Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, посилаючись на те, що 08.12.2012 року між ПрАТ "СК "Провідна" та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі полісу № АВ/8768643, строк дії якого з 10.12.2012 р. до 09.12.2013 р.. Відповідно до полісу забезпеченим транспортним засобом є автомобіль ВАЗ 2101» д/н 46830ХМ. 16.07.2013 року о 21 годині 30 хвилин на а/д Тернопіль-Скалат-Жванець відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю Забезпеченого ТЗ «ВАЗ» д/н 46830ХМ, під керуванням [PERSON], та ТЗ «Фольксваген Т5», д.н. [NUMBER]. Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 15 листопада 2013 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді 40 (сорока) годин громадських робіт. Враховуючи наявність поліса, потерпіла особа [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» із заявою про виплату страхового відшкодування. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ «Фольксваген Т5», д.н. [NUMBER], 31.07.2013 р. проведено його огляд, про що складено протокол огляду колісного транспортного засобу та складено Звіт № 229 про визначення вартості матеріального збитку, відповідно до якого вартість ремонту пошкодженого в ДТП ТЗ «Фольксваген Т5», д.н. [NUMBER], складає 102752,01 грн.. 13.12.2013 року позивачем складено Страховий акт по справі № [NUMBER] на суму виплати 49 500,00 грн.. 08.01.2014 року позивач здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи [PERSON] в розмірі 49 500,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 0000489 від 08.01.2014 року. З метою врегулювання спору в досудовому порядку, відповідачу було надіслано претензію №04-09/2576 від 19.03.2014 року про добровільне відшкодування завданого збитку на суму 49\~500, 00 грн., станом на дату подання позовної заяви відповідач не виконав вимоги позивача, а тому позивач звернувся до суду про стягнення з [PERSON] на користь ПрАТ "СК "Провідна" 49 500 грн. 00 коп. матеріальної шкоди в порядку регресу, а також 1218 грн. 00 коп. судового збору. Представник позивача у судове засідання не зявився, однак від нього надійшла заява, згідно якої просить справу слухати за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, однак про день, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення (рекомендоване). Відповідно до п.1 ст. 224 ЦПК України - "у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи". Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та доведено, що 08.12.2012 року між ПрАТ "СК "Провідна" та відповідачем [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі полісу № АВ/8768643, строк дії якого з 10.12.2012 р. до 09.12.2013 р.. Згідно постанови Тернопільського міськрайонного суду від 15.11.2013 року за №607/20662/13-п вбачається, що 16.07.2013 року близько 21:30 год. гр. [PERSON], рухаючись на автодорозі Тернопіль Скалат Жванець, а саме у с. Смиківці Тернопільського району, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2101», номерний знак [NUMBER], в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п.2.9 (А) Правил дорожнього руху України, крім цього, 16.07.2013 року близько 21.30 год. гр. [PERSON], рухаючись на автодорозі Тернопіль Скалат Жванець, а саме у с. Смиківці Тернопільського району, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2101», номерний знак [NUMBER], не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, перевищивши її в межах населеного пункту, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Фольксваген Т5», номерний знак [NUMBER], під керування [PERSON], нанісши матеріальних збитків, чим порушив п.п.1.5, 2.3.(б), 12.14 Правил дорожнього руху України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді 40 (сорока) годин громадських робіт. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України - постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ «Фольксваген Т5», д.н. [NUMBER], 31.07.2013 р. проведено його огляд, про що складено протокол огляду колісного транспортного засобу та складено Звіт № 229 про визначення вартості матеріального збитку, відповідно до якого вартість ремонту пошкодженого в ДТП ТЗ «Фольксваген Т5», д.н. [NUMBER], складає 102752,01 грн.. 13.12.2013 року позивачем складено Страховий акт по справі № [NUMBER] на суму виплати 49 500,00 грн., 08.01.2014 року позивач здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи [PERSON] в розмірі 49 500,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 0000489 від 08.01.2014 року. З метою врегулювання спору в досудовому порядку, відповідачу було надіслано претензію №04-09/2576 від 19.03.2014 року про добровільне відшкодування завданого збитку на суму 49\~500, 00 грн., проте станом на дату подання позовної заяви відповідач не виконав вимоги позивача. Відповідно до ч. 2,5 ст. 1187 ЦК України - шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» - до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Враховуючи вищевикладене, суд рахує за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму виплаченого постраждалому відшкодування в розмірі 49 500 грн. 00 коп. як відшкодування збитків в порядку регресу. Також відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України суд рахує за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1218 грн. 00 коп. судових витрат по справі.

Outcome: approved