Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-11 00:00:00

05.11.2020 року позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування, в подальшому уточнивши позовні вимоги, в якому просять визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , що помер [INFO] на ј частину земельної частки (паю) АТЗТ ім. Дзержинського с. Бакирівка Охтирського району Сумської області розміром 3,99 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала померлому [PERSON] згідно сертифікату СМ № 0281507 номер реєстрації 46; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] на 1/4 частину земельної частки (паю) АТЗТ ім. Дзержинського с. Бакирівка Охтирського району Сумської області розміром 3,99 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала померлому [PERSON] згідно сертифікату СМ № 0281507 номер реєстрації 46; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] на ј частину земельної частки (паю) АТЗТ ім. Дзержинського с. Бакирівка Охтирського району Сумської області розміром 3,99 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала померлому [PERSON] згідно сертифікату СМ № 0281507 номер реєстрації 46; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] на 1/8 частину земельної частки (паю) АТЗТ ім. Дзержинського с. Бакирівка Охтирського району Сумської області розміром 3,99 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала померлому [PERSON] згідно сертифікату СМ № 0281507 номер реєстрації 46; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] на 1/8 частину земельної частки (паю) АТЗТ ім. Дзержинського с. Бакирівка Охтирського району Сумської області розміром 3,99 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала померлому [PERSON] згідно сертифікату СМ № 0281507 номер реєстрації 46. Позовні вимоги мотивують тим, що після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді земельної частики (паю) АТЗТ ім. Дзержинського Бакирівська сільська рада Охтирського району Сумської області згідно сертифікату СМ № 0281507 номер реєстрації 46 на ім`я [PERSON] розміром 3,99 умовних кадастрових гектарів. Вони (позивачі) є спадкоємцями на дане спадкове майно. У зв`язку з відсутністю оригіналу сертифікату вони позбавлені можливості оформити спадщину в нотаріальній конторі на дану земельну частку (пай), тому вони вимушені звернутися з вказаним позовом до суду. Позивачі та їх представник - адвокат Шевченко Р.В. в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені в передбаченому законом порядку, від представник позивачів надійшла заява про проведення судового засідання у відсутності позивачів та їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити. Представник відповідача - Чернеччинської сільської ради Охтирського району в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений в передбаченому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву не надав, справа розглядається в порядку заочного провадження. В судове засідання сторони не з`явились, про час і місце судового засідання повідомлені. В зв`язку з чим справа розглядається відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відсутність учасників справита без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 28.02.2018 р. (а.с. 25). Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Таким чином, так як спадщина після смерті [PERSON] відкрилась [INFO] , то відносини спадкування регулюються ЦК УРСР 1963 р. Встановлено, що заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 29.12.2020 р. (а.с. 77-84). Відповідно до ч.1, 2 ст. 524 ЦК України 1963 р. спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ч.1 ст. 529 ЦК України 1963 р. при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є дітьми померлого [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження [PERSON] від 26.10.1956 р., витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб від 02.11.2018 р., свідоцтва про укладення шлюбу від 19.04.1988 р. (а.с. 6-8), свідоцтва про народження [PERSON] від 28.02.2018 р., витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб від 28.02.2018 р., свідоцтва про укладення шлюбу від 12.06.1982 р. (а.с. 11-13), свідоцтва про народження від 07.03.1952 р. (а.с. 17). Встановлено, що [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] . Згідно довідки Бакирівського старостинського округу Чернеччинської сільської ради № 124 від 05.03.2018 р. [PERSON] до дня своєї смерті був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] разом з дружиною [PERSON] , яка померла [INFO] , заповіт від імені [PERSON] Бакирівською сільською радою не посвідчувався. Таким чином спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та дружина [PERSON] . Відповідно до ст. 548 ЦК України 1963 р. для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України 1963 р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа № 10, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 29.12.2020 р. (а.с. 75). У відповідності до ст. 549 ЦК України 1963 р. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину, так як звернулися до Охтирської міської державної нотаріальної контори з заявами при прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , що підтверджується їх заявами від 18.01.2002 р. та 19.12.2001 р. ; [PERSON] прийняли спадщину, так як вступила у володіння спадковим майном. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі рішення Охтирської районної державної адміністрації від 19.07.1996 р. № 296 належало право на земельну частку (пай) (сертифікат СМ № 0099046) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерного товариства закритого типу ім. Дзержинського розміром 3,99 в умовних кадастрових гектарах, що підтверджується довідкою Бакирівської сільської ради Охтирського району Сумської області № 16 від 12.01.2006 р., довідкою відділу Головного управління Держгеокадстру у Сумській області № 819/101-19 від 13.12.2019 р., копією книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Охтирською районною державною адміністрацією членам АТЗТ ім.. Дзержинського (а.с. 27-29, 31) Відповідно до ч.2 ст. 6 Земельного кодексу України 1990 р., що діяв на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] , громадяни набувають право власності на земельні ділянки у разі: одержання їх у спадщину; одержання частки землі у спільному майні подружжя; купівлі-продажу, дарування та обміну. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 зазначає, що спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в п.10, 11 ППВСУ від 30.05.2008 року №7, про те, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , спадкоємцями за законом після якого є його дружина [PERSON] та донька [PERSON] , які звернулися до нотаріальної контори з заявами при прийняття спадщини після смерті [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.06.2003 р., свідоцтва про укладення шлюбу від 23.11.1974 р., свідоцтвом про народження від 25.11.1974 р. (а.с. 16, 18, 20). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 30.07.2009 р. (а.с. 26). Відповідно до заповіту від 19.05.2004 р. [PERSON] все своє майно, яке на день смерті буде їй належати, де б воно не було і з чого б не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, і на що вона за законом буде мати право, заповідала онуці [PERSON] (а.с. 97). Отже, спадкоємцем [PERSON] є [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.01.2016 р., свідоцтва про шлюб від 04.12.2017 р., копією заповіту від 19.05.2004 р. (а.с. 23, 24). Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Частиною першою статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (стаття 1233 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Таким чином, [PERSON] , складаючи заповіт на ім`я позивачки [PERSON] , заповідала останній також майнове право на ј частину земельної частки (паю) розміром 3,99 умовних кадастрових гектара, яке набула, фактично прийнявши спадщину після смерті [PERSON] , відповідно до пункту 1 статті 549 ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Постановою державного нотаріуса Охтирської районної державної нотаріальної контори Воропай В.В. від 13.12.2019 року - [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), так як відсутній оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 34). Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню та за позивачами необхідно визнати в порядку спадкування право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності АТЗТ ім. Дзержинського с. Бакирівка Охтирського району Сумської області, розміром 3,99 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала померлому [PERSON] згідно сертифікату СМ № 0281507 номер реєстрації 46 (дублікат сертифікату серія СМ № 0281507 від 18.04.2003 року) - за позивачами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на ј частину за кожним, за [PERSON] та [PERSON] на 1/8 частину за кожним. На підставі викладеного,ст. ст. 524, 529, 548, 549 ЦК України 1963 р., п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст. ст. 1216, 1223, 1236 ЦК України 2003 року,

Outcome: approved