Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

05.06.2020 року позивач [PERSON] , звернулася до суду з позовом, та просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 12 серпня 2006 року у Виконавчому комітеті Орловецької сільської ради Городищенського району Черкаської області, актовий запис № 3, з тих підстав, що з відповідачем мають різні характери та погляди на життя, шлюб виявився невдалим, сім`я розпалася остаточно та станом на сьогоднішній день існує формально. Подружжя з березня 2020 року спільного господарства не веде. Сумісне життя та збереження сім`ї стало неможливим. Між ними зникло почуття любові та взаємоповаги, стали чужими людьми. В результаті цього прийшла до висновку, що розлучення це єдиний вихід для них побудувати нове щасливе життя. Примирення між ними не може, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, просить строк для примирення в порядку ст.11 Сімейного кодексу України не надавати. Вважає, що відновлення їх родини в подальшому неможливе. Від даного шлюбу мають двох малолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Понесені судові витрати покласти на відповідача. До суду сторони не з`явилися, повідомлені належним чином. Від позивача [PERSON] надійшла заява про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] надав заяву про слухання справи без його участі, не заперечує, щодо задоволення позову, просив вирішити питання стягнення судових витрат відповідно до ст.142 ЦПК України. Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, врахувавши думку позивача, відповідача та вивчивши наявні докази у справі, приходить до такого. Ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення, за нормами ч.4 ст.200 ЦПК України, у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.206 цього Кодексу. За нормами ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України - розривається. 12 серпня 2006 року, [PERSON] , позивач по справі, та [PERSON] , відповідач по справі, у виконавчому комітеті Орловецької сільської ради Городищенського району Черкаської області, зареєстрували шлюб, актовий запис № 3, підтверджено Свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] . У подружжя, [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджено Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 26.03.2008 року, актовий запис № 2, та [INFO] народилася донька [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 16.09.2013 року, актовий запис № 10. Шлюб, за нормами ст.24 СК України, ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За нормами п.10 постанови ПВС України від 21.12.2007 № 11 "Про судову практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", охорона сім`ї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечите інтересам одного з них чи інтересам дітей. У разі визнання відповідачем позову, суд, за нормами ч.4 ст.206 ЦПК України, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Чоловіки і жінки, за нормами ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. [PERSON] , позивач у справі, скористалась даним правом, звернулась до суду з позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Суд приймає до уваги те, що, не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України. Відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Питання про примирення не ставиться. Відповідач позов визнав. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також вбачаючи відсутньою морально-правову основу шлюбу, так як шлюб між сторонами існує лише юридично, без паритетних засад про почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, підтримання стосунків, приходить до висновку, що шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Питання, щодо визначення місця проживання малолітніх дітей, щодо прізвища, позивач не ставить. Суд згідно ч.1 ст.141, ч.1 ст.142 ЦПК України розподіляє судові витрати. У разі розірвання шлюбу судом, за нормами ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved