Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до суду, мотивуючи свої вимоги тим, що 23 травня 2013 року між позивачем та відповідачкою було укладено кредитний договір № Р14.193.70900, відповідно до якого вона отримала кредит в розмірі 22311 гривень зі сплатою 0% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановлені кредитним договором графіком щомісячних платежів. Позивач повністю виконав свої зобов»язання згідно кредитного договору. Відповідач свої зобов»язання належним чином не виконує. Останній платіж здійснено 14.04.2015 року. У зв"язку з чим станом на 17 серпня 2015 року має заборгованість в сумі 15970,51 гривень, з яких: 6501 гривень- прострочений борг; 245,4 гривень прострочені проценти, 9224,11 гривень- пеня за несвоєчасне погашення платежів за період 1 рік ( з 17.08.2014 року станом 17.08.2015 року). Тому просив стягнути вказану заборгованість та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з»явився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність. Відповідачка в судове засідання не з"явилася, від неї надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги визнала, просила зменшити розмір пені до 3000 гривень, оскільки є пенсіонеркою, отримує пенсію в незначному розмірі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності з ст. ст. 526, 527, 623 Цивільного кодексу України зобов*язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов*язаний виконати свій обов*язок, а кредитор - прийняти виконання. В разі невиконання або неналежного виконання зобов*язання боржником він зобов*язаний відшкодувати кредитору завдані цим збитки. За кредитним договором банк або інша фінансова установа( кредитодавець) зобов*язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 23 травня 2013 року між позивачем та відповідачкою було укладено кредитний договір № Р14.193.70900, відповідно до якого вона отримала кредит в розмірі 22311 гривень зі сплатою 0% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановлені кредитним договором графіком щомісячних платежів( арк. 12-16). Позивач повністю виконав свої зобов»язання згідно кредитного договору. Відповідач свої зобов»язання належним чином не виконує. Останній платіж здійснено 14.04.2015 року. У зв"язку з чим станом на 17 серпня 2015 року відповідачка має заборгованість 15970,51 гривень, з яких: 6501 гривень- прострочений борг; 245,4 гривень прострочені проценти, 9224,11 гривень- пеня за несвоєчасне погашення платежів за період 1 рік (з 17.08.2014 року станом 17.08.2015 року), що підтверджується розрахунком (арк.с.20-21). Оскільки відповідач в добровільному порядку не повернув суму заборгованості по кредитному договору, позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 551 Цивільного Кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. У відповідності з розясненнями, що містяться в п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання). Отже, суд вважає за можливе зменшити розмір пені з 9224,11 гривень до 3000 гривень, беручи до уваги, що розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, відповідачка має незначні доходи. Отже, з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути 9746,4 гривень заборгованості по кредиту та 243,60 гривень витрат, пов'язаний зі сплатою судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved