Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

09.01.2020 року представник позивача звернувся до суду з зазначеним позовом в якому просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки у розмірі 2218 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач та відповідач проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з травня 2011 року по січень 2013 року. [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] . З липня 2013 року відповідач перестав підтримувати зв`язки та уникає від будь-якого спілкування з позивачем та їх спільною дитиною, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо фізичного, духовного та морального розвитку малолітньої дитини, не проявляє батьківської турботи та уваги. З 2013 року відповідач не відвідував дитину, не здійснював виховання та не дбав про матеріальне забезпечення дитини. Дитина проживає разом з матір`ю, знаходиться на її вихованні та повному утриманні. Відповідач являється громадянином Республіки Словенія та проживає в [ADDRESS] , однак відповідно до ухвали Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області № 285/532/18 від 21.02.2018 постійне його місце проживання: [ADDRESS] . Вважає, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, а тому є підстави для позбавлення батьківських прав. Сторони в судове засідання не прибули. Представник позивачки надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити, не заперечив проти заочного розгляду справи. Представники третіх осіб надіслали заяви про розгляд справи у їх відсутності, в частині вирішення питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] покладаються на розсуд суду. Відповідач в судове засідання не прибув. Судом направлено доручення про проведення окремих процесуальних дій за місцем проживання відповідача, відповідно до положень Конвенції про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах від 18.03.1970, Гаазької конвенції про вручення за кордоном судових або позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965, однак документи не вручені адресату, так як він не проживає за даною адресою. Також про час і місце судового розгляду повідомлявся за останнім відомим місцем проживання ( [ADDRESS] ) вчасно та належним чином, відповідно до вимог розділу І глави 7 ЦПК України. Про причини неявки до суду не повідомив, заперечення проти позову не подав, а тому, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі, без фіксації судового процесу на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Згідно зі ст. 164 СК України мати , батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] . Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків у відношенні своєї доньки, її життям не цікавиться. Всі питання щодо виховання та утримання дитини вирішуються позивачкою самостійно. Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки. В даний час місце його знаходження невідоме. Відповідно до довідки дошкільного навчального закладу № 5 "Віночок" батько участі у вихованні дитини не брав. З довідки Новоград-Волинської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2 слідує, що батько учениці [PERSON] не відвідує батьківські збори, не цікавиться навчанням дитини, не підтримує зв`язок з учителями. [PERSON] проживає разом з матір`ю та знаходиться на повному її утриманні, що підтверджується довідкою Майстрівського старостинського округу Новоград-Волинського району Житомирської області. Як видно з акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] , наданого службою у справах дітей УССМФКС Новоград-Волинської міської ради, остання проживає по [ADDRESS] , склад сім`ї: дочка [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Квартиру винаймає у родичів та проживає в ній близько чотирьох років. В [PERSON] наявне місце для сну, відпочинку, проведення дозвілля, а також є одяг та взуття відповідно до її віку. Відповідно до акту спроби обстеження умов проживання [PERSON] , наданого службою у справах дітей Житомирської міської ради, встановлено, що останній в квартирі [ADDRESS] , не проживає. У відповідності до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. З матеріалів справи слідує, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, оскільки він не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, не спілкується з дитиною, а також не надає матеріальної допомоги. Розуміючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, враховуючи положення ПП ВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд вважає доведеним факт ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, а позовні вимоги [PERSON] про позбавлення останнього батьківських прав обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Також згідно ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до положень ст.191 СК України стягнення аліментів потрібно проводити з дня пред`явлення позову, тобто з 09.01.2020. Також рішення в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави 908 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved