overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Позивач звернулась до суду з даним позовом до відповідача, зазначивши, що з 02.03.2002 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Іх сімейне життя не склалось, так як чоловік останні п"ять років працює за межами Житомирської області, майже не буває вдома, не приділяє належної уваги їй та дітям, матеріально сім"ю не утримує, вчиняє сварки, а приїхавши додому 16.12.2017 року побив її та ображав словами нецензурної лайки. З грудня 2017 року вони проживають окремо, сімейних відносин не підтримують. Просила шлюб розірвати, дітей залишити проживати з нею, прізвище змінювати не бажає. Сторони до суду не з"явились, позивач клопотала про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, відповідач про день та час розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання та через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін, без фіксації технічними засобами, на підставі поданих доказів. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 02.03.2002 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Коростенського міського управління юстиції в Житомирській області, актовий запис №74. Мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Через непорозуміння між собою сторони припинили подружні стосунки, не підтримують сімейних відносин, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, примирення не бажають. Шлюб носить формальний характер. Відповідно до ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Положеннями ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити\~\~шлюбні відносини.\~ За визначенням ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи те, що укладення та розірвання шлюбу є добровільним, примушування до шлюбу не допускається, його існування протирічить інтересам позивача, за таких обставин, суд приходить до висновку, що дана сім'я розпалась і шлюб носить формальний характер, отже даний позов підлягає задоволенню. Визначаючи місце проживання неповнолітніх дітей сторін,\~суд керується положеннями ст.160 Сімейного Кодексу України та \~роз`ясненнями \~п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року з яких слідує, що місце проживання \~дитини, яка не досягла десяти років - визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років - за спільною згодою батьків та самої дитини...

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 07 липня 2008 року вона та ПП "Володимир - Буд" в особі його директора Токарюка В.Г. уклали між собою попередній договір купівлі-продажу нерухомості, а саме нежитлового приміщення загальною площею 100,75 кв.м, розташованого на першому поверсі житлового будинку [ADDRESS] Чернівецької області. Зазначає, що свої зобов"язання за попереднім договором по оплаті вартості нежитлового приміщення виконала в повному обсязі, однак відповідач ухиляється від його нотаріального посвідчення, що змушує її звернутися до суду. Позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, відповідач Токарюк В.Г. позов визнав, що вбачається із змісту поданих ними письмових заяв. Згідно із ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі ст. ст.ст.207. 220, 328, 655-656 ЦК України, ст.ст. 120. 152 ЗК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи тим, що вони з відповідачем [PERSON] зареєстрували шлюб 19 липня 1986 року у Коломийськомуміському відділі ЗАГС, Івано-Франківської області, актовий запис №274. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Перші десять років з часу одруження у них були нормальні сімейні відносини, однак з часом вони погіршились. Відповідач почав зловживати алкоголем, припинив належно дбати про матеріальне забезпечення сім"ї. З часом виявиллось, що вони людьми різних характерів та поглядів на життя, оскільки не змогли дійти згоди навіть при вирішенні простих побутових питань. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сімю, між ними часто виникають сварки , скандали, та різного роду непорозуміння, що негативно впливає на його здоров'я. На протязі 15 років спільно не проживають і подружніх стосунків не підтримують. Вважає , що вони з відповідачем не змогли створити міцної сімї, оскільки втратили почуття любові одне до одного, 15 років разом не проживають та не підтримують будь-яких сімейних відносин. За таких обставин вважає, що сімя їхня розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому просить, суд шлюб розірвати, так як збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". Позивач в судове засідання не з'явилась, однак подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності. Позов підтримала в повному обсязі. Від відповідача надійшла письмова заява про визнання позову та клопотання про розгляд справи у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, а саме: свідоцтво про шлюб сторін від 19 липня 1986 року, суд вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає до задоволення, оскільки подружнє життя сторін не склалось, шлюб існує формально, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. На підставі ст. 110-112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона та відповідач є батьками неповнолітньої дочки та вони уклали шлюб у встановленому законом порядку. У зв'язку з тим, що їх спільне життя не склалося, сторони не ведуть спільного господарства, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, працює неофіційно, має нерегулярний, мінливий дохід, а тому позивач просить розірвати її шлюб із відповідачем та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно. В судове засідання сторони не з"явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, відповідач визнав позов. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22.09.2001 року відповідно до свідоцтва про одруження, виданого Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис №1517. Позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO] Відповідно до ст. 112 СК України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст.ст. 180, 184 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до повноліття. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платник або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12.06.2009р. № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи визнання відповідачем позову і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона уклала шлюб з відповідачем від якого у них є малолітній син. У зв'язку з тим, що їх спільне життя не склалося, сторони не ведуть спільного господарства, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, вважає, що збереження шлюбу за цих обставин є неможливим і просить розірвати її шлюб із відповідачем, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини та залишити дитину на проживання з матір'ю. В судове засідання сторони не з"явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, відповідач не заперечував щодо задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 14.02.2014 року відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Виконавчим комітетом Радулинської сільської ради Баранівського району Житомирської області, актовий запис №1. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст.ст. 180, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12.06.2009р. № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи визнання відповідачем позову і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даною заявою, якою просить розірвати шлюб укладений з відповідачем, зареєстрований 09 серпня 1994 року року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім"ї, актовий запис № 1591, посилаючись на те, що сімейне життя не склалося у зв"язку з різними поглядами на сімейне життя, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин з липня 2014 року. В судове засідання позивач не з"явилась, повідомлялась належним чином, просить розглядати справу без її участі, позов підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом,в якому вказала,що [INFO] померла [PERSON]. Ще при житгі вона склала заповіт,яким після своєї смерті заповіла позивачу все своє майно. Однак при житті вона право власності на житловий будинок за [ADDRESS] не оформила,тому позивач просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на спірний будинок. Представник позивача в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві в повному обсязі. Представник Радомишльської міської ради у судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином,надіслав до суду заяву,в якій просить слухати справу без їх участі. Представник третьої особи-Радомишльського районного управління юстції у судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи був належним у чином повідомлений. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її смерть. При житті, вона склала заповіт яким заповіла позивачу все своє майно, до складу якого входить і житловий будинок [ADDRESS]. Як видно з повідомлення Житомирського БТІ,за [PERSON] право власності на спірний будинок не зареєстровано. Позивач прийняв спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини в установленому законом порядку. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадщину позивач прийняв шляхом доглядом за будинком та земельною ділянкою. Як роз»яснив Пленум Веховного Суду України в своїй постанові« Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у п. 20 «... у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги». Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Приймаючи до уваги викладене та те,що іншим шляхом права позивача на спадкове майно захистити неможливо, тому суд його позовні вимоги задовольняє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що вони уклали шлюб з [PERSON] 09.08.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайоннного управління юстиції у Сумській області,а/з №298. Мають одну неповнолітню дитину- сина [PERSON], [INFO]. Причиною,що привела до розпаду сім'ї є те, що у сім"ї протягом останього року виникають непорозуміння, неповага одне до одного. На підставі цього часто в сім"ї відбуваються сварки у присутності дитини, що негативно впливає на неї. Все це призвело до того, що сім"я їх розпалась, збереження її неможливо. У судовому засіданні позивач на своїх вимогах наполягає з підстав, викладених у заяві , наполягає на розлученні, проти примирення категорично заперечує. Відповідач позов визнав , згоден на розірвання шлюбу. Суд, розглянувши матеріали справи , вислухавши сторін ,вважає,що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню на підставі ст.112 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін , їх дитини, що має істотне значення. Сторони не утворили міцної дружної сім'ї, часто сперечалися, не розуміли одне одного. Позивач через особливості в роботі ( працює дитячим лікарем) часто затримувалась на роботі, були в неї і нічні виклики до пацієнтів. Це дратувало чоловіка, виникали непорозуміння та сварки у присутності дитини, що негативно впливає на розвиток сина [PERSON]. Сторони втратили почуття любові та поваги одне до одного, перемирення неможливе, обоє згодні на розірвання шлюбу. Дитина залишається проживати з матір»ю. При таких обставинах суд вважає , що шлюб сторін розпався. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що вони уклали шлюб з [PERSON] 29 жовтня 2005 року та зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Середино-Будського районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 2080 . Від спільного життя мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка просить розірвати шлюб в зв'язку з тим, що у неї з відповідачем на протязі останнього часу спільне сімейне життя поступово погіршилось. Відповідач з сім'єю не проживає , що в результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, вважає спільне проживання і збереження шлюбу неможливим. Ведення спільного господарства припинено. При винесенні рішення просить суд вказати, що вона надалі бажає залишити за собою прізвище "[PERSON]". У судовому засіданні позивачка на своїх вимогах наполягає з підстав, викладених у заяві . Відповідач також не заперечує проти розірвання шлюбу, про що заявив в судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи , заслухавши сторони , вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню на підставі ст.112 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін , їх дітей, що має істотне значення. Сторони протягом останнього часу разом не проживають, втратитли почуття любові та поваги одне до одного, довгий час не підтримують шлюбних стосунків , миритися не бажають. Суд вважає , що шлюб сторін розпався. Діти залишаються проживати з матір"ю. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти, на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Також просить розірвати шлюб укладений з відповідачем, який зареєстровано 07 серпня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Срібнянського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 11, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, діти знаходяться на її утриманні, а відповідач добровільно відмовляється надавати допомогу на їх утримання. Ухвалою суду від 12 червня 2017 року позовні вимоги в частині про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей залишено без розгляду. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримали, та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Також позивач додала, що у травні цього року чоловік застосував до неї фізичне насильство, з того часу вони проживають окремо і вона впевнена, що сім"ю зберегти неможливо. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, та пояснив, що вважає збереження сім"ї можливим, оскільки в шлюбі вони тривалий час і він може змінитися щоб в подальшому уникнути конфліктів у сім"ю . Заслухавши пояснення сторін, представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 07 серпня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Срібнянського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис - № 11 /а.с.9/. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] /а.с.10,11/. Згідно наданої довідки з Боромиківської сілської ради за № 03-22/240 від 11.05.2017 року, позивач разом з дітьми зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] Суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям, з огляду на позицію дружини, неможливе. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Свій позов мотивує тим, що являється власником квартири [ADDRESS] . В даній квартирі прописаний але з 2010 року не проживає її син [PERSON] . За таких обставин позивач змушена нести додаткові витрати щодо сплати комунальних платежів, адже відповідач участі в сплаті комунальних платежів не бере. В судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений, у відповідності до ст. 128 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомив. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на викладене, суд ухвалив розгляд справи здійснювати у заочному порядку. Враховуючи викладене та дослідивши матеріали справи суд приходить до такого висновку. Матеріалами справи підтверджується, що власником квартири [ADDRESS] згідно договору дарування квартири є [PERSON] (а.с. 4). Відповідно до акту складеного 28.08.2020 року сусідами позивачки та завіреного генеральним директором ТОВ "УК "Господарник", [PERSON] не проживає у квартирі [ADDRESS] з 2010 року. (а. с. 7). Згідно довідки про склад сім`ї у квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] . (а. с. 8). Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на викладене суд вважає, що відповідач [PERSON] втратив право на проживання у квартирі [ADDRESS] , оскільки не проживав у ньому більше одного року без поважних причин, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та ч. 2 ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved