Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів. В обґрунтування позову вказує, що на обліку Служби у справах дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, з 13 січня 2016 року, перебуває малолітня [PERSON], [INFO], як така, що проживає у складних життєвих обставинах, у зв'язку з ухиленням її батьків: [PERSON] і [PERSON] від виконання батьківських обов'язків. Відповідачі по справі [PERSON] і [PERSON] схильні до вживання алкогольних напоїв, вихованням дитини не займаються, не піклуються про її здоров'я та розвиток. Не гуляють з дитиною на вулиці, залишають на тривалий час без нагляду дорослих. У квартирі антисанітарія, сморід та велика кількість тарганів в кімнаті, де мешкають батьки з дитиною. Холодильник та продукти харчування відсутні. На неодноразові запитання, чим годують дитину, батьки відповісти не можуть. Постільна білизна на ліжку відсутня, ліжка та меблі занедбані, одяг в обмеженій кількості, засоби гігієни у дитини також відсутні. Батьки не працевлаштовані і не мають матеріальних засобів для існування. Виплата державної соціальної допомоги, яка призначена на дитину використовуються не за призначенням, витрачається на власні потреби. Згідно листа - повідомлення КНП «Центру первинної медико-санітарної допомоги № 2» Оболонського району м. Києва, батьки не дотримуються рекомендацій лікаря, не завжди з'являються на прийом до лікаря, не піклуються належним чином про стан здоров'я дитини. Дитина відстає у фізичному розвитку. Санітарно-гігієнічні умови у квартирі не відповідають нормам. Зі слів сусідів, батьки були помічені у крадіжках, схильні до вживання алкогольних напоїв. Дитина не буває на вулиці. Згідно інформації сектору ювенальної превенції відділу превенції Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, відносно матері складено адміністративний протокол за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП. [PERSON] та [PERSON] неодноразово було попереджено про відповідальність, згідно чинного законодавства України, за неналежне виконання батьківських обов'язків. У зв'язку із загрозою життю та здоров'ю дитини, відповідно до Постанови КМУ від 24 вересня 2008 № 866 "Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини", було підготовлено розпорядження Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 13.07.2017 № 417 "Про негайне відібрання малолітньої дитини". Під час проведення профілактичного рейду "Діти вулиці", 26.07.2017 малолітню [PERSON] було відібрано у батьків та влаштовано до державної дитячої установи. У зв'язку з вищевикладеним, просить суд відібрати малолітню [PERSON], [INFO] у батьків [PERSON] та [PERSON], стягнути з [PERSON] та [PERSON], з кожного окремо, аліменти на дитину [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 02.08.2017 року і до повноліття дитини, які стягувати на користь опікуна чи установи, під опікою якої буде знаходитись дитина. Судом до участь у справі в якості третьої особи було залучено [PERSON]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. [PERSON] позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти відібрання дитини без позбавлення його батьківських прав. Вважає, що відсутні підстави для стягнення аліментів, оскільки він працює, а отриманий ним дохід має бути спрямований на ремонт в квартирі для повернення дитини. [PERSON] позовні вимоги визнала частково, не заперечувала проти задоволення позову і проти відібрання дитини без позбавлення її батьківських прав, однак зазначила, що аліменти плати не спроможна, оскільки у зв'язку з інвалідністю вона не може працювати. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 вересня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції м. Києва, про що зроблено актовий запис №1631. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народилася у м. Києві [INFO] року, батько - [PERSON], мати - [PERSON], запис про народження зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві за № 2232. Згідно довідки про склад сім'ї та прописку (форма №3) від 19.05.2017 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрованs в м/ Києві, [ADDRESS], де ще зареєстровано три людини. На обліку служби у справах дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації з 13 січня 2016 року перебуває [PERSON], як дитина, що опинилась у складних життєвих умовах. Відповідно до наданої на запит відповіді з «Центру первинної медико-санітарної допомоги №2» №18 від 11.01.2016 року [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [ADDRESS], відстає у масі тіла на 600 грамм. На прийом до лікаря батьки з дитиною з'являються лише після численних запрошень. Згідно Акту обстеження житлово-побутових умов від 17.12.2015 року квартири [ADDRESS], де проживає малолітня [PERSON], встановлено, що приміщення в жахливому антисанітарному стані. Ремонт в приміщенні не проводився з моменту заселення. Сімя дитини фактично проживає в одній із кімнат, яка обставлена занедбаними меблям, дитина має дитяче ліжка, одяг, засоби гігієни, дитячу прогул очну коляску, ванночку, дитяче харчування, бутилочку, посуд для готування каш. Коридор, кімната, кухня дуже брудні, віна закриті наглухо. Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов від 15.01.2016 року під час відвідування сім'ї малолітньої [PERSON] дитини вдома не було, її батько повідомив, що дитина захворіла, а тому вони викликали швидку медичну допомогу, однак мати відмовилась від госпіталізації. Після чого батьки ліків для лікування дитини не купили, пояснюючи це відсутністю грошей. Зі слів педіатра з'ясовано, що у дитини ОРВІ, гострий трахеїт, опрілості на сідницях, у зв'язку з чим її було госпіталізовано до КМДКЛ №1 на стаціонарного лікування. Згідно Актів обстеження житлово-побутових умов від 11.11.2016, 13.05.2017 року квартири [ADDRESS], де проживає малолітня [PERSON], встановлено, що в кімнаті де мешкає дитини брудно, неприємний затхлий запах, багато тарганів. У дитини є окреме ліжко, є речі відповідно до сезону, але в занедбаному стані, є деякі засоби гігієни. Дитина не харчується повноцінно. Від батьків було чутно запах алкоголю. Відповідно до Актів обстеження умов проживання дитини від 26.06.2017 року, 26.07.2017 року, батько, мати та дитини мешкають в окремій кімнаті. У дитини є окреме ліжко, але постільна білизна відсутня, ліжко застелене брудним матрацом, брудним синтетичним пледом та маленькою синтетичною подушкою. В кімнаті брудно, повзають таргани. Продукти харчування відсутні, їсти дитині немає чого. В кімнаті важке повітря, підлога не мита, дитина в брудному одязі, немита, з запахом сечі. У дитини немає іграшок та засобів гігієни. Згідно відповіді на запит наданої з Оболонського управління поліції ГУ НП в місті Києві №5110/125/51/05-17 від 20.06.2017 року з [PERSON] та [PERSON] проведено профілактичну бесіду виховного характеру, що до належного виховання своєї неповнолітньої доньки гр.. [PERSON], [INFO], та попереджено про адміністративну відповідальність у разі не виконання батьківських обов'язків. Крім того, відносно матері [PERSON] за ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини складено адміністративний протокол за ч.1 ст.184 КУпАП. Відповідно наданої на запит відповіді з «Центру первинної медико-санітарної допомоги №2» №314 від 11.03.2017 року із історії розвитку дитини [PERSON], [INFO], вбачається, що дитина «Д» обліку у педіатра не перебуває, психо-моторний розвиток відповідає віку дитини. Протоком двох місяців дитини вагу не набирає, санітарно-гігієнічні умови в квартирі проживання не відповідають нормам. 13 липня 2017 року в.о. голови Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації було видано Розпорядженням №417 про негайне відібрання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], від батьків [PERSON] та [PERSON], що мешкають за адресою [ADDRESS], у зв'язку із загрозою життю та здоров'ю малолітньої дитини. Відповідно до листа головного лікаря Київської міської дитячої клінічної лікарні №1 від 27.07.2017 №01-04/622 до даного закладу було доставлено дитину [PERSON], [INFO], в задовільному стані. Дитина знаходиться в інфекційному відділенні для лікування ГРВІ та їх ускладнень, де проходить усі належні обстеження. Батьки дитину не відвідували. З листа №25-10-288 від 21 червня 2017 директора «Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді» вбачається, що сім'я [PERSON] перебувала під соціальним супроводом з 20.05.2016 по 12.05.2017 року. Супровід було закрито з мінімізацією складних життєвих обставин. Сім'я потребує постійного контролю зі сторони спеціалістів. Матір, в зв'язку з психіатричним захворюванням немає достатніх навичок виховання дитини, виконання хатніх обов'язків та перекладає всю відповідальність на батька, який також має низький батьківський потенціал. Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації від 11.09.2017 року №104-7494 вбачається, що Оболонська районна в місті Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне відібрати малолітню [PERSON], [INFO], від батьків [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно із ч.1 ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст.155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч.1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п.8 Постанови КМУ від 24.09.2008 р. № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини» визначено, що у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров'ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Згідно ч.1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або Органу опіки та піклування. Відповідно до ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Позов про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав позивачем заявлено з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст.164 СК України. Відповідно до роз'яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року звернув особливу увагу на те, що застосовуючи такий захід, як відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, необхідно виходити з інтересів дитини й враховувати право на повагу до його сімейного життя, проголошене ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Розірвання сімейних зв'язків, а відтак позбавлення дитини її коріння виправдане лише за наявності виняткових обставин - необхідність захисту дитини від небезпеки у випадку реального існування такої. Оцінивши та дослідивши усі докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання батьківських обов'язків, не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, тому позов в частині відібрання дитини підлягає задоволенню. При винесенні вказаного рішення суд враховує положення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в якій зазначено, що в усіх діях щодо дітей суд першочергово приділяє увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У відповідності до ч. 4 ст.170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлює, що позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Ч.2 ст.182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. В зв'язку із вищевикладеним, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині стягнення аліментів з [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, однак не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.08.2017 до повноліття дитини. Дані аліменти слід стягувати на користь опікуна чи установи, під опікою якої буде знаходитись дитина. Розподіл судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved