Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

07.02.17 року заявник [PERSON] звернулась до суду в рамках окремого провадження із заявою про встановлення факту народження [INFO] року у неї дитини чоловічої статі [PERSON] на тимчасово окупованій території України. Заяву мотивує тим, що вона являється матір'ю [PERSON], який народився [INFO] року у місті Харцизьк Донецької області. На підставі розпорядження КМУ від 07.11.2014 року №1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення", м. Харцизьк Донецької області включений до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення. У січні 2017 року вони виїхали з тимчасово окупованої території. Після цього вона звернулась до Олександрійського МВ ДРАЦС ГТУЮ у Кіровоградській області для проведення державної реєстрації народження дитини. 07 лютого 2017 року отримала відмову у проведенні державної реєстрації народження дитини у зв'язку з невідповідністю поданих нею документів наказу Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2016 року № 545. Заявник надала суду заяву, в якій просила справу за її заявою про встановлення факту народження дитини розглядати у її відсутність, на заявлених вимогах наполягала та просила їх задовольнити. Представник органу опіки та піклування Олександрійської міської ради надала суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність. Начальник Олександрійського МВ ДРАЦС надіслав суду заяву про розгляд справи без участі їх представника. Судом проведено розгляд справи у відсутність вищевказаних осіб та ухвалено рішення на підставі наявних в справі доказів. За таких обставин, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність задоволення заяви з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], громадянка України (паспорт серії [NUMBER], виданий Приморським РВ у м. Маріуполь ГУ ДМС в Донецькій області 20.07.2016 року), перебуваючи у шлюбі з громадянином України [PERSON], [INFO], у місті Харцизьк Донецької області [INFO] року о 10.00 годині народила хлопчика , вагою 3800 гр., про що 26.01.2017 року Центральною міською лікарнею м. Харцизьк, що знаходиться на території, непідконтрольній державній владі, видано дублікат медичного свідоцтва про народження №365/248. 13.09.2016 року органом, що перебуває на території, що не підконтрольна державній владі України, видано свідоцтво про народження [PERSON]. 26.01.2017 року Центральною міською лікарнею м. Харцизьк, що знаходиться на території, непідконтрольній державній владі, видано дублікат медичного свідоцтва про народження № 365/248 13.09.2016 року органом, який перебуває на території, що не підконтрольна державній владі України, видано свідоцтво про народження [PERSON] [NUMBER]. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Отже, зазначене свідоцтво про народження [NUMBER] від 13.09.2016 року та дублікат медичного свідоцтва про народження № 365/248 від 26.01.2017 року, є недійсними та правових наслідків не створюють. 07.02.2017 року Олександрійським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Кіровоградській області відмовлено у проведенні державної реєстрації народження, оскільки заявником для підтвердження факту народження дитини пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті». Згідно ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а статтею 7 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована відразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Згідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Згідно ч.1 ст. 18 вказаного Закону, громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Частиною 4 ст. 49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Отже, встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про народження дитини. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що дійсно, для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявник та її дитина, суд вважає необхідним задовольнити заяву про встановлення факту народження дитини, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянці України [PERSON] свідоцтво про народження її дитини, видане державним органом України.

Outcome: approved