Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

АТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування вимог посилається на те, що відповідно до укладеного договору без номеру від 04.03.2011 [PERSON] отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,0 % на місяць із розрахунку 360 днів у році. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Позивач зазначає, що відповідачем [PERSON] 04.03.2011 була підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 23000 грн. Позивач зазначає, що свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач [PERSON] не виконав умов кредитного договору і не повертав отриманих кредитних коштів відповідно до умов договору, у зв`язку з чим станом на 05.10.2020 непогашена заборгованість відповідача перед позивачем за Кредитним договором складає 58696,37 грн., в тому числі: 44749,77 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 44749,77 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 13946,60 грн. - заборгованість простроченими відсотками. Посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов`язань по кредитному договору та на норми чинного законодавства, зокрема, ст.ст. 526, 527, 530, 598, 629, 1054 ЦК України, позивач АТ КБ «ПриватБанк» просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором без номеру від 04.03.2011 в сумі 58696,37 грн., в тому числі: 44749,77 грн. - заборгованість за тілом кредиту; з яких: 44749,77 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 13946,60 грн. - заборгованість простроченими відсотками станом на 05.10.2020 (а.с.2-4). 04.11.2020 на адресу суду надійшла інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідача (а.с.71). Ухвалою Великобагачанського районного суду від 04.11.2020 відкрито спрощене позовне провадження за вищевказаною позовною заявою і судовий розгляд справи призначений на 02.12.2020, копію позовної заяви з додатками направлено відповідачеві та встановлено строк для подання відзиву на позов. У подальшому розгляд справи було відкладено на 30.12.2020, 29.01.2021, 09.03.2021, 30.03.2021, 19.04.2021, 12.05.2021, 01.06.2021, 30.06.2021, 14.07.2021, 06.09.2021, 27.09.2021, 25.10.2021, 05.11.2021, 09.12.2021. Ухвалою суду від 01.06.2021 визнано явку представника позивача у судове засідання обов`язковою. 18.10.2021 на адресу суду надійшла уточнена позовна заява про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором без номеру від 04.03.2011 в сумі 51933,04 грн., в тому числі: 44789,77 грн. - заборгованість за тілом кредиту; з яких: 44789,77 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 7143,27 грн. - заборгованість простроченими відсотками станом на 27.09.2021 (а.с.188-237). Представник позивача АТ КБ "ПриватБанк" у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. У судове засідання 09.12.2021 не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні суду пояснив, що дійсно звертався до позивача з метою отримати кредитний ліміт на картковий рахунок, кредит йому Банком було надано, він користувався кредитними коштами та завжди повертав. Наявність боргу перед Банком визнає, але розміру заборгованості повідомити не може. Посилався на те, що при укладенні договору не було дотримано письмової форми, нарахування відсотків за користування кредитом проводяться безпідставно. Повідомив суду, що анкету-заяву про приєднання до умов договору та довідку про умови кредитування він підписував та підтримав заявлене клопотання про застосування строків позовної давності. У судове засідання 09.12.2021 [PERSON] повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Оскільки усі учасники судового розгляду до суду не з`явилися, суд розглядає справу з урахуванням положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача Забари В.М. , відповідача [PERSON] , вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору без номеру від 04.03.2011 [PERSON] отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,0% на місяць із розрахунку 360 днів у році (а.с.18,19). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с.18). Відповідач ознайомлений з умовами кредитування, що підтверджується довідкою про умови кредитки "Універсальна", 30 днів пільгового період", яка підписана відповідачем 04.03.2011 ( а.с. 19). Таким чином, суд приходить до переконання, що між Банком та [PERSON] було укладено кредитний договір. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 23000 грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку (а.с.16). Згідно Статуту АТ КБ „ПриватБанк" є правонаступником всіх прав та зобов`язань ПАТ КБ „ПриватБанк" (а.с.50-51). Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про акціонерні товариства», зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням. Пунктами Умов і правил надання банківських послуг встановлено порядок здійснення розрахунків за кредитом та відповідальність сторін, зокрема, відповідача за несвоєчасне погашення кредитних платежів за даним кредитним договором; також, встановлено право банку здійснювати нарахування процентів за користування кредитом, комісії за користування кредитом та пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до п.п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. Умов і правил надання банківських послуг Відповідач при укладенні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. При укладанні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України. Відповідач взяв на себе зобов`язання на підставі п.п. 2.1.1.5.5. Договору погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених Договором; слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 Договору, а у разі невиконання зобов`язань за Договором, у відповідності до п. 2.1.1.5.6., на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку. Відповідно до п. 2.1.1.3.3. Договору відповідач доручив Банку списувати з карткового рахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг, визначену Тарифами при настанні термінів платежу, а при виникненні боргових зобов`язань згідно п. 2.1.1.12.9 Договору, списувати з будь-якого рахунку відкритого в Банку (у тому числі з карткового рахунку) грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов`язань, у тому числі мінімального обов`язкового платежу. Списання коштів здійснюється відповідно до встановленого законодавством порядку. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі встановленому в Тарифах, які діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Договору. У відповідності до ст.525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Статтями 526, 527, 530 ЦК України зазначено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог Цивільного кодексу. Статтею 549 ЦК України встановлено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Згідно ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до положень ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У відповідності до вимог ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів (ч.2 ст.1050 ЦК України). Порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) - (ст.610 ЦК України). У відповідності до вимог ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання (ст.629 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З розрахунку заборгованості по даному кредитному договору, що наданий позивачем разом з уточненою заявою встановлено, що [PERSON] має заборгованість за кредитним договором без номеру від 04.03.2011 в сумі 51933,04 грн., в тому числі: 44789,77 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 44789,77 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 7143,27 грн. - заборгованість простроченими відсотками станом на 27.09.2021 (а.с.192-195,196-200,201-202). При цьому судом враховується, що жодних доказів у спростування наданих позивачем розрахунків заборгованості стороною відповідача надано не було. Оскільки [PERSON] був ознайомлений з умовами кредитування та необхідністю сплачувати відсотки за користування кредитними коштами, що підтверджується довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», суд приходить до переконання, що заявлений позов підлягає до задоволення. Щодо застосування позовної давності, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Стаття 257 ЦК України визначає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки. Положення ч.4 ст.267 цього Кодексу визначають наслідки спливу позовної давності. Відповідно до положень ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Як встановлено із матеріалів справи в межах строку дії картки відповідачем здійснювались витрати кредитних коштів та вносились платежі в рахунок погашення заборгованості по кредиту у період з 04.03.2011 по 04.02.2021 ( а.с. 100). З інформації про рух коштів по рахунку встановлено, що мало місце переривання строку позовної давності, оскільки відповідачем вносилися кошти на картковий рахунок в рахунок погашення існуючої заборгованості особисто та шляхом автоматичного погашення заборгованості. Тому, суд не вбачає підстав для застосування строків позовної давності до позовних вимог АТ КБ "ПриватБанк". Оскільки суд прийшов до переконання про задоволення позовних вимог АТ КБ "ПриватБанк", тому відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені по справі судові витрати (судовий збір) в розмірі 2102 грн. (а.с.1).

Outcome: approved