Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-28 00:00:00

09.01.2020 року позивач звернулася з позовною заявою до суду, яка згодом була уточнена, в якій вказала, що 15.03.2018 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . На теперішній час фактичні сімейні відносини між сторонами припиненні, з серпня 2019 року позивач та відповідач не проживають разом, дитина знаходиться на утриманні [PERSON] та проживає разом з останньою. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання спільної доньки, не проявляє інтерес до своєї родини. На теперішній час позивач не має можливості працювати, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Джерел доходу, окрім соціальної виплати по догляду за дитиною остання не має. У зв`язку з цим просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини з у сіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття донькою, та аліменти на утримання позивачки, як дружини, в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісяця до досягнення дитини трирічного віку. 11.02.2020 року на адресу суду надійшов відзив відповідача на первісний позов, відповідно до якого останній позовні вимоги визнає частково, в частині стягнення з нього аліментів на утримання спільної дитини у розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не більше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття просить задовольнити, проте вимогу позивача щодо стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку не визнає у повному обсязі, обґрунтовуючи наступним. Відповідач зазначає, що не має можливості надавати матеріальну допомогу дружині, оскільки є безробітним, доходу не має, мешкає разом з батьками. Крім того, 14.01.2020 року переніс операцію, яка передбачає довготривалу реабілітацію. Водночас, просить судові витрати по сплаті судового збору компенсувати за рахунок держави, оскільки є учасником бойових дій. Позивач в судове засіданні не з`явилася, до суду подала заяву про розгляд цивільної справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день слухання справи повідомлений належним чином. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідача, який належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, проте в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позову і наявності підстав для його задоволення. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів страви, позивач та відповідач перебувають у шлюбі та мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про шлюб та народження дитини (арк.с.4, 5).\~ Відповідно до наданих суду доказів, позивач перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Вільнянської РДА Запорізької області та їй призначена державна соціальна допомога прі народженні дитини [PERSON] у розмірі 860,00 грн. щомісяця. Крім того, [PERSON] не перебуває на обліку у Вільнянській районній філії Запорізького ОЦЗ та в інших центрах зайнятості Україні. (арк. 6) У відповідності до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8\~ст. 7 СК України\~при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.80, ч. 3 ст.181 СК України\~аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти визначається судом (ст.ст.80,\~183 СК). При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача суд виходить з положень\~ст. 182 СК України, згідно до яких при визначенні розміру аліментів, суд враховує: - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; - стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. Частиною 2\~ст. 18 СК України\~передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Відповідно до п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення в суд з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Як убачається з матеріалів справи, між сторонами у справі відсутня домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання дитини. З урахуванням всіх обставин справи та вимог ст.ст.182,183 СК України, а саме: враховуючи, що дитина знаходиться на утриманні матері, ту обставину, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання доньки в добровільному порядку, доказів того, що на його утриманні знаходяться інші особи, суду не надав, суд вважає можливим визначити розмір аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09.01.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Суд приходить до висновку, що вимога позивача щодо стягнення з відповідача на її утримання у розмірі 2000 грн. підлягає задоволенню, виходячи з такого. Вимогами\~ст. 84 СК України\~передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. У\~Сімейному кодексі України\~не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому, суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. Критерії, якими має керуватися суд при визначенні розміру аліментів, в законі значно розширені. В першу чергу суд виходить з матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів. З наданих відповідачем доказів не вбачається втрата останнім працездатності, крім того, не доведено, чи перебуває відповідач на обліку у центрі зайнятості, інформації щодо наявності інших утриманців відсутня. У відповідності до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.\~\~ Щодо стягнення судових витрат, слід зазначити наступне. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд не бере до уваги доводи відповідача щодо звільнення його від сплати судових витрат у зв`язку з його статусом учасника бойових дій, оскільки законодавством, зокрема, ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» встановлено вичерпний перелік осіб, маючих пільги щодо сплати судового збору. Пункт 13 зазначеної статті вказує, що учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України звільняються від сплати судового збору виключно у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Оскільки утримання дитини є обов`язком батьків, а не порушенням прав останніх, водночас, утримання матері дитини є її законодавчо встановленим правом у випадках доведеної матеріальної потреби, суд, враховуючи задоволенні позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання її та дитини, звільнення позивача від сплати судового збору, приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 1681,60 грн. (по 840,80 грн. за кожну вимогу).

Outcome: approved