Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом в інтересах малолітнього [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. У позові вказала, що 16 вересня 2006 року сторони зареєстрували між собою шлюб, мають спільну малолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами був розірваний 11 вересня 2011року Лутугинським районним судом Луганської області. 19.11.2015 року службою у справах дітей (органом опіки і піклування) Чорнухинської районної державної адміністрації зроблено висновок, згідно якого служба у справах дітей вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не проживає зі своїм сином [PERSON] більше п'яти років, участі у його вихованні, після розлучення не приймав, тривалий час ухиляється від своїх обов'язків утриманню дитини, не виявляє щодо дитини батьківської турботи, матеріальної допомоги не надавав та не надає, позивачка прохає суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], уродженця м. Чапаєвськ Куйбишевської області, Російська Федерація, зареєстрованого за адресою [ADDRESS] відносно малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В додатковій позовній заяві просить стягувати з [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] аліменти в розмірі ? частини усіх видів його доходу, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подачі заяви. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав відповідача стосовно сина [PERSON], [INFO] та стягнення з відповідача на утримання малолітнього сина аліменти - підтримала, прохала їх задовольнити. Суду дала пояснення, з яких слідує, що з 2006 року перебувала у шлюбі з [PERSON], з груднзя 2010 року фактично шлюбні відносини припинено, а 11.09.2011 року шлюб був розірваний. Після розлучення, відповідач не заперечував, щоб дитина проживала разом з нею. Допомоги на утриманню сина, не надавав та зовсім не цікавився його життям та здоров'ям.. Син [PERSON], а своє життя жодного разу не бачив батька. Оскільки, відповідач ухилявся від сплати аліментів, у грудні 2013 року було відкрито кримінальне провадження у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, по якому укладено угоду про примирення, згідно якої [PERSON] визнано винним та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на 1рік 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити з іспитовим строком 1 рік 6 місяців. Відповідач у судове засідання не з"явився, причину своєї неявки суду не повідомив, про час, місце розгляду справи був повідомлений, що підтверджується оголошенням в газеті «Урядовий кур'єр» від 04 лютого 2016 року. Суд, враховуючи думку позивачки, достатність матеріалів, доказів те, що що відповідач, від якого не надійшло ніяких заяв, повідомлений в установленому законом порядку, виходячи з інтересів малолітньої дитини, вважає за можливе провести розгляд справи уйого відсутності. Прокурор вважає за необхідне задовольнити позовну заяву, оскільки відповідач не виконує своїх обов'язків, як батько, не бере участі у вихованні та утриманні дитини, не виявляє до неї уваги та турботи протягом тривалого часу. Представник служби у справах дітей Чорнухинської районної державної адміністрації, вважає, що позов необхідно задовольнити, не заперечує проти позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його сина [PERSON] Дослідивши матеріали справи, докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню . Згідно ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що 16 вересня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) було укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 874. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], де в графі "батько" зазначено [PERSON]. Рішенням Лутугинського районного суду Луганської області від 11.09.2011 року шлюб між сторонами розірвано. Протягом тривалого часу відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не бере участі у матеріальному забезпеченні своєї дитини, її вихованні, не виявляє щодо сина турботи, як батько, не створює належних побутових умов для розвитку дитини, яка з 2010 року проживає разом із позивачкою - матір'ю дитини. Згідно висновку служби у справах дітей Чорнухинської районної державної адміністрації від 19.11.2015 року, вбачається за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно його малолітньої дитини - сина [PERSON], оскільки відповідач, як батько, самоусунувся від виховання своєї дитини майже з самого дня його народження, матеріально дитину не підтримує, не цікавиться його життям, поведінкою, навчанням. 07.04.2011 року Кам'янобрідським районним судом м. Луганська було видано виконавчий лист № 2-580/11 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] аліментів у розмірі ? частини усіх видів його доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімум встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 17.03.2011 року. Аліменти від відповідача на утримання сина [PERSON] позивачка не отримує з листопада 2013 року. У грудні 2013 року було відкрито кримінальне провадження за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, по якому укладено угоду про примирення, в якій [PERSON] визнано винним та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити з іспитовим строком 1 рік 6 місяців. Згідно характеристики Кізлівського дошкільного навчального закладу «Сонечко» від 27.10.2015 року, підтверджується те, що батько [PERSON] з жовтня 2014 року жодного разу не відвідував дошкільний заклад, в якому виховується дитина, участі у вихованні дитини не приймає, вихованням дитини займається тільки мати - [PERSON] Враховуючи вищенаведене, досліджені докази, висновок служби у справах дітей, характеристику дошкільного закладу, виходячи з інтересів неповнолітньої дитини суд вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його сина [PERSON] Відповідно до вимог п.п.15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, а ухилення батьків від виховання дітей може розцінюватись у якості підстави для позбавлення батьківських прав лише за умови їх винної поведінки та свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Внаслідок бездіяльності, ухилення батька [PERSON] від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини - сина [PERSON], створилися всі умови, які шкодять інтересам дитини, яка не має відповідних пільг, державної допомоги, батьківської опіки. Ухиляння від своїх обов'язків у вихованні дитини [PERSON] виражається в тому, що він не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, його навчання, підготовку до самостійного життя, а саме: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з сином в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти, взагалі до дитини не приїжджає . Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності. Враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, які свідчать про наявність доказів на підтвердження винної поведінки відповідача [PERSON] та свідомим нехтуванням ним своїх обов'язків по вихованню дитини, що створилися умови, які шкодять інтересам дитини, втрати відповідних пільг, державної допомоги суд вважає, що є всі підстави для позбавлення його батьківських прав. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів з відповідача на утримання сина [PERSON], то суд вважає, що в цій частині позову позивачці необхідно відмовити. В позовній заяві [PERSON] вказує, що відповідно до рішення Кам'янобрідського районного суду м. Луганська від 07.04.2011 року із відповідача стягуються аліменти на утримання сина (виконавчий лист№ 2-580/11) . На день розгляду справи в суді виконавчий лист, який знаходиться у позивачки, - є чинним, а отже у її позові про стягнення аліментів з відповідача на утримання малолітнього сина необхідно відмовити. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial