Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

05 травня 2016 року [PERSON] звернувся\~ до суду з позовом до [PERSON], з вимогою про розірвання шлюбу,\~ який було зареєстрованого між сторонами 24 вересня 1994 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Торезького міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 519 . Позивач\~ [PERSON] вказав,\~ що за час сумісного проживання сторони\~ не мають неповнолітніх дітей. Фактично сторони не проживають спільно як родина з серпня 2014 року. У звязку з проведенням АТО на території Донецької області, позивач був вимушений виїхати до своїх рідних до Білорусі, де фактично проживає, створив нову родину та має намір зареєструвати нові відносини. За таких обставин [PERSON] вимушений звернутися до суду із відповідним позовом, посилаючись на те, що подальше збереження шлюбу з відповідачем буде суперечити його інтересам. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, у позовній заяві, поданій до суду вказав про те, що підтримує заявлені вимоги по тих підставах, які були викладені в позовній заяві, наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, прохав розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, у відповідній письмовій заяві, поданій до суду, вказала про те, що не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем, прохала розглянути справу за її відсутності. Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності позивача та відповідача. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Шлюб між [PERSON] та [PERSON], укладено 24 вересня 1994 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Торезького міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 519. Після реєстрації шлюбу відповідач змінила своє прізвище на "Санжеєва", що підтверджується відповідною копією свідоцтва про шлюб. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. З матеріалів справи вбачається, що спільне життя позивача з відповідачем не склалося, тому фактично сторони не проживають спільно як родина з серпня 2014 року. У звязку з проведенням АТО на території Донецької області, позивач був вимушений виїхати до своїх рідних до Білорусі, де фактично проживає, створив нову родину та має намір зареєструвати нові відносини. За таких обставин суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу з відповідачем є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, воно суперечить інтересам одного із подружжя. Спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами на час розгляду даної справи немає. Визнання відповідачем [PERSON] предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно положень ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу , що розривається. Відповідач [PERSON], як особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, в заяві поданій до суду прохає суд залишити їй прізвище «Санжеєва», що не суперечить вимогам закону, а тому підлягає задоволенню . Питання розподілу судових витрат позивачем [PERSON] в позовній заяві не підіймалося.

Outcome: approved