Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

03.04.2015р. позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], 24.05.2004р.н. у розмірі 1/4 частки заробітку відповідача , але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, інших осіб на утриманні не має. Позивач у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, проте звернулась до суду із заявою про розгляд справи в її відсутність, позов підтримала, просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Згідно ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Позивач проти заочного рішення не заперечує, наслідки та порядок перегляду заочного рішення розуміє. Відповідно до довідки Добропільського МВ ГУДМС України в Донецькій області № 1242 від 08.04.2015р. [PERSON], 04.04.1983р.н., зареєстрований за адресою : [INFO]. Судом неодноразово направлялися повістки за заначеною адресою , передавалися телефонограми про дату, час та місце слухання справи.,але до зали суду відповідач не з'явився. Таким чином, суд визнав причини неявки відповідача неповажними та ухвалив розгляд справи провести у відсутність відповідача на підставі наявних у справи матеріалів. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони 18 серпня 2003 року уклали шлюб, зареєстрований виконкомом Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області, актовий запис № 66.Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-НО № 405426, яке було видано виконкомом Білозерської міської ради м. Добропілля Донецької області 14.07.2004 року, актовий запис № 67. Дитина проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою з місця проживання ,виданою АОСББ"Сузір'я-1" . Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи з положень ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення , звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, на підставі ч 3. ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved