Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

Представник позивача за довіреністю звернувся до суду з вказаним позовом, в обгрунтування якого зазначив, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.08.1987р., за час якого придбали наступне майно: квартиру [ADDRESS], та автомобіль OPEL ASTRA 2001 року випуску, д.н.з. [NUMBER]. На даний час сторони тривалий час не проживають разом, відповідач звернувся до суду із заявою про розірвання шлюбу між ними, тому між сторонами виник спір з приводу поділу майна. Просив суд визнати вказане вище майно спільною сумісною власністю подружжя, визнати за позивачкою право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], та стягнути з відповідача на її користь 50 000 грн. грошової компенсації вартості 1/2 частини вказаного вище автомобіля, а також стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його повністю задовольнити. Відповідач та його представник позов визнали частково, в частині визнання права власності позивачки на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Зокрема стосовно спірного автомобіля відповідач пояснив, що він хоча й був набутий за час перебування в шлюбі, однак, придбаний за його власні кошти, вказаним автомобілем користувався він та сім"я його дорослого сина. В грудні 2014 року, перебуваючи у скрутному матеріальному становищі, він був змушений продати цей автомобіль своїй знайомій [PERSON], яка, на даний час, іноді надає йому цей автомобіль в користування. Представник відповідача, в свою чергу, пояснила, що позовна вимога позивача щодо ціни автомобіля є явно завищеною та безпідставною, оскільки не підтверджена будь-якими доказами, крім того, автомобіль належав особисто відповідачу та на даний момент відчужений, тому просила в цій частині позову відмовити за безпідставністю. Суд заслухав пояснення сторін, дослідив матеріали справи та встановив, що позов підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.08.1987р. (а.с. 11), за час якого придбали наступне майно: квартиру [ADDRESS] (а.с. 12-15), та автомобіль OPEL ASTRA 2001 року випуску, д.н.з. [NUMBER] (а.с. 16). Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить чоловікові та дружині на праві спільної сумісної власності, крім того, відповідач визнає позов в частині визнання права власності за [PERSON] на 1/2 частину квартири [ADDRESS], тому суд задовольняє позов в цій частині. Також позивач просить визнати спільною сумісною власністю подружжя автомобіль OPEL ASTRA 2001 року випуску, д.н.з. [NUMBER], вважає, що його ринкова вартість складає 100 000 грн., тому просить суд стягнути на свою користь з відповідача 1/2 вартості автомобіля, тобто, 50 000 грн., при цьому будь-яких доказів дійсної вартості спірного автомобіля суду надано не було. Відповідно до положень ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з пояснень відповідача, спірний автомобіль був проданий ним в грудні 2014 року своїй знайомій. Цей факт стверджується інформацією Центру надання послуг, пов"язаних з використанням транспортних засобів м.Житомира вих.№445 від 03.04.2015р., з якої вбачається, що станом на 31.03.2015 за [PERSON] не значаться зареєстровані транспортні засоби. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВСУ №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя» до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Оскільки на час розгляду справи автомобіль відчужено, представником позивача не заявлено клопотань про залучення в якості третьої особи нинішнього власника автомобіля, а також враховуючи той факт, що представником позивача не надано будь - яких доказів дійсної вартості автомобіля, не заявлено клопотань про їх витребовування та клопотань про призначення судової автотоварознавчої експертизи для визначення вартості автомобіля, суд приходить до висновку про необгрунтованість позовної вимоги про визнання спільною сумісною власністю автомобіль OPEL ASTRA 2001 року випуску, д.н.з. [NUMBER] та стягнення на користь позивача 1/2 частини вартості автомобіля, тому відмовляє в її задоволенні. При цьому суд роз"яснює позивачеві, що для захисту своїх прав та законних інтересів вона має право звернутися до суду з відповідним позовом до особи, яка на даний час володіє спірним автомобілем OPEL ASTRA 2001 року випуску, д.н.з. [NUMBER]. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] 2 621 грн. 80 коп. судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial