Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить збільшити розмір відшкодування шкоди та стягнути з відповідача на її користь 5343,63 грн., суму інфляції та 3% річних у розмірі 641,40 грн. за невиконання рішення суду, мотивуючи тим, що 18 березня 1998 року в наслідок дорожньо-транспортної пригоди їй були нанесені тяжкі тілесні ушкодження, що призвели до втрати 55% професійної працездатності довічно. Власником транспортного засобу є [PERSON], який за рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2002 року зобов'язаний сплачувати їй компенсацію втрати працездатності щомісячно із розрахунку мінімальної заробітної плати, яка діє в державі на час сплати. Станом на 01.01.2015 року заборгованість відповідача зі сплати компенсації втрати працездатності становить 21260,92 грн. Позивач просила на підставі ст. 1208 п. 1 ЦК України та ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» збільшити розмір відшкодування шкоди на суму 5343,63 грн. та стягнути її з відповідача. Крім того, 21 жовтня 2013 року державним виконавцем Самарського ВДВС ДМУЮ було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №436/6963/12, виданим Самарським районним судом м. Дніпропетровська про збільшення розміру відшкодування шкоди та стягнення з [PERSON] на її користь суми інфляції за період 2007 по 2011 роки в розмірі 858,64 грн. До теперішнього часу відповідач не виконав рішення суду, тому з нього на її користь підлягає стягненню індекс інфляції та 3% річних у розмірі 641,40 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, оскільки наведений позивачем розмір заборгованості не відповідає дійсності. Позивач кожен раз звертаючись до суду, надає довідки виконавчої служби за ті ж самі періоди з різними розмірами заборгованості. Виконавче провадження по виконавчому листу на суму 858,64 грн. закінчено. Тому просила відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи державний виконавець Самарського відділу державної виконавчої служби ДМУЮ Дніпропетровської області Іваненко М.Ю. в судовому засіданні пояснив, що розмір заборгованості відповідача з урахуванням наданих квитанцій за період з 01.01.2009 року по 31.12.2015 року становить 5271,80 грн. Заперечень проти позову не мав. Заслухав доводи сторін, дослідив письмові матеріали справи, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Відповідно рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2002 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто заробіток, втрачений внаслідок зменшення працездатності за період з липня 1999 року по грудень 2002 року включно в сумі 1079,64 грн. компенсацію в зв'язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги - 47,65 грн., витрати з надання юридичної допомоги - 667 грн., витрати по справі - 22,06 грн., а всього - 1816,35 грн.Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок компенсації втрати заробітку внаслідок зменшення працездатності щомісячно по 40,09 грн., починаючи з січня 2003 року, пожиттєво, до зміни мінімального розміру заробітної плати в Україні та розміру отримуваної пенсії [PERSON] по інвалідності (а.с. 8-10). Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2015 року встановлено наступне (а.с.27-28). Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 травня 2011 року збільшено розмір відшкодування шкоди позивачу призначеної рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2002 року у зв'язку зі збільшенням розміру мінімальної заробітної плати, до наступних розмірів: з 01 квітня 2007 року до 140,41 грн., з 01 липня 2007 року -147,09 грн.; з 01 жовтня 2007 року -153,78 грн., з 01 січня 2008 року -172,17 грн.; з 01 квітня 2008 року -175,51 грн., з 01 жовтня 2008 року -182,20 грн., з 01 грудня 2008 року -202,25 грн.; з 01 квітня 2009 року -208,94 грн., з 01 липня 2009 року -210,61 грн., з 01 жовтня 2009 року - 217,30 грн., з 01 листопада 2009 року - 248,72 грн.; з 01 січня 2010 року - 290,51 грн.; з 01 квітня 2010 року - 295,52 грн.; з 01 липня 2010 року - 296,86 грн.; з 01 жовтня 2010 року -303,21 грн., з 01 грудня 2010 року - 308, 23 грн., з 01 січня 2011 року - 314,58 грн., з 01 квітня 2011 року - 320,93 грн., з 01 жовтня 2011 року - 329,29 грн., з 01 грудня 2011 року - 335,64 грн. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2012 року збільшено розмір відшкодування шкоди у зв'язку зі збільшенням розміру мінімальної заробітної плати з 01 січня 2012 року - 358,71 грн.; з 01 квітня 2012 року - 365,73 грн.; з 01 липня 2012 року - 368,40 грн.; з 01 жовтня 2012 року -373,75 грн.; з 01 грудня 2012 року - 379,10 грн. Загальний розмір сум станом на 01 січня 2013 року визначено: з 01 січня 2012 року до 31 березня 2012 року - 358,71 грн. х 3 = 1076,13 грн.; з 01 квітня 2012 року до 30 червня 2012 року - 364,73 грн. х 3 = 1097,19 грн.; з 01 липня 2012 року до 30 вересня 2012 року - 368,4 грн. х 3 = 1102,20 грн.; з 01 жовтня 2012 року до 30 листопада 2012 року - 373,75 грн. х 2 = 747,5 грн.; з 01 грудня 2012 року до 31 грудня 2012 року - 379,10 грн., а всього (1076,12+1098,19+1102,20+747,50+379,10) = 4403,12 грн. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2013 року збільшено розмір відшкодування шкоди за період з 1 липня 2008 року по грудень 2011 року (включно) та стягнуто на користь [PERSON] 8125,75 грн. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 липня 2013 року рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2013 року змінено у частині розміру відшкодування шкоди, зменшено розмір шкоди з 8125,75 грн. до 6393,22 грн.В іншій частині рішення залишено без змін. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2013 року виправлено арифметичну помилку в рішенні апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 липня 2013 року, збільшено розмір відшкодування шкоди з 6393,22 грн. до 6723,02 грн. При зверненні здійсним позовом позивачем була надана довідка державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби ДМУЮ Дніпропетровської області Іваненко М.Ю. №13933 від 24.11.2013 року, в якій зазначено, що заборгованість [PERSON] перед [PERSON] по виконавчим листам №2/786/11, №206/5365/13-ц, №436/6963/12, №2-876 за період з 01.01.2009 року по 31.12.2014 року становить 21260,92 грн. (а.с.15). В ході судового розгляду, з урахуванням наданих представником відповідача квитанцій державним виконавцем Самарського відділу державної виконавчої служби ДМУЮ Дніпропетровської області Іваненко М.Ю. був здійснений перерахунок заборгованості [PERSON] перед [PERSON] по виконавчим листам №2/786/11, №206/5365/13-ц, №436/6963/12, №2-876 за період з 01.01.2009 року по 31.12.2014 року, який становить 16863,10 грн. (а.с.75). Даний розмір заборгованості по відшкодування шкоди завданої каліцтвом представник позивача не спростовував і саме його просив збільшити (індексувати) у зв'язку з підвищенням вартості життя.. Виконавчі провадження з виконання вищезазначених виконавчих листів були відкриті виконавчою службою за наступними рішеннями суду. Рішенням Самарського районного суду від 05 травня 2011 року по цивільній справі №2-876/11, яке роз'яснено ухвалою суду від 09 листопада 2011 року стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] у зв'язку зі збільшенням заробітної плати за 2007 рік - 1323,84 грн., за 2008 рік - 2136,22 грн., за 2009 рік - 2580,14 грн., за 2010 рік - 3563,32 грн., за 2011 рік - 3198,61 грн., загалом -12802,13 грн. На майбутнє розмір сум складає: з 01.11.2011 року по 30.11.2011року - 329,29 грн., з 01.12.2011 року - 335,64 грн. (а.с.68). З оглянутих судом матеріалів цивільної справи №2-786/11 вбачається, що вищезазначене рішення ухвалено по цій справі, однак ухвалюючи його суд допустив описку та зазначив його номер «№2-876/11», а не як потрібно «№2-786/11». 25 серпня 2015 року приймаючи ухвалу про видачу дубліката виконавчого листа судом вже був зазначений вірний номер справи №2-786/11. Таким чином, виконання цього рішення проводилось державною виконавчою службою за двома номерами №2-876/11 та №2-786/11. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська по цивільній справі №206/5365/13-ц збільшено розмір відшкодування шкоди завданої каліцтвом за період з січня 2012 року по серпень 2013 року (включно) та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суми в розмірі 8519,88 грн. Збільшено розмір відшкодування шкоди [PERSON] з [PERSON], призначеної довічно: з першого вересня 2013 року щомісяця - 630,85 грн., з першого грудня 2013 року щомісяця - 669,90 грн. довічно до зміни мінімальної заробітної плати в Україні (а.с.69) Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2012 року по цивільній справі №436/6963/12 збільшено розмір відшкодування шкоди та стягнуто суму інфляції за період з 2007 року по 2011 рік в розмірі 858,64 грн. (а.с.12). У відповідності до вимог ст. 1208 ЦК України за заявою потерпілого у разі підвищення вартості життя розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, підлягає індексації на підставі рішення суду. За заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду. Виходячи зі змісту наведеної норми, при вирішенні даного спору суду належить встановити у зв'язку з чим потерпілий просить змінити розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я, а саме: чи у зв'язку зі збільшення вартості життя, чи у зв'язку із збільшенням розміру мінімальної заробітної плати. Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України „ Про оплату праці" розмір мінімальної заробітної плати переглядається від зростання індексу цін на споживчі товари і тарифів на послуги. Отже, підвищення вартості життя враховується при встановленні мінімальної заробітної плати. Тому збільшення розміру відшкодування шкоди у разі підвищення вартості життя враховується при перегляді мінімальної заробітної плати і збільшенні у зв'язку з цим розміру відшкодування шкоди за рішенням суду. Як встановлено судом, розмір відшкодування шкоди завданої каліцтвом позивачу переглядається систематично у зв'язку із зміною розміру мінімальної заробітної плати, що підтверджується вищезазначеними рішеннями, зокрема за період утворення заборгованості. Підстав для збільшення (індексації) відшкодування шкоди із застосуванням положень п.1 ст.1208 ЦК України суд не вбачає, оскільки розмір мінімальної заробітної плати переглядається, в тому числі, і в залежності від зростання індексу цін на споживчі товари і тарифи на послуги. Тому при паралельному застосування обох підстав збільшення розміру відшкодування шкоди, передбачених ст. 1208 ЦК України, розмір відшкодування шкоди буде збільшуватись, частково, у подвійному розмірі, що призведе до порушення прав відповідача. Окрім того, виходячи з вимог позивача, остання фактично просить збільшити (індексувати) не розмір відшкодування шкоди завданої каліцтвом, який відповідно до вимог ч. 1 ст.1202 ЦК України нараховується щомісячними платежами, а весь розмір заборгованості, який утворився по належним їй виплатам. Збільшувати (індексувати) розмір заборгованості, який має відповідач перед позивачем по відшкодуванню шкоди завданої каліцтвом з підстав ст. 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", якою передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення), суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника, суд не має можливості, оскільки позивачу була завдана шкода заподіяна каліцтвом не як працівникові, а як пасажиру транспортного засобу, який постраждав в дорожньо-транспортній пригоді. Що стосується вимог про стягнення суми інфляції та трьох відсотків річних за невиконання рішення суду від 25 жовтня 2012 року по цивільній справі №436/6963/12 про стягнення сум інфляції в розмірі 858,64 грн., то вони не підлягають задоволенню, оскільки дане рішення відповідачем виконане, про що свідчить постанова про закінчення виконавчого провадження №47055500 від 21.11.2014 року. З урахуванням викладено, позивачу слід відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed