overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

04 листопада 2014 року комунальне підприємство "Павлоградтеплоенерго" звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] посилаючись на те, що у відповідачів, які проживають за адресою: [ADDRESS], є заборгованість за плату послуг з теплопостачання перед Комунальним підприємством «Павлоградтеплоенерго». В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що Комунальне підприємство «Павлоградтеплоенерго» надавало послуги теплопостачання відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630. Плата за послуги теплопостачання повинна проводитись відповідачем своєчасно на розрахунковий рахунок підприємства щомісячно за фактично отриману теплову енергію. Однак відповідачі плату за послуги теплопостачання фактично комунальному підприємству «Павлоградтеплоенерго» не сплатили. В результаті чого станом на 01 вересня 2014 року утворилась заборгованість перед КП «Павлоградтеплоенерго» в сумі 6774 грн. 86 коп., у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі - 6774 грн. 86 коп. У судове засідання представник позивача та відповідачі не з'явились, представник позивача та [PERSON] надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач, [PERSON], позовні вимоги визнала. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили, письмових заяв не надали. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідачі, які проживають за адресою [ADDRESS], мають заборгованість за плату послуг з теплопостачання перед Комунальним підприємством «Павлоградтеплоенерго». Так, судом встановлено, що Комунальне підприємство «Павлоградтеплоенерго» надавало послуги теплопостачання за адресою [ADDRESS]. Плата за послуги теплопостачання не проводилась своєчасно на розрахунковий рахунок підприємства щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, що настає розрахунковим. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. У відповідності до ст.162 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Однак відповідач плату за послуги теплопостачання фактично комунальному підприємству «Павлоградтеплоенерго» не сплатив. В результаті чого станом на 01 вересня 2014 утворилась заборгованість перед КП «Павлоградтеплоенерго» в сумі 6774 грн. 86 коп. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

04 листопада 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 02 вересня 1995 року у відділі РАГС м.Рівне, актовий запис №1192, доньку [PERSON], [INFO], залишити проживати з матір"ю. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав. Пояснив, що 02 вересня 1995 року зареєстрував шлюб із [PERSON] Від подружнього життя мають двох доньок,одна з яких [PERSON] є вже повнолітня, та [PERSON], [INFO]. Останні декілька років в нього з дружиною виникають непорозуміння, шлюб має формальний характер. Вони втратили почуття любові та довіри один до одного, припинили подружні стосунки, спільного господарства не ведуть, тому просить розірвати шлюб, малолітню доньку залишити проживати з матір"ю. Відповідачка [PERSON] позов визнала повністю. Вказує,що сімейно-шлюбні стосунки між нею та [PERSON] припинені, примирення вважає неможливим. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права,свободи та інтереси інших осіб, а тому позов підлягає до задоволення. Так, 02 вересня 1995 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] у відділі РАГС м.Рівне зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №1192. Від подружнього життя сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Відповідно до ч.1 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно доводів сторін сім'я розпалася остаточно, сімейно-шлюбні стосунки між сторонами припинені і відновлювати вони їх наміру не мають. За наведених обставин подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. На підставі ст.ст. 110,112,160 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

04 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 22 листопада 2013 року Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 597. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 22 листопада 2013 року. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги один до одного, через різні погляди на життя, в зв'язку з чим, втрачене почуття любові та поваги. Сторони проживають окремо більше року, спільне господарство та бюджет не ведуть, спільні інтереси відсутні. Примирення та збереження сім'ї неможливе. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, після розірвання шлюбу залишити прізвище, яке їй було присвоєне при державній реєстрації шлюбу, - "[PERSON]". Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи судом повідомлений, відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України, своєчасно та належним чином. Дослідивши письмові докази матеріалів справи, судом встановлено наступне. 22 листопада 2013 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 597 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 4). Частиною 1 статті 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. В своїй заяві, поданій до суду, позивач просить розірвати шлюб, неявку належним чином повідомленого відповідача суд вважає, як свідчення того, що він також втратив будь-який інтерес до шлюбу з позивачем. Таким чином, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер, і збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, які не бажають зберегти сім'ю, у зв'язку з чим позов [PERSON] слід вважати таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 79, ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

04 листопада 2016 року [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) [PERSON] звернулась до суду з позовом, про звільнення майна з-під арешту, посилаючись на те, що Барвінківським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області було накладено арешт на все нерухоме майно, в тому числі на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS]. В звязку з тим, що вона сплатила повністю заборгованість за кредитним договором, накладений арешт на дану квартиру є неправомірним. Посилаючись на викладене просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд цивільної справи без її участі, позов підтримала. Представник Барвінківського районного відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області в судове засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечувала. Вислухавши позивача, представника ВДВС Барвінківського РУЮ Харківської області, перевіривши матеріали цивільної справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом було встановлено, що, згідно судового наказу від 03 липня 2009 року, справа №2-н-106/09, з [PERSON] на користь Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» було стягнено заборгованість за кредитним договором у сумі 5\~548 гривень 48 копійок (а.с.6). Як зазначено в Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна №65428991, на все майно в межах суми виконавчого провадження 29741225 5\~619, 97 гривень. Відповідно до заяви від 17 червня 2016 року №Э.НА.0.0.0.0/17-3458, наданої представником ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», [PERSON] заборгованість перед банком сплатила у розмірі 5619, 97 грн. Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 серпня 1976 року №6 "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" при вирішенні питання про належність описаного майна слід керуватися нормами цивільного законодавства, що регулюють право власності і його захист. На підставі ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

04 листопада 2019 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що сімейне життя між сторонами не склалося, сімейні стосунки вони не підтримують, не ведуть спільне господарство, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу він вважає неможливим. В підготовче судове засідання позивач не з`явився, надіслав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилася, надіслала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила справу розглянути за її відсутності. Згідно частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб, сторони зареєстрували шлюб 22 січня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №13 (а.с.6). Сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд вважає встановленим, що збереження сім`ї неможливе, шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. При ухваленні рішення судом враховано повне визнання позову відповідачем, яке прийнято судом, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений ним при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

04 лютого 2014 року [PERSON] отримав у позивача кредит у розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. АТ комерційний банк «Приватбанк» подав до суду позов до [PERSON] з вимогою стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 39581,82 грн., судові витрати в сумі 1921 грн. В позові вказано, що [PERSON] зобов»язання по договору не виконав. Відповідно до ч.5ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини, якими сторони обгрунтовують свої вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору від 04 лютого 2014 року [PERSON] отримав у позивача кредит у розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Вказана угода являє собою заяву, яка була підписана відповідачем [PERSON] і витяг з правил надання банківських послуг. Як вказує позивач у своєму позові у зв'язку з порушенням боржником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором виникла заборгованість, яка за розрахунком банку, становить 39581,82 грн. Як встановлено судом, відповідачем було порушено вимоги Умов та правил надання банківських послуг, тобто укладеного сторонами договору, та ст.ст. 1049, 1054 ЦК України, а саме: прострочено повернення заборгованості по кредиту, в зв'язку з чим, позивач має право вимагати погашення наданого відповідачу кредиту, відсотків та пені. Враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає заявлені позовні вимоги позивача частково обґрунтованими, виходячи з наступного. Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ч.1 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст.530 ч.1 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.1054 ч.1 ч.2 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи встановлені судом обставини та виниклі відповідно до них спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що слід стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк " Приватбанк" заборгованість по кредиту в розмірі 39581,82 гривень Відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача з на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

04 лютого 2015 року позивач звернувся до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що подальше збереження шлюбу та сім'ї з відповідачем неможливе, так як в період подружнього життя між ними почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. У судове засідання позивач [PERSON] надала суду заяву в якій просить провести розгляд справи без її участі, свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище - "[PERSON]", судові витрати залишає за собою. У судове засідання відповідач [PERSON] надав суду заяву в якій просить провести розгляд справи без його участі, позов визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається. Судом встановлено, що сторони 27 листопада 2010 року у Хотіївській сільській раді, Корюківського району, Чернігівської області зареєстрували шлюб, актовий запис за №02, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим Хотіївською сільською радою 27 листопада 2010 року. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO]. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі між сторонами, почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. Подружжя неодноразово намагалось налагодити нормальне сімейне життя, але спроби давали результат тільки на незначний час. Останнім часом відносини в сім'ї загострились. На даний час подружжя проживає за різними адресами, сімейних стосунків не підтримують. Відповідно до вимог чинного сімейного законодавства України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя якщо, це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу та сім'ї неможливе, а тому позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню. Оскільки позов задовольняється, то судовий збір, сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду, слід залишити за нею.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

04 лютого 2015 року позивач звернувся до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що подальше збереження шлюбу та сім'ї з відповідачем неможливе, так як в період подружнього життя між ними почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. У судове засідання позивач [PERSON] надав суду заяву в якій просить провести розгляд справи без його участі, свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, строк на примирення не потрібен, судові витрати просить залишити за ним. У судове засідання відповідач [PERSON] надала суду заяву в якій просить провести розгляд справи без її участі, позов визнає в повному обсязі, строк на примирення не потрібен, після розірвання шлюбу бажає мати прізвище - "[PERSON]". Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається. Судом встановлено, що сторони 31 липня 1996 року у Корюківському відділі реєстрації актів цивільного стану, зареєстрували шлюб, актовий запис за №43, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим Корюківським відділом реєстрації актів цивільного стану, Чернігівської області 31 липня 1996 року. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітніх дітей, дочку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі між сторонами, почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. Подружжя неодноразово намагалось налагодити нормальне сімейне життя, але спроби давали результат тільки на незначний час. Останнім часом відносини в сім'ї загострились. Сварки та суперечки виникали все частіше. Вищевказана поведінка обох призвела до того, що вони близько чотирьох років разом не проживають, припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Відповідно до вимог чинного сімейного законодавства України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя якщо, це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу та сім'ї неможливе, а тому позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню. Оскільки позов задовольняється, а позивач просить залишити судові витрати за ним, тому судовий збір, сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду, слід залишити за ним.

Outcome: approved