Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

09.01.2014 року позивач звернувся до відповідачів з позовом про виселення з квартири та зняття з реєстраційного обліку, стягнення судових витрат. Відповідно до даної позовної заяви рішенням апеляційного суду Житомирської області від 11.09.2012 року постановлено рішення про стягнення на предмет іпотеки - на трикімнатну квартиру [ADDRESS] (загальною площею 59,3 кв.м., жилою площею 37,00 кв.м.) шляхом проведення прилюдних торгів. За рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета іпотеки задоволено вимоги ПУАТ «ФІДОБАНК» відповідно до кредитного договору № М_003/48_08 від 16.04.2008 у розмірі 242226,8. Державним виконавцем в процесі виконавчого провадження встановлено, що в квартирі зареєстровані наступні особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідачам рекомендованим листом з повідомленням було направлено вимогу про добровільне виконання рішення суду, однак, вимога Банку була залишена без задоволення. Позивач вказує, що вказані дії відповідачів свідчать про явне ухилення від виселення та небажання нести відповідальність за невиконання своїх забов'язань за кредитним договором та виконувати рішення суду. Тому, позивач просить виселити всіх осіб, зареєстрованих в квартирі [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення, а саме [PERSON], [INFO], малолітнього [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та забов'язати органи реєстрації - УДМС України в Житомирській області зняти їх з реєстраційного обліку. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи належним чином повідомлений, причини неявки суду невідомі, письмових пояснень, доказів та заперечень на позовну заяву не надано. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні надала письмове заперечення проти позовної заяви. Згідно даного заперечення відповідач посилається на Інструкцію з організації примусового виконання рішень затверджену наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року, а саме на п. 4.5.9 відповідної інструкції згідно якого у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають неповнолітні, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Окрім того, в запереченнях наявні посилання на ч. 4 ст. 177 Сімейного кодексу України відповідно до якої визначено, що дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини надається органом опіки та піклування після перевірки, що проводиться протягом одного місяця, і лише в разі гарантування збереження права дитини на житло. Враховуючи заперечення відповідача проти позову, останній просить відмовити Позивачеві в задоволенні позовних вимог. Представник відповідача Управління державної міграційної служби України в Житомирській області в судове засідання не з»явився, на адресу суду направив заяву про розгляд справи в його відсутність. Представник третьої особи служба у справах дітей Коростишівської РДА в судове засідання не з»явився , направив на адресу суду заяву про розгляд справи в його відсутність, при вирішенні спору покладається на розсуд суду. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріалами справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Згідно матеріалів справи 16 квітня 2008 року між позивачем, акціонерним банком «Факторіал-Банк», правонаступником якого є ПУАТ «ФІДОБАНК», та відповідачами [PERSON] [PERSON] було укладено іпотечний договір №М_ 003/48_08-ДЗ-003. Відповідно до п. 1.6.1. вказаного договору Іпотекодавці засвідчують та гарантують, що предмет іпотеки є їх власністю, на момент укладення цього договору нікому іншому не проданий, не подарований, не відчужений іншим способом, в спорі не перебуває, заборона або арешт щодо нього відсутні, в заставі (в тому числі податковій) не знаходиться, як внесок до статутного фонду інших юридичних осіб не внесений, прав щодо нього у третіх осіб немає. Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 11.09.2012 року було звернуто стягнення на предмет іпотеки - на трикімнатну квартиру [ADDRESS] шляхом проведення прилюдних торгів. 15.03.2013 року відповідачам по справі рекомендованими листами з повідомленням про вручення були направлені вимоги про добровільне звільнення предмету іпотеки за вихідними номерами 15-3-11/55, 15-3-11/53, 15-3-11/54, які були вручені особисто [PERSON] 04.04.2013 року. Таким чином, банк належним чином виконав свій обов'язок направити мешканцям вимогу про виселення із житлового приміщення у місячний строк. Також, як вбачається з матеріалів справи 09.10.2012 року старшим державним виконавцем Кравчуком О.Є. було відкрите виконавче провадження про стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Фідобанк» боргу в сумі 242226,80 грн. та суми судових витрат у розмірі 1150 грн. Відповідно до вимог ч.3 ст.109 ЖК України, звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Статтею 39 ЗУ "Про іпотеку" передбачено, що одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців. Згідно зі ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановленій або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. В пункті 43 постанови ПВССУ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати таке. Згідно з частиною четвертою статті 9, статті 109 Житлового кодексу України, статей 39-40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. В пункті 1.6.8. Договору іпотеки зазначено, що іпотекодавці засвідчують та гарантують, що цей договір не порушує права та інтереси [PERSON], [INFO], що підтверджується наявністю у нього іншого місця проживання та реєстрації за адресою: [ADDRESS], згідно довідки №1405 від 11.04.2008 року, що надана Виконкомом Коростишівської міської Ради Коростишівського району Житомирської області. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла. Пунктом 44 постанови № 5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що згідно зі ст. 32 ЦК України, ст. 177 СК України та ст. 17 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-III «Про охорону дитинства» батьки не мають права без дозволу органу опіки і піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. У зв'язку із наведеним суди повинні виходити із того, чи мала дитина право власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки. Будь-які дії, вчинені без згоди іпотекодержателя після укладення договору іпотеки (наприклад, реєстрація неповнолітньої дитини в житловому будинку, народження дитини після укладення договору іпотеки) не є підставою для визнання такого договору недійсним із підстави невиконання вимог закону про отримання згоди органу опіки та піклування. Ураховуючи, що судом встановлено відсутність права власності та права користування малолітньої дитини щодо квартири, на яку звернуто стягнення, на час укладення кредитного та іпотечного договорів, оскільки реєстрація малолітньої дитини в указаній квартирі відбулася після укладення іпотечного договору, дозвіл відповідного органу опіки та піклування не потребується. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] зареєстрований в квартирі вже після ухвалення судом рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки. Такі дії свідчать про штучне створення умов, що унеможливлюють виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Неповнолітній був вселений в квартиру в порушення умов договору іпотеки, без згоди іпотекодержателя, у зв'язку з чим відсутність згоди органу опіки та піклування на його виселення не є підставою для відмови в позові. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «ФІДОБАНК» сплачені останнім та документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 229,40 гривень та 720 грн. витрат пов'язаних з опублікуванням оголошення про виклик відповідачів. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved