Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення заборгованості із заробітної плати, та відшкодування моральної шкоди. Просить стягнути з відповідача борг із заробітної плати в сумі 610 грн. 49 коп., яка була нарахована, але не виплачена відповідачем, та стягнути 3000 грн. у відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок несвоєчасності виплати заробітної плати. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримала та пояснила, що позивачка тривалий час з 03 серпня 1981 по 03 серпня 1998 року працювала на підприємстві відповідача, та після її звільнення відповідач не виплатив нараховану їй заробітну плату, отже, у відповідача перед позивачем існує заборгованість по заробітній платі в розмірі 610 грн. 49 коп., яку позивачка просить стягнути. Також, в зв'язку з тривалою невиплатою боргу із заробітної плати позивачка просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 3000 грн. Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, заперечень проти заявлених позовних вимог не надав, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, в зв'язку з чим, за згодою представника позивача суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі документів і доказів, відповідно до норм ст.224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що позивачка працювала у Світловодському заводі «Калькулятор» з 03 серпня 1981 року. 03 серпня 1998 року позивачку було звільнено з роботи відповідачем за угодою сторін, проте, відповідач, всупереч вимогам ст.116 КЗпП України, не здійснив повного розрахунку зі звільненим працівником, та на даний час перед звільненим працівником існує заборгованість в сумі 610,49 грн., що підтверджується довідкою відповідача від 10 червня 2003 року, та архівною довідкою від 12 січня 2015 року про наявну суму боргу по заробітній платі у ДП "Світловодсткий завод "Калькулятор" перед [PERSON], яка видана керуючим справами виконкому Світловодської міської ради. Встановлені у судовому засіданні фактичні обставини справи також підтверджуються належними і допустимими доказами: - витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; - копією трудової книжки [PERSON]; - копією архівної довідки, в якій зазначено про наявність боргу станом на 01 січня 2006 року в сумі 610,49 грн. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок Таким чином, у судовому засіданні знайшли підтвердження доводи позивачки щодо не проведення відповідачем з нею повного розрахунку під час та після її звільнення з роботи, отже, у відповідача існує борг перед позивачем по заробітній платі, а тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості із заробітної плати підлягають повному задоволенню. Крім цього, на відшкодування моральної шкоди, заподіяної відповідачем порушенням трудових прав, позивачка просила стягнути 3 000 грн. Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків працівника і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд вважає, що ці позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Права позивача на своєчасне отримання заробітної плати порушені, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків, необхідності позивачці докладання додаткових зусиль для організації свого життя. З урахуванням цих обставин, а також, враховуючи фінансовий стан відповідача, а саме те, що вказане підприємство рішенням господарського суду Кіровоградської області від 24 грудня 2010 року визнано банкрутом, і знаходиться в стані припинення, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне розмір відшкодування моральної шкоди визначити, з врахуванням суми основного боргу, в розмірі 300 грн. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial