Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

09 листопада 2018 року заступник керівника Лозівської місцевої прокуратури Харківської області, [PERSON], в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Харківській області, звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], про відшкодування матеріальних збитків завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається, на те що вироком Барвінківського районного суду Харківської області від 04 жовтня 2018 року, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] визнано винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 246 КК України. Останнім призначено покарання у вигляді двох років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання строком на один рік. Суд визнав винними відповідачів у незаконній порубці дерев у захисних лісових насадженнях, вчиненій за попередньою змовою групою осіб, що заподіяла істотну шкоду державі в особі Структурного підрозділу «Бахмутська дистанція захисних лісонасаджень» РФ «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» на загальну суму 29 090 грн. 07 коп., що розрахована Державною екологічною інспекцією у Харківській області, відповідно до Додатку №1 Постанови Кабінету Міністрів України №665 від 23 липня 2008 року «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу». На даний час шкода, заподіяна державі внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України, відповідачами добровільно не відшкодована, а тому позивачем пред'явлено позов про солідарне стягнення шкоди в сумі 29090 грн. 07 коп. в примусовому порядку. Ухвалою суду від 14 листопада 2018 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін, у якій розяснено відповідачам право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. В судове засідання представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнали. Враховуючи що розгляд справи відбувся за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч.4 ст. 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Відповідно до п.2 ч.1 ст.2 Закону України «Про прокуратуру», на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом. Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Як вбачається із тексту позовної заяви, на виконання вимог ч.4 ст. 56 ЦПК України прокурор, який звернувся до суду в інтересах держави, обґрунтував, у чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, послався на визначені законом підстави для звернення до суду прокурора. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено ч.1 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідност.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є обєктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону. Відповідно до вимог ст. 16 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків на Чорнобильської катастрофи катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов'язком держави. Відповідно до вимог ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», частина грошових стягнень за порушення норм і правил охорони навколишнього природного середовища та шкода, заподіяна порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища спрямовується до спеціально створених фондів охорони навколишнього природного середовища у відповідних місцевих бюджетах за місцем заподіяння екологічної шкоди. Як передбачено ст.ст. 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ст.107 Лісового кодексу України, підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до вироку Барвінківського районного суду у Харківській області від 04 жовтня 2018 року було затверджено угоду від 07 вересня 2018 року, укладену між начальником Барвінквіського відділу Лозівської місцевої прокуратури Харківської області [PERSON] та обвинуваченими [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та визнано останніх винуватими у скоєнні злочину, передбаченого частиною 2 статті 246 КК України. Як передбачено ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] надано заяви про визнання позову повністю, що підтверджується відповідними заявами, що містяться в матеріалах справи. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що відповідачами не відшкодовано шкоду, заподіяну внаслідок незаконної порубки лісу, встановлену вироком Барвінківського районного суду у Харківській області від 04 жовтня 2018 року, позов визнано повністю відповідачами, а тому суд дійшов до переконання, що вимоги заступника керівника Лозівської місцевої прокуратури Харківської області, [PERSON], в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Харківській області є обґрунтованим та законним, в зв'язку з чим позов слід задовольнити повністю, стягнувши з [PERSON], [PERSON], [PERSON] заподіяну шкоду в розмірі 29 090,07 грн., солідарно, в дохід держави. За правилами ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів судові витрати на користь держави.

Outcome: approved