Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

10 вересня 2018 року позивач [PERSON] звернулась в своїх інтересах та інтересах малолітнього сина [PERSON] до Київського районного суду м.Полтави з позовом про встановлення факту проживання на правових підставах та визнання права користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Посилалась на те, що 15 грудня 2003 року (на її дошлюбне прізвище) [PERSON]. Колективним підприємством «Полтавський м'ясокомбінат» виданий Ордер [NUMBER] на зайняття житлової площі в кімнаті [ADDRESS]. На підставі ордеру [NUMBER] від 15.12.2003 року вона вселилася до кімнати [NUMBER] вказаного гуртожитку та 17.12.2003 року у встановленому законом порядку зареєструвала своє місце проживання. [INFO] у неї народився син - [PERSON], який був зареєстрований за вище зазначеною адресою 16.01.2013 року. Вона разом із сином [PERSON] постійно проживають у кімнаті [NUMBER] в гуртожитку за адресою [ADDRESS]. На даний час вона має намір реалізувати своє право на приватизацію житлової площі в зазначеному гуртожитку, однак по причині того, що ордер [NUMBER] від 15.12.2003 року видавався на зайняття житлової площі в кімнаті, виникла необхідність у встановленні факту проживання правових підставах та визнання права користування жилим приміщенням, а саме кімнатою [NUMBER] в гуртожитку за адресою [ADDRESS]. Згідно з Рішенням позачергової тридцять восьмої сесії шостого скликання Полтавської міської ради від 30 січня 2014 року «Про прийняття до комунальної власності міста гуртожитку та обладнання гуртожитку за адресою: [ADDRESS]» рада вирішила прийняти до комунальної власності територіальної громади міста гуртожиток та обладнання гуртожитку за адресою: [ADDRESS]. Рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради від 16 липня 2015 року № 132 надано дозвіл на зміну статусу гуртожитку за адресою: [ADDRESS], який знаходиться на балансі КП «Полтавський мясокомбінат», на гуртожиток для проживання сімей (сімейного типу). Рішенням п'ятнадцятої сесії сього скликання Полтавської міської ради від 24 травня 2018 року «Про надання дозволу на приватизацію жилих та допоміжних приміщень» у гуртожитках за адресами: [ADDRESS] та [ADDRESS] міська рада вирішила дозволити приватизацію жилих та допоміжних приміщень гуртожитку. Просила, встановити факт фактичного проживання та реєстрації на законних підставах [PERSON] в житловому приміщенні кімнаті [NUMBER] гуртожитку за адресою: [ADDRESS] з 17 грудня 2003 року та [PERSON] - з 16 січня 2013 року, визнати за [PERSON] право користування на законних підставах житловим приміщенням кімнатою [NUMBER] гуртожитку за адресою [ADDRESS] з 17 грудня 2003 року та за [PERSON] - з 16 січня 2013 року. 10.09.2018 року ухвалою Київського районного суду м.Полтави відкрите провадження по справі. В судове засідання позивач, [PERSON], не з'явилась. Представник позивача [PERSON], позовні вимоги підтримав повністю, просив задовольнити, з підстав, що викладені у позовній заяві. Представник відповідача, Територіальної громади міста Полтава в особі Полтавської міської ради, в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у їх відсутність суду не надав. Представник третьої особи, КП «ЖЕО № 2» Полтавської міської ради, в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 223 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу у відсутність представника відповідача. Заслухавши представника позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд дійшов до висновків про задоволення позову. Встановлено, що 15 грудня 2003 року (на дошлюбне прізвище позивача) [PERSON]. Колективним підприємством «Полтавський м'ясокомбінат» виданий Ордер [NUMBER] на зайняття житлової площі в кімнаті [ADDRESS] ( а.с.6). На підставі ордеру [NUMBER] від 15.12.2003 року позивач вселилася до кімнати [NUMBER] вказаного гуртожитку та 17.12.2003 року у встановленому законом порядку зареєструвала своє місце проживання. [INFO] у позивача [PERSON] народився син - [PERSON], який був зареєстрований за вище зазначеною адресою 16.01.2013 року, що підтверджується довідкою № 1106 від 04.09.2018 року КП «ЖЕО № 2» Полтавської міської ради ( а.с.12). [PERSON] разом із сином [PERSON] постійно проживають у кімнаті [NUMBER] в гуртожитку за адресою [ADDRESS]. Згідно з Рішенням позачергової тридцять восьмої сесії шостого скликання Полтавської міської ради від 30 січня 2014 року «Про прийняття до комунальної власності міста гуртожитку та обладнання гуртожитку за адресою: [ADDRESS]» рада вирішила прийняти до комунальної власності територіальної громади міста гуртожиток та обладнання гуртожитку за адресою: [ADDRESS]. Рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради від 16 липня 2015 року № 132 надано дозвіл на зміну статусу гуртожитку за адресою: [ADDRESS], який знаходиться на балансі КП «Полтавський мясокомбінат», на гуртожиток для проживання сімей (сімейного типу). Рішенням п'ятнадцятої сесії сього скликання Полтавської міської ради від 24 травня 2018 року «Про надання дозволу на приватизацію жилих та допоміжних приміщень» у гуртожитках за адресами: [ADDRESS] та [ADDRESS] міська рада вирішила дозволити приватизацію жилих та допоміжних приміщень гуртожитку Поняття гуртожитків визначено ст. 127 ЖК України, де передбачено, що для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Відповідно до положень Глави 4 ЖК України єдиною підставою для вселення в гуртожиток є спеціальний ордер, який видається адміністрацією підприємства, установи, організації на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку (ст. 129 ЖК, п. 10 Розділу II Примірного положення про гуртожитки). Правомірність поселення позивача до гуртожитку за підставі виданого ордеру не оспорюється учасниками справи. Також встановлено, що позивач у встановленому законом порядку зареєструвала своє постійне місце проживання та свого малолітнього сина [PERSON] в гуртожитку за адресою: [ADDRESS], що підтверджується відповідною відміткою в паспорті громадянина України та довідкою з КП «ЖЕО № 2» Полтавської міської ради. Вказана адреса є її постійним зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Статтею 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» передбачено, що сфера дії цього Закону поширюється на громадян, які не мають власного житла, більше п'яти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають у них. Тобто законом передбачено, що під захист підпадають особи, які дотримали певних умов, зокрема відсутність в особи власного житла; правомірність її проживання в гуртожитку та користування гуртожитком; реєстрація за місцем проживання у гуртожитку більше 5 років на законних підставах; фактичне проживання протягом п'яти років за місцем реєстрації в гуртожитку. Таким чином, однією із умов є реєстрація за місцем проживання у гуртожитку більше 5 років на законних підставах. На осіб, які вселяються у гуртожиток, поширюється процедура реєстрації місця проживання відповідно до вимог Закону N 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Як встановлено судом, позивач саме в порядку та на умовах, передбачених нормами Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зареєструвала своє постійне місце проживання та свого малолітнього сина [PERSON] в гуртожитку по [ADDRESS]. Таким чином, позивачем дотримано умову щодо реєстрації місця свого проживання та малолітнього сина [PERSON]. Другою обставиною, з якою пов'язане право на захист особи відповідно до Закону N 500-VI, є правомірність її проживання в гуртожитку та користування гуртожитком. При цьому Закон N 500-VI не містить визначення "законні підстави". Для вирішення питання, чи на законних підставах позивач мешкає у гуртожитку, суд виходить з загальних норм матеріального права, які регулюють питання вселення у гуртожиток та набуття права користування житловою площею у ньому. Згідно зі ст. ст. 128, 129 ЖК УРСР та пункту 10 розділу II Примірного положення про гуртожитки (чинного на час вселення в спірне жиле приміщення), пункту 69 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР саме на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Як встановлено судом, позивач [PERSON] саме на підставі відповідного ордеру [NUMBER] від 15 грудня 2003 року поселена до гуртожитку по [ADDRESS] та підставі цього ордеру, з часу поселення у гуртожитое проживає у кіанаті [NUMBER] , а отже має місце проживання позивача із сином в кімнаті [NUMBER] на законних підставах. Тому суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved