Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до виконавчого комітету Вінницької міської ради, департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради, відповідно до прохальної частини якого просили визнати за позивачами право користування жилим приміщенням, однокімнатною квартирою № 6 по вул. Айвазовського, 53 в м. Вінниці; зобов'язати виконавчий комітет Вінницької міської ради укласти з [PERSON] договір найму на квартиру [ADDRESS]; зобов'язати департамент адміністративних послуг Вінницької міської ради внести до Єдиного демографічного реєстру відомості про прописку позивачів у вказаній вище квартирі. Позовні вимоги мотивовані тим, що 01.02.2000 року ТОВ «Житлосервіс» надало [PERSON] та членам його сім'ї зазначену вище квартиру. Користуючись квартирою на протязі 17 років, яка є їхнім єдиним житлом позивачі вважають, що набули ним права користування. Відсутність документів підтверджуючих користування спірною квартирою позбавляє позивачів права на приватизацію свого житла. Вирішити питання на укладення договору найму житла в позасудовому порядку виявилось не можливим про, що свідчить рішення виконкому Вінницької міської ради від 08.11.2018 року. Ухвалою суду від 22.12.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 14.02.2019 року позовні вимоги в частині зобовязання департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради внести до Єдиного демографічного реєстру відомості про прописку позивачів у квартирі [ADDRESS] залишено без розгляду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позові та просила суд їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові та просив суд їх задовольнити. Представник відповідачів в судовому засіданні при розгляді справи поклався на думку суду. Судом встановлено, що кваритра 6 знахїодиться в малосімейного гуртожитку будинку 53 про вул. Айвазовського в м. Вінниці. Гуртожиток згідно рішення № 942 від 16.05.2005 року переданов комунальну власність територіальної гпромади м. Вінниці. Спільним рішенням спільного засідання адміністрації і профкому УПТК КП «Вінницябуд» 22.06.1994 року [PERSON] та його дружині передано квартиру [ADDRESS] (на 9 а.с.). Також встановлено, що 02.02.2000 року [PERSON] уклав з ВУ ЖКГ «Вінницябуд» договір найму квартири [ADDRESS] терміном в один рік. В подальшому позивач договір найму не переукладав та не продовжував (на 8 а.с.). Матеріалами справи підтверджується той факт, що [PERSON] та його донька [PERSON] проживають у квартирі більше вісімнадцяти років, є її єдиними мешканцями та користувачами вказаного житла (на 11-13, 18-19, 22 а.с.). Разом з тим документи підтверджуючі право проживання у квартирі позивачі отримати не можуть про, що свідчить рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради № 2428 від 08.11.2018 року (на 14 а.с.). Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються Конституцією України, Житловим Кодексом України та законами, що стосуються прав мешканців гуртожитків. Так, право громадян на житло гарантоване статтею 41 Конституції України та закріплене статтями 1, 9 Житлового кодексу УРСР. Згідно п. 9 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 3 червня 1986 р. N 208 та ст. 128 ЖК України жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу. Згідно ст. 19 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», забороняється виселення, переселення та відселення мешканців гуртожитків, на яких поширюється дія цього Закону, які були на правових підставах вселені в гуртожиток і фактично проживають у гуртожитку, без попереднього надання їм (їхнім сімям) іншого житла, придатного для постійного проживання людей, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Згідно ст. 1 вказаного Закону, сфера дії цього Закону поширюється на громадян та членів їхніх сімей, одиноких громадян, які не мають власного житла, не використали право на безоплатну приватизацію державного житлового фонду, на правових підставах, визначених цим Законом, вселені у гуртожиток та фактично проживають у гуртожитку протягом тривалого часу. Позивачі правомірно набули право на проживання у [INFO], добросовісно нею користуються протягом вісімнадцяти років, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права користування підлягають до задоволення. Вищезазначена квартира обліковується як житловий фонд територіальної громади м. Вінниці та перебуває на балансі МКП ЖЕК-8 до повноважень якого належить укладення договорів найму на комунальне майно. Отже виконавчий комітет Вінницької міської ради не є належним відповідачем за позовними вимогами про укладення договорут найму. Так, згідно ч.3 ст. Закону України " Про Про житлово-комунальні послуги", до повноважень органів місцевого самоврядування належать: 1) затвердження та виконання місцевих програм у сфері житлово-комунального господарства, участь у розробленні та виконанні відповідних державних і регіональних програм; 2) встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону; 3) затвердження норм споживання комунальних послуг; 4) інформування населення відповідно до законодавства про стан виконання місцевих програм у сфері житлово-комунального господарства, а також про відповідність якості житлово-комунальних послуг нормативам, нормам, стандартам та правилам; 5) здійснення моніторингу стану виконання місцевих програм розвитку житлово-комунального господарства; 6) встановлення одиниці виміру обсягу наданих послуг з поводження з побутовими відходами." Житлово-експлуатаційна організація до участі у справі залучена не була. Суд враховує той факт, що підставою укладення договору є визнання за позивачами права користування квартирою 6 будинку 53 по вул. Айвазовського в м. Вінниці. отже, позовні вимоги належить задовольнити частково. Враховуючи клопотання позивачів, судові витрати належить залишити без компенсації. На підставі викладеного та

Outcome: partial