Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що вона є власником квартири № 1, розташованої в будинку №73 по вул.. Соборна/Воровського/ в м. Генічеськ Херсонської області. Починаючи з 16.07.2014 року позивач зареєструвала у належній їй квартирі відповідача по справі, який за домовленістю між сторонами після отримання паспорту громадянина України мав би у добровільному порядку знятися з реєстрації. Разом з тим, як вказує позивач, з квітня 2015 року відповідач, отримавши паспорт громадянина України, змінив місце свого проживання та на протязі тривалого часу не користується цим житловим приміщенням, хоча продовжує бути зареєстрованим за вказаною адресою. Вказує, що реєстрація відповідача за місцем її проживання у належній їй квартирі порушує права позивача як власника нерухомого майна та тягне за собою матеріальну шкоду, яка виражається в тому, що вона має постійно сплачувати комунальні послуги за особу, яка фактично в будинку не проживає. В судовому засіданні позивач, вимоги заявлені у позові підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені у ньому. Додатково пояснила, що в січні 2015 року зустрічалася з відповідачем, який вказував, що після отримання паспорту дійсно зніметься з реєстрації, однак в подальшому зв'язок з [PERSON] було втрачено. Вважає, що відповідач порушує її право на вільне користування власністю, тому просить суд усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою №1, розташованою в будинку №73 по вул.. Соборна/Воровського/ в м. Генічеськ Херсонської області. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, вказує, що дійсно після отримання паспорту громадянина України, з кінця квітня 2015 року проживає за іншою адресою в м. Генічеськ. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази по справі вважає, що позов підлягає задоволенню. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , до якої Україна приєдналася 17 липня 1997року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997р "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права власності , який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти , користуватися і розпоряджатися належним майном, на власний розсуд учинити щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316,317,319,321 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім"ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований в квартирі № 1, розташованої в будинку №73 по вул.. Соборна/Воровського/ в м. Генічеськ Херсонської області який на праві приватної власності належить [PERSON], але фактично в будинку не проживає з квітня 2015 року з причин зміни міста проживання. Перешкод відповідачу в користуванні будинком з боку позивача не відбувалося. Згідно ст.150 ЖК України громадяни ,які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ними (нею) для особистого проживання і проживання\~ членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власність на свій розсуд : продавати, дарувати, заповідати, здавати і оренду, обмінювати, закладати, укладати та інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вважає, що відповідач без поважних на то причин в зазначеному будинку не мешкає, тобто не використовує житло за цільовим призначенням - для проживання, і відповідно не реалізував своє право на проживання в будинку протягом встановленого законом строку, а тому згідно ст. 405 ЦК України втратив право користування квартирою №1, розташованої в будинку №73 по вул.. Соборна/Воровського/ в м. Генічеськ Херсонської області. Також судом визнається, що реєстрація відповідача в зазначеному будинку, створює перешкоди в користуванні позивачем власністю. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком позивача.

Outcome: approved