Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивач звернувся з вищевказаним позовом до суду, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON], 1972 року народження відносно доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, втратив інтерес до сімейного життя, вихованням дитини не займається, не піклується про духовний і фізичний розвиток дитини, нічого не знає про її стан здоров'я, інтереси, жодного разу не був у школі, де вона навчається, матеріальну допомогу на утримання не надає. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, та прохала їх задовольнити. Відповідач до суду не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини не явки суду не повідомив, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутністю. Представник третьої особи Служби у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області Чопорова В.В., яка дії на підставі довіреності підтримала позов та прохала його задовольнити. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилась [INFO], батько дитини - [PERSON] , мати - [PERSON]. Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов сім"ї [PERSON], батько жодного разу не приходив до класного керівника, не приймає участі у вихованні та навчанні дитини. Харківська районна державна адміністрація Харківської області встановила, що усунення від виконання батьківських обов'язків гр.. [PERSON], 1972 року народження по відношенню до малолітньої дитини [PERSON], [INFO], має місце, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав гр.. [PERSON] у судовому порядку, про що свідчить про що свідчить висновок Харківської районної державної адміністрації Харківської області від 26.06.2013 року № 01-15/2436. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Передбачене пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради за № 789 від 27.02.91р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, держави - учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. У відповідності до вимог ст.ст.7,155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, як встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно із ст. 12 ЗУ „Про охорону дитинства" виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захистї їі нтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їхутримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний стан, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. На підставі викладеного суд, в інтересах дитини, вважає необхідним, згідно ст.164 СК України, позбавити батьківських прав [PERSON], 1972 року народження стосовно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO]

Outcome: approved