Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

У серпні 2015 року Банк звернувся до суду з даним позовом. Вимоги обґрунтовані тим, що згідно договорів про надання кредиту та поруки від 26.09.2008 року, позивач надав відповідачу [PERSON] кредит у сумі 26031,25 дол США на умовах сплати відповідачем щомісячного мінімального необхідного платежу у сумі 355 дол 89 центів, 14,79 % річних до 25.09.2024 р., а відповідачі [PERSON] та [PERSON] поручалися за повне та своєчасне повернення кредиту. Оскільки вимоги кредитного договору не були виконані позичальником у встановлені угодою строки, позивач просить стягнути в солідарному порядку зі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" заборгованість за кредитним договором від 26 вересня 2008 р. № 10/2008/411251005 у розмірі 22531 долар 69 центів США, що в гривневому еквіваленті за курсом Національного банку України станом на 10 серпня 2015 року становить 475190 (чотириста сімдесят п'ять тисяч сто дев'яносто) грн. 68 коп., з яких заборгованість по кредиту - 21423 долара 88 центів США, за відсотками - 1107 доларів 81 цент США, та 5458 /п'ять тисяч чотириста п'ятдесят вісім/ гривень 06 копійок пені за несвоєчасне виконання зобов'язань, що за курсом Національного банку України станом на 10 серпня 2015 року є еквівалентом 258 доларів 80 центів США, яка у добровільному порядку та на пропозиції банку виконати зобов'язання не погашена. Сторони в судове засідання не прибули, у розумінні статей 74, 77 ЦПК України належним чином повідомлені, згідно поданих заяв просили справу розглянути за їх відсутності, при цьому позивач підтримав позовну заяву, відповідачі [PERSON] та [PERSON] проти задоволення позову про стягнення заборгованості не заперечували /ас. 4,66-67,71-72/. За інформацією відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснопільського районного управління юстиції та актового запису про смерть № 33, [INFO] померла [PERSON] у віці 54 роки, місце смерті смт. Угроїди Краснопільського району Сумської області, тому ухвалою суду від 18 листопада 2015 провадження в частині позовних вимог до [PERSON] закрито. Дослідивши наявні в справі письмові докази, суд приходить до наступного. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 3 133 від 05.06.2015 «Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ «Надра» та призначення уповноваженої особи фонду на ліквідацію банку» у ПАТ «Комерційний Банк «Надра» розпочалась процедура ліквідації ПАТ КБ «Надра» та призначено Стрюкову Ірину Олександрівну уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку /копії ас. 6-8/. У судових засіданнях встановлено, що між ВАТ «Комерційний Банк « Надра», правонаступником якого є ПАТ «Комерційний Банк «Надра», та [PERSON] 26 вересня 2008 року було укладено кредитний договір № 10/2008/411251005, згідно умов якого Банк надав відповідачу кредитні кошти в сумі 26031,25 дол США, які останній зобов'язався повернути до 25.09.2024 р. зі сплатою 14,79 % річних за користування кредитом згідно до графіку щомісячних мінімальних платежів у сумі 355 дол 89 центів /копії ас. 12-15,29/. Банк взяті на себе зобов'язання виконав, видавши [PERSON] грошові кошти /копія ас. 16/. 26 вересня 2008 року для забезпечення [PERSON] виконання зобов'язання за кредитним договором, між ПАТ КБ «Надра» та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки /копія ас. 17/. [PERSON] допустив неналежне виконання договірних зобов'язань і станом на 10.08.2015 року виникла заборгованість у розмірі 22531 долар 69 центів США, що в гривневому еквіваленті за курсом Національного банку України станом на 10 серпня 2015 року становить 475190 (чотириста сімдесят п'ять тисяч сто дев'яносто) грн. 68 коп., з яких заборгованість по кредиту - 21423 долара 88 центів США, за відсотками - 1107 доларів 81 цент США, та 5458 /п'ять тисяч чотириста п'ятдесят вісім/ гривень 06 копійок пені за несвоєчасне виконання зобов'язань, що за курсом Національного банку України станом на 10 серпня 2015 року є еквівалентом 258 доларів 80 центів США /ас. 10-11/. З метою повернення кредитних коштів у серпні поточного року позивач звертався до відповідачів із досудовими вимогами про їх повернення за кредитним договором /копії ас. 19-22/. З вимог ч.1 ст. 3 ЦПК України вбачається, що захисту підлягають порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Правовідносини що склалися між сторонами, є договірними і врегульовані нормами Цивільного кодексу України /далі ЦК України/. Зокрема, згідно ст.526, 527, 530, 623, 624 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, а в разі порушення зобов'язання боржник має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно з ст. 525, 546, 549, 1048, 1050, 1054 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Кредитор крім того має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, тобто грошовою сумою, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Як роз'яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 27 постанови Пленуму №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», положення частини 3 статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. Виходячи із положень статей 553, 554, 626 ЦК України, договір поруки є двостороннім правочином, що укладається з метою врегулювання відносин між кредитором і поручителем, порука створює права для кредитора та обов'язки для поручителя, безпосередньо на права та обов'язки боржника цей вид забезпечення виконання зобов'язання не впливає, оскільки зобов'язання боржника в цьому випадку не встановлюються, не припиняються, не змінюються. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Суд розглядає справу у відповідності до вимог ст. 11 ЦПК України в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами у відповідності до вимог ст. 60, 137 ЦПК України. Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Встановлені факти суд вважає доведеними та такими, що не підлягають доказуванню на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України, тому визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Підстав для неприйняття визнання відповідачами позову суд не вбачає. Відповідно до п. 112 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути коштів іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦПК України. Враховуючи наведене, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі, погоджується з розрахунком позивача і вважає за можливе покласти його в основу судового рішення. Підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання відповідно до ст. 617 ЦК України не встановлено. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved