Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

[PERSON] просить припинити діяльність ТОВ "ВІРІЙ" та ліквідувати його, як юридичну особу, а також зобов'язати державного реєстратора Реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області провести державну реєстрацію припинення ТОВ "ВІРІЙ" (08600, Київська область, м. Васильків, вул. Грушевського, буд.26, офіс 8 код ЄДРПОУ - 37893184), як юридичної особи без довідки державної податкової інспекції №22-ОПП, відповідних довідок пенсійного фонду, фондів соціального страхування, архівної установи, довідки центру зайнятості, установчих документів, ліквідаційного бланку, акту ліквідації комісії, архівної установи та внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запис про проведення державної реєстрації припинення товариства з обмеженою відповідальністю "ВІРІЙ" (08600, Київська область, м. Васильків, вул. Грушевського, буд.26, офіс 8 код ЄДРПОУ - 37893184), як юридичної особи не пізніше наступного робочого дня з дати надходження рішення; судові витрати понесені у зв'язку з поданням даного позову, покласти на відповідача. Відповідач до суду не з'явився, повідомлений належним чином, про причини неявки несповістив, справа розглядалася згідно з ч.4 ст.169 ЦПК України в порядку, передбаченому гл.8 розділу ІІІ ЦПК України (заочний розгляд). Суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до Статуту ТОВ "ВІРІЙ", засновником підприємства є [PERSON] В червні 2014 року позивач познайомився із [PERSON], який запропонував йому розпочати та організувати спільний бізнес. Для цього, [PERSON], як засновник ТОВ "ВІРІЙ", здійснюючи свої права, в порядку ст. 65 Господарського Кодексу України, наказом №2/2 від 09 червня 2014 року призначив на посаду директора підприємства [PERSON]. При призначенні останнього на посаду йому були передані оригінали статуту та свідоцтва про державну реєстрацію ТОВ "ВІРІЙ", та інші документи пов'язані з діяльністю підприємства. Також на останнього було покладено обов'язок щодо ведення бухгалтерського та податкового обліку підприємства відповідно до чинного законодавства. Проте, відразу після цього, з 10.06.2014 року відповідач зник з місця свого тимчасового мешкання за адресою: [ADDRESS]. По даний час відповідач за вказаною адресою не проживає, всі документи, перебувають у невідомому місці. Відповідно до ст. 116 Цивільного кодексу України, учасники підприємства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом: 1) брати участь в управлінні підприємством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом; 2) брати участь у розподілі прибутку підприємства і одержувати його частину (дивіденди); 3) вийти у встановленому порядку з підприємства; 4) здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі підприємства, цінних паперів, що засвідчують участь у підприємстві, у порядку, встановленому законом; 5) одержувати інформацію про діяльність підприємства у порядку, встановленому установчим документом. При таких обставинах, відсутність з вищевикладених причин у позивача оригіналів свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, довідки про взяття на облік як платника податків, свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ, повідомлень про взяття на облік як платника зборів до фондів соціального страхування, укладених договорів, первинних бухгалтерських документів, податкової звітності, круглої печатки унеможливлює здійснення позивачем своїх повноважень з участі в підприємстві та посадових обов'язків по управлінню ним. Такі обставини повністю виключають можливість продовження ведення фінансово-господарської діяльності, утворюють передумови для протиправного використання документів та круглої печатки підприємства невстановленою особою, що їх викрала, ведення такою особою господарської діяльності, що суперечить закону, набуття на підставі фіктивних правочинів, вчинених від імені позивача, цивільних та господарських зобов'язань, відповідальність за якими перед кредиторами має нести позивач, як учасник підприємства. З тих же підстав позивач позбавлений можливості прийняти на загальних зборах учасників рішення про ліквідацію підприємства та розпочати ліквідаційну процедуру, оскільки, після закінчення процедури ліквідації державному реєстратору подаються, у тому числі, відсутні у позивача оригінали свідоцтва про державну реєстрацію, а також подаються довідки про відсутність заборгованості з відповідних органів державної податкової служби, Пенсійного фонду та фондів соціального страхування. Відповідні довідки видаються передбаченими органами після закінчення позапланової документальної перевірки підприємства, яка проводиться на підставі поданих останнім документів податкової та іншої звітності, які також відсутні у позивача. Отже, відсутність у [PERSON]. документів та круглої печатки позбавляє його права на участь у здійсненні фінансово-господарської діяльності. Так само позивач не зможе у майбутньому реалізувати своє право на вихід з підприємства або відступлення своєї частки у статутному капіталі, оскільки позбавлений можливості документально підтвердити перед третіми особами свою участь у підприємстві та розмір частки. Належним способом захисту своїх порушених прав позивач вважає припинення правовідношення шляхом пред'явлення ним до суду вимоги про припинення на підставі п. 2 ч. 1 ст. 110 Цивільного кодексу України. Таким чином, продовження функціонування ТОВ "ВІРІЙ" та здійснення ним фінансово-господарської діяльності поза контролем позивача, як його засновника, є таким, що не відповідає меті створення юридичної особи та її установчим документам, а також дозволяє стороннім особам, які протиправно заволоділи його документами, здійснювати господарську діяльність, що суперечить закону, набувати на підставі фіктивних правочинів, вчинених від імені позивача, цивільних та господарських зобов'язань, відповідальність за якими перед кредиторами нестиме позивач. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 12 Цивільного кодексу України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Відповідно до Рішення Конституційного суду України від 01.12.2004 року №18-рп/2004, поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Вказані обставини підтверджуються випискою з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 04.06.2014р; статутом ТОВ "ВІРІЙ"; протоколом загальних зборів учасників ТОВ "ВІРІЙ" №1/1 від 09.06.2014 року; наказом №2/2 від 09.06.2014 року ТОВ "ВІРІЙ". За таких обставин позов підлягає повному задоволенню. На підставі Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», ст.ст. 3; 12; 15; 110; 116 ЦК України,

Outcome: approved