Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Як видно з позовної заяви, відповідно до договору № ZPIRRС 08320012 від 20 лютого 2009р. відповідач [PERSON].В. від позивача ТОВ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] „ПРИВАТБАНК отримала кредит у розмірі 5940,85грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між нею і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Згідно ст. ст. 526,527,530 ЦК України відповідач зобов'язана свої обов"язки виконувати належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Станом на 23.09.2015р. відповідач одержану суму кредиту не повернула, встановлену договором оплату за користування кредитом в повному об'ємі не погасила, і має суму заборгованості по кредиту в розмірі 36098,42грн., що складається з наступного: 4651,64грн. заборгованість за кредитом, 694,25грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 2673,50грн.- заборгованість по комісії за користування кредитом, 28079,03грн.- пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором, різниця заборгованості складає 21210,83грн.( 36098,42-14887,59грн., сума, яка стягнута з відповідача відповідно до рішення Бердянського міськрайсуду Запорізької області від 20.02.2014р)., а також 500,0грн.- штраф (фіксована частина), 1060,54грн. штраф ( процентна складова). У зв'язку з цим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості по кредиту в розмірі 22771,37грн.( 21210,83 +500,0 +1060,54) та судові витрати. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з»явилася, в своїй заяві підтримала позовні вимоги в повному обсязі і просить справу розглянути без неї, не заперечує проти заочного рішення. У судове засідання відповідач не з"явилася, причини неявки не повідомила, заперечень проти позову не надала і згідно ч. 4 ст.169 ЦПК України суд вважає за можливе справу розглянути на підставі наявних в ній доказів( заочне рішення). Розглянувши матеріали справи, суд вважає позов не обґрунтованим і не підлягаючим задоволенню з наступних підстав: Згідно договору № ZPIRRС 08320012 від 20 лютого 2009р. відповідач [PERSON].В. від позивача ТОВ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] „ПРИВАТБАНК, отримала кредит у розмірі 5940,85грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, на строк 36місяців з кінцевим строком погашення кредиту 20.02.2012р. . Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між нею і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов, що підтверджується копіями цих документів. Згідно ст. ст. 526,527,530 ЦК України відповідач зобов'язана свої обов"язки виконувати належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки у строк та в порядку, що встановлені договором. Як зазначено у позовній заяві, в порушення норм закону та умов договору відповідач зобовязання за укладеним договором належним чином не виконувала. Станом на 23.09.2015р. відповідач одержану суму кредиту не повернула, встановлену договором оплату за користування кредитом в повному об'ємі не погасила, і має суму заборгованості по кредиту в розмірі 36098,42грн., що складається з наступного: 4651,64грн. заборгованість за кредитом, 694,25грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 2673,50грн.- заборгованість по комісії за користування кредитом, 28079,03грн.- пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором, різниця заборгованості складає 21210,83грн.( 36098,42-14887,59грн., сума, яка стягнута з відповідача відповідно до рішення Бердянського міськрайсуду Запорізької області від 20.02.2014р)., а також 500,0грн.- штраф (фіксована частина), 1060,54грн. штраф ( процентна складова). У зв'язку з чим позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості по кредиту в розмірі 22771,37грн.( 21210,83 +500,0 +1060,54). Відповідно до положень ст..119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази додаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено при розгляді справи, відповідно до рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20.02.2014р. позов задоволено частково та з відповідача на користь позивача була стягнута сума заборгованості станом на 17.10.2013року в розмірі 14887,59грн., що складається з наступного: 4651,64грн. заборгованість за кредитом, 694,25грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 2673,50грн. комісія за користування кредитом, 4651,64грн.- пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором, 500,0грн.- штраф (фіксована частина), 1716,56грн. штраф ( процентна складова), в решті частини позову про стягнення пені в сумі 21660,07грн. було відмовлено, що підтверджується копією судового рішення від 20.02.2014р. За положеннями ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п. 17 постанови №5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. зобов»язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом(ч.1 ст.598ЦК), Такі підстави , зокрема, зазначені у ст..ст.599-601,604-609ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобо»язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст.625 ЦК, оскільки зобов»язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст..ст. 526,599ЦК. Таким чином, з ухваленням Бердянським міськрайонним судом Запорізької області рішення від 20.02.2014року, яке набрало законної сили, по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства [PERSON] банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № ZPIRRС 08320012 від 20 лютого 2009року, яким у звязку з закінченням терміну договору 20.02.2012р. було стягнуто заборгованість в розмірі 14887,59грн., що складається з наступного: 4651,64грн. заборгованість за кредитом, 694,25грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 2673,50грн. комісія за користування кредитом, 4651,64грн.- пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором, 500,0грн.- штраф (фіксована частина), 1716,56грн. штраф ( процентна складова), в решті частини позову про стягнення пені в сумі 21660,07грн. було відмовлено, припинились правовідносини сторін, що ґрунтуються на кредитному договорі, зокрема, сплата чергових платежів, сплата та нарахування відсотків, разом із тим виникло грошове зобов'язання із повернення кредитних коштів в повному обсязі та нарахованих на цей час відсотків, невиконання якого тягне відповідальність, встановлену ст. 625 ЦК України. Вимог про стягнення коштів на підставі ст.625 ЦК України позивач не заявляв. Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 вересня 2014 року по цивільній справі №6-25812св14. З огляду на викладене, суд приходить до висновку , що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства [PERSON] банк «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed