Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

Представник позивача кредитної спілки «Істок» Матиєвич Ю.Й., звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] та просить достроково стягнути з [PERSON] , та [PERSON] , на користь кредитної спілки «ІСТОК», код ЄДРПОУ 26364449 п/р № [NUMBER] в ПАТ «Альфа Банк», МФО 300346, в солідарному порядку заборгованість за договором про споживчий кредит №КД-5144 від 10.07.2018 року, станом на 30.06.2019 року у розмірі 103 393 грн 73 коп., з яких: заборгованість за основною сумою кредиту - 18 733,58 грн.; заборгованість за платою - 34 915,63 грн.; заборгованість по відсотках - 0,29 грн.; інфляційні нарахування - 4 291,96 грн.; 100 % відсотків річних, згідно ст. 625 ЦК та п.4.7.3. кредитного договору - 36 452,26 грн.; штраф - 9 000,00 грн. та судові витрати по справі. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі заяви на вступ до кредитної спілки «Істок» від 20.06.2018 року та рішення спостережної ради КС про делегування правлінню повноважень спостережної ради № 21 від 20.06.2018 року, заяву на вступ розглянуто та прийнято рішення про прийом [PERSON] в члени кредитної спілки «Істок». В той же день [PERSON] сплатив вступний внесок та обов`язковий пайовий внесок, таким чином відповідач набув членства в КС «Істок». 10.07.2018 року [PERSON] подав до КС «Істок» заяву про отримання кредиту, на що кредитним комітетом позивача було прийнято рішення про надання члену КС «Істок» - кредиту. Того ж дня, між Кредитною спілкою "Істок" та [PERSON] був укладений Договір про споживчий кредит № КД-5144, згідно з яким останньому було надано кредит в сумі 30000 грн. з терміном дії договору 19 календарних місяців до 27.01.2020 року, із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,001% річних, та платою за надання кредиту у розмірі 40,27 грн. щоденно. З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки, за яким вказана особа зобов`язалась щомісячно сплачувати платежі вказані в графіку повернення кредиту та сплати зобов`язань, що наведено у додатку до кредитного договору, який є невід`ємною його частиною. Відповідно до п.2.1 договору поруки поручитель і позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Відповідач [PERSON] у порушення п.п.4.1, 4.3 договору припинив здійснювати погашення платежів по кредитному договору, а саме: останній платіж відповідачем було зроблено 07.02.2019 року, хоча згідно графіку повернення кредиту він повинен був щомісячно сплачувати платежі до 27.01.2020 року включно. У зв`язку із порушенням умов Договору про споживчий кредит, з несвоєчасним погашенням кредиту згідно з графіком, на виконання заходів досудового врегулювання, відповідачам на адреси їх місць проживання були направлені повідомлення № 233 та № 234 про наявність заборгованості з вимогою погашення заборгованості по кредитному договору. Проте вказані звернення були залишені без відповіді та борг станом на день звернення до суду відповідачами не погашено, що зумовило звернення до суду. 26.10.2018 року позивачем і [PERSON] внесено зміни в кредитний договір шляхом укладення додаткового договору №1 до кредитного договору, згідно якого плата становить 161,09 грн. щоденно, та який є невід`ємною частиною кредитного договору. Ухвалою суду від 31 липня 2019 року провадження у зазначеній справі відкрито. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду клопотання, згідно якого просить провести судовий розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить проводити судовий розгляд справи в його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляд справи, за місцем реєстрації відповідно до ст.128 ЦПК України. За нормою ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши здобуті в судовому засіданні докази, суд встановив обставини та визначив відповідно до них наступні правовідносини. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що дійсно 20.06.2018 року [PERSON] звернувся до правління кредитної спілки "Істок» із заявою про прийняття його до членів КС «Істок» (а.с.12). Як вбачається з Витягу з протоколу засідання правління кредитної спілки «Істок» № 135 від 20.06.2018 року, прийнято в члени КС «Істок» - [PERSON] (а.с.13). Того ж дня, а саме 20.06.2018 року, [PERSON] сплатив на рахунок позивача обов`язковий пайовий та вступний внески, що підтверджено прибутковим касовим ордером № 441 від 20.06.2018 та № 442 від 20.06.2018 року (а.с.15). 10.07.2018 року [PERSON] надав до КС «Істок» заявку на отримання кредиту члена кредитної спілки «Істок» в розмірі 30000,00 грн., у зв`язку із чим на засіданні кредитного комітету Кредитної Спілки «Істок» прийнято рішення щодо надання кредиту в розмірі 30000,00 грн., згідно поданої заяви (а.с.11,12). Так, 10.07.2018 року між кредитною Спілкою «Істок» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № КД-5144, за умовами якого кредитор КС «Істок» надає позичальнику [PERSON] грошові кошти в сумі 30000 грн. строком на 19 календарних місяців, тобто з моменту підписання цього договору 10.07.2018 року і до 27.01.2020 року, але не може бути менше, ніж строк повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором. Кредит надавався позичальнику за цільовим призначенням споживчий кредит на ремонт на умовах його ого забезпеченості, строковості, повернення та платності (а.с.18-19). У відповідності до п. 3.2. Договору, процентна ставка за користування кредитом за даним Договором становить 0,001 % річних. П. 3.4., 3.5 Договору наголошує, що базою для нарахування відсотків є сума кредиту, вказана в п.1.1. Договору. Тип процентної ставки - фіксована. У відповідності до п.2.5.Договору, плата за надання кредиту становить 40,27 грн. щоденно. Матеріалами справи встановлено, що 10.07.2018 року, сторони (кредитна спілка «Істок» та [PERSON] ) уклали Додатковий договір № 1 до договору про споживчий кредит № КД-5144 від 10.07.2018 року, у зв`язку з чим дійшли згоди змінити п.2.5. договору про споживчий кредит № № КД-5144 від 10.07.2018 року та викласти його у наступній редакції: «п.2.5. плата за надання кредиту становить 161,09 грн. щоденно» (а.с.20). Того ж дня, а саме 10.07.2018 року кредитна спілка «Істок» видала [PERSON] кредит на суму 30000 грн., згідно кредитного договору № КД-5144 від 10.07.2018 року, що підтверджено видатковим касовим ордером від 10.07.2018 року (а.с.22). Позивач у своєму позові зазначає, що відповідачі несвоєчасно та не в повному обсязі здійснювали оплату по договору за споживчий кредит, систематично порушуючи його умови. Досудовий порядок врегулювання спору сторони визначили у п.6.2.2. Договору про споживчий кредит № КД-5144, де зазначається, що у разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів більш як на один календарний місяць, кредитор з урахуванням вимог ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» набуває право: вимагати від позичальника дострокового повного погашення кредиту та нарахованих плати та відсотків згідно умов Договору до дня повного виконання зобов`язань за договором; вимагати відшкодування збитків, завданих кредитору внаслідок невиконання та/або неналежного виконання позичальником умов цього договору; вимагати від поручителів дострокового повного погашення Кредиту та нарахованих плати та відсотків, згідно умов Договору. Якщо протягом 30 календарних днів, з дня одержання повідомлення про таку вимогу від кредитора, позичальник не погасив кредит та/або нараховані проценти та плату, кредитор набуває право звернутись до суду про стягнення в примусовому порядку. Якщо протягом цього періоду позичальник усуне порушення умов договору про надання споживчого кредиту, вимога кредитора втрачає чинність. Згідно ч. 1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. З копії договору поруки № КД-5144 від 10.07.2018 року вбачається, що [PERSON] виступає поручителем [PERSON] по договору про споживчий кредит і для нього встановлено солідарну відповідальність на рівні з позичальником за повернення суми кредиту та нарахованих згідно умов кредитного договору зобов`язань, відшкодування збитків, у відповідності до ст. 553-559 ЦК України (а.с.21). 09.11.2018 відповідачам [PERSON] та [PERSON] були направлені повідомлення № 233 та № 234 про наявність заборгованості по кредитному договору про споживчий кредит № КД-5144 від 10.07.2018 року, яка станом на 05.11.2018 року становить 4545,90 грн. за кожним з них та з вимогою погашення останньої в 10-ти денний термін. (а.с.27-28). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним чином боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи те, що відповідач прострочив виконання зобов`язання, більш ніж на 30 календарних днів, то у позивача виникло право вимоги дострокового повернення кредиту, а також на відповідача покладена відповідальність, визначена умовами договору. Так, у відповідності до п. 4.7.2 Договору, сплата позичальником штрафу у розмірі 9000 грн. за порушення сплати кожного платежу, згідно графіку платежів. П. 4.7.3. Договору сторони обумовили покладення на позичальника відповідальності за прострочення сплати чергового платежу, повернення позичальником суми боргу (основної суми кредиту, плати та процентів), з урахуванням встановленого індексу інфляції та 100 % річних від простроченої суми за весь час прострочення сплати зобов`язань за договором, згідно ст. 625 ЦК України. Таким чином, у зв`язку з тим, що відповідачі порушили свої договірні зобов`язання, що виникли за Договором про споживчий кредит № КД-5144 від 10.07.2018 року та Додатковим договором № 1 від 10.07.2018 року, за ними утворилась кредитна заборгованість станом на 30.06.2019 рік на загальну суму 103 393 грн 73 коп., з яких: заборгованість за основною сумою кредиту - 18 733,58 грн.; заборгованість за платою - 34 915,63 грн.; заборгованість по відсотках - 0,29 грн.; інфляційні нарахування - 4 291,96 грн.; 100 % відсотків річних, згідно ст. 625 ЦК та п.4.7.3. кредитного договору - 36 452,26 грн.; штраф - 9 000,00 грн. (а.с.23-26). Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що в справі мається достатньо доказів для ухвалення рішення про задоволення позовних вимог та дострокове стягнення з відповідачів заборгованості за договором про споживчий кредит у розмірі 103393,73 гривень. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки викладені позивачем в позові обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ст. 141 ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат підлягають задоволенню, оскільки його позов задоволено та понесені витрати підтверджені відповідним платіжним документом.

Outcome: approved