Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гарант і Я» (далі - ТДВ «СК «Гарант і Я») 19.03.2018р. звернулось в суд із позовом до [PERSON] про стягнення 73 899\~грн. 83 коп. страхового відшкодування. Вимоги мотивовані тим, що [PERSON] 27.11.2017р. о 19 год., на вул.Львівська, 409 у смт.Великий Любінь Городоцького р-ну Львівської обл., керуючи автомобілем [NUMBER], не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, порушив вимоги п.2.3.«б», 12.2., 13.1. ПДР України, як наслідок зіткнувся із автомобілем [NUMBER], при цьому обидва транспортні засоби пошкоджені. Постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської обл. від 20.12.2017р. [PERSON] визнано винним у скоєнні вищевказаної ДТП. Пошкоджений у ДТП 27.11.2018р. транспортний засіб «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER], належить ТзОВ «Алекс СО» та застрахований у ТДВ «СК «Гарант і Я» за договором добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) № 03-215-05-17-203 від 20.04.2017р. Відповідно до рахунку № А000123780 від 29.11.2017р. і № А10041677 від 29.11.2017р. вартість відновлювального ремонту автомобіля ;ved=2ahUKEwjn7cejxe7dAhWUhKYKHSrSCuIQFjADegQIBhAB&a01;url=https://ru.wikipedia.org/wiki/Volkswagen&aть;usg=AOvVaw0dr6C_y9U_GNz_dZemEP40">«Volkswagen», д.н.з. [NUMBER], становить 73\~899 грн. 83 коп. На підставі вищеозначеного договору добровільного страхування та страхового акту № 52-18-03-05 від 19.02.2018р., ТДВ «СК «Гарант і Я» визнано страховим випадком ДТП, яка мала місце 27.11.2017р. і в якій пошкоджено автомобіль [NUMBER] та згідно заяви ТзОВ «Алекс СО» від 15.02.2018р. проведено виплату страхового відшкодування в сумі 73\~899 грн. 83 коп. Тому ТДВ «СК «Гарант і Я», з огляду на положення ст.ст. 993, 1166, 1187 ЦК України та ст. 27 ЗУ «Про страхування» набуло право вимоги до [PERSON], як заподіювача шкоди, на відшкодування понесених фактичних витрат в сумі 73\~899 грн. 83 коп., які просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] вимоги підтримав, на їх обґрунтування покликався на обставини, викладені в позовній заяві, просить стягнути із [PERSON] в користь ТДВ «СК «Гарант і Я» 73\~899 грн. 83 коп. та судові витрати. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи, відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, повідомлявся належно (а.с. 33, 68). Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, до суду не зявився, причин неявки не повідомив та не подав відзив на позов, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 69), суд, з огляду на положення ст. 280 ЦПК України, приходить висновку про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 2 ст.\~16\~ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч. 4 ст. 82 ЦПК України, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської обл. від 20.12.2017р. встановлено, що [PERSON] 27.11.2017р. о 19 год., на вул.Львівська, 409 у смт.Великий Любінь Городоцького р-ну Львівської обл., керуючи автомобілем ;cd=4&aan;cad=rja&as1;uact=8&apa;ved=2ahUKEwjn7cejxe7dAhWUhKYKHSrSCuIQFjADegQIBhAB&a С;url=https://ru.wikipedia.org/wiki/Volkswagen&a в;usg=AOvVaw0dr6C_y9U_GNz_dZemEP40">«Volkswagen», д.н.з. [NUMBER], не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, порушив вимоги п.2.3.«б», 12.2., 13.1. ПДР України, як наслідок зіткнувся із автомобілем [NUMBER],\~при цьому\~обидва транспортні\~засоби пошкоджені. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124\~КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 14). Вищеозначена постанова набрала законної сили 31.12.2017р. Із матеріалів справи убачається, що 20.04.2017р. між ТДВ «СК «Гарант і Я» та ТзОВ «Алекс СО» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) № 03-215-05-17-203, згідно з яким обєктом страхування є автомобіль [NUMBER] (а.с.7).\~\~ З пояснень в суді представника позивача та копії довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 3017332783780687 (а.с. 13) встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER], застрахована у СК «Європейський Страховий союз». ТзОВ «Алекс СО» 15.02.2018р. звернулось до ТДВ «СК «Гарант і Я» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.15). Судом встановлено, що ТДВ «СК «Гарант і Я», на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) № 03-215-05-17-203 від 20.04.2018р. та страхового акту № 52-18-03-05 від 19.02.2018р, визнало страховим випадком ДТП, що мала місце 27.11.2017р., в якій пошкоджено автомобіль [NUMBER] та виплатило ТзОВ «Алекс СО» страхове відшкодування у розмірі 73\~899 грн. 83 коп., що підтверджується платіжними дорученнями № 231 і № 232 від 28.02.2018р. (а.с.21). Отже, здійснивши виплату страхового відшкодування в сумі 73\~899 грн. 83 коп. за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 27.11.2017р. за участі автомобілів [NUMBER] і ;source=web&ap>;cd=4&aas;cad=rja&apa;uact=8&avt;ved=2ahUKEwjn7cejxe7dAhWUhKYKHSrSCuIQFjADegQIBhAB&aя ;url=https://ru.wikipedia.org/wiki/Volkswagen&aор;usg=AOvVaw0dr6C_y9U_GNz_dZemEP40">«Volkswagen»,\~д.н.з.\~[NUMBER],\~ ТДВ «СК «Гарант і Я» набуло права потерпілої особи в межах здійсненої виплати. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю майну третьої особи.\~\~\~\~ Статтею 1166\~ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано в наслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Положеннями ст.\~993\~ЦК України та ст.\~27\~ЗУ «Про\~страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. У Постанові від 20.01.2016р. у справі № № 6-2808цс15 Верховний суд України зазначив, що потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобовязань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194\~ЦК України підстав. Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобовязання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обовязками страховика як сторони договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов ТДВ «СК «Гарант і Я» є обґрунтованим, підтверджений належними доказами, а тому такий слід задовольнити. Витрати, понесені позивачем у звязку із зверненням до суду з позовом, складають 1 762 грн. (а.с. 27) і у відповідності до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved