Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

03 лютого 2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] та просить стягувати з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі по 600 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення старшою дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що вони з відповідачем проживають окремо, діти залишилась на її утриманні, а домовленості з відповідачем щодо розміру та добровільної сплати аліментів між ними не досягнуто. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, проте у заяві від 24 лютого 2015 року просить розглянути справу за її відсутності, та вказує, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, проте у заяві від 24 лютого 2015 року просить розглянути справу за його відсутності. Враховуючи, що в дане судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] слідує, що сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 04 жовтня 2009 року Ружинською сільською радою Турійського району Волинської області, актовий запис №05 (а. с. 5). Відповідно до свідоцтв про народження (а. с. 6,7) сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач [PERSON] Згідно довідки Ружинської сільської ради Турійського району Волинської області від 16 січня 2015 року №54 діти проживають з позивачем [PERSON] Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28.12.2014р. № 80-VIII, прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років становить 1032 грн. на одну особу. Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З матеріалів справи слідує, що відповідач [PERSON] не має постійного доходу, проте є особою працездатного віку, тому спроможний сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі, який просила позивач - по 600 грн. на кожну дитину, що не є завищеним, з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років на 2015 рік в сумі 1032 грн. на одну особу, та обов'язковості утримання дітей обома батьками. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем не надано жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували ту обставину, що він неспроможний сплачувати аліменти у заявленому в позові розмірі. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача [PERSON] 600 грн. витрат за надання правової допомоги (договір про надання правової допомоги від 16 січня 2015 року, квитанція до прибуткового касового ордера від 16 січня 2015 року №9). Відповідно до п. 1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Враховуючи, що позивач [PERSON] при подачі даного позову була звільнена від сплати судового збору, то відповідно до вимог зазначеного Закону, п. 3 ч. 1 ст. 80, ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 243.60 грн. судового збору. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, ст.ст. 180, 181, 182, 184 СК України та

Outcome: approved