717 на організацію та проведення поховання [PERSON] , укладеним між [PERSON] та КП «Ритуал». Також в договорі - замовленні № 717 від 03.12.2015 вказана адреса [PERSON] , а саме: [ADDRESS] . Згідно до свідоцтва про поховання № 3208, виданого КП "РИТУАЛ" ХМР, [PERSON] похований 04.12.2015 на кладовищі за адресою: [ADDRESS] . Після смерті батька [PERSON] фактично прийняла спадщину - 1/3 частину квартири за адресою: [ADDRESS] , оскільки проживала у цій квартирі, сплачувала за неї комунальні послуги, що підтверджується квитанціями про сплату комунальних послуг. Факт постійного проживання [PERSON] разом з батьком [PERSON] на час відкриття спадщини - [INFO] за адресою [ADDRESS] підтверджується Актом про підтвердження фактичного постійного сумісного проживання від 06.11.2019, складеного за участю власників та сусідів, договором купівлі-продажу квартири, посвідченим приватним нотаріусом ХМНО Десятніченко І.В. 09.06.2001 та зареєстрованого в реєстрі за № 2183, договором - замовлення № 717 на організацію та проведення поховання [PERSON] , укладеним між [PERSON] та КП «Ритуал», квитанціями про сплату комунальних послуг. Допитані у якості свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підтвердили суду, що заявниця на момент смерті батька [PERSON] проживала разом із ним у квартирі за адресою [ADDRESS] . Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Відсутність реєстрації місця проживання не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (правова позиція наведена у постанова Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17, провадження № 61-44149св18. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання [PERSON] за місцем проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS] не може бути доказом того, що вона не проживала зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заявниця зверталася до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Балух Н.В. з проханням про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири [ADDRESS] » після смерті [PERSON] . Однак, листом приватного нотаріуса від 26.11.2019 вих. № 1217/01-16 заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, яке належало померлому [PERSON] . Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини. Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, всебічно та повно оцінивши наявні докази, вважає підтвердженим факт постійного сумісного проживання [PERSON] із [PERSON] на час відкриття спадщини - [INFO] за адресою: [ADDRESS] та приходить до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved