Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

Позивачка звернулася до Липовецького районного суду Вінницької області із позовною заявою до Брицької сільської ради Липовецького району Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку згідно державного акту на право приватної власності на землю по спадщині за законом. Свої позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що [INFO] помер її батько [PERSON], який до смерті проживав та був зареєстрований в смт. Тиврів. За життя померлим заповіту складено не було. Позивачка спадщину прийняла, шляхом продовження Липовецьким районним судом Вінницької області строку для прийняття спадщини до Тиврівської нотаріальної контори. Однак при оформленні на позивачку земельної ділянки згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ВН № 178954, який належав покійному батькові було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право власності на вищевказаний акт, так як позивачка мала лише копію державного акту, а оригінал держакту та сертифікат були втрачені покійним при житті, про що свідчить оголошення в газеті. Відповідно за запиту адвоката - державний акт дійсно виданий згідно сертифікату. Один єдиний оригінал даного акту знаходиться в Липовецькому земельному відділі, дублікат якого позивачці видати відмовляють, мотивуючи тим, що на покійних дублікати актів не видаються та не виготовляються. 22 серпня 2014 року [PERSON] направила до суду додаткову позовну заяву, у якій вказує про те, що при оформленні будинку на позивача, розташованого по [ADDRESS], після смерті батька виявилось, що на нього відсутні правовстановлюючі документи, у зв'язку з чим нотаріусом було відмовлено позивачеві у видачі свідоцтва про право власності на вказаний будинок. Про те, що будинок належав батькові позивачки підтверджується довідкою Брицької сільської ради № 02-19/178 від 05 серпня 2014 року. Просить суд визнати за нею право власності по спадщині за законом на земельну ділянку, площею 5,1481 га, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ВН № 178954, яка належить покійному батькові [PERSON] на підставі розпорядження Липовецької РДА № 71 від 31 березня 2004 року, яка розташована на території Брицької сільської ради, с. Брицьке, Липовецького району Вінницької області, та вивзнати за позивачем право власності на житловий будинок з усіма господарськими будівлями а саме: житловий будинок - А, загальною площею 53,7 кв.м. та житловою площею 24,6 кв.м., веранда - а, сарай - Б, погріб п/Б - який належав покійному батькові [PERSON] та розташований на території [ADDRESS]. В судове засідання позивачка не з'явилась, однак надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд визнати право власності на житловий будинок та земельну ділянку по спадщині за законом. Представник відповідача - Брицької сільської ради Липовецького району Вінницької області в судове засідання також не з'явився, проте надано суду заяву, в якій просить задовільнити позовну заяву гр.. [PERSON] та просить суд розгляд справи проводити без його присутності. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За таких обставин, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, та за даних обставин розглядає справу на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши усі зібрані по справі докази та давши їм оцінку в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовідносини, що є предметом спору регулюються Главою 29 "Захист права власності" Цивільного кодексу України та Книгою Шостою „Спадкове право Цивільного кодексу України". Судом встановлено, що [INFO] в смт. Тиврів Тиврівського району Вінницької області помер батько позивачки - [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей було зроблено актовий запис № 130 та видано свідоцтво про смерть серія [NUMBER] (а.с.6). За життя померлим заповіту складено не було. Позивачка спадщину прийняла, шляхом продовження Липовецьким районним судом Вінницької області строку для прийняття спадщини до Тиврівської нотаріальної контори. Довідкою Головного управління держземагенства у Липовецькому районі Вінницької області від 28 липня 2014 року №01-07/1376 ( а.с. 7) вказується про те, що державний акт на право власності на земельну ділянку гр. [PERSON] серія ВН № 178954 зареєстрований 19 серпня 2004 року за № 827, дійсно виданий згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ВН №0108970 зареєстрованого 06 березня 1997 року за №270. Зазначене також узгоджується з довідкою виданою виконкомом Брицької сільської ради Липовецького району №02-15/264 від 18 вересня 2012 року (а.с.12). Також довідкою, виданою виконкомом Брицької сільської ради Липовецького району № 02-19/178 від 05 серпня 2014 року (а.с.26) підтверджується, що житловий будинок, який розташований в [ADDRESS], належав покійному громадянину [PERSON]. Місцем відкриття спадщини є смт. Тиврів Липовецького району Вінницької області. До складу спадщини входить: земельна частка (пай), площею 5,1481 га., яка розташована на території Брицької сільської ради Липовецького району Віницької області, та житловий будинок, який розташований в [ADDRESS]. Зазначене підтверджується довідкою Головного управління держземагенства у Липовецькому районі Вінницької області від 28 липня 2014 року № 01-07/1376, та довідкою, виданою виконкомом Брицької сільської ради Липовецького району № 02-19/178 від 05 серпня 2014 року. Факт того, що позивачка та померлий [PERSON] були рідними підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 18 травня 1962 року, доданим до матеріалів справи (а.с.27). Згідно матеріалів спадкової справи № 234 - 2014, паспорта гр.. [PERSON], серія [NUMBER] (а.с. 38-39) та заяви про прийняття спадщини (а.с.37), позивачка являється спадкоємцем за законом померлого - [PERSON], та прийняла його спадщину. Як вбачається із заяви про прийняття спадщини позивачки, окрім неї у померлго інших спадкоємців не має. Дослідивши матеріали спадкової справи №234 - 2014 (а.с.36-46) судом встановлено, що позивачка являється єдиною особою, що заявила про своє право на спадщину та претендує на майно померлго. Після прийняття спадщини, позивачці Тиврівська державна нотаріальна контора направила листа від 17 липня 2014 року щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину, яким було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 5,1481 га. кад. номер 0522280400:04:000:0136, та на будинок [ADDRESS], оскільки позивачкою не було пред'явлено належних правовстановлюючих документів, які посвідчують право власності на дану нерухомість (а.с.9). Таким чином суд приходить до висновку, що при житті [PERSON] володів, користувався та розпоряджався житловим будинком [ADDRESS], а також володів земельною ділянкою (пай), площею 5,1481 га, яка розташована на території Брицької сільської ради, Липовецького району Вінницької області, а отже вказане майно перебувало у його приватній власності, яка припинилась внаслідок його смерті, у відповідності до положень ст. 346 ЦК України, де зазначено, що однією із підстав припинення права власності є смерть власника, окрім цього, згідно ч.4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припинилась у момент її смерті Відповідно до ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини Згідно до ст.. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, у разі визнання сторонами фактичних обставин справи, такі обставини не підлягають доказуванню судом. На підставі ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності на те законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд вважає, що позивачем доведено обставини вказані ним в позовній заяві належними та допустимими доказами доданими до позовної заяви, які ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, що регулюють вказані правовідносини, а тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення. На підставі наведеного, та

Outcome: approved