Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до фермерського господарства «Вікторія», третя особа: Відділ Держземагенства у Василівському районі про визнання Договору оренди земельної ділянки припиненим в зв'язку з закінченням строку, на який його було укладено та зобов'язання повернення земельної ділянки власнику. Свій позов позивач обґрунтовує наступним. Вона є власником земельної ділянки площею 5,55 (п'ять цілих п'ять тисяч п'ятсот десятитисячних) гектара, кадастровий номер 2323385500:04:001:0008, у межах згідно з планом, яка розташована на території Плодородненської сільської ради Михайлівського району Запорізької області, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 25 грудня 2013 року вищезазначена земельна ділянка була успадкована нею за заповітом, до цього часу її власником була нині покійна [PERSON] 23 лютого 2004 року між попереднім власником земельної ділянки з однієї сторони та відповідачем - Фермерським господарством «ВІКТОРІЯ» в особі його керівника - Козлова Віктора Анатолійовича з іншої, був укладений Договір оренди земельної ділянки. Оскільки як попереднім власником земельної ділянки, так і нею, в повному обсязі та належним чином були виконані зобов'язання, взяті на себе за вищезазначеним Договором оренди від 23 лютого 2004 року, та у зв'язку із закінченням строку, на який його було укладено, 10 лютого 2014 року вона звернулась до орендаря - ФГ «Вікторія» в особі його керівника - Козлова В.А. з письмовою заявою, в якій повідомила останнього, що має намір самостійно господарювати на належній їй земельній ділянці, і тому не буде ані поновлювати існуючий на той час Договір оренди стосовно належної їй земельної ділянки, ані укладати новий. В зв'язку з викладеним, вона попросила орендаря повернути їй земельну ділянку на умовах, які передбачені Розділом 8 Договору оренди від 23 лютого 2004 року. Орендар своїм Листом № 11 від 19 лютого 2014 року повідомив її, що буде продовжувати користуватись належною їй земельною ділянкою до 30 грудня 2014 року, оскільки на його думку строк дії, укладеного між ними Договору оренди слід рахувати не від дати підписання Договору оренди та дати зазначеної в Акті прийому-передачі земельної ділянки, що мали місце 23 лютого 2004 року, а від дати державної реєстрації зазначеного договору у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, яка відбулась 30 грудня 2004 року. Вважає, що дії керівника ФГ «Вікторія» Козлова В.А., якими він створює для неї перешкоди у користуванні її власною земельною ділянкою, є не законними, тобто такими, що суперечать Актам цивільного законодавства України, умовам Договору і звичаям ділового обороту. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] наполягав на задоволенні позовних вимог та пояснив суду наступне. Договір про оренду земельної ділянки був укладений строком на 10 років, орендар почав користуватись об'єктом оренди (земельною ділянкою) з моменту підписання Договору та Акту прийому-передачі об'єкта оренди, тобто з 23 лютого 2004 року, що належним чином доводиться письмовими доказами - Договором оренди земельної ділянки та Актом прийому передачі об'єкта оренди, тому й термін закінчення дії Договору є відповідно 23 лютого 2014 року, умовами Договору не передбачалось, що строк його дії буде подовжений на невизначений строк. Просив суд визнати Договір оренди земельної ділянки, укладений 23 лютого 2004 року в с.Братське Михайлівського району Запорізької області між - [PERSON] з однієї сторони та Фермерським господарством «Вікторія» в особі керівника Козлова Віктора Анатолійовича з іншої, стосовно земельної ділянки площею 5,55 гектара, кадастровий номер 2323385500:04:001:0008, що належить [PERSON] згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом ВТО № 016397 від 25 грудня 2013 року, виданим державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Запорізької області - [PERSON] та Державного акту на право приватної власності на землю Серії ІІ-ЗП № 041781, припиненим 23 лютого 2014 року, в зв'язку з закінченням строку, на який його було укладено. Зобов'язати Фермерське господарство «Вікторія» повернути [PERSON], земельну ділянку площею 5,55 гектара, кадастровий номер 2323385500:04:001:0008, що належить їй згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом ВТО № 016397 від 25 грудня 2013 року, виданим державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Запорізької області - [PERSON] та Державного акту на право приватної власності на землю Серії ІІ-ЗП № 041781. В судовому засіданні представник відповідача за довіреністю Кошова В.І. позовні вимоги позивача не визнала по пояснила суду наступне. Згідно статті 20 Закону України " Про оренду землі", яка діяла на момент укладення договорів оренди, укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Відповідно до статті 18 Закону України "Про оренду землі договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Пунктом 15.2. Договору оренди земельної ділянки сторони передбачили, що Договір оренди земельної ділянки набирає чинності після його державної реєстрації Державна реєстрація Договору оренди земельної ділянки від 23.02.2004року здійснена у 2004році Михайлівським районним відділом Запорізької філії Центру ДЗК, що підтверджено реєстраційним записом у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі від 30.12.2004року. У відповідності до статті 125 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки, виникає з моменту державної реєстрації цього права. Орендар фактично не здійснював оренду земельних ділянок за вказаним договором з 23.02.2004р., не сплачував за цей період орендну оплату за спірним договором у зв'язку з відсутністю підстав для цього. Таким чином вказаний договір оренди землі набрав чинності, а значить і вважається укладеним з 30.12.2004р - це дата державної реєстрації вказаного договору і відповідно, початок перебігу строку оренди земельної ділянки починається з дати державної реєстрації договору оренди це 30.12 2004 р. і з 2005 року відповідач почав орендувати земельну ділянку за вказаним договором та сплачувати орендну плату. До позовної заяви не додано жодного доказу який би свідчив, що орендар користувався земельними ділянками саме з 23.02.2004 р. Твердження позивача, що з 23.02.2004 року слід відраховувати початок перебігу строку оренди є хибними , оскільки як у договорі оренди так і у акті приймання-передачі вказані дати, які ще раз підтверджують, що у цей період договір оренди був у стадії укладення та намірів сторін так дата ніби-то передачі землі вказана як 23.02.2004 так і 12.03.2004р., тоді як за умовами договору (п.7.2.) Взагалі передача здійснюється після державної реєстрації, що відповідає вимогам чинного законодавства, довідка про визначення грошової оцінки земельної ділянки видана 21 квітня 2004р після чого до договору внесена нормативно грошова оцінка земельної ділянки(п.2.4.Договору) Просить суд відмовити позивачеві в задоволенні позову. Представник третьої особи Відділу Держземагенства у Василівському районі в с удове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. У суду є достатньо підстав для розгляду справи у відсутність не з'явишогося представника третьої особи, згідно зі ст. 169 ЦПК України. Суд, вислухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, представника відповідача, вивчивши надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ч.2 ст.124 Земельного кодексу України Закон від 25.10.2001 № 2768-III - «Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.» Відповідно до положень ст.13 «Закону про оренду землі», в редакції чинній на 23 лютого 2004 року: - «Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.» Відповідно до положень абз.1ст. 19 «Закону про оренду землі», в редакції чинній на 23 лютого 2004 року: - «Строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.» Відповідно до положень ст.20 «Закону про оренду землі», в редакції чинній на 23 лютого 2004 року: - «Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.» Відповідно до тексту Постанови Кабінету Міністрів України № 2073 від 25 грудня 1998 року «Про затвердження порядку державної реєстрації договорів оренди землі»: - « 11. Державний орган земельних ресурсів у 20-денний термін перевіряє подані документи на відповідність чинному законодавству та за результатами перевірки готує висновок про державну реєстрацію або обгрунтований висновок про відмову у такій реєстрації і передає реєстраційну справу відповідно виконавчому комітету сільської, селищної та міської ради, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям за місцем розташування земельної ділянки для засвідчення факту державної реєстрації або відмови у такій реєстрації. 12. Факт державної реєстрації засвідчується у 10-денний термін гербовою печаткою та підписом голови відповідної ради, Київської, Севастопольської міської державної адміністрації або уповноваженої ними посадової особи. Печатка та підпис ставляться на всіх примірниках договору оренди (суборенди).» Договір про оренду земельної ділянки був укладений строком на 10 років, орендар почав користуватись об'єктом оренди (земельною ділянкою) з моменту підписання Договору та Акту прийому-передачі об'єкта оренди, тобто з 23 лютого 2004 року, що належним чином доводиться письмовими доказами - Договором оренди земельної ділянки та Актом прийому передачі об'єкта оренди, тому й термін закінчення дії Договору є відповідно 23 лютого 2014 року, умовами Договору не передбачалось, що строк його дії буде подовжений на невизначений строк. Тобто, як видно зі згаданих вище актів цивільного законодавства, Договір оренди землі дійсно мав бути зареєстрований у відповідних вповноважених на вчинення таких дій органах, проте видно й те, що державна реєстрація мала відбутися в строк не більше 30 днів, і аж ніяк не 10 місяців, як це мало місце в випадку державної реєстрації Договору оренди, стосовно якого позивач звернулась до суду. Таким чином, на думку суду, Державна реєстрація договору оренди пов'язана з чинністю вказаного Договору, а не зі строком його дії. За вказаних обставин позов позивача підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved