Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 07 грудня 2015 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про поділ майна набутого під час шлюбу були задоволені. Визнано магазин розташований за адресою: смт. Тарутине, вул. Красна, 142а Тарутинського району Одеської області приміщення 1 вартістю 379770 (триста сімдесят девять тисяч сімсот сімдесят) гривень, спільною власністю набутою під час шлюбу [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Поділено майно, набуте [PERSON], [INFO] під час шлюбу з [PERSON], [INFO] на дві рівні частки та виділити [PERSON] 1/2 частку магазину, розташованого в смт. Тарутине, вул. Красна, 142а Тарутинського району Одеської області приміщення 1, у складі 1-1 торгівельної зали площею 26,3 кв.м.; 1-2 санвузла площею 1,9 кв.м.; 1-3- приміщення персоналу площею 2,7 кв.м., вартістю 189885 (сто вісімдесят девять тисяч вісімсот вісімдесят пять) гривень. Виділено [PERSON] 1/2 частку магазину, розташованого в смт. Тарутине, вул.. Красна, 142а Тарутинського району Одеської області приміщення 1, у складі 1-1а торгівельної зали площею 26,3 кв.м.; 1-2а санвузла площею 1,9 кв.м.; 1-3а- приміщення персоналу площею 2,7 кв.м., вартістю 189885 (сто вісімдесят девять тисяч вісімсот вісімдесят пять) гривень. Зобовязано [PERSON] переобладнати виділенні приміщення і при цьому: влаштувати цегляну перегородку з оштукатурюванням зі свого боку, зробити: демонтаж дверного блоку із закладкою дверного отвору, демонтаж віконного прорізу з установкою дверного блоку на своїй частині магазину.Зобовязано [PERSON] переобладнати виділенні приміщення і при цьому: влаштовану [PERSON] цегляну перегородку оштукатурити зі свого боку, влаштувати приміщення санвузла площею 1,9 кв.м. та приміщення персоналу площею 2,7 кв.м., зробити демонтаж віконного прорізу з установкою дверного блоку на своїй частині магазину. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію за влаштування приміщення санвузла площею 1,9 кв.м. та приміщення персоналу площею 2,7 кв.м. у сумі 12149 гривень. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 6154 гривні 20 копійок. Однак у вказаному рішенні суду не зазначено про припинення права приватної власності за [PERSON] на вказане приміщення, крім того не визнано за [PERSON] право приватної власності на 1/2 частку магазину та за [PERSON] право приватної власності на 1/2 частку магазину. Також, у зазначеному рішенні не зазначені індивідуальні ідентифікаційні номери сторін, що унеможливлює його виконання та реєстрацію на його підставі права приватної власності. В судовому засіданні представник позивачки заяву про ухвалення додаткового рішення підтримав, просив її задовольнити. В судовому засіданні відповідач не заперечував проти задоволення даної заяви. Вислухавши пояснення представника позивачки та відповідача, суд дійшов до висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню. Так, дійсно рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 07 грудня 2015 року позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] про поділ майна набутого під час шлюбу були задоволені. Також, судом встановлено, що в рішенні суду не зазначено про припинення права приватної власності за [PERSON] на вказане приміщення, не визнано за [PERSON] право приватної власності на 1/2 частку магазину та за [PERSON] право приватної власності на 1/2 частку магазину та не зазначені індивідуальні ідентифікаційні номери сторін та дата народження, що унеможливлює його виконання та реєстрацію на його підставі права приватної власності. Відповідно до п. 2 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі або які дії треба виконати. Також, згідно п. 8 та п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" за №14 від 18.12.2009 року ухвалене у справі рішення має бути гранично повним, ясним, чітким, викладеним у послідовності, встановленій статтею 215 ЦПК і обов"язково містити вступну, описовану, мотивувальну та резолютивну частини. Резолютивна частина повинна мати вирерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи даваи відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215-217 ЦПК. Беручи до уваги зазначене, суд дійшов висновку, що заяву про ухвалення додаткового рішення по даній цивільній справі слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved