Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду ізданим позовом, в якому просить визнати за ним право власності на 26/100 житлового будинку [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] в м. Житомирі помер його батько [PERSON] Після смерті батька відкрилася спадщина, до складу якої входить 26/100 ідеальних частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач є єдиним спадкоємцем, тому звернувся до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Семенюк В.Ю. про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак під час збору всіх необхідних документів та інформації стало відомо, що за життя батько з іншими співвласниками вказаного житлового будинку домовились про поділ будинку на окремі квартири. За життя батько не перереєстрував право власності 26/100 ідеальних частин житлового будинку № 20, що розташований в [ADDRESS] на право власності на квартиру № 1 житлового будинку № 20. Зважаючи на викладене, нотаріусом вчинено відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки вказаний житловий будинок поділений на окремі об"єкти нерухомого майна. Позивач надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення у відсутності відповідача, що відповідає положенню ст. ст. 158 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] в м. Житомирі помер батько позивача [PERSON] Після смерті його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 26/100 ідеальних частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.5-7). Позивач як спадкоємец за законом в порядку першої черги звернувся до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Семенюк В.Ю., однак нотаріусом вчинено відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки вказаний житловий будинок поділений на окремі об"єкти нерухомого майна (а.с. 8). Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Нормою статті 1297 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до пункту 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. У відповідності із вимогами статті 328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З огляду на зазначене, у позивача не має можливості для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом у встановленому законом позасудовому порядку. В силу ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Зважаючи на відсутність правовстановлюючих документів, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача щодо визнання за ним право власності на 26/100 житлового будинку [ADDRESS]. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved