Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просить суд визнати виконавчий напис № 492, вчинений 12.01.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість в розмірі 12\~626, 16 грн.. Позивач зазначає, що жодних кредитних договорів з ТОВ «Вердикт Капітал» не укладав, договорів, які б підтверджували факт правонаступництва та переходу боргових зобов`язань від ПАТ «Укрсоцбанк» до ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» та від ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» до ТОВ «Вердикт Капітал» позивач не укладав і ніколи не бачив. Про такий виконавчий напис та про наявність факту заборгованості перед відповідачем позивач дізнався на початку березня 2021 року, коли на його місце роботи прийшла Постанова приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової М.В. за ВП № 64347873 від 05.02.2021 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи. Позивач посилається на те, що будь-яких листів чи повідомлень від ТОВ «Вердикт Капітал» та/або Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. він не отримував, та проти факту наявності у нього заборгованості перед відповідачем заперечує. Позивач зазначає, що 30.10.2013 ним було заповнено та укладено анкету та заяву договір для надання банківських послуг на умовах комплексного банківського обслуговування для отримання заробітної плати (зарплатний рахунок), на який працівниками банку автоматично без додаткового повідомлення був встановлений кредитний ліміт, але відповідач такими коштами не користувався і вказаним рахунком не користувався вже більше 5 років. Тому відповідач просить суд визнати вказаний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. 16.04.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.Разом з позовною заявою позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, відповідно до якої просить зупинити стягнення на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової Марії Вікторівни про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 05.02.2021 (ВП №64347873) за виконавчим написом №492 від 12.01.2021, вчиненим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.Г. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 12626,16 грн. та за вчинення виконавчого напису нотаріуса 650,00 грн., оскільки здійснення таких дій може ускладнити поновлення порушених прав позивача. Ухвалою від 16.04.2021 Заява [PERSON] про забезпечення позову була задоволена та судом ухвалено вжити заходи забезпечення позову, а саме: зупинити стягнення на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової Марії Вікторівни про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 05.02.2021 (ВП №64347873) за виконавчим написом №492 від 12.01.2021, вчиненим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.Г. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 12626,16 грн. та за вчинення виконавчого напису нотаріуса 650,00 грн.. Відповідач був повідомлений про існування справи шляхом направлення йому ухвали разом з позовом з додатками за його місцезнаходженням. У встановлений строк відповідач відзив на позовну заяву не надав. Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд позову без його участі/ Третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд позову без його участі. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі „Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Враховуючи неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані суду докази у їх сукупності, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.10.2013 позивачем було заповнено та укладено анкету та заяву договір для надання банківських послуг № 081300002371 з АТ «Укрсоцбанк» на умовах комплексного банківського обслуговування для отримання заробітної плати (зарплатний рахунок). 28.01.2019 між АТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» був укладений Договір відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2019-1УСБ/ВЕСТА. 29.01.2019 між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» та ТОВ «Веодикт Капітал» був укладений Договір відступлення прав вимоги за кредитними договорами 29-01/19/1. Судом також встановлено, що на початку березня 2021 року позивач дізнався про існування виконавчого напису та про наявність факту заборгованості перед відповідачем, коли на його місце роботи прийшла Постанова приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової М.В. за ВП № 64347873 від 05.02.2021 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи. Зі змісту вказаної Постанови виходить, що заборгованість позивача перед відповідачем складає 13\~276, 16 грн.. 12.01.2021 Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем був вчинений виконавчий напис № 492 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість в розмірі 12\~626, 16 грн.. Відповідачем не подано відзив на позов, не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження безпідставності позовних вимог та дотримання законодавства при видачі виконавчого напису у безспірному порядку. Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Суду не надано доказів того, що позивач отримував письмову вимогу (повідомлення) ТОВ «Вердикт Капітал» про нарахування та повернення суми заборгованості за кредитним договором. Неотримання позивачем вимоги об`єктивно позбавило її можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливість надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги ТОВ «Вердикт Капітал». Позивач не мала можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Також, у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (п.2.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5). У даному випадку, відомостей, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, суду не надано. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172(далі - Перелік документів). У відповідності до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться від 29 червня 1999 р. № 1172 у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України (в редакції чинній на момент укладення кредитного договору) не передбачено можливості вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, які нотаріально не посвідчені. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення та заборгованість має бути безспірною. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року по справі № 310/293/15. Тому, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі потрібно перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису ( Постанова Верховного Суду по справі № 310/9293/15ц від 23.01.2018) З огляду на те, що відповідач та третя особи на виконання свого процесуального обов`язку не надали суду підтвердження повідомлення позивача про наявність заборгованості перед відповідачем та безспірності заявлених банком вимог, враховуючи заперечення позивача проти суми боргу, стягнення заборгованості перед відповідачем у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса застосовано бути не може. Отже, суд вважає, що всупереч наведеному, нотаріус вчинив оскаржуваний напис без належного підтвердження безспірності вимоги кредитора. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню. Також за лютий 2021 року з заробітної плати позивача було утримано та перераховано на рахунок приватного виконавця 2527, 89 грн. на виконання постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової Марії Вікторівни про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 05.02.2021 (ВП №64347873). Враховуючи, що за результатами розгляду спору суд дійшов висновку, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено нотаріусом з порушенням чинного законодавства, позовні вимоги Позивача щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню. Згідно ч.7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, понесені при зверненні до суду, які складаються з судового збору за подання позовної заяви у сумі 908,00 грн. та за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 454 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved