Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 28.09.1996 р. між ним і відповідачкою був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. Під час їхнього шлюбу, ним було придбано автомобіль "Chevrolet Aveo" 2008 р.в., державний номер [NUMBER]. 15.02.2008 р. між ним та ПАБ КБ "Приватбанк" було укладено кредитно-заставний договір № НЕК0АК 13720104 від 15.02.2008 р., відповідно до якого банк надав йому кредитні кошти у розмірі 14945,84 доларів США і отримав від позичальника у заставу майно - автомобіль "Chevrolet Aveo" 2008 р.в., державний номер [NUMBER]. 15.05.2013 р. рішенням Каховського міськрайонного суду шлюб було розірвано. 12.11.2013 р. рішенням Каховського міськрайонного суду про поділ майна, автомобіль "Chevrolet Aveo" 2008 р.в., державний номер [NUMBER] був залишений у спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON] Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 17.01.2014 р. рішення Каховського міськрайонного суду від 12.11.2013 р. було змінено, визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності на автомобіль "Chevrolet Aveo" 2008 р.в., державний номер [NUMBER], по 1/2 частці. На даний момент кожний із подружжя є власником 1/2 частини автомобіля. Під час подружнього життя з відповідачем, як і після розірвання шлюбу усі кошти, необхідні для сплати кредиту та страхових виплат сплачувались за рахунок позивача одноосібно. Всього ним сплачено по кредитно-заставному майну 6534,36 доларів США. На даний момент усі необхідні кошти ним виплачено в повному обсязі. Заставне майно - автомобіль "Chevrolet Aveo" 2008 р.в., державний номер [NUMBER] вилучено з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Відповідачка, як власниця 1/2 частини автомобіля, повинна була брати участь у погашенні кредиту. Проте, кредитні зобов'язання виконувалися тільки [PERSON]. Частка відповідача у погашенні по страховим та кредитним зобов'язанням повинна була складати половину сплачених коштів по кредиту 3267,18 доларів США, що еквівалентно 88 703 грн. Просив стягнути з відповідачки на його користь 88 703 грн., а також всі витрати, пов'язані зі сплатою судового збору. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву, в якій на позовних вимогах наполягав, розгляд справи просив проводити за його відсутністю, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час, місце та дату судового розгляду повідомлялася належним чином, про що свідчить оголошення в газеті «Наддніпрянська Правда» (а.с.50). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову за наступних підстав. Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України (далі СК України), майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 3 ст. 61 СК України передбачено, що якщо одним з подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то майно, яке отримано за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. За положеннями ч. 3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. . Пункти 23-24 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 роз'яснюють, що при поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї. З матеріалів справи вбачається, що 15.02.2008 р. між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] був укладений кредитно-заставний договір № НЕКО0АК13720104, згідно з умовами якого Банк надав позичальникові кредит в сумі 14 945,84 доларів США, під 10,56 % річних з погашенням відповідно до розділу 17 договору. Для забезпечення повного і своєчасного виконання позичальником зобов'язань за договором, позичальник надає банку в заставу автомобіль "Chevrolet Aveo" 2008 р.в., державний номер [NUMBER] (а.с.25-30). Рішенням Каховського міськрайонного сіду від 15.05.2013 р. шлюб між [PERSON] і [PERSON] був розірваний (а.с.24). Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 17.01.2014 р. визнано за сторонами право власності на автомобіль "Chevrolet Aveo" 2008 р.в., державний номер [NUMBER] по 1/2 частці (а.с.22-23). Згідно з наданого повідомлення ПАТ КБ "Приватбанк" від 15.05.2014 р. [PERSON] здійснив повне погашення кредиту на автомобіль "Chevrolet Aveo" 2008 р.в., державний номер [NUMBER] (а.с.9). Заставне майно, вищевказаний автомобіль, вилучене з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, про що свідчить копія витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 12.05.2014 р. (а.с.14). На підставі ст. 370 ЦК співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. В разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. За ст. 364 ЦК співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 ЦК), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. На підставі п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», зазначено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст. ст. 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. За таких обставин, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, а саме стягнути з відповідачки кошти по зобов'язанню щодо предмета застави.

Outcome: approved