Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до АТ КБ «Приватбанк» в порядку Закону України «Про захист прав споживачів», в якому просить: зобов'язати АТ КБ «Приватбанк» відшкодувати їй, [PERSON], грошові кошти, які завдані внаслідок вчинення кримінального правопорушення шахраями в результаті розповсюдження банком відомостей про клієнта, в розмірі 18600 грн. шляхом видачі їх через касу банку. В подальшому позивача змінила предмет позову, подавши уточнену заяву, в якій просить також: визнати, що АТ КБ «Приватбанк» не застосував для клієнта умови системи Chargedack, чим порушив її права як споживача фінансових послуг, що призвело до завдання їй майнової та моральної шкоди (а.с.80-81). В обґрунтування позову зазначає наступне. У жовтні 2014 року вона, [PERSON], звернулася до відділення КФ ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання кредитної карти для сплати споживчого кредиту. Працівниками банку їй було запропоновано оформити кредитну карту "Platinum" (зa терміном дії на даний час карта заблокована банком) без сплати за отримання та плати за користування картою, оскільки у жовтні 2014 року (зі слів працівників банку) банк проводив акцію по цим картам для будь-яких клієнтів-фізичних осіб. Погодившись на пропозицію, у жовтні 2014 року в ПАТ КБ «Приватбанк» вона отримала кредит у розмірі 25 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку "Platinum" 5219…0097, зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Інших нарахувань по кредитній картці не оговорювалось. Письмовий договір на забезпечення виконання вказаної карти не оформляли, другий екземпляр договору їй не видавали, видали лише брошури та додаткові картки. Згідно з ч.1, 3 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки. Наприкінці січня 2016 року консьєрж-сервіс ПАТ КБ «Приватбанк» [PERSON] в телефонному режимі повідомила їй, що з лютого 2016 року буде зніматися оплата за обслуговування карти щомісячно у розмірі 163,00 грн. Так, цю картку вона отримала як акційну, і по картках даної серії зняття пільг не має. До того ж з цієї картки в грудні 2015 року вона зняла споживчий кредит та не планувала закривати картку в січні 2016 року, тому що кредит був оформлений на три місяці, однак банком не було враховано даний факт. Попереджати її як користувача про зміни умов, банк повинен за 30 днів (п.9 Постанова Національного банку України №705 від 05 листопада 2014 року), а не за тиждень. Згідно п.2.4. Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, банки зобов'язані отримати письмове підтвердження споживача про ознайомлення з інформацією. Так, з «акційної» кредитної карти в односторонньому порядку банком були зняті кошти за обслуговування карти, без її згоди, пояснення причин та з порушенням терміну ознайомлення користувача зі змінами і без врахування терміну сплати споживчого кредиту. Вважає, що такі дії банку суперечать законодавству України про захист прав споживачів, в тому числі порушують права споживача фінансових послуг, а саме: відсутність договору суперечить ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», та вимогам ст.ст.525, 1055 ЦК України, оскільки відповідач не повідомив її у письмовій формі про умови надання кредиту, та не надав в повному обсязі інформації про умови кредитування, як того вимагає закон; відсутність договору по платіжній картці та ідентифікація клієнта банком з прив'язкою до мобільного телефону в «Приват24» дала шахраям вільний доступ до рахунків клієнта. З виданої на її ім'я платіжної карти "Platinum" 04 лютого 2016 року при наявності відомостей про клієнта злочинним шляхом, шахраями було знято 18 600 грн. На її мобільний телефон зателефонував представник ПАТ КБ «Приватбанк» [PERSON] з телефонного номеру [NUMBER] (інші дзвінки в цей же день, [PERSON] здійснював з номеру телефону [NUMBER], такі номери використовують працівники банку) та повідомив, що він є працівником банку. [PERSON] пояснив, що на її кредитну карту було здійснено переказ коштів, але картка не активована для проведення інших операцій крім зарплатного проекту, тому потрібно активувати карту або здійснити переказ на інші карти. Після цього, щоб підтвердити свій статус працівника банку в телефонному режимі, [PERSON] назвав всі рахунки які були відкриті нею в банку на той час та залишки коштів на них і запропонував через систему «Приват24» активувати карту і ввести код. На це вона відмовилась, оскільки ніколи не використовувала систему «Приват24», тоді він наголосив, що зробить це сам. Потім протягом 20 хвилин на її мобільний телефон надходили СМС-повідомлення про неможливість транзакції за її рахунками. Після цього він попросив її ввести код в термінал, який знаходиться на території підприємства тому як на зарплатну і "Platinum" картки не проводилась активація через «Приват24». Так з її карти "Platinum" були списані кошти. Жодних паролів, кодів шахраям не називала, всі номери її карток та залишки на них були названі начебто представником ПАТ КБ «Приватбанк» [PERSON], який здійснював дзвінки з бізнес-номеру банку [NUMBER]. В систему «Приват24» вона не входила, ключів не створювала і не передавала, доступ у шахраїв до системи є вільний. Зазначає, що шахраями було зроблено значну кількість спроб по списанню коштів до моменту того як вона ввела код в термінал, та в терміналі ще декілька раз не проводились транзакції після введення коду, що підтверджують СМС-повідомлення, але консьєрж-сервіс ПАТ КБ «Приватбанк» [PERSON], яка на той час обслуговувала операції по цій картці не відреагувала на ці дії, хоча в електронному вигляді їй ці відомості їй були доступні. Пунктом 1.1.2.1.13.1 умов передбачено, що клієнт зобов'язаний негайно повідомляти банк шляхом дзвінка до колцентру (протягом 15 хвилин) інформацію, що стала відома клієнту про втрату/викрадення карти, стікеру PayPass, сім-карти мобільного телефону, несанкціоновані транзакції за його рахунками (а також за рахунками третіх осіб). Протягом хвилини після отримання СМС-повідомлення, вона зателефонувала до консьєрж-сервісу ПАТ КБ «Приватбанк» [PERSON] з проханням заблокувати карту та анулювати вказані платежі. У відповідь на її дзвінок працівник банку не заблокувала картку та пояснила, що анулювати платежі не може, бо їх уже виконано, вони списані на іншу карту, а через деякий час, зі слів працівників банку, [PERSON] звільнилась. При виникненні даних проблемних питань з картами банків у банках діє система сhargeback (повернення грошей на карту) про яку банк не повідомляє клієнтів і замовчує про її існування, але, попри все сhargeback діє в Україні. Даний сервіс являє собою регламентовану процедуру опротестування транзакції та примусового повернення коштів покупцю у випадку, якщо він пред'явив досить вагомі підстави для того, що б вважати дану транзакцію несанкціонованою, помилковою чи шахрайською. Перелік підстав для ініціювання процедури сhargeback офіційно закріплений в Правилах платіжних систем. В даному випадку несумлінність працівника банку при здійсненні з картою шахрайських дій була доведеною та банк повинен був застосувати дану процедуру. 04 лютого 2016 року вона звернулась до правоохоронних органів із заявою про вчинення злочину з її кредитною картою, 05 лютого 2016 року за її заявою відповідні відомості внесено до ЄРДР з кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.1 ст.190 КК України (шахрайство). Протягом року вона надсилала запити до поліції, у відповідях на які зазначалось, що кримінальне провадження триває. ПАТ КБ «Приватбанк» не застосував при розгляді кримінальної справи системи сhargeback і вона особисто була змушена сплачувати списані кошти з кредитної картки, які утворилися внаслідок шахрайських дій невстановлених осіб, щоб не нараховувались шалені суми процентів. Зазначені дії банку порушують її права як споживача фінансових послуг та призвели до завдання їй майнової та моральної шкоди. Протягом 2016 року вона вела переписку з банком щодо розповсюдження даних про клієнта та незаконного списання коштів, але у відповідях банк повідомляв, що вона зобов'язана сплачувати списані кошти кредитної суми, які утворилися внаслідок шахрайських дій невстановлених осіб, та проценти за ними. Зазначені дії банку порушують її права як споживача фінансових послуг та призвели до завдання їй майнової та моральної шкоди. ПАТ КБ «Приватбанк» знімає повну відповідальність з себе за дане розповсюдження відомостей про клієнта та списання з її карти незаконним шляхом значних сум, чим порушує Постанову Правління Національного банку України №705 від 05 листопада 2014 року, в якій вказано, що банки не повинні покладати повну відповідальність на користувача за спірні питання з використанням платіжних карток, та Закони України «Про банки та банківську діяльність», «Про доступ до публічної інформації», правила сервісу chargeback. Зазначає, що списана сума з карти була внесена нею особисто на карту протягом 20116 року з метою не нарахування пені банком. На всі її письмові звернення банк надсилав шаблонні відповіді про його невинність, але в даному випадку банк повинен був сплатити кошти а потім шукати шахраїв відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління НБУ від 30 квітня 2010 року № 223. За результатами переписки протягом 2016 року з банком, ПАТ КБ «Приватбанк» списав з її карти незаконно нараховані пеню та суму за обслуговування карти. Ніяких відомостей та роздруківок про нарахування пені банк їй не надав. Крім того, ПАТ КБ «Приватбанк» відмовився видати копію договору на обслуговування карти, тому що договір є банківською таємницею. У судовому засіданні позивачка підтримала уточнені позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні з підстав, викладених в позові. Також пояснила, що на її думку банк був повинен зупинити списання коштів з її рахунку. В який спосіб банк розповсюдив її дані пояснити не може, на її телефоний номер поступив дзвінок, особа представилася робітником банку на прізвище «Соболєв» , зазначив її дані та сказав, що потрібно активувати картку. Операцію зі списання грошей вона, позивачка виконала власноручно, за вказівкою «Соболєва». Їй, позивачці, необхідності активувати картку не було. В результаті операції з картки було списано 18600 гривень, банк списав борг по пені та штрафним санкціям. Чи мав технічну можливість банк зупинити списання грошей, якщо ця операція вже розпочалася пояснити не може. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавав, у зв'язку з чим на підставі ст.ст.223, 280 ЦПК України судом проведено заочний розгляд справи за відсутності заперечень з боку позивачки. У судовому засіданні досліджені наступні докази: звернення [PERSON] до банку (а.с.9, 12-13, 16-18), відповіді банку (а.с.10-11, 14-15, 19-21, 28-29, 30-32, 36-37, 39-40), електронне листування (25-27, 38), претензії (а.с.22-24, 33-35), відповіді поліції (а.с.41, 43, 45, 48, 49), Витяг з ЄРДР (а.с.46). Суд,

Outcome: dismissed