Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

02.09.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Татарбунарського району Одеської області, в якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку, посилаючись на слідуючі обставини. 06 жовтня 2014 року в селі Нерушай Татарбунарського району Одеської області помер [PERSON], який за життя 29.09.2014 року вчинив заповіт на користь позивача, залишивши йому усе своє майно. Після його смерті залишилась земельна ділянка площею 4,36 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Татарбунарського району Одеської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №047116 виданого 22 серпня 2000 року. Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 03.08.2015 року позивачу був визначений додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю 3 (три) місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] На підставі рішення суду, позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак йому було відмовлено у вчиненні цієї нотаріальної дії з причини відсутності (ненадання) в нотаріальну контору оригіналу правовстановлюючого документу, яким є Державний акт на земельну ділянку, а на померлого дублікат Державного акту не видається. Про втрату Державного акту серії І-ОД № 047116 на ім'я спадкодавця була опублікована об'ява в газеті Татарбунарський вісник. Зазначені обставини стали причиною звернення позивача до суду з вказаним позовом про визнання за ним права власності на земельну ділянку. Позивач в судове засідання не з'явився, але направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги. Представник [PERSON] сільської ради Татарбунарського району Одеської області направив до суду заяву з проханням заслухати справу у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує, вважаючи їх обґрунтованими та законними (а.с.16). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 387894 від 07.10.2014 року (а.с.5) [PERSON] помер 06 жовтня 2014 року. Копією заповіту від 29.09.2014 року (а.с.6) підтверджується, що позивач є спадкоємцем по заповіту на все майно спадкодавця [PERSON], в тому числі і на вищевказану земельну ділянку. Копією Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД за № 047116 від 22.08.2000 року (а.с.7) підтверджується, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,36 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Татарбунарського району Одеської області, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Як вбачається з витягу з технічної документації про визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки за № Ч-65/0-311/6-15 від 20.08.2015 року (а.с.8), вартість земельної ділянки площею 4,3641 га (ріллі), що належить [PERSON] згідно Державного акту серії І-ОД за № 047116, складає 128034 грн. 24 коп. Із копії рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 03.08.2015 року (а.с.9) слідує, що [PERSON] було визначено додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю 3 (три) місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON]. Із об'яви, опублікованої в газеті Татарбунарський вісник за №33 від 29.08.2015 року (а.с.11) видно, що в графі втрачені значиться: вважати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ОД №047116 на ім'я [PERSON]. З листа нотаріуса ( а.с.12 ) видно, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по заповіту у звязку з тим, що він не надав правовстановлюючий документ на спадкове майно, а саме - оригінал Державного акту на право приватної власності на землю. Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 17.09.2015 року (а.с.20) вбачається, що після смерті спадкодавця [PERSON], померлого 06.10.2014 року, приватним нотаріусом Татарбунарського районного нотаріального округу [PERSON] відкрита спадкова справа за номером у спадковому реєстрі 57842548, зареєстрована у нотаріуса за №213/2015 від 21.08.2015 року на підставі заяви [PERSON] за №570 від 21.08.2015 року (а.с.21). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Частина перша статті 1223 ЦК України передбачає право на спадкування осіб, визначених у заповіті. Згідно ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст.1234 ЦК України, право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. В силу ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Відповідно до ч.4 ст.203 ЦК України, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем по заповіту померлого [PERSON]В.(а.с.6), однак отримати свідоцтво про право на спадщину по заповіту через нотаріальну контору він не має можливості через відмову нотаріуса (а.с.12), оскільки відсутній оригінал Державного акту на належну спадкодавцю земельну ділянку, який втрачений за життя останнім, про що свідчить надана в газеті Татарбунарський вісник за №33 від 29.08.2015 року об'ява в графі "втрачені" (а.с.11). Враховуючи, що спадкова земельна ділянка дійсно належала спадкодавцю [PERSON] на праві приватної власності, про що свідчить копія Державного акту(а.с.7), витяг з технічної документації про визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с.8), позивач не відмовився від спадку в установлений законом строк, інші спадкоємці до нотаріуса не звертались, а відповідач визнає вимоги позову в повному обсязі(а.с.16), суд вважає, що за [PERSON], як спадкоємцем за заповітом, повинно бути визнано право власності на земельну ділянку розміром 4,36 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Татарбунарського району Одеської області, посвідчену Державним актом на право приватної власності на землю серії І-ОД № 047116, що належала [PERSON], померлому 06.10.2014 року (а.с.5).

Outcome: approved