Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

Представник позивачки звернувся із позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на те, що 24.07.2016 року помер син позивачки [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно: земельна ділянка площею 2,00 га, що розташована на території Григорівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, яка належала померлому на підставі рішення голови Григорівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 06 серпня 2015 року №235 «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок учасникам АТО, що посвідчують право власності на земельні ділянки із земель державної власності на території Григорівської сільської ради громадянам для ведення особистого селянського господарства». Вказує, що на день смерті сина проживала та була зареєстрована разом із ним, а тому фактично прийняла спадщину. Однак, отримати в нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку не може у зв'язку з тим, що на день смерті син не отримав державний акт. Посилаючись на викладені вище обставини, [PERSON] просить визнати за нею у порядку спадкування за законом після сина, [PERSON] право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га, розташовану на території Григорівської сільської ради. Позивачка і представник позивачки [PERSON], представник відповідача в судове засідання не з'явилися, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач і представник позивачки просять задовольнити позов, представник\~ відповідача\~ не заперечує проти задоволення позовних вимог, а тому суд ухвалив про розгляд справи у відсутності вказаних осіб без фіксування судового процесу технічними засобами, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову так, як в судовому засіданні встановлено наступні обставини справи та визначені відповідні їм правовідносини. Позивачка доводиться рідною матір'ю померлому [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про\~ народження І-ОЛ №337879 виданим Розсохуватським сільським ЗАГС Маловисківського району Кіровоградської області 28 січня 1975 року (а.с.9). 24.07.2016 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОЛ №228353, виданим 05.08.2016 року Григорівською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області (а.с.10). Рішенням 39 сесії 6 скликання Григорівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 06 серпня 2015 року №235 «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок учасникам АТО, що посвідчують право власності на земельні ділянки із земель державної власності на території Григорівської сільської ради громадянам для ведення особистого селянського господарства», вбачається, що [PERSON] включений до списку громадян, які подали заяви на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок, що посвідчують право на земельні ділянки із земель державної власності на території Григорівської сільської ради для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення що перебувають у запасі та йому надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га (а.с.25). Висновком ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області №28-28-99.3-1119/15-15 від 18.12.2015 року «Про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки" затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам для ведення особистого селянського господарства на території Григорівської сільської ради загальною площею 2,0000 га, розроблений ТОВ "Тектоареал" передано у власність [PERSON] земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,0000 га (а.с.11-17). Проте отримати державний акт на право приватної власності на землю [PERSON] не встиг, так як помер до прийняття рішення про видачу державних актів на право приватної власності на землю. З довідки Григорівської сільської ради вбачається, що [PERSON], який помер 24.07.2016 року на день смерті був зареєстрований і проживав в [INFO]. Разом із ним проживала та вели спільне господарство матір - [PERSON], [INFO] (а.с.20). Спадкова справа після [PERSON], який помер 24.07.2016 року не заведена, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №48882140 від 28.08.2017 року. Відповідно до ст.ст. 1216,1217,1220 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) та здійснюється за заповітом, або за законом та відкривається внаслідок смерті цієї особи. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Суд встановив, що правовстановлюючий документ на земельну ділянку площею 2,0000 га, що розташована на території Григорівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області у позивачки відсутній. Постановою ПВСУ від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (пункт 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. У відповідності зі ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації У відповідності до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст.1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст.1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч. 5 ст.1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст.1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296,1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст.1299 ЦК). Як передбачено ст.328 ЦК України Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до норми ст.392 ЦК України вбачається, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до чинного законодавства Україна законодавчо забезпечує громадянам, організаціям та іншим власникам рівні умови захисту права власності. В силу статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Таким чином, встановлено неможливість оформлення позивачем спадкової справи на земельну ділянку у позасудовому порядку, оформлення якої не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, тому суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 2,0000 га, що розташована на території Григорівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області після смерті [PERSON] Відсутність правовстановлюючих документів на вищевказану земельну ділянку є дійсно перешкодою для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину. Згідно п.4.12 гл.10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Пунктом 4.18. вказаного Порядку передбачено, що за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в порядку спадкування за законом після сина [PERSON], який помер 24.07.2016 року, позивач має право на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,1392 га, кадастровий номер 3524080700:02:000:0845, 0,4318 га, кадастровий номер 3524080700:02:000:0846, 1,0600 га кадастровий номер 3524080700:02:000:0847, 0,3690 га, кадастровий номер 3524080700:02:000:0846, розташовану на території Григорівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, однак, вона позбавлена можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину і вільно розпоряджатися спадковим майном у зв'язку з тим, що за життя померлий не встиг здійснити державну реєстрацію вказаної земельної ділянки і отримати правовстановлюючий документ. За цих обставин, суд вважає, що позов є обгрунтованим і підлягає задоволенню.

Outcome: approved