Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

08 жовтня 2021 року позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: [PERSON] , про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами в порядку спадкування. Позов мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . На її ім`я спадкодавцем [PERSON] було складено заповіт, в якому вона заповіла їй все належне майно. Відповідно до її заяви про прийняття спадщини у Локачинській державній нотаріальній конторі Волинської області була заведена спадкова справа № 12/2010 до майна померлої [PERSON] . Крім неї є інші спадкоємці за заповітом: [PERSON] (дочка, яка прийняла спадщину). 26 травня 2011 року до Локачинської державної нотаріальної контори Волинської області [PERSON] (син) було подано заяву про відсутність претензій на спадкове майно. 07 вересня 2021 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Локачинського районного нотаріального округу Волинської області з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, однак, їй відмовлено у видачі такого свідоцтва, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . 13 жовтня 2021 року суддею Локачинського районного суду Волинської області постановлено ухвалу про прийняття до розгляду позовної заяви та відкриття провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 12:00 10 листопада 2021 року. Позивач у судове засідання не з`явилася, у доданій до позову заяві просила позовні вимоги задовольнити, справу розглянути без її участі, не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] 03 листопада 2021 року через канцелярію суду подала письмову заяву про визнання позову та просить справу розглядати без її участі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином були повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що стверджується телефонограмою. Заяв та клопотань до суду не подав. На підставі ч. 1 ст. 223 ЦПК України, відповідно до положень якої неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, суд ухвалив розгляд справи провести за відсутності учасників справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, матеріали спадкової справи № 12/2010 до майна померлої [PERSON] , суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про її смерть серії [NUMBER] від 02.09.2009 року (а.с. 6,21). Після смерті [PERSON] у спадщину вступили її дочки [PERSON] , на день смерті матері проживала і була зареєстрована за адресою [ADDRESS] та [PERSON] , яка зареєстрована та проживала [ADDRESS] . Спадкове майно складається з житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , рік побудови будівлі 1949 року, земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, земельних часток (паїв). Заповіт від імені померлої посвідчувався 27.08.2000 року, що підтверджується довідкою №357 від 16.09.2021 року виданою Затурціівською сільською радою та Витягом з погосподарської книги №6 за 2006-2010 року (а.с. 8,9,36). Встановлено, що 27.08.2000 року було складено заповіт від імені [PERSON] , в якому вона заповіла позивачу житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] , присадибну земельну ділянку та половину земельного паю, другу половину земельного паю заповіла [PERSON] . Заповіт зареєстрований в реєстрі під №29 секретарем Шельвівської сільської ради Локачинського району Волинської області (а.с7,31). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). 05 лютого 2010 року на підставі поданої позивачем заяви про прийняття спадщини та 25 лютого 2010 року на підставі поданої відповідачем заяви про прийняття спадщини у Локачинській державній нотаріальній конторі Волинської області, була заведена спадкова справа № 12/2010 до майна померлої [PERSON] (а.с. 20). Як вбачається з копії спадкової справи, 01.04.2011 року [PERSON] (син) подав заяву, про те, що встановлений строк для прийняття спадщини пропустив, не бажає ставити питання про його поновлення, на спадщину не претендує (а.с.33). Факт родинних відносин, а саме, що позивач [PERSON] є дочкою спадкодавця [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] від 06.06.1955 року, з якого вбачається, що в графі "мати" зазначено [PERSON] , зміна прізвища позивача підтверджукється свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24.06.1989 року народження (а.с. 22,23). Із копій матеріалів вказаної спадкової справи вбачається, що позивач у встановлений законом строк прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] та не відмовилася від неї протягом строку, встановленого ст. 1270 Цивільного кодексу України, що підтверджується її заявою від 05.02.2010 року про прийняття спадщини (а.с. 20). Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07 вересня 2021 року вбачається, що позивач звернувся до приватного нотаріуса Володимир-Волинського районного нотаріального округу Волинської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак їй відмовлено у видачі такого свідоцтва, оскільки нею не подано відповідних правовстановлюючих документів на будинок (а. с. 37). Інших спадкоємців за законом та за заповітом, які б претендували на спірне спадкове майно, судом не встановлено, із копії спадкової справи їх теж не вбачається. Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки на момент відкриття спадщини спадкодавцю [PERSON] належало право власності на спірний житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , суд дійшов висновку, що право власності на нього переходить до позивача [PERSON] , як спадкоємця за заповітом і за нею необхідно визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved