Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Позивач, ПАТ КБ «ПриватБанк», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що відповідно до кредитного договору № CXRRX01000339 від 12.08.2008р. відповідач отримала кредит в розмірі 3804 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач згідно умов договору покладені на нього зобов'язання належним чином не виконував. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 04.09.2013р. має заборгованість - 41685 грн. 81 коп., яка складається з наступного: - 1516, 84 грн. - заборгованість по кредиту; - 268,56 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; - 1020,59 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 36418,59 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 1961,23 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача - Черкаського головного регіонального управління "Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк", в судове засідання не з'явився, але попередив своєю заявою в якій просить справу розглядати без його присутності, позовні вимоги підтримав повністю і просив їх задоволити повністю, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач - [PERSON], в судове засідання не з'явилася, але попередила своєю заявою, в якій просить розглядати справу без її присутності, на вирішення даного питання покладається на думку суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до частково задоволення. Відповідно до кредитного договору № CXRRX01000339 від 12.08.2008р. відповідач отримала кредит в розмірі 3804 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України - договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1052 ЦК України, у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 614 ЦК України особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Оскільки відповідач не надала доказів щодо вжиття всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання, суд вважає, що є всі підстави для стягнення всієї суми боргу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, встановлено, що до вимог про стягнення пені (штрафу, неустойки) застосовується спеціальна позовна давність в один рік. Враховуючи те, що позивач порушив встановлену позовну давність в один рік щодо вимог про стягнення пені, вказавши в позові розмір пені, яка нарахована ще з 20 січня 2009 року, суд вважає, що задоволення вказаної вимоги підлягає тільки в межах встановленої спеціальної позовної давності один рік. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 260 ЦК України, порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін. Крім того, суд вважає, що позивач умисно нарощував боргові зобов'язання, зловживаючи кредиторськими правами і перевищив розмір неустойки (штрафу, пені), який значно перевищує розмір збитків, спричинених відповідачем, а тому вказаний розмір штрафу підлягає до зменшення в межах одного року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved