Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

02.09.2015 року Харківський національний університет будівництва та архітектури звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором №22 від 26.08.2008 року про підготовку фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня "бакалавр" в розмірі 2103,00 грн. та судового збору в розмірі 243,60 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 26.08.2008 року між ним та [PERSON] було укладено Договір №22 про навчання і підготовку фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» на денному відділенні університету. Згідно п.3.2 Договору [PERSON] повинен був сплатити за надання освіти суму визначену сторонами у Договорі. Відповідач порушив свої договірні зобов»язання та має заборгованість перед позивачем в розмірі 2103,00 грн. В судове засідання представник Позивача не з'явився, надав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечує проти винесення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання неодноразово не зявився (02.10.2015 року та 16.10.2015 року), про час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду не відома, заперечень проти позовних вимог суду не надавав, клопотань від його імені на адресу суду не надходило, тому суд на підставі ст.ст.224-226 ЦПК України, враховуючи клопотання позивача, вважає можливим провести слухання справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів сторін. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають адоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Судом встановлено що, 26.08.2008 року між Харківським національним університетом будівництва та архітектури та [PERSON] було укладено Договір №22 про навчання і підготовку фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» на денному відділенні університету (а.с.13-14) . [PERSON] було зараховано з 01 вересня 2008 року на навчання студентом ІІ курсу на денне відділення факультету «механіко-технологічний». Відповідно до Договору виконавець зобовязувався надати студенту освітню послугу, замовник зобовязувався своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та у строки, що встановлені цим договором. Загальна вартість освітньої послуги для здобуття ОКР бакалавр за весь період навчання студента становить 16500 гривень. Замовник вносить плату посеместрово відповідно до 10 вересня та 10 лютого поточного року. Як вбачається з витягу з Наказу № 264-ук від 23.06.2009 року [PERSON] був відрахований з університету в звязку з порушенням умов договору (а.с.15). Згідно довідки відділу діловодства Харківського національного університету будівництва та архітектури від 28.08.2015 року заборгованість за навчання за [PERSON] становить 2103,00гривень (а.с.12). На адресу відповідача були надіслані претензії, про добровільну сплату боргу, однак вони залишились без реагування (а.с.6-11). Відповідно до статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для стягнення з Відповідача заборгованості по оплаті за навчання та відповідно до ст.88 ЦПК України сплачених судових витрат.

Outcome: approved