Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

Позивач, Товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторське агентство Фактор» звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] в якій просить стягнути заборгованість за кредитним договором. У судове засідання представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторське агентство Фактор» [PERSON] не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив стягнути з Відповідача заборгованість у повному обсязі, а також розглядати справу за відсутності представника Банку, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, що у разі неявки в судове засідання Відповідача, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки якого невідомі, або якщо причини неявки будуть визнані судом неповажними, на підставі ст. 224 ЦПК України, просив розглядати справу у заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з'явився, письмових заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вони обгрунтовуються, суду не надав, про час та місце розгляду справи Відповідач повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, та докази, надані в їх обгрунтування, вважає, що позовні вимоги законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 20 травня 2014 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Факторингова Компанія «ФК Факторинг» було укладено Договір про відступлення права вимоги № 200514нв відповідно до якого ТОВ «Факторингова Компанія «ФК Факторинг» набуло право грошової вимоги до боржника реального та належного виконання обов'язків за договором №К53113439228В від 03.07.2013 року. Відповідно до умов Договору про відступлення прав вимог № 20/05/14-ц від 20.05.2014 року, укладеного між ТОВ «Факторингова Компанія «ФК Факторинг» та ТОВ «Колекторське Агентство Фактор» Первісний кредитор передав, а Новий кредитор набув право вимоги до боржника реального та належного виконання обов'язків за договором № R53113439228В від 03.07.2013 року. Заміна кредитора у зобов'язаннях шляхом відступлення права вимоги була реалізована на підставі статей 512-516 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди на то боржника (ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України). 03 липня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк " та фізичною особою - громадянкою України якою є - [PERSON] було укладено кредитний договір № R53113439228В. Відповідно до умов вищевказаного договору, Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» надало Відповідачу (по Договору - Позичальнику) грошові кошти на умовах платності, строковості та повернення у розмірі: 25 000 грн. 00 коп. (двадцять п'ять тисяч грн. 00 коп.). Відповідно до умов зазначеного Договору, Відповідач зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені договором повернути Кредитні кошти, сплатити проценти за користування Кредитними коштами, неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором. Згідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Первісний кредитор (ПАТ «ВТБ Банк») свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві кредитні кошти у розмірі встановлені Договором. Станом на 22.04.2015 року, Відповідач, свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі: 37 156 грн. 87 коп. (тридцять сім тисяч сто п'ятдесят шість грн. 87 коп.), із яких 25 625 грн. 43 коп. (двадцять п'ять тисяч шістсот двадцять п'ять грн. 43 коп.) - заборгованість, яка була передана Банком, що підтверджується витягом з реєстру боржників, 11 531 грн. 44 коп. (одинадцять тисяч п'ятсот тридцять одна грн. 44 коп.) - пеня за прострочення повернення кредитних ресурсів відповідно до п. 5.1 Кредитного договору. Позивачем були вжиті заходи досудового врегулювання спору ( проведено телефонні переговори з Відповідачем та направлено листи, які підтверджують факт зміни кредитора), однак жодних дій для вирішення спору зі сторони Відповідача вжито не було, що і стало підставою для звернення" за захистом прав та законних інтересів Позивача до суду. Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Отже, укладений договір є підставою для виникнення у його сторін певних прав та обов'язків, визначених ним. У відповідності до норм статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами, а всі його умови, з моменту укладення договору, стають однаково обов'язковими для виконання сторонами. В цьому і полягає сенс цивільно-правового договору, як правової форми узгодження волі сторін, спрямованої на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та чинного законодавства. Згідно п.1 ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved