Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

Позивач ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» звернувся у Черкаський районний суд Черкаської області з позовом до [PERSON] про відшкодування страхового відшкодування в порядку регресу. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 30.10.2017року між ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №794/17-/ЛВС, відповідно до якого ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Mercedes Benz»,д/н [NUMBER] , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 16.01.2018 року в м.Львів на вул. Тернопільській, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mercedes Benz», д/н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Scаnia» д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Вказує, що дана ДТП сталася в результаті порушення ПДР водієм автомобіля «Сканія», д/н [NUMBER] , [PERSON] , що підтверджується Європротоколом. Внаслідок даної ДТП транспортному засобу марки «Mercedes Benz»,д/н [NUMBER] були спричинені механічні пошкодження, а його власнику - завданий матеріальний збиток, розмір якого відповідно до рахунку СПД-000020 від 17.01.2018, наданого СПД-ФО « [PERSON] » складає 39\~030\~грн.\~00 коп. Зауважує, що відповідно до умов договору страхування №794/17-/ЛВС від 30.10.2017 року, розрахунку суми страхового відшкодування, Страхового Акту №006.00046118-1 від 22.01.2018 року було сплачено страхове відшкодування в розмірі 39 030, 00 грн. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Сканія» д/н [NUMBER] момент ДТП була застрахована полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АК7515726, виданого ПАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». Акцентує увагу, що ПАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в добровільному порядку відшкодувало позивачу збитки на суму 18094 грн. 80 коп. в межах ліміту страхової відповідальності по даному полісу (підтверджується платіжним дорученням № ЗР027579 від 16.04.2018 року). Вважає за необхідне зазначити, що ст. 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Тож, вказує, що невідшкодованою частиною\~збитку, на даний\~момент,\~залишається сума\~20\~935\~грн.\~20\~коп.,\~дана сума\~підлягає стягненню\~з відповідача.З метою досудового відшкодування збитків ПрАТ «СК«Арсенал Страхування» звернулось до [PERSON] з Претензією № 250518-35757/р від 25.05.2018 року. Проте, на момент подання даної позовної заяви, кошти відшкодовані не були. Крім того, вказує, що враховуючи той факт, що страховий випадок стався 16.01.2018 р. строк позовної давності закінчився 16.01.2021р., однак, у зв`язку із проведенням карантинних заходів, згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій, у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)» від 30.03.2020 року та Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України для запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)» від 18.06.2020 року. Позивач вважає, що з огляду на вищевикладене, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулося до суду з пропущенням строку позовної давності та заявляє клопотання про визнання поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду із позовною заявою та поновити його. Тож, посилаючись на ст.ст. 993, 1166, 1191 ЦК України, Закон України «Про страхування », позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь кошти у розмірі 20935грн. 00 коп. Крім того, просить сплачений судовий збір 2270грн. 00коп. покласти на відповідача. Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 10.08.2021р. вирішено направити цивільну справу за позовом ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» до [PERSON] про відшкодування страхового відшкодування в порядку регресу, за підсудністю до Придніпровського районного суду м. Черкаси, відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України (а.с.34). 30.08.2021р. вказана справа надійшла до Придніпровського районного суду м. Черкаси (а.с.37). Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.08.2021, суддя Придніпровського районного суду м.\~Черкаси Позарецька Світлана Михайлівна, у результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначена для розгляду судової справи №\~707/1728/21(а.с. 38). Ухвалою суду від 08.09.2021р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Дана цивільна справа визнана судом малозначною і розглядається у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. Крім того, сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. До того ж, сторони заперечень щодо такого порядку розгляду справи не надали (а.с.40-41). У судове засідання представник позивача ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» за довіреністю Мірошнікова Х.А. не з`явилася. 22.11.2021р. судом отримано клопотання з проханням проводити розгляд справи без участі представника позивача, підтримала заявлені позовні вимоги і просила їх задовольнити у повному обсязі. Не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи на підставі наявних доказів у справі. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про час, дату та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся у встановленому законом порядку. Поважність причин неявки не повідомлено. Відзив на позов не подано. Справу вирішено за правилами заочного розгляду, визначеними ст.ст.\~280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача [PERSON] , який повідомлявся у встановленому законом порядку про час, дату і місце судового засідання та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову та проти такого порядку розгляду справи не заперечував позивач, про що заявлено відповідне клопотання. Враховуючи думку представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків: як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 30.10.2017р. між ПрАТ\~"CK "Арсенал Страхування" та [PERSON] (власником ТЗ) був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту №\~794/17-Т/ЛВС, предметом якого є страхування транспортного засобу «Mersedes Benz Sprinter», реєстраційний № [NUMBER] , 2012\~року випуску, реєстраційне свідоцтво [NUMBER] , відповідно до умов якого загальна страхова сума на ТЗ 380000,00 грн.; страховий платіж 10032,00грн. страховий тариф 2,640\~% (а.с. 5-14). Строк дії договору: з 01.11.2017р. з урахуванням вимог п.п.23.1., 23.2 договору-31.10.2018р. з урахуванням умов п.п.23.1, 23.2 договору. Так, 16.01.2018р. о 10 год. 15 хв. у м. Львів по вул. Тернопільська, автомобіль «Mersedes Benz Sprinter» стояв запаркований, а автомобіль «Skania» здавав назад і зачепив припаркований автомобіль«Mersedes Benz Sprinter», після чого свідок, який сидів у машині попередив про ДТП. Після ДТП між двома водіями був складений Європротокол, що підтверджується заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу від 16.01.2018р., підписаною [PERSON] , яка є власником автомобіля «Mersedes Benz Sprinter», реєстраційний № [NUMBER] , 2012 року випуску, реєстраційне свідоцтво [NUMBER] . Автомобіль «Mersedes Benz Sprinter», яким керував [PERSON] (посвідчення водія серії [NUMBER] видане ДАІ МВС УВС м.Львів 06.10.1998р.), отримав механічні пошкодження капоту, решітки, радіатора, переднього бампера. Характер та локалізація механічних ушкоджень автомобіля «Mersedes Benz Sprinter» підтверджується також Актом огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 16.01.2018р. (а.с.24-25). З описом вказаних вище подій ДТП складено було повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 16.01.2018р.(а.с.22), з якого, крім іншого, також вбачається, що автомобіль «Skania» Р380 д.н.з. [NUMBER] належить ПАТ «Миронівський хлібопродукт» (а.с.22) Відповідно до рахунку-фактури №СПД-000020 від 17.01.2018р., складеного СПД-ФО [PERSON] , на замовлення [PERSON] , вартість відновлювальних робіт автомобіля «Mersedes Benz Sprinter», реєстраційний № [NUMBER] , становить 39030грн.00коп. (а.с.21). Відповідно до страхового акту №006.00046118-1 від 22.01.2018р. за договором страхування №794/17-Т/ЛВС від 30.10.2017р., складеного ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», прийнято рішення про те, що підлягає виплаті [PERSON] страхове відшкодування внаслідок страхового випадку в розмірі 39030,00грн. (а.с.23). Розрахунок суми страхового відшкодування в розмірі 39030,00коп. наведено у Додатку №1 до страхового Акту (а.с.15). Крім того, з матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Скаnia» д/н [NUMBER] на момент ДТП була застрахована полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АК7515726, виданого ПАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». У зв`язку з цим, ПАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в добровільному порядку відшкодувало позивачу ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» збитки на суму 18094 грн. 80 коп. в межах ліміту страхової відповідальності по даному полісу, що підтверджується платіжним дорученням № ЗР027579 від 16.04.2018 року (а.с.16). 23.01.2018р. ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» сплачено СПД-ФО [PERSON] кошти в розмірі 39030,00грн., що підтверджується платіжним документом, датованим 23.01.2018р. Призначенням платежу зазначено страхова виплата [PERSON] , Акт №006.00046118-1 від 22.01.2018р., згідно рахунку СПД-000020 від 17.01.2018р.(а.с.28). Крім того, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» 25.05.2018р. за №2505-18-35437/к направило [PERSON] претензію на суму 20935грн. 00коп., яка залишена без реагування. Як визначено ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.\~78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша\~статті\~10 Закону України «Про страхування»). Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України). Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (крім залізничного) (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України «Про страхування»). Договірне зобов`язання між позивачем і потерпілим - за договором добровільного майнового страхування. Деліктне зобов`язання між потерпілим та відповідачем - із завдання шкоди внаслідок ДТП. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у\~статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Відповідно до\~частин 1\~та 2\~статті 1166\~ЦК України,\~майнова шкода,\~завдана неправомірними\~рішеннями,\~діями чи\~бездіяльністю особистим\~немайновим правам\~фізичної або\~юридичної особи,\~а також\~шкода,\~завдана майну\~фізичної або\~юридичної особи,\~відшкодовується в\~повному обсязі\~особою,\~яка її\~завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Як передбачено ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ч.1 ст.1191 ЦК України). Особа,\~якій завдано\~збитків у\~результаті порушення\~її цивільного\~права,\~має право\~на їх\~відшкодування. \~Збитками є: 1)\~втрати,\~яких особа\~зазнала у\~зв`язку\~зі знищенням\~або пошкодженням\~речі,\~а також\~витрати,\~які особа\~зробила або\~мусить зробити\~для відновлення\~свого порушеного\~права (реальні\~збитки); 2)\~доходи,\~які особа\~могла б\~реально одержати\~за звичайних\~обставин,\~якби її\~право не\~було порушене\~(упущена\~вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч.ч.1-3 ст. 22 ЦК України). Вирішуючи даний спір, судом достеменно встановлено, що на підставі Страхового Акту №006.00046118-1 до Договору страхування №794/17-ТЛВС від 30.10.2017р.(а.с.23) та рахунку-фактури №СПД-000020 від 17.01.2018р.(а.с.21), а також розрахунку суми страхового відшкодування (а.с.15), позивач здійснив виплату страхового відшкодування потерпілому [PERSON] -39030грн. 00коп., що підтверджується платіжним дорученням від 23.01.2018 (а.с.\~28). Варто зазначити, що Страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», яка є страховиком винуватця ДТП, виплатила ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» 18094грн.80коп., в якості відшкодування згідно СА №180000147703 від 12.04.2018р. (а.с.16). Таким чином, ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» має право вимоги до винуватця ДТП\~ відповідача по справі [PERSON] . Що стосується заяви позивача про визнання причин пропуску позовної давності та про поновлення строку позовної давності, то слід зазначити наступне: відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлена тривалістю три роки (ст.257 ЦК). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені\~статтями 257,\~258,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину (п.12 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України). Оскільки відповідач не подав відзив на позов та не заявив про збіг строків позовної давності, зважаючи на норми ч.1 ст. 267 ЦК України, то у суду відсутні підстави для вирішення заяви позивача про визнання поважності причин пропуску позовної давності та поновлення строку позовної давності. При цьому, суд вважає помилковими посилання позивача на норми п.3 Прикінцевих положень ЦПК України в редакції ЗУ від 18.06.2020р., оскільки вони регулюють питання щодо вчинення особами процесуальних дій, передбачених ЦПК України, а не ЦК України, якими визначені норми щодо позовної давності. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог, а саме, - необхідно стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» невідшкодовану частину страхового відшкодування в сумі \~20935грн. 20коп. Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий збір у розмірі 2270\~грн. 00\~грн., який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача, враховуючи норми ст.\~141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved