Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

У серпні 2012 року ТОВ «Торгівельний дім «Євротрубпласт» звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на їх користь: - 478776,92 грн. боргу за поставлений товар, - 22 469,72 грн.- три відсотки річних, - 33 035,61 грн. інфляційних втрат, - 152256,74 грн. відсотків за користування чужими грошовими коштами, - 3 219.00 грн. сплаченого судового збору. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 14.01.2008р. між сторонами укладений договір № 1401/2008-Ф щодо поставок поліетиленових труб та комплектуючих в асортименті. На підставі цього договору відповідач за період з 14.01.по 30.12.2008р. включно, отримав товару на загальну суму 478 776,92 грн . Однак відповідач свої зобов'язання за вищевказаною угодою не виконав кошти за отриманий товар не перерахував, через що вони були змушені звернутися до суду і стягнути з відповідача заборгованість у примусовому порядку. Заочним рішенням Корабельного районного суду м.Миколаєва від 21.06.2013р. позов ТОВ "Торгівельний дім "Євротрубпласт" до [PERSON] про стягнення боргу, трьох процентів річних, інфляційних втрат та процентів за користування чужими грошовими коштами у зв'язку з порушенням грошових зобов'язань був задоволений: з відповідача на користь позивача стягнуто 478 776,92 грн. боргу за поставлений товар, 22 469,72грн.- три проценти річних, 33035,61грн. інфляційних втрат, 152 256,74грн. процентів за користування чужими грошовими коштами та судові витрати в сумі 3219,00 гривень. В подальшому [PERSON] подано заяву про перегляд заочного рішення та ухвалою суду від 19.11.2013р. заочне рішення було скасовано та справа призначена до розгляду в загальному порядку. Ухвалою суду від 27.01.2014року по справі була призначена судова почеркознавча експертиза. В судове засідання представник позивача не з'явився, направив заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов не визнавав, заявив клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, оскільки заперечував підписання ним договору № 1401/2008-ф від 14.01.2008р., в подальшому в судові засідання не з'явився, був належним чином та своєчасно повідомлений, заяв до суду не надавав, про причини неявки не повідомив. Дослідивши докази надані стороною, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи із наступного. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Ухвалою суду від 16.08.2012 року провадження по даній справі було відкрито. Однак судом з'ясовано, що [PERSON] є фізичною особою підприємцем та зареєстрований він як фізична особа - підприємець за місцем проживання: [ADDRESS]. В зв'язку з цим ухвалою суду від 11.12.2012 року провадження по справі було закрито. Позивач з даною ухвалою не погодився, оскаржив її до апеляційного суду. Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 14.02.2013 року ухвалу суду скасовано, а справу направленого до того ж суду для розгляду, але в іншому складі суду. Судом встановлено, що 14.01.2008 року між TOB «Торгівельний дім «Євротрубпласт» (Постачальник) та [PERSON] (Покупець) був укладений договір № 1401/2008-Ф щодо поставок поліетиленових труб та комплектуючих в асортименті, які будуть поставлятися відповідачу партіями, а він зобов'язався отримувати продукцію та її оплатити, що підтверджується п. 4.1., 4.4. та п. 4.6. Договору. На підставі цього договору позивач за період з 14.01 до 30.12.2008р. включно, відвантажив відповідачу товару з комплектуючими в асортименті на загальну суму 478776,92 грн., що підтверджується копіями видаткових накладних у кількості 56 штук. Датою здійснення поставки вважається дата видачі видаткової накладної постачальника. 01 листопада 2010 року між сторонами було укладено угоду про встановлення порядку оплати поставленої продукції (а.с.30). За цією угодою сторони взяли на себе зобов'язання: 1) підтвердили існування господарських зобов'язань, що виникли між ними на підставі вищевказаних накладних; 2) визначили, що на момент укладення угоди існує заборгованість відповідача перед позивачем, яка становить 478 776,92 грн.; 3) узгодили, що сума заборгованості в повному обсязі має бути перерахована відповідачем на поточний рахунок ТОВ «Торгівельний дім «Євротрубпласт» не пізніше 31 грудня 2010 року; 4) погодили, що у випадку порушення строків оплати позивач має право застосувати до покупця всі штрафні та оперативно-господарські санкції, передбачені законодавством за порушення зобов'язань з оплати товару, зокрема сторони визначили відповідальність у вигляді сплати неустойки в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення, проценти за використання чужих коштів в розмірі 20 % річних, 3% річних та індекс інфляції за кожний день прострочення; 5) позивач визнав свій обов'язок зі сплати грошових коштів на користь відповідача у розмірі 478 776,92 грн., а відповідач визнав свій обов'язок зі сплати грошових коштів на користь постачальника, що є підставою для початку перебігу позовної давності відповідно до ст. 264 ЦК України. Проте, не зважаючи на встановлений договором строк для проведення розрахунків та угоди від 01.11.2010 р., відповідачем зобов'язання по оплаті в повному обсязі не виконані. Станом на 31.07.2012 рік сума заборгованості складає 478 776,92 грн., що підтверджується відповідним актом звірки взаєморозрахунків. Згідно зі ст. 526 ЦУ України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України за порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Загальний розмір трьох процентів річних, що підлягає сплаті відповідачем, згідно з розрахунком складає - 22 469,72 грн., а інфляційних втрат - 33 035,61 грн. Відповідно до ч. З ст. 692 ЦК України у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Як зазначено в ч. 5 ст. 694 ЦК України, в разі якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до ст. 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати. Частиною 2 ст. 536 ЦК України передбачено, що розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. У пункті 13.5 договору та п. 6 угоди сторони погодили, що у випадку порушення покупцем термінів розрахунків на строк більш ніж 15 днів, відповідно до ч. 5 ст. 694 ЦК України, буде здійснюватись нарахування процентів за користування чужими грошовими коштами в розмірі 20 % річних за весь період прострочення. Загальний розмір процентів за користування чужими коштами, розрахований за період прострочення оплати, становить 152 256,74 грн. Заперечення відповідача щодо підписання ним договору № 1401/2008-ф від 14.01.2008р. суд не бере до уваги, оскільки експертний висновок не був зроблений через ненадання [PERSON] на вимогу експерта документів з вільними зразками його почерку за період 2008 року та непроведення ним оплати експертизи, про проведення якої сам відповідач і клопотав. Тому суд вважає за можливе застосувати наслідки ухилення від участі в експертизі, передбачені ст.146 ЦПК України. На підставі наведеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими що підлягають задоволенню. Згідно зі ст.88 ЦПК України суд вважає за можливим стягнути з відповідача судовий збір у сумі 3219 грн., який позивач сплатив при подачі позову.

Outcome: approved