Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

11.07.2018 [PERSON] звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала у шлюбних відносинах з 2004 року, від яких народилось дитина [PERSON] , [INFO] , відповідач записаний батьком дитини. Сімейне життя не склалось, сторони з 2006 припинили проживати однією сім`єю, відповідач пішов з родини. Спочатку він поїхав до Азербайджану, а згодом повернувся до України.. З часу розпаду сім`ї та по теперішній час малолітня дитина проживає з матір`ю, знаходиться на ї утриманні, батько дитини не приймає участі у матеріальну утриманні [PERSON] , не спілкується з нею, не проявляє батьківської турботи, не цікавиться успіхами дитини у навчанні її розвитком та духовним станом, при рідких телефонних розмовах, дитина відчуває стрес, оскільки батько на всі прохання тільки обіцяв, а не виконував або взагалі відповідач, що не має можливості надати допомогу. Відповідач ніколи не проявляв батьківської турботи. Внаслідок того, що батько самоусунувся від виховання та утримання дитини, [PERSON] не має можливості отримати реєстрацію місця проживання, інші документи, закордонний паспорт. На теперішній час позивач та її донька не знають де знаходиться відповідач. У зв`язку з чим позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] Представник позивача звернулась до суду з заявою з проханням розглянути цивільну справу без участі позивача та представника позивача, позов підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Третя особа у судове засідання не з`явились, звернулись до суду з заявою з проханням проводити слухання справи за їх відсутності. Окрім того, третьою особою було надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного: Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як зазначено позивачем [PERSON] , вона та відповідач [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах. У позивача та відповідача народилась дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . З довідки головного лікаря КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка №14» вбачається, що [PERSON] спостерігається дільничним лікарем педіатром, фахівцями поліклініки. Доглядом та вихованням [PERSON] займається мати, поліклініку дитина відвідує з матір`ю, усі рекомендації лікарів по лікуванню дитини виконує матір. Батько дитини , за період нагляду, до лікаря не звертався, станом здоров`я дитини не цікавився. З довідки директора школи №169 випливає, що дитина [PERSON] навчається у 8-б класі КП «Харківська гімназія №169 ХМР», адміністрація гімназії підтверджує, що батько [PERSON] не бере участі у батьківських зборах. З висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] вбачається, що Департамент служб у справах дітей вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] . відносно дочки [PERSON] Також при складанні висновку комісією було вислухано дитину Сабіну, яка зазначала, що підтримує позов матері щодо позбавлення батьківських прав, оскільки батько не приймає участі у її вихованні, зовсім з нею не спілкується, зі святами не вітає. З письмової заяви [PERSON] , яка надана суду, вбачається, що вона просить задовольнити позов про позбавлення батьківських прав, з батьком вона не спілкується більше шести років, він не надає матеріальної допомоги, не цікавиться здоров`ям, навчанням. За змістом ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч.1 ст.164 СК України. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини;3) жорстоко поводяться з дитиною;4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Як роз`яснено у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і у сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Позивачкою було надано до суду достатньо доказів того, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно неповнолітньої дитини і подання зазначеного позову є насамперед способом захисту прав та інтересів дитини. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківського обов`язку відносно своєї дитини. Він не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя. Відповідач не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. Зазначене є підставою для позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої дитини, відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України. Отже, судом виявлено позитивний результат у долі дитини, який має настати після позбавлення її батька прав. Приймаючи до уваги викладене, виходячи з інтересів дітей, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до абзацу 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи з цього, відповідач, як батько, зобов`язаний брати участь у виховані та утримані своїх дитини наряду з позивачем. При цьому, відповідно до абзацу 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як зазначено у ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Приймаючи до уваги, що прожиткового мінімуму для дітей згідно Закону України "Про державний бюджет України на 2019 рік" дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень; суд, з врахуванням матеріального становища позивача та відповідача, вважає, що аліменти у розмірі 2000 грн буде достатнім для задоволення матеріальних потреб дитини. Системно аналізуючи норми матеріального права та надані докази, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням положень ст.ст.182,192 СК України, враховуючи фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідач на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved