Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Позивач - ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 26 вересня 2013 року між [PERSON] та ПАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна» був укладений договір про надання споживчого кредиту № 2005971423. За умовами кредитного договору банк надав позичальнику кредит в розмірі 24650,00грн. В свою чергу, позичальник зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені кредитним договором та Додатком №1 «Графік платежів», а також виконувати інші умови договору (п. 1.2.1. кредитного договору). Відповідно до п. 1.4.1. кредитного договору позичальник зобов'язаний повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов'язання, встановлені кредитним договором не пізніше 26 вересня 2016 року. Сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначених в Графіку платежів (п. 1.4.2. кредитного договору). Проценти за користування кредитом сплачуються щомісяця одночасно з погашенням суми отриманого кредиту. Розмір щомісячних процентів, належний до сплати, зазначений в Графіку платежів. За умовами кредитного договору позичальник зобов'язався своєчасно та повністю сплатити кредит, проценти за користування кредитом, але порушує зобов'язання викладені в п.п. 1.2.1, 1.4.2, 1.4.4. кредитного договору. Таким чином, станом на 15 квітня 2015 року у позичальника за договором про надання споживчого кредиту № 2005971423 від 26 вересня 2013 року існує заборгованість перед позивачем в сумі 28 577,53 грн., що складається з: -залишку заборгованості за кредитом у сумі 23 942,90 гривень; -суми несплачених відсотків за користування кредитом - 4 634,63 гривень. В зв'язку з тим, що позичальником не було дотримано зазначених вище умов кредитного договору, позивачем на підставі п. 1.5.4. кредитного договору було здійснено вимогу дострокового виконання позичальником його зобов'язань за кредитним договором в повному обсязі. А саме, 01.10.2014 позичальнику було відправлено поштою рекомендованим листом з описом вкладення вимогу №200180656 від 20 вересня 2014 року про погашення заборгованості за кредитним договором. Зазначена вимога підлягала виконанню протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати її одержання позичальником. Станом на дату подання цієї заяви зазначена вимога позичальником не виконана та відповідні суми позивачу не сплачені, хоча відповідно до п.1.5.4. кредитного договору вимога дострокового виконання позичальником його зобов'язань була подана належним чином, а саме: відправлена рекомендованим листом з описом вкладення за місцезнаходженням позичальника, зазначеному в кредитному договорі. Невиконання позичальником умов кредитного договору на підставі п. 1.5.4. кредитного договору дає право банку достроково вимагати виконання боргових зобов'язань за кредитом у позичальника. Згідно з умовами договору факторингу від 15.09.2014 року та у відповідності до ст.ст.512, 514, 1077, 1078, 1079, 1082, 1084 ЦК України, ПАТ «ОТП Банк» передало, а TOB «ОТП Факторинг Україна» прийняло право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 2005971423 від 26 вересня 2013 року, укладеним між банком та відповідачем. Таким чином, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідача за договором про надання споживчого кредиту №2005971423 від 26 вересня 2013 року. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 2005971423 від 26 вересня 2013 року у розмірі 28 577,53 гривень, а також, судовий збір в розмірі 285,78 гривень. В судове засідання представник позивача - за довіреністю Григорєв В.В. не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі. Не заперечував проти винесення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про причину неявки суду не повідомила, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи рекомендованими листами, які повернулися до суду не отриманими, що відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України є належним повідомленням сторони про день та час розгляду справи. Суд, на підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Враховуючи думку представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об'єктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного: в судовому засіданні встановлено, що 26 вересня 2013 року між [PERSON] та ПАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна», був укладений договір про надання споживчого кредиту № 2005971423. За умовами кредитного договору банк надав позичальнику кредит в розмірі 24650,00грн. (п. 1.1. договору). Згідно п. 1.2.1. кредитного договору, позичальник зобов'язався повернути Кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені кредитним договором та додатком №1 «Графік платежів», що є його невід'ємною частиною, а також виконувати інші умови договору. Відповідно до вимог п. 1.4.1. кредитного договору, позичальник зобов'язаний повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов'язання, встановлені кредитним договором не пізніше 26 вересня 2016 року. Сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначених в Графіку платежів (п. 1.4.2. кредитного договору). Пунктом 1.4.4. кредитного договору передбачено, що проценти за користування кредитом сплачуються щомісяця одночасно з погашенням суми отриманого кредиту. Розмір щомісячних процентів, належний до сплати, зазначений в Графіку платежів. Встановлено, що за умовами кредитного договору, [PERSON] зобов'язалася своєчасно та повністю сплатити кредит, проценти за користування кредитом, але порушує зобов'язання, викладені в п.п. 1.2.1, 1.4.2, 1.4.4. кредитного договору. Станом на 15 квітня 2015 року у [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 2005971423 від 26 вересня 2013 року існує заборгованість перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в сумі 28 577,53 грн., що складається з: -залишку заборгованості за кредитом у сумі 23 942,90 гривень; -суми несплачених відсотків за користування кредитом - 4 634,63 гривень. В зв'язку з тим, що позичальником не було дотримано зазначених вище умов кредитного договору, позивачем на підставі п. 1.5.4. кредитного договору було здійснено вимогу дострокового виконання позичальником його зобов'язань за кредитним договором в повному обсязі. А саме, 01.10.2014 [PERSON] направлялася рекомендованим листом з описом вкладення вимога №200180656 від 20 вересня 2014 року про погашення заборгованості за кредитним договором. Зазначена вимога підлягала виконанню протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати її одержання позичальником. Проте, станом на 15.06.15р. зазначена вимога позичальником не виконана, хоча відповідно до п.1.5.4. кредитного договору вимога дострокового виконання позичальником його зобов'язань була подана належним чином, а саме: відправлена рекомендованим листом з описом вкладення за місцезнаходженням позичальника, зазначеному в кредитному договорі. Невиконання позичальником умов кредитного договору на підставі п. 1.5.4. кредитного договору дає право банку достроково вимагати виконання боргових зобов'язань за кредитом у позичальника. Крім того, згідно з умовами договору факторингу від 15.09.2014 ПАТ «ОТП Банк» передало, а TOB «ОТП Факторинг Україна» прийняло право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 2005971423 від 26 вересня 2013 року, укладеним між банком та відповідачем. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідача за договором про надання споживчого кредиту № 2005971423 від 26 вересня 2013 року. Як передбачено ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2, 3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК України). Як передбачено ст. 627 ЦК України (в ред., що діяла на час виниклих правовідносин), відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл. 52 Цивільного Кодексу України. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Як зазначено у ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку; зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу; зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), що визначено ст. 610 ЦК України. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до вимог ст. 625 ч.1 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" необхідно стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» судовий збір в розмірі 285грн. 78коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved