Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

03.02.2020 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: центр соціальної реабілітації «Ковчег» про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що на обліку служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації перебуває малолітня [PERSON] , [INFO] , як така, що перебуває у складних життєвих обставинах. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, реєстрація народження малолітньої [PERSON] , [INFO] , проведена відповідно до ст. 126 СК України, на підставі заяв матері та батька дитини про визначення батьківська. Відповідно до актового запису №804 від 12.12.2017 року батько дитини [PERSON] помер. 24.04.2019 року у телефонному режимі до Служби надійшло повідомлення від патрульної поліції НП України Департаменту патрульної поліції, що до них надійшов виклик гр. [PERSON] , яка повідомила, що за адресою [ADDRESS] проживає малолітня [PERSON] , яка знаходиться на дитячому майданчику цілими днями одна, без батьків, голодна, неохайна. Коли сусіди привели дівчинку додому, мати дитини гр. [PERSON] перебувала у стані алкогольного сп`яніння в присутності стороннього чоловіка (дяді [PERSON] ), який був повністю роздягнений. При відвідуванні сім`ї (акт від 25.04.2019) за адресою [ADDRESS] з`ясовано, що малолітня [PERSON] разом із матір`ю та співмешканцем займають одну кімнату двокімнатної квартири. Зовнішній вигляд дитини неохайний, волосся не заплетене, одяг брудний, продукти харчування відсутні (були тільки зварені пельмені), дитина ніде не зареєстрована, до навчання не залучена. Також встановлено, що у гр. [PERSON] відсутній паспорт, вона не працевлаштована, під час бесіди вела себе неадекватно та агресивно, мала неохайний зовнішній вигляд. З метою соціально-правового захисту малолітньої дитини, за заявою гр. [PERSON] від 07.05.2019 та направленням служби у справах дітей Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 07.05.2019 малолітню [PERSON] було госпіталізовано до дитячої клінічної лікарні №5 Святошинського району м. Києва для проходження медичного обстеження, оскільки у дитини відсутня будь-яка медична документація. У подальшому, малолітню [PERSON] було тимчасово влаштовано до центру соціальної реабілітації дітей «Ковчег» на підставі заяви матері від 13.05.2019 з метою проводження з дитиною психологічної реабілітації та влаштування до навчального закладу, оскільки дитина вчасно не залучена до навчання. На теперішній час дитина влаштована до загальноосвітнього навчального закладу «Школа екстернів» до 1 класу. Згідно з інформації Центру, де перебуває дівчинка, мати дитину відвідала 6 разів. Майже на всі зустрічі гр. [PERSON] приходила з характерним запахом алкоголю, мала розкоординовані рухи, невиразну мову, погано розуміла, що їй говорять працівники Центру, скандалила, домовлялась про зустріч із дитиною та не приходила, що негативно впливало на психоемоційний стан дитини. У висновку вказано, що гр. [PERSON] через зловживання алкоголем на теперішній час неспроможна задовольнити навіть базові потреби дитини. Зустрічі дитини з матір`ю є травматичними для дівчинки та не несуть ніякого конструктивного сенсу, а лише шкодять дівчинці. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації 16.01.2020 прийнято рішення про доцільність позбавлення гр. [PERSON] , [INFO] , батьківських прав по відношенню до малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Враховуючи вищевикладене, просить суд позбавити [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] батьківських прав. Стягнути аліменти з [PERSON] у розмірі ј частини з усіх видів заробітку і доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на користь особи або того закладу, де перебуватиме дитина, для її утримання до досягнення нею повноліття, починаючи з дня подачі заяви до суду. Усі витрати стягнути з відповідачки. 10.02.2020 року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження (а.с. 34). 21.04.2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні (а.с. 48). Відповідно до розпорядження керівника апарату Святошинського районного суду, у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Коваль О.А. справу передано на повторний автоматизований розподіл (а.с.60). Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано судді Шум Л.М. (а.с. 61) 22.09.2020 року ухвалою суду справу прийнято до провадження та прийнято рішення про проведення розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с. 62). 03.03.2021 року ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду (а.с. 81). Відповідач в судове засідання, яке було призначено на 21.04.2020 року не з`явилась, про дату, час і місце судового розгляду була повідомлена належним чином (а.с. 40). Відповідач в судове засідання, яке було призначено на 14.05.2020 року не з`явилась, про дату, час і місце судового розгляду була повідомлена належним чином (а.с. 49). Позивач в судове засідання, яке було призначено на 18.01.2020 року не з`явилась, про дату, час і Відповідач судового розгляду була повідомлена належним чином (а.с. 67). Відповідач в судове засідання, яке було призначено на 03.03.2021 року не з`явилась, про дату, час і місце судового розгляду була повідомлена належним чином (а.с. 73). Відповідач в судове засідання, яке було призначено на 02.06.2021 року не з`явилась, про дату, час і місце судового розгляду була повідомлена належним чином (а.с. 84). Представник служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації просив розглядати справу без присутності представника служби (а.с.87). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази та оцінивши досліджені докази в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно про свідоцтва про народження [PERSON] народилась [INFO] , батьком дитини значиться [PERSON] , матір`ю [PERSON] (а.с. 6,76). Батько дитини [PERSON] , [INFO] , помер (актовий запис про смерть №804 від 12.12.2017 року) (а.с. 11). 15.05.2019 року складено акт про факт передачі дитини (а.с.22). 14.05.2019 складено акт обстеження умов проживання відповідно до якого мати дитини [PERSON] разом із співмешканцем [PERSON] перебували біля під`їзду в неадекватному стані (відчувався запах вживання алкогольних напоїв, нерівна хода, жестикуляція, нецензурна лексика. Співмешканець матері тримав в руках пляшку горілки «Пшенична», погрожував працівникам служби) (а.с. 25). 11.07.2019 року складено акт обстеження умов проживання, відповідно до якого [PERSON] кричала, вела себе агресивно. До квартири впускати категорично відмовилась (а.с. 26). 08.08.2019 року складено акт обстеження умов проживання, відповідно до якого поспілкуватися з матір`ю дитини, гр. [PERSON] не вдалося, так як та була в стані алкогольного сп`яніння та вела себе неадекватно (а.с.27). Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] : при відвідуванні сім`ї (акт від 25.04.2019) за адресою [ADDRESS] з`ясовано, що малолітня [PERSON] разом із матір`ю та співмешканцем займають одну кімнату двокімнатної квартири. Зовнішній вигляд дитини неохайний, волосся не заплетене, одяг брудний, продукти харчування відсутні (були тільки зварені пельмені), дитина ніде не зареєстрована, до навчання не залучена. Також встановлено, що у гр. [PERSON] відсутній паспорт, вона не працевлаштована, під час бесіди вела себе неадекватно та агресивно, мала неохайний зовнішній вигляд. З метою соціально-правового захисту малолітньої дитини, за заявою гр. [PERSON] від 07.05.2019 та направленням служби у справах дітей Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 07.05.2019 малолітню [PERSON] було госпіталізовано до дитячої клінічної лікарні №5 Святошинського району м. Києва для проходження медичного обстеження, оскільки у дитини відсутня будь-яка медична документація. Згідно з інформації Центру, де перебуває дівчинка, мати дитину відвідала 6 разів. Майже на всі зустрічі гр. [PERSON] приходила з характерним запахом алкоголю, мала розкоординовані рухи, невиразну мову, погано розуміла, що їй говорять працівники Центру, скандалила, домовлялась про зустріч із дитиною та не приходила, що негативно впливало на психоемоційний стан дитини. У висновку вказано, що гр. [PERSON] через зловживання алкоголем на теперішній час неспроможна задовольнити навіть базові потреби дитини. Зустрічі дитини з матір`ю є травматичними для дівчинки та не несуть ніякого конструктивного сенсу, а лише шкодять дівчинці. При неодноразових відвідуваннях гр. [PERSON] за адресою [ADDRESS] , або в приміщенні служби у справах дітей та сім`ї, з нею проводились профілактичні бесіди щодо зміни способу життя, оформлення паспорта, влаштування на роботу, пропонувалося безоплатне лікування від алкогольної залежності, проте вона відмовлялась та спосіб життя не змінила. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації 16.01.2020 прийнято рішення про доцільність позбавлення гр. [PERSON] , [INFO] , батьківських прав по відношенню до малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] (а.с.29-31). Відповідно до довідки від 08.20.2020 року за №01-27/432 [PERSON] , 2011 року народження навчається в третьому класі ЗНЗ «Школа екстернів» (а.с.79). Відповідно до акту прийму дитини до Центру соціальної реабілітації «КОВЧЕГ» від 15.05.2019 року, Центром прийнято на соціальну реабілітацію [PERSON] (а.с.78). Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 №Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і гуртуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизначених норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Вирішуючи спір, суд враховує зазначені роз`яснення Пленуму Верховного Суду України і з`ясовує які безсумнівні докази свідчать про умисне ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини за нормами ст. 141, 150 157 СК України, у чому полягає винна поведінка відповідача, свідоме нехтування ним своїми обов`язками, чи вживались до нього заходи реагування, а також досліджує соціально-побутові умови життя та матеріальне становище відповідача. Право звернення до суду з даним позовом та правові наслідки позбавлення батьківських прав врегульовані нормами ст. 165-166 СК України. Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавленні батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). Суд зазначає, що позбавлення батьківських прав, як вже зазначалось вище, є винятковим та крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. А тому, в даному спорі, суд вважає за доцільне погодитись з висновком органу опіки та піклування, та встановивши повно і об`єктивно обставини спору, позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі статтями 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно Сімейного законодавства України, обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей. За наведеного у позивача виникає право як на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів. Статтею 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; якщо домовленість відсутня, то кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Положення ст.181 СК України відповідають вимогам, передбаченим статтями 183, 184 цього Кодексу. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Згідно з положеннями частини 1 статті 182 цього ж Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Відповідно до частини 2 статті 182 СК України, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зі змісту частини 1 статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Разом з тим, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року, до ч. 2ст. 182 Сімейного кодексу України внесено зміни, згідно яких розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому мінімальний розмір аліментів, що має стягуватися на одну дитину - 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного, враховуючи обов`язок матері утримувати свою дитину до її повноліття, передбачений ст.180 СК України та вимоги ст.182 СК України, оцінюючи матеріальний стан сторін, їх сімейний стан (відповідач мешкає окремо від дитини, не має інших дітей від іншого шлюбу). Суд прийшов до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини з усіх видів заробітку і доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Згідно вимог ч.ч.1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд, оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до висновку, щодо задоволення позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] та стягнення з неї аліментів. У зв`язку з тим, що суд дійшов ґрунтовного висновку про задоволення позову, судом згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, прийнято рішення про стягнення з відповідача на користь держави судового збору. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. ст. 19, 84, 141, 164, 180-183, 191, 193 СК України, ст. ст. 1, 2, 17 Закону України «Про охорону дитинства», п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківська, материнства і стягнення аліментів»,

Outcome: approved