Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

07.08.2018 року відкрите провадження у справі за позовом [PERSON], [PERSON], в якому вони просили: визнати [PERSON], такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: кв. 126, що знаходиться по вул. І.Кожедуба, буд. 195 у м. Біла Церква. Свої вимоги обґрунтовували тим, що їм належить квартира [ADDRESS]. Наразі, в даному приміщенні окрім позивачів зареєстрованою значиться [PERSON], яка не проживає там більше трьох років. Позиція відповідача на час розгляду справи не відома. Третя особа проти задоволення позову не заперечувала. 29.10.2018 року судове засідання відкладене у звязку із неявкою відповідача, який про час та місце розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. 17.12.2018 року суд проводив розгляд справи по суті за відсутності відповідача та третьої особи, в заочному порядку, оскільки були наявні умови передбачені ст. 280 ЦПК України, а саме: він повідомлявся про час та місце розгляду належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву не надав, а представник позивача не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі, третя особа звернулась до суду із заявою про розгляд справи без участь її представника. Із пояснень представника позивачів, письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, суд встановив, що згідно свідоцтва про право власності на житло № 31434 від 09.01.2001 року позивачам належить квартира [ADDRESS]. Відповідно до довідки про місце проживання та склад сімї № 773 від 25.06.2018 року виданою Управлінням адміністративних послуг Білоцерківської міської ради у квартирі, окрім власників зареєстрована відповідач. Згідно акту від 12.06.2018 року відповідач не проживає у належній позивачам квартирі з моменту реєстрації по даний час. Частиною 4 статті 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ч. 2 ст. 71 ЖК України якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦПК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено судом, відповідач не проживає у [INFO], з березня 2015\~ року, що підтверджується відповідним актом. Таким чином, сукупність зібраних по справі доказів свідчить про відсутність відповідача за місцем своєї реєстрації понад рік без поважних причин, тому вимоги позовної заяви про визнання його таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням підлягають до задоволення. Одночасно, суд розяснює, що відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved