Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача, який в подальшому уточнила та просить суд винести рішення, яким встановити факт проживання однією сім`єю з [PERSON] з лютого 2009 року по вересень 2016 року; визнати її спадкоємцем четвертої черги та надати їй право на спадкування разом з спадкоємцем першої черги [PERSON] ; визнати за нею право власності на 1/2 частину будинковолодіння по [ADDRESS] . В обгрунтування позову зазначила, що [INFO] помер її громадянський чоловік [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно - будинковолодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] . Це майно [PERSON] успадкував після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідач [PERSON] є спадкоємцем померлого першої черги, як його син. Вона претендує на встановлення факту проживання однією сім`єю з [PERSON] та визнання її спадкоємцем четвертої черги, зміну черговості права на спадкування і визнання права власності на частину майна, оскільки з [PERSON] вони познайомились на початку 2004 року, та з серпня 2004 року почали проживати разом в орендованій квартирі, пізніше періодично проживали в однокімнатній квартирі [ADDRESS] . Після смерті матері [PERSON] [INFO] , вони стали проживати з ним разом в с. Полонична Кам`янка - Бузького району Львівської області в будинку, який він успадкував після своєї матері. Вони проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, проводили разом дозвілля, вирішували питання життєдіяльності, оздоровлення та інше. Так, вони за спільні кошти привели будинок та господарство в с.Полонична до ладу: зробили капітальний ремонт - встановили новий ганок, нові вхідні двері, провели воду, виклали бруківку на подвір`ї, відремонтували огорожу, насадили садові дерева. На той час [PERSON] перебував на пенсії, а вона ще працювала у пенсійному фонді та одержувала більше коштів. У 2009 році [PERSON] захворів та в 2010 році переніс операцію. У нього було онкологічне захворювання і протягом шести років до часу смерті вони боролись за його життя. Вона особисто доклала багато зусиль та коштів по догляду на ним. Постійно супроводжувала [PERSON] в лікарні, на консультації, в амбулаторії для здачі аналізів, забезпечувала ліками, в тому числі з-за кордону; особисто робила масажі, ставила клізми, забезпечувала належним харчуванням. Відповідач [PERSON] не приймав участі в лікуванні свого батька. Враховуючи наведене, вона претендує на право на спадкування після смерті [PERSON] разом з відповідачем [PERSON] . У судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені вимоги з вищенаведених підстав та просять їх задовольнити. Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні заперечили проти задоволення позову. Зазначили, що факт наявності належним чином посвідченого заповіту [PERSON] не відображено позовній заяві. Відповідно до заповіту належний [PERSON] на праві приватної власності будинок [ADDRESS] до нього [ADDRESS] та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] (що і об`єктом позовних вимог) заповідається [PERSON] . Позивач у позовній заяві просить надати їй право спадкування за законом, хоча з цим погодитися не можна, оскільки спадкодавцем було складено заповіт, тобто має місце спадкування за заповітом. Крім цього, позивачем не зазначено, що з моменту істотного погіршення стану здоров`я, а саме з липня 2016 року [PERSON] проживав з сином [PERSON] , відповідачем по справі. До того ж [PERSON] помер [INFO] у квартирі своєї колишньої дружини. Твердження позивача про спільне проживання з [PERSON] з лютого 2009 року по вересень 2016 року спростовуються рядом правовстановлюючих удокументів: свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] ; копією паспорта [PERSON] ; копією паспорта [PERSON] ; свідоцтвом про право власності на квартиру, з яких вбачається, що до 06 квітня 2015 року батьки відповідача перебували в шлюбі, а до часу смерті [PERSON] , тобто до [INFO] проживали у квартирі [ADDRESS] , яка належить їм на праві спільної часткової власності. Таким чином у даних правовідносинах встановлення факту проживання однією сім`єю не зумовлює юридичних наслідків, оскільки спадкодавець [PERSON] у зазначений період перебував у шлюбі з [PERSON] до 06.04.2015 року та створення сім"ї з [PERSON] суперечить моральним засадам суспільства, тому позивач не може набувати право на спадщину, як спадкоємець четвертої черги за законом. Із правовідносин, які склалися у даній справі та розглядаються судом, вбачається, що місцем відкриття спадщини, тобто останнім місцем проживання спадкодавця [PERSON] є [ADDRESS] , що беззаперечно підтверджується копією його паспорта, що міститься в матеріалах справи; також встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є можливим лише за відсутності відмітки у паспорті спадкоємця про місце реєстрації особи. У позивача [PERSON] є власне місце проживання на [ADDRESS] , що не дає підстав вважати її такою, що проживала однією сім`єю з померлим. Покійний [PERSON] був дуже активною людиною, вів здоровий спосіб життя і майже до останніх днів життя міг себе обслуговувати сам, заповіт він також пішов до нотаріуса оформляти сам і це була його остання воля. Просять у задоволенні позову відмовити. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що вона була двоюрідною сестрою покійного [PERSON] . Брат почав проживати в селі Полонична після смерті матері, з ним проживала позивачка. Вона допомогала по господарству, садила город, робила ремонт, готувала харчування, оскільки покійному було необхідне добра їжа, хоча лежачим хворим він не був. Відповідач приїжджав рідко. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що догляд за покійним [PERSON] здійснювала вона з чоловіком, [PERSON] та його сестрою. Останній місяць перед смертю [PERSON] потребував догляду, поховання також здійснила їх сім`я. Кошти на лікування давав і її батько, також відповідач щомісяця, щокварталу давав батькові якісь кошти. Вона кілька раз бачила позивачку, яка приходила провідувати хворого. На всіх сімейних святах [PERSON] був з дружиною, майже завжди жив на [ADDRESS] Львові, а в с.Полонична їздив по потребі. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що догляд за покійним [PERSON] здійснювала вона з братом, [PERSON] З. Покійний хворів, однак не потребував сторонньої допомоги, не був лежачим. Вони допомагали батьку коштами. В с.Полонична він їздив до своєї матері. Позивачку бачила лише на похороні. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що вона буда знайома із [PERSON] , вони разом були на Майдані у 2013 році. Зеник їй розповідав, що тяжко хворіє і йому допомагає [PERSON] і якби не вона, він би вже не жив; вона була жінкою, яку він любив та з якою йому було добре. Він пересувався сам, але при необхідності звертався до лікарів. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що він був знайомий із [PERSON] . Він був спортивним чоловіком, однак потім захворів. Зеник приходив до нього з позивачкою, він не питався ким вона йому приходиться. Замовляв у нього ліки в брата з Польші, бо там дешевші. Гроші приносили разом, давала гроші [PERSON] Він не бачив позивачку в будні дні, бо вона працювала у пенсійному фонді, а приїжджала на вихідні. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що вона працює в магазині в с.Полонична. [PERSON] проживав там останніх 10 років після смерті матері. Десь 5 років до смерті з ним проживала [PERSON] постійно зустрічав її на велосипеді, коли вона приїжджала зі Львова, казав, що вона за ним доглядає, купує ліки, якби не вона, вже давно б помер. Разом вели господарство, провели воду, поклали бруківку. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що вона багато років товаришує з позивачкою. З 2004 року остання почала зустрічатись із [PERSON] , а з 2010 року майже завжди жила з ним в с.Полонична. Вела з ним спільне господарство, робила ремонти, підчас хвороби готувала їжу, купувала ліки, ходила по лікарях. Сама свідок в село не приїжджала. З своєю дружиною [PERSON] був одружений тільки на папері з метою одержання квартири. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що вона працювала в магазині в с.Полонична. [PERSON] проживав там останніх 10 років після смерті матері. [PERSON] проживала разом з ним, вели спільне господарство, робили ремонт в кухні, купували господарські товари. Коли він захворів, десь біля 3 років до смерті позивач постійно жила з ним, готувала йому соки, купувала ліки, давала кошти для сплати комунальних послуг. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що він є сільським головою с.Полонична з 2015 року. Покійний [PERSON] проживав по сусідству з його мамою. Десь орієнтовно з 2010 року з ним постійно проживала [PERSON] Вони вели спільне господарство, робили ремонти. Він часто бачив як вони - старша пара під руку ходили по селу, вважав їх чоловіком та дружиною. Йому було відомо, що [PERSON] хворів і [PERSON] постійно була біля нього. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, показання свідків, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] . Згідно з вимогами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. З положень ст.1233 ЦК України заповіт є одностороннім правочином, тобто дією однієї сторони, спрямованою на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Судом встановлено, що згідно заповіту від 27.08.2016 року посвідченого державним нотаріусом Третьої львівської державної нотаріальної контори Вороновський Зіновій Васильович на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: належний йому на праві приватної власності житловий будинок [ADDRESS] до нього [ADDRESS] та належну йому на праві приватної власності земельну ділянку, загальною площею 0,5230 га, що розташована на території с.Полонична Полоничнівської сільської ради народних депутатів Кам`янка-Бузького району Львівської області та передана для ведення особистого підсобного господарства та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, заповів своєму синові - [PERSON] , [INFO] , а належну йому на праві приватної власності земельну ділянку, загальною площею 2,2482 га, що розташована на території Полоничнівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва заповів - [PERSON] , [INFO] . Даний заповіт є чинним, у судовому порядку ніким не оспореним, що беззаперечно підтверджено сторонами в судовому засіданні. Таким чином вимоги позивача про визнання за нею права власності на 1/2 частину будинковолодіння на [ADDRESS] є безпідставними, оскільки на згадане майно заповідачем [PERSON] складено заповіт на користь сина [PERSON] , який не скасовувався спадкодавцем та не визнаний судом недійсним. За таких обставин, відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1223 ЦК України має місце спадкування за заповітом або визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Щодо позовних вимог [PERSON] щодо встановлення юридичного факту, визнання спадкоємцем четвертої черги, зміни черговості на спадкування, то суд вважає за необхідне зазначити наступне. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Відповідно до п.21 Постанови ВСУ "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 р. № 7 при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК України. У судовому засіданні встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано згідно рішення Франківського районного суду Львівської області лише 06.04.2015 року, тобто за 1 рік та 5 місяців до смерті спадкодавця, що таким чином спростовує пояснення позивачки та свідків щодо проживання позивача та [PERSON] як чоловіка та дружини за 5 років до смерті останнього, оскільки такі відносини не породжують жодних прав та обов`язків. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що пред`явлені [PERSON] позовні вимоги є безпідставні, не доведені та не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: dismissed