Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

13 липня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Рижівської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку, мотивуючи свої вимоги тим, що 05 вересня 2006 року помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на все його майно, зокрема на земельну ділянку площею 5, 72 га, що розташована на території Рижівської сільської ради Білопільського району Сумської області. Спадщину після смерті [PERSON] в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла, але юридично не оформила дружина батька [PERSON], тобто його мати, яка постійно до дня смерті проживала разом з батьком за однією адресою. 31 березня 2011 року мати померла. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 5,85 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Рижівської сільської ради Білопільського району Сумської області та належала покійній на підставі державного акту на право власності на землю, а також на земельну ділянку площею 5,72 га, яку мати фактично прийняла у спадщину після смерті батька, але юридично не оформила. За життя мати заповіту не складала. Крім позивача спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є її син [PERSON], його брат, який на спадщину не претендує. Рішенням Білопільського районного суду від 18 грудня 2015 року за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] визнано право власності на земельну ділянку площею 5,8500 га, що належала його матері на підставі державного акту на землю серії СМ 3077, виданого 20 серпня 1997 року. На даний час [PERSON] має намір оформити свої спадкові права на земельну ділянку площею 5,72 га, яку його матір [PERSON] фактично прийняла у спадщину після смерті батька [PERSON], але юридично її оформити не встигла, але з'ясувалось, що на даний час втрачений оригінал державного акту на право власності на вказану вище земельну ділянку. Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] звернувся з даним позовом до суду. В судове засідання позивач [PERSON] та тйого представник [PERSON] не зявилися, надала суду заяву про розгляд справи без їх з позивачем участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Рижівської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився, сільський голова [PERSON] направив суду листа про розгляд справи без участі їхнього представника, з позовом згодні. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про день, час та місце розгляду справи. Представник третьої особи - Білопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, завідувач нотаріальної контори [PERSON] направила суду заяву про розгляд справи без її участі. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, третіх осіб за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та обєктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що батьками позивача [PERSON] були [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження позивача (а. с. 7). 05 вересня 2006 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все його майно, зокрема, на земельну ділянку площею 5,72 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Рижівської сільської ради Білопільського району та яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії СМ 3228 від 20 серпня 1997 року (а. с. 12). Також судом встановлено, що під час видачі вказаного вище державного акту на землю було допущено описку в написанні по батькові батька позивача, а саме: замість вірного Гнатович, було вказано Ігнатович (а. с. 12). Рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 18 листопада 2016 року встановлено юридичний факт про те, що державний акт на право приватної власності на землю серії СМ 3228 від 20 серпня 1997 року, виданий на ім'я [PERSON], належить [PERSON] (а. с. 96). Із довідки виконкому Рижівської сільської ради Білопільського району від 07 липня 2016 року №469 вбачається, що [PERSON], який помер 05 вересня 2006 року, постійно до дня своєї смерті проживав та був зареєстрований в [INFO] разом з дружиною [PERSON] Заповіт від імені [PERSON] та [PERSON] виконкомом Рижівської сільської ради не посвідчувався (а. с. 13). Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки постійно проживала разом з останнім на день його смерті. 31 березня 2011 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом просмерть (а. с. 8). Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 5,85 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Рижівської сільської ради Білопільського району Сумської області та належала покійній на підставі державного акту на право власності на землю, а також на земельну ділянку площею 5,72 га, яку [PERSON] фактично прийняла у спадщину після смерті чоловіка [PERSON], але юридично не оформила. Судом встановлено, що рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 18 грудня 2015 року за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] визнано право власності на земельну ділянку площею 5,8500 га, що належала його матері на підставі державного акту на землю серії СМ 3077, виданого 20 серпня 1997 року. Рішення суду набрало законної сили 29 грудня 2015 року (а. с. 10-11). На даний час [PERSON] має намір оформити свої спадкові права на земельну ділянку площею 5,72 га, яку його матір [PERSON] фактично прийняла у спадщину після смерті чоловіка [PERSON], але юридично її оформити не встигла, але з'ясувалось, що відсутній оригінал державного акту на право власності на вказану вище земельну ділянку. Згідно із ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Згідно з п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" відмова від прийняття спадщини на користь інших спадкоємців допускається лише протягом строку для прийняття спадщини. Після закінчення цього строку частка у спадщині не може бути збільшена з тих підстав, що хто-небудь зі спадкоємців відмовляється від спадщини на користь інших спадкоємців. У таких випадках особа, яка прийняла спадщину, має право розпорядитись усім або частиною майна, отриманого в порядку спадкування, шляхом відчуження її іншому спадкоємцеві за договором купівлі-продажу, дарування, міни тощо. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. З довідки Білопільської районної державної нотаріальної контори від 22 липня 2016 року № 1011/01-16 вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (а. с. 43). Третя особа [PERSON], який є сином [PERSON] та [PERSON] і братом позивача, у визначений законом строк з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті як батька, так і матері не звертався, позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини до суду не подавав, доказів на наявність обовязкової частки у спадщині суду також не надав. Статтею 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до п.п. «в» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 5,72 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Рижівської сільської ради Білопільського району Сумської області На підставі викладеного,

Outcome: approved