Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить стягнути в солідарному порядку на його користь з відповідачів борг в сумі 44917,80 гривень боргу по кредитному договору № 985 від 21.12.2013 року, з яких 23000,00 гривень-основного боргу, 21917, 80 гривень процентів за користування кредитом та судові витрати в розмірі 1218,00 грн. Свої \~вимоги мотивує тим, що згідно з укладеним кредитним договором № 985 від 21.12.2013 року [PERSON]\~ отримав кредит на суму 23000,00 грн. на споживчі цілі на термін 24 місяці, із 21.12.2013 року по 21.12.2015 року із щомісячною сплатою відсотків за користування кредитом з розрахунку 50 % річних та погашення основної суми кредиту відповідно до графіку місячних платежів. Для забезпечення виконання договору було укладено договір поруки № 985 від 21.12.2015 року та №985-1 від 21.12.2013 року, згідно якого [PERSON] та [PERSON] на добровільних засадах взяли на себе зобов'язання перед кредитодавцем відповідати по зобов'язаннях позичальника. З дня отримання кредиту [PERSON] здійснив єдину сплату в розмірі 200 грн., який тільки частково відповідає графіку місячних платежів договору споживчого кредиту №985 від 21.12.2013 року, що являється грубим порушенням зобов»язань та істотних умов договору. Згідно п. 4.1. договорів поруки № 985 та №985-1 від 21.12.2013 року [PERSON] та [PERSON] відповідають перед КС «Тайстра» у тому ж обсязі, що і [PERSON] Сума боргу відповідачів перед кредитною спілкою Тайстра становить 44917,80 грн. На неодноразові повідомлення та попередження відповідачі не реагували. Такі дії позичальника та поручителя свідчать про відмову від добровільного повернення ними боргу, через що кредитна спілка змушена звертатися з відповідним позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, подала заяву, в якій позовні вимоги збільшила у частині стягнення процентів за користування кредитом з 12087,66 грн. на 21917, 80 грн. станом на 23.11.2015 року, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні позов визнав, не заперечив проти його задоволення. [PERSON], в судовому засіданні позов не визнала, в задоволенні позову просили відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилась, однак подала заяву, в якій просить слухати справу у її відсутності в зв"язку захворюванням, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши подані докази , заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У ч. 1 ст. 553 ЦК України зазначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. У відповідності до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Стаття 1054 Цивільного кодексу України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (тобто, положення про договір позики), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором не встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків. Матеріалами справи та даними кредитного договору № 985 від 21.12.2013 року встановлено,що КС „Тайстра надала [PERSON] кредит у сумі 23000,00 гривень на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобовязався повернути кредит та сплатити проценти в розмірі 50 % річних. Відповідно до п. 1.3 вищевказаного договору кредит надається на 24 місяців та діє з 21.12.2013 року по 21.12.2015 року. Згідно п. 3.1.1. договору кредитодавець має право вимагати від позичальника повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом в повному обсязі та виконання усіх інших зобов"язань, передбачених цим договором. \~ У п. 3.2.2. вищевказаного договору зазначено, що позичальник зобовязується погашати кредит та сплачувати проценти в порядку, визначеному цим договором. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов»язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов»язання боржником. Згідно п. 1.1 договорів поруки № 985 від 21.12.2013 року та №985-1 від 21.12.2013 року [PERSON] та [PERSON] поручилися перед кредитором за виконання боржником [PERSON] своїх зобовязань, що виникли за кредитним договором № 985 від 21.12.2013\~ року. У п. 3.1 вказаних договорів поруки зазначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником своїх зобовязань за кредитним договором, поручитель зобовязується не пізніше 3 календарних днів з моменту повідомлення кредитором про невиконання або неналежне виконання боржником прийнятих на себе зобовязань сплатити Кредитору відповідну суму грошових коштів. Згідно п. 4.1. договорів поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. Як вбачається з видаткового касового ордера від 21.12.2013 року [PERSON]\~ видано 23000,00 грн. кредиту згідно договору споживчого кредиту № 985 від 21.12.2013 року. Відповідно до особової картки [PERSON] по розрахунках за кредитним договором № 985 від 21.12.2013 року сума процентів, належних до сплати, станом на 23.11.2015 року складає 21917,80 грн., непогашена частина кредиту становить 23000,00 грн. Доводи [PERSON] в тій частині,що нею позов не визнається не заслуговують на увагу ,оскільки згідно п.2,1 договору поруки вона поручалась перед кредитором за сплату боржником кредиту,який не сплачений . Таким чином, оскільки позичальник [PERSON] не виконав умови кредитного договору щодо порядку та строків погашення кредиту і процентів за користування ним, його борг по кредитному договору № 985 від 21.12.2013 року перед КС „Тайстра становить 44917,80 грн., з яких 23000,00 грн.- основного боргу, 21917,80 грн. проценти за користування кредитом, а [PERSON] та [PERSON] взяли на себе зобовязання відповідати за борги позичальника перед кредитором, суд \~приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Питання судових витрат слід вирішити у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.\~ \~ \~ На підставі викладеного, ст.ст. 625, 651, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved