Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача Київської міської ради про встановлення факту проживання однією сім′єю та визнання права власності, мотивуючи свої вимоги тим, що вона проживала однією сім′єю без укладення шлюбу з [PERSON] з січня 2002 року по вересень 2015 року включно. [INFO] року [PERSON] помер. Під час спільного проживання 24.12.2002 року вона, [PERSON] та її син придбали спільно частину квартири [ADDRESS] шляхом укладення договору дарування 75/100 частин квартири. Право власності на вказану частку було оформлено наступним чином - по 25/100 частин кожному з співвласників. На даний час після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 25/100 частин вказаної квартири. Позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але для отримання свідоцтва їй необхідно підтвердити факт спільного проживання з померлим. На підставі викладеного позивачка звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд встановити факт проживання однією сім′єю її та [PERSON] у період з січня 2002 року по вересень 2015 року включно, а також визнати за нею право власності на 25/100 частин квартири [ADDRESS]. На початку судового розгляду позивачка повністю підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити у повному обсязі. У подальшому позивачка у судове засідання не з"явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності позивачки, за наявних у справі матеріалів. Представник позивачки у судовому повністю підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з′явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду письмові пояснення, в яких просив розглядати справу у відсутності представника. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність представника відповідача, за наявних у справі матеріалів. Вислухавши пояснення позивачки, її представника, допитавши свідків, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] з січня 2002 року по вересень 2015 року включно. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 25/100 частин квартири [ADDRESS], що належали померлому на підставі Договору дарування. У своїх позовних вимогах [PERSON] зазначає про те, що вона проживала з [PERSON] з 2002 рок, вони вели спільне господарство, підтримували шлюбні стосунки, у них був єдиний бюджет, разом вони придбали частину квартири, вона здійснювала повністю поховання померлого. Даний факт знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і був доведений зібраними та дослідженими судом належними доказами, зокрема: договором дарування частини квартири від 24.12.2002 року, відповідно до якого співвласниками квартири є [PERSON], [PERSON] та син позивачки [PERSON]; фотокартками; накладною про сплату коштів на поховання [PERSON]; договором-замовленням та додатком до нього; показами свідка [PERSON], яка у судовому засіданні підтвердила факт спільного проживання однією сім"єю [PERSON] та [PERSON] у період з 2002 по 2015 роки включно. З урахуванням викладеного вище суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту проживання позивачки та [PERSON] однією сім"єю у період з січня 2002 року по вересень 2015 року. Що стосується позовних вимог [PERSON] про визнання за нею права власності на частину квартири, то судом встановлено наступне. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, як це передбачено ч. 1 ст. 1268 ЦК України. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки факт проживання її з померлим однією сім′єю та факт належності частини квартири померлому знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та були доведені належними доказами, а тому позов [PERSON] є підставним та обґрунтованим. На підставі викладеного,

Outcome: approved