Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON] , [INFO], в розмірі 1/2 частини заробітку /доходу/ щомісячно. Діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач не сплачує аліменти на утримання дітей, хоча має таку можливість. В судовому засіданні позивачка підтримала позов та просить його задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, подав заперечення на позовну заяву, позовні вимоги визнав частково, зазначив, що має можливість сплачувати аліменти у розмірі ? частини, оскільки вже сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частини згідно рішення Олександрійського міськрайонного суду від 10.07.2002 р. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши позивачку, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні позивачка пояснила, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 23 жовтня 2009 року, але в даний час проживають окремо. Сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння. Вона, позивачка, також звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Від спільного проживання мають дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Відповідач являється батьком дітей. Матеріально не надає допомогу на їх утримання. Відповідач працює у Петрівській виправній колонії № 49. Діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Бажає, щоб відповідач сплачував аліменти за рішенням суду в тому розмірі, який заявлений нею в позові. Вона не згодна з запереченнями відповідача. Вважає, що не справедливо буде стягувати аліменти на утримання дитини від першого шлюбу - сина [PERSON] у розмірі ? частини, а на утримання двох дітей [PERSON] та [PERSON] у такому ж розмірі. Відповідно до ч ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом . Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів.; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти, визначається судом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач працездатний, має постійне місце роботи. Сплачує аліменти на утримання дитини від першого шлюбу - сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від заробітку (доходу) до досягнення сином повноліття, тобто до [INFO] р. згідно рішення Олександрійського міськрайонного суду від 10.07.2002 р. Також відповідач надав довідку з місця роботи - Петрівської ВК УДПтС України в Кіровоградській області (№49) про утримання аліментів з заробітної плати. Так як відповідач працює і має постійне місце роботи, то розмір аліментів може бути визначений в частці від заробітку, а саме, на кожну дитину 1/8 частину заробітку (1/8+ 1/8 = 1/4). Також судом враховується, що відповідач вже сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини від заробітку. Тому 1/4 + 1/4 = 1/2 частина, що не перевищує 50 відсотків заробітної плати. Тобто на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON] , [INFO], можливо стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (1/8+ 1/8). Відповідно до ч.3 ст. 183 СК України якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення аліментів - п'ятдесят відсотків заробітної плати боржника. Ця норма кореспондується з ч.ч.2, 3 ст.128 КЗпП України. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.17 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3 (далі по тексту постанови Пленуму ВСУ) максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Так як позивачка при подачі позову була звільнена від сплати судового збору, то судові витрати стягуються з відповідача на користь держави.

Outcome: partial