Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

У серпні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що 26 листопада 2007 року між ВАТ «Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є ПАТ «Комерційний банк «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 62/П/76/2007-840, відповідно до якого банк надав відповідачу-1 кредит у розмірі 173 803,61 дол. США зі сплатою 12,49 % річних, строком з 26 листопада 2007 року до 26 листопада 2032 року, а [PERSON] зобов'язався повернути кредит у вказаний термін та сплачувати проценти. У якості забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за зазначеним кредитним договором 26 листопада 2007 року між ВАТ «Комерційний банк «Надра» та [PERSON] було укладено договір поруки № 62/П/76/2007-840. Відповідно до умов якого, [PERSON] зобов'язалася відповідати у повному обсязі перед кредитором за своєчасне і повне виконання боржником зобов'язань, а також відповідачі зобов'язалися відповідати перед позивачем як солідарні боржники. Посилаючись на те, що позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав належним чином, а відповідачі взяті на себе зобов'язання не виконали, ПАТ «КБ «Надра» просили стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Надра» суму грошових коштів станом на 27.05.2013 року у розмірі 267 936, 40 дол. США, що еквівалентно 2 141 615 грн. 64 коп. У подальшому 25 червня 2015 року позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої банк просив стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] суму грошових коштів, що станом на 08.06.2015 року становить 332 426, 23 дол. США, що еквівалентно 6 989 529 грн. 42 коп. в тому числі: - 166 857, 03 дол. США - непогашений кредит; - 113 349, 38 дол. США - заборгованість по сплаті відсотків; - 52 219, 82 дол. США - пеня за прострочення строків виконання зобов"язань; [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Комерційний банк «Надра», [PERSON] про визнання договору поруки припиненим. Зазначала, що 26 листопада 2007 року між ВАТ «Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є ПАТ «Комерційний банк «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір відповідно до якого банк надав відповідачу 173 803,61 дол. США зі сплатою 12,49 % річних та строком з 26 листопада 2007 року до 26 листопада 2032 року. На забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за зазначеним кредитним договором 26 листопада 2007 року між ВАТ «Комерційний банк «Надра» та нею було укладено договір поруки. Вказала, що 26 травня 2010 року банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, у подальшому позов було залишено без розгляду. З 26 травня 2010 року протягом шести місяців банк не звернувся до суду з позовом до неї про стягнення заборгованості за кредитним договором. Крім того, банк на адресу [PERSON] направляв досудову вимогу від 18 травня 2012 року, яка була отримана 27 травня 2012 року, у якій кредитор вимагав дострокового виконання боржником зобов'язань за договором. Шестимісячний строк пред'явлення вимоги до поручителя закінчився 27 листопада 2012 року. Протягом вказаного строку банк не звертався до неї з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилаючись на те що, починаючи з 27 травня 2012 року шестимісячний строк закінчився 27 листопада 2012 року, а банк протягом цього строку не звернувся до суду із позовом до поручителя з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором, просила визнати поруку припиненою. У судовому засіданні представник позивача первісний позов підтримав у повному обсязі з викладених у ньому підстав та просив задовольнити, проти задоволення зустрічного позову заперечував, посилаючись на їх необґрунтованість. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти первісного позову заперечив, просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, вказавши на те, що ним було отримано 30 000 дол. США, а не 173 803,61 дол. США та заборгованість за кредитним договором відсутня. Зустрічні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, як представник позивача. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 26 листопада 2007 року між ВАТ «Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є ПАТ «Комерційний банк «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір (далі - договір) № 62/П/76/2007-840 (т. 1 а.с. 6-10). Відповідно до умов якого банк надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення строковості та платності грошові кошти у сумі 173 803,61 дол. США в порядку та на умовах, визначених цим договором за програмою «Перше житло» зі сплатою 12,49 % річних та строком з 26 листопада 2007 року до 26 листопада 2032 року (п.п. 1.1., 1.3.1., 1.4. договору). Згідно п.п. 3.3.1., 3.3.3. договору повернення суми кредиту здійснюється рівними платежами щомісячно у сумі 578 дол. США, починаючи з 12 місяця 2007 року. Позичальник вносить чергові платежі по кредиту, визначені п.п. 1.3.1., 3.3.1. договору, щомісячно до 10 числа поточного місяця, згідно з графіком погашення наданому в Додатку № 1 до цього договору, а банк здійснює списання з поточного рахунку на рахунок погашення заборгованості до 12 числа поточного місяця. У випадку, коли позичальник до 10 числа поточного місяця не вніс (повністю або частково) суми платежу, внаслідок чого станом на 12 число поточного місяця не була погашена поточна заборгованість позичальника, банк, починаючи з 13 числа поточного місяця, застосовує до позичальника штрафні санкції, передбачені цим договором. Пунктами 5.2., 5.3. договору передбачено, що у випадку прострочення виконання зобов'язань позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій, та можливих штрафних санкцій у строк, визначений п. 3.3.3. договору, позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної відсоткової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості , від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. У разі порушення позичальником вимог п. 4.3. за виключенням п.п. 4.3.3., 4.3.4. договору позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 10% від суми кредиту, визначеної у п. 1.1. цього договору за кожний випадок. З матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання умов договору було надано [PERSON] кредитні ресурси в повному обсязі (т.1 а.с. 20-21). Однак, на відміну від позивача, що виконав взяті на себе зобов'язання належним чином, останні, отримавши та використавши кредитні ресурси, свої зобов'язання щодо своєчасного погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків, не виконали. У зв'язку з чим станом на 08.06.2015 року у відповідачів виникла заборгованість у розмірі 332 426, 23 дол. США, що еквівалентно 6 989 529 грн. 42 коп., що відповідає положенням ч. 2 ст. 625 ЦК України, при визначені суми заборгованості суд бере за основну надані позивачем розрахунки заборгованості, які долучені до матеріалі справи. (т. 2 а.с. 57-58 ). На забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за зазначеним кредитним договором 26 листопада 2007 року між ВАТ «Комерційний банк «Надра» та [PERSON] було укладено договір поруки ( т.1 а.с.11-12). Відповідно до п. 1.1. договору поруки [PERSON] поручилася перед кредитором за належне виконання [PERSON] зобов'язань, що витікають з кредитного договору. Поручитель повинен виконати зобов'язання в тому ж порядку, який встановлено для позичальника кредитним договором. Пунктами 1.2., 1.3. договору поруки передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором у повному обсязі. Поручитель і позичальник відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідальність поручителя виникає як у випадку невиконання позичальником будь-якої частини зобов'язань, так і при невиконанні позичальником зобов'язань в цілому. Згідно з ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Частиною 4 ст. 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 24 постанови № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» відповідно до ч.4 статті 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Обґрунтовуючи зустрічний позов, позивачка зазначала, що 26 травня 2010 року банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, у подальшому позов було залишено без розгляду. З 26 травня 2010 року протягом шести місяців банк не звернувся до суду з позовом до неї про стягнення заборгованості за кредитним договором. Крім того, банк на адресу [PERSON] направляв досудову вимогу від 18 травня 2012 року, яка була отримана 27 травня 2012 року, у якій кредитор вимагав дострокового виконання боржником зобов'язань за договором. Шестимісячний строк пред'явлення вимоги до поручителя закінчився 27 листопада 2012 року. Протягом вказаного строку банк не звертався до неї з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до п. 4.2.4. договору банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник не вніс черговий платіж у термін, визначений п. 3.3.3. договору, а також у випадку невиконання умов, передбачених у п. 4.3.6. цього договору. Ураховуючи те, що строк виконання зобов'язання за кредитним договором встановлено - 26 листопада 2032 року, п 1.1. договору поруки передбачено те, що [PERSON] поручилася перед кредитором за належне виконання [PERSON] зобов'язань, що витікають з кредитного договору: повернути до 26 листопада 2032 року кредит у сумі 173 803, 61 дол. США, сплатити відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 12,49% річних, сплатити інші платежі, передбачені кредитним договором, сплатили можливі штрафні санкції, згідно умов договору банк має право вимагати дострокове виконання зобов'язань, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання поруки припиненою за ч. 4 ст. 559 ЦК України та задоволення зустрічного позову [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, одним з яких є сплата неустойки. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Суд не бере до уваги доводи [PERSON] щодо відсутності заборгованості по кредитному договору, посилаючись на відсутність заява про видачі готівки на суму 173 803, 61 дол. США, виходячи з наступного. Вищезазначений кредитний договір від 26 листопада 2007 року укладався за програмою «Перше житло» для проведення розрахунку по договору купівлі-продажу № 1389 від 26 листопада 2007 року квартири за адресою: [ADDRESS]. Згідно п. 3.1. надання кредиту проводиться шляхом: зарахування на поточний рахунок обраного тарифного пакету; видачі готівки позичальнику через касу банку. Представник позивача у судовому засіданні пояснив, що кошти були перераховані на рахунок для проведення розрахунку по договору купівлі-продажу квартири. У судовому засіданні [PERSON] не навів належних та допустимих доказів на спростування розрахунку заборгованості позивача. Позивач просив стягнути грошові кошти у розмірі 332 426, 23 дол. США. З розрахунку заборгованості теж вбачається, що розмір заборгованості відповідачів становить 332 426, 23 дол. США (т. 2 а.с. 57-58): - 166 857, 03 дол. США - непогашений кредит; - 113 349, 38 дол. США - заборгованість по сплаті відсотків; - 52 219, 82 дол. США - пеня за прострочення строків виконання зобов'язань. Враховуючи викладене, суд враховує, що згідно роз'яснень п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" від 18.12.2009 року - у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті, суду слід у мотивувальній частині рішення суду навести розрахунки з переведення іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення, а тому необхідно стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість у розмірі 332 426, 23 дол. США, яка станом на 15 вересня 2015 року в еквіваленті до гривні згідно курсу НБУ становить 7 296 755 грн. 75 коп. Крім того, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідачів на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» підлягають витрати по оплаті судового збору в розмірі по 1 720 грн. 50 коп. з кожного.

Outcome: approved