Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «Дніпрообленерго», обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 14 лютого 2014 року представниками відповідача - ПАТ "ДТЕК "Дніпрообленерго" в особі «Синельниківського району електричних мереж» було складено акт Н № 106672 про порушення правил користування електричною енергією, в якому зазначено, що позивачем в домоволодінні за адресою: [ADDRESS] порушено ст.26, 27 Закону України «Про електроенергетику», тобто самовільне підключення електропроводки до електричної мережі поза засобом обліку, яке виконане від опори № 44 А-3 по лінії 0,4 кВ 3-фазним дротом. 21.02.2014 р. відбулось засідання комісії відповідача з розгляду акту про порушення від 14.02.2014 р. Н № 106672 на якому було прийнято рішення щодо позивача, оформлене протоколом № 39 від 21.02.2014 р, що підтверджується протоколом засідання комісії по розгляду акту про порушення споживачем правил користування електричною енергією та/або умов договору № 39 від 21.02.2014 р. В протоколі № 39 від 21.02.2014 р. зазначено про порушення позивачем ст.26, 27 Закону України «Про електроенергетику» у вигляді самовільного підключення електропроводки до електричної мережі поза засобом обліку, яке виконане від опори № 44 А-3 по лінії 0,4 кВ 3-фазним дротом, та прийнято рішення про нарахування за період з 14.08.2013 р. по 18.02.2014 р. за 6 місяців згідно з пунктом п.3.1.5 за формулою 2.7. методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 року № 562. В зв'язку зі своєю незгодою з рішенням комісії Синельниківського району електричних мереж ПАТ "ДТЕК "Дніпрообленерго" 27.02.2014 року позивач оскаржив його в.о. генерального директора ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» [PERSON] та просив скасувати акт про порушення серії Н № 106672 від 14 лютого 2014 року Синельниківського РЕМ ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» та протокол № 39 від 21.02.2014 року засідання комісії Синельниківського РЕМ по розгляду актів про порушення споживачем правил користування електричною енергією для населення про зобов'язання позивача сплатити грошові кошти у розмірі 30090,34 грн. 09.04.2014 р. відбулось повторне засідання комісії відповідача з розгляду акту про порушення від 14.02.2014 р. Н № 106672 на якому було прийнято рішення щодо позивача, яке оформлене протоколом №63 від 09.04.2014р, що підтверджується протоколом засідання комісії по розгляду акта про порушення споживачем правил користування електричною енергією та/або умов договору № 63 від 09.04.2014 р. Комісією Синельниківського РЕМ по розгляду актів про порушення споживачем правил користування електричною енергією для населення було прийнято рішення про зобов'язання [PERSON] сплатити грошові кошти у розмірі 8321,01 грн. В зв'язку з своєю незгодою з рішенням комісії Синельниківського району електричних мереж ПАТ "ДТЕК "Дніпрообленерго" 17.04.2014 року позивач оскаржив його в.о. генерального директора ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» [PERSON] та просив скасувати акт про порушення серії Н № 106672 від 14 лютого 2014 року Синельниківського РЕМ ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» та протокол № 63 від 09.04.2014 року засідання комісії Синельниківського РЕМ по розгляду актів про порушення споживачем правил користування електричною енергією для населення В своїй позовній заяві та в судовому засіданні позивач зазначив, що він не здійснював дій, направлених на без облікове споживання електричної енергії, самовільно до електромережі не підключався, електроенергію через виведений в підвальне приміщення будинку 3-фазний дріт не використовував та не порушував ст.26, 27 Закону України «Про електроенергетику». Вважає, що рішення комісії Синельниківського району електричних мереж Публічного акціонерного товариства "ДТЕК "Дніпрообленерго" по розгляду акта від 14.02.2014р. Н № 106672 про порушення Закону України «Про електроенергетику», оформленого протоколами від 21.02.2014 р. № 39 та від 09.04.2014 року № 63 має бути визнано судом недійсним з наступних підстав: Між позивачем та відповідачем договір про постачання 3-фазної електричної енергії не укладено, тому він в розумінні ЗУ «Про електроенергетику» та правил користування електричною енергією, не є споживачем 3-фазної електричної енергії і відповідно до нього не можуть застосовуватися ст.26, 27 цього Закону. Оскільки між ним та відповідачем не існує договірних відносин щодо постачання 3-фазної електроенергії, відповідач не наділений повноваженнями щодо прийняття будь яких рішень (стосовно оперативно-цивільних санкцій та інше) по відношенню до нього. Правовідносини сторін з приводу можливого викрадання електричної енергії регулюються іншими галузями права (адміністративним чи кримінальним), а не цивільним. При цьому статтею 1 Закону України «Про електроенергетику» також визначено, що споживачами електроенергії є суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про їх продаж та купівлю. Також, в п. 1.2 Правил чітко визначено, що споживач електричної енергії це юридична або фізична особа, що використовує електричну енергію для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі договору . Крім того, на момент перевірки та складання акту від 14.02.2014 р. Н № 106672 електрична енергія ним та його родиною не споживалась, отже не порушувались вимоги Закону України «Про електроенергетику» та правил користування електричною енергією. Сам акт від 14.02.2014 р. Н № 106672 про порушення Закону України «Про електроенергетику» безпідставно засвідчує факт порушення норм (ст.26. 27 Закону). Оскільки позивач не укладав договору з Синельниківським районом електричних мереж ПАТ "ДТЕК "Дніпрообленерго" на постачання 3-фазної, він не може нести відповідальність за порушення умов договору; правил користування 3-фазним струмом; шкоду, яку він не заподіяв електропостачальнику внаслідок невідповідності технічного стану електроустановок споживача та/або схеми живлення споживача вимогам нормативно-технічних документів, згідно з умовами договору, до вказаних порушень він не має ніякого відношення. Факт споживання ним 3-фазної електричної енергії проведеною перевіркою не встановлено, підключення електроустановок та їх використання зовсім відсутнє, використання електроенергії через вказаний дріт не можливий в зв'язку з його розташуванням у важкодоступному місці. Зазначені в ст. 27 Закону крадіжка електричної енергії, самовільне підключення ним і споживання енергії без приладів обліку співробітниками РЕМ не встановлено в акті від 14.02.2014 року Н № 106672 не зафіксовано (пошкодження відсутні). В акті від 14.02.2014 р. Н № 106672 відсутні будь-які дані щодо наявності струмоприймачів, приєднаних позивачем до електричної мережі, тобто дані про кількість електроустановок, їхнє токове навантаження, дати набуття позивачем права власності на них. За таких обставин, застосування пункту 3.1.5 за формулою 2.7. методики є безпідставним. Позивач, на його думку , не є споживачем 3-фазної електричної енергії та відповідно як положення правил, так і методика до нього застосовуватись не можуть. Отже, рішення відповідача по розгляду акта від 14.02.2014 р. Н № 106672 про порушення позивачем правил користування електричною енергією, яке було оформлене протоколами №39 від 21.02.2014р. та №63 від 17.04.2014р. є неправомірним, прийнятим щодо неналежного суб'єкта - позивача, за відсутністю повноважень у відповідача щодо прийняття такого рішення, за відсутністю даних щодо наявності струмоприймачів, приєднаних позивачем до електричної мережі, та на підставі неналежного доказу - акта від 14.02.2014 р. Н № 106672 з порушенням методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, та не відповідає чинному законодавству. Просив суд визнати недійсним рішення комісії Синельниківського району електричних мереж Публічного акціонерного товариства "ДТЕК "Дніпрообленерго" по розгляду акту від 14.02.2014 року Н № 106672 про порушення Закону України «Про електроенергетику», оформленного протоколом від 17.04.2014 року №63; стягнути з відповідача на свою користь сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн. Представник позивача позовні вимоги свого довірителя підтримав, надав суду пояснення аналогічні поясненням позивача, просив задовольнити позовну заяву на підставах, які в ній зазначені. Представник відповідача надав суду заперечення проти позову та в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Заперечення відповідача обґрунтовані тим, що 29.11.2005р. між [PERSON] та ВАТ «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» (з 26 червня 2012р. ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» Наказ №210а/164 від 26.06.2012р.) - було укладено договір №204460 про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області. Згідно п.1 даного договору, постачальник бере на себе зобов'язання надійно постачати споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 2,0 кВт. (однофазний облік) електроустановок позивача - житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], [PERSON], зобов'язався оплачувати одержану електричну енергію. Пункт 2 договору визначає права та обов'язки, зокрема позивача, а саме п. 2.17 зобов'язує «Узгоджувати з Енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої проводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності». Відповідно до п. 37 Правил користування електричною енергією (для населення), затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999р. - далі правила, ПКЕЕн енергопостачальник має право перевіряти справність приладів обліку, знімати показання відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку. 14.02.2014р. рейдовою бригадою Синельниківського РЕМ у домоволодінні позивача за адресою: [ADDRESS], було проведено технічну перевірку схеми підключення приладу обліку та стану електропроводки у будинку позивача. За результатами проведеної перевірки виявлено самовільне підключення електропроводки до електромережі поза приладом обліку. Самовільне підключення виконано від опори 44, А-3 по лінії 0,4 кВ, що є порушенням ст. 26, 27 ЗУ «Про електроенергетику» від 16.10.1997р. №575/97-ВР, є підставою для складання акту про порушення. Так, 14.02.2014р., на підставі виявленого порушення норм чинного законодавства та умов договору, уповноваженим представником рейдової бригади Синельниківського РЕМ було складено акт Н №106672 про порушення у присутності позивача [PERSON], який даний акт підписав без зауважень. Пунктом 53 ПКЕЕн передбачено, що у разі причетності споживача до порушення цих правил у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості не облікованої електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих правил та затвердженої постановою НКРЕ від 4 травня 2006 р. № 562 методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією. Крім того, у протоколі зазначається інформація про причетність споживача до порушення цих правил. Згідно заяви [PERSON] від 21.02.2014р. засідання комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕн було проведено саме 21.02.2014р. Під час розгляду акту Н №106672 від 14.02.14р., комісією було з'ясовано, що після відключення запобіжників в кухні працював холодильник. Всі розетки в кухні та освітлення у ній було підключено поза приладом обліку. Крім однофазного вводу та однофазного приладу обліку через підвальне приміщення до будинку був підключений трьохфазний ввід (зразок дроту вилучено та запаковано у сейф-пакет ДОЕ 0000019005), складено акт виміру зразка дроту від 14.02.14р., який також підписано [PERSON] особисто. Було досліджено акт технічної перевірки стану і схеми підключення засобу обліку електричної енергії, збереження пломб на ньому та стану до облікової проводки побутового споживача від 14.02.14р. Виявлене улаштування без облікового користування електричною енергією було зафіксовано фотозйомкою, що слугують доказом виявленого порушення. За підсумками засідання комісії було складено протокол №39 від 21.02.2014р. із зазначенням проведення нарахування по акту про порушення ПКЕЕн, Н № 106672 від 14.02.14р., згідно п. 3.1.5 формули 2.7 методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем ПКЕЕн, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006р. №562, за період з 14.08.2013 по 14.02.2014р. на суму 30090,34 грн. Обсяг недорахованої електроенергії становив 34100,72 кВт*г. Пакет документів з протоколом комісії та розрахунком до акту було вручено [PERSON] особисто. Оскільки з даним рішенням комісії позивач не був згоден, він звернувся із відповідною заявою про перерахування суми завданих збитків. На підставі витягу з протоколу №10/14-ПС від 13.03.2014р., позивачу було здійснено перерахунок суми завданих збитків енергопостачальнику з трьохфазного без облікового приєднання на однофазне без облікове підключення за період з 14.08.2013р. по 14.02.2014р. - 6 календарних місяців, згідно п.3.1.5 формули 2.7 методики. Відповідно до заяви [PERSON] від 09.04.2014р. було проведено друге засідання комісії по розгляду акта про порушення ПКЕЕн, про що складено протокол №63 від 09.04.2014р. у якому проведено нарахування згідно п. 3.1.5 форми 2.7 методики за період з 14.08.2013 по 14.02.2014р. на суму 8321,01 грн. Обсяг недорахованої електроенергії становить 11367,52 кВт*г. Пакет документів з протоколом комісії та розрахунком до акту було вручено [PERSON] особисто. З вищевикладеного вбачається повне дотримання працівниками Синельниківського РЕМ вимог п.53 ПКЕЕн. Підстав, за яких протокол комісії №63 від 09.04.14р. має бути визнаний незаконним та скасованим, позивач не наводить, з причин відсутності таких підстав. Зазначений акт є лише фіксацією порушення, що було виявлено під час проведення постачальником енергії перевірки дотримання зазначених вище правил. Згідно зі ст. 57 ЦПК такий акт є лише доказом, який у разі виникнення спору повинен оцінюватися судом відповідно до вимог ст. 212 ЦПК. Крім того, в судових дебатах представник відповідача зазначила, що оскільки [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS], то на нього покладена і відповідальність за утримання власності, а також за шкоду, які може виникнути у зв'язку з реалізацією права власності. Зазначила, що посилання позивача на те, що йому не було відомо про підключення до трьохфазного дроту та споживання електроенергії поза засобами обліку спростовуються, як обставинами справи, так і документами, які надані сторонами до матеріалів справи. Підставами для проведення рейдової перевірки 14.02.2014 року у домоволодінні, яке належить [PERSON] стало те, що був проведений нічний замір, що відображено в особистій карті абонента [PERSON], при якому стало очевидно, що споживач отримує електроенергію поза засобами обліку. Звичайні перевірки контролерами не дають можливості встановити факти порушень з боку споживачів та виявити споживання електроенергії поза засобами обліку, оскільки контролери не мають спеціальних вимірювальних приладів, а такі прилади надаються тільки членам рейдової бригади. Саме таким чином і було 14.02.2014 року було встановлено споживання [PERSON] електроенергії поза лічильником. Наявність трьохфазного дроту у будинку ще з 80-х-90-х років не звільняє позивача [PERSON] від відповідальності, оскільки в момент перевірки було встановлено, що після відключення електропостачання від двохфазного дроту, до якого був підключений лічильник - відбувалося споживання електроенергії з іншого джерела, що і було зафіксовано рейдовою бригадою шляхом складення акту про порушення. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] до ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» в особі Синельниківського району електричних мереж у повному обсязі; судові витрати покласти на позивача. Суд вислухав пояснення сторін та їх представників, дослідив матеріали справи, допитав свідків. Судом встановлено, що 30.12.1997 року Синельниківське відділення банку «Україна» в особі керуючої Касьяненко Р.В. та Управління водопровідно-каналізаційного господарства «Дніпро-Західний Донбас» в особі начальника Пантюшкіна В.А., склали договір передачі будинку бази відпочинку балансовою вартістю 25000 грн., розташованого в [ADDRESS] ( а.с.20,21). Листом № 3814 від 20.05.1999 р. начальника Синельниківського МРВ майора міліції Ющенко П.Г. в зв'язку з виконанням програми боротьби зі злочинністю, покращення профілактичної роботи серед населення рішенням Синельниківського районної Ради народних депутатів для обслуговування території с. Воронове, Синельниківського району він був направлений як дільничний інспектор міліції. Керівництво МРВ клопотало перед начальником ДМПВКХ «Дніпро-Західний Донбас» про виділення житла йому та його сім'ї на обслуговуємій території (а.с.22). В травні 1999 року позивач вселився зі своєю сім'єю у виділений ДМПВКХ «Дніпро-Західний Донбас» готельний будинок за [ADDRESS] В наступному, 25 травня 2001 року, зазначений житловий будинок [ADDRESS] був переданий позивачу [PERSON] та членам його родині у власність в порядку приватизації. Зазначена обставина підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, яке є в наявності в матеріалах справи (а.с.75). 29.11.2005р. між [PERSON] та ВАТ «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» - було укладено договір №204460 про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області ( а.с.71-72). Позивач був споживачем електроенергії для побутових потреб та оплачував користування електричною енергією, що підтверджується квитанціями (а.с.74). 14.02.2014 року рейдовою бригадою Синельниківського РЕМ у складі: [PERSON], [PERSON], [PERSON], в присутності позивача [PERSON] було складено акт про порушення Н №106672 від 14.02.2014 року. Підставами для складення акту стало виявлення самовільного підключення електропроводки до електричної мережі поза засобом обліку; самовільне підключення виконано від опори 44 А-3 по лінії 0,4 кв. трьохфазним дротом ( а.с.43). Свідок [PERSON] пояснила суду, що 14.02.2014 року вона у складі рейдової бригади була направлена за адресою [ADDRESS]. Підставою для рейдової перевірки були результати нічних замірів. При проведенні перевірки абоненту [PERSON] було запропоновано відключити електропостачання, після чого було встановлено, що на кухні працює холодильник. Також, після перевірки з'ясувалося, що всі побутові прибори, які встановлені на кухні житлового будинку - підключені поза приладами обліку. Коли рейдова бригада намагалася встановити джерело електричного струму від якого відбувалося струмлення - то виявили трьохфазний дріт, який від опори електричного стовпа, розташованого на території домоволодіння сусіда [PERSON] був вільно накинутий на домоволодіння позивача і спускався в підвал житлового будинку [ADDRESS]. На пропозицію членів рейдової бригади надати ключі для огляду підвалу - позивач повідомив, що у нього ключів не має. Членами рейдової бригади був складений акт про порушення, який без зауважень був підписаний позивачем. Трьохфазний дріт був обезструмлений бригадою електриків, і члени рейдової бригади взяли зразок дроту, який опечатали в сейф - пакет, що було відображено в акті. Аналогічні пояснення суду надав свідок [PERSON], який був членом рейдової бригади при складенні акту про порушення Н №106672 від 14.02.2014 року. Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] і він же є особою, з якою енергопостачальником ВАТ «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» 29.11.2005р. було укладено договір №204460. Суд приймає до уваги те, що договір був укладений саме на постачання електроенергії для побутових потреб. Пунктом 1.5. договору передбачений однофазний прилад обліку - використання трьохфазного приладу обліку зазначеним договором не передбачено. Позивач не надав суду належні та допустимі докази, які б спростовували факти, відображені в акті про порушення Н №106672 від 14.02.2014 року, який став підставою для прийняття комісією рішення щодо позивача, яке оформлене протоколом №63 від 09.04.2014 р. про порушення споживачем правил користування електричною енергією та/або умов договору № 63 від 09.04.2014 р. За клопотанням позивача були допитані свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] Зазначені свідки пояснили, що вони є сусідами позивача [PERSON], що проживає за адресою [ADDRESS]. Знайомі з позивачем з 1999 року, тобто з того часу, коли він оселився у цьому будинку. Свідки надали пояснення, що у дворі [PERSON] розташований електричний стовп від якого відбувалося живлення електричним струмом будинку позивача . Оскільки свідки проживають в с. Воронове приблизно з 1988-1989 р.р., то будівництво бази відпочинку відбувалося у них на очах і вони бачили як будівельники підключали від цього стовпа свої прилади - газозварювальні апарати та ін.., що вимагає значного навантаження. Один із дротів залишився ще з тих часів і був відведений до будинку в якому мешкає [PERSON] Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона взагалі вважала цей дріт телевізійною антеною. Жоден зі свідків не бачив, що [PERSON] здійснював самовільне підключення до системи електропостачання. Обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог про визнання недійсним рішення комісії від 09.04.2014 року №63, а саме те, що його будинок був завжди підключений до трьохфазного електродроту, але йому було не відомо про цей факт і те, що договір між ним і відповідачем був укладений тільки щодо однофазного живлення електрострумом - не є правовим обґрунтуванням для визнання недійсним рішення комісії від 09.04.2014 року, яке було оформлено протоколом №63. Крім того, при вирішенні цього спору суд приймає до уваги положення частини 4 ст.319 ЦК України, згідно з якою - власність зобов'язує. З урахуванням викладеного суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що йому за час проживання в будинку з 1999 року не було відомо про наявність підключення мереж електроспоживання будинку через додаткове джерело, а саме трьохфазний дріт, який має підключення від стовпа електроопори №44 А-3 до підвалу будинку, який належить [PERSON] При вирішенні позовних вимог [PERSON] суд враховує положення статей 10,11 ЦПК України. Відповідно до ст.10 ЦПК України - сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до частини 1 ст.11 ЦПК України: суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд приходить до висновку, що позивачем [PERSON] не надано суду належних та допустимих доказів, згідно зі ст. 58,59 ЦПК України на підтвердження обставин, які заявлені позивачем, як правові підстави позовних вимог. З урахуванням викладеного суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed