Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

13.03.2020 [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до територіальної громади Великогомільшанської сільської ради Зміївського району Харківської області з вимогами: встановити факт його постійного проживання з батьком [PERSON] , та на час відкриття спадщини, а саме, [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовної заяви зазначено про те, що його батьками є [PERSON] та [PERSON] , які перебували в зареєстрованому шлюбі з 25 грудня 1971 року по 29 травня 1980 року . Інших дітей у батьків не було. [INFO] в с. Велика Гомольша Зміївського району Харківської області помер батько [PERSON] . На випадок своєї смерті залишив заповіт, яким заповів все своє майно [PERSON] . Після смерті батька залишилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 5, 5643 у межах згідно з планом, яка розташована на території Костянтинівської селищної ради Краснокутського району Харківської області; цільове використання земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. З січня 2015 року по 24.06.2016 батько [PERSON] без реєстрації проживав разом з сином, без реєстрації місця проживання, та сестрою [PERSON] в належній їй квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , оскільки батько хворів і потребував стороннього догляду. З метою оформлення спадщини змушений звернутися до суду за захистом порушеного права. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 30.04.2018 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] подав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Голова Великогомільшанської сільської ради Зміївського району Харківської області Усіченко А.В. у листі № 02-19/187 від 18.05.2020 просив розглянути справу без участі представника відповідача. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України). Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Спірним є факт постійного проживання [PERSON] однією сім"єю з померлим [INFO] батьком [PERSON] на день його смерті. Факт родинних відносин між [PERSON] та його бутьками [PERSON] та [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 8) [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , зареєстрованого виконавчим комітетом Великогомільшанської сільської ради Зміївського району Харківської області (а.с. 11) Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 5, 5643 у межах згідно з планом, яка розташована на території Костянтинівської селищної ради Краснокутського району Харківської області; цільове використання земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому на підставі державного акту серії ЯБ № 617184, виданого на підставі рішення Костянтинівської селищної ради ХХІІ сесії ХХІІІ скликання від 12.12.2001 (а.с. 13) З довідки Великогомільшанського сільського голови Зміївського району Харківської області № 02-28/58 від 10.03.2020 вбачається, що [PERSON] дійсно проживав без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , з 2015 року і по день смерті [INFO] . Крім нього, за вказаною адресою на день смерті зареєстрована [PERSON] з 2010 року. Крім них, за вказаною адресою на день смерті більш ніхто не зареєстрований. За вказаною адресою на день смерті [PERSON] без реєстрації проживав син [PERSON] (а.с. 14) З листа завідувача Зміївської державної нотаріальної контори № 332/01-16 від 22.05.2020 вбачається, що з заявами про прийняття або відмову від спадщини у встановлений законом шестимісячний термін до нотаріальної контори ніхто не звертався (а.с. 28) Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 23 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 № 7«Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до п. 21 Постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни «Просудову практикуу справахпро спадкування»№7від 30.05.2008року зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другоїстатті 3 СК Українипро те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також: інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Відповідно до п. 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (втратила чинність на підставі наказу Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року) доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України ). Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. З огляду на зазначені норми, позивачем доведено належними та допустимими доказами факт постійного проживання однією сім"єю з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та на день його смерті - [INFO] , встановлення якого необхідно позивачу для вирішення спадкових прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved