Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

09.06.2015 року до Ржищівського міського суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON], [PERSON] до [PERSON], треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Ржищівська міська державна нотаріальна контора, Реєстраційна служба Ржищівського міського управління юстиції про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, в якій вказано що, 21.12.2013 року помер батько позивачів [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на земельну ділянку, кадастровий номер 3222280400:08:004:0028, загальною площею 2,30 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Балико-Щучинської сільської ради Кагарлицького району Київської області, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 160481. Окрім того, до складу спадкового майна входить 1/2 частина житлового будинку у м.Ржищів Київської області по вул. Зарічна, 5, на який батько не встиг за життя оформити право власності. Зазначений вище будинок розташований на земельній ділянці, яка була передана [PERSON] для будівництва даного будинку відповідно до рішення зборів колгоспників колгоспу ім. Дімітрова від 05.06.1990 року та рішення № 4 XVІІІ сесії Ржищівської селищної ради народних депутатів ХХІІ скликання від 31.03.1994 року. Дозвіл на булівництво цього будинку був отриманий спадкодавцем відповідно до рішення виконавчого комітету Ржищівської селищної Ради народних депутатів Кагарлицького району Київської області № 9 від 25.07.1990 року та рішення виконкому Кагарлицької районної рад народних депутатів № 162 від 28.08.1990 року, яким одночасно був затверджений і проект даного будівництва. Заповіт на своє майно батько позивачів не складав. Позивачі та відповідач по даній справі - мати позивачок [PERSON], є спадкоємцями першої черги за законом після його смерті. У визначений законодавством термін позивачки звернулися до Ржищівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину на майно, завчасно домовившись про порядок розподілу даного майна між собою. Позивачам повинна була перейти у власніть зазначена вище земельна ділянка, по 1/2 частині, а матері - половина будинку, що належала спадкодавцю. Але, як вбачається із листа державного нотаріуса від 10.04.2015 року № 27/02-14 у видачі свідоцтв на дане майно позивачам було відмовлено тому, що вони не надали правовстановлюючого документу на будинок. Тому оформити свої права на спадщину та зробити її розподіл у договірному порядку відповідно до норм статей 6, 627 ЦК України є неможливим. Оскільки [PERSON] не складав заповіту про розпорядження власним майном на випадок своєї смерті, то перехід всіх його прав та обов'язків здійснюється до його спадкоємців за законом в порядку черговості, визначеної ст. 1258 ЦК України, крім випадків встановлених ст. 1259 ЦК України. Факт, що позивачки є рідними дочками спадкодавця підтверджується свідоцтвами про їх народження. На момент смерті спадкодавця позивачки проживали разом з батьком. Виходячи з наведеного, позивачки вимушені звертатися до суду за захистом своїх майнових прав, оскільки нотаріус відмовила їм у видачі правовстановлюючих документів на спадкове майно і єдиним способом поновлення порушеного права є звернення до суду із заявою про визнання права власності на це майно в порядку спадкування за законом. В позовній заяві позивачі просять визнати за ними в порядку спадкування за законом після смерті батька, [PERSON], який помер 21.12.2013 року, право власності на земельну ділянку кадастровий номер 3222280400:08:004:0028 загальною площею 2,30 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Балико-Щучинської сільської ради Кагарлицького району Київської області, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 160481, по 1/2 її частині на кожну. В судове засідання позивачі не з'явились з поважних причин. Представник позивачів [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені вище. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась з поважних причин, надала суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнала в повному обсязі, просить проводити слухання справи без її участі. Представник Ржищівської міської державної нотаріальної контори Київської області в судове засідання не з'явився з поважних причин. Представник Реєстраційної служби Ржищівського міського управління юстиції в Київській області в судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, щодо задоволення в повному обсязі позовних вимог [PERSON], [PERSON] до [PERSON], треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Ржищівська міська державна нотаріальна контора, Реєстраційна служба Ржищівського міського управління юстиції про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи своє рішення нижчезазначеними доказами. Згідно з ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. [PERSON] помер 21.12.2013 року, що підтверджується письмовим доказом по справі: копією свідоцтва про смерть серії І-ОК № 293268 від 24.12.2013 року (а.с. 9). Згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 160481 від 06.04.2006 року, виданого на ім'я [PERSON], останній є власником земельної ділянки площею 2,30 га призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Балико-Щучинської сільської ради Кагарлицького району Київської області (а.с. 24). Позивачі прийняли спадщину після смерті свого батька [PERSON], який помер 21.12.2013 року, що підтверджується: копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 25.02.2014 року (а.с. 10). Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як зазначено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Відповідно до п. 10 роз'яснень Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (із збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення; до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені; до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини; згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК УКраїни право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Позивачі довели належними і допустимими доказами своє право на спадщину відносно майна померлого. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved