Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

04.05.2020 АТ "Харківобленерго" звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] з вимогою стягнути суму завданої матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 6 963 грн 00 коп. та судовий збір в розмірі 2 102 грн 00 коп. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 21.02.2020 [PERSON] керуючи належним [PERSON] автомобілем марки ВАЗ-21043, реєстраційний номер [NUMBER] , по вул. Привокзальній в с. Безпалівка Зміївського району Харківської області не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на опору електропередачі, чим порушив п.п. 2.10а, 12.1. Правил дорожнього руху України. В результаті дорожньо-транспортної пригоди завдав матеріальної шкоди АТ "Харківобленерго", бо опора електропередачі, на яку було здійснено наїзд, знаходиться на балансі та є власністю АТ "Харківобленерго". 21.02.2020 о 08 годині 15 хвилині на диспетчерський пункт Зміївського РВ АТ "Харківобленерго" зателефонував черговий підстанції "Таранівка" [PERSON] та повідомив про те, що у місцевих жителів зникло електропостачання. На місце події була направлена від Зміївського РВ АТ "Харківобленерго" ремонтна бригада. При прибутті на місце пригоди електромонтерами виїзної бригади було встановлено, що пошкоджено опору електропередачі № 121 ПЛ 10 кВ. Безпавлівського ХПП, що стало підставою для зникнення електропостачання. З метою відновлення належного електропостачання споживачам в с. Безпалівка було проведено роботи щодо відновлення електропостачання та встановлення залізобетонної опори. 21.02.2020 Зміївське РВ АТ "Харківобленерго" звернулося із заявою про вчинення адміністративного правопорушення із завданням матеріальної шкоди до Зміївського ВП ГУНП України у Харківській області. У поданій заяві був зазначений розмір завданої матеріальної шкоди АТ "Харківобленерго" - 6 963 грн 00 коп. Факт вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення та нанесення матеріальної шкоди визначено постановою Зміївського районного суду Харківської області від 24.03.2020 по справі № 621/631/20, відповідно до якої його визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124, ст. 122-4 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави. За загальним Правилом відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, проводиться особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену безпеку (ст. 1178 ЦК України). З огляду на вищевикладені норми відповідальність за шкоду несе безпосередньо винуватець ДТП - особа, яка завдала шкоди. Така особа, відповідно до ст. 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 22.05.2020 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 19.06.2020. 19.06.2020 судовий розгляд відкладено з причин нез`явлення відповідача та призначено нове судове засідання. 25.08.2020 розгляд справи відкладено в зв`язку з неявкою учасників справи. 22.09.2020 належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися. Представник позивача [PERSON] подала заяву про судовий розгляд справи за відсутності представника позивача, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] , не повідомив про причини повторної неявки в судове засідання, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавав. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному ЦПК України, і від якого не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за його відсутності, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, проти чого не заперечував представник позивача. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. На підставі доказів, наданих позивачем, судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Із заяви про вчинення адміністративного правопорушення із завданням матеріальної шкоди від 21.02.2020 та постанови Зміївського районного суду Харківської області від 24.03.2020 вбачається, що 21.02.2020, о 07 години 21 хвилин, [PERSON] , керуючи належним [PERSON] автомобілем ВАЗ-21043, реєстраційний номер [NUMBER] , по вул. Привокзальній в с. Безпалівка Зміївського району Харківської області, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на перешкоду (електроопору), залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив п.п. 2.10 а, 12.1 Правил дорожнього руху України. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль отримав механічні пошкодження, спричинено матеріальну шкоду. На [PERSON] накладено адміністративне стягнення за ст. 124, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) грн 00 коп. (а. с. 6, 7). З акту оцінки збитків, які завдано суб`єкту господарювання вбачається, що сума збитків складає 6 963 грн 00 коп. (а. с. 5). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. ч. 1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Позивачем надано докази виникнення у відповідача обов`язку щодо відшкодування шкоди майну АК "Харківобленерго" в розмірі 6 963 грн 00 коп. Доказів, які б спростовували зазначену суму матеріальних збитків або обов`язок щодо її погашення, відповідачем не надані. За таких обставин позовна заява АК "Харківобленерго" є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: approved