Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 06.08.2015 року вона уклала шлюб з [PERSON] у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовківського РУЮ Львівської області, актовий запис № 115. У зв»язку із одруженням позивачка змінила своє дошлюбне прізвище «Лособик» на прізвище «Ковальська». За час спільного життя у них народилася одна дитина, донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачкою. За час перебування у шлюбі з відповідачем життя в них складалося по різному. Проте з відносини з відповідачем погіршилися, щораз виникали непорозуміння, сварки. Позивачка та відповідач не розуміють один одного, відповідач не поважає позивачку як дружину, зовсім не цікавиться інтересами їхньої сім»ї. Позивачка з відповідачем проживають окремо з 26.11.2015 року по даний час, не ведуть спільного господарства. За таких обставин позивачка вважає, що сімя остаточно розпалася і зберегти її не можливо, подальше спільне життя з відповідачем є не можливим, позивачка втратила до відповідача почуття любові і поваги. Примирення з відповідачем є не можливе і не доцільне. Відповідно до ст. 10 ч. 2 ЦПК України, оскільки позивачка має на утриманні малолітню дитину та не має можливості залишати доньку на тривалий час без догляду, вимушена звернутися з позовом до суду за місцем свого проживання, а саме до Жовківського районного суду Львівської області. Просить розірвати шлюб між [PERSON] (дошлюбне прізвище "Лособик") [PERSON] та [PERSON]; після розірванні шлюбу відновити позивачці її дошлюбне прізвие «Лособик»; стягнути з відповідача сплачений позивачкою судовий збір. У зв"язку із чим позивачка звернулася до суду. Позивачка у судове засідання не зявилася, однак 17.10.2016 року подала до суду заяву у якій просить справу розглядати у її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на розірванні шлюбу. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки не повідомив і від нього не надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ст. 224 ч. 1 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. А тому суд постановив провести по справі заочний розгляд та постановити заочне рішення. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. Згідно із ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи\~ та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений\~ законами\~ України. Відповідно до ст. 10, 60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 110 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Сторони зареєстрували шлюб 06.08.2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовківського РУЮ Львівської області, актовий запис № 115. Із копії свідоцтва про народження серія та номер 1-СГ № 500942 вбачається, що позивачка та відповідач є батьками [PERSON], [INFO]. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що відносини з відповідачем погіршилися, щораз виникали непорозуміння, сварки. Позивачка та відповідач не розуміють один одного, відповідач не поважає позивачку як дружину, зовсім не цікавиться інтересами їхньої сім»ї. Позивачка з відповідачем проживають окремо з 26.11.2015 року по даний час, не ведуть спільного господарства. За таких обставин позивачка вважає, що сімя остаточно розпалася і зберегти її не можливо, подальше спільне життя з відповідачем є не можливим, позивачка втратила до відповідача почуття любові і поваги. Вважає, що примирення з відповідачем є не можливе і не доцільне. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Окрім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка просить після розірвання шлюбі відновити їй її дошлюбне прізвище Лособик, а тому, суд прийшов до переконання, що позивачці після розірвання шлюбу слід відновити її дошлюбне прізвище Лособик . З позовної заяви, а також із заяви позивачки від 17.10.2016 р. вбачається, що позивачка остаточного визначилась та збереження шлюбу не бажає, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з'явився. Свого відношення до позову не висловив. А відтак, суд вважає, що відповідач проявив байдужість до збереження сімї. Також, згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А відтак, з відповідача в користь позивача слід стягнути 551,20 грн. судового збору, сплаченого позивачем при подачі даного позову, відповідно до квитанції № 117 від 29.09.2016 року. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сімї носить стійкий характер, сторони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові, сімя фактично не існує, примирення між сторонами не можливе. А відтак, позов слід задовольнити та розірвати шлюб.

Outcome: approved