Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

: 01 липня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31.07.2015 між нею та відповідачем укладено шлюб. [INFO] у них народилася донька [PERSON] . Через постійні сварки та непорозуміння щодо сімейних відносин з жовтня 2017 року вона з дитиною почала мешкати окремо та 10.12.2018 рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області шлюб між ними було розірвано. 09.11.2018 Бердянським міськрайонним судом було видано судовий наказ про стягнення аліментів на утримання дитини, у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 17.10.2018 до досягнення дитиною повноліття. Станом на час подання позову, відповідач жодного разу не сплачував аліменти, що підтверджується довідкою про заборгованість. Даний факт також підтверджується і постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 26.09.2019. Фактично з літа 2018 року відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про дитину, не бере участі у її вихованні та матеріальному забезпеченні, не виявляє до неї батьківської турботи та уваги, не турбується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею дошкільного виховання. З цього часу жодного разу не допомагав у придбані медичних препаратів, коли дочка хворіла і потребувала допомоги. Жодного разу не відвідував її, не поздоровляв з Днем народження та іншими святами і в загалі з нею не спілкується. Відповідач мешкає в місті Бердянську, має можливість хоча б спілкуватись з дитиною, але свідомо цього не робить. Вважаючи, що відповідач свідомо усунувся від своїх обов`язків батька по вихованню дитини, просила позбавити його батьківських прав та стягнути на її користь понесені судові витрати. Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08.07.2021 у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12.10.2021 підготовче судове засідання закрито та справа призначена до судового розгляду. У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, разом з тим, матеріали справи містять заяву представника позивача адвоката Соботюк В.А. від 28.09.2021 про розгляд справи без його участі та без участі позивача, задоволення позовних вимог у повному обсязі. Крім того, у зв`язку з визнанням відповідачем позову, представник позивача просив вирішити питання щодо судових витрат у відповідності до ч.1 ст. 142 ЦПК України, а саме: повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при зверненні з позовом до суду, вимоги про стягнення з відповідача судових витрат (судового збору та на правничу допомогу) просив залишити без розгляду. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, 13.07.2021 на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, визнання позовних вимог. Представник третьої особи Калініченко Ю.В. у судове засідання не прибула, разом з тим, направила на адресу суду клопотання про розгляд справи без її участі відповідно до закону та висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] . Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.07.2015 між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, який зареєстрований відділом ДРАЦС по місту Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №400, що вбачається з копії свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] (а.с. 8). Вказаний шлюб розірвано рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10.12.2018 по справі № 310/8745/18 (а.с. 10-11). Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , що вбачається з копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] (а.с.9). З довідки ОСББ «Кльон» Вих.№14 від 25.06.2021 вбачається, що [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею проживає донька [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до розрахунку заборгованості боржника, здійсненного державним виконавцем Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Добряк А.С., при примусовому виконанні судового наказу №310/8743/18, виданого 17.01.2019 Бердянським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.07.2021 становить 29921,5 грн. Розрахунок заборгованості по аліментам у встановленому законом порядку не оскаржувався.(а.с. 14). Крім того, у зв`язку з наявністю заборгованості по сплаті аліментів, державним виконавцем Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Добряк А.С. було винесено постанову ВП №58200386 про встановлення тимчасового обмеження боржника [PERSON] у праві виїзду за межі України (а.с.13). З інформації Комунального закладу дошкільної освіти (ясла-садок) №2 комбінованого типу «Зіронька» вбачається, що малолітня [PERSON] відвідує комунальний заклад дошкільної освіти (ясла-садок) №2 комбінованого типу «Зіронька» з 23.07.2019. Заява про зарахування дитини в ЗДО була написана матір`ю [PERSON] . За період відвідування закладу приводили та забирали дитину, були присутні на батьківських зборах: мати - [PERSON] , бабуся - [PERSON] , дідусь - [PERSON] . Вихованням [PERSON] займається мати. [PERSON] до адміністрації ЗДО №2 «Зіронька» чи до вихователів групи, яку відвідує [PERSON] , ніколи не звертався та не приходив (а.с. 16.) Відповідно до Висновку органу опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Бердянської ради 11.11.2021 № 405, орган опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради в інтересах малолітньої вважає доцільним позбавити батьківських прав громадянина [PERSON] , [INFO] , по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Статтею 150 Сімейного кодексу України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі зобов`язання піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти. Відповідно до ч.4 ст.155 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У порушення вимог ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України відповідач [PERSON] не виконує належним чином батьківські обов`язки щодо виховання та розвитку доньки, а саме: не піклується про здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Таким чином, встановлено, що відповідач повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дитини, оскільки не приймає участь у її житті, утриманні та вихованні. За приписами п.15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема становлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише з підстав, передбачених наст.164 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських прав. Ухилення від виконання своїх обов`язків - це акт свідомої поведінки, тобто особа має реальну можливість виконати його, або не вчиняє відповідних дій. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, і судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Виходячи з вищенаведеного достовірно з`ясовано, що в порушення вимог ст. 150, 180 СК України, [PERSON] усунувся від виконання Конституційного обов`язку, передбаченого ст.51 Конституції України щодо належного виховання своєї малолітньої дитини. Аналізуючи всі докази по справі, вбачається, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, належного утримання, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; спілкування припинено з 2018 року; не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до внутрішнього світу, тощо. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як самоусунення відповідача від своїх батьківських обов`язків по відношенню до доньки, а відтак заявлені позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що відповідач [PERSON] визнав позов до початку розгляду справи по суті, про що надав відповідну заяву 13.07.2021 до підготовчого судового засідання, 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову до суду, підлягають поверненню позивачу з державного бюджету. Крім того, судові витрати з відповідача стягненню не підлягають, так як зазначена вимога позивачем не підтримана, про що представником позивача 28.09.2021 надано відповідну заяву.

Outcome: approved