Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

Позивач ПАТ «АльфаБанк» звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив наступне. Між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб,за яким відповідачу відкрито картковий рахунок № 26255001575981 у валюті гривня та випустив міжнародну платіжну картку строком на два роки з моменту її випуску, встановивши ліміт відновлюваної кредитної лінії 15\~000,00 гривень. [PERSON] не виконує належним чином умови кредитного договору. Станом на 29.02.2016 року заборгованість відповідача складає 32\~823,56 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 13\~961,36 грн., про строчка по тілу кредиту 16\~036,18 грн., відсотки за кредитом 99,20 грн., неустойка 2\~726,82 грн. Оскільки позичальником належним чином не виконувалися грошові зобов'язання, передбачені умовами договору, позивач, зважаючи на наявність простроченої заборгованості, просить суд стягнути з [PERSON] суму заборгованості у розмірі 32\~823 грн. 56 коп. та судові витрати. Представник позивача ПАТ «Альфа Банк» в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача ПАТ «Альфа Банк», підтримав викладене в позовній заяві, наполягав на позовних вимогах, просив суд задовольнити їх в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] повідомлений судом належним чином про час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не зявився та не повідомив суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, через оголошення в газету "Урядовий кур"єр", відповідно до вимог ч.4 ст.169 Цивільно-процесуального кодексу України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, за яким відповідачу відкрито картковий рахунок № 26255001575981 у валюті гривня та випустив міжнародну платіжну картку строком на два роки з моменту її випуску, встановивши ліміт відновлюваної кредитної лінії 15\~000,00 гривень. Згідно п. 2.5 Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, порядок надання послуг за кожним з продуктів банку визначається додатками до договору, які складають його невідємну частину та умовами Угод про використання продуктів банку, що укладаються між сторонами на підставі договору. Відповідно до п.9.1 договору сторони несуть відповідальність за неналежне виконання своїх обовязків, передбачених цим договором, відповідно до норм чинного законодавства України. Клієнт бере на себе повну відповідальність за достовірність наданих банку інформації та документів для відкриття рахунків за цим договором та для проведення операцій за рахунком. Пунктом 12.1 Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб невідємними частинами договору є тарифи та тарифи Максі, правила системи електронних грошей «Максі», додатки №№ 1-9, а також всі укладені угоди про використання продуктів банку. Станом на 29.02.2016 року заборгованість відповідача складає 32\~823,56 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 13\~961,36 грн., про строчка по тілу кредиту 16\~036,18 грн., відсотки за кредитом 99,20 грн., неустойка 2\~726,82 грн Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. \~ Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо в договорі визначена дата виконання кредитних умов, то виконання вимог здійснюється у встановлену дату. Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом. В силу ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст.ст. 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.\~\~\~\~ Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів.\~\~\~\~ Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, суд приходить до висновку, позовні вимоги позивача ПАТ «Альфа Банк» є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved