Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

13 лютого 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визначити, що частка [PERSON], який помер 06 грудня 2016 року, у праві спільної власності на земельну ділянку, площею 0,1000 га, кадастровий номер 4610137500:11:011:0061, яка розташована за адресою: м. Львів, вул. Брюховицька, 177 становила 2/3 (дві третіх) частини та визначити, що частка [PERSON] у праві спільної власності на земельну ділянку, площею 0,1000 га, кадастровий номер 4610137500:11:011:0061, яка розташована за адресою: м. Львів, вул. Брюховицька, 177 становить 1/3 (одну третю) частини. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 14.09.1989 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом його батько [PERSON] отримав право власності в цілому на житловий будинок з прибудовами (домоволодіння), розташований за адресою: м. Львів, вул. Брюховицька, 177, про що Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації видане Реєстраційне посвідчення та записано в реєстрову книгу за реєстровим №260. 16.06.2005 р. батько позивача - [PERSON] подарував його сестрі [PERSON] 35/100 (тридцять пять сотих) частини будинку №177 з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами по вулиці Брюховицькій у м. Львові, про що було оформлено Договір дарування частини будинку, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №2594. Право власності, що перейшло до його сестри [PERSON]В, 04.07.2005 р. зареєстроване в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно, про що є відповідна позначка на вказаному Договорі дарування частини будинку. 29.05.2009 р. управлінням земельних ресурсів у місті Львові на підставі ухвали 12 сесії 5 скликання Львівської міської ради №2365 від 16.02.2009 р. його сестрі [PERSON] виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ №806586. Згідно вказаного Державного акту [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер 4610137500:11:011:0061, розташованої за адресою: м. Львів, вул. Брюховицька, 177. Цільове призначення (використання) земельної ділянки обслуговування житлового будинку. У Державному акті на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ №806586 співвласниками земельної ділянки вказані його сестра [PERSON] та його батько [PERSON], який помер 06.12.2016 року. Після смерті батька позивача відкрилася спадщина у вигляді 65/100 частини будинку №177 з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами по вулиці Брюховицькій у м. Львові та відповідна частина земельної ділянки за вказаною адресою. Сестра [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини після смерті батька в його користь, про що до Третьої Львівської державної нотаріальної контори подана відповідна заява №733 від 18.05.2017 р. Також від спадщини після смерті батька відмовилась і його мати [PERSON], про що до Третьої Львівської державної нотаріальної контори подана відповідна заява №734 від 18.05.2017 р. Від державного нотаріуса Третьої Львівської державної нотаріальної контори [PERSON] надійшов лист вих.№74/02-14 від 11.01.2018 р., згідно з яким для оформлення свідоцтва про право на спадщину на частину земельної ділянки, належну [PERSON], необхідно визначити частку [PERSON] із спільної сумісної власності. У звязку з тим, що визначити частку в порядку, встановленому ст.364 Цивільного кодексу України (уклавши відповідний нотаріально посвічений договір), неможливо, оскільки один із співвласників, [PERSON], помер, тому він змушений звернутися до суду із позовом про визначення часток у спільній сумісній власності. Позивач є єдиним спадкоємцем на майно батька - [PERSON], який помер 06.12.2016 року. Невизначення часток у праві спільної сумісної власності між його батьком [PERSON] та його сестрою [PERSON], позбавляє позивача можливості реалізувати своє право на спадщину, що залишилася після смерті його батька [PERSON]. У судовому засіданні позивач надав пояснення, зазначені у викладеній його позовній заяві та просив позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] проти задоволення позову не заперечила, при вирішенні спору покладається на розсуд суду. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, проте від нього надійшла заява, в якій просить розглядати справу у його відсутності. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.09.1989 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом батько позивача [PERSON] отримав право власності в цілому на житловий будинок з прибудовами (домоволодіння), розташований за адресою: м. Львів, вул. Брюховицька, 177, про що Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації видане Реєстраційне посвідчення та записано в реєстрову книгу за реєстровим №260. 16.06.2005 р. батько позивача - [PERSON] подарував його сестрі [PERSON] 35/100 (тридцять пять сотих) частини будинку №177 з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами по вулиці Брюховицькій у м. Львові, про що було оформлено Договір дарування частини будинку, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №2594. Право власності, що перейшло до його сестри [PERSON]В, 04.07.2005 р. зареєстроване в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно, про що є відповідна позначка на вказаному Договорі дарування частини будинку. 29.05.2009 р. управлінням земельних ресурсів у місті Львові на підставі ухвали 12 сесії 5 скликання Львівської міської ради №2365 від 16.02.2009 р. його сестрі [PERSON] виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ №806586. Згідно вказаного Державного акту [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер 4610137500:11:011:0061, розташованої за адресою: м. Львів, вул. Брюховицька, 177. Цільове призначення (використання) земельної ділянки обслуговування житлового будинку. У Державному акті на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ №806586 співвласниками земельної ділянки вказані сестра позивача [PERSON] та його батько [PERSON], який помер 06.12.2016 року. Після смерті батька позивача відкрилася спадщина у вигляді 65/100 частини будинку №177 з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами по вулиці Брюховицькій у м. Львові та відповідна частина земельної ділянки за вказаною адресою. Згідно ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити її право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Згідно ч.2 ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного з співмешканців у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між сторонами, законом або рішенням суду. Статтею 372 ЦК України передбачено: майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. У статті 356 ЦК України зазначається, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ч. 1 ст.86 Земельного кодексу України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Відповідно до ч. 3 ст. 88 Земельного кодексу України, учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Згідно п. в ч.2 ст.89 Земельного кодексу України, у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки співвласників жилого будинку. До особи, яка набула відповідно до ч. 1 ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Outcome: approved