Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей у розмірі ? усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня пред»явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 20 жовтня 2015 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу у них народилося троє дітей: дочка - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які на даний час проживають разом із позивачем, відповідач участі у вихованні дітей не приймає, матеріальної допомоги не надає. Посилаючись на наведене, просить позов задовольнити. У судове засідання позивач не з»явилася, однак надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує з підстав наведених у позові. Відповідач в судове засідання не з»явився, оскільки перебуває під вартою. Відповідно до ч.7 ст. 130 ЦПК України якщо учасник справи перебуває під вартою або відбуває покарання у виді довідчного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк, тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, обмеження волі, арешту, повістка та інші судові документи вручаються йому під розписку адміністрацією місця утримання учасника справи, яка негайно надсилає розписку та письмові пояснення цього учасника справи до суду. Судом надсилалась [PERSON] позовна заява з повісткою. Дослідивши письмові докази у справі, встановивши фактичні обставини та зміст спірних правовідносин суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони 20.10.2015 року уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 20.10.2015 року, Копиченською міською радою Гусятинського району Тернопільської області, актовий запис № 40 (а.с.6). З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14 лютого 2011 року вбачається, що [PERSON] народилася [INFO]. Її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а. с.7). З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15 червня 2012 року вбачається, що [PERSON] народилася [INFO]. Її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а. с.8). З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03 лютого 2015 року вбачається, що [PERSON] народився [INFO]. Його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а. с.9). Згідно довідки про склад сім»ї № 1391 від 05.07.2018 року, виданої КП «Кременецька оселя» вбачається, що до складу сім»ї [PERSON] зареєстровані та входять: дочка - [PERSON], 2009 року народження; дочка - [PERSON], 2012 року народження; син - [PERSON], 2015 року народження; чоловік - [PERSON], 1985 року народження (а. с.10). В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положеннями ст. 3 даної Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Вимогами ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов'язків і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно із вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до вимог ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до вимог ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Положеннями ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи вищезазначене та приймаючи до уваги інтереси дітей та забезпечення їх гармонійного розвитку, суд вважає, що розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на утримання дітей, а саме : дочки - [PERSON], [INFO], дочки - [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], слід визначити в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягувати з дня пред"явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідачем не представлено суду жодних доказів про те, що він за своїм матеріальним становищем чи станом здоров»я позбавлений можливості надавати таку матеріальну допомогу дітям. Більше того, відсутність доходу не звільняє батьків від обов»язку сплачувати аліменти на утримання дитини. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved