Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Великоком"ятської сільської ради Виноградівського району про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] року померла її мати - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку в [ADDRESS], на який відсутні правовстановлюючі документи. За життя матері заповітного розпорядження не залишено. Спадкоємцем до вказаного майна є тільки позивачка, як дочка [PERSON], інших спадкоємців немає. Позивачка зазначає, що прийняла спадщину, так як постійно проживала разом з матір'ю в даному будинку і проживає в ньому на даний час. Відсутність правовстановлюючих документів на будинок є перешкодою для позивача отримати у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. В судове засідання позивач не з'явилася. Згідно поданої заяви просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання, належним чином повідомлений про розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив. Розгляд справи проведено в порядку, визначеному ст.ст.224, 225 ЦПК України. Дослідивши подані докази, всебічно та повно з'ясувавши підтверджені ними фактичні обставини, що мають значення для прийняття рішення по суті позову, суд прийшов до наступних висновків. [INFO] року померла позивачки мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку в [ADDRESS], на який відсутні правовстановлюючі документи (а.с.4, 7,8). За життя спадкодавцем заповітного розпорядження не залишено (а.с.20). Вищевказаний будинок, який побудовано у 1930 році, в цілому рахується за померлою [PERSON], що стверджується: довідкою КП "Виноградівського районного бюро технічної інвентаризації" від 31.12.2013 року за № 815, довідкою виконкому В.Ком»ятівської сільської ради від №02-25/542 від 27.11.13р., записами в погосподарській книзі №18, особовий рахунок № [NUMBER], технічним паспортом (а.с.9,10-12, 15). Позивач постійно проживала разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.5 зв, 14). Відповідно до ч.3 ст. 1268 Цивільного Кодексу спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину,якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову про неї. Згідно до правової позиції викладеної у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 27.09.2012,№10-1387/0/4-12 «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування", вбачається, що відповідності до ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" 1 липня 2004 року N 1952-ІV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Відповідно до «Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно», рішення суду є правовстановлюючим документом на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов»язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців). Виходячи з вимог ст.. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах,передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно із правилами, встановленими п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженими Наказом Мін'юсту від 22.02.2012 року N 296/5, для видачі свідоцтва про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, необхідно подати правовстановлюючий документ та Витяг із Державного реєстру речових прав. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Проаналізувавши встановлені обставини суд прийшов до висновку, що умови для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку відсутні. Відтак, невизнане право позивача, набуте нею шляхом переходу права власності в порядку спадкування, підлягає судовому захисту обраним нею способом, передбаченим законом. Отже, розглянувши цивільну справу у межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved