Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

02.04.2014 року ТОВ «Краматорськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу за опалення та підігрів води. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та пояснив, що з 01.01.2007 по теперішній час ТОВ "Краматорськтеплоенерго" здійснює поставку теплової енергії та гарячого водопостачання у квартиру [ADDRESS]. В період з 01.05.2010 року по 01.12.2013 року відповідачі ухилилися від оплати за поставлену теплову енергію та підігрів води. У зв'язку з чим у відповідачів утворилася заборгованість в сумі 5708,32 грн. До теперішнього часу заборгованість відповідачами не погашена, тому просить її стягнути на користь позивача. Крім того просить стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати в сумі 243грн. 60коп. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала клопотання про розгляд спраи за її відсутності, письмові заперечення по справі, обґрунтовуючи не визнання позову тим, що позивачем по справі надано до суду позовну заяву датовану 31.03.2014 року та розрахунок заборгованості за період з травня 2010 року по листопад 2013 року. Згідно вимог ст.257 Цивільного кодексу України загальний строк позовної давнини складає 3 роки. Таким чином, позивач втратив право вимагати сплату коштів за період до квітня 2011 року. Крім того, згідно вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-4 від 26.06.2004р. ТОВ «Краматорськтеплоенерго» повинен бути призначений виконувачем послуг, тому що згідно с п.4 ч.1 ст.7 цього Закону, до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг надано право призначати виконувача надання житлово-комунальних послуг населенню відповідного населеного пункту. Позивач виконувачем послуг не визнаний. Просить суд застосувати наслідки спливу позовної давності до вимог ТОВ «Краматорськтеплоенерго» до [PERSON] стосовно стягнення боргу за опалення та підігрів води за період з травня 2010 року по квітень 2011 року, відмовити ТОВ «Краматорськтеплоенерго» у стягненні з [PERSON] заборгованості за опалення та підігрів води в квартирі [ADDRESS] за період з травня 2010 року по квітень 2011 року. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що згідно витягу з державного реєстру фізичних та юридичних осіб від 29.01.2014 року, ТОВ «Краматорськтеплоенерго» засновано на приватній власності як підприємницьке товариство з метою отримання прибутку, не являється суб'єктом публічного права і діє відповідно до норм Цивільного кодексу України на загальних підставах, наприклад, як постачальник кабельного телебачення, мобільного зв'язку, телефонного стаціонарного зв'язку, газопостачання та ін. Таким чином, надання послуг та нарахування коштів за отримані послуги здійснюється виключно на підставі договору укладеного між споживачем та постачальником послуг, що в свою чергу підтверджуються Рішенням вищого спеціалізованого суду України по справі №6-22859 св 13 від 04.09.2013 року. Жодного договору з ТОВ «Краматорськтеплоенерго» стосовно обслуговування квартири по [ADDRESS] вона не підписувала. Пропозицій підписати договір з боку позивача їй не надходило. Крім того, вона є власником зазначеної квартири, але протягом останніх тринадцяти років прописана та проживає за іншою адресою. Також, згідно вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-4 від 26.06.2004р. ТОВ «Краматорськтеплоенерго» повинен бути призначений виконувачем послуг, тому що згідно с п.4 ч.1 ст.7 цього Закону, до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг надано право призначати виконувача надання житлово-комунальних послуг населенню відповідного населеного пункту. Позивач виконувачем послуг не визнаний. Вважає, що позивач намагається безпідставно стягнути з неї кошти, що в свою чергу є порушенням її законних прав та інтересів. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «Краматорськтеплоенерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води за період з травня 2010 року по листопад 2013року у повному обсязі Вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.ст. 156, 162 Житлового кодексу України, власник зобов'язаний вчасно вносити плату за комунальні послуги по встановленому у законному порядку тарифам. Позивач - ТОВ «Краматорськтеплоенерго», обслуговує житловий фонд у якому зареєстровані відповідачі та здійснює поставку теплової енергії по затвердженим виконкомом Краматорської міської ради тарифам.(а.с.7-8) У судовому засіданні встановлено, що згідно даних Відділу адресно-довідкової роботи Головного управління Державної Міграційної служби України в Донецькій області [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS].(а.с.12-13) Відповідно довідки з місця мешкання про склад сім'ї та реєстрації [PERSON] мешкає у квартирі [ADDRESS] (а.с.5) Як вбачається з пояснень відповідачки [PERSON] у судовому засіданні, вона є власницею квартири [ADDRESS], але зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою з місця мешкання. Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктами 17 і 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типовим договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України №630 від 21 липня 2005 року передбачено, що послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. З матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що письмовий договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води між позивачем та відповідачами не укладався, тому плату за послуги з теплопостачання відповідачі зобов'язані були вносити щомісяця не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до довідки по особовому рахунку [NUMBER], відкритому на ім'я відповідачки [PERSON], за період з 01.05.2010 року по 01.12.2013 року оплата за опалення та підігрів води проводилася нерегулярно, заборгованість за надані послуги складає 5708,32 грн. (а.с.4). Доказів погашення зазначеної заборгованості суду не надано. Відповідачкою [PERSON] надано заяву про застосування до вимог позивача строку позовної давнини. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Згідно ст.264 ч.1 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Частиною 2 вказаної статті позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Згідно наданого позивачем до матеріалів справи особистого рахунку [NUMBER], відкритому на ім'я відповідачки [PERSON] вбачається, що у 2010 році споживачами сплачувалися суми, що свідчить про визнання свого боргу (а.с.4) Таким чином, підстави для застосування позовної давності відсутні та стягненню підлягає заборгованість, яка утворилася за період з 01.05.2010 року по 01.12.2013 року у сумі 5708 грн. 32 коп. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у сумі 243грн.60коп..

Outcome: approved