Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

13.03.2019 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , як такого що ухиляється від виконання покладених на нього батьківських обов`язків, а також стягувати з нього аліменти на дітей в розмірі не менше 1/3 прожиткового мінімуму, встановленого на день стягнення для дітей відповідного віку, з дня подачі заяви до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач [PERSON] є батьком малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Мати дітей [PERSON] померла [INFO] . Після смерті матері, діти тимчасово влаштовані в сім`ю бабусі [PERSON] до вирішення питання про подальше їх влаштування. Зазначає, що батько дітей зареєстрований на [ADDRESS] , однак з дітьми він не проживає та місце його перебування на даний час невідоме. Зі слів бабусі [PERSON] стало відомо, що батько самоусунувся від виховання дітей, не спілкується з ними, не цікавиться їх здоров`ям, навчанням, морально та матеріально не підтримує, аліментів не сплачує. Останній раз бачився з дітьми чотири роки тому. З метою з`ясування фактів, служба у справах дітей Дрогобицької райдержадміністрації спілкувалася з батьком [PERSON] у телефонному режимі. Він запевнив, що прибуде з м. Київ, де на даний час працює, для вирішення питання щодо подальшої долі своїх дітей, однак на співбесіду та на засідання комісії з питань захисту прав дитини відповідач не прибув, на телефонні дзвінки перестав відповідати. Вищевикладене свідчить, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітніх дітей, а тому з метою захисту прав дітей, залишених без батьківського піклування, комісія з питань захисту прав дитини Дрогобицької райдержадміністрації вирішила рекомендувати органу опіки та піклування Дрогобицькій райдержадміністрації надати висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав, як такого, що ухиляється від виконання покладених на нього батьківських обов`язків, у зв`язку з чим, відповідно до рішення комісії з питань захисту прав дитини № 5 від 24.01.2019 року видано висновок органу опіки та піклування Дрогобицької райдержадміністрації від 29.01.2019 року про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . 13.03.2019 року суддею направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідачки, що містяться в картотеці реєстраційного обліку, відповідь на який судом отримано 22.03.2019 року. 25.03.2019 року ухвалою судді зазначену справу прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 11.04.2019 року. 11.04.2019 року ухвалою судді закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.05.2019 року. Представник позивача Органу опіки та піклування Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області Солтис О.А. в судове засідання не з`явилась, подала суду заяву, у якій відзначила, що просить суд розгляд даної справи проводити без неї, підтримавши позовні вимоги в повному обсязі, не заперечивши щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився без поважних причин та не повідомив суд про причини неявки, відзиву (заперечень) проти позову не подав, хоча був повідомлений за встановленою згідно вимог п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Дрогобицького міськрайонного суду. Представник третьої особи виконавчого комітету Бистрицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області - сільський голова [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, у якій відзначив, що просить суд розгляд даної справи проводити без його участі, підтримавши позовні вимоги в повному обсязі. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення. Вимогами ст. ст. 13, 81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частинами 2, 3 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до вимог ч. 3, ч. 4 ст. 155 СК України відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в постанові «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України, а також при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав, повинен з`ясувати безліч обставин, які дають підстави для позбавлення таких прав щодо дитини. Згідно преамбули Європейської конвенції про здійснення прав дітей, ратифікованої Україною, визначається важливість ролі батьків у захисті та підтримці прав і найвищих інтересів дітей, зважаючи на те, що Держави в разі необхідності мають також брати участь у такому захисті й у такій підтримці. Матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що стверджується наявними в матеріалах справи свідоцтвами про народження останніх серії [NUMBER] від 23.11.2009 року та серії [NUMBER] від 29.11.2011 року, а.с. 4, 5. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища за номером витягу 00021872173 від дати формування 15.01.2019 року вбачається, що дружиною [PERSON] була [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть останньої серії [NUMBER] від 11.01.2019 року, а.с. 6,7. Із розпорядження Дрогобицької райдержадміністрації від 23.01.2019 року № 24 «Про тимчасове влаштування дітей, які залишилися без батьківського піклування» вбачається, що малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , після смерті матері тимчасово влаштовано в сім`ю бабусі [PERSON] до вирішення питання про подальше їх влаштування, а.с. 8. Згідно висновку Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області від 29.01.2019 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , вбачається, що батько дітей [PERSON] з дітьми не проживає та місце\-перебування його невідоме. Після смерті матері, діти тимчасово влаштовані в сім`ю бабусі [PERSON] до вирішення питання Дрогобицькою райдержадміністрацією про подальше їх влаштування. Діти проживають з бабусею за адресою: [ADDRESS] . Бабуся піклується за онуків, дбає про їх навчання та розвиток. Зі слів бабусі стало відомо, що батько самоусунувся від виховання дітей, не спілкується з ними, не цікавиться їх здоров`ям, морально та матеріально не підтримує, аліментів не сплачує. Останній раз бачився з дітьми 4 роки тому. З метою з`ясування фактів, служба у справах дітей Дрогобицької райдержадміністрації спілкувалася з батьком [PERSON] у телефонному режимі, який запевнив, що прибуде з м. Київ, де на даний час працює, для вирішення питання щодо подальшої долі своїх дітей, однак на співбесіду та на засідання комісії з питань захисту прав дитини відповідач не прибув, на телефонні дзвінки перестав відповідати. З метою захисту прав дітей, залишених без батьківського піклування, комісія з питань захисту прав дитини Дрогобицької райдержадміністрації вирішила рекомендувати органу опіки та піклування Дрогобицькій райдержадміністрації надати висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав, як такого, що ухиляється від виконання покладених на нього батьківських обов`язків. Відповідно до рішення комісії з питань захисту прав дитини № 5 від 24.01.2019 року видано висновок органу опіки та піклування Дрогобицької райдержадміністрації від 29.01.2019 року про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , а.с. 14. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до роз`яснень викладених в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В п. 16 зазначеної постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Разом з тим, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і безумовним втручанням у права, які передбачені ч. 1 ст. 8 Конвенції, тому обставини цієї справи належить проаналізувати через призму умов ч. 2 цієї статті. Для цього суд вважає необхідним звернутись до прецедентної практики ЄСПЛ як джерела права (п. 4 ст. 10 ЦПК України). У справі «Хант проти України» (Заява N 31111/04) під час розгляду питань позбавлення батьківських прав у п. 50 Рішення Суд зазначив, що «…втручання не становить порушення статті 8, якщо воно здійснене "згідно із законом", відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей…» Позивач Орган опіки та піклування Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області порушив питання про позбавлення батьківських прав для захисту інтересів малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , внаслідок ухилення їх батька від виконання своїх обов`язків. Висновок компетентного державного органу також обґрунтований інтересами дітей. Тому, суд приходь до переконання, що процедура позбавлення батьківських прав у даному випадку переслідувала законну мету. Щодо «необхідності у демократичному суспільстві», суд вважає, що ця необхідність має бути пов`язана з діями батька, під час вирішення питань позбавлення його батьківських прав і прийняття рішень із цього приводу компетентними органами (органи опіки та піклування, місцевого самоврядування, органи внутрішніх справ, суд). Отже, судом встановлено, що відповідач тривалий час не проживає з дітьми, не цікавиться життям дітей, не відвідує дітей, не займається їх вихованням, матеріально дітям не помагає, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікуванням дітей, що негативно впливає на їхній фізичний розвиток як складову виховання, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними освіти. За таких обставин суд вважає, що такі дії відповідача є навмисними і свідомо направлені на звільнення від утримання, догляду і будь-якого піклування, пов`язаного з вихованням дітей. Таке ставлення матері об`єктивно не може сприяти нормальному вихованню дітей, яким потрібно постійно відчувати на собі батьківську любов, піклування, увагу та турботу. Вищенаведене дає суду підстави для задоволення позову в частині позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав, відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , оскільки відмова батька від дітей є неправозгідною та суперечить моральним засадам суспільства. Щодо заявленої позивачем позовної вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , аліментів в розмірі не менше 1/3 прожиткового мінімуму, з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття, суд, перевіривши матеріали справи, приходить до переконання, що така вимога підлягає до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття (ст. 180 СК України). Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 15.05.2006 року «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким, вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом. Вимогами ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, згідно вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При відсутності у матеріалах справи доказів про отримання відповідачем доходів, достатніх для оплати аліментів дітям, суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку та може бути працевлаштованим на будь-яку некваліфіковану роботу і отримувати дохід у вигляді мінімального заробітку, розмір якого у 2019 році не може бути меншим 4173,00 грн. З такого доходу можуть стягуватися аліменти на неповнолітню дитину. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів на неповнолітніх дітей, суд враховує розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вимоги розумності та справедливості і визначає їх в розмірі в розмірі 1/3 зі всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць необхідно допустити до негайного виконання. При наявності у позивача доказів про одержання відповідачем доходів у більшому розмірі, позивач не позбавлена можливості заявити вимогу про збільшення розміру аліментів. Крім того, у відповідності до ч. 6 ст.141 ЦПК України, оскільки позивач при поданні даного позову не сплатив судового збору, суд приходить до переконання про необхідність стягнення такого з відповідача в дохід держави, за немайнову позовну вимогу про позбавлення батьківських прав - 768,40 грн., та за майнову вимогу про стягнення аліментів - 768,40 грн., а всього 1536,80 грн. судового збору в дохід держави.

Outcome: approved