Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. 11.01.2021 року представник позивача [PERSON] , яка діє на підставі довіреності, посвідченої 12.08.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Капровою Н.Ю. та зареєстрованої в реєстрі за №563, звернулася до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою про скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Предметом позовних вимог є скасування державної реєстрації іншого речового права земельної ділянки кадастровий номер 1823484000:08:000:0060, загальною площею 0,7506га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яке зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.04.2015 року на підставі договору оренди земельної ділянки №41 від 23.03.2015 року, укладеного між Приватним сільськогосподарським підприємством «Йосипівське» та матір`ю позивача - [PERSON] . Підставою позовних вимог є те, що [INFO] в с. Гутянське Малинського району померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на все належне спадкодавцю за життя майно, в тому числі на земельну ділянку кадастровий номер 1823484000:08:000:0060, загальною площею 0,7506га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Йосипівської сільської ради Малинського району Житомирської області. 31.10.2019 року приватним нотаріусом Малинського районного нотаріального округу Житомирської області Тимошенко Н.С. на ім`я [PERSON] було видане Свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Спадщина, на яку видано це свідоцтво складалася з земельної ділянки кадастровий номер 1823484000:08:000:0060. Разом з цим, нотаріус повідомила позивача, що дана земельна ділянка перебуває в оренді у Приватного сільськогосподарського підприємства «Йосипівське» на час дії договору оренди №41, укладеного між сторонами 23.03.2015 року, тобто до 21.04.2025 року. Позивач вважає, що у зв`язку з тим, що її мати з 2015 року тривалий час хворіла та [PERSON] здійснювала за нею постійній догляд, то таким чином можливість укладення [PERSON] договору оренди з відповідачем виключена. Також позивач зазначає, що її мати не отримувала від ПСП «Йосипівське» орендної плати за користування земельною ділянкою. Таким чином позивач в позасудовому порядку реалізувати своє право на скасування державної реєстрації речового права не в змозі, а тому звернулася до Малинського районного суду з даною позовною заявою. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, представник позивача [PERSON] в судовому засіданні, яке проводилося в режимі відеоконференції на підставі ухвали суду від 03.02.2021 року, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, зазначених у заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов про скасування державної реєстрації договору оренди землі разом з доказами, що підтверджують заперечення проти позову, не подав. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Малинського районного нотаріального округу Житомирської області Тимошенко Н.С. в судове засідання не з`явилася, 25.01.2021 року направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій, окрім зазначеного, висловила свою позицію по справі. Так, нотаріус зазначила, що під час проведення державної реєстрації права власності за [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON] нею було перенесено із спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно до нового відкритого розділу на об`єкт нерухомого майна земельну ділянку кадастровий номер 1823484000:08:000:0060, відомості щодо іншого речового права (права оренди земельної ділянки) №9440052, оскільки даний запис про РП є актуальним, чинним та нотаріус, як суб`єкт державної реєстрації прав, зобов`язаний до нового відкритого в ДРРП розділу вносити абсолютно всі відомості щодо об`єкта нерухомого майна та здійснювати перенесення записів у відповідності до Порядку державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за №868 від 17.10.2013 року. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд за одночасним існуванням зазначених обставин ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечив позивач. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши наявні докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, вважає необхідним у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити у повному обсязі за безпідставністю, виходячи з наступного. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Встановлено, що [INFO] в с. Гутянське Малинського району Житомирської області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис про смерть №8 (а.с.8), яка є матір`ю позивача по справі. За життя [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка кадастровий номер 1823484000:08:000:0060, загальною площею 0,7506га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Йосипівської сільської ради Малинського району Житомирської області. 23.03.2015 року між [PERSON] та Приватним сільськогосподарським підприємством «Йосипівське» було укладено Договір оренди землі №41, предметом якого є надання [PERSON] у строкове платне користування земельної ділянки кадастровий номер 1823484000:08:000:0060 ПСП «Йосипівське». Пунктом 8 договору передбачено, що він укладений строком на 10 років та після закінчення строку договору орендар має переважне право на його пролонгацію. Згідно «Прикінцевих положень» договору оренди №41, цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (а.с.20). 17.04.2015 року приватним нотаріусом Малинського районного нотаріального округу Житомирської області Тимошенко Н.С. було внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію іншого речового права №33945181, відповідно до якого зареєстровано право оренди земельної ділянки ПСП «Йосипівське» на земельну ділянку кадастровий номер 1823484000:08:000:0060, загальною площею 0,7506га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Йосипівської сільської ради Малинського району Житомирської області на підставі Договору оренди землі №41 від 23.03.2015 року. Строк дії речового права - до 21.04.2025 року, що підтверджується інформацією з ДРРП індексний номер 197664851 від 25.01.2020 року (а.с.7). Отже, після смерті [PERSON] спадщину прийняла її донька [PERSON] , до якої відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого приватним нотаріусом Малинського районного нотаріального округу Житомирської області Тимошенко Н.С. та зареєстрованого в реєстрі за №4869, перейшло право власності на земельну ділянку кадастровий номер 1823484000:08:000:0060 (а.с.9,10). Дане право зареєстровано за [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідним витягом індексний номер 187072135 від 31.10.2019 року (а.с.11). Ухвалою суду від 12.01.2021 року було постановлено витребувати з Малинської районної державної адміністрації Житомирської області, як суб`єкта зберігання реєстраційних справ, договір оренди землі №41, укладений 23.03.2015 року між [PERSON] та ПСП «Йосипівське» (а.с.15). З листа №01/09/123 від 15.01.2021 року за підписом заступника голови комісії з реорганізації Малинської райдержадміністрації Кириченка С.В. вбачається, що реєстраційна справа у паперовому варіанті в архіві РДА не виявлена, а тому адміністрація надала копію договору оренди землі №41 від 23.03.2015 року, який був наявний у від сканованому вигляді у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.19). Разом з цим суд зазначає, що 27.08.2020 року [PERSON] зверталася до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою до ПСГП «Йосипівське» про визнання договору оренди земельної ділянки №41 від 23.03.2015 року недійсним. Рішенням суду від 30.11.2020 року відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] за безпідставністю. Мотиви та застосовані норми права. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ЦПК України. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.1 ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема, Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі». Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності, зокрема, громадян, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем (ч.4 ст. 124 ЗК України у редакції, чинній на час укладення Договору оренди землі №41 від 23.03.2015). Згідно з ст.125 ЗК України (у вказаній редакції) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Таким чином, укладений між [PERSON] та ПСП «Йосипівське» договір оренди землі після його підписання підлягав державній реєстрації. Статтею 126 ЗК України (у вказаній редакції) передбачено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Звертаючись до спеціального Закону, який регулює правовідносини у сфері державної реєстрації прав, суд зазначає, що відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції, чинній на момент здійснення державної реєстрації речового права) державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; внесення записів до Державного реєстру прав; видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження. Згідно із ч. 4 ст. 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Відповідно до абз.6 п.4 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №868 від 17.10.2013 року (діючих на момент державної реєстрації права оренди земельної ділянки), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно, що є похідними від права власності, проводиться після державної реєстрації права власності на таке майно, крім випадків, коли державна реєстрація речового права, що є похідним від права власності, проводиться одночасно з державною реєстрацією права власності, а також коли державна реєстрація права власності проведена до 01.01.2013 року відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення. Отже, приватним нотаріусом Тимошенко Н.С. при реєстрації права власності за [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 1823484000:08:000:0060 з подальшою реєстрацією права оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у 2015 році було дотримано вимог законодавства щодо порядку здійснення такої реєстрації. В подальшому, під час оформлення Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку кадастровий номер 1823484000:08:000:0060 за [PERSON] в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] , нотаріусом були вчинені дії щодо перенесення запису про речове право з спеціального розділу до нового відкритого розділу на об`єкт нерухомого майна також у відповідності до Порядку державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за №868 від 17.10.2013 року. Разом з цим, право оренди за Договором оренди №41 від 23.03.2015 року у відповідача по справі виникло з моменту державної реєстрації, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта. Відповідно до ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, а відповідно до ст. 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №570/3439/16-ц зроблено правовий висновок про те, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (пункт 41 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Враховуючи те, що позивач визначила відповідачем ПСП «Йосипівське», а предметом спору є скасування державної реєстрації права оренди, суд зазначає наступне. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що спірний договір оренди землі між [PERSON] та відповідачем не підписувався, укладення даного договору не відповідало вільному волевиявленню [PERSON] та здійснює посилання на норми ЦК України, які регулюють відносини недійсності правочину. Разом з тим, станом на момент розгляду даної судової справи, договір оренди землі №41 від 23.03.2015 року є дійсним, який не скасований, строк оренди за ним не закінчився, а тому, відповідно до положень ст. 629 ЦК України, підлягає виконанню його сторонами. Крім того, ч. 3 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). В свою чергу вимога щодо скасування державної реєстрації іншого речового права можна вважати вимогою похідного характеру, задоволення якої залежить від вирішення основної вимоги, однак, у даному випадку в прохальній частині позову [PERSON] просить вирішити лише питання щодо реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. При цьому, клопотань про призначення посмертної судово-почеркознавчої експертизи про належність підпису під договором оренди померлій [PERSON] ні позивачем ні її представником не заявлялось. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданого позову. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст.141 ЦПК України, суд зазначає, що у зв`язку з тим, що у задоволенні позову відмовлено, то в такому разі судові витрати покладаються на позивача та відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed