Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

13 жовтня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, вказуючи, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] який він придбав за договором купівлі-продажу від 02 червня 1990 року та в якому він зареєстрований та постійно проживає. У 1998 році позивач дозволив зареєструватися у належному йому будинку відповідачці [PERSON], яка протягом останніх трьох років у будинку не проживає, однак залишилася зареєстрованою. При цьому, особисті речі відповідачки у помешканні відсутні, з моменту зміни місця проживання вона у будинку позивача не з'являлася. Позивач, являючись власником нерухомого майна, обмежений у своїх правах власника, так як відповідачка фактично не проживаючи у будинку, добровільно знятися з реєстраційного обліку не бажає, внаслідок чого позивач несе додаткові витрати по утриманню житла та не може розпорядитися своєю власністю, зазнає труднощів в оформленні субсидії, тому просив визнати відповідачку особою, що втратила право користування зазначеним жилим приміщенням. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час і місце його проведення була повідомлена належним чином в порядку ст.ст. 74,76 ЦПК України шляхом публікації оголошення у пресі (а.с. 40). За таких обставин зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Свідок [PERSON] пояснив в судовому засіданні, що є сусідом позивача у справі та з 2006 року постійно проживає за адресою: [ADDRESS]. Свідок особисто знайомий з позивачем, а також з відповідачкою [PERSON], яка деякий час поживала у будинку позивача. Йому відомо, що [PERSON] протягом останніх трьох років у вказаному будинку не проживає та за місцем проживання позивача [PERSON] приблизно три роки він її не бачив. Свідок [PERSON] пояснив в судовому засіданні, що сусідкою позивача у справі є його мати - [PERSON], постійно проживаюча за адресою: [ADDRESS], яка хворіє та яку він відвідує кожного дня. Свідок особисто знайомий з позивачем, а також з відповідачкою [PERSON] Йому відомо, що [PERSON] деякий час поживала у будинку позивача, приїздила здебільшого у вихідні, однак приблизно два-три роки у вказаному будинку не проживає та за місцем проживання позивача [PERSON] в цей період часу він її не бачив. Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши докази по справі, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 02 червня 1990 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Костянтинівської ДНК, зареєстрованого в реєстрі за №82, зареєстрованого у Костянтинівському міському БТІ 28 квітня 1991 року, № 2087, кн. 8 (а.с. 10-13), [PERSON] придбав будинок [ADDRESS] жилою площею 44 кв.м. Згідно повідомлення Костянтинівського БТІ № 594 від 28 жовтня 2015 року (а.с. 26), власником будинку [ADDRESS] є [PERSON], що також вбачається з копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 5-9, 14). Відповідно до довідок виконкому Олександро-Калинівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області № 537 від 18 серпня 2015 року (а.с. 15-16), її видано власнику житлового приміщення (будинку) [PERSON] в тому, що його співмешканка [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], за місцем реєстрації не проживає протягом останніх трьох років, що засвідчили своїми підписами сусіди - свідки [PERSON], [PERSON] Відповідно до повідомлень відділу Державної реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівці Костянтинівського МРУЮ № 1389/03.2-38 від 10 листопада 2015 року, № 1595/03.2-38 від 25 листопада 2015 року (а.с. 37, 41), перевірені актові записи про шлюб за 1990-2015р.р. на [PERSON] та [PERSON], але актового запису про перебування останніх ні між собою, ні в будь-якому іншому шлюбі, не значиться. У добровільному порядку відповідач [PERSON] місце реєстрації не змінює, на вимоги позивача [PERSON] про зняття з реєстраційного обліку не реагує, у зв*язку з чим позивач несе додаткові витрати по утриманню житла, зазнає складнощів в оформленні субсидії та не може розпорядитися своєю власністю за власним розсудом. Відповідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. В силу ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Приймаючи до уваги викладене, а також враховуючи, що порушене право власності позивача [PERSON]. потребує захисту, необхідно усунути перешкоди у здійсненні ним цього права, визнавши відповідача [PERSON] особою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]

Outcome: approved