Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

13.10.2014р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить позбавити відповідача батьківських прав, щодо малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO]. та доньки [PERSON], [INFO] Свої вимоги мотивує тим, що 24.06.2000р. уклав з відповідачкою шлюб. Від шлюбу мають спільних дітей сина [PERSON], [INFO]., та доньку [PERSON], [INFO] 02.03.2011р. шлюб між позивачем та відповідачкою розірвано. Рішенням суду від 07.04.2011р. визначено місце проживання дітей за місцем проживання позивача. При цьому встановлено, що [PERSON] тривалий час не спілкується з дітьми, не цікавиться їх життям. З 22.08.2010р. відповідачка з сім'єю не проживає, з дітьми спілкувалася кілька разів. Рішенням Охтирського міськрайонного суду від 15.03.2012р. з відповідачки стягуються аліменти на утримання дітей. Заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.07.2014р. складає 21265грн. 71 коп. Школу, де навчаються діти відповідачка не відвідувала і не відвідує, на батьківські збори не ходить, не спілкується з учителями. За весь час проживання окремо, відповідачка двічі сплатила аліменти, ніякої матеріальної допомоги не надає на утримання та виховання дітей, хоча має таку можливість. Життям дітей не цікавиться, не телефонує, з дітьми не спілкується. Діти сприймають матір як чужу людину. Все викладене свідчить про ухилення відповідачки від виконання батьківських обов'язків, щодо дітей. Вважає, що інтереси дітей будуть захищені, оскільки він на даний час перебуває у шлюбі з іншою жінкою, яку діти сприймають як рідну людину. У судовому засіданні позивач та його представник повністю підтримали заявлені вимоги, та просили їх задовольнити. Пояснили, що у 2013році зверталися до суду з аналогічним позовом, однак, рішенням суду в задоволенні позову відмовлено, а [PERSON] була попереджена про наслідки ухилення від виконання батьківських обов'язків. З того часу, відповідачка жодних дій щодо виконання батьківських обов'язків не вчиняла, хоча їй ніхто в цьому не перешкоджав. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, проти задоволення позову заперечувала, та пояснила, що з дітьми спілкується, хоча і не часто, бо проживає в іншому населеному пункті. Пропонувала дітям у неї погостювати, однак [PERSON] відмовився, а донька [PERSON] їздила до неї у гості. Після розлучення вона залишила дітей на батька, бо не мала власного житла, на даний час вона проживає в цивільному шлюбі з [PERSON], який має будинок і не проти, щоб [PERSON] проживала разом з ними. Вона зверталася за юридичною консультацією до депутата обласної ради Сумської області [PERSON] щодо порядку зміни місця проживання дитини, консультація була надана, однак до цього часу з заявою відповідачка до суду не зверталася. На час прийняття судом рішення про стягнення аліментів, вона працювала в ПрАТ «Сад» та отримувала заробітну плату по 1000,00грн. щомісячно. Після стягнення аліментів на проживання залишалося 600,00грн., більша частина з яких витрачалась на проїзд на роботу та додому. Тому вона звільнилася, хоча розуміла, що аліменти стягуються на утримання дітей. На даний час працює неофіційно в місцевому барі, де отримує щомісячно близько 500,00грн., у зв'язку з чим не має можливості сплачувати аліменти. Дітям при зустрічі завжди дає хоч і небагато грошей. Представники третьої особи підтримали висновок комісії Служба у справах дітей Охтирської районної державної адміністрації, згідно якого встановлена недоцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. Пояснили, що на засіданні комісії [PERSON] пояснила, що любить дітей, бажає з ними спілкуватися, однак батько чинить перешкоди, бо налаштовує дітей проти неї. Батько [PERSON] проти цього заперечував. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, думку прокурора, який не заперечував проти задоволення позову, надавши оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.03.2011р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується копією рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02.03.2011р. (а.с.11) Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON], [INFO]., та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження. (а.с. 8-9). Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07.04.2011р. визначено проживання дітей за місцем проживання їх батька [PERSON], що підтверджується копією рішення.(а.с. 12) Судом встановлено, що діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS], що підтверджується довідкою № 585 від 10.09.2014р.(а.с.16) Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 15.03.2012р. з [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини її заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дітей [PERSON], [INFO]., та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією рішення(а.с.13) Станом на 01.07.2014р. заборгованість по сплаті аліментів [PERSON] становить 22475,70 грн., що підтверджується довідкою розрахунком № 7570/02-41 від 22.07.2014р.(а.с.14-15) [PERSON] має постійне місце роботи, та отримує середньомісячне заробітну плату в розмірі 4500,00 грн., що підтверджується довідкою про заробітну плату № 18-01/7166 від 03.09.2014р.(а.с.10) Позивач за місцем проживання та місцем роботи характеризується відмінно, що підтверджується характеристиками. (а.с.20-21). 19.10.2013р. [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 19.10.2013р.(а.с.22) Мати [PERSON] з дітьми не проживає, у вихованні дітей ніякої участі не приймає, школу протягом 3 років не відвідувала, життям і навчанням дітей не цікавиться, що підтверджується характеристиками на дітей, наданими адміністрацією Бугруватської ЗОШ І-ІІІ ступенів .(а.с.18-19) Свідок [PERSON], яка є матір'ю позивача, в судовому засіданні пояснила, що 02.09.2010року відповідачка поїхала на роботу в м. Охтирку і більше в сімю не повернулася, залишивши дітей на батька. Пів року діти проживали з нею ([PERSON].), а з 2011р. діти проживають з батьком. Відповідачка з дітьми не спілкується, матеріальної допомоги не надає. Після одруження [PERSON] та [PERSON], діти проживають разом з ними та сином дружини позивача. Діти завжди охайні та доглянуті, ходять до школи. У 2014році діти [PERSON] та [PERSON] перебували в лікарні, однак, мати - [PERSON] жодного разу їх не відвідала. Після звернення [PERSON] до суду, відповідачка через голову сільської ради [PERSON] передала дітям сок та солодощі. Неля їздила до відповідачки в гості, [PERSON] - ні, розмов про маму вести не хоче. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідачка зверталася до неї, як депутата Сумської обласної ради, за консультацією щодо зміни місця проживання доньки. При цьому було з'ясовано, що відповідачка житла не має, офіційно не працює. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що проживає з позивачем у шлюбі 3 роки, діти проживають з ними. За весь цей час [PERSON] з'являлась 4 рази, коли в суді розглядалися справи. Зустрічам та спілкуванню з дітьми відповідачці не перешкоджали. [PERSON] вона брала до себе в гості два рази, а [PERSON] їхати відмовився. В останнє бачилася з дітьми в квітні 2012року. У серпні 2014року приходила разом з головою сільської ради, вдома був лише [PERSON], дорослих не було. Відповідно до ч.1 ст. 32 та ч.3 ст. 51 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.2 ст. 3 СК України дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Статтями 150 та 155 СК України встановлено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Пленум Верховного Суду України в пп. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Тобто, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12 березня 2013року, яке набрало законної сили, [PERSON] відмовлено в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав [PERSON] При цьому судом встановлено, що ставлення дітей до біологічної матері відсутнє, емоційне відчуження спостерігається на підсвідомому рівні. В судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] пояснили, що на даний час вони проживають з татом, тьотею [PERSON] та її сином [PERSON]. Тато та тьотя [PERSON] доглядають за ними, відвідують школу, допомагають в усьому. Мама приїздила один раз влітку. Вона не телефонує, зі святами та днями народження не поздоровляє. [PERSON] один раз випадково зустрів її біля магазину. В судовому засіданні методист психологічної служби РМК [PERSON], яка була присутня при поясненнях дітей як спеціаліст, пояснила, що у дітей зв'язок з мамою не простежується, вони не сприймають маму як члена своєї сім'ї, поганого про неї також нічого не говорять, однак її не було поряд в складних ситуаціях. У [PERSON] наявна образа на маму через те, що вона їх залишила. [PERSON] пояснила, що до судового засідання поспілкувалася з дітьми, вони доглянуті, охайні, ні на що не скаржаться, переконалась, що ніхто їх проти неї не налаштовує, як про це розповідали знайомі. Вважає, що їм у сім'ї батька добре живеться, тому не буде порушувати питання про те, щоб забирати [PERSON] проживати до себе. Відповідно до ч.ч. 4, 5 та 6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Орган опіки та піклування Охтирської міської ради Сумської області у висновку № 01-19/11/3007 від 10.11.2014р. визнав недоцільним позбавлення батьківських прав відповідачки [PERSON] стосовно її малолітніх дітей, пославшись на те, що у ході спілкування з [PERSON] з'ясовано, що вона дітей любить, бажає піклуватися про них, виховувати, але не мала можливості певний час зустрічатися зі своїми дітьми. [PERSON] алкогольними напоями не зловживає. (а.с.46) Суд критично оцінює даний висновок оскільки, аналогічний висновок орган опіки та піклування надав до суду під час розгляду позову у 2013році, що підтверджується копією рішення суду від 12.03.2013р.. У висновку від 10.11.2014р. не проведено аналізу поведінки [PERSON] по відношенню до дітей за останні півтора роки, не зазначено обставин, які б спростовували твердження про ухилення [PERSON] від виконання материнських обов'язків чи підтверджували відсутність винної поведінки останньої. До висновку не надано документів, які стосуються справи. З огляду на викладене, суд вважає, що [PERSON] свідомо нехтує своїми материнськими обов'язками, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, зв'язок між нею та дітьми втрачено, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по справі.

Outcome: approved