Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - адвокат Костенко О.М. звернувся до Згурівського районного суду Київської області із вищезазначеною позовною заявою посилаючись на те, що [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] , після смерті якої позивачці, як спадкоємцю першої черги відкрилась спадщина за законом, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,0512 га, кадастровий номер 3221981300:04:017:0023, яка розташована на території Войтівської сільської ради Згурівського району Київської області та належала померлій згідно Державного акту серії ЯБ № 318474. Державний акт було втрачено. Позивачка спадщину у встановленому законом порядку прийняла, шляхом постійного проживання із померлою на час відкриття спадщини, інші спадкоємці відсутні. Позивачці було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку у зв"язку із не підтвердженням факту постійного проживання з померлою, а також відсутністю правовстановлюючого документу - Державного акту. Позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права в досудовому порядку. Враховуючи вищевикладене, представник позивачки просить суд визнати за позивачкою [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на спірну земельну ділянку та не стягувати з відповідача судові витрати. В підготовче судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, направили до суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи у їх відсутність. Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задовольнити. Відповідач Войтівська сільська рада позовні вимоги визнав повністю. Суд визнав можливим розглядати справу без участі учасників справи, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та їх неявка не перешкоджає розгляду справи. На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, враховуючи визнання позову відповідачами. Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи визнання відповідачами позову за наявності для того законних підстав. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами встановлено, що [PERSON] , як особі, яка мала право на земельну частку (пай), на підставі розпорядження Згурівської райдержадміністрації від 29.07.2005 року № 477 передано у власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,0512 га, кадастровий номер 3221981300:04:017:0023, яка розташована на території Войтівської сільської ради Згурівського району Київської області. На підставі зазначеного вище Розпорядження на ім`я [PERSON] видано Державний акт серії ЯБ № 318474 на право власності на земельну ділянку, що зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01:06:027:00016 від 24 лютого 2006 року. Державний акт було втрачено, що встановлено з копії Державного акту (а.с.12), копії витягу з ДЗК про земельну ділянку (а.с.15). Право власності на земельну ділянку не зареєстровано (відомості з ДЗК - а.с.16). Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. В силу ст. 80 ЗК України суб`єктами права власності на землю є, зокрема, громадяни. Відповідно до положення ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Стаття 126 ЗК України, в редакції яка діяла до 01 січня 2013 року, передбачала, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , позивачці [PERSON] , як спадкоємцю першої черги за законом, відкрилась спадщина на весь її склад, зокрема і на спірну земельну ділянку. Позивачка спадщину у встановленому законом порядку прийняла, шляхом постійного проживання із померлою на час її смерті, інші спадкоємці відсутні (копія свідоцтва про смерть - а.с.6, копія свідоцтва про народження - а.с.7, копія свідоцтва про укладення шлюбу - а.с.8, довідка Войтівської сільської ради - а.с.13, витяг з погосподарської книги - а.с.14). Спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилась, заповіти нею не складались (інформаційні довідки із Спадкового реєстру - а.с.28,29-30) Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Положеннями ст. 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В силу ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. В пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7 передбачено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі, зокрема успадкування. Позивачці було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку, у зв"язку із втратою оригіналу правовстановлючого документу - державного акту, а також відсутністю доказів спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини (нотаріальна відмова - а.с.5). Згідно ч.1, ч. 3 ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав, застосування інших, передбачених законом, способів. В ході судового розгляду судом встановлено, що [PERSON] згідно Державного акту серії ЯБ № 318474 на праві власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,0512 га, кадастровий номер 3221981300:04:017:0023, яка розташована на території Войтівської сільської ради. Зазначена земельна ділянка входить до складу спадщини за законом, яка відкрилася після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Позивачка [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину. Встановлений законом строк для прийняття спадщини закінчився, спадкові права позивачки ніким не оспорюються. Через втрату оригіналу Державного акту, позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права, а тому її порушені права підлягають судовому захисту. Суд вважає за необхідне, визнати за позивачкою [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,0512 га, кадастровий номер 3221981300:04:017:0023, яка розташована на території Войтівської сільської ради. Не застосовувати до відповідача ст. 141 ЦПК України та понесені позивачкою судові витрати залишити за нею. Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачці з державного бюджету по 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, а саме грошові кошти в розмірі 513,60 грн.

Outcome: approved