Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про захист прав споживача. В обґрунтування позову зазначила, що 07.04.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір на отримання послуг по доставці та установки ПВХ конструкцій. Вартість послуг склала 10075 гривень, відповідно до п. 3.10 договору він починає діяти з моменту підписання та при первинному внеску не менше 85 % , що було зроблено позивачем - внесла аванс у розмірі 8000 гривень. Відповідно до п. 3.2 договору робота повинна бути виконана у продовж 21 робочий день з моменту внесення авансу. 07.05.2013 року строки відповідно до яких відповідач повинна була виконати умови договору сплили, та по теперішній час не виконані, кошти позивачу не повернуті. У зв'язку з цим позивач вимушена звернутись до суду та просить суд розірвати вказаний договір, стягнути з з відповідача кошти у розмірі 8000 гривень - аванс, та стягнути неустойку у розмірі 3440 гривень. В судове засіданні позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Вказала, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в матеріалах справи містяться поштові повідомлення про надсилання судових повісток на адресу відповідача, причини неявки суду невідомі, тому суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України розглядає справу в заочному порядку. Представник Інспекції з питань захисту прав споживачів у Донецькій області до судового засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи у його відстунцсть. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд вважає наступне. 07.04.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір на отримання послуг по доставці та установки ПВХ конструкцій. Вартість послуг склала 10075 гривень, відповідно до п. 3.10 договору він починає діяти з моменту підписання та при первинному внеску не менше 85 % , що було зроблено позивачем - внесла аванс у розмірі 8000 гривень. Відповідно до п. 3.2 договору робота повинна бути виконана у продовж 21 робочий день з моменту внесення авансу (а.с. 3-4). 07.05.2013 року строки відповідно до яких відповідач повинна була виконати умови договору сплили, та по теперішній час не виконані, кошти позивачу не повернуті. 22.11.2013 року позивачем було подано заяву до Ленінського РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області щодо неправомірних дій відповідача та притягнення останньої до відповідальності ( а.с. 7-8). Відповідно до ч.ч.1,2 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Ст.4 Закону України «Про захист прав споживача» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування шкоди (збитків), завданих дефектною чи фальсифікованою продукцією або продукцією неналежної якості, а також майнової та моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством; 6) звернення до суду та інших уповноважених органів державної влади за захистом порушених прав; 7) об'єднання в громадські організації споживачів (об'єднання споживачів). Споживачі також мають інші права, встановлені законодавством про захист прав споживачів. Ст.5 Закону України «Про захист прав споживача» встановлює, що держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоровя і життєдіяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживача» Споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживача» У разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов'язання, не звільняє його від виконання зобов'язання в натурі. Позивач вимагає неустойки (пені) за 320 прострочених днів та у зв'язку з невиконанням умов, у розмірі 3440 гривень (10075 х 00,1% х 320). Частиною 3 ст. 10 та ч.ч. 1,4 ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень. Сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] до суб'єкту підприємницької діяльності - фізичної особи [PERSON] про захист прав споживача. Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України „Про захист прав споживачів" споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі Закону України „Про захист прав споживачів", ,

Outcome: approved