Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

У грудні 2017 року позивач, Роздільнянська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування в інтересах малолітніх: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до [PERSON], та просять постановити рішення, яким позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та стягнути з відповідача [PERSON], [INFO] аліменти на утримання дітей, та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача - представник служби у справах дітей Роздільнянської РДА в Одеській області - Самсій О.В., яка діяла на підставі довіреності від 12.12.2017 року (а.с.42), позовні вимоги підтримала в повному обсязі та надала пояснення з підстав зазначених в позові. Вказала, що враховуючи вищевикладене, інтереси малолітніх дітей та висновок Роздільнянської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав від 30.11.2017 року, просить позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні з позовними вимогами не погодилася, заперечувала щодо позбавлення її батьківських прав, з'являлася в усі судові засідання без ознак наслідків вживання алкогольних напоїв. Суду пояснила, що вона любить своїх дітей, піклується про них та просила не позбавляти її батьківських прав. Представник третьої особи - Комунального закладу «Роздільнянська ЦРЛ» в судове засідання не з'явився, але надав заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив справу розглянути без його (а.с.41). Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, свідків, вивчивши матеріали справи, давши оцінку обґрунтованості заявлених вимог, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ст.51 Конституції України обов'язок кожного громадянина України піклуватися про дітей. Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, дитина, якщо це можливо, повинна рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в атмосфері любові та матеріального забезпечення. Відповідно до ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, яка діє на Україні з 27.07.1991 року та ратифікована Україною, держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні для її благополуччя, приймаючи до уваги права та обов'язки їх батьків, опікунів та інших осіб, які відповідають за них по закону і з цією метою приймати всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи. За ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За приписами п. п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов'язку - виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що перешкод у спілкуванні з дитиною йому ні хто не чинив і не чинить. Суд вважає, що наявність вини батьків належить до обов'язкових умов позбавлення батьківських прав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER], виданого повторно 24.11.2017 року Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області на підставі актового запису №31.(а.с.17) Відповідно до довідки, виданої Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 24.11.2017р., державна реєстрація народження [PERSON], [INFO], проведена відповідно до ст.135 Сімейного кодексу України ( а.с.21). [PERSON] є матір'ю дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER], виданого повторно 24.11.2017 року Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області на підставі актового запису №34.(а.с.16) Відповідно до довідки, виданої Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 24.11.2017р., державна реєстрація народження [PERSON], [INFO], проведена відповідно до ст.135 Сімейного кодексу України (а.с.20). [PERSON] є матір'ю дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER], виданого повторно 24.11.2017 року Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області на підставі актового запису №182.(а.с.15) Відповідно до довідки, виданої Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 24.11.2017 року, державна реєстрація народження [PERSON], [INFO], проведена відповідно до ст.135 Сімейного кодексу України ( а.с.20). [PERSON] є матір'ю дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER], виданого повторно 15.11.2017 року Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області на підставі актового запису №294.(а.с.18) Відповідно до довідки, виданої Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 15.11.2017 року, державна реєстрація народження [PERSON], [INFO], проведена відповідно до ст.135 Сімейного кодексу України (а.с.19). Перелік обов'язків батьків по вихованню дитини викладений в ст.150, 151, 153-156 СК України. Згідно листа № 188 від 18.10.2017 року КЗ «Лиманська спеціальна загальноосвітня школа - інтернат І-ІІ ступенів», встановлено, що з вересня 2014 року за заявою матері в закладі навчається [PERSON], [INFO], яка проживає в [ADDRESS]. Дівчинка утримується в школі-інтернаті за рахунок держави, але не на повному державному забезпеченні. Протягом всього періоду навчання в школі-інтернаті неодноразово виникали проблеми з від'їздом дитини на канікули. Мати дитини, [PERSON], ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Вона не відвідує дитину у школі - інтернаті, а на канікули дитина їде у супроводі соціального педагога школи - інтернату. [PERSON] не забезпечує дитину необхідним одягом, взуттям та навчальним приладдям. (а.с. 33) Відповідно до акту обстеження умов проживання від 27.10.2017 року, складеного Кучурганською сільською радою сім'ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS], встановлено, що до складу сім'ї входять: мати - [PERSON], [INFO], та діти: [PERSON], [INFO] р.н., [PERSON], [INFO] р.н., [PERSON], [INFO] р.н., [PERSON], [INFO] р.н. Будинок, в якому проживає родина, належить співмешканцю- [PERSON] В будинку дві кімнати, житлова площа 28 кв.м. Опалення пічне, є водопостачання та електропостачання. [PERSON] свого житла не має, зловживає алкогольними напоями, залишає, дітей без догляду. Має дитину-інваліда, яка навчається в Лиманському інтернаті, не відвідує її не забирає на канікули. На момент перевірки гр. [PERSON] була в нетверезому стані, до будинку не пустила, за дитиною-інвалідом не поїхала, щоб забрати її на канікули Комісія вважає, що дітям в цій родині є загроза життю та здоров'ю. ( а.с.32) Згідно з актом обстеження умов проживання сім'ї [PERSON] від 31.10.2017 року, складеним Кучурганською сільською радою за адресою: [ADDRESS], встановлено, що на момент перевірки мати дітей, [PERSON], залишила без догляду своїх чотирьох малолітніх дітей та зникла невідомо куди, а її співмешканець знаходився в нетверезому стані, вів себе агресивно, неадекватно, тому комісія вирішила звернутись до органу опіки та піклування Кучурганської сільської ради з питанням щодо вилучення дітей із сім'ї. ( а.с.30) До Кучурганської сільської ради 31.10.17 року надійшло клопотання від фахівця із соціальної роботи РЦСССДМ про негайне відібрання дітей, які проживають в [ADDRESS], у зв'язку з загрозою для життя та здоров'я дітей.( а.с.31) Відповідно до рішення № 40/17, виконавчого комітету Кучурганської сільської ради від 31.10.2017 року, було вирішено негайно відібрати малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] р.н., [PERSON], [INFO] р.н., [PERSON], [INFO] р.н., [PERSON], [INFO] р.н., від матері, [PERSON], і передати до притулку для дітей «Теплий дім» служби у справах дітей районної державної адміністрації та інфекційного відділення Роздільнянської ЦРЛ. ( а.с.28,29). 01.11.2017 року діти: [PERSON], [INFO] р.н., [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] р.н., були влаштовані до притулку для дітей «Теплий дім».( а.с.27) Згідно листа № 383 виданого КЗ «Роздільнянська ЦРЛ» від 02.11.2017 року, встановлено, що 01.11.2017 року до інфекційного відділення Роздільнянської ЦРЛ був доставлений [PERSON], [INFO] р.н., відповідно до рішення виконавчого комітету Кучурганської сільської ради в супроводі опікунської ради та працівників поліції. Дитина залишилась без батьківського піклування. ( а.с.25). Розпорядженням голови Роздільнянської районної державної адміністрації № 693/А-2017 від 17.11.2017 року дитина, [PERSON], [INFO] р.н., влаштований в будинок дитини на повне державне забезпечення. ( а.с. 14) 27.11.2017 року діти, [PERSON], [INFO] р.н., [PERSON], [INFO] р.н., [PERSON], [INFO] р.н., [PERSON], [INFO] р.н., поставлені на облік служби у справах дітей, як діти, які опинилась в складних життєвих обставинах, що підтверджуються наказами №120, 121,122, 123, служби у справах дітей районної державної адміністрації від 27.11.2017 року ( а.с.9-12). Згідно з актом обстеження умов проживання гр. [PERSON] від 28.11.2017 року, складеним начальником відділу з питань соціального захисту дітей та профілактики правопорушень служби у справах дітей районної державної адміністрації та начальником відділу районного центру соціальних служб для сім'ї дітей та молоді, за адресою: [ADDRESS], встановлено, що умови проживання незадовільні, в будинку брудно, смердить. За цією адресою проживають: [PERSON], [INFO], (власник будинку), співмешканка - [PERSON], [INFO]. На момент перевірки гр. [PERSON] була в нетверезому стані.( а.с.13) На теперішній час [PERSON] орендує житловий будинок за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором оренди житлового приміщення від 23.12.2017 року ( а.с. 54-55). Згідно з актом обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] від 10.01.2018 року, складеним депутатом сільської ради [PERSON], лікарем АСМ с. Степанівка [PERSON] та медсестрою АСМ [PERSON] за адресою: [ADDRESS], встановлено, що [PERSON] винаймає житло за вищевказаною адресою. В будинку чисто, тепло, є запас дров та продукти харчування. ( а.с. 52-53). Згідно до ч.1 Закону України «Про соціальну роботу з сім'ями, дітьми та молоддю» полягає: - соціальна робота з сім'ями - діяльність уповноважених органів, а також фахівців з соціальної роботи, яка спрямована на соціальну підтримку сімей, забезпечення їхніх прав і свобод, поліпшення якості життєдіяльності, задоволення інтересів та потреб; - соціальне обслуговування сімей - система соціальних заходів, спрямованих на сприяння, підтримку і надання послуг сім'ям, дітям та молоді з метою подолання або пом'якшення життєвих труднощів, підтримку соціального статусу та повноцінної життєдіяльності; - соціальний супровід - вид соціальної роботи, спрямованої на здійснення соціальних опіки, допомоги та патронажу соціально незахищених категорій дітей та молоді з метою подолання життєвих труднощів, збереження, підвищення їх соціального статусу. Статтею 6 ч. 3 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» влаштування дитини до закладу для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, не позбавляє органи опіки та піклування за місцем походження та за місцем перебування дитини від обов'язку продовжувати діяльність щодо реалізації права цієї дитини на сімейне виховання. У Рішенні Європейського Суду від 18.12.2008 року у справі "Савіни проти України" (щодо відібрання дітей у сліпих батьків) зазначається, що було порушено ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з огляду на те, що органи державної влади та суди мали би звернути увагу на неодноразові спроби позивачів покращити свої матеріально-побутові умови життя (зокрема, на їхні звернення про проведення природного газу до будинку, про повернення заборгованостей із заробітної плати та інших виплат, а також на клопотання про надання допомоги у працевлаштуванні). Національний суд, натомість, взяв на віру твердження органів місцевого самоврядування про те, що Савіни, попри надану їм фінансову та іншу допомогу, не спромоглися покращити умови свого життя. Окрім посилань на акти огляду помешкання заявників, суди не досліджували будь-які інші докази, хоча аналіз такої інформації був би доречним при встановленні того, чи місцеві органи влади дотримувались Конвенційних зобов'язань із забезпечення цілісності сім'ї та чи вони вивчили можливість застосування інших альтернатив перед тим, як відбирати дітей у заявників. Стосовно недостатнього фінансового забезпечення заявників Суд вказав, що визначення можливості надання сім'ї [PERSON] спеціальної матеріальної допомоги задля збереження цілісності цієї сім'ї є завданням, перш за все, відповідних державних органів влади та, зокрема, національних судів. Відтак Суд дійшов висновку про те, що хоча причини відібрання у заявників їхніх дітей, вказані національними органами влади, були належними, вони, однак, не були достатніми для виправдання такого серйозного втручання у сімейне життя сім'ї [PERSON] , тому була порушена ст. 8 Конвенції. Таким чином, системний аналіз наведених норм закону та практики Європейського Суду свідчить про те, що соціальні органи та органи опіки та піклування, не виконали свої фактичні обов`язки щодо соціального супроводу сім`ї, яка опинилася у складних життєвих обставинах. В якості свідка в судовому засідання була допитана секретар Старостинської сільської ради [PERSON] яка суду пояснила, що [PERSON] виправляється, вона не погана мати, своїх дітей постійно відвідує, старша донька бажає мешкати з нею. Також була допитана малолітня [PERSON],в присутності педагогічного працівника притулку «Теплий дім» [PERSON], яка суду пояснила, що її мати добра, все купує, готує їжу. Вона дуже бажає з нею та з братами жити разом. Просила суд не позбавляти її матір батьківських прав. Також судом встановлено, що Роздільнянською РДА, як органом опіки та піклування було проведено вивчення питання соціальної характеристики [PERSON] та було надано висновок про доцільність позбавлення її батьківських прав, відносно її малолітніх дітей. Даний висновок обґрунтований тим, що мати дітей не займається їх вихованням та забезпеченням, їх життям не цікавиться. ( а.с. 6-8) Суд не бере до уваги висновок про доцільність позбавлення батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей так, як вважає, що обставини, на яких ґрунтується висновок Роздільнянської РДА, як органу опіки та піклування не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і спростовується матеріалами справи. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином позивачем не надано належних і допустимих доказів невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків, судом не встановлено винної поведінки відповідача та свідомого ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків, тому суд зазначає, що підстави, передбачені ст. 164 СК України для позбавлення [PERSON] батьківських прав, відсутні, та вирішує, що позбавлення батьківських прав буде суперечити інтересам малолітніх дітей та засадам вищезазначеної Декларації та практики Європейського Суду, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити у зв'язку з недоведеністю позовних вимог. Відповідно до п.14 ч.2 ст.3 ЗУ «Про судовий збір» N 3674-VI від 8 липня 2011 року судовий збір не справляється за поданням заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до закону або міжнародного договору, згоду на обов'язковість якого надано Верховною Радою України, здійснюють Міністерство юстиції України, суб'єкти надання безоплатної вторинної правової допомоги та/ або органи опіки та піклування або служби у справах дітей. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Судові витрати у відповідності до вимог ч.6 ст.141 ЦПК України слід компенсувати за рахунок держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed