Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

04 березня 2015 року [PERSON] звернулась до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська із заявою про встановлення факту належності [PERSON] свідоцтва про право власності на житло - квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], яке видано відділом обліку та розподілу житлової площі Дніпродзержинського міського виконавчого комітету 27 жовтня 1994 року на підставі розпорядження від 27 жовтня 1994 року № 03810, та встановити факт належності [PERSON] технічного паспорту на вказану квартиру, виданого у 1994 році Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації, реєстрова книга за № 20872, кп 115. Заяву [PERSON] мотивує тим, що 29 березня 1975 року її бабуся [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим Баглійським відділом ЗАГС м. Дніпродзержинська, актовий запис № 96, після реєстрації шлюбу були залишені їх дошлюбні прізвища. 16 жовтня 1981 року [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Дніпровської районної у місті Дніпродзержинську ради на склад сім'ї із двох осіб, тобто бабусі заявниці та чоловіка бабусі - [PERSON] була виділена квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується ордером на право зайняття житлового приміщення. 20 листопада 1981 року [PERSON] та її чоловік [PERSON] зареєструвалися у даній квартирі, де проживали всі останні роки свого життя, що підтверджується довідками ТОВ «Абонент XXI» від 13 листопада 2014 року. У 1994 році [PERSON] та [PERSON] приватизували зазначену квартиру. 27 жовтня 1994 року відділом обліку та розподілу житлової площі Дніпродзержинського міського виконкому їм було видане свідоцтво про право власності на житло на праві спільної власності. 23 грудня 1994 року [PERSON] склала заповіт, яким на випадок своєї смерті заповідала належну їй частину квартири по [ADDRESS] своєму сину [PERSON]. Цей заповіт був у встановленому законом порядку посвідчений державним нотаріусом Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори Гнезділовою Л.В. У липні 1998 року чоловік бабусі [PERSON] - [PERSON] помер, і після його смерті його дружина фактично прийняла спадщину, залишившись проживати та бути зареєстрованою у квартирі, де проживала до часу своєї смерті, що підтверджується довідкою ТОВ «Абонент XXI». [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим [INFO] Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції, актовий запис № 620. Після смерті бабусі [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді квартири, розташованої по [ADDRESS], частка якої належить бабусі заявниці на підставі свідоцтва про право власності на житло, і частку якої вона фактично прийняла у власність, як спадщину, після смерті свого чоловіка [PERSON] Незважаючи на існування заповіту [PERSON] на користь свого сина [PERSON], він відмовився від прийняття спадщини після своєї померлої матері на користь заявниці, а тому саме заявниця звернулася до Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] та про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Постановою державного нотаріуса Посипанко A.A. від 21 лютого 2015 року заявниці було відмовлено, оскільки в наданому оригіналі свідоцтва про право власності на житло прізвище чоловіка [PERSON] помилково зазначено "[PERSON]", замість [PERSON]. Ця ж помилка допущена і при реєстрації Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації права власності на квартиру. У зв'язку з розбіжністю у написанні прізвища чоловіка спадкодавця [PERSON] у свідоцтві про укладення шлюбу та в свідоцтві про право власності на житло заявниці було у письмовій формі відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON]. В наданій суду письмовій заяві заявниця [PERSON] підтримала подану заяву в повному обсязі з підстав наведених вище, просила її задовольнити, провести судовий розгляд без її участі. Заінтересована особа [PERSON] в наданій суду письмовій заяві зазначив, що не заперечує проти задоволення заяви, просить розглядати справу без його участі. Взявши до уваги позицію заявника та заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, постановою державного нотаріуса Посипанко A.A. від 21 лютого 2015 року (л.с. 26) заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності за законом, оскільки в наданому оригіналі свідоцтва про право власності на житло прізвище чоловіка [PERSON] помилково зазначено [PERSON], замість [PERSON]. Ця ж помилка допущена і при реєстрації Обласним комунальним підприємством «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» права власності на квартиру. В зв'язку з розбіжністю написання прізвища чоловіка спадкодавця [PERSON] у свідоцтві про укладення шлюбу та в свідоцтві про право власності на житло [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON]. Факт належності [PERSON] свідоцтва про право власності на житло - квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], яке видано відділом обліку та розподілу житлової площі Дніпродзержинського міського виконавчого комітету 27 жовтня 1994 року на підставі розпорядження від 27 жовтня 1994 року № 03810, а також технічного паспорту на квартиру, який виданий у 1994 році Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (л.с. 15), виданим Баглійським відділом ЗАГС м. Дніпродзержинська, актовий запис № 96; довідкою ТОВ «Абонент XXI» від 13 листопада 2014 року (л.с. 24), з якого видно, що за вказаною адресою по [ADDRESS], мешкали [PERSON] та [PERSON]; копією актового запису № 537 від 24.06.1998 року про смерть [PERSON], виданого Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Згідно копії спадкової справи після померлої [PERSON], заведеної у Третій дніпродзержинській державній нотаріальній конторі, з заявами щодо спадщини після [PERSON] звернулися лише заявниця - [PERSON] та заінтересована особа [PERSON], таким чином встановлення даного факту не зачіпає інтересів інших осіб. Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення - належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved