Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

20 жовтня 2014 року позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві позивач зазначив, що 08 лютого 2014 року між [PERSON] та ПАТ КБ "ПриватБанк" було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н, згідно з якою [PERSON] отримав кредит у розмірі 30 384 грн. 13 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з " 1" по " 25" число кожного місяця. Однак, відповідач порушив виконання своїх зобов'язань в частині погашення кредиту та сплати процентів згідно з графіком погашення. Оскільки відповідач добровільно не погасив суму боргу, то позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом в розмірі 30 373 грн. 14 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 3 447 грн. 43 коп., залишок за несплаченим штрафом в розмірі 8206 грн. 00 коп., що загалом складає 42026 грн. 57 коп., та судові витрати в розмірі 420 грн. 27 коп. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" Короташ А.Р. не з'явився, але до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовної заяви. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та визнання позову. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 08 лютого 2014 року між [PERSON] та ПАТ КБ "ПриватБанк" було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н, згідно з якою [PERSON] отримав кредит у розмірі 30 384 грн. 13 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з " 1" по " 25" число кожного місяця. (а.с. 7). Відповідач у порушення зазначених норм закону та умов договору зобов'язання за договором належним чином не виконав, тому станом на 24.09.2014 року заборгованість складає 42026 грн. 57 коп., з яких: 30373 грн. 14 коп. заборгованість за кредитом, 3447 грн. 43 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 8206 грн. 00 коп. залишок за несплаченим штрафом, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 4). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд вважає, що відповідачем [PERSON] всупереч вимогам „Договору„ безпідставно не сплачується заборгованість, тому на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України позивач має право вимагати з відповідача [PERSON] повернути частину кредиту, що залишилася, сплати процентів за користування кредитом, також сплати штрафу. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідач в добровільному порядку не погашає заборгованість по кредитному договору, то вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з вимог цієї статті, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 420 гривні 27 копійок, розмір яких підтверджено платіжним дорученням. На підставі викладеного,

Outcome: approved