Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], в обґрунтування своїх вимог вказуючи на те, що 29.05.2015 року між нею та відповідачем по справі був укладений шлюб, від якого сторони мають одну малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначала, що шлюбно - сімейні відносини, ведення спільного господарства між нею та відповідачем припинені з 2015 року з причин постійних сварок та суперечок, відсутності взаєморозуміння і довіри, внаслідок чого подальше подружнє життя та збереження шлюбу є неможливим. Посилаючись на ст. ст. 110, 112 СК України позивачка просила розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем по справі 29.05.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області по актовому запису № 74, залишивши за нею після розірвання шлюбу прізвище «[PERSON]» та стягнувши з відповідача по справі на її користь судові витрати по справі. В судове засідання позивачка [PERSON] не з"явилася, надавши суду заяву про розгляд справи в судовому засіданні в її відсутності та позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зазначивши, що строк на примирення їй не потрібен, при цьому шлюбно - сімейні відносини з відповідачем припинено з липня місяця 2015 року та після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з нею, а відповідач, в свою чергу, на утримання дитини буде сплачувати аліменти. Спору по майну не має, після розірвання шлюбу прізвище змінювати не бажає, судовий збір просить залишити за нею (ас. 33). Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не з"явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав (ас. 41, 43, 46). За викладених вище обставин, судом, відповідно до вимог ст. ст. 280 - 281 ЦПК України 22.08.2018 року постановлено ухвалу про заочний розгляд вказаної цивільної справи за правилами загального позовного провадження з особливостями, встановленими гл. ІІ «Заочний розгляд справи» ЦПК України (ас. 48). В ході розгляду справи судом вчинено наступні процесуальні дії: - 15.05.2018 року позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу залишена без руху (ас. 12-13); - 02.07.2018 року постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі (ас. 24-25); - 20.07.2018 року постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання (ас. 34); - 27.07.2018 року постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (ас. 39-40). Враховуючи, що сторони в судове засідання не з'явилися, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали додані до справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав: - 29.05.2015 року між сторонами зареєстровано шлюб, що підтверджено в судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 29.05.2015 року (ас. 6). Від шлюбу сторони мають одну малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], що підтверджено в судовому засіданні копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.06.2015 року (ас. 17), яка після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачкою по справі, а відповідач на утримання останньої буде сплачувати аліменти. Шлюбно - сімейні відносини та ведення спільного господарства припинені між сторонами з липня 2015 року з причин постійних сварок та суперечок, відсутності взаєморозуміння і довіри. Строк на примирення жодній із сторін не потрібен. Спору по майну не має. Приймаючи до уваги, що жодна із сторін не має наміру зберегти сім'ю, суд вважає неможливим примирення та збереження шлюбно - сімейних відносин. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Питання про порушення (або не порушення) таких інтересів і ступінь їхньої значимості для дружини, чоловіка та їхньої дитини суд установлює з урахуванням всіх обставин справи. При викладених вище обставинах, враховуючи, що сторони шлюбно - сімейні відносини не підтримують, втративши взаєморозуміння і довіру одне до одного, суд знаходить збереження сім"ї неможливим, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них та їхньої дитини. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, враховуючи, що позивачка просила судовий збір залишити за нею, суд вважає можливим не стягувати такий з відповідача по справі на користь позивачки та залишити судові витрати по справі за позивачкою. Враховуючи волю позивача, суд знаходить можливим залишити за останнім після розірвання шлюбу прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved