Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

12 травня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], про розподіл земельної ділянки. В обґрунтування позову зазначив, що він є власником ? частини домоволодіння за № 23 по вулиці Калуській в міста Маріуполі на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлого батька [PERSON] Власником іншої ? частини вказаного жилого будинку є відповідачка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлої матері [PERSON] Земельна ділянка за вказаною адресою, загальною площею 0,0458 га, знаходиться в спільній частковій власності у позивача та відповідачки в рівних долях на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом та державного акту про право власності на земельну ділянку. У звязку з тим, що відповідачка не бажає добровільно розділити належну їм на праві спільної часткової власності земельну ділянку, позивач просить суд виділити йому в натурі частину земельної ділянки відповідно до розподілу жилого будинку, згідно додатка №1 до позовної заяви. Позивач [PERSON] в судовому засіданні дав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, просив позов задовольнити та виділити йому частину земельної ділянки за варіантом №1 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 10 липня 2015 року, мотивуючи вимоги тим, що між ним та позивачкою, яка є його рідною сестрою, після смерті батьків, склалися неприязні стосунки, він не має іншого житла, крім зазначеного жилого будинку, проте у відповідачки є окрема квартира. Розподіл земельної ділянки за першим варіантом, відповідно до судової будівельно-технічної експертизи є для нього найсприятливішим, оскільки на цій частині земельною ділянки знаходиться каналізація та водопровід, який необхідно часто обслуговувати. При такому розподілу не будуть порушатися права й відповідачки, оскільки вона має можливість провести водопровід до своєї частини земельної ділянки з вулиці Калуській так і від того водопроводу який проходить по його ділянці. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, але просила здійснити розподіл спірної земельної ділянки згідно другого варіанту, відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 10 липня 2015 року, оскільки за першим варіантом розподілу вона не буде мати можливості провести водопровід до своєї частини домоволодіння по технічним причинам. Не заперечувала, що спірне домоволодіння є єдиним житлом позивача, а вона моє на праві власності квартиру в місті Маріуполі, де постійно мешкає. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивачу, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 11 вересня 2006 року державним нотаріусом Четвертої Маріупольської державної нотаріальної контори Маріупольського нотаріального округу [PERSON], належить ? частина домоволодіння за № 23 по вулиці Калуській в місті Маріуполі та ? частина земельної ділянки, загальною площею 0,0458 га, для обслуговування домоволодіння за вказаною адресою, після померлого 18 лютого 2006 року, батька [PERSON]. (а.с.5) Інша друга частина домоволодіння та ? частина земельної ділянки, за вказаною адресою, належить відповідачці на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих 12 лютого 2011 року державним нотаріусом Четвертої Маріупольської державної нотаріальної контори Маріупольського нотаріального округа [PERSON] за №2-369 та № 2-370 відповідно, після померлої 27.05.2010 року, матері [PERSON]. (а.с.19) Судом також встановлено, що [PERSON] та [PERSON], зареєстрували право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0458 га по вулиці Калуській, 23 в місті Маріуполі, шляхом оформлення Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого Маріупольським міським управлінням земельних ресурсів 03 липня 2007 року. На державному акті є відмітка державного нотаріуса Четвертої Маріупольської державної нотаріальної контори [PERSON], про перехід права власності на ? частину земельної ділянки за вказаною адресою до [PERSON], на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 12.02.2011 року (а.с.20) Згідно рішення \~апеляційного суду Донецької області від 06 травня 2015 року жилий будинок за № 23 по вулиці Калуській в міста Маріуполі розділено між сторонами.\~\~\~\~Виділено в натурі відповідачці [PERSON] : передню літ 1-2 площею 11,2 кв.м.; жилу кімнату літ 1-3 площею 19,3 кв.м.; жилу кімнату літ 1-4 площею 8,1 кв.м., а всього загальною площею 38,6 кв.м.; сараї літ Б-1, Г-1; вбиральню літ В-1; 1\\2 частини огорожі №1-3 та 1\\2 частину замощення, що становить 43/100 частки від всього домоволодіння. Позивачу виділено в натурі: кухню літ 1-1 площею 9,4 кв.м.; коридор\~\~літ.2-1 площею 7,0 кв.м.; передню літ 2-2 площею 11,3 кв.м.; жилу кімнату літ 2-3 площею 8,5 кв.м.; жилу кімнату літ 2-4 площею 19,1 кв.м., а всього загальною площею 55,3 кв.м.; погріб літ А-1/п; ганок літ а-1; 1\\2 частини огорожі №1-3 та 1\\2 частину замощення, що складає 57/100 частки від всього домоволодіння. (а.с.18) Статтею 356 ЦК України\~визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з ч. 1\~ст. 364 ЦК України\~співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ч. 1\~ст. 367 ЦК України\~майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Положеннями ч. 1\~ст. 88 ЗК України\~передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, яка перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Як роз'яснено у пункті 25\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", у справах про встановлення порядку користування земельною ділянкою сторони зобов'язані надавати суду: документи про надання її для будівництва та обслуговування житлового будинку й господарських будівель та споруд; план земельної ділянки, відведеної в натурі (на місцевості); план цієї ділянки із зазначенням її частин, що перебувають у фактичному користуванні кожного із співвласників житлового будинку, а також розташованих на ній будівель, плодоягідних насаджень; правовстановлюючі документи на будинок із зазначенням розміру часток кожного із співвласників; угоду чи рішення суду про поділ будинку в натурі або визначення порядку користування ним і угоду про порядок користування земельною ділянкою, якщо вона мала місце. За клопотанням позивача по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу. Згідно висновку експерта [PERSON] від 10 липня 2105 року, запропоновано 2 варіанта розподілу земельної ділянки, загальною площею 0,0458 га та розташованої по вулиці Калуській, 23 в місті Маріуполі, без дільниць загального користування, відповідно до часток співвласників. Відповідно до ч. 3\~ст. 212 ЦПК України\~суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Як вбачається із вказаного висновку дослідження, варіант №1 є найбільш доцільним так, як є найбільш раціональним при цьому максимально враховані інтереси співвласників житлового будинку щодо проходу та можливості користування і обслуговування співвласниками житлового будинку. З огляду на наведене, суд враховуючи можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, можливість проходу з вулиці на подвір'я, враховуючи також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки, інтерес позивача у поділі земельної ділянки за першим варіантом висновку будівельно-технічної експертизи від 10 липня 2015 року з однієї сторони, а також відсутність будь-яких інших доказів, що спростовували висновки будівельно-технічного дослідження з боку відповідачки, суд приходить до висновку, щодо необхідності розподілу земельної ділянки за першим варіантом висновку будівельно-технічного дослідження від 10 липня 2015 року. Суд враховує також, доводи позивача щодо можливості обслуговування ним водопроводу та каналізації, оскільки вказані комунікації за першим варіантом, розташовані на його частині земельної ділянки та відсутність такої можливості в разі розподілу спірної земельної ділянки за другим варіантом, оскільки між сторонами дійсно існують неприязні стосунки та постійні сварки. Доводи ж відповідачки, щодо неможливості проведення водопроводу для обслуговування її частини будинку, суд не приймає до уваги, оскільки відповідачкою не надано суду жодного доказу на підтвердження цих тверджень При цьому, суд цілком покладається на компетентність судового експерта [PERSON], який має кваліфікацію судового експерта з 1992 року та який при проведенні судової будівельно-технічної експертизи від 10 липня 2015 року, враховував у тому числі і технічні умови проведення та підключення каналізації до будинку № 23 по вулиці Калуській в місті Маріуполі, експертиза проводилась у присутності сторін. Таким чином, оскільки позивач має право на виділ в натурі належної йому частки у земельній ділянці по вулиці Калуській, 23 в місті Маріуполя і таким правом бажає скористатися, відповідачка також не заперечувала щодо розподілу вказаної земельної ділянки між нею та позивачем, суд вважає, що позов слід задовольнити та виділити сторонам у власність частину земельної ділянки у розмірах та площі, які встановлені варіантом №1 висновку дослідження від 10 липня 2015 року та який найбільше відповідає інтересам сторін та їх часткам у праві власності

Outcome: approved