Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

У липні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь [PERSON] суму завданої майнової шкоди в розмірі 10 245 грн.та витрати на оплату судового збору. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 29 липня 2018 року між ним - [PERSON] (страхувальник) та ПрАТ СК «ПЗУ Україна» (страховик) укладено договір обов`язкової цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АМ/7696134 від 29.07.2018) зі страховою сумою за шкоду, заподіяну майну, у розмірі 100 000 грн. 21 листопада 2018 року о 18.00 на території ЖК «Софія Київська» за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Чубинського, 4 сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої при в`їзді на зазначену територію його легковим автомобілем марки Mazda 6 державний номерний знак [NUMBER] пошкоджено шлагбаум. Відповідно до статті 35 Закону України "Про обов`язкову цивільно- правову відповідальність власників наземних транспортних засобів" та вимог представників ПрАТ СК "ПЗУ Україна" по страховому випадку, який стався21.11. 2018 (справа № 48815), на адресу ПрАТ надано усі необхідні документи для виплати страхового відшкодування у передбачені терміни та в повному обсязі. 09 квітня 2019 року страховиком виплачено на користь потерпілого - ТОВ ЖЕО "Софія Київська" 17 442 грн. за шкоду, заподіяну майну. 09 квітня 2019 року до нього звернувся керівник ТОВ ЖЕО "Софія Київська" з претензією про неповну компенсацію завданої шкоди. Згідно з наданими документами сума збитків, нанесених дорожньо-транспортною пригодою за участі мого автомобіля, складає 26 197, 92 грн. Потерпілий вимагав від нього компенсувати різницю у сумі 8 755 (вісім тисяч сімсот п`ятдесят п`ять грн.) самостійно або врегулювати питання із страховою компанією. З метою врегулювання спору у досудовому порядку, 22.04.2019 ним на адресу ПрАТ СК "ПЗУ Україна" направлено лист (вхідний № 1895-31 від 22.04.2019) з вимогою виконати свої зобов`язання за договором у повному обсязі. Відповіді на вказаний лист не отримав. 18 липня 2019 року позивачем сплачено на користь потерпілого кошти у сумі 8 755 (вісім тисяч сімсот п`ятдесят п`ять грн.) за майно, пошкоджене в результаті ДТП за участі його автомобіля. ПрАТ СК "ПЗУ Україна" порушило умови договору та вимоги чинного законодавства у сфері обов`язкової цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Такі дії страховика, а саме відшкодування частини компенсації за пошкоджене майно, завдали йому матеріальної шкоди у вигляді суми коштів, сплачених ним на користь ТОВ ЖЕО "Софія Київська". Виходячи з наведених норм та документів, наданих на адресу ПрАТ СК "ПЗУ Україна" для страхового відшкодування, розрахунок пені такий: 04 березня 2019 року закінчився 90-денний термін виплати з моменту подання заяви (03.12.2018). Станом на 24.07.2019 прострочення виконання зобов`язань становить 142 дні, тобто: - пеня 1 (при ставці НБУ 18% з 05.03.2019 до 26.04.2019 - 52 дні) = 449 грн; -пеня 2 (при ставці НБУ 17,5% з 26.04.2019 до 19.07.2019 - 84 дні) = 705 грн.; -пеня 3 (при ставці НБУ 17% з 19.07.2019 до 24.07.2019 - 6 днів) = 49 грн. Разом пеня складає 1203 (одна тисяча двісті три) грн. У разі, якщо санкції договором не передбачені, кредитор відповідно до ст. 625 ЦКУ, має право вимагати від боржника сплати боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення платежу, а також 3 % річних від простроченої суми. Крім того, згідно із частиною 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу відповідно до встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Інфляційні втрати з березня по липень 2019 року (відповідно до індексів інфляції у березні - 100,9 %, у квітні - 101,0 %, у травні - 100,7 %, у червні - 99,5%) склали 8940 грн - 8755 грн. = 185 (сто вісімдесят п`ять) грн. Оскільки договором не встановлено розмір відсотків, то з урахуванням 3 % річні становлять (8755х3%/365)х142= 102 (сто дві) грн. Таким чином загальна сума збитків завданих страховиком внаслідок невиконання договору, становить: сума боргу 8 755 (вісім тисяч сімсот п`ятдесят п`ять) грн. + пеня 1203 (одна тисяча двісті три) грн. + інфляційні втрати 185 (сто вісімдесят п`ять) грн. + 3% річних 102 (сто дві) грн. = 10245 (десять тисяч двісті сорок п`ять ) грн. 00 коп. Тому на підставі вищевказаного просив суд позов задовольнити у повному обсязі. 31 липня 2019 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31.07. 2019 року провадження по справі відкрито, розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження на 02 жовтня 12 год. 00 хв. 12 листопада 2019 року ПрАТ СК «ПЗУ» направлено на адресу суду відзив на позовну заяву, у якій вони просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] , оскільки ПрАТ СК «ПЗУ Україна» виплату страхового відшкодування на рахунок Позивача у сумі 17441,43 грн здійснило, що Позивачем не заперечується, тобто виконало свої зобов`язання за страховим полісом у повному обсязі. 21 листопада 2019 року позивачем на адресу суду було направлено пояснення на відзив на позовну заяву, у якій він просив суд позов задовольнити, оскільки страховик здійснює компенсацію витрат страхувальника або особи, відповідальність якої застрахована, за умови, що такі витрати здійснюються за згодою страховика (МТСБУ). В даному випадку у нього, як у страхувальника виникли додаткові витрати через не здійснення у повному обсязі страховиком виплати страхового відшкодування на користь потерпілого ТОВ ЖЕО «Софія Київська». 06 грудня 2019 року позивачем було направлено заяву про зменшення розміру позовних вимог, у якій він просив суд стягнути на його користь з Відповідача шкоду у сумі 5151 (п`ять тисяч сто п`ятдесят одна) грн., витрати з оплати судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу - 768 (сімсот шістдесят вісім) грн., пеню за прострочення виконання зобов`язання - 1321 (одна тисяча триста двадцять одна) грн., інфляційні втрати - 187 (вісімдесят сім) грн. та 3 % річних - 116 (сто шістнадцять) грн.,вартість послуг експерта - суб`єкта оціночної діяльності у сумі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 10 грудня 2019 року представником відповідача було направлено відзив на заяву про зменшення позовних вимог, у якій просили суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Позивач у судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені у заяві про зменшення розміру позовних вимог, просив суд задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання з`явився, позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Суд, вислухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень частини 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно частини 1 статті 15, частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 21 листопада 2018 року о 18 годині 00 хвилин на території ЖК «Софія Київська» за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Чубинського, 4, сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої при в`їзді на зазначену територію його легковим автомобілем марки «Mazda 6», державний номерний знак [NUMBER] пошкоджено шлагбаум. 29 липня 2018 року позивачем [PERSON] (страхувальник) та ПрАТ СК «ПЗУ Україна» (страховик) укладено договір обов`язкової цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АМ/7696134 від 29.07.2018) зі страховою сумою за шкоду, заподіяну майну, у розмірі 100 000 грн. Відповідно до статті 35 Закону України "Про обов`язкову цивільно- правову відповідальність власників наземних транспортних засобів" та вимог представників ПрАТ СК "ПЗУ Україна" по страховому випадку, який стався 21.11. 2018 (справа № 48815), на адресу ПрАТ надано усі необхідні документи для виплати страхового відшкодування у передбачені терміни та в повному обсязі. Відповідно до Звіту № 181203-2471230 від 07.12.2018 року вартість матеріального збитку, що виникло внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, шлагбаум «NICE X-BAR», розташований за адресою: Київська область, Києво -Святошинський район, с . Софіївська Борщагівка, вул. Чубинського, 4, становить 17 441, 43 грн. 09 квітня 2019 року страховиком виплачено на користь потерпілого - ТОВ ЖЕО "Софія Київська" 17 441, 43 грн. за шкоду, заподіяну майну. Відповідно до ст. 6 Закону Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Частиною 4 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (ст. 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України «Про страхування»). Втім, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (ч. 1 ст. 999 ЦК України). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у ст. 7 Закону України «Про страхування». До них п. 9 ч. 1 вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані із відшкодуванням особою цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Обмеження набуття страховим завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) випадками, які визначені у ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зумовлене тим, що набуття вказаного права щоразу після відшкодування страховиком шкоди потерпілому суперечило би меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує. Зокрема, їх захист. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції чинній на момент вчинення виникнення спірних правовідносин, страхова сума це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПАТ «СК «ПЗУ Україна» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Положеннями статей 22, 1192 Цивільного кодексу України передбачено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода), а розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи. Згідно із вимогами абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988 Цивільного кодексу України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. При проведенні оцінку вартості матеріальних збитків, що виникли внаслідок ДТП за участю транспортного засобу Позивача, суб`єкт оціночної діяльності звіті № 181203-2471230 за результатами проведеного аналізу дійшов висновку, що пошкоджений корпус тумби шлагбауму NICE X-BAR 4 не постачається окремо (без внутрішнього обладнання), а його ремонт не можливий. Враховуючи неможливість проведення відновлюваного ремонту, розмір збитку оцінювачем визначено із розрахунку вартості нового шлагбаума та монтажних і пусконалагоджувальних робіт. У зв`язку із тим, що пошкоджене майно перебувало в експлуатації, оцінювачем визначено та застосовано до вартості нового шлагбауму відсоток фізичного зносу шлагбауму. Таким чином, вартість матеріального збитку встановлено із розрахунку: 14268,91 грн (вартість матеріалів (вартість нового шлагбаума) X (1-10%) величину фізичного зносу + 2000 грн (монтажні та пусконалагоджувальні роботи) - 187,5 грн та 120,00 грн вартості ліквідації (металобрухт) + 20% ПДВ = 17441,43 грн. Неврахування коефіцієнту фізичного зносу при розрахунку вартості ремонтно- відновлювальних робіт об`єкта, який перебував в експлуатації, та оплата їх вартості фактично призводить не до відшкодування завданої шкоди, а до покращення майна, якому спричинено шкоду. Як наголошують вимоги абзацу другого пункту 36.4 Закону, страховик здійснює компенсацію витрат страхувальника або особи, відповідальність якої застрахована, за умови, що такі витрати здійснюються за згодою страховика. У компенсації може бути відмовлено повністю або частково, якщо такі витрати здійснені без посереднього погодження із страховиком. Як вбачається із матеріалів справи, згода ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на виплату різниці у сумі 8755,00 грн. не надавалася. Кошти у вказаній сумі Позивачем сплачено без згоди ПрАТ СК «ПЗУ Україна», як зі страховика, відповідно до Закону. Таким чином, позивачем не доведено факту будь-яких порушень договору страхування обов`язкової цивільно-правової відповідальності з боку відповідача, незгода із сумою страхового відшкодування, сплаченого на користь потерпілої сторони, та добровільне відшкодування позивачем шкоди потерпілій особі, не є підставою для стягнення з страхової компанії добровільно сплачених позивачем потерпілій стороні коштів. При цьому, наданий позивачем звіт про незалежну оцінку вартості матеріальних збитків суд не приймає, оскільки експертом здійснено розрахунок матеріальної шкоди станом на 28.11.2019 року, таким чином, визначена експертом сума матеріального збитку не підтверджує розмір такого збитку на момент здійснення страхового відшкодування. Не підлягають також задоволенню також вимоги Позивача щодо сплати ПрАТ СК «ПЗУ Україна» Позивачу штрафних санкцій. Як наголошують вимоги пункту 35.1. статті 35 Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися, зокрема: найменування страховика, якому подається заява; найменування заявника, місцезнаходження; зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; підпис заявника та дата подання заяви. До ПрАТ СК «ПЗУ Україна» із повідомленням про настання страхового випадку звернувся03.12. 2019 року Потерпілий ТОВ ЖЕО «Софія Київська», який до повідомлення про ДТП додав лише рахунок фактуру, видаткову накладну та акт, інших документів, передбачених статтею 35 Закону, до повідомлення не надано. Розглянувши заяву Потерпілого ТОВ ЖЕО «Софія Київська», ПрАТ СК «ПЗУ Україна» здійснило виплату страхового відшкодування на вказаний ним рахунок 09.04.2019 року у сумі 17441,43 грн з ПДВ, що Позивачем не заперечується. Отже, ПрАТ СК «ПЗУ Україна» страхову виплату Потерпілому сплачено вчасно. Заява про виплату [PERSON] як страхувальникові страхової виплати до ПрАТ СК «ПЗУ України» не надходила. Доказів даного звернення Позивачем до позовної заяви не додано. Таким чином, а ні договірними зобов`язаннями а ні нормами профільного законодавства не встановлено обов`язку страхової компанії ПрАТ СК «ПЗУ Україна» щодо випалти будь-яких грошових коштів, особі, відповідальність якої застрахована, відтак, передбачені законом підстави для стягнення пені відсутні, оскільки відсутній факт невиконання грошового зобов`язання. Суд, оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що вимоги позивача є такими, що не обґрунтовані на законі, не доведені матеріалами справі та такими, що не підлягають задоволенню. За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed