Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

05.09.2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області, треті особи [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що в [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], який до дня смерті проживав разом з нею в [ADDRESS]. За життя чоловіка вони легковажно поставились до належного оформлення документів на вказану нерухомість, тому до його смерті не оформили свідоцтво про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, не провели його правову та технічну реєстрацію в бюро технічної інвентаризації, хоча належним чином сплачували всі необхідні платежі за утримання будинку. Зазначає, що житловий будинок з приналежними до нього будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], є об»єктом спільної сумісної власності як подружжя, згідно вимог ст.22 КпШС України . Вони з покійним чоловіком мали рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, а тому її частка складає ? ч. вищезгаданого будинку, а друга половина є спадщиною після смерті чоловіка. У зв»язку з цим позивачка просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами в [ADDRESS], в цілому, як ? ч. у подружньому майні та ? ч. в порядку спадкування першої черги за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO], оскільки відсутній правовстановлюючий документ на будинок, тому не може оформити спадщини у нотаріальному порядку. Забудівником вказаного будинку був [PERSON], який у 1968 році отримав свідоцтво на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР (а.с.8). [PERSON] надавалась нововиділена земельна ділянка під забудову площею 1500 м.кв. на підставі рішення загальних зборів колгоспників колгоспу «Зоря», а дозвіл на забудову ділянки надавався рішенням виконкому Городоцької районної Ради депутатів трудящих №322 від 14.06.1968р. за типовим проектом будівлі №2. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги, просили визнати право власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку з господарськими та надвірними спорудами (вбиральня, криниця, огорожа), загальною площею 90,6 м.кв., розташованого по [ADDRESS] в цілому, як ? ч. у подружньому майні та ? ч. в порядку спадкування першої черги за законом після смерті чоловіка [PERSON], що помер [INFO]. Представник пояснила, що згідно даних вказаних у технічному паспорті житловий будинок в [ADDRESS] зведений у 1974 році, що складається з трьох кімнат, житлова площа - 48,5 кв.м, загальна площа - 90,6 кв.м. Також це підтверджено довідкою №298 від 09.09.2016р. КП «Городоцьке районне бюро технічної інвентаризації» про актуальний стан будинку, в якій зазначено, що станом на 29.12.2012р. право власності в КП «Городоцьке РБТІ» не реєструвалось, самовільних перепланувань, перебудов чи переобладнання не виявлено. Відомості про заборону, обтяження в матеріалах інвентаризаційної справи бюро на вищезгадане майно відсутні, дублікати правовстановлюючих документів не видавалися. Згідно оригіналу інвентаризаційної справи №202 на будинковолодіння в [ADDRESS], будинковолодіння складається з житлового будинку, убиральні, воріт, огорожі, колодязя, вартість яких становить 77916 грн. Представник відповідача - Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області Фостяк Ю.С. в судовому засіданні не заперечує у задоволенні позовних вимог. Треті особи- [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить переконання про задоволення позову. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійне прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковий майном. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватись законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців. [PERSON] - чоловік позивачки помер [INFO], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 6). Перебування позивачки у шлюбних відносинах із спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 17.10.1965р. (а.с.5). Після смерті чоловіка [PERSON] постійно проживає у спадковому будинку, утримує його, користується присадибною ділянкою, а отже згідно положень ч.1 ст. 549 ЦК УРСР, що діяв на час відкриття спадщини, вона прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном (а.с.44). Той факт, що [PERSON] вважався головою домогосподарства та фактичним власником і забудівником житлового будинку по [ADDRESS], має підтвердження на підставі записів у погосподарських книгах с. Керниця за 1974 - 1976рр., 1977 - 1978рр., 1980 - 1982рр., 1983 - 1985рр., 1986 - 1990рр., 1991 - 1995рр., 2001 - 2005рр., 2006 - 2010рр., 2011 - 2015рр., та копії свідоцтва на забудову садиби (а.с.7). Відповідно до довідки виконкому Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області від 15.08.2016р. №956, [PERSON] до дня смерті постійно проживав і був зареєстрований у [ADDRESS]. На день смерті разом з ним проживала та була зареєстрована дружина [PERSON],[INFO] (а.с.20). Згідно копії будинкової книги, виписки погосподарської книги за 1986 - 1990 роки та довідки виконкому Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області №987 від 19.08.2016р. в будинку проживали та були зареєстровані позивачка [PERSON], її син [PERSON] та дочка [PERSON] За житловим будинком закріплена земельна ділянка 0, 22 га. (а.с.18, 21-26). Окрім цього, згідно довідок виконкому Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області від 19.08.2016р., №986, від 05.09.2016р. №1050 та 16.09.2016р. №1051, зазначено, що [PERSON] як голова домогосподарства постійно проживала і була зареєстрована у [ADDRESS]. Разом з нею проживали та були зареєстровані дочка [PERSON], онука [PERSON] та онук [PERSON] (а.с.19,44, 68). Згідно ст.328 ЦК України в ред. 2004р. право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами ст.392 ЦК України в ред. 2004р., власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстр будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджені Міністерством комунального господарства У PCP 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року. Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948р. «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 р. «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР 26.08.1948р. «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва, зокрема за вказаними Указом і постановою підставою виникнення права власності на житловий будинок був сам факт збудування цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства. Ці правові акти не пов'язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Такого висновку дійшов ВСУ, виклавши правову позицію у постанові від 18.12.2013 у справі N 6-137цс13, яка згідно зі статтею 360-7 ЦПК є обов'язковою для судів. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ч.4 ст.З Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Відповідно до наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна» з подальшими змінами та доповненнями не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 року. Так, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування роз'яснено, що відносини спадкування регулюються за правилами ЦК 2004 р., якщо спадщина відкрилася після 01.01.2004 р. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК 1963 р., у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Оскільки [PERSON] помер [INFO], до правовідносин, що стосуються прийняття спадщини після його смерті слід застосовувати положення Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року. Так, ст. 524 ЦК України передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч.2 ст. 548 ЦК України 1963 р., прийняття спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким з урахуванням вимог ст. 525 зазначеного Кодексу, визнається день смерті спадкодавця. Статею 549 ЦК УРСР, передбачено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. За змістом розд. УІІ вказаного Кодексу прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об'єкти спадкування водночас і свідчать про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Житловий будинок з приналежними до нього будівлями і спорудами, що в [ADDRESS], є об»єктом їх спільної сумісної власності, як подружжя згідно до вимог ст. 22 КпШС України. [PERSON] перебуваючи у шлюбі з позивачкою збудували будинок в [ADDRESS], однак не здали його в експлуатацію та не виготовили свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що стало перешкодою для оформлення позивачкою спадкових прав на нерухомість та отримання свідоцтва про право власності на неї. [PERSON] звернулась в нотаріальну контору з приводу оформлення спадщини, однак їй було в цьому відмовлено, про що свідчить лист - відмова державного нотаріуса Городоцької державної нотаріальної контори від 31.08.2016р., у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок (а.с.14). З матеріалів справи видно, що після смерті [PERSON], Городоцькою державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу за №293/2016 (а.с.52-58). Інші спадкоємці - [PERSON] та [PERSON] на частку у спадковому майні після смерті батька [PERSON], що помер [INFO] не претендують, про що засвідчили у судовому засіданні. Обставини, які б вказували, що [PERSON] при житті набув або володів житловим будинком [ADDRESS] неправомірно, або що такий є самочинно побудований, в суді не встановлено. Городоцький РВ ГУ ДСНС України у Львівській області здійснив огляд вказаного будинку, щодо протипожежного стану, під час перевірки було встановлено, що житловий будинок відповідає вимогам ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» (а.с.16). Таким чином, суд приходить переконання про успадкування позивачкою житлового будинку, оскільки така прийняла спадщину. На підставі викладеного суд знаходить за належне визнати право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами, що знаходяться в [ADDRESS], оскільки позивачка є спадкоємцем за законом належного майна [PERSON], який за життя не оформив права власності на житловий будинок в цілому, як ? ч. у подружньому майні та ? ч. в порядку спадкування першої черги за законом після смерті чоловіка [PERSON], що помер [INFO] Згідно ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved