Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким розірвати її шлюб із [PERSON], зареєстрований 25 травня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 26. Свої вимоги мотивує тим, що вони зареєстрували шлюб з відповідачем 25 травня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області. Від спільного проживання у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через те, що у них різні погляди на сімейне життя, виховання дітей, різні характери, в результаті чого в сім"ї часто виникали суперечки, конфлікти, що призвело до втрати поваги один до одного, взаєморозуміння та фактичного розпаду сім"ї. Подружжя разом не проживає і не підтримує жодних подружніх відносин, не ведуть спільного господарства. За цей період ніхто з них не вживав заходів для збереження сім"ї. Спору стосовно поділу спільного майна та виховання дітей немає. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала письмову заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно, належним чином повідомлений про слухання справи, у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України. Заяви про розгляд справи без його участі на адресу суду не надіслав. При таких обставинах суд постановив провести, на підставі вимог ст.281 ЦПК України, заочний розгляд справи. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст. 280 ЦПК України. Оскільки учасники справи в судове засідання не з'явились, то, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. Згідно з ч.ч.2,4 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110, ст.112 цього Кодексу позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 25 травня 2004 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області, позивач з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Судом також встановлено та документально підтверджено факт наявності у подружжя двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки встановлено, що розлад у сім'ї є стійким, сторони разом проживають, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Неявка сторін в судове засідання свідчить про байдуже ставлення сторін до долі шлюбу та втрату останніми почуттів любові і поваги один до одного. Відтак, є всі підстави вважати, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача. Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача підлягає розмір судових витрат, сплачених позивачем при зверненні з заявою до суду.

Outcome: approved