Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

13.03.2018 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить визнати за ним у порядку спадкування за законом після померлого [INFO] його діда - [PERSON] , право власності на 3/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивач за первісним позовом [PERSON] мотивував тим, що за життя його дідові [PERSON] належав, окрім іншого спадкового майна, і житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . За життя дід позивача залишив два заповіти: від 18.10.2012 року, за яким половину вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та земельною ділянкою, на якій він розташований, заповів сину [PERSON] , а іншу половину в рівних частинах батьку позивача [PERSON] та [PERSON] ; та заповіт від 23.03.2016 року, за яким 1/2 частину усього свого майна, де б воно не знаходилось, та з чого б не складалося, і взагалі все те, що належатиме йому на день смерті, і на яке він за законом матиме право, заповів позивачу [PERSON] , батько якого [PERSON] помер ще до смерті діда спадкодавця [PERSON] , та спадщину після смерті якого прийняв позивач, як такий, що був неповнолітнім на момент смерті батька. Спадщину після діда позивач та [PERSON] прийняли, звернувшись з відповідними заявами до нотаріальної контори. [PERSON] спадщину не прийняла. Так, позивач вважає, що він успадкував після діда за заповітом від 23.03.2016 року 1/2 частину спірного житлового будинку та 1/4 частину вказаного будинку він успадкував після смерті батька [PERSON] . Проте при зверненні до нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказані частки, оскільки право власності на спірний будинок не зареєстроване, відсутній правовстановлюючий документ на будинок, а тому в даний час позивач змушений звернутися до суду, оскільки його право не визнається і він не може розпорядитися своєю власністю. Ухвалою судді Кочнєва О.В. від 27.06.2018 року до розгляду з первинним позовом прийнято зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на 1/4 частину житлового будинку в порядку спадкування, відкладено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 14.11.2019 року залучено до участі у справі у якості правонаступника [PERSON] , померлого [INFO] , відповідача за первісним та позивача за зустрічним позовом, його дружину [PERSON] , прийнято до розгляду уточнену позовну заяву [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування після її чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , який прийняв спадщину після померлого [INFO] свого батька [PERSON] , однак не встиг оформити на себе спадщину на 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] . Так, свої вимоги позивач за зустрічною уточненою позовною заявою мотивувала тим, що за життя її чоловік [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після свого батька [PERSON] на 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, однак помер не встигнувши оформити свої спадкові права у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на будинок т а право власності не зареєстроване. Вона в свою чергу спадщину після смерті свого покійного чоловіка [PERSON] також прийняла, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву, у зв`язку з чим зараз просить визнати за нею право власності на 1/4 частину спірного житлового будинку в порядку спадкування за законом після чоловіка [PERSON] , який той прийняв, проте помер, не встигнувши оформити спадкові права, у зв`язку з чим вона змушена була звернутися до суду, оскільки її право не визнається і вона не може розпорядитися своєю власністю. Позивач за первісним позовом [PERSON] та позивач за зустрічним позовом [PERSON] у судове засідання не з`явилися, у поданій до канцелярії суду уточненій позовній заяві [PERSON] підтримали свої позовні вимоги, просили справу слухати без їх участі, не заперечували проти задоволення позовних вимог один одного. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явилася, завчасно через канцелярію суду подала письмовий відзив на позовну та зустрічну позовну заяви, в якому просила відмовити [PERSON] та [PERSON] в задоволенні їх позовних вимог до неї, оскільки вона спадкове майно після свого батька [PERSON] не приймала, на спадок не претендує, а [PERSON] та [PERSON] фактично ділять спадок між собою. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 14.11.2019 року закрито підготовче судове засідання по справі, справу призначено до розгляду по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] у родині [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , про що Зочівським районним бюро ЗАГС Харківської області 16 липня 1966 року зроблено відповідний актовий запис №90 та того ж дня видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . [INFO] у родині [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції Харківської області 26 серпня 1972 року зроблено відповідний актовий запис №163 та 09 листопада 2004 року повторно видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Відповідно до заповіту від 18.10.2012 року та матеріалів спадкової справи після померлого [PERSON] у останнього, крім синів була ще донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням № 7 Золочівської селищної ради депутатів трудящих від 14 квітня 1970 року [PERSON] відведено у безстрокове користування земельну ділянку для будівництва індивідуального будинку на праві особистої власності [ADDRESS] площею 700 кв. метрів. Договором про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з житловою площею не більше 60 кв.м. від 20 квітня 1970 року, посвідченим Золочівською державною нотаріальною конторою 06.04.1971 року, реєстровий № 510, був передбачений відвід [PERSON] виконкомом Золочівської селищної ради депутатів трудящих земельної ділянки [ADDRESS] площею 700 кв.м. під будівництво житлового будинку та господарських будівель. Згідно акту представника технічного бюро Харківського обласного відділу будівництва та архітектури Кнуренко В.А. від 20 квітня 1970 року, останній відповідно до рішення Золочівської селищної ради депутатів трудящих від 14 квітня 1970 року виконав у натурі відвід земельної ділянки загальною площею 700 кв.м. по [ADDRESS] в користування [PERSON] . 23 лютого 1982 року [PERSON] звернувся до бюро технічної інвентаризації із замовленням № 14751 про проведення інвентаризації житлового будинку [ADDRESS] у зв`язку із закінченням його будівництва. Згідно акту польової і камеральної перевірки будинку [ADDRESS] , проведеної техніком [PERSON] , по оцінці будівель особливих зауважень немає. [INFO] у віці 54 роки померла [PERSON] , про що 28 серпня 1997 року Золочівською селищної радою Золочівського району Харківської області складено актовий запис № 168 та видано відповідне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . [INFO] у родині [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Золочівського районного управління юстиції Харківської області 20 червня 1998 року зроблено відповідний актовий запис №59 та 12 квітня 2002 року повторно видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . [INFO] у віці 43 років помер [PERSON] , про що 22 жовтня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції у Харківській області складено актовий запис № 190 та видано відповідне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . 18 жовтня 2012 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробив розпорядження, відповідно до якого: належний йому на праві особистої власності житловий будинок з господарськими будівлями та земельною ділянкою, на якій він розташований за адресою: [ADDRESS] , заповів таким чином: половину - синові [PERSON] , другу половину дітям, в рівних частинах кожному, [PERSON] та [PERSON] . Вказаний заповіт посвідчений приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу Харківської області Пендюріною Л.С., зареєстрований в реєстрі за № 489. 23 березня 2016 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробив розпорядження, відповідно до якого: 1/2 частку усього його майна, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому належатиме на день смерті і на яке він за законом матиме право, заповів [PERSON] , [INFO] . Вказаний заповіт посвідчений приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу Харківської області Горючкіною О.М., зареєстрований в реєстрі за № 165. [INFO] у віці 76 років помер [PERSON] , про що 03 березня 2017 року Золочівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області складено актовий запис № 37 та видано відповідне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Згідно інформації директора КП «Архітектурно-інвентаризаційне бюро Золочівського району» Бєлової С.М. вих. № 260 від 10.10.2017 року, наданої на запит державного нотаріуса Борисенко К.В. згідно замовлення [PERSON] . БТІ проведено первинну інвентаризацію житлового будинку «А-1» (1979 року будівництва) загальною площею 66,4 кв.м., житловою площею 45,4 кв.м, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Згідно Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, посвідченого Золочівською державною нотаріальною конторою 06.04.1971 року, реєстровий № 510, вищевказаний будинок належить [PERSON] (померлому [INFO] ). Інвентаризаційна вартість житлового будинку «А-1» з верандою «а», тамбуром «а1» та ганком «а2», з надвірними будівлями та спорудами: сарай «Б», веранда «б», сарай «В», погріб «Г», вбиральня «Д», літній душ «Е», літня кухня «Ж», огорожа № 1 та колодязь №2 станом на 09.10.2017 року складає 147983 грн. Станом на 31.12.2012 року по КП Архітектурно-інвентаризаційне бюро Золочівського району» право власності на будинок не зареєстровано. Житловий будинок «А-1» 1979 року будівництва, житловою площею 45,4 кв.м, загальною площею 66,4 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] , має такі господарські будівлі та споруди: веранда «а», тамбур «а1», ганок «а2», сарай «Б», веранда «б», сарай «В», погріб «Г», вбиральня «Д», літній душ «Е», літня кухня «Ж», огорожа №1, колодязь №2, що вбачається із копії технічного паспорта, інвентаризаційна справа № 2363. Згідно належним чином завіреної копії спадкової справи №89/2017, наданої на виконання ухвали суду про витребування доказів від 05.04.2018 року Золочівською державною нотаріальної конторою Харківської області, 17 березня 2017 року заведена спадкова справа №89/2017, після померлого [INFO] [PERSON] . 17.03.2017 року до Золочівської державної нотаріальної контори надійшла заява про прийняття спадщини від сина спадкодавця [PERSON] . Його заяву було прийнято, зареєстровано в Книзі обліку і реєстрації спадкових справ за 2017 рік за № 181 та заведено спадкову справу №89/2017; 19.05.2017 року до Золочівської державної нотаріальної контори надійшла заява про прийняття спадщини від онука спадкодавця [PERSON] . Його заяву було прийнято, зареєстровано в книзі обліку і реєстрації спадкових справ за 2017 рік за № 389 та долучено до спадкової справи. Більше заяв про прийняття чи відмову від спадщини, тощо не надходило, свідоцтва про право на спадщину не видавались. За даними перевірки Алфавітних книг обліку заповітів, заповіт [PERSON] . Золочівською державною нотаріальною конторою Харківської області не посвідчувався. Згідно матеріалів спадкової справи, наявний заповіт [PERSON] , посвідчений Пендюріною Л.С., приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріаль6ного округу Харківської області від 18.10.2012 року за реєстровим номером 489, та заповіт [PERSON] , посвідчений Горючкіною О.М., приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу Харківської області від 23.03.2016 року за реєстровим № 165. Згідно довідки Золочівського селищного голови Бондаренко Т.А. від 14.09.2017 року № 02-18/1135 [PERSON] на момент смерті був зареєстрований з адресою: [ADDRESS] . На момент смерті спадкодавця [PERSON] та протягом 6 місяців з дня його смерті за адресою: [ADDRESS] ніхто не був зареєстрованим. Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 20.10.2017 року № 2798/02-31, винесеною державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області в порядку виконання обов`язків державного нотаріуса Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Борисенко К.В., [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] , після померлого [INFO] [PERSON] , оскільки правовстановлюючі документи на вказаний будинок у спадкоємців відсутні. [INFO] у віці 53 років помер [PERSON] , про що 21 вересня 2018 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області складено актовий запис № 314 та видано відповідне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Згідно належним чином завіреної копії спадкової справи № 435/2018, наданої на виконання ухвали суду про витребування доказів від 04.06.2019 року Золочівською державною нотаріальної конторою Харківської області, 16 листопада 2018 року заведена спадкова справа №435/2018, після померлого [INFO] [PERSON] . 16.11.2018 року до Золочівської державної нотаріальної контори за вх. №1349 надійшла заява про прийняття спадщини [PERSON] , крім того 16.11.2018 року до Золочівської державної нотаріальної контори за вх. №1350 надійшла заява [PERSON] про відмову від спадщини. Інших заяв про прийняття чи відмову від спадщини не надходило. Свідоцтва про право на спадщину за законом чи заповітом не видавалися. При вирішення спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані положеннями Конституції України, ЦК України, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.66 року Міністерством комунального господарства УРСР, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 р. №1952-ІV, Закону України «Про нотаріат», Наказом Мін`юст України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 № 296/5. У ч.1 ст. 55 Конституції України зазначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до положень ст. ст. 2,3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 р. №1952-ІV Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Водночас права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року „Про порядок застосування Указу ПВР СРСР від 26.08.1948 року" побудовані громадянами на відведених їм земельних ділянках будинки є їх приватною власністю. Таким чином, починаючи з 1948 року громадяни будують житлові будинки в містах, селищах міського типу та в сільській місцевості лише на праві приватної власності. Згідно положень ст.ст. 1268, 1269,1270 ЦК України (в ред. 2003 року) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно положень ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частина його обов`язків, що є пропорційною до одержаних ними прав. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Як вбачається з положень ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт. [PERSON] має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Згідно ст. 1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Стаття 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелічує підстави для державної реєстрації прав, так, зокрема, Державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: свідоцтва про право на спадщину; рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно та ін. Відповідно до положень ст. 49 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 № 3425-XII нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Пунктом 4.15 Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Мін`юст України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 № 296/5 встановлено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Статтею 206 ЦПК України передбачена можливість визнання позову відповідачем. Так, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, судом встановлено, що за життя [PERSON] володів житловим будинком [ADDRESS] , що підтверджується у тому числі Договором про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, посвідченим Золочівською державною нотаріальною конторою 06.04.1971 року, реєстровий № 510, який є правовстановлюючим документом в розумінні положень постанови Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року „Про порядок застосування Указу ПВР СРСР від 26.08.1948 року". [PERSON] було зроблено два розпорядження на випадок його смерті та складено два заповіти від 18.10.2012 року та від 23.03.2016 року. Останнім заповітом в свою чергу було скасовано попередній заповіт від 18.10.2012 року в силу положень ст. 1254 ЦК України. Так, за останнім чинним заповітом [PERSON] заповів 1/2 частину всього його майна своєму внуку - позивачу за первісним позовом [PERSON] , який спадщину прийняв, подавши відповідну заяву у передбачений законом строк, відповідно до положень ст.ст. 1268, 1269,1270 ЦК України. Ще 1/2 частина спадкового майна померлого [PERSON] залишилася неохопленою заповітом, в звязку з чим її спадкування здійснюється за законом між наявними спадкоємцями, відповідно до положень ст. 1245 ЦК України. При цьому спадщину після померлого [PERSON] , за законом, прийняли його син [PERSON] та внук [PERSON] відповідно до положень ст.ст. 1268, 1269,1270 ЦК України. Дружина спадкодавця [PERSON] померла до відкриття спадщини. Донька спадкодавця відповідач за первісним та зустрічним уточненим позовом [PERSON] до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не зверталася, разом з батьком на час його смерті не проживала, у відзиві зазначила, що на спадкове майно не претендує. Син спадкодавця [PERSON] та батько позивача за первісним позовом [PERSON] помер ще до відкриття спадщини, його син [PERSON] прийняв спадщину після батька, оскільки на момент його смерті був неповнолітнім, а тому спадкує 1/4 за законом за правом представлення після свого померлого батька [PERSON] відповідно до положень ст.ст.1245, 1261, 1266 ЦК України. [PERSON] прийняв спадщину після смерті батька у розмірі 1/4 частини в порядку спадкування за законом, як спадкоємець першої черги, відповідно до положень ст.ст. 1268, 1269,1270 ЦК України, проте помер [INFO] , не встигнувши оформити свої спадкові права на вказане нерухоме майно після смерті батька [PERSON] . Проте виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК). Відтак, відповідно до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація є лише визнанням державою цього права. Водночас виникнення вказаного права у [PERSON] на частину спірного будинку пов`язано лише із фактом прийняття спадщини після смерті [PERSON] за законом відповідно до положень ст.ст.1266, 1268, 1269,1270 ЦК України. До складу вказаної спадщини після смерті [PERSON] увійшли усі права та обов`язки, що [PERSON] мав на момент смерті, в тому числі і ті, що він набув як спадкоємець після смерті свого батька [PERSON] , з моменту відкриття спадщини [INFO] , яку [PERSON] прийняв, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори. Позивач за зустрічною позовною заявою [PERSON] , як спадкоємець за законом згідно ст.ст. 1266, 1268, 1269, 1270 ЦК України, подавши протягом 6 місяців заяву про прийняття спадщини після смерті її чоловіка [PERSON] , прийняла спадщину та відповідно успадкувала 1/4 частину спірного житлового будинку, яка була успадкована, проте неоформлена її чоловіком. Інших спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадкуванні вказаного житлового будинку немає. Той факт, що спадкодавець [PERSON] , успадкувавши 1/4 частину спірного будинку від свого батька не встиг отримати відповідний правовстановлюючий документ на дане нерухоме майно, що не є перешкодою для переходу даного майна до спадкоємця за законом [PERSON] , оскільки положення ст.1268 ЦК України обумовлюють, що спадщина належить спадкоємцю з моменту відкриття. Одночасно, враховуючи відсутність правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок в розумінні положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, позивачі за первісним та уточненим зустрічним позовом, виходячи з наведених положень Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказу Мін`юст України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» та Закону України «Про нотаріат» позбавлені можливості оформити спадщину нотаріально, в зв`язку з чим порушені права підлягають захисту в обраний позивачами спосіб, що відповідає допущеному порушенню. Беручи до уваги фактичне визнання позову відповідачем за первісним та відповідачем за уточненим зустрічним позовами, що не порушує права та інтереси інших осіб, а також заперечення відповідача [PERSON] , які фактично зводяться до того, що вона заперечує проти звернення позовних вимог за первісним та зустрічним позовами до неї, як такої, що не претендує на спадкове майно, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] за первісним позовом та позовні вимоги [PERSON] за уточненим зустрічним позовом підлягають задоволенню.

Outcome: approved