Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

10 грудня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Павлівської сільської ради Білопільського району про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що 04 травня 2011 року помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на все його майно, зокрема на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: Сумська область, Білопільський район, с. Павлівка, вул. Перше Травня, 35, які він побудував у 1974 році. За життя батько склав заповіт, яким все своє майно заповів йому. У встановлений законом строк він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями нотаріус відмовила у звязку з тим, що його батько за життя не зареєстрував вказане домоволодіння у відповідних державних органах та не отримав правовстановлюючих документів на нього. Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] просить суд задовольнити його позов. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не зявилися, остання надала суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Павлівської сільської ради Білопільського району в судове засідання не з'явився, в.о. сільського голови [PERSON] направила суду листа про розгляд справи без участі їх представника, позов визнають повністю. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує. Представник третьої особи - Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області в судове засідання також не зявився, завідувач нотаріальної контори [PERSON] направила суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін та третіх осіб за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 04 травня 2011 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а. с. 7). Останній був батьком позивача [PERSON] та чоловіком [PERSON]К, третьої особи у справі (а .с. 8, 20). Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно. Як вбачається з витягу із рішення Павлівської сільської ради №35 від 22 грудня 1993 року, з виписки із погосподарської книги Павлівської сільської ради №604 від 22 листопада 2018 року, довідки Павлівської сільської ради №910 від 22 листолпада 2018 року, [PERSON], який помер 04 травня 2011 року, був забудовником та власником будинку №35 по вул. Перше Травня у с. Павлівка, що побудований у 1974 році. На момент смерті останній проживав та був зареєстрований у будинку на вказаною вище адресою разом з дружиною [PERSON], сином [PERSON] та невісткою [PERSON] Заповіт від імені померлого посвідчувався виконавчим комітетом сільської ради 22 березня 2010 року за №15 (номер у Спадковому реєстрі 49209686) та не змінювався та не відмінявся. На підставі рішення виконкому сільської ради №35 від 22 грудня 1993 року останньому у приватну власність передано земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,15 га та для ведення особистого підсобного господарства площею 0,36 га, що розташовані у с. Павлівка по вул. Перше Травня, 35 (а. с. 10, 17-18). До дня смерті [PERSON] право власності на вказане вище домоволодіння не зареєстрував. Згідно з довідкою КП\~«Сумське міське бюро технічної інвентаризації» філіал\~«Білопільська госпрозрахункова виробнича дільниця» від 14 червня 2016 року №408\~житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: Сумська область, Білопільський район, с. Павлівка,\~вул.\~Перше Травня,\~35 ні за ким не зареєстровано (а. с. 14). За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Павлівської сільської ради Білопільського району 22 березня 2010 року, зареєстрований в реєстрі за №15, яким все своє майно заповів [PERSON], позивачу по справі (а. с. 33). Як вбачається зі спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], її заведено за заявою [PERSON], позивача у справі (а. с. 32, 33). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 14 вересня 2012 року державним нотаріусом Білопільської районної державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №931, [PERSON] успадкував після смерті батька [PERSON] земельну ділянку площею 4,86 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Павлівської сільської ради, яка належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-СМ №005301 (а. с. 9, 34). На даний час [PERSON] має намір оформити свої спадкові права на вказаний вище будинок, що залишився після смерті батька [PERSON], однак внаслідок того, що останній за життя не зареєстрував його у відповідних державних органах на себе, він позбавлений можливості оформити свої спадкові права у нотаріальній конторі (а. с. 21). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. У відповідності до ч. 2 ст. 1236 ЦК України \~заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. На час побудови спірного домоволодіння діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка передбачала реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст та селищ, в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто фактично записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності. Згідно з довідкою №47 від 28 листопада 2018 року та висновком начальника КП "Білопільське районне архітектурно-планувальне бюро" від 28 листопада 2018 року житловий будинок №35 в с. Павлівка по вул. Перше Травня, 35 зведений з дотриманням архітектурних, санітарних та протипожежних норм та правил. Житловий будинок і надвірні будівлі знаходяться в межах земельної ділянки, не виходять за червону лінію вулиці, а також не знаходяться на суміжних земельних ділянках (а. с. 15-16). Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити та визнати за ним право власності на домоволодіння №35, яке розташоване по вулиці Перше Травня в с. Павлівка Білопільського району Сумської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved