overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі з 17.11.2012 року, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старовижівського районного управління юстиції Волинської області за актовим записом №43. Від шлюбу дітей немає. Позивач звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сімейні стосунки між ними не склалися, що призвело до того, шо з квітня 2014 року вони проживають окремо. Наміру поновити стосунки у них немає. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві і просила його задовольнити та пояснила, що починаючи з квітня 2014 року вони проживають окремо в різних населених пунктах. В серпні 2014 року вона змінила своє шлюбне прізвище на дівоче "[PERSON]", яке і просила залишити їй при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС. Причиною розірвання шлюбу являється несумісність їхніх характерів, що призводило до частих непорозумінь і суперечок, внаслідок чого періодично виникали випадки, коли вони обоє то прогоживали разом, то окремо. А з квітня 2014 року і по даний час вони проживають окремо і не підтримують сімейних відносин. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, що стверджується поясненням позивача [PERSON] та копією повідомлення суду про явку в судове засідання. Однак в судове засідання він не з"явився, а подав письмову заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. тому суд за згодою позивача проводить розгляд справи у відсутності відповідача за його заявою. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Як з'ясовано в судовому засіданні сторонам так і не вдалося досягти взаєморозуміння та налагодити нормальне сімейне життя із-за відсутності між ними поваги, не завжди адекватної поведінки і відношення сторін між собою, вміння і бажання знайти компроміс з врахуванням інтересів кожного з них, що привело до того, що починаючи з квітня 2014 року сторони фактично припинили шлюбні відносини і обоє згідні на розлучення, вбачаючи в цьому єдино правильний вихід із становища, що склалося. При таких обставинах суд приходить до висновку, що конфлікт в сім'ї являється закономірним, а не випадковим, в зв'язку з чим примирення між сторонами неможливе, а тому суд вважає, що сім'я фактично розпалась і шлюб необхідно розірвати, оскільки його збереження суперечить інтересам кожної із сторін. У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі з 22.08.1987 року, який був зареєстрований виконкомом Дубечненської сільської ради Старовижівського району Волинської області за актовим записом №25. Від шлюбу народилося троє дорослих дітей. Позивач звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне подружнє життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті і призвело до фактичного припинення шлюбних віносин . В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві і просила його задовольнити та пояснила, що зі сторони відповідача були випадки подружньої зради, а також відповідач неодноразово піднімав руку на неї, в зв"язку з чим вона змушена була звертатися в органи міліції. На примирення категорично не згідна. При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС просила залишити їй прізвище "[PERSON]". Відповідач [PERSON] з позовом на розірвання шлюбу не погодився, але в його вирішенні поклався на погляд суду. Крім того категорично заперечив випадки подружньої зради з його сторони і прояви насильства до позивача. Пояснив також, шо на його думку примирення з позивачем неможливе через її категоричне небажання щодо цього. Заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Як з'ясовано в судовому засіданні сторонам так і не вдалося досягти взаєморозуміння та налагодити нормальне сімейне життя із-за відсутності між ними поваги, не завжди адекватної поведінки сторін, вміння і бажання знайти компроміс між собою з врахуванням інтересів кожного з них, що привело до того, що починаючи з лютого 2010 року сторони фактично припинили шлюбні відносини і не підтримують їх. При таких обставинах суд приходить до висновку, що конфлікт в сім'ї являється закономірним, а не випадковим, в зв'язку з чим примирення між сторонами неможливе, а тому суд вважає, що сім'я фактично розпалась і шлюб необхідно розірвати, оскільки його збереження суперечить інтересам кожної із сторін. У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 13 серпня 1999 року відділом державної реєстрації актів громадянського стану м.Рівне, про що зроблений актовий запис №870. Від шлюбу народилися діти [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні позивачки. [PERSON] просить шлюб розірвати на тій підставі, що стосунки з відповідачем не склались, вони втратили повагу один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинили, примирення не бажає. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей синів [PERSON] та [PERSON] в розмірі 600 грн. на кожного та судові витрати. Пояснила вимогу тим, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, що порушує права дітей на отримання такої допомоги. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила позов задоволити. Відповідач позов визнав частково, просить шлюб розірвати, не заперечував проти стягнення із нього аліментів в розмірі 400 грн. на кожну дитину. Вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки подружжям надано суду вагомі доводи щодо недоцільності збереження шлюбу який існує формально, примирення між подружжям неможливе, тому шлюб слід розірвати. Як вбачається до наданих суду свідоцтв про народження [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] їх батьком є [PERSON], який відповідно до ст. 180 СК України зобов'язаний утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, тому з нього підлягають до стягнення аліменти. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи матеріальне становище сторін, а також встановлений Законом України "Про державний бюджет України на 2015 рік" розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, рівний обов"язок батьків щодо виховання та утримання неповнолітніх дітей, стягнення аліментів слід визначити в розмірі: на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 600 грн., сина [PERSON], [INFO] в розмірі 500 грн. щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення судові витрати на користь позивача. На підставі наведеного, ст.ст. 104, 105, 110-112, 113, 180, 182, 184 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі , який був зареєстрований, 20 квітня 2004 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Володимир - Волинського міського управління юстиції , актовий запис за № 48 . Від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей , син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] . Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей, синів [PERSON], [INFO] , [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає. Він не піклується про дітей . Їх вихованням не займається. Відповідач працездатний, може надавати матеріальну допомогу, хоча має нерегулярний мінливий дохід . Покликаючись на наведені обставини, та обставини зазначені в позовній заяві просить задоволити її вимоги. В судовому засіданні позивачка [PERSON]позовні вимоги підтримала , просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі по 400 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився , про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином. Письмових пояснень про причини неявки в судове засідання відповідач до суду не надіслала. Суд вважає, що відповідач в судове засідання не з»явився без поважних причин, а тому суд може розглянути справу у відсутності особи, яка не з»явилась. Від ного не надійшло до суду клопотання про відкладення розгляду справи або не розглядати справи у його відсутність. Суд може розглянути справу у відсутності відповідача, який не з"явився в судове засідання відповідно до ст. 169 ч.4 ЦПК України. У справі є достатньо матеріалів про права та взаємини сторін і не має потреби заслуховувати особисті пояснення відповідача. Заслухавши пояснення позивача , перевіривши інші матеріали справи,суд вважає ,що позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цього обов"язку передбаченого законом відповідач не виконує. Згідно ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При визначені розміру стягуваних аліментів з відповідача суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, матеріальне становище платника аліментів, а також позивача. Аліменти на дітей суд приходить до висновку слід присудити від дня пред'явлення позову з 24.09.2014 року. Відповідно до ст.367 ч.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі , який був зареєстрований 21 вересня 2012 року у Шельвівській сільській раді Локачинського району, Волинської області , актовий запис № 5 . Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини, сина [PERSON], [INFO],посилаючись на те, що відповідач не приймає участі у вихованні дитини. Не надає матеріальної допомоги на її утримання . На даний час в неї склались важкі сімейні та матеріальні умови. Відповідач працездатний. Спроможний сплачувати аліменти . А тому аліменти мають стягуватися з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини, сина [PERSON], [INFO] щомісячно до досягнення ним повноліття в розмірі 1500 грн. Батьки зобов'язані матеріально утримувати дитину до досягнення повноліття . Відповідач в добровільному порядку їй коштів на утримання дитини не надає . В судовому засіданні позивач позовні вимоги зменшила , просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини, сина [PERSON], [INFO] в розмірі по 700 грн. на дитину щомісячно до досягнення ним повноліття . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Письмових пояснень про причини неявки в судове засідання відповідач до суду не надіслав. Суд вважає, що відповідач в судове засідання не з»явився без поважних причин, а тому суд може розглянути справу у відсутності особи, яка не з»явилась. Від нього не надійшло до суду клопотання про відкладення розгляду справи або не розглядати справи у його відсутність. Суд може розглянути справу у відсутності відповідача, який не з"явився в судове засідання відповідно до ст. 169 ч.4 ЦПК України. У справі є достатньо матеріалів про права та взаємини сторін і не має потреби заслуховувати особисті пояснення відповідача. Заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення . Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цього обов"язку передбаченого законом відповідач не виконує. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При стягненні з відповідача аліментів суд враховує матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів та стан його здоров'я, а також позивачки. Оскільки судом встановлено, що відповідач не працює, його дохід має мінливий характер, з врахуванням даних про стан здоров'я дитини , яка являється інвалідом , то розмір аліментів на його утримання відповідно до ст.ст.181, 184 СК України, визначає у твердій грошовій сумі у розмірі по 700 грн. щомісячно з дня подачі заяви в суд і до досягнення дитиною повноліття. Аліменти на дитину суд приходить до висновку слід присудити від дня пред'явлення позову з 29.02.2016 року. Відповідно до ст.367 ч.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 25 листопада 1995 року в Карасинській сільській раді Сарненського району Рівненської області ( актовий запис № 10). Від шлюбних відносин народилась дочка [PERSON] , яка на даний час є повнолітньою . , . Позивачка просить шлюб розірвати на тій підставі, що шлюб існує формально, збереження його недоцільне. Причиною розпаду сім'ї зазначає несумісність характерів, різні погляди на життя та відповідальність, яку подружжя бере на себе, утворюючи шлюб, поведінку відповідача, яка несумісна з її життєвою позицією. [PERSON] підтримавши позов в суді просить шлюб розірвати. Пояснила, що на протязі більш десяти років відповідач зловживаючи спиртними напоями , влаштовує сварки , дебоші , б"є її , виганяє з будинку. Вона неодноразово намагалась схилити відповідача до того , щоб він погодився на лікування від алкогольної залежності , але відповідач відмовляється від лікування . Позивачка вказує , що вона вже двічи зверталась до суду з позовом про розірвання шлюбу , однак залишала позови без розгляду , ідучи на зустріч проханням чоловіка. Однак поведінка відповідача змінювалась ненадовго, все починалось знову, у неї немає віри у нормальні стосунки , тому позивачка наполягає на розірванні шлюбу . Просить після розірвання шлюбу повернути їй дошлюбне прізвище " [PERSON]" Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи, повідомлення про причини неявки відповідача до суду не надійшло, тому у відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення. Вислухавши пояснення позивачки, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу є недоцільним з огляду на те, що сторони не досягли примирення, примирення позивачка не бажає, оскільки це не сприятиме її інтересам , а тому позов слід задоволити. На підставі ст. ст.104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-30 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований Смідинською сільською радою Старовижівського району Волинської області 12 жовтня 1997 року за актовим записом №4. Від шлюбу [INFO] року народилася дочка [PERSON] та [INFO] року - син [PERSON]. Позивач просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалося, бо він зловживає спиртними напоями, безпричинно ревнує, періодично влаштовує скандали та бійки та застосовує по відношенню до неї фізичне насильство. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві і просила його задовольнити та пояснила, що основною причиною розірвання шлюбу являється те, що відповідач жорстко відноситься до неї та дітей, не надає достатньої матеріальної допомоги і безпричинно її ревнує. Це все призвело до того, що більше трьох місяців вони проживають окремо і не підтримують сімейних відносин, в зв"язку з чим примирення не можливе. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище "[PERSON]". Відповідач [PERSON] на розірванню шлюбу погодився, але не погодився з причинами для його розірвання, на які вказує позивач. Зокрема, він не згідний з тим, що зловживає спиртними напоями. Крім того пояснив, що за час спільного проживання позивач не завжди адекватно відносилась до нього і не завжди рахувалася з його думкою та не сприяє зміцненню нормальних відносин з дітьми. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Як з'ясовано в судовому засіданні сторонам так і не вдалося досягти взаєморозуміння та налагодити нормальне сімейне життя із-за відсутності між ними поваги та взаєморозуміння, не завжди адекватної поведінки по відношенню один до одного, вміння і бажання знайти компроміс між собою з врахуванням інтересів кожного з них та неповнолітніх дітей, що привело до того, що сторони фактично припинили шлюбні відносини більше трьох місяців і не бажають їх підтримати. І позивач і відповідач наполягають на розірванні шлюбу, вбачаючи в цьому єдиний правильний вихід із становища, що склалося. При таких обставинах суд приходить до висновку, що конфлікт в сім'ї являється закономірним, а не випадковим, в зв'язку з чим примирення між сторонами неможливе, а тому суд вважає, що сім'я фактично розпалась і шлюб необхідно розірвати, оскільки його збереження суперечить інтересам кожної із сторін. У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

Сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 24 жовтня 2007 року по 11 липня 2013 року . Від вказаного шлюбу сторони мають трьох малолітніх дітей [PERSON] ,[INFO] , [PERSON] ,[INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягенння аліментів , мотивуючи свої вимоги тим , що відповідач по справі не надає в довровільному порядку допомоги на утримання своїх дітей тому позивачка вимушена звернутися до суду з вказаним позовом , яким просить стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання трьох дітей по 2000,00 грн. на кожну дитину ,щомісячно і до повноліття кожної дитини . В судове засідання представник позивача подала клопотання про розгляд справи за її відсутності , повним підтриманням позовних вимог . Відповідач до суду повторно не з"явивс . Судом про дату судового розгляду повідомлений надежним чином та у встановлений законом порядок . Причина його неявки суду невідома. На підставі наявних в справі доказах суд ухвалив провести заочний розгляд справи . Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява про стягнення аліментів підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі , який було розірвано 11 липня 2013 року ( а.с.8) Від вказаного шлюбу сторони мають малолітнього сина[PERSON] [INFO] (а.с.9) ;малолітню доньку [PERSON] ,[INFO] (а.с.10) та малолітнього сина [PERSON] ,[INFO] (а.с.11) . В даний час малолітні діти проживають із своєю матір"ю, позивачкою по справі . Відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . В судовому засіданні встановлено , що фактично відповідач по справі ,будучи ознайомленим про дату та час розгляду справи , до суду не з"явився , не заперечив вимоги до нього про сплату аліментів на утримання своїх дітей . Відповідно до вимог ст.. 182ч.2 СК України , мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ,ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . При призначенні розміру аліментів суд враховує , що відповідач по справі в суді своєї позиції , будучи повідомленим про дату судового розгляду , суду не надав , має молодий ,працездатний вік , локазів існування на його утриманні непрацездатних осіб не надав , тому суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі по 2000,00 грн.на кожну дитину ,щомісячно і до повноліття дитини . За таких підстав , суд вважає , що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

Сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 24 серпня 2003 року. Від вказаного шлюбу сторони мають дитину сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Згурівськогоо районного суду Київської області від 01.06.2012 року було розірвано. Крім того Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 18.01.2016 року відповідач позбавлений батьківських прав щодо свого сина, хоча дана обставина не позбавляє його обов"язку утримувати свою дитину та надавати йому матеріріальну допомогу у вигляді аліментів. В зв"язку з чим позивач [PERSON] і звернулася з вказаним позовом до суду та просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини певного віку. До суду позивач подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, а відповідач також не заперечив проти розгляду справи за його відсутності та не заперечив проти задоволення позову про стягнення аліментів на утримання свого сина . Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява про стягнення аліментів підлягає задоволенню з наступних підстав. Між сторонами справі було укладено шлюб 24 серпня 2003 року , про що в книзі реєстрації актів про одруження відділу РАГС Згурівського РУЮ Київської області , зроблено відповідний актовий запис № 35. Згідно Рішення Згурівського районного суду Київської області від 01 червня 2012 року, шлюб між сторонами було розірвано (а.с.3-4) . Від вказаного шлюбу 30 січня 2004 року народився [PERSON], батьками якого є сторони по справі. Дана обставина стверджується Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] (а.с.5) В даний час дитина проживає спільно зі своєю матір"ю позивачкою по справі та знаходиться на її утриманні.. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . В судовому засіданні сам відповідач не заперечив вимоги до нього про сплату аліментів на утримання свого сина . Відповідно до вимог ст.. 182ч.2 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . При призначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач по справі позов визнав, вказав, що не заперечує проти його задоволення, сам працює ,має доходи, тому суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів в розмірі 1/4 частки від всіх видів його доходів ( заробітку), але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини певного віку ,щомісячно і до повноліття дитини. За таких підстав, суд вважає , що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню .

Outcome: approved