Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

07.04.2016 року ТзОВ «Факторингова компанія «Рантьє» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що за договором кредиту за № Л71.188.72252 від 06.02.2012 року, який був укладений між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON], банк надав відповідачу кредит у розмірі 21 278 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 0 % річних, зі сплатою кредиту у терміни встановлені графіком щомісячних платежів. Банк свої зобов'язання за кредитним договором перед позичальником виконав, надавши [PERSON] кредитні кошти, що підтверджується видатковим касовим ордером. Станом на 30.10.2015 року відповідач не повернув отриманий кредит у встановлені договором строки на суму 21 278,57 грн. Так, 30.10.2015 року між ТзОВ «Факторингова компанія «Рантьє» та ПАТ "Ідея Банк" укладено договір факторингу за № 30/10-1. Згідно умов договору факторингу первісний кредитор відступив новому кредитору права вимоги за кредитними договорами. Право вимоги позивач набув з моменту підписання акту прийому-передачі прав вимоги. А тому відповідач, [PERSON] був повідомлений письмово про відступлення права вимоги шляхом направлення відповідного повідомлення. Отже сума заборгованості відповідача на дату відступлення права вимоги 30.10.2015 року становить 21 278,57 грн. Станом на 21.03.2016 року заборгованість за кредитом становить 21 278,57 грн., що складається із тіла кредиту - 21 278 грн. та несплачені відсотки 0,57 грн. Згідно законодавства боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Оскільки дані зобов'язання не виконуються, позивач змушений був звернутися з позовом до суду. Представник позивача, Дзундза О.В. звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, а також у заяві зазначив, що підтримує позовні вимоги і просить задовольнити з викладених у позовній заяві підстав та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи в установленому законом порядку, про що свідчать судові виклики та поштове повідомлення про отримання повістки та документів. Зі згоди позивача, яка викладена у заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши представлені докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений Договір кредиту за № Л71.188.72252 від 06.02.2012 року, згідно з яким банк надав відповідачу по справі, [PERSON] кредит в розмірі 21 278,00 грн., із сплатою 0,0010 відсотків річних від залишкової суми кредиту, згідно умов договору та графіку щомісячних внесків (а.с.12-13, 14). З копії меморіального ордеру від 29.02.2012 року видно, що [PERSON] отримала суму кредитних коштів (а.с.15). З копії договору факторингу за № 30/10-1 від 30.10.2015 року видно, що первісний кредитор - ПАТ «Ідея Банк» відступив новому кредитору - ТзОВ «Факторингова компанія «Рантьє» права вимоги за кредитними договорами (а.с.16-18), а з копії витягу з додатку № 2 до договору факторингу вбачається, що позивач прийняв права вимоги до боржника [PERSON] за № Л71.188.72252 від 06.02.2012 року на загальну суму заборгованості станом на 30.10.2015 року 21 278,57 грн. (а.с.19), довідка-розрахунок заборгованості (а.с.20). З копії повідомлення видно, що відповідач, [PERSON] повідомлялася про зміну кредитора та реквізити для оплати погашення заборгованості за кредитним договором (а.с.11). Протягом дії кредитного договору відповідач належним чином не виконував його вимоги, внаслідок чого на 21.03.2016 року заборгованість по кредиту становить 21 278,57 гривень (а.с.21). Тобто сторони у відповідності до вимог ст.ст. 1046-1048, 1054 ЦК України перебувають у договірних стосунках з приводу надання та отримання кредиту і відповідач не виконав умови кредитного договору і тому відповідно до вимог ст. 610 ЦК України вважається таким, що порушив зобов'язання. Представлений позивачем розрахунок заборгованості проведений на підставі умов договору. Відповідно до ст.ст. 1077, 1078 Цивільного кодексу України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога). Окрім того відповідач зобов'язаний сплатити суму кредиту та відсотки за користування кредитом на підставі умов договору та ст. 1050 ЦК України. Представлений позивачем розрахунок заборгованості проведений на підставі умов договору. Тобто доводи позивача є обґрунтованими. Тому суд приходить до висновку про підставність позовних вимог і про їх повне задоволення. Окрім того з відповідача слід стягнути понесені позивачем витрати по сплаті судового збору. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 549-552, 610-612, 1046-1050, 1054, 1077, 1078, 1082 ЦК України та

Outcome: approved