Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

У вересні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідачів ПрАТ "МТС Україна", Оболонського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління державної реєстрації ГТУЮ у м. Києві, про звільнення майна з-під арешту та зобов'язання вчинити дії. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 05.05.2005 року постановою державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Школьного С.В. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження було накладено арешт на все нерухоме майно, що належить на праві власності [PERSON] Виконавче провадження відкрито в межах стягнення з позивача на користь Спільного підприємства "Український мобільний зв'язок", правонаступником якого є ПрАТ "МТС Україна", 1367,50 грн. заборгованості за несплату послуг зв'язку з урахуванням внесків до пенсійного фонду та штрафу та 51,00 грн. судових витрат. На даний час виконавчі провадження, за якими боржником є [PERSON], в Оболонському РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві не перебувають. Проте арешт з майна [PERSON] не знято. [PERSON] зазначила, що 08.08.2016 року нею було сплачено на рахунок Оболонського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві 1418,50 грн. заборгованості за виконавчим листом №2-422, виданим 14.03.2005 року Оболонським районним судом м. Києва, та 141,85 грн. виконавчого збору за виконавчим листом №2-422, виданим 14.03.2005 року Оболонським районним судом м. Києва. Посилаючись на вищезазначене та Закон України "Про виконавче провадження", позивач просила суд звільнити з-під арешту нерухоме майно, що належить їй на праві власності, зобов'язати відповідача Оболонський РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві виключити відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна про арешт нерухомого майна [PERSON], внесеного 19.05.2005 року Двадцять першою Київською державною нотаріальною конторою. Представник позивача в судовому засідання позов своєї довірительки підтримав, просив суд його задовольнити. Представник відповідача ПрАТ "МТС Україна" в судовому засіданні проти позову заперечувала, просила суд відмовити у його задоволенні. Представник відповідача Оболонського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві в судове засідання не з'явився, відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки свого представника в судове засідання суд не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, третя особа про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки свого представника в судове засідання суд не повідомила. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.05.2005 року постановою державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Школьного С.В. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження було накладено арешт на все майно, що належить на праві власності [PERSON] (а.с.5,6). З матеріалів справи вбачається, що 08.08.2016 року позивачем було сплачено на рахунок Оболонського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві 1418,50 грн. заборгованості за виконавчим листом №2-422, виданим 14.03.2005 року Оболонським районним судом м. Києва, та 141,85 грн. виконавчого збору за виконавчим листом №2-422, виданим 14.03.2005 року Оболонським районним судом м. Києва (а.с.8). Відповідно до листа Оболонського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві від 10.08.2016 року №14 в Єдиному реєстрі виконавчих проваджень відсутня інформація про виконавчі провадження, за якими боржником є [PERSON] В даному листі вказано, що термін зберігання виконавчих проваджень даної категорії становить 3 роки, а відтак не має можливості перевірити підстави накладення арешту районним ВДВС Оболонського району 19.05.2005 року. За таких обставин у відділу відсутні підстави для винесення постанови про зняття арешту з майна [PERSON] (а.с.9). На даний час арешт з майна [PERSON] не знято. Умови і порядок виконання рішень судів у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовані Законом України "Про виконавче провадження" та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5. За приписами ч.1 ст.57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (п.3 ч.2 ст.57 Закону України "Про виконавче провадження"). З метою забезпечення виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва у справі №2-442 державним виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Школьним С.В. 05.05.2005 року було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно, що належить на праві власності боржнику [PERSON] Відповідно до ст.50 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Згідно п.3.17 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав (ла), державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту з майна тощо). Таким чином, після завершення виконавчого провадження державний виконавець повинен скасовувати вжиті ним заходи примусового виконання рішення, в тому числі зняти арешт, накладений на майно боржника. Відповідно до п.9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. Судом встановлено, що на даний час на виконанні в Оболонському РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві виконавчі провадження стосовно боржника [PERSON] не перебувають, однак державним виконавцем не було знято арешт, накладений на майно боржника. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність звільнити з-під арешту все нерухоме майно, що належить на праві власності [PERSON], накладеного постановою державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Школьного С.В. від 05.05.2005 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АК №464508. У задоволенні позовних вимог [PERSON] в частині зобов'язання відповідача Оболонського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві виключити відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна про арешт нерухомого майна боржника, внесеного 19.05.2005 року Двадцять першою Київською державною нотаріальною конторою, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки відповідач Оболонський РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві не уповноважений на вчинення вищевказаних дій, про які просить позивач у прохальній частині позову, оскільки в даному випадку не ним порушено права позивача. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України, ст. 50, 57, 60 Закону України "Про виконавче провадження", Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5 та,

Outcome: partial