Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

11.01.2018 року заявник звернувся із заявою до суду та просить продовжити примусову госпіталізацію до протитуберкульозного відділення Житомирської обласної психіатричної лікарні №2 [PERSON], [INFO], мешканця [INFO], підопічного Романівського дитячого ПНІ без його згоди, терміном не більше 3-х місяців, мотивуючи тим, що останній поступив на стаціонарне лікування з діагнозом глибока розумова відсталість в ступені ідіотії органічного ґенезу з нападами середньої частоти, супутній діагноз ВДТБ правої легені, є недієздатним і не спроможний самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні лікар-психіатр заяву підтримав та пояснив суду, що хворий на даний час, перебуває у важкому стані психічного розладу, він є недієздатним і не спроможним самостійно задовольнити свої основні життєві потреби, а також у зв»язку з рецидивуючим тубпроцесом легень показана госпіталізація до спеціального закладу зі звичайним режимом спостереження. Опікун вихователь Романівського дитячого будинку-інтернату [PERSON] в судове засідання не з»явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі, вимоги підтримує в повному обсязі. Хворий [PERSON] в судове засідання не доставлений, оскільки за висновком комісії лікарів-психіатрів він має нестабільний психічний стан та становить загрозу розповсюдження хвороби туберкульозу легень. Заслухавши пояснення представника психіатричного закладу, думку прокурора, дослідивши в судовому засіданні докази, суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 14.08.2017 року [PERSON], [INFO], визнаний недієздатним та йому призначено опікуна [PERSON]. Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 13.10.2017 року до [PERSON] застосовано госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку. З висновку комісії лікарів-психіатрів Житомирської обласної психіатричної лікарні №2 від 11.01.2018 року вбачається, що [PERSON] надійшов на стаціонарне лікування за заявою [PERSON] та по направленню Житомирського ОПТД , а тому враховуючи що [PERSON] хворіє на хронічний психічний розлад (важка розумова відсталість в ступені ідіотії, органічного ґенезу з судомними нападами середньої частоти, супутній діагноз туберкульоз легень, потребує лікування в стаціонарних умовах, неспроможний самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, які забезпечує його життєдіяльність, не може віддавати звіт своїм діям та керувати ними, а тому потребує продовження лікування в психотуберкульозному відділенні Житомирської ОПЛ №2. В статтях 343 та 344 ЦПК, які діють на даний час, законодавець закріпив, що за умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу або про продовження строку примусової госпіталізації хворого на заразну форму туберкульозу подається до суду за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу, який здійснює медичний нагляд за цим хворим, або суду за місцем виявлення такого хворого. У заяві про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу або про продовження строку примусової госпіталізації мають бути зазначені встановлені законом підстави для такої госпіталізації. До заяви додається мотивований висновок лікаря про необхідність примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу або про продовження строку примусової госпіталізації, в якому зазначається строк, протягом якого буде проведено лікування. Відповідно до ч.ч.1,3,4 ст.11 Закону Україну «Про протидію захворюванню на туберкульоз» у разі, якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Згідно ст.ст. 14, 22 Закону України Про психіатричну допомогу особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження і лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють особу безпосередньо небезпечну для неї та оточуючих. Дане питання розглядається в судовому порядку. Таким чином, враховуючи, всі обставини справи та правові норми, що їх регулюють, суд приходить до висновку про задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved