Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, зазначивши, що 17.09.2005 року з відповідачем уклали шлюб, який було зареєстровано виконкомом Сингаївської сільської ради та зроблено актовий запис № 5. Мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, вони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, відповідач вчиняє відносно неї неправомірні дії, зловживає алкоголем, поводиться агресивно, що впливає на її стан та стан дитини, разом не проживають. Просила суд постановити рішення про розірвання шлюбу між нею та відповідачем . Неповнолітню дитину залишити проживати з нею. Позивач свої вимоги підтримала, просила їх задовольнити, пояснила, що протягом останніх трьох років відносини між нею та відповідачем погіршились, він зловживає алкоголем, в наслідок чого поводиться агресивно та неадекватно, влаштовує сварки, виявляє безпідставні ревнощі, погрожує фізичною розправою. Така поведінка відповідача призводить до того, що вона та дитина постійно перебувають в стресовому стані, вона остерігається за своє життя та здоров"я, неодноразово змушена була залишати місце спільного проживання та проживати окремо, в даний час спільно не проживають понад чотири місяці, відповідач не вживав заходів для примирення, а навпаки знову влаштовував сварки. бажає шлюб розірвати, оскільки він протирічить її інтересам. Відповідач позов не визнав, пояснив, що бажає зберегти сім"ю, проживати разом з позивачем та виховувати спільну дитину. Визнав, що в родині були конфлікти, однак вважає, що їх провокувала позивач, вважає, що сварки, які між ними виникають, - це звичайні сімейні ситуації. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що 17.09.2005 року сторонами було укладено шлюб, зареєстрований виконкомом Сингаївської сільської ради та зроблено актовий запис №5. Сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сторони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, понад чотири місяці спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, разом не проживають. Причиною припинення спільного проживання та небажання позивача зберегти шлюб є неправомірна поведінка відповідача відносно позивача, що негативно впливає на її психоемоційний стан та стан спільної з відповідачем дитини. Належних заходів до примирення з позивачем відповідач не вживав, своє ставлення до позивача та поведінку не змінив, висловлює лише побажання зберегти шлюб, однак дієвих заходів до цього не вживає, що призвело до того, що позивачем було подано клопотання про скорочення наданого судом строку для примирення. Вищевказане є підставами для розірвання шлюбу між сторонами, тому суд дійшов переконання, що збереження шлюбу між сторонами неможливо. Сторони мають неповнолітню дитину. Відповідач не заперечив проти того, щоб дитина проживала з позивачем. Враховуючи те, що укладення та розірвання шлюбу є добровільним, примушування до шлюбу не допускається, його існування протирічить інтересам позивача, бажання зберегти сім"ю має бути двостороннім, позовні вимоги підлягають задоволенню . На підставі викладеного,

Outcome: approved