Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

Представник позивача звернувся до Нижньосірогозького районного суду Херсонської області з зазначеним позовом з вимогою визнати недійсним пункт 41 Договору оренди землі від 01.12.2015 року, укладений між [PERSON] та ТОВ "Відродження" 01 грудня 2015 року, а також визнати недійсним пункт 41 Договору оренди землі від 01.12.2015 року, укладений між [PERSON] та ТОВ "Відродження". Свої вимоги обгрунтовує тим, що ТОВ "Відродження" 01.12.2015 року уклало з [PERSON] договір оренди земельних ділянок, відповідно змісту умов цього договору оренди [PERSON] надав в оренду належні йому земельні ділянки площею 16,75 га кадастровий номер 6523882000:01:009:0008, 6523882000:01:009:0003 строком на 10 років, вказаний договір оренди землі належним чином зареєстрований. Пунктом 41 Договорів оренди встановлено що розірвання договору допускається в односторонньому порядку. Представник позивача зазначив що п.41 Договору оренди суперечить положенням п.40 договорів, при підписанні договорів оренди було здійснено помилку, а саме - технічну описку в пункті 41 договорів оренди було пропущено "не". Оскільки в змісті договору не міститься жодної процедури розірвання договору в односторонньому порядку, представник позивача вказує саме на помилковий виклад в змісті договорів оренди змісту п. 41. Представник позивача в судове засідання не з"явився, прохав розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. В судове засідання відповідач, представник відповідача не з"явилися. представник відповідача надав заяву про слухання справи у відсутність його та його представника. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Відповідач є власником земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 16,75 га кадастрові номери ділянок - 6523882000:01:009:0008, 6523882000:01:009:0003. Згідно з договором оренди землі від 01.12.2015 року, укладеним між орендодавцем [PERSON] та орендарем ТОВ "Відродження", позивач передав у строкове платне користування належні йому земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - загальною площею 16,75 га кадастровий номер 6523882000:01:009:0008 та 6523882000:01:009:0003 строком на 10 років, вказаний договір оренди землі належним чином зареєстрований. Пунктом 41 Договорів оренди встановлено що розірвання договору допускається в односторонньому порядку. Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України (2004 року) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частино першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У пункті 38 кожного зі спірних договорів оренди землі сторони передбачили умову про те, що дія договорів припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою; за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню; з інших підстав, визначених законом. Відповідно до пункту 41 спірних договорів оренди землі сторони передбачили умову про те, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається. Згідно положень статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Згідно частин третьої та четвертої статті 31 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Аналіз статей 525, 651 ЦК України та статті 31 Закону України «Про оренду землі» свідчить про те, що законодавець допускає можливість розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку у разі, якщо це передбачено умовами такого договору. Встановлено, що пунктом 41 укладеного договору оренди землі сторони визначили можливість розірвання даного договору в односторонньому порядку. Стаття 81 ЦПК України передбачає обов`язок доказування і подання доказів, а саме приписами частини першою встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З врахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та беручи до уваги саме обов`язок сторін довести ті обставини на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, суд розглядає справу за наявними у ній доказами. Позивач не надав суду належних доказів у підтвердження того, що сторони договору оренди помилилися щодо зазначення змісту пункту 41 як можливості в односторонньому порядку розірвати договір оренди землі, отже вимоги позивача є необгрунтованими. Натомість суд приходить до висновку що сторонами у справі при укладенні спірних договорів було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору, до якого включено, окрім типових умов, і особливі, у тому числі умови пункту 41, якими сторони встановили можливість одностороннього розірвання договору без настання будь-яких умов. За таких обставин відсутні підстави для визнання недійсним пункту 41 у договорі оренди, укладеним між [PERSON] та ТОВ "Відродження", а відтак і для задоволення позову. Судові витрати необхідно залишити за позивачем без відшкодування.

Outcome: dismissed