Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

02.09.2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їхньої повнолітньої доньки [PERSON] до закінчення нею навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), мотивуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем, який було розірвано 25.12.2006 року, вони мають дочку [PERSON] , [INFO] . На даний час повнолітня дочка [PERSON] є студенткою 1-го курсу психолого-педагогічного факультету денної форми навчання Криворізького державного педагогічного університету за контрактом. Термін навчання - з 01.09.2021 року по 31.12.2022 року, вартість навчання складає 34000,00 грн. Дочка перебуває на утриманні позивачки, у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, а лише її доходів не достатньо для утримання дочки. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав, тому за рішенням суду з нього були стягнуті аліменти на її утримання. На даний час відповідач також не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дочки, хоча має таку можливість. Ухвалою суду від 15 вересня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судовому засідання позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнає частково, згоден сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки в розмірі 1/6 частини щомісячного доходу, оскільки на даний час має на утриманні нову сім`ю та неповнолітню дочку [PERSON] . Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] сторони перебували в шлюбі, який 25.12.2006 року був розірваний. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що сторони мають повнолітню дочку [PERSON] . Відповідно до довідки №20/384 від 24.09.2021 року, виданої Криворізьким державним педагогічним університетом Міністерства освіти і науки України, [PERSON] дійсно навчається в даному ВУЗі та є студенткою 1 курсу денної форми навчання за контрактом, факультет психолого-педагогічний, дата завершення навчання 31.12.2023 року. Як вбачається з п. 9 Договору №О2-4663 про надання освітніх послуг від 31.08.2021 року загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 33750 грн. Відповідно до довідки № 3201 від 19.10.2021р, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Покровської районної у місті ради, [PERSON] знаходиться на обліку в Покровському УПСЗН м. Кривий Ріг і отримує державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства (3 група) в розмірі 1854,00 грн. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] та її батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до «Конвенції про права дитини», ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991 року, та «Декларації прав дитини» інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Статтею 199 СК України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до абз.1 п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право на утримання виникає за умови продовження навчання. Закон не передбачає жодних особливостей залежно від форми навчання (денна, вечірня, заочна тощо). Тому можна зробити висновок, що право на утримання виникає за умови продовження навчання у будь-якій формі. Якщо батьки добровільно не виконують свій обов`язок, аліменти можуть бути стягнені в примусовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають: а) повнолітні дочка, син; б) той з батьків, з ким проживають повнолітні дочка, син. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживають повнолітні дочка, син. Батьки є законними представниками своїх дітей тільки до досягнення ними повноліття. Втім, в законі визнане за можливе закріпити за матір`ю, батьком право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина. Однак таке право надане тільки тому з батьків, з ким проживають дочка, син. Як правило, саме цей з батьків продовжує добровільно утримувати дочку, сина протягом часу продовження навчання, фактично виконуючи обов`язок і за іншого з батьків. Зважаючи на те, що сторони являються батьками [PERSON] та зобов`язані матеріально утримувати її, відповідач спроможний виплачувати на користь позивачки аліменти на утримання їхньої повнолітньої дочки до закінчення нею навчання, оскільки наразі є здоровим та перебуває у працездатному віці, про що також свідчить факт утворення ним нової сім`ї та утримання неповнолітньої дитини, яка в ній народилася, тому може у повній мірі сплачувати аліменти на утримання і повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, при цьому відповідач не надав жодних доказів на підтвердження неможливості надання ним такої матеріальної допомоги своїй старшій дитині, у зв`язку з чим суд приходить до беззаперечного висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі, то відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір в сумі 908,00 грн. слід стягнути з відповідача [PERSON] . На підставі наведеного, ст.ст. 180-184, 199-200 СК України,

Outcome: approved