Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

02 вересня 2019 року позивач, [PERSON] , звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною шести років. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона з 03 червня 2015 року перебувала з відповідачем у шлюбі, який розірвано 03.01.2018 року. В період шлюбу у них народилися спільні діти: доньки - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із нею. Дитина, [PERSON] , [INFO] , є інвалідом з дитинства, має діагноз: дитячий церебральний параліч, спастичний тетрапарез G 8. Симтоматична епілепсія зі складними парціальними припадками на фоні вентрикуломегалії 2 ст. G 40. Затримка моторного розвитку F 84,4. Вроджений полуптоз справа НО2. Відповідач із дитиною не спілкується, матеріальну допомогу ні на її утримання, ні на утримання дитини добровільно не надає. Коштів на обстеження та лікування дитини у неї не вистачає, оскільки дитина потребує у постійному догляді і вона позбавлена можливості працювати. Відповідач працює, отримує гідну заробітну плату і має змогу сплачувати аліменти на її утримання до досягнення дитиною шестирічного віку У зв`язку з викладеним, вимушена звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь, на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення донькою, дитиною-інвалідом [PERSON] , [INFO] віку шести років. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ППК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою від 17 вересня 2019 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач надала суду заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовільнити у повному обсязі. Відповідач у суде засідання не з`явився, про слухання справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив, клопотань від нього також не надходило. За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у Дніпропетровській області від 11 вересня 2019 року, які надійшли на адресу суду 16.09.2019 року, [PERSON] значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з цим відповідач, крім виклику за вказаною адресою на 20 листопада 2019 року, був викликаний до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Оголошення про виклик відповідача опубліковано 04 листопада 2019 року. Відповідно до ч. 11 статті 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд розглядає справу заочно, на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Частиною 2 ст. 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція су-дів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ч. 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона по-винна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що сторони по справі з 03 червня 2015 року перебували у шлюбі, який рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 03 січня 2018 року було розірвано ( а.с. 7). Рішення суду набрало законної сили 05.02.2018 року. Від шлюбу мають двох малолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою. Із довідки за № 326 від 02 вересня 2019 року, виданою головою квартального комітету Дубовик Т.Б., вбачається, що позивач - [PERSON] значиться зареєстрованою та проживає за адресою: [ADDRESS] . Разом із нею проживають двоє її малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , одна із дітей є інвалідом з дитинства ( а.с. 10). Випискою із історії хвороби № 8478 від 22.12.2018 року КЗ "Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня" ( а.с. 8) підтверджується, що дитина, [PERSON] , [INFO] , є інвалідом з дитинства, має діагноз: дитячий церебральний параліч, спастичний тетрапарез G 81. Симтоматична епілепсія зі складними парціальними припадками на фоні вентрикуломегалії 2 ст. G 40. Затримка моторного розвитку F 84.4, вроджений полуптоз справа НО2. Згідно свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого 20 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області батьками [PERSON] , [INFO] є: батьком - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] ( а.с. 6) Із посвідчення Серії [NUMBER] , виданого 28.09.2017 року УПСЗН виконкому Марганецької міської ради вбачається, що [PERSON] , [INFO] призначена соціальна допомога, як дитині-інваліду (а.с. 9). Таким чином, з матеріалів справи вбачається наявність у дитини - [PERSON] , вад фізичного або психічного розвитку, вона має вік понад 4-х років, проживає разом зі своєю матір`ю - [PERSON] та потребує у постійному догляді. На обстеження та лікування дитини необхідні значні грошові кошти, а оскільки позивач здійснює за дитиною постійний догляд, то позбавлена можливості працювати і не в змозі самостійно забезпечити потреби дитини, пов`язані із її обстеженням та лікуванням, у зв`язку з чим остання потребує матеріальної підтримки з боку батька дитини. Відповідно до ч.1 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Приписами ч.2, ч. 3 ст.80 СК України встановлено, розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Частиною 2 ст.84 СК України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. У відповідності до ч.3 ст.84 СК України якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Проте, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дружини, до досягнення дитиною-інвалідом віку 6 років, не надає, хоча має можливість таку надавати, оскільки являється працездатною людиною. Зі місту вимог ч.3 ст.84 СК України якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Законодавець виходить з того, що наявність у дитини вад фізичного чи психічного розвитку зумовлює як додаткові витрати на дитину, так і обмежує дружину у самостійному матеріальному забезпеченні. Наявність у дитини вад фізичного чи психічного розвитку має бути підтверджене відповідними медичними документами. Однак, у зв`язку з необхідністю підтвердження наявності такого права, на відміну від попереднього, слід звернутися з окремим позовом до суду. Враховуючи вищевикладене, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалася позивач як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позивачкою надано докази того, що її малолітня донька - [PERSON] , [INFO] , має вади фізичного чи психічного розвитку, проживає разом із нею та знаходиться на повному її утриманні і забезпеченні, у зв`язку з чим з відповідача необхідно стягнути аліменти на користь позивача, на її утримання, в розмірі ј частини всіх видів заробітку до досягнення донькою шестирічного віку. Відповідно до ст. 201, ч.1 ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Оскільки позивача, відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір», звільнено від сплати судового збору при пред`явленні позову про стягнення аліментів до суду, та положень ст. 141 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок. На підставі зазначеного,

Outcome: approved