Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

10.11.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до Розівської сільської ради в особі органу місцевого самоврядування про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер [PERSON], смерть зареєстрована в с. Мирне Симферопольського району Автономної Республіки Крим. Після смерті зазначеної особи відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки загальною площею 8,81 га цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Розівської сільської ради Якимівського району Запорізької області. За свого життя [PERSON] було складено заповіт відповідно до змісту якого він, на випадок своєї смерті, заповідав зазначену земельну ділянку заявнику [PERSON]. Після смерті [PERSON] заявник звернулася із відповідною заявою до нотаріуса за місцем смерті спадкодавця, тобто у Симферопольському районі Автономної Республіки Крим, але вчинити будь-які нотаріальні дії відносно майна, яке розташоване на території України зазначений нотаріус не має права, позивачу в усній формі було рекомендоване звернутися із відповідною заявою до нотаріуса за місцем розташування земельної ділянки. Таке становище, тобто неможливість вчинити нотаріальні дії за місцем смерті спадкодавця, сталося внаслідок наступного: у теперішній час у відповідності до вимог ст.ст.1, З ЗУ "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на території тимчасово окупованої території України " Автономна Республіка Крим вважається тимчасово окупованою територією України, згідно до вимог ст.9 зазначеного Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом ( вимоги частини 2 ст.9). Також частиною 3 зазначеної статті передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином навіть за умови видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину нотаріусом , який здійснює свою діяльність у Симферопольському районі АРК, є недійсним для пред'явлення його в Україні. У відповідності до вимог зазначених норм Закону, довідка, яка видана Мирненською сільською радою Симферопольського району та яка посвідчує місце проживання спадкодавця на день його смерті, також є недійсною. Після звернення до приватного нотаріуса [PERSON], заявником було встановлено, що при вищеописаних обставинах спадкодавець [PERSON] міг вважатися як особа, місце знаходження якої невідомо. За таких обставин та у відповідності до вимог ст.1221 ч.2 ЦК України, якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місце знаходження нерухомого майна. Але згідно рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 28 жовтня 2014 року позивачу було відмовлено в задоволенні заяви щодо встановлення факту , що має юридичне значення - визнання померлого спадкодавця [PERSON] як особи, місце проживання якого невідомо на день смерті. Таким чином при викладених обставинах позивач може спадкувати земельну ділянку , яка належала [PERSON], в судовому порядку. Позивач зазначає, що вона своєчасно, тобто у термін до 6-ти місяців, звернулася до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, тобто вона вважається як такою, що прийняла спадщину. В позові позивачка просить визнати за нею право власності на спадщину. В судове засідання позивачка надала заяву, у якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила розглянути справу без її участі. В судове засідання представник відповідача також надав заяву в якій просив розглядати справу без його участі просив винести рішення згідно чинного законодавства. У відповідності до ст. 197 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Під час судового засідання були вивчені наступні докази по справі : - Свідоцтво про смерть [PERSON] ( а.с. 4) - Заповіт (а.с.5) - Свідоцтво про право власності на спадщину за законом (а.с.6) - Витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі (а.с.7,8,9) - Довідка Мирненської с/р (а.с.10) - Інформація щодо вартості земельної ділянки (а.с.11) - Рішення Якимівського районного суду від 28.10.2014 (а.с.12-13) - Копія паспорта позивачки (а.с.14-15) - Копія паспорта [PERSON] (а.с.16) - Свідоцтво про смерть [PERSON] ( а.с. 18) Відповідно до ст.. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст.. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ч 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст.. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Розглянувши матеріали справи, розглянувши заяви сторін, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі . На підставі викладеного,

Outcome: approved