Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "КСГ БАНК" звернулось до Деснянського районного суду міста Києва з зазначеною позовною заявою, в якій просить стягнути на користь Публічного акціонерного товариства "КСГ БАНК" солідарно з [PERSON] та Товариства з обмеженою відповідальністю "СПАР-ЛОГІСТІК" 14109739,66 грн. заборгованості за кредитом та нарахованими процентами за Договором поновлювальної кредитної лінії № 02/220213 від 22 лютого 2013 року. У судове засідання представник позивача не з'явився, звернувшись до суду з заявою, у якій просить слухати справу за його відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, поважні причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надійшло. На підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 22 лютого 2013 року між Публічним акціонерним товариством "КСГ БАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "СПАР-ЛОГІСТІК" був укладений Договір поновлюваної кредитної лінії №05/220213 зі змінами та доповненнями, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді відкличної поновлюваної кредитної лінії на поповнення обігових коштів окремими частинами з остаточним поверненням не пізніше 20 лютого 2014 року у сумі Ліміту кредитування у розмірі 30000000,00 грн., на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в межах максимального ліміту, зі сплатою процентів у розмірі у порядку, визначеному Договором із змінами та доповненнями до нього (а.с. 7-16, 50-51). У забезпечення виконання зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю "СПАР-ЛОГІСТІК" за вищезазначеним Договором 09 грудня 2014 року між Публічним акціонерним товариством "КСГ БАНК" та [PERSON] був укладений Договір поруки №05/220213/2 за умовами якого поручитель зобов'язується перед позивачем відповідати за виконання Товариством у повному обсязі боргових зобов'язань позичальника, як солідарні божники (а.с. 49). Товариство з обмеженою відповідальністю "СПАР-ЛОГІСТІК" не виконує належним чином зобов'язання за Договором поновлюваної кредитної лінії зі змінами, в результаті чого виникла заборгованість, яка відповідно до розрахунку позовним вимог та виписки з особового рахунку становить 14109739,66 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 14071188,46 грн.; сума заборгованості за відсотками - 38551,20 грн. Судом об'єктивно встановлено, що між сторонами у справі на підставі укладених договорів виникли зобов'язання, за якими позивач надав відповідачеві послуги, а відповідач зобов'язався їх оплатити на визначених умовах та у відповідний строк. Проте, всупереч взятим на себе зобов'язанням по виплаті кредитних коштів у визначені договором строки, відповідачі їх належним чином не виконали. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, згідно ст. 629 ЦК України. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України під порушенням зобов'язання передбачено його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, у разі прострочення повернення чергової частини. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Згідно з ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Статтею 554 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. За змістом частини 1 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачами суду не надано жодних належних та допустимих доказів у заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, тому позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved