Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

09.03.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання трьох\~малолітніх дітей аліменти у твердій грошовій сумі 500 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подання позовної заяви до повноліття дітей та допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. У своїх доводах позивач посилається на те, що разом з відповідачем мають спільних дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу не надає; він здоровий, працездатний чоловік. Через відсутність матеріальної підтримки з боку відповідача вона з дітьми перебуває у скрутному матеріальному становищі. Тому просить суд задовольнити позов. Позивач у судове засідання не зявилася; через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с. 15). Відповідач у судове засідання також не зявився; через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с. 16). Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає\~ задоволенню з наступних підстав. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. У відповідності до\~ ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Як вбачається з матеріалів справи, сторони проживали без офіційної реєстрації шлюбу. Від спільного проживання мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 3, 4, 5). Із довідки №02-11/36, виданої 11.04.2017 року Житомирським обласним центром соціально психологічної допомоги, вбачається, що позивач [PERSON] та її малолітні діти тимчасово проживають у Житомирському обласному центрі соціально психологічної допомоги з 17.03.2017 року та отримують комплекс безкоштовних соціальних послуг у звязку зі складними життєвими обставинами (а.с. 14). Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Зміст глави 15 СК України вказує на обов'язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки [PERSON] не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Способи виконання обов'язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. В пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1\~ст. 184 СК України\~суд за заявою платника або одержувача, зокрема, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що відповідач є здоровою працездатною особою, має мінливі доходи, на його утриманні інші особи не знаходяться, а також враховуючи стан здоровя дітей та факт визнання позову відповідачем, суд вважає, що розмір аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі 500 гривень на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, буде розумним, достатнім і справедливим, та відповідатиме інтересам дітей, при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача та інших осіб. Ч. 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. В даному випадку позов предявлено 09.03.2017 року. У відповідності до\~п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України\~суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved