Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромторг» (далі - СГ ТОВ «Агропромторг», відповідач 1), [PERSON] (далі - відповідач 2) про визнання недійсним договору поворотної фінансової допомоги та іпотечного договору. Позовні вимоги, враховуючи відповідь на відзив, додаткові пояснення, мотивує тим, що разом з іншими особами є засновником СГ ТОВ «Агромпромторг» з часткою у статутному капіталі, що становить 35%. Вказує, що 27.01.2017 року рішенням загальних зборів учасників СГ ТОВ "Агропродторг", яке оформлене протоколом зборів учасників №44 від 27.01.2017 року його було виключено з числа учасників товариства та затверджено нову редакцію статуту товариства та прийнято інші рішення. Вказане рішення Товариства (зокрема щодо виключення [PERSON] ) визнано судом незаконним. Зазначає, що після виключення його з числа учасників Товариства, останніми 21.06.2017 року було проведено загальні збори учасників СГ ТОВ "Агропродторг", які оформлені протоколом №45, на яких вирішено погодити проекти договорів, які мав намір укласти СГ ТОВ "Агропродторг". 21.06.2017 року між СГ ТОВ «Агропродторг» та [PERSON] , укладено договір поворотної фінансової допомоги, за яким [PERSON] надав товариству поворотну фінансову допомогу в розмірі 631000 грн. В якості забезпечення договору поворотної фінансової допомоги, 04.08.2017 року було укладено іпотечний договір, за яким СГ ТОВ «Агропродторг» передало [PERSON] в іпотеку об`єкти нерухомості, а саме - водонасосну площею 32,5 кв.м.; насосну станція площею 93,2 кв.м.; цех хлібобулочних виробів площею 873,2 кв.м.; цех макаронних виробів площею 434,3 кв.м.; земельну ділянку площею 0,6266 га, що розташовані за адресою: [ADDRESS] та належать на праві власності Товариству. Вказує, що при прийняті рішення не було ні встановленого законом чи статутом Товариства кворуму учасників, ні необхідної кількості голосів для прийняття рішення про отримання позики та передачу майна в іпотеку, а останнє було прийнято з метою передачі нерухомості Товариства іншим особам. Представник СГ ТОВ «Агропродторг» [PERSON] , не маючи належних повноважень, уклав від імені підприємства вищезазначені договори, що спрямовані на заподіяння збитків Товариству шляхом позбавлення останнього основних засобів (нерухомого майна). Вказує, що СГ ТОВ «Агропродторг» взагалі не зможе здійснювати своєї статутної діяльності та припинить фактичне існування на ринку, адже не повернуло і 10% позики, а положення іпотечного договору дають підстави для звернення стягнення на іпотечне майно та його продаж або передачу третім особам. Вважає, що СГ ТОВ «Агропродторг» не зможе продовжувати свою діяльність, не маючи власної виробничої бази. Дані обставини є негативними наслідками для СГ ТОВ «Агропродторг» та безпосередньо для позивача, як для його учасника. Також відзначає, що однією із сторін оспорюваних угод є [PERSON] , адвокат, який надає правову допомогу СГ ТОВ «Агропродторг» в ході багатьох судових справ, чим порушує Правила адвокатської етики. Відтак, вважає, що зазначені правочини укладені із порушенням вимог ст. 203, 215, 228, 232, 241 Цивільного кодексу України. На підставі наведеного, просить суд визнати недійсним укладений між СГ ТОВ «Агропродторг» та [PERSON] договір поворотної фінансової допомоги від 21.06.2017 року та визнати недійсним укладений між СГ ТОВ «Агропродторг» та [PERSON] іпотечний договір від 04.08.2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Грушицькою В.В. за № 6843. У відзиві на позовну заяву, запереченнях на відповідь на відзив, відповідач 1 вказує, що позивач не є стороною оспорюваних договорів, а тому вони жодним чином не порушують його права та інтереси, в тому числі його корпоративні прав, оскільки, умови договору поворотної фінансової допомоги товариством виконуються, борг погашається. Також, відповідно до п.п. 1.1. Статуту товариства в редакції від 27.01.2017 року, [PERSON] не є учасником товариства, а тому його посилання саме на цю редакцію статуту при визнанні недійсними укладених договорів за цим статутом є безпідставними. Крім того, відповідач 1 посилається на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 26.02.2018 року, якою провадження у справі за позовом [PERSON] до СГ ТОВ «Агропродторг», ФОП [PERSON] про визнання недійсним договору поворотної фінансової допомоги та договору іпотеки закрито. Судом у даному рішенні встановлено відсутність порушення корпоративним прав [PERSON] , що на думку відповідача 1 є преюдиційними висновками у даному спорі. Від відповідача 2 відзив у справі не подано. Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 18 травня 2018 року у відкритті провадження у справі відмовлено на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України. Постановою Апеляційного суду Волинської області від 21 червня 2018 року ухвалу Луцького міськрайонного суду від 18 травня 2018 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 03 серпня 2018 року у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовлено. Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 03 серпня 2018 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі та розпочато підготовче провадження у справі. Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 11 вересня 2018 року в задоволенні клопотання відповідача 1 про закриття провадження у справі відмовлено. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року залишено без змін постанову Апеляційного суду Волинської області від 21 червня 2018 року. Протокольною ухвалою Луцького міськрайонного суду від 26 червня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та його представник в судовому засіданні позовну заяву, відповідь на відзив, додаткові пояснення підтримали з підстав у них зазначених. Крім того, представник позивача суду пояснив, що СГ ТОВ «Агропромторг», засновником якого є позивач, не є збитковим та від власної діяльності отримує доходи, а тому є незрозумілим питання про отримання позики в розмірі 631000 грн. від відповідача 2 та передачу останньому в іпотеку всього майна товариства, що значно перевищує суму позики. Просив позов задовольнити. Представник відповідача 1 в минулому судовому засіданні позов не визнав з підстав наведених у відзиві на позовну заяву, запереченнях на відповідь на відзив. Просив суд, відмовити в задоволенні позову. В дане судове засідання не з?явився із невідомих суду причин. Відповідач 2 в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні з підстав наведених відповідачем 1. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Згідно ч. 1, 2 ст. 167 ГК України, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Володіння корпоративними правами не вважається підприємництвом. Законом можуть бути встановлені обмеження певним особам щодо володіння корпоративними правами та/або їх здійснення. У відповідності до ч. 1 п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. Одним зі способів захисту права та інтересу є, зокрема, визнання правочину недійсним. Згідно ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно ч.1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину визначені ст. 203 ЦК України, ними зокрема є наступні: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Частиною 1 статті 241 Цивільного кодексу України визначено, що правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Відповідно до статті 239 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє. Юридична особа є учасником цивільних відносин та наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю (ст.ст. 2, 80, 91, 92 Цивільного кодексу України). Згідно з ч. 1 ст. 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Статтею 97 Цивільного кодексу України визначено, що органи товариства здійснюють управління цим товариством через загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що відповідно до статуту СГ ТОВ «Агропродторг», затвердженого зборами засновників, протоколом №13 від 17.10.2008 року, зареєстрованого 22.12.2008 року, засновниками (учасниками) Товариства були: [PERSON] з часткою у статутному фонді - 12%, [PERSON] - 18%, [PERSON] - 35%, [PERSON] - 35% (т.1, а.с. 36-46). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відповідач 1 володіє нерухомістю за адресою: [ADDRESS] , а саме: водонасосна станція площею 32,5 кв.м.; насосна станція площею 93,2 кв.м.; цех хлібобулочних виробів площею 873,2 кв.м.; цех макаронних виробів площею 434,3 кв.м.; земельна ділянка площею 0,6266 га (т. 1, а.с. 64-80). 21.06.2017 року між СГ ТОВ "Агропродторг" та [PERSON] , укладено договір поворотної фінансової допомоги, за умовами якого [PERSON] надає товариству поворотну фінансову допомогу в розмірі 631000 грн. (т. 1, а.с. 29) (далі - договір поворотної фінансової допомоги). 04.08.2017 року між тими ж сторонами було укладено іпотечний договір, за умовами якого СГ ТОВ "Агропродторг" передало [PERSON] в іпотеку зазначені вище об`єкти нерухомості товариства, в якості забезпечення виконання зобов?язань по договору поворотної фінансової допомоги (далі - іпотечний договір) (т. 1, а.с. 30-35). Із змісту зазначених правочинів вбачається, що від імені СГ ТОВ "Агропродторг" вони були підписані директором товариства [PERSON] . Судом встановлено, що 27.01.2017 року рішенням загальних зборів учасників СГ ТОВ "Агропродторг", яке оформлене протоколом зборів учасників №44, [PERSON] було виключено з числа учасників Товариства та затверджено нову редакцію статуту Товариства (т.1, а.с. 50- 63). Вказане рішення Товариства (зокрема щодо виключення [PERSON] ) визнано судом незаконним (рішення Господарського суду Волинської області від 20.03.2018 року та постанова Верховного суду у справі №903/128/17 від 27.11.2018 року) (т.1 а.с. 82-93) і зазначена обставина визнана сторонами в судовому засіданні. Зазначеним судовим рішенням також встановлено, що рішенням Рівненського апеляційного господарського суду від 26.10.2017 року у справі №903/565/16 визнано недійсним рішення загальних зборів учасників СГ ТОВ «Агропродторг» від 21.01.2016 року про включення [PERSON] з 21.01.2016 року до складу учасників на правах учасника з долею у статутному фонді в розмірі 35 % (т.1 а.с.91, 92). Пунктом 5.4 статуту СГ ТОВ «Агропродторг» від 27.01.2017 визначено, що виключною компетенцією Зборів Засновників є: прийняття рішення про отримання товариством кредитів, затвердження умов та порядку вчинення правочинів щодо забезпечення виконання товариством зобов`язань, в тому числі надання поруки, гарантій іншим суб`єктам підприємницької діяльності та громадянам (п.п. «и» п.5.4.). Рішення з питань, зазначених у п.п. б, д, и, і, м, відчуження майна товариства на суму, що перевищує 75000 гривень приймаються якщо за нього проголосували Учасники, що володіють у сукупності більш, як 3/4 загальної кількості голосів товариства (т. 1, а.с. 59). Статут СГ ТОВ «Агропродторг» від 27.01.2017 року є діючим, даний факт сторонами не заперечувався, докази протилежного в матеріалах справи відсутні. Після виключення [PERSON] з числа учасників Товариства, останніми 21.06.2017 року було проведено загальні збори учасників СГ ТОВ "Агропродторг", які оформлені протоколом №45. За оскаржуване рішення проголосували [PERSON] - 12% статутного капіталу, [PERSON] - 18% статутного капіталу, [PERSON] - 35% статутного капіталу, тобто учасники із 65% статутного капіталу СГ ТОВ «Агропродторг». Частка СГ ТОВ «Агропродторг» (35% статутного капіталу - згідно статуту від 27.01.2017 року) не враховувалась. Згідно рішення зборів СГ ТОВ "Агропродторг" №45 вирішено : першим пунктом другого питання зборів - погодити проект договору поворотної фінансової допомоги та надати директору Товариства дозвіл на його підписання та укладання; другим пунктом - з метою забезпечення виконання взятих на себе грошових зобов`язань, надати директору Товариства дозвіл на підписання та укладання іпотечного договору на нерухоме майно Товариства (вказане у протоколі) з відповідачем [PERSON] . Судом встановлено, що [PERSON] не був запрошений на вказані збори та не приймав участі у вирішенні питань, що були винесенні та затвердженні учасниками СГ ТОВ "Агропродторг". Вищезазначені обставини щодо прийняття рішення зборів СГ ТОВ "Агропродторг" №45, встановлені рішенням Господарського суду Волинської області від 04.12.2018 року, яким визнано недійсним рішення загальних зборів, оформлене протоколом №45 (далі - рішення загальних зборів СГ ТОВ "Агропродторг" №45). В подальшому це судове рішення було залишене в силі постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.03.2019 року, яка постановою Верховного Суду від 12.06.2019 року залишена без змін (т. 2, а.с. 195-207). Як вбачається із змісту зазначених судових рішень, підставою для скасування судом рішення загальних зборів СГ ТОВ "Агропродторг" №45 стало порушення корпоративних прав [PERSON] , як учасника товариства якого не було повідомлено та запрошено на збори, та у зв?язку з цим відсутність кворуму (в даному випадку ѕ загальної кількості голосів учасників товариства, тобто 75 %). Як було зазначено судом вище, за умовами п.п.5.4. статуту товариства, для укладення товариством кредиту та будь-якого правочину щодо забезпечення виконання товариством зобов`язань, в тому числі надання поруки, необхідне рішення зборів засновників товариства. Із змісту статей 1046, 1054 Цивільного кодексу, в їх системному зв?язку, вбачається, що однією з ознак відмінності позики від кредиту, є те, що грошові кошти по кредитному договору надаються позичальнику банком або іншою фінансовою установою. За умовами договору поворотної фінансової допомоги, СГ ТОВ «Агропродторг» отримало кошти від [PERSON] , як фізичної особи. Відтак, на думку суду, для укладення зазначеного правочину не потрібне було погодження зборів засновників товариства, оскільки, за умовами статуту погодженню підлягає укладення товариством кредиту, а не позики, а тому директор СГ ТОВ «Агропродторг» [PERSON] мав необхідні повноваження на укладення зазначеного правочину. Відтак, будь-яких порушень вимог ст. 241 ЦК України під час укладення оспорюваного договору поворотної фінансової допомоги суд не вбачає. Натомість, оспорюваний іпотечний договір укладений для забезпечення виконання зобов?язань СГ ТОВ «Агропродторг» за договором поворотної фінансової допомоги, а відтак, у відповідності до вимог п.п.5.4. статуту для його укладення вимагається рішення зборів засновників товариства про погодження укладення такого правочину. За системним аналізом норм Цивільного кодексу України (ст.ст. 99, 145, 147), Господарського кодексу України (ст. 89), Закону України "Про господарські товариства" (ст.ст. 58, 59, 62, 63) виконавчий орган товариства вирішує всі питання, пов`язані з управлінням поточною діяльністю товариства, крім питань, що є компетенцією загальних зборів учасників товариства або іншого його органу. Здійснюючи управлінську діяльність, виконавчий орган реалізує колективну волю учасників товариства, які є носіями корпоративних прав. Частиною 3 статті 92 Цивільного кодексу України передбачено, що орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження. Обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи набуває юридичної сили для третьої особи в тому випадку, якщо саме вона, ця третя особа, вступаючи у відносини з юридичною особою та укладаючи договір, діяла недобросовісно або нерозумно, зокрема, достеменно знала про відсутність у виконавчого органу товариства необхідного обсягу повноважень або повинна була, проявивши принаймні розумну обачність, знати про це. Тягар доказування недобросовісності та нерозумності в поведінці третьої особи несе юридична особа. В даному випадку, рішення загальних зборів СГ ТОВ "Агропродторг" №45 про погодження укладення іпотечного договору та надання права директору товариства на укладення цього договору визнано судом недійсним, а, відтак, таке рішення не створює жодних юридичних наслідків. Крім того, позивач [PERSON] , будучи незаконно виключеним із числа учасників товариства, володіючи часткою у товаристві у розмірі 35 %, не висловлював згоди на погодження укладення такого правочину, а відтак необхідного кворуму (в даному випадку ѕ загальної кількості голосів учасників товариства, тобто 75 %) для прийняття рішення не було. Включення [PERSON] до складу учасників товариства замість [PERSON] , було також визнано судом незаконним. Верховний Суд у постанові від 02.05.2018 року у справі №923/20/17 зазначив, що укладення товариством правочину з порушенням вимог закону та статуту товариства без відповідного погодження загальними зборами безпосередньо порушує корпоративні права учасника товариства, зокрема на управління справами товариства. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] незаконно виключили із складу СГ ТОВ «Агропродторг», суд вважає, що при укладені забезпечувального договору Товариством було порушено право позивача на управління товариством через діяльність у вищому органі товариства - загальних зборах, для легітимності якого, згідно статуту, необхідна була відповідна кількість голосів, що не було враховано іншими учасниками СГ ТОВ «Агропродторг» при вирішенні питання щодо надання згоди на укладення іпотечного договору. Відтак, на думку суду, [PERSON] , діючи як директор і одночасно як учасник товариства, під час укладення оспорюваного іпотечного договору, виступаючи представником СГ ТОВ «Агропродторг», достеменно знав про незаконність дій загальних зборів щодо виключення [PERSON] та включення [PERSON] до складу учасників, про відсутність необхідного законного кворуму для погодження на укладення директором від імені товариства зазначеного правочину. Тому, в даному випадку, [PERSON] як представник СГ ТОВ «Агропродторг» не проявив розумну обачність під час укладення зазначеного іпотечного договору від імені товариства, уклавши його без відповідних на те повноважень. При цьому, суд не бере до уваги посилання відповідача 1 щодо висновків суду про відсутність порушення корпоративних прав позивача, зазначених у постанові Рівненського апеляційного господарського суду від 26.02.2018 року, оскільки, дане судове рішення було винесено до ухвалення рішення про визнання незаконним рішення товариства про виключення [PERSON] зі складу засновників, а тому не можуть бути преюдиційними для вирішення даної справи. Крім того, правова оцінка Рівненським апеляційним господарським судом наявності чи відсутності порушеного права позивача у зв?язку із прийняттям спірних правочинів значення для розгляду даної справи немає, так як, преюдиційне значення мають лише встановлені судом обставини, а не правова їх оцінка. З наведених підстав суд відхиляє доводи відповідачів щодо відсутності порушень прав позивача внаслідок укладення іпотечного договору. Враховуючи зазначені обставини, суд вважає, що оспорюваний іпотечний договір слід визнати недійсним з підстав, передбачених ст. 203, 215, 241 Цивільного кодексу України, оскільки, на момент його укладення, рішення загальних зборів СГ ТОВ "Агропродторг" щодо погодження укладення даного правочину було прийняте із порушенням вимог закону та корпоративних прав [PERSON] , а відтак є директор СГ ТОВ "Агропродторг" [PERSON] достовірно знаючи про ці обставини, підписавши іпотечний договір, перевищив надані йому повноваження. При цьому, на думку суду, приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Грушицька В.В., під час посвідчення оспорюваного іпотечного договору із об`єктивних, незалежних від неї причин була позбавлена можливості врахувати обставини щодо незаконного виключення [PERSON] із складу учасників СГ ТОВ «Агропродторг» та включення [PERSON] , щодо незаконності рішення загальних зборів СГ ТОВ "Агропродторг" №45 про погодження укладення іпотечного договору, а також щодо недобросовісності дій [PERSON] , як представника СГ ТОВ "Агропродторг", так як зазначені обставини були встановлені відповідними судовими рішеннями значно пізніше після укладення та посвідчення цього правочину. Відтак, суд не вбачає будь-яких порушень приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Грушицькою В.В., вимог закону, в тому числі Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5, під час посвідчення оспорюваного іпотечного договору від 04.08.2017 року. Суд не бере до уваги посилання позивача та його представника на невідповідність оспорюваних договорів вимогам ст. 232 ЦК України, оскільки, сама по собі участь відповідача [PERSON] у судових процесах в якості представника СГ ТОВ «Агропродторг» не підтверджує наявність у діях сторін правочинів зловмисної домовленості з метою одержати власну чи обопільну вигоду або створити негативну ситуацію для СГ ТОВ «Агропродторг». Крім того, посилаючись на порушення вимог ст. 228 ЦК України під час укладення оспорюваних правочинів, позивач вказував на порушення, передбаченого ст.41, 42 Конституції України його права на володіння майном та права на зайняття підприємницькою діяльністю. Такі доводи суд вважає необґрунтованими, оскільки, внаслідок оспорюваних договорів майно не вибуло із володіння товариства, а позивач [PERSON] являється засновником товариства, а відтак, безпосередньо не здійснює підприємницьку діяльність в розумінні ст. 42 Господарського кодексу України. Суд критично оцінює доводи позивача та його представника щодо порушення відповідачем 2, як адвокатом, Правил адвокатської етики при укладенні оспорюваних договорів, оскільки, при укладенні спірних правочинів [PERSON] діяв як фізична особа, а не адвокат в розумінні ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Враховуючи вищевикладені обставини суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання недійсним іпотечного договору, укладеного між СГ ТОВ «Агропродторг» та [PERSON] 04 серпня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Грушицькою В.В., реєстровий номер 6843, з підстав передбачених ст..ст.203, 215, 241 ЦК слід задовольнити, в решті вимог в позові слід відмовити за безпідставністю. Інші доводи сторін у справі не впливають на вищевикладені висновки суду. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак сума понесених позивачем судових витрат, які слід стягнути з відповідачів в користь позивача становить 704,80 грн. (1409,60 грн. / 2).

Outcome: partial