Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-02 00:00:00

Позивач ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] було укладено договір № 500328643 від 12.12.2012 на суму 20000 грн. 30.09.2014 між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Дата Майнінг Груп» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого останньому перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. 10.10.2016 між ТОВ «Дата Майнінг Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 2016 - 1 ДМГ/ЄАПБ у відповідності до якого останньому відступило право вимоги до відповідача коштів, що включають в себе заборгованість за кредитним договором № 500328643 від 12.12.2012 на суму 53080 грн 22 коп. Відповідно до вказаних договорів відповідач зобов'язався повернути отримані кошти та сплатити відсотки за користування кредитом, однак, всупереч договірним зобов'язанням [PERSON] припинив погашати отриманий кредит та відсотки за його користування, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором. У судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, звернувся до суду з клопотанням, прохаючи розглядати справу без його участі, позовні вимоги прохав задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча відповідно до ст.ст.128 Цивільного процесуального кодексу України, був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив, клопотання від відповідача про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. На підставі статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів. Відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлень про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі викладеного, оскільки в судове засідання відповідач не з'явився, позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. У зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З'ясувавши обставини справи дослідивши докази в порядку заочного провадження суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст.76, 77, 78, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Належними та допустимими доказами у справі підтверджуються наступні обставини. Між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] було укладено договір № 500328643 від 12.12.2012 року на суму 20000 грн. зі сплатою відсотків та пені за несвоєчасне повернення кредиту. 30.09.2014 між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Дата Майнінг Груп» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого останньому перейшло право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься в додатку № 1 (п.1.1. договору). 10.10.2016 між ТОВ «Дата Майнінг Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 2016 - 1 ДМГ/ЄАПБ у відповідності до якого останньому перейшло право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься в додатку № 1-1 (п.2.1. договору). Пунктом 12730 додатку № 1-1 до договору факторингу № 2016 - 1 ДМГ/ЄАПБ визначено [PERSON] з сумою заборгованості - 53 080 грн 22 коп. Суть доводів позивача зводиться до того, що за вказаними договорами він набув право вимоги заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 500328643 від 12.12.2012 року в сумі 53 080 грн 22 коп. Однак зібрані у справі докази не підтверджують цей факт. Під час розгляду справи суд встановив, що у справі відсутній додаток № 1 до цього договору, а тому відсутні і відомості про те, що заборгованість позивача за кредитним договором № 500328643 від 12.12.2012 року увійшла до заборгованості, яка була предметом договору факторингу від 30.09.2014 року; відсутній додаток № 1-1 до договору факторингу № 2016-1 ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року, а тому відсутні і відомості про те, що заборгованість позивача увійшла до заборгованості, яка була предметом договору факторингу від 10.10.2016 року; розрахунок позивача є неконкретизованим. Ухвалою суду від 22.05.2018 року у позивача було витребувано вказані докази. Позивач частково виконав вимогу суду та надав витяг з додатку № 1-1 до договору факторингу № 2016 - 1 ДМГ/ЄАПБ. Перелік боржників за цим додатком містить [PERSON] з сумою заборгованості - 53 080 грн 22 коп. Разом із тим, вказаний витяг містить інформацію лише щодо дати кредитного договору, на підставі якого виникла заборгованість, однак не містить інформацію про його номер. Таким чином цей доказ не підтверджує той факт, що предметом договору факторингу № 2016-1 ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року була заборгованість відповідача саме за договором № 500328643 від 12.12.2012 року. При цьому суду не надано додаток № 1 до договору факторингу від 30.09.2014 року із зазначенням у ньому заборгованості позивача за кредитним договором № 500328643 від 12.12.2012 року. Натомість позивач надав «витяг з договору факторингу від 30.09.2014 року», який включає кредитний договір [PERSON] № 500328643 від 12.12.2012 року на суму 30 822 грн 70 коп. Дослідивши цей витяг суд встановив, що він не є відображенням оригіналу цього документу, натомість складений власноруч директором ТОВ «Дата Майнінг Груп». При цьому містить інформацію щодо заборгованості в сумі 30 822 грн 70 коп., що не відповідає заявленій в позові - 53 080 грн 22 коп. Такий доказ не може підтверджувати обставини у цій справі, є недопустимим, а тому відхиляється судом. З урахуванням викладеного суду не надано докази того, що заборгованість позивача за кредитним договором № 500328643 від 12.12.2012 року увійшла до заборгованості, яка була предметом договору факторингу від 30.09.2014 року та договору факторингу № 2016-1 ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року. Відтак, позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed