Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

12.06.2018р. [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , ТОВ «Арт Юпітер», КП «Будинок Юстиції» ДОР, ТОВ «Легал Естейт», [PERSON] про визнання недійсною довіреності, визнання недійсними рішень загальних зборів засновників товариств, визнання недійсним статуту, скасування державної реєстрації статуту, визнання недійсним договору іпотеки, скасування записів про іпотеку, скасування записів про обтяження, витребування нерухомого майна, поновлення права власності шляхом скасування записів про право власності попередніх власників, шляхом відновлення записів про право власності, визначивши третіми особами без самостійних вимог на предмет спору приватного нотаріуса Київського МНО Коновалову Е.А., приватного нотаріуса Дніпровського МНО Ярмолюк М.М., приватного нотаріуса Дніпровського МНО Кононенко С.А., приватного нотаріуса Дніпровського МНО Павловську Г.О., приватного нотаріуса Дніпровського МНО Скосарєву В.В., приватного нотаріуса Дніпровського МНО Зайченко І.А., КП «Будинок Юстиції» (а.с. № 3 - 19 т. № 1). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 15.06.2018р. відмовлено у відкритті провадження у справі з огляду на підсудність справи господарському суду (а.с. № 32 т. №1). Постановою Дніпровського апеляційного суду від 26.12.2018р. ухвалу про відмову у відкритті провадження скасовано і справу повернуто до суду першої інстанції для вирішення питання відповідно до вимог ЦПК України (а.с. № 34 - 36 т. №2). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 23.01.2019р. відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого засідання (а.с. № 191 т. №1). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 23.01.2019р. за заявою позивачки забезпечено позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно і заборони вчиняти реєстраційні дії стосовно цього майна (а.с. № 192-193 т. №1). 05.06.2019р. представник позивачки - адвокат Гончар І.В. (діє на підставі ордеру від 04.06.2019р. - (а.с. № 57 т. 2) подала заяву про відмову від частини позовних вимог і закриття провадження по справі - в частині вимог до КП «Будинок Юстиції» ДОР (а.с. № 47 т. №2), а також надала уточнену позовну заяву (а.с. № 48 - 56 т. № 2), у якій виключила п.п. 2, 3, 4, 5 первісного позову та остаточно у новій редакції просила визнати недійсною довіреність, скасувати реєстраційні дії щодо створення та зміни складу засновників товариства, визнати недійсним договір іпотеки, визнати недійсним договір про відступлення права вимоги, скасувати записи про право власності і обтяження, витребувати нерухоме майно з чужого незаконного володіння, поновити право власності шляхом скасування записів про право власності попередніх власників, шляхом відновлення записів про право власності. Після уточнення позивачкою позовних вимог, відповідачі [PERSON] , ТОВ «Легал Естейт» звернулися до суду із заявами про надання сторонам строку для врегулювання спору мирним шляхом (а.с. № 75 - 78 т. № 2). Ухвалою суду від 03.07.2019р. закрито провадження по справі в частині вимог до КП «Будинок Юстиції» ДОР про визнання недійсним рішення загальних зборів засновників ТОВ «АРТ ЮПІТЕР», оформлене протоколом № 1 від 27.01.2017р., визнання недійсним рішення загальних зборів засновників ТОВ «АРТ ЮПІТЕР», оформлене протоколом № 2 від 02.02.2017р., визнання недійсним з моменту затвердження статуту ТОВ «АРТ ЮПІТЕР», затвердженого рішенням загальних зборів засновників ТОВ «АРТ ЮПІТЕР», оформленим протоколом № 1 від 27.01.2017р., а також статуту ТОВ «АРТ ЮПІТЕР», затвердженого рішенням загальних зборів засновників ТОВ «АРТ ЮПІТЕР», оформленим протоколом № 2 від 03.02.2017р., скасування реєстраційної дії щодо державної реєстрації статуту ТОВ «АРТ ЮПІТЕР», проведені державним реєстратором КП «Будинок юстиції» ДОР Купіною О.Ю 30.01.2017р., номер запису 12241020000079907, скасування реєстраційної дії щодо державної реєстрації статуту ТОВ «АРТ ЮПІТЕР», проведені державним реєстратором КП «Будинок юстиції» ДОР Купіною О.Ю 06.02.2017р., номер запису 12241050001079907. В обґрунтування позову в уточненій 05.06.2019р. редакції представник позивачки зазначила, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 11.10.2003р. приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО Чернишовим С.О. за реєстровим №4478, позивачці належить нерухоме майно, розташоване за адресою: [ADDRESS] , в житловому будинку літ. А-6 в цокольному поверсі - приміщення №120, поз. 10-а , 14 , 15 загальною площею 33,5 кв.м. На підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого 23.08.2016р. приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО Бунякіною О.В. за реєстровим №1805, їй належить нерухоме майно, розташоване за адресою: [ADDRESS] , в житловому будинку літ. А-6 нежитлове приміщення №120, поз. 1-13, І загальною площею 125,2 кв.м. Починаючи з вересня 2016р. у зв`язку з онкологічним захворюванням вона перебуває на систематичному лікуванні та жодних дій відносно належного нерухомого майна не вчиняла. У вересня 2017р. вона звернулась до нотаріуса для оформлення правочину з об`єднання нежитлових приміщень в одне, оскільки вони є суміжними. Але нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій через те, що за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вона вже не була власником цих приміщень, що було для неї несподіваною звісткою. Так, за даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у квітні 2017р. право власності на приміщення було зареєстроване за ТОВ «Легал Естейт» на підставі свідоцтва, виданого 20.04.2017р. приватним нотаріусом Дніпровського МНО Павловською Г.О., а вже 04.05.2017р. ТОВ «Легал Естейт» передало приміщення в іпотеку [PERSON] за договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Дніпровського МНО Скосарєвою В.В., а останній 29.09.2017р. відступив право вимоги за договором іпотеки [PERSON] 15.09.2017р. позивачка звернулася до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення, яка 15.09.2017р. внесена до ЄРДР, розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12017040650003160. Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.05.2018р. по справі № 201/1103/18, який набрав законної сили 13.11.2018р., до кримінальної відповідальності притягнуто [PERSON] за вчинення пособництва у придбанні права на майно шляхом обману, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах та підробленні іншого офіційного документа, який посвідчується нотаріусом і який надає права, з метою використання його іншою особою за попередньою змовою групою осіб (із кваліфікацією дій за ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України). Так, під час проведення досудового розслідування стало відомо, що 08.12.2016р. приватним нотаріусом Київського МНО Коноваловою Е.А. за реєстровим №1358 було посвідчено довіреність, якою нібито вона - [PERSON] уповноважила [PERSON] представляти її інтереси. Але такої довіреності вона ніколи не видавала, [PERSON] ніколи не знала і не бачила, у нотаріуса Київського МНО Коноваловою Е.А. не була, а на момент нотаріального посвідчення довіреності перебувала у м. Дніпрі у спеціалізованому медичному закладі, звідки 07.12.2016р. була виписана після проведення 09.11.2016р. складної операції. Будь-якого наміру відчужувати майно не мала. Оригінали правовстановлюючих документів на приміщення завжди були у неї, вона ніколи не губила, стороннім особам не давала, оголошень про їх втрату не робила. Натомись, використовуючи фіктивну довіреність [PERSON] , як її представник, взяв участь у загальних зборах засновників ТОВ «Арт Юпітер» від 27.01.2017р., на яких прийняв рішення про вступ [PERSON] до складу засновників цього товариства з часткою у статутному капіталі 40% та вніс до статутного капіталу спірні нежитлові приміщення. Таким чином, за рішенням загальних зборів засновників ТОВ «Арт Юпітер», оформленим протоколом від 27.01.2017р. і підписаним [PERSON] , нерухоме майно було передано до статутного капіталу ТОВ «Арт Юпітер». Іншим співзасновником ТОВ «Арт Юпітер» виступила [PERSON] , про яку як і про саме товариство позивачці нічого не відомо. В ході проведення досудового розслідування стало відомо, що цього ж дня - 27.01.2017р. [PERSON] , діючи на підставі фіктивної довіреності від 08.12.2016р., підписав статут ТОВ «Арт Юпітер». Справжність підпису [PERSON] і [PERSON] на статуті було посвідчено 27.01.2017р. приватним нотаріусом Дніпровського МНО Кононенко С.А. 30.01.2017р. державним реєстратором КП «Будинок юстиції» ДОР проведено державну реєстрацію юридичної особи - ТОВ «Арт Юпітер» за актом оцінки вартості та приймання-передачі майна, що вноситься до статутного (складеного) капіталу ТОВ «Арт Юпітер» від 01.02.2017р. [PERSON] , діючи на підставі тієї ж довіреності від 08.12.2016р. і ТОВ «Арт Юпітер» в особі директора [PERSON] нібито передали приміщення у власність ТОВ «Арт Юпітер» як внесок до статутного капіталу вартістю 400 000 грн. В подальшому, вже 03.02.2017р. приватним нотаріусом Дніпровського МНО Кононенко С.А. було засвідчено справжність підпису [PERSON] на заяві, якою він, як представник за довіреністю від 08.12.2016р., повідомив про вихід позивачки [PERSON] зі складу учасників ТОВ «Арт Юпітер» та відступлення її частки у статутному капіталі товариства у розмірі 40% на користь [PERSON] Того ж дня рішенням зборів учасників ТОВ «Арт Юпітер» [PERSON] начебто було виведено зі складу учасників товариства на підставі заяви, посвідченої 03.02.2017р. приватним нотаріусом Дніпровського МНО Кононенко С.А. із розподілом часток у статутному капіталі, внаслідок чого 100% статутного капіталу перейшло до [PERSON] . Після внесення нежитлових приміщень до статутного капіталу ТОВ «Арт Юпітер», їх власник неодноразово змінювався шляхом відчуження по ланцюгу до недобросовісних набувачів. Так, на підставі договорів купівлі-продажу від 06.02.2017р. і від 21.02.2017р. приміщення відчужені ТОВ «Арт Юпітер» на користь ТОВ «Техно Інокс», яке у той же день 21.02.2017р. передало їх в іпотеку невідомій особі - громадянину [PERSON] Потім приміщення перейшли у власність ТОВ «Легал Естейт», яке в свою чергу передало їх в іпотеку [PERSON] , якого замінено у правовідносинах за договором про відступлення права вимоги від 29.09.2017р. [PERSON] . Таким чином, на цей час приміщення перебувають у власності ТОВ «Легал Естейт» (у якого позивачка просить його витребувати), а кінцевим іпотекодержателем є [PERSON] . З огляду на протиправність вибуття майна з володіння, посилаючись на норми ст.ст. 215, 216, 321, 387, 388 ЦК України, положення Законів України «Про іпотеку», «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,просила позовні вимоги задовольнити. Представник позивачки - адвокат Гончар І.В. (діє на підставі ордеру від 04.06.2019р. і договору від 03.06.2019р. - а.с. № 57, 84 т. № 2) в наданій суду 03.07.2019р. заяві просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, розглянути справу без її участі та без фіксації технічними засобами (а.с. № 117 т. № 2). Від відповідача [PERSON] 27.06.2019р. надійшла посвідчена приватним нотаріусом Дніпровського МНО Рудкевичем Є.В. заява про визнання позовних вимог [PERSON] в повному обсязі (а.с. № 114- 115 т. № 2), в якій він вказав, що із законного володіння позивачки вибуло спірне майно з його вини. У вчиненні кримінального правопорушення він визнаний винним вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.05.2018р. по справі № 201/1103/18, який набрав законної сили 13.11.2018р., винесеним за результатами розгляду обвинувального акту в кримінальному провадженні № 12017040650003160. У заяві просив справу розглядати без його участі. Від представника відповідача ТОВ «Арт Юпітер» - директора Удод О.В. 27.06.2019р. надійшла посвідчена приватним нотаріусом Дніпровського МНО Меньшиковою К.О. заява про визнання позовних вимог [PERSON] в повному обсязі (а.с. № 113 т. №2), в якій він вказав, що визнає вимоги про протиправність переходу на товариство права власності, скасування записів про державну реєстрацію створення та змін у складі учасників ТОВ «Арт Юпітер». Також представник просив справу просить розглядати без його участі. Крім того, 03.07.2019р. від представника [PERSON] і ТОВ «Арт Юпітер» - адвоката Август О.П. (діє на підставі ордеру від 12.06.2019р. на представництво ТОВ «Арт Юпітер» і договору від 12.06.2019р. з [PERSON] - а.с. № 125-126 т. № 2) надійшла заява про підтримання поданих ними раніше заяв про визнання позову і про розгляд справи без її участі, і без фіксації технічними засобами (а.с. № 123 т. № 2). Від відповідача [PERSON] 27.06.2019р. надійшла заява про визнання позовних вимог [PERSON] в повному обсязі (а.с. № 106 - 107 т. № 2), в якій він вказав, що визнає вимоги про протиправність переходу на нього права стягнення на спірне нерухоме майно, скасування записів про державну реєстрацію іпотеки та обтяжень на спірне майно. В цій заяві відповідач також просив справу розглядати без його участі. Від представника відповідача ТОВ «Легал Естейт» - директора Островського Д.А. 27.06.2019р. надійшла посвідчена приватним нотаріусом Дніпровського МНО Зайченко І.А. заява про визнання позовних вимог [PERSON] в повному обсязі (а.с. № 112 т. № 2), в якій він вказав, що визнає вимоги про витребування майна з чужого незаконного володіння ТОВ «Легал Естейт», справу просить розглядати без участі представника товариства. Крім того, 03.07.2019р. від представника [PERSON] і ТОВ «Легал Естейт» - адвоката Твардієвича Є.О. (діє на підставі ордеру від 04.07.2018р. на представництво ТОВ «Легал Естейт» і на підставі ордеру від 03.07.2019р. на представництво Ткалі А.В. - а.с. № 79, 122 т. №2) надійшла заява про підтримання поданих ними раніше заяв про визнання позову і про розгляд справи без його участі і без фіксації технічними засобами (а.с. № 123 т. № 2). Від третьої особи - приватного нотаріуса Дніпровського МНО Скосарєвої В.В. 26.06.2019р. надійшли пояснення (а.с. № 108-109 т. №2), в яких вона вказала, що 06.02.2017р. вона дійсно посвідчила договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] , прим. №120 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 381492812101), на підставі якого ТОВ «Арт Юпітер» продало це приміщення ТОВ «Техно Інокс». При цьому, право власності за ТОВ «Арт Юпітер» було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02.02.2017р. Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР, що підтверджувалося відповідним витягом з реєстру. 21.02.2017р. нею було посвідчено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1174032812101), на підставі якого ТОВ «Арт Юпітер» продало це приміщення ТОВ «Техно Інокс». Право власності за ТОВ «Арт Юпітер» було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02.02.2017р. Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР, що підтверджувалося відповідним витягом з реєстру. Під час реєстрації правочинів нею були перевірені повноваження директора ТОВ «Арт Юпітер» [PERSON] , які підтверджувалися Витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 22597223 від 06.02.2017р. та №22648855 від 21.02.2017р. Також були перевірені повноваження ліквідатора ТОВ «Техно Інокс» Туренка І.С. , які підтверджувалися Витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 22597098 від 06.02.2017р. та № 22648875 від 21.02.2017р. Інформація щодо перебування ТОВ «Техно Інокс» в процесі провадження у справі про банкрутство, санації була відсутня. Відсутність заборон відчуження, обтяження нерухомого майна іпотекою, арештів підтверджувалася інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, об`єкта нерухомого майна від 06.02.2017р. №№79683161, 79682317, 79682579, 79681106 та від 21.02.2017р. №№80859087, 80859239, 80860435, 80860208. Сторонами були надані всі документи, передбачені чинним законодавством для вчинення нотаріальних дій. Будь-яких підстав для відмови у проведені державної реєстрації або вчинення зазначених нотаріальних дій встановлено не було. Зазначені вище об`єкти нерухомого майна були предметом забезпечення виконання зобов`язань за договором позики від 26.05.2016р. і додаткової угоди до нього від 10.02.2017р. згідно з договорами іпотеки, посвідчених нею 07.02.2017р., реєстровий №142 та 21.02.2017р., реєстровий номер 210. На підставі цих договорів нею було накладено заборону відчуження та зареєстровано іпотеку щодо зазначеного нерухомого майна (номер запису про обтяження 19127822 від 21.02.2017р., номер запису про іпотеку 19127214 від 21.02.2017р., номер запису про обтяження 18899423 від 07.02.2017р., номер запису про іпотеку 18899105 від 07.02.2017р.). На підставі заяви іпотекодержателя - [PERSON] , справжність підпису на якій було засвідченого мною 04.05.2016р., за реєстровим номером 622 було припинено вищевказані записи про обтяження та іпотеку. З приводу посвідчення 08.12.2016р. приватним нотаріусом КМНО Коноваловою Е.А. за реєстровим номером 1358 довіреності від імені [PERSON] на підставі підроблених документів, їй нічого не відомо. Нотаріус висловила свою позицію про підтримання позову про витребування майна з чужого незаконного володіння, просила справу розглядати без її участі. Від третьої особи - приватного нотаріуса Дніпровського МНО Зайченко І.А. 19.06.2019р. надійшла заява про проведення підготовчого засідання без її участі, винесення рішення відповідно до закону (а.с. № 102 т. № 2). Від третьої особи - приватного нотаріуса Дніпровського МНО Ярмолюк М.М. 26.06.2019р. надійшла заява про проведення підготовчого засідання без її участі (а.с. № 104 т. № 2). Від третьої особи - приватного нотаріуса Дніпровського МНО Кононенко С.А. 03.07.2019р. надійшла заява про розгляд справи без її участі (а.с. № 116 т. № 2). Третя особа - приватний нотаріус Київського МНО Коновалова Е.А. в підготовче засідання, яке було призначене на 03.07.2019р., не з`явился, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила (а.с. № 87-88, 90 т. № 2). Третя особа - приватний нотаріус Дніпровського МНО Павловська Г.О. в підготовче засідання, яке було призначене на 03.07.2019р., не з`явился, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила (а.с. № 87-88, 90 т. № 2). Представник третьої особи - КП «Будинок Юстиції» ДОР в підготовче засідання, яке було призначене на 03.07.2019р., не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив (а.с. № 87-88, 91 т. № 2). З урахування належного повідомлення про дату підготовчого засідання позивачки, відповідачів та третіх осіб та з урахуванням поданих суду вищезазначених заяв, на підставі ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув справу 03.07.2019р. в підготовчому засіданні за відсутності сторін, третіх осіб і без фіксування процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. (ч. 1. ст.13 ЦПК України). Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивачці [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу приміщення, укладеного з [PERSON] , посвідченого 11.10.2003р. приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО Чернишовим С.О. за реєстровим № 4478, належить нерухоме майно, розташоване за адресою: [ADDRESS] , в житловому будинку літ. А-6 в цокольному поверсі - приміщення № 120, поз. 10-а, 14, 15 загальною площею 33,5 кв.м (а.с. № 150 - 157 т. № 1). Право власності зареєстроване у встановленому законом порядку, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №3423247 від 23.04.2004р. КП «Дніпропетровське МБТІ» (а.с. № 152 т. № 1). Також позивачці [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного з ТОВ Фірмою «Фіант-А», посвідченого 23.08.2016р. приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО Бунякіною О.В. за реєстровим № 1805, належить нерухоме майно, розташоване за адресою: [ADDRESS] , в житловому будинку літ. А-6 нежитлове приміщення №120, поз. 1-13, І загальною площею 125,2 кв.м (а.с. № 153-154 т. № 1). Як вказує позивачка, жодних дій відносно належного нерухомого майна вона не вчиняла, не мала наміру його відчужувати. Лише 13.09.2017р. звернулась до приватного нотаріуса для оформлення правочину з об`єднання нежитлових приміщень в одне, оскільки вони є суміжними. Але приватним нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій через те, що за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вона вже не була власником цих приміщень, що було для неї несподіванкою. Як видно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно й інших державних реєстрів станом на 14.11.2017р. (а.с. № 139 - 149 т. № 1), 20.04.2017р. право власності на обидва приміщення під № 120 (поз. 10-а, 14, 15 загальною площею 33,5 кв.м і поз. 1-13, І загальною площею 125,2 кв.м - а.с. № 139, 143 т. № 1) було зареєстроване за ТОВ «Легал Естейт» на підставі свідоцтва № 423, виданого 20.04.2017р. приватним нотаріусом Дніпровського МНО Павловською Г.О. Через декілька днів, а саме 04.05.2017р., ТОВ «Легал Естейт» передало приміщення в іпотеку [PERSON] за договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Дніпровського МНО Скосарєвою В.В. за реєстровим №623, а останній 29.09.2017р. відступив право вимоги за договором іпотеки [PERSON] на підставі договору про відступлення права вимоги, посвідченим приватним нотаріусом Дніпровського МНО Зайченко І.А. за реєстровим №2237 (а.с. № 140-141 т. № 1). Як вбачається з вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.05.2018р. у кримінальній справі 201/1103/18, 15.09.2017р. позивачка [PERSON] звернулася до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення і її заява 15.09.2017р. внесена до ЄРДР, розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12017040650003160 за ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України. [PERSON] залучено у якості потерпілої. З матеріалів кримінального провадження № 12017040650003160 відносно [PERSON] , видно, що досудовим розслідуванням встановлено, що 08.12.2016р. приватним нотаріусом Київського МНО Коноваловою Е.А. за реєстровим №1358 було посвідчено довіреність, якою [PERSON] уповноважила [PERSON] представляти її інтереси перед громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, в усіх державних, громадських, господарських та інших установах, підприємствах та організаціях усіх форм власності, тощо з усіх без винятку питань, з правом продажу усього належного їй нерухомого майна, укладання цілої низки договорів, внесення нерухомого майна до статутного капіталу юридичної особи та інше (а.с. № 155 т. № 1). Досудовим розслідуванням встановлено, що у невідомої особи 1, матеріали відносно якої були виділені в окреме провадження і яка наразі оголошена у державний розшук, винник злочинний умисел спрямований на придбання права на чуже майно - нежитлове приміщення [ADDRESS] , яке належить на праві власності [PERSON] на підставі договорів купівлі-продажу від 11.10.2003р. і від 23.08.2016р. Для виконання злочинного умислу особа 1 залучила невідому особу 2, яка повинна була виконувати роль засновника фіктивного ТОВ «Арт Юпітер». Як видно з копії вироку Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.02.2019р., якою засуджена [PERSON] , цією особою 2 є саме вона (а.с. № 143-149 т. № 2). Встановлено, що [PERSON] повинен був виконувати роль представника за довіреністю від потерпілої [PERSON] , виданої на ім`я [PERSON] . Використовуючи підроблені документи, а саме паспорт серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] , виданого 24.01.1998р. Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області з вклеєною фотокарткою [PERSON] і довіреність від 08.12.2016р., посвідчену приватним нотаріусом Київського МНО Коноваловою Е.А., якою нібито [PERSON] уповноважила [PERSON] вчиняти від її імені юридично-значимі дії, у тому числі уповноважила на внесення до статутного капіталу юридичної особи нежитлових приміщень № 120 поз. 10а, 14,15 та поз. 1-13, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], внести в уставний фонд ТОВ «Арт Юпітер» код ЄДРПОУ 41107313 вищевказане майно для подальшого придбання права на нього. Задля досягнення спільного злочинного умислу особа 1 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці передала [PERSON] фіктивний паспорт на ім`я [PERSON] з вклеєною фотокарткою [PERSON] і довіреність від 08.12.2016р. 27.01.2017р. [PERSON] спільно з Особою 1 і [PERSON] прибули до приватного нотаріуса Дніпропетровського МНО Кононенко С.А., де [PERSON] , надав нотаріусу Кононенко С.А. завідомо підроблений документ - паспорт на ім`я [PERSON] і довіреність від 08.12.2016р., якою нібито потерпіла [PERSON] уповноважила [PERSON] на внесення до статутного капіталу юридичної особи нежитлових приміщень № 120 поз. 10а, 14,15 та поз. 1-13, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , після чого [PERSON] діючи спільно з Особою 2 засвідчили у нотаріуса справжність підписів у протоколі: № 1 загальних зборів засновників ТОВ «Арт Юпітер», у якому було визначено, що [PERSON] стає співзасновником разом з [PERSON] ТОВ «Апт Юпітер». Таким чином, використовуючи підроблену довіреність [PERSON] , як представник [PERSON] , взяв участь у загальних зборах засновників ТОВ «Арт Юпітер» від 27.01.2017р., на яких прийняв рішення про вступ [PERSON] до складу засновників цього товариства з часткою у статутному капіталі 40% та вніс до статутного капіталу: 1) нежитлове приміщення [ADDRESS] . Опис об`єкта: в житловому будинку літ. А-6 нежитлове приміщення №120 поз. 1-13, І загальною площею 125,2 кв.м. Реєстраційний номер 381492812101; 2) в житловому будинку літ. А-6 в цокольному поверсі приміщення №120, поз. 10-а, 14, 15 , що розташоване у будинку [ADDRESS] . Реєстраційний номер 1826687. Рішенням загальних зборів засновників ТОВ «Арт Юпітер», оформленим протоколом від 27.01.2017р. і підписаним [PERSON] нерухоме майно було передано до статутного капіталу ТОВ «Арт Юпітер» (а.с. № 156 т. № 1). Іншим співзасновником ТОВ «Арт Юпітер» виступила [PERSON] , про яку як і про саме товариство позивачці нічого не було відомо. Цього ж дня (27.01.2017р.) [PERSON] , діючи на підставі фіктивної довіреності від 08.12.2016р., підписав статут ТОВ «Арт Юпітер». Справжність підпису [PERSON] і [PERSON] на статуті було посвідчено 27.01.2017р. приватним нотаріусом Дніпровського МНО Кононенко С.А. за реєстровими № 38, 39 (відповідно). 30.01.2017р. державним реєстратором КП «Будинок юстиції» ДОР проведено державну реєстрацію юридичної особи - ТОВ «Арт Юпітер», номер запису: 1 224 102 0000 079907. 01.02.2017р. складено акт оцінки вартості та приймання-передачі майна, що вноситься до статутного (складеного) капіталу ТОВ «Арт Юпітер», згідно якого [PERSON] , діючи на підставі тієї ж довіреності від 08.12.2016р. і ТОВ «Арт Юпітер» (в особі директора [PERSON] ) зафіксували передачу у власність ТОВ «Арт Юпітер», як внесок до статутного капіталу майна, указані нежитлові приміщення установленою учасниками ТОВ «Арт Юпітер» вартістю 400 000 грн. Таким чином, за наслідком цих протиправних дій належне позивачці нерухоме майно перейшло у власність ТОВ «Арт Юпітер». Як з`ясувалося в подальшому, вже 03.02.2017р. приватним нотаріусом Дніпровського МНО Кононенко С.А. за реєстровим № 70 було засвідчено справжність підпису [PERSON] на заяві, якою він, як представник за фіктивною довіреністю від 08.12.2016р., повідомив про вихід позивачки [PERSON] зі складу учасників ТОВ «Арт Юпітер» та відступлення її частки у статутному капіталі товариства у розмірі 40% на користь [PERSON] . Того ж дня, 03.02.2017р., рішенням зборів учасників ТОВ «Арт Юпітер», оформленим протоколом №2, позивачку [PERSON] начебто було виведено зі складу учасників товариства на підставі заяви, посвідченої 03.02.2017р. приватним нотаріусом Дніпровського МНО Кононенко С.А. за реєстровим №70, із розподілом часток у статутному капіталі наступним чином: 100% статутного капіталу перейшло до [PERSON] (а.с. № 157 т. № 1). При цьому, у протоколі вказано, що позивачка була присутня на загальних зборах учасників ТОВ «Арт Юпітер» в особі її представника за довіреністю від 08.12.2016р. [PERSON] Справжність підписів [PERSON] і [PERSON] на протоколі №2 зборів учасників ТОВ «Арт Юпітер» знов таки було посвідчено 03.02.2017р. приватним нотаріусом Дніпровського МНО Кононенко С.А. за реєстровими №71 , 72. При цьому у посвідчувальному написі нотаріуса на вказаному протоколі прізвище позивачки вказано невірно, а саме зазначено, що [PERSON] діє на підставі довіреності, виданої від імені [PERSON] . На судовому слідстві [PERSON] свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав. Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.05.2018р., залишеним без змін ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 13.11.2018р., [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України (а.с. № 189-190 т. № 1, а.с. № 150-154 № 2). Крім того, 29.03.2018р. у кримінальному провадженні №12018040000000241 від 07.02.2018р., виділеному з кримінального провадження №12017040650003160, було затверджено обвинувальний акт відносно [PERSON] за звинуваченням її у пособництві у придбанні права на майно шляхом обману, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах та підробленні іншого офіційного документа, який посвідчується нотаріусом і який надає права, з метою використання його підроблювачем за попередньою змовою групою осіб (із кваліфікацією дій за ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України). Вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.02.2019р. [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України (а.с. №143-149 т. № 2). Щодо обставин вибуття оспорюваних приміщень з власності позивачки [PERSON] суд зазначає. За даними з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, станом на 14.11.2017р. (а.с. № 139 - 149 т. 1) нежитлові приміщення після внесення їх до статутного капіталу ТОВ «Арт Юпітер» неодноразово змінювали власника шляхом відчуження по ланцюгу. Так, на підставі договору купівлі-продажу від 06.02.2017р., посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського МНО Скосарєвою В.В., приміщення за реєстраційним номером 381492812101, а саме: у житловому будинку літ. А-6 нежитлове приміщення №120, поз. 1-13, І загальною площею 125,2 кв.м по [ADDRESS] , відчужено ТОВ «Арт Юпітер» на користь ТОВ «Техно Інокс». На підставі договору купівлі-продажу від 21.02.2017р., посвідченого 21.02.2017р. приватним нотаріусом Дніпровського МНО Скосарєвою В.В. за реєстровим №208, нежитлові приміщення за реєстраційним номером 1174032812101, а саме: у житловому будинку літ. А-6 в цокольному поверсі приміщення №120, поз. 10-а, 14, 15 загальною площею 33,5 кв.м по [ADDRESS] , також відчужені ТОВ «Арт Юпітер» на користь ТОВ «Техно Інокс». За договором іпотеки від 21.02.2017р., посвідченого тим же приватним нотаріусом Дніпровського МНО Скосарєвою В.В. ТОВ «Техно Інокс» передало приміщення в іпотеку [PERSON] (а.с. № 142 -143 т. № 1). У подальшому стосовно нежитлових приміщень за реєстраційним номером 1174032812101, а саме: у житловому будинку літ. А-6 в цокольному поверсі приміщення №120, поз. 10-а, 14, 15 загальною площею 33,5 кв.м по [ADDRESS] , у державному реєстрі внесені такі відомості: 20.04.2017р. приватним нотаріусом Дніпровського МНО Павловською Г.О. внесені записи про припинення права власності на майно за ТОВ «Техно Інокс» і про реєстрацію права власності за ТОВ «Легал Естейт» на підставі свідоцтва серії та номеру 423, виданого 20.04.2017р. приватним нотаріусом Дніпровського МНО Павловською Г.О. 04.05.2017р. приватним нотаріусом Дніпровського МНО Скосарєвою В.В. на підставі заяви серії та номер 622 внесений запис про державну реєстрацію припинення іпотеки (на підставі договору іпотеки від 21.02.2017р. між ТОВ «Техно Інокс» і [PERSON] ). Того ж дня (04.05.2017р.) здійснена державна реєстрація обтяження майна іпотекою на підставі Договору іпотеки, посвідченого 04.05.2017р. цим же приватним нотаріусом Скосарєвою В. В. за реєстровим №623, номер запису про іпотеку 20255759. Іпотекодержатель - [PERSON] , Іпотекодавець - ТОВ «Легал Естейт». Також 04.05.2017р. здійснена державна реєстрація обтяження майна на підставі Договору іпотеки, посвідченого 04.05.2017р. приватним нотаріусом Дніпровського МНО Скосарєвою В.В. за реєстровим №623; Договору про відступлення права вимоги, посвідченого 29.09.2017р. приватним нотаріусом Дніпровського МНО Зайченко І.А. за реєстровим №2237, номер запису про обтяження 20256223. Іпотекодержатель - [PERSON] , Іпотекодавець - ТОВ «Легал Естейт». 29.09.2017р. здійснена державна реєстрація змін іпотеки приватним нотаріусом Дніпровського МНО Зайченко І.А., індексний номер рішення: 37345421, на підставі Договору про відступлення права вимоги, посвідченого 29.09.2017р. приватним нотаріусом Дніпровського МНО Зайченко І.А. за реєстровим №2237. Іпотекодержатель - [PERSON] , Іпотекодавець - ТОВ «Легал Естейт». Стосовно нежитлових приміщень за реєстраційним номером 381492812101, а саме: у житловому будинку літ. А-6 нежитлове приміщення №120, поз. 1-13,1 загальною площею 125,2 кв.м по [ADDRESS] , у державному реєстрі внесені такі відомості. 07.02.2017р. здійснена державна реєстрація обтяження майна іпотекою на підставі Договору іпотеки, посвідченого 07.02.2017р. приватним нотаріусом Дніпровського МНО Скосарєвою В.В. за реєстровим №142. Іпотекодержатель - [PERSON] ; Іпотекодавець - ТОВ «Техно Інокс». 20.04.2017р. приватним нотаріусом Дніпровського МНО Павловською Г.О. внесені записи про припинення права власності на майно за ТОВ «Техно Інокс» і про реєстрацію права власності за ТОВ «Легал Естейт» на підставі свідоцтва серії та номер 423, виданого 20.04.2017р. приватним нотаріусом Дніпровського МНО Павловською Г.О. 04.05.2017р. здійснено державну реєстрацію припинення іпотеки (на підставі Договору іпотеки, посвідченого 07.02.2017р. приватним нотаріусом Дніпровського МНО Скосарєвою В.В. за реєстровим №142; Іпотекодержатель - [PERSON] ; Іпотекодавець - ТОВ «Техно Інокс»), приватним нотаріусом Дніпровського МНО Скосарєвою В.В. на підставі заяви серії та номер 622, виданої 04.05.2017р. тим же приватним нотаріусом Скосарєвою В. В. 04.05.2017р. здійснена державна реєстрація обтяження майна іпотекою на підставі Договору іпотеки, посвідченого 04.05.2017р. приватним нотаріусом Скосарєвою В.В. за реєстровим № 623, номер запису про іпотеку 20258166. Іпотекодержатель - [PERSON] , Іпотекодавець - ТОВ «Легал Естейт». 04.05.2017р. здійснена державна реєстрація обтяження майна на підставі Договору іпотеки, посвідченого 04.05.2017р. приватним нотаріусом Скосарєвою В.В. за реєстровим №623; а 29.09.2017р. здійснена реєстрація змін - Договору про відступлення права вимоги, посвідченого 29.09.2017р. приватним нотаріусом Дніпровського МНО Зайченко І.А. за реєстровим №2237, номер запису про обтяження 20258488. Іпотекодержатель - [PERSON] , Іпотекодавець -«Легал Естейт». 29.09.2017р. здійснена державна реєстрація змін іпотеки приватним нотаріусом Дніпровського МНО Зайченко І.А., індексний номер рішення: 37344871, на підставі Договору про відступлення права вимоги, посвідченого 29.09.2017р. приватним нотаріусом Дніпровського МНО Зайченко І.А. за реєстровим №2237. Іпотекодержатель - [PERSON] , іпотекодавець - ТОВ «Легал Естейт». Отже, на цей час приміщення перебувають у власності і зареєстровані у державному реєстрі за ТОВ «Легал Естейт», у якого позивачка просить їх витребувати, посилаючись на норми ст.ст. 387, 388 ЦК України. При цьому, суд бере до уваги, що представник відповідача ТОВ «Легал Естейт» - директор Островський Д.А. своєю заявою від 27.06.2019р., посвідченою приватним нотаріусом Дніпровського МНО Зайченко І.А., визнав позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі не заперечував проти витребування майна з чужого незаконного володіння ТОВ «Легал Естейт» (а.с. № 112 т. № 2). Особа, яка вважає, що її речові права порушені, має право звернутися до суду як з позовом про визнання відповідної угоди недійсною (ст.ст. 215 -235 ЦК України), так і з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння (ст.ст. 330, 338 ЦК України). Відповідно до статей 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Стаття 215 ЦК України встановлює загальне правило про те, що правочин є недійсним у зв`язку з недодержанням в момент його вчинення стороною (сторонами) загальних вимог, які необхідні для чинності правочину, передбачених ст. 203 ЦК України. Статтею 216 ЦК України визначено особливі правові наслідки недійсності правочину. Зокрема, кожна зі сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі наслідки окремих видів недійсних правочинів. Отже, на угоду, укладену з порушенням вимог закону, не поширюється загальне правило про наслідки недійсності правочину (двостороння реституція), якщо сам закон передбачає інші наслідки такого порушення. Відповідно до вимог ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 цього Кодексу майно не може бути витребування у нього. Пунктом 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України передбачено, що в разі придбання майна за відплатним договором у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у випадку, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Добросовісне набуття у розумінні ст. 388 ЦК України, можливе тоді, коли майно придбане не безпосередньо у власника, а у особи, яка не мала права відчужувати це майно. Наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є не двостороння реституція, а повернення майна з чужого незаконного володіння (віндикація). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови № 9 від 06.11.2009р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв`язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред`явлена тільки стороні недійсного правочину. Норма ч. 1 ст. 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених ч. 1 ст. 388 ЦК України. Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦК України добросовісність набувача презюмується. Якщо судом буде встановлено, що набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі й те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача і є підставою для задоволення позову про витребування у нього майна. Отже, захист прав особи, яка вважає себе власником майна можливий шляхом задоволення віндикаційного позову, якщо є підстави, передбачені ст. 388 ЦК України, які дають право витребувати майно у добросовісного набувача. При цьому, до умов пред`явлення віндикаційного позову належать такі: 1) власник чи титульний володілець не повинен мати можливості здійснювати фактичне володіння над річчю; 2) майно, яке хоче повернути колишній власник чи титульний володілець, збереглося в натурі та перебувало у фактичному володінні іншої особи; 3) майно, яке підлягає віндикації, має бути індивідуально визначеним. Стаття 387 ЦК України встановлює, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Отже, віндикаційний позов може бути поданий власником (або уповноваженою ним особою), який втратив володіння річчю. Згідно з приписами головного Закону України - Конституції, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Про це йдеться і у ч. 1 ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Ураховуючи те, що майно вибуло з володіння позивачки поза її волею, із застосуванням завідомо підробленої довіреності, що потягло протиправну передачу її майна у власність ТОВ «Арт Юпітер» (як статутного капіталу) потім у власність ТОВ «Техно Інокс» (на підставі договорів купівлі-продажу від 06.02.2017р. і від 21.02.2017р., посвідчених приватним нотаріусом Дніпровського МНО Скосарєвою В.В.), потім у власність ТОВ «Легал Естейт» (на підставі свідоцтв № 422 і № 324, виданих 20.04.2017р. приватним нотаріусом Дніпровського МНО Павловською Г.О.), це майно може бути витребувано у останнього власника - ТОВ «Легал Естейт» на підставі ст. 388 ЦК України. Стосовно внесення спірних приміщень до статутного капіталу ТОВ «Арт Юпітер» суд зазначає. Відповідно до ст. 115 ЦК України господарське товариство є власником майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу, а також іншого майна, набутого на підставах, що не заборонені законом. Питання нормування статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю належать до реалізації корпоративних прав. Відповідно до ст.ст. 58, 59 Закону України «Про господарські товариства» вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників. Виключно до компетенції зборів товариства з обмеженою відповідальністю належить: вирішення питання про придбання товариством частки учасника; виключення учасника з товариства; внесення змін до статуту товариства, у тому числі зміна розміру його статутного капіталу; Аналогічна правова норма міститься і в ст.145 ЦК України. Матеріалами справи підтверджено, що рішення загальних зборів, якими затверджені статути ТОВ «Арт Юпітер», прийняті з грубим порушенням норм чинного законодавства, за відсутністю реального волевиявлення учасника - позивачки [PERSON] на створення цього товариства. Згідно з ч. 1 ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. Управління товариством здійснюють його органи, тобто є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом (стаття 97 ЦК України). Частиною 2 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Дієздатність юридичних осіб може обмежуватися законом (наприклад, юридичних осіб, утворених об`єднанням громадян, політичними партіями) або засновниками юридичних осіб відповідно до установчих документів. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження (частина третя статті 92 ЦК України). Таким чином, орган або особа, яка виступає від імені юридичної особи, не може перевищувати своїх повноважень, визначених установчими документами або законом. Обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи набуває юридичної сили для третьої особи в тому випадку, якщо ця третя особа при укладенні правочину знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження. Такого висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 09.11.2016р. по справі № 6-2063цс16. Суд доходить висновку про відсутність правових підстав для внесення даних про створення і про зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, оскільки [PERSON] не була особою, наділеною правом на звернення з відповідними заявами до державного реєстратора та підписання відповідних документів. Враховуючи, що позивачка у дійсності не була присутня на загальних зборах товариства, не мала волевиявлення і не надавала згоди на її включення її до складу засновників ТОВ «Арт Юпітер», внесення її майна до статутного капіталу цього товариства, а саме товариство взагалі створене з метою незаконного заволодіння чужим майном, як свідчать вироки судів, тому реєстраційні дії щодо державної реєстрації новоствореної юридичної особи ТОВ «АРТ ЮПІТЕР» (ідентифікаційний код 41107313), проведені державним реєстратором КП «Будинок Юстиції» ДОР Купіною О. Ю. 30.01.2017р., номер запису 12241020000079907, реєстраційні дії щодо державної реєстрації змін до установчих документів ТОВ «АРТ ЮПІТЕР» (ідентифікаційний код 41107313), проведені державним реєстратором КП «Будинок Юстиції» ДОР Купіною О.А. 06.02.2017 року номер запису 12241050001079907,підлягають скасуванню. Директор ТОВ «АРТ ЮПІТЕР», яка також у своїй заяві від 14.06.2019р. визнала позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі, не заперечувала проти скасування державної реєстрації ТОВ «АРТ ЮПІТЕР» (а.с. 113 т. № 2). Щодо визнання недійсним договору іпотеки і договору про відступлення права вимоги суд зазначає. Як видно з витягу з державного реєстру, на підставі договору іпотеки від 21.02.2017р. ТОВ «Техно Інокс» передало приміщення в іпотеку [PERSON] (а.с. № 141 -143 т. №1). 04.05.2017р. внесений запис про державну реєстрацію припинення іпотеки (за договором іпотеки від 21.02.2017р. між ТОВ «Техно Інокс» і [PERSON] ) і того ж дня (04.05.2017р.) здійснена державна реєстрація обтяження майна іпотекою на підставі договору іпотеки від 04.05.2017р., яким ТОВ «Легал Естейт» передало майно в іпотеку [PERSON] . За договором про відступлення права вимоги від 29.09.2017р. іпотекодержателем обох спірних приміщень став [PERSON] , а іпотекодавцем - ТОВ «Легал Естейт». Отже, на цей час у реєстрі міститься інформація про обтяження приміщень іпотекою, іпотекодержателем виступає [PERSON] , який також у своїй заяві від 27.06.2019р. визнав позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі, не заперечував щодо протиправності переходу на нього права стягнення на спірне нерухоме майно (а.с. № 106 - 107 т. № 2). Відповідно до ст.ст. 1, 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Стаття 5 Закону України «Про іпотеку» визначає предмет іпотеки. Так предметом іпотеки можуть бути один або декілька об`єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об`єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом. Аналіз положень ст.ст. 17, 33, 36, 37 Закону України «Про іпотеку» дає підстави зробити висновок про те, що згода іпотекодавця на передачу належного йому нерухомого майна у власність іншої особи (іпотекодержателя), не є беззастережною, а залежить від ряду умов, а саме: чинності іпотеки, невиконання або неналежного виконання основного зобов`язання, визначення в установленому порядку вартості майна, наявності чинного рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на це майно. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 14.02.2018р. у справі № 127/8068/16-ц (провадження № 61-5164св18). Розглядаючи цей спір, суд виходить з того, що приміщення, стосовно яких укладено договори іпотеки від 21.02.2017р. та від 04.05.2017р., право за якими у подальшому було відступлене [PERSON] , фактично ніколи не належали іпотекодавцям - ТОВ «Легал Естейт» і ТОВ «Техно Інокс», а тому і можуть бути предметом іпотеки у розумінні ст. 5 Закону України «Про іпотеку», оскільки законним власником їх є лише [PERSON] і лише вона може розпоряджатися цим майном у тому числі передавати в іпотеку з метою забезпечення своїх власних цивільно-правових зобов`язань. Зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а недодержання стороною (сторонами) правочину в момент його вчинення цих вимог є підставою для визнання правочину недійсним (частина перша статті 203, частина перша статті 215 ЦК України). Згідно з частинами 2, 3 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Загальним правовим наслідком недійсності правочину (стаття 216 ЦК України) є реституція, яка застосовується як належний спосіб захисту цивільного права та інтересу за наявності відносин, які виникли в зв`язку з вчиненням особами правочину та внаслідок визнання його недійсним. При цьому правом оспорювати правочин і вимагати проведення реституції ЦК України наділяє не лише сторону (сторони) правочину, але й інших, третіх осіб, що не є сторонами правочину, визначаючи статус таких осіб як «заінтересовані особи» (статті 215, 216 ЦК України). З огляду на зазначені приписи, а також правила статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб`єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб. Таким чином, оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була стороною правочину, на час розгляду справи судом не має права власності чи речового права на предмет правочину та/або не претендує на те, щоб майно в натурі було передано їй у володіння. Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним (частина третя статті 215 ЦК України), спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав. Позивачка має обґрунтовану юридичну заінтересованість у визнанні недійсним договору іпотеки, оскільки у разі задоволення її позовних вимог вона буде мати можливість вільно розпоряджатися своєю власністю. На підставі викладеного суд вважає, що [PERSON] , як заінтересована особа, може оспорювати договір іпотеки від 04.05.2017р., посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського МНО Скосарєвою В.В. (реєстровим № 623) та договір про відступлення права вимоги, посвідчений 29.09.2017р. приватним нотаріусом Дніпровського МНО Зайченко І.А. (реєстровий № 2237). За змістом частини 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно. Отже, основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) іншого учасника або третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину. З огляду на протиправність вибуття майна з володіння позивачки, та на те, що укладенню договору іпотеки, посвідченого 04.05.2017р. приватним нотаріусом Дніпровського МНО Скосарєвою В.В. за реєстровим №623, номер запису про іпотеку 20255759 та Договору про відступлення права вимоги, посвідченого 29.09.2017р. приватним нотаріусом Дніпровського МНО Зайченко І.А. за реєстровим №2237, за наслідком яких право власності на приміщення залишається зареєстрованим за ТОВ «Легал Естейт», а іпотекодержателем є [PERSON] , передувала низка недійсних правочинів, предметом яких є майно, що не належить указаному товариству на праві власності, тому в силу cт.ст. 203, 215, 216, 234 ЦК України, такі договори також є недійсними. Щодо поновлення права позивачки [PERSON] шляхом скасування і поновлення записів у державних реєстрах суд зазначає. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» під державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - визнається офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Заявником є власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло, перейшло чи припинилося речове право, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав. Відповідно до ч. 5 ст. 3 цього Закону державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію. За правилами ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом. Як встановлено судом, заявники - ТОВ «Арт Юпітер», ТОВ «Техно Інокс», ТОВ «Легал Естейт», [PERSON] , укладаючи і посвідчуючи у нотаріусів оспорювані правочини, реєстрували за собою права на приміщення всупереч вимогам закону. Таким чином, суд доходить висновку про те, що записи про державну реєстрацію права власності і обтяження за ТОВ «Арт Юпітер», ТОВ «Техно Інокс», ТОВ «Легал Естейт», [PERSON] призвели до незаконного позбавлення права власності позивачки, порушили її право на володіння своїм майном. Відповідно до cт. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі визнання іпотечного договору недійсним, відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Враховуючи те, що при нотаріальному посвідченні договору іпотеки нотаріусом були вчинені записи про обтяження та іпотеку за договором іпотеки, посвідченим 04.05.2017р. приватним нотаріусом Дніпровського МНО Скосарєвою В.В. за реєстровим №623, записи про іпотеку 20255759, 20258166, записи про обтяження 20256223, 20258488, з урахуванням Договору про відступлення права вимоги, посвідченого 29.09.2017р. приватним нотаріусом Дніпровського МНО Зайченко І.А. за реєстровим №2237, записи про обтяження та іпотеку №№ 20255759, 20258166 від 04.05.2017р. і номери записів про обтяження № 20256223, №258488 від 04.05.2017р. підлягають скасуванню. За приписами ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно до п. 51 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011р. № 1141 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 06.06.2018р. № 484) внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється за заявою особи, заінтересованої у внесенні відповідних записів, а також у порядку, передбаченому статтею 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно з п. 52 цього Порядку у разі коли в Державному реєстрі прав відсутні записи про речові права, їх обтяження, що підлягають автоматичному поновленню, а відомості про такі речові права, їх обтяження, реєстрацію яких проведено до 01.01.2013р. відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, містяться у реєстрах (кадастрах), поновлення записів про речові права, їх обтяження, що існували до проведення державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором шляхом внесення з відповідних реєстрів (кадастрів) відомостей про такі права, обтяження, передбачених пунктами 30-32 цього Порядку. Зважаючи на приписи ст.ст. 2, 3, 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пункти 51, 52 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011р. № 1141, суд вважає, що відновленням становища, яке існувало до порушення, є також поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про право власності позивача При цьому обраний позивачкою спосіб захисту шляхом поновлення скасованих записів про право власності на приміщення за своєю правовою природою не є спором про відновлення майнових прав позивача, адже таке поновлення не пов`язане з виникненням або припиненням права на ці приміщення, а є наслідком визнання правочинів недійсними і скасування рішень про державну реєстрацію права на підставі цих правочинів. Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON] , суд враховує, що відповідачі - [PERSON] , ТОВ «Арт Юпітер», ТОВ «Легал Естейт», [PERSON] визнали позовні вимоги у повному обсязі. На підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд приймає визнання означеними відповідачами позовних вимог, оскільки таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і відповідає установленим судом обставинам справи. 01.07.2019р. від представника позивачки - адвоката Гончар І.В. надійшла заява про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 23.01.2019р. (а.с. № 133 т. № 2). Відповідно до положень ч. 9 ст. 158 ЦПК України з урахуванням задоволення позовних вимог у повному обсязі, а також у зв`язку із тим, що заяву про скасування заходів забезпечення позову подала представник позивачки, посилаючись на те, що існування цих заходів значно ускладнить виконання рішення суду про поновлення права власності, відновлення відповідних записів у державних реєстрах, суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позовних вимог, які були вжиті ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 23.01.2019р. у вигляді накладення арешту на нерухоме майно, заборони будь-яким особам вчиняти правочини щодо розпорядження нерухомим майном, передачі цього майна у володіння, користування, іпотеку, як внесок до статутного капіталу юридичних осіб тощо, заборони суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно, яке належить на праві власності [PERSON] і знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а саме: в житловому будинку літ. А-6 в цокольному поверсі приміщення № 120, поз. 10-а, 14, 15 загальною площею 33,5кв.м, в житловому будинку літ. А-6 нежитлове приміщення №120, поз. 1-13, І загальною площею 125,2 кв.м (а.с. № 192-193 т. №1). Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позовні вимоги задоволені повністю, судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 12 574,35 грн. ((3 411,95 грн. - за позовні вимоги немайнового характеру) + (8 810 грн. - за позовні вимоги майнового характеру) + (352,40 грн. - за заявою про забезпечення позову) (а.с. № 137 т. № 2) підлягають стягненню з відповідачів по 3 143 грн.58коп. з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved