Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

06.04.2015 року позивач звернувся до суду з позовом та просив ухвалити рішення, яким у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 1010/20-0-1/07-566 від 24 жовтня 2007 року, укладеним між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрований за адресою [ADDRESS],) яка станом на 24.10.2014 року складає 263 899, 72 гривень звернути стягнення на нерухоме майно шляхом продажу на прилюдних торгах: нежитлове приміщення офісу на першому поверсі двоповерхового будинку за адресою м. [ADDRESS], яке складається з приміщень загальною площею 40,6 кв.м., що належить [PERSON] на праві власності на підставі Рішення Київського районного суду м. Одеси від 14.03.2008 року справа № 2-2230/08, що набрало чинності 25.03.2008 року. Право власності зареєстровано державним реєстратором Горецькою В.М., приватним нотаріусом ОМНО та присвоєно реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 326190051101, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 19729436, номер запису про право власності 5159406, визначивши початкову ціну відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. А також стягнути з [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрований за адресою [ADDRESS],) на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» код ЄДРПОУ 14305909, в особі Одеської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (р/р 2909949, МФО 328351) судовий збір у розмірі 2 639 гривень. Свої вимоги мотивував тим, що 24.10.2007 року між ВАТ «Райффайзени Банк Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 010/2-0-1/07-566, згідно з умов якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 354 000 гривень з терміном повернення по 24 жовтня 2022 року із сплатою 12,5 % річних. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Банком та [PERSON] було укладено іпотечний договір, згідно з яким в іпотеку передав нежитлове приміщення офісу на першому поверсі двоповерхового будинку за адресою м. [ADDRESS], яке складається з приміщень загальною площею 40,6 кв.м. Позивач стверджує, що на теперішній час відповідач свої зобов'язання щодо погашення заборгованості по наданому кредиту належним чином не виконує, в результаті чого має заборгованість за кредитом. Вищевказане і стало підставою, для звернення до суду з даним позовом. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце його проведення сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення слухання справи від нього до суду не надходило. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Відповідно до ст. 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Правовідносини між сторонами врегульовані Цивільним Кодексом України, зобов'язаннями щодо кредитного договору. В судовому засіданні встановлено, що 24 жовтня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», назва якого змінена на Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», що підтверджується витягом із статуту, та [PERSON] був укладений кредитний договір №010/2-0-1/07-566, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредит у сумі 354 000,00 грн. 00 коп. з терміном, повернення по 24 жовтня 2022 р. із сплатою 12,5% відсоків річних. Відповідно до п. 1.5. Кредитного договору погашення відповідної частина Кредиту здійснюється Позичальником щомісячно у розмірі та строки, визначені у Графіку повернення Кредиту та сплати процентів. Нараховані в порядку, передбаченому цим договором, проценти сплачуються Позичальником одночасно з погашенням відповідної частини Кредиту в строк передбачений в Графіку повернення кредиту. Додатково задля забезпечення вимог Кредитора за Кредитним договором 26 жовтня 2007 р. між Банком та Позичальником було укладено Договір іпотеки, посвідчений Горецькою В.М., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 7092. 29 березня 2014 р. між Банком та Позичальником було укладено Договір про зміни до Договору іпотеки, яким іпотечний договір було викладено у новій редакції та посвідчено Горецькою В.М., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за №339. Договір іпотеки забезпечує повне виконання грошових зобов'язань Позичальника за умовами Кредитного договору та додаткових угод, що виникнуть у майбутньому (п. 2.1. Договору про зміни до Договору іпотеки). Відповідно до п. 1.1. Договору про зміни до Договору іпотеки Предметом іпотеки виступає нежитлове приміщення офісу на першому поверсі двохповерхового будинку за адресою: м. [ADDRESS], яке складається з приміщень загальною площею 40,6 кв.м., що належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 14.03.2008 p., справа №2- 2230/08, що набрало чинності 25.03.2008 р. Право власності зареєстровано державним реєстратором Горецькою В.М., приватним нотаріусом ОМНО та присвоєно реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 326190051101, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 19729436, номер запису про право власності 5159406. Відповідно до умов Договору іпотеки Іпотекодержатель має право звернути стягнення на Предмет іпотеки і задовольнити свої вимоги за Кредитним договором за рахунок Предмету іпотеки у випадку невиконання або порушення Позичальником строків виконання будь-яких грошових зобов'язань, що забезпечені предметом іпотеки (п. 9.1. Договору про зміни до Договору іпотеки). 27 вересня 2008 року Кредитор та Позичальник уклали Додаткову угоду № 010/2-0-1/07-566/1 до Кредитного договору, відповідно до умов якої розмір процентної ставки було збільшено до 17% річних. 04 червня 2013 року з метою зменшення фінансового навантаження на Позичальника в умовах кризових явищ в економіці України Кредитор та Позичальник уклали Додаткову угоду №010/2-0-1/07-566/2 до Кредитного договору, відповідно до умов якої сторони досягли згоди про зміну умов погашення кредиту. Відповідно до п. 1 цієї Додаткової угоди сторони домовилися, що, починаючи з дати набрання чинності даної угоди, Позичальник здійснюватиме погашення нарахованих відсотків та частини кредиту щомісячними ануїтетними (однаковими) платежами, розміри і строки сплати яких визначаються Графіком повернення кредиту та сплати процентів (додаток 1 до цієї Додаткової угоди). Тимчасово на період з 27.06.2013 р. по 27.09.2013 року було зменшено розмір щомісячного платежу за Кредитним договором. 28 березня 2014 року з метою зменшення фінансового навантаження на Позичальника в умовах кризових явищ в економіці України Кредитор та Позичальник уклали Додаткову угоду № 010/2-0-1/07-566/3 до Кредитного договору, відповідно до умов якої сторони досягли згоди про зміну умов погашення кредиту. З 28 березня 2014 року фактична заборгованість Позичальника за Кредитним договором збільшується на суму заборгованості за процентами. Позичальник не виконує належним чином зобов'язання за договором, не здійснює щомісячне погашення кредиту та не сплачує відсотки у розмірах і у строки, передбачені договором. Сума боргу є значною та щомісячно збільшується внаслідок нарахування відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій. Станом на 24.10.2014 р. прострочена заборгованість Боржника складала: 239 352,99 грн. - заборгованість по сумі Кредиту; 23 497,11 грн. - заборгованість по відсоткам. Відповідно до п. 1.9.1. Кредитного договору Кредитор має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, у випадках невиконання Позичальником умов Кредитного договору. Таке стягнення здійснюється за рахунок коштів, майна та майнових прав Позичальника, включаючи забезпечення за Кредитним договором, за умови попереднього (за 30 днів) повідомлення Позичальника рекомендованим листом. 29.10.2014 року Позичальнику було надіслано вимогу про дострокове виконання грошових зобов'язань за вих. № 114-0-0-0-00/15-7658, якою було зобов'язано у 60- денний термін достроково повернути всю суму заборгованості. Проте в установлений строк заборгованість за кредитом повернута не булла За порушення строків повернення суми кредиту та процентів за користування кредитом, передбачених положеннями Кредитного договору, Позичальник сплачує Кредитору пеню від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення (п. 4.1.1. Кредитного договору). Загальна сума заборгованості за кредитним договором № 010/2-0-1/07-566 від 24.10.2007 р. станом на 24.10.2014 року складає 263 899,72 гри., із них: заборгованості за кредитом 239 352,99 гри.; заборгованості за відсотками - 23 497,11 грн.; пені за прострочення кредиту - 63,82 грн.; пені за прострочення відсотків - 985,80 грн. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.І ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до 4.2. ст.1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.І ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умова, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 7, п. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. У разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. З ст. 33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя. Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору, іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення, в якій зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання не менш, ніж у тридцятиденний строк та попередження про стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Стаття 39 ЗУ «Про іпотеку» закріплює, що уразі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Суд звертає увагу на те, що позивачем було вжито усіх можливих та доступних заходів щодо кожного з відповідачів для досудового врегулювання проблеми, однак це не призвело до повного погашення боргу. Відповідно до ст. 41 Закону України «Про іпотеку», реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження". Статтею 533 ЦК України передбачено, що грошове зобов`язання має бути виконано у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає стягненню у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу , якщо інший порядок не встановлений договором або законом. Згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року, у зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. Також у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, доходить до висновку про те, що в справі міститься достатньо доказів для ухвалення рішення про задоволення позову в частині звернення стягнення на предмет іпотеки. Також у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подані позовної заяви до суду судовий збір у розмірі 2 639 гривень. Враховуючи викладене вище, та

Outcome: approved