Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

12 квітня 2019 року позивач звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовною заявою до Шосткинської міської об`єднаної територіальної громади в особі Шосткинської міської ради, в якій просить суд встановити факт належності [PERSON] , який помер [INFO] , на праві власності житлового будинку [ADDRESS] , визнати за позивачем в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на вказане майно. В обґрунтування позову посилається на правомірність набуття спадкодавцем [PERSON] права власності на спірне майно, набуття позивачем в порядку спадкування за заповітом права власності на це майно та неможливість оформлення нею своїх прав на спадкове майно в порядку спадкування через відсутність правовстановлюючих документів на нього. В свою чергу відповідач 03.09.2019р. звернувся до суду з відзивом, у якому акцентував увагу суду на тому, що власник (користувач) земельної ділянки повинен до позовної заяви про визнання права власності на самочинно збудоване майно додати наступні документи : висновки державних органів, що здійснюють контроль за дотриманням природоохоронних, санітарно-гігієнічних, протипожежних вимог; висновок відділу містобудування та архітектури виконавчого комітету Шосткинської міської ради щодо можливості (як противаги знесенню) самочинно збудованого об`єкта. Позивач, будучи належним чином повідомленою, в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач, також належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання 23.10.2019р. не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надав. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] /а.с. 7/. За життя [PERSON] належав житловий будинок [ADDRESS] . Проте [PERSON] не встиг отримати правовстановлюючі документи та зареєструвати своє право власності на цей житловий будинок. На час будівництва спірного будинку до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось питання узаконення будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначався рік введення в експлуатацію будинку. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5 (далі - Вказівки № 112/5), а згодом - аналогічними Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року за № 5-24/26, та Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69 (далі - Вказівки № 69). Відповідно до п. 7 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженого ЦСУ СССР 12 травня 1985 року № 5-24/26, дані книги погосподарського обліку використовуються, зокрема, для обліку житлових будинків, що належать громадянам на праві приватної власності. Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Із довідки № 90, виданої 12.02.2019р. старостою с. Ображіївка вбачається, що за записами погосподарської книги Ображіївської сільської ради житловий будинок з господарським будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належав [PERSON] (номер погосподарського обліку № 01-0330-3) /а.с. 13/. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7 якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині установлення факту належності житлового будинку [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами на праві власності [PERSON] , померлому [INFO] , підлягають задоволенню. При цьому, суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо необхідності долучення позивачем додаткових документів, у зв`язку з заявленням нею вимоги про визнання права власності на самочинно збудоване майно, оскільки спірне майно не належить до самочинного, що випливає як з наведених вище висновків суду, так і підтверджується даними технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 25.02.2019р. /а.с.15-17/, який не містить відомостей, що спірний будинок або окремі його частини є самочинно збудованими та протилежного відповідачем не доведено. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на вищевказане спадкове майно. За життя [PERSON] заповідав все своє майно [PERSON] (позивачу). Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. З відповіді нотаріуса Шосткинської районної державної нотаріальної контори /а.с. 35-36/ на запит суду вбачається, що після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа №53 за 2012 рік. Спадкоємцями [PERSON] є донька [PERSON] - позивач, яка спадщину прийняла, та дружина [PERSON] , яка відмовилась від спадщини на користь [PERSON] Інші спадкоємці до нотаріальної контори не звертались. З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що [PERSON] станом на день ухвалення рішення є єдиною спадкоємцею померлого [PERSON] , яка в силу вимог ст. ст. 1268, 1269 ЦК України прийняла спадщину. За змістом ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Позивач, будучи спадкоємицею померлого [PERSON] за заповітом, звернулася до нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину на своє ім`я на спірний житловий будинок, але відсутність правовстановлюючих документів на зазначений будинок позбавило її можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на спірне майно. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У даному випадку у позивача відсутні правовстановлюючі документи на ім`я спадкодавця на спірний житловий будинок, що свідчить про неможливість отримання нею свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку, отже таке її право має бути захищено в судовому порядку.

Outcome: approved