Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

03.09.2018 року до Куп'янського міськрайонного суду Харківської області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON], треті особи: Служба у справах дітей Куп'янської міської ради Харківської області, [PERSON], [INFO], про позбавлення батьківських прав відповідача відносно її доньки [PERSON], [INFO], у зв'язку з ухиленням від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що він та відповідач по справі перебували у зареєстрованому шлюбі до 01.04.2003 р. та є батьками [PERSON], [INFO]. Неповнолітня донька [PERSON] проживає разом з ним за однією адресою, відповідач проживає окремо. Він, як батько, постійно піклується про стан здоров'я доньки, забезпечує її всім необхідним для життя, фізичного розвитку, здобуття освіти, належним чином виконуючи свої батьківські обов'язки. З початку квітня місяця 2015 року мати дитини ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не спілкується з донькою, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не забезпечує її харчуванням, не вітає зі святами, днем народження, не цікавиться станом її здоров'я, успіхами у навчанні, за більш ніж останні три роки не відвідувала доньку, не цікавилась її успіхами та результатами випускного класу, ЗНО, вступом до вищого навчального закладу, влаштовуванням доньки дот гуртожитку, взагалі не проявляє ні любові до дитини ні будь якого інтересу як мати. Дійти згоди з відповідачем щодо її участі у вихованні доньки не вдалося можливим за майже всі роки життя доньки, а протягом останніх трьох років взагалі. По рішенню суду з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на утримання доньки [PERSON] до її повноліття. Станом на 01 серпня 2018 року відповідач має заборгованість по сплаті аліментів за цим рішенням в сумі 17915,88 грн. Такі обставини змусили позивача звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 13.09.2018 р. провадження у справі відкрито і призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 03.10.2018 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити, згоден на ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON]. ([PERSON].) у підготовче та судове засідання не з'являлася жодного разу, про причини неявки суд не повідомляла, заяв про розгляд справи без її участі чи перенесення розгляду справи з поважних причини суду від неї до суду не надходило. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення їй копії позовної заяви з додатками, судових викликів (а.с.23,36, 42). Відзиву від відповідача на позов до суду не надходило. Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Представник третьої особи Служби у справах дітей Куп'янської міської ради Харківської області по довіреності Ратушна О.В. через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити, згодна на ухвалення заочного рішення. Третя особа у справі неповнолітня [PERSON], [INFO], надіслала до суд заяву з проханням розглянути дану справу без її участі, проти задоволення позову не заперечує, зазначила, що з відповідачкою не спілкується, за більш ніж три роки мати не цікавилася її життям, станом здоров'я, успіхами у навчанні, результатами ЗНО, навіть не знає, де вона зараз навчається. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність учасників справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату час та місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, та який не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене та наявність одночасного існування умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів в порядку ст.ст. 280-281 ЦПК України. Суд, з'ясувавши позиції позивача, третіх осіб, перевіривши докази по справі та оцінивши їх у сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.07.2015 р., повторно виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Куп'янську реєстраційної служби Куп'янського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Зміна прізвища матері дитини з [PERSON] на [PERSON], а потім на [PERSON] підтверджується матеріалами справи. Шлюб між батьками дитини був розірваний 01.04.2003 року (а.с.10). Позивач [PERSON] 12.06.2004 року одружився з [PERSON], прізвище якої після одруження - [PERSON] (а.с.11). Неповнолітня [PERSON], [INFO], проживає у сім'ї разом з батьком [PERSON], його дружиною [PERSON], їх дітьми [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. По рішенню Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 28.10.2015 р. з [PERSON], [INFO], уродженки м.\~Купянська Харківської\~області, на користь [PERSON] стягнуті аліменти в розмірі 1/8 всіх видів доходів відповідачки, щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], починаючи з 23.07.2015 року, до її повноліття (а.с.15-16). Заборгованість по аліментам станом на 01.08.2018 року становить 17915,88 грн. (а.с.17). З характеристики директора Куп'янської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1 Куп'янської міської ради Харківської області, де навчалася [PERSON], [INFO], з дев'ятого класу та яку закінчила у 2018 році, вбачається, що батько приділяв належну увагу вихованню доньки: постійно відвідував батьківські збори, цікавився успіхами в навчанні та поведінкою своєю доньки. Мати за роки навчання жодного разу не поцікавилася успіхами доньки, не приходила до школи, не телефонувала. Батько, бабусь, дідусь, друга дружина батька були частими гостями в школі, на відміну від матері, яка за три роки навчання доньки так і не знайшла часу для своєї дитини (а.с.12). Згідно Висновку служби у справах дітей Куп'янської міської ради Харківської області від 26.10.2018 р. № 05-32/957, мати неповнолітньої [PERSON], [INFO], [PERSON] проживає окремо від дитини, з 2015 року самоусунулась від виконання батьківських обов'язків та не здійснює жодних дій, спрямованих їх виконанню, не підтримує з донькою жодних стосунків, не приймає участі в її виховані і матеріальному забезпеченні, не цікавиться здоров'ям та духовним розвитком доньки. За роки навчання доньки мати не цікавилася її досягненнями, не відвідувала батьківські збори. Неповнолітня [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON], який створив для доньки всі необхідні умови, як для її проживання, так і для виховання. Будь-яких перешкод для виконання матір'ю своїх обов'язків відносно доньки [PERSON] не чинить. Служба у справах дітей відзначає, що в наявності маються всі підстави, передбачені ст. 164 СК України, тому застосування до [PERSON] такого заходу, як позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] вважають за доцільне (а.с.47). Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного. Статтею 150 Сімейного Кодексу України встановлено обов'язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Визначено, зокрема, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування. Ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, згідно зі ст.164 Сімейного Кодексу України, є підставою позбавлення батьківських прав. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Як вбачається із абз.2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року та ратифікованої постановою Верховної ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини (справа «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року) свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що знайшли своє підтвердження обставини, що відповідач за власною ініціативою ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню своєї неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], не виявляє щодо неї батьківського піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, стан здоров'я, не бажає її виховувати, забезпечувати матеріально, не спілкується з нею, не цікавиться її бажаннями та потребами і, як наслідок, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти, не має тісного психологічного зв'язку з донькою. Вищевикладені обставини справи свідчать про стійке небажання відповідача займатися вихованням дитини, а саме відсутність будь-яких дій, які б свідчили про намір змінити обставини свого життя та вчинити дії, спрямовані на виховання дитини та належне виконання батьківських обов'язків відносно своєї доньки [PERSON]. Мати дитини, як відповідачка по справі, будучі належним чином повідомленою про знаходження на розгляді у суді даної справи, не виявила бажання бути присутньою у судовому засіданні і жодного разу не з'явилася до суду, що також свідчить про її небажання змінити ситуацію, яка склалася, відсутність інтересу, материнської любові до дитини. Докази щодо спростування таких обставин в матеріалах справи відсутні. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням викладеного, суд погоджується з висновком служби у справах дітей Куп'янської міської ради Харківської області та вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON], відповідає інтересам дитини. Згідно принципу шостого Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959року малолітня дитина повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Виходячи з вимог закону та обставин справи, суд вважає, що зазначені вище обставини можна розцінювати як свідоме ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню своєї дитини, що є підставою для позбавлення її батьківських прав. За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved