overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

12.02.2014 року до Ясинуватського міськрайонного суду надійшла позовна заява ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. Позивач свої вимоги обґрунтував наступним. Відповідач проживає і є споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS]. Між позивачем та відповідачем існують фактичні договірні правовідносини стосовно купівлі - продажу електричної енергії, що підтверджується наявністю відкритого особового рахунку [NUMBER] та систематичною сплатою відповідачем за надані послуги. Станом на теперішній час у відповідача у зв'язку з несплатою виникла заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 904 грн. 59 коп. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 904 грн. 59 коп., а також стягнути витрати по сплаті судового збору. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність,не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Відповідачка у судове засідання не з'явилась. Про час, місце та дату проведення судового засідання була повідомлена належним чином. Суд, розглянувши заяву представника позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

12.02.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, обґрунтувавши свої вимоги тим, що шлюб, зареєстрований між ними 30.05.2002 року було розірвано на підставі свідоцтва про розірвання шлюбу виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області. Від шлюбу з відповідачем у них народилася дитина [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження, батьком дитини є відповідач. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Дитина мешкає з позивачем та перебуває на її утриманні. Позивач просить суд стягувати з відповідача на його користь аліменти на дитину у розмірі 1/4 частини усіх її доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку до досягнення донькою повноліття. Позивач належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримує повністю та просила справу розглянути без її участі, (а.с. 19) Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій позовні вимоги позивача визнає та просив справу розглянути без його участі, (а.с. 20) Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області 30.05.2002 року шлюб між сторонами був розірваний, актовий запис № 129, (а.с. 7) Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], (а.с. 9) Дитина здорова (а.с. 11), проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні (а.с. 12, 13). З липня 2013 року відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач [PERSON] здоровий, інвалідом не являється, інших непрацездатних осіб на утриманні не має, працює машиністом в Локомотивному депо ст. Красний Лиман ДП "Донецька залізниця". Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до частин 1, 4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову, не суперечить закону, і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає диспозитивне розпорядження відповідача та вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

12.02.2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом, пояснюючи, що згідно з укладеним між Публічним акціонерним товариством « ВТБ Банк» та відповідачкою [PERSON] кредитним договором № R53113321766В від 27.08.2012 року, останній був наданий кредит у розмірі 39000, 00 грн, зі строком повернення до 27.08.2015 року з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 29,5 % річних. Відповідачка порушила умови кредитного договору та загальна сума , що підлягає до сплати позичальником [PERSON] становить 90774, 88 грн., яку сплатити у добровільному порядку відповідачка відмовилась, просить суд стягнути з неї заборгованість примусово. Представник позивача Новомлинська Л.П у судове засідання не з»явилась, але надала заяву, у якій просить суд розглянути справу за її відсутністю, на позові наполягає. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Оскільки для належного повідомлення відповідача, позивачем у газеті Донбас розміщено повідомлення, що підтверджується меморіальним ордером № 14399 просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] 174,00 грн . Відповідачка у судове засідання не з"явилась, належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, про що свідчить судове повідомлення у газеті Донбас Неділя № 32/226/3 від 20.03.2014 року, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 526 ЦК України, обов"язки повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК, інших актів цивільного законодавства. Матеріалами справи встановлено, що 27.08.2012 року між Публічним акціонерним товариством « ВТБ Банк» та відповідачкою [PERSON] укладено кредитний договір № R53113321766В від 27.08.2012 року, згідно якого останній був наданий кредит у розмірі 39000, 00 грн, зі строком повернення до 27.08.2015 року з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 29,5 % річних. Відповідачка порушила умови кредитного договору та загальна сума , що підлягає до сплати позичальником [PERSON] становить 90774, 88 грн, яку необхідно стягнути з останньої на користь позивача. Оскільки для належного повідомлення відповідача, позивачем у газеті Донбас розміщено повідомлення, що підтверджується меморіальним ордером № 14399 з відповідачки необхідно стягнути 174,00 грн, а всього 90948,88 грн . На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 907, 75 грн. На підставі ст. 526 ЦК України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

12.02.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 29.03.1990 року зареєструвала з ним шлюб. Від спільного проживання народилися син [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Із-за сварок, приниження, несумісності характерів, спільне проживання з ним стало неможливим. В судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Просила не надавати строк для примирення, оскільки шлюб між ними зберегти неможливо. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. В судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. При таких суд ухвалює рішення, на підставі доказів наданих позивачкою та матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають на протязі більше року, діти досягли повноліття. Подружжя зв'язків не підтримують. Відповідач в судові засідання не з'являвся, заперечень проти позову не подав, що свідчить про байдуже ставлення до можливого розірвання шлюбу. Про наміри зберегти сім'ю не заявив. При таких обставинах збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

12.02.2016 р. [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 1200, 00 грн. щомісячно з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 25.08.2005 року по 28.05.2014 року вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 28.05.2014 року було розірвано. У цьому шлюбі у них [INFO] народилась донька - [PERSON], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач, будучи батьком дитини незважаючи на свої батьківські обов»язки ухиляється від їх виконання, а тому просить стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1 200, 00 грн. щомісячно з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надавши аналогічні пояснення, які викладені у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, та не заперечив щодо сплати аліментів. Проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Сторони по справі колишнє подружжя, шлюб між ними розірвано у 28 травня 2014 року. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого наявна у матеріалах справи (а.с.5). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України кожен з батьків повинен утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов'язок не залежить від матеріального становища батьків. Отже, обов"язок утримувати дитину є рівною мірою обов"язком як матері так і батька. Відповідач визнав, що малолітня донька проживає разом з матір»ю [PERSON] та повністю знаходяться на її утриманні. Суд вважає за необхідне визначити щомісячний розмір аліментів, який відповідач зобов'язаний сплачувати на утримання дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін, стан здоров'я дитини, те, що у відповідача немає постійного заробітку, оскільки він на даний час має нерегулярний, мінливий дохід, інших дітей на утриманні у нього немає. З урахуванням наведеного суд вважає, що з відповідача слід стягувати в користь [PERSON], [INFO] аліменти на утримання малолітньої доньки: [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1 200, 00 (одна тисяча двісті) гривень 00 коп. щомісяця, яка підлягає індексації відповідно до закону, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму, встановлено для дитини відповідного віку, починаючи з 12 лютого 2016 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за 1 місяць. У зв'язку з задоволенням позову стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

12.02.2016 року заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, посилаючись на те, що18.02.2011 року померла її мати - [PERSON], яка заповіла їй усе своє майно. Однак, у зв`язку з розбіжностями, які містяться в правовстановлюючих документах, вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину, а саме - в її свідоцтві про народження її прізвище, прізвище її матері та батька зазначено як «[PERSON]», в свідоцтві про одруження її прізвище зазначено як «[PERSON]», в свідоцтві про одруження матері, її прізвище після укладення шлюбу зазначено, як «[PERSON]», а в свідоцтві про смерть її прізвище зазначено як «[PERSON]». Тому, вона просить встановити факт родинних відносин між нею та її матір`ю. Представник заявниці [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про підтримання заяви та розгляд справи у його відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, однак направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Суд ухвалив розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі докізів. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON] З копії свідоцтва про одруження вбачається, що 21.01.1957 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб та після реєстрації шлюбу чоловіку та дружині присвоєно прізвище «[PERSON]». Відповідно до свідоцтва про народження прізвище заявниці «[PERSON]». Згідно висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського районного управління юстиції Миколаївської області внести зміни до актового запису про народження заявниці є неможливим, у зв`язку з відсутністю актового запису про народження батька заявниці. Отже, в судовому засіданні встановлено, що померла [PERSON] є матір`ю заявниці [PERSON], дівоче прізвище якої є "[PERSON]", а тому заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

12.02.2018 року головний лікар КЛПУ «Міська психіатрична лікарня м. Краматорська» звернулась в суд з заявою про госпіталізацію у психіатричний стаціонар в примусовому порядку громадянина [PERSON], [INFO], у зв`язку з тим, що останній внаслідок психічного розладу не може самостійно задовольняти свої потреби на рівні , який забезпечує його життєдіяльність. В судовому засіданні лікар-психіатр та представник лікарні підтримали заяву і суду пояснили, що [PERSON] лікувався у закладі на стаціонарі 14 разів, в липні 2017 року визнанинй недієздатним. 12 лютого 2018 року до відділення лікарні доставлений опікуном за направленням лікаря-психіатра. У звязку із наявністю у [PERSON] психічної хвороби шизофренії параноїдної, безперервного типу перебігу зі стабільним дефектом особистості, процеси особистої гігієни та прийом медикаментів він виконує тільки примусово, навички з самообслуговування частково втрачені, потребує постійного стороннього догляду та нагляду, що обумовлює неможливість задовольняти свої життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, тому [PERSON] потребує госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку. Опікун [PERSON] просила заяву задовольнити, оскільки [PERSON] після виписки підтримувальне лікування не приймає, категорично заявив їй, що він не хворий, став важкопідкорим, йде з дому, бродить по селищу, випрошує у навколишніх цигарки, у сусідів просить у борг на пиво. Прокурор підтримала заяву КЛПУ «Міська психіатрична лікарня м. Краматорська» про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Вислухавши доводи учасників судового засідання, суд вважає, що заява головного лікаря КЛПУ «Міська психіатрична лікарня м. Краматорська» підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу", особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно протоколу КЕК №20/1 від 12.02.2018 року огляду комісії лікарів-психіатрів про госпіталізацію в примусовому порядку, [PERSON] має захворювання - шизофренію параноїдну, безперервного типу перебігу зі стабільним дефектом особистості, та потребує примусової госпіталізації у звязку з тим, що внаслідок психічного розладу не може самостійно задовольняти свої життєви потреби на рівні, який забепечує його життєдіяльність. Зазчені обставини підтверджуються поясненням лікаря психіатра, опікуна, висновком комісії лікарів-психіатрів. За таких обставин, суд вважає, що у відповідності до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» є всі підстави для госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

12.02.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 18.03.1995 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб у Єланецькому райвідділі реєстрації актів громадянського стану. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини з відповідачем припинилися з листопада 2017 року, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, поновлювати шлюбні відносини не бажає, на примирення не згодна, тому просила суд шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з`явилася, до суду направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, у визначений строк відзив до суду не направив, тому, у відповідності до ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 18.03.1995 року сторони зареєстрували шлюб у Єланецькому райвідділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №12. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, не бажають примиритись, що свідчить про дійсність їх намірів щодо розірвання шлюбу та дає підстави для задоволення позову. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає за необхідне залишити позивачці прізвище " [PERSON] ". Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

12.03.2014 р. [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення (а.с.3-4), мотивуючи свої вимоги тим, що вона народилась [INFO] в м. Виборг, Російської Федерації і з 1991 р. проживала на території України. Паспорт не отримувала. Відповідно до вироку Харцизького міського суду Донецької області відносно неї, вона є громадянкою України. На 24.08.1991 р. вона проживала за адресою: [ADDRESS]. На даний час вона перебуває в ЧВК № 44. Просила встановити факт, що вона постійно проживала на території України в тому числі і на момент проголошення незалежності України 24.08.1991 р. В ході розгляду справи було уточнено, що заінтересованою особою є управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області. Представник заінтересованої особи вважає, що заява підлягає задоволенню. Заявниця в судове засідання не з'явилась. Відбуває покарання в ЧВК № 44. Про час та місце слухання справи була повідомлена у встановленому порядку. В своїй заяві від 27.08.2013 р. просить справу розглянути. Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутність заявниці. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні і це підтверджується матеріалами справи [PERSON] народилась [INFO] в м. Виборг, Російської Федерації. Вироком Харцизького міського суду Донецької області від 17.06.2010 р. встановлено, що [PERSON], [INFO], уродженка м. Виборг, Російської Федерації, росіянка, громадянка України (а.с.9-10). Встановлення даного факту потрібно заявниці для вирішення питання про отримання громадянства України відповідно до Закону України "Про громадянство України". Враховуючи, що заявницею доведений факт її проживання на територію України станом на 24.08.1991 р., тому заява підлягає задоволенню. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

12.03.2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 22.10.2012 року станом на 11.02.2014 року розміром 8007 грн. 55 коп. В попереднє судове засідання представник позивача не з'явився, проте в матеріалах справи є його заява про розгляд справи без його участі та повне підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні позов визнав повністю. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про необхідність повного задоволення позову з підстав, передбачених ч.ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а саме відповідно до ст. ст. 526, 527 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved