Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

10 квітня 2020 року позивач звернулася до суду з позовом до Світловодської міської ради Кіровоградської області, де третьою особою, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору є Світловодське комунальне міжміське бюро технічної інвентаризації про визнання права власності на жилі приміщення, а саме: кімнати за номером [ADDRESS] . Крім цього, просила судові витрати у вигляді сплаченого судового збору віднести за її рахунок. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона, працюючи на Світловодському радіозаводі, який потім був реорганізований у Виробниче об`єднання «Олімп», а потім у Відкрите акціонерне товариство «Олімп», в листопаді 1992 року, отримала жилу кімнату в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . На даний час вона користується в цьому гуртожитку двома жилими кімнатами за номерами [NUMBER] та [NUMBER] , у яких і зареєстрована, як їх наймач. Знаючи про те, що гуртожиток був переданий із вказаного підприємства у комунальну власність, вона з метою приватизації даних жилих приміщень, звернулася із заявою у виконавчий комітет Світловодської міської ради, однак отримала письмове повідомлення про те, що документи про її вселення в даний гуртожиток відсутні, у зв`язку з передачею цих документів не в повному обсязі. На звернення позивача в Комунальне підприємство «Добробут», яким обслуговується цей гуртожиток, щодо наявності документів про її вселення, вона отримала відповідь про те, що дане підприємство не має відношення до видачі ордерів на отримання жилих кімнат та реєстрацію громадян, а дану функцію виконує житловий відділ Світловодського міськвиконкому. При цьому було повідомлено і про те, що вона отримала зазначені жилі кімнати на законних підставах, але підтвердити це може лише наявність ордеру та розпорядження з архіву Дочірнього підприємства «Олімп ЖБК», яке на даний час припинило своє існування. Позивач звернулася із заявою до керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАТ Олімп» щодо надання їй дублікатів документів про її вселення в жилі кімнати вказаного гуртожитку, на яку останнім було повідомлено про те, що дане Товариства не являється правонаступником ВАТ «Олімп», у зв`язку з чим будь-які документи йому не передавалися, а також, що ВАТ «Олімп» перебуває на стадії банкрутства. Представником позивача також було направлено запит до арбітражного керуючого ВАТ «Олімп» щодо надання відповідних документів про вселення позивача в жилі кімнати гуртожитку, у відповідь на який було повідомлено про відсутність у нього вказаних документів. Окрім цього, позивач зверталася до Світловодського комунального міжміського бюро технічної інвентаризації із заявою про оформлення документів по передачі їй в приватну власність вказаних житлових приміщень, проте їй було відмовлено. Оскільки позивач не має можливості отримати усі необхідні документи для приватизації житлових приміщень із архівних документів Світловодської міської ради та збанкрутілого підприємства «ВАТ Олімп», де вона раніше працювала і отримала від нього житло у гуртожитку, вона змушена звернутися до суду із даною позовною заявою. Ухвалою Світловодського міськрайонного суду від 15 квітня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, вирішено розгляд проводити за правилами загального позовного провадження, відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву, а третій особі для подання пояснення на позов. Правом на подання відзиву, відповідно до ст.178 ЦПК України, відповідач не скористався. Ухвалами суду від 04 серпня 2020 року та 23 вересня 2020 року за клопотанням представника позивача Татарчука О.В. судом було витребувано додаткові докази. Ухвалою суду від 16 жовтня 2020 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився. 01 грудня 2020 року представник позивача - адвокат Татарчук О.В. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та позивача. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Від представника відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без участі Світловодської міської ради Кіровоградської області. Проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи надав в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. У зв`язку з неявкою сторін для розгляду справи по суті, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. Із копії паспорта громадянина України [PERSON] , [INFO] , довідки про реєстрацію місця проживання №4472 від 23.11.2018 року, та довідки Світловодського РС УДМС України у Кіровоградській області вбачається, що місце її проживання зареєстровано у [ADDRESS] з 29 грудня 1999 року. (а.с.4-6, 8) [PERSON] працювала на Світловодському радіозаводі, який був реорганізований у Світловодське виробниче об`єднання «Олімп», а потім у Відкрите акціонерне товариство «Олімп», з 17 липня 1985 року по 03 лютого 2003 року, що підтверджується записами в її трудовій книжці. (а.с.7) Згідно довідки квартального комітету №6 виконавчого комітету Світловодської міської ради про склад сім`ї, [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 02.11.1984 по 16.05.1986 та із 20.02.1988 по 03.11.1992 роки. (а.с.10) Згідно копії договору №133 від 17 грудня 1999 року найму житлового приміщення в гуртожитку ВАТ «Олімп» та акту передачі-приймання до договору, ДП «Олімп-ЖБК» надало [PERSON] в користування житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 47,6 кв.м., житлова площа - 29,8 кв.м. (а.с.11-12) Із копії довідки КП «Добробут» №3311 від 18 лютого 2020 року видно, що [PERSON] зареєстрована у [ADDRESS] з 29 грудня 1999 року, як наймач вказаних житлових приміщень. (а.с.13) Згідно копії листа виконавчого комітету Світловодської міської ради від 03 вересня 2018 року, в документах архівного фонду «Радіозавод» у частково збережених картках обліку прописаних у гуртожитку радіозаводу по [ADDRESS] та виписаних із нього, у розпорядженнях про вселення в гуртожиток гр. [PERSON] , 1967 року народження, не значиться. Документи про прописку, виписку та проживання громадян у вказаному гуртожитку по [ADDRESS] за 1999 рік в архівний відділ виконкому передані в неповному обсязі, відомості про місцезнаходження відсутніх справ в архіві відсутні. (а.с.16) У зв`язку із відсутністю ордеру і розпорядження на поселення в гуртожиток по [ADDRESS] у архіві виконавчого комітету Світловодської міської ради, [PERSON] звернулася до КП «Добробут» із заявою про видачу вказаних документів, про що їй було відмовлено, оскільки КП «Добробут» почало обслуговувати вказаний будинок з 2005 року і всі архівні дані залишилися в ДП «Олімп-ЖБК». Відомості про проживання [PERSON] у вказаному будинку за період з 1992 року по 1999 року відсутні. Вказане підтверджується відповідями КП «Добробут» №82 від 03 жовтня 2019 року та №28 від 30 березня 2020 року (а.с.15,17) У вересні 2019 року [PERSON] звернулася із заявою до ТОВ «ВАТ Олімп» про надання відомостей про видачу їй ордера на житлові приміщення або розпорядження про видачу ордера. (а.с.18) Згідно відповіді №1869 від 17.10.2019 року ТОВ «ВАТ Олімп», останнє не є правонаступником ВАТ «Олімп» у зв`язку із чим, будь-які документи до нього не передавалися. ВАТ «Олімп» перебуває на стадії банкрутства, призначено арбітражного керуючого Шевченка І.В. (а.с.19) У січні 2020 року представник позивача - адвокат Татарчук О.В. звертався до арбітражного керуючого ВАТ «Олімп» Шевченка І.В. із запитом про надання [PERSON] копії ордеру від 1999 року про надання їй в користування жилих кімнат № [NUMBER] , [NUMBER] в гуртожитку по [ADDRESS] . Згідно відповіді арбітражного керуючого Шевченка І.В. № 02-23-17 від 14.04.2020 року, вказані документи у його розпорядженні ніколи не знаходилися. (а.с.20,51) Згідно листа Світловодського комунального міжміського бюро технічної інвентаризації №57 від 31 березня 2020 року, [PERSON] було відмовлено у прийнятті заяви на оформлення документів по передачі (приватизації) у приватну власність кімнат [ADDRESS] , у зв`язку із відсутністю всіх необхідних документів. (а.с.30) Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29 січня 2020 року, відомості про реєстрацію будь-яких речових прав на нерухоме майно за [PERSON] у реєстрі відсутні. (а.с.31) Згідно довідки Філії-Кіровоградське ОУ АТ «Ощадбанк», [PERSON] , [INFO] , з листопада 1992 року в списках по використанню житлових чеків на приватизацію не значиться і в приватизації житла участі не приймала. (а.с.32) Згідно звіту про проведення незалежної оцінки для визначення ринкової вартості нерухомого майна від 07.10.2019 року, ринкова вартість об`єкта нерухомого майна - кімнати № [NUMBER] , [NUMBER] в гуртожитку по [ADDRESS] становить 50919 грн. (а.с.33-40) Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст.ст. 41, 47 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку визначеному законом і кожен має право на житло, а держава утворює умови за яких кожний громадянин має змогу придбати його у власність. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Відповідно до ст. 129 ЖК УPCP, ордер є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Згідно ст.1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» сфера дії цього Закону поширюється на громадян, які не мають власного не мають власного житла, не використали право на безоплатну приватизацію державного житлового фонду, на правових підставах, визначених цим Законом, вселені у гуртожиток та фактично проживають у гуртожитку протягом тривалого часу. Відповідно до ч.1 ст.4 ст. 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», громадяни та члени їхніх сімей, на яких поширюється дія цього Закону, мають право на приватизацію жилих приміщень у гуртожитках, що перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до цього Закону за рішенням місцевої ради. Приватизація жилих приміщень у гуртожитках здійснюється відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та прийнятих відповідно до нього нормативно-правових актів з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Згідно абз.1 п.14, п.п.15 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 16.12.2009 № 396, передача квартир (будинків), жилих приміщень в гуртожитках які на момент набрання чинності Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» перебували у комунальній власності, кімнат у комунальних квартирах у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства). Громадянин подає до органів приватизації такі документи: заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї (для осіб, які не досягли 14 років, копії свідоцтв про народження), які проживають разом з ним; копії довідок про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податку громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, які проживають разом з ним (крім випадків, коли через свої релігійні переконання особи відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); копії документів, виданих органами державної реєстрації актів цивільного стану або судом, що підтверджують родинні відносини між членами сім`ї (свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, свідоцтва про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, тощо); довідки про реєстрацію місця проживання громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, зареєстрованих у квартирі (будинку), жилому приміщенні в гуртожитку, кімнаті у комунальній квартирі; технічний паспорт на квартиру (кімнату, жилий блок, секцію) у житловому будинку (гуртожитку), а на одноквартирний будинок - технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок; копія ордера на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку; документ, що підтверджує невикористання ним та членами його сім`ї житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації відповідно до законодавства (за наявності); заява-згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі. Громадяни, які проживають у гуртожитку, крім документів, визначених у цьому пункті, до заяви також додають: витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про наявність у власності житла; копію договору найму жилого приміщення та/або копію договору оренди житла; форму первинної облікової документації № 028/о "Консультаційний висновок спеціаліста" з відміткою про відсутність захворювання на туберкульоз. Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст.345 ЦК України, фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, позивач, у відповідності до ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», маючи право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитку, звернулася до Світловодської міської ради Кіровоградської області та Світловодського комунального міжміського бюро технічної інвентаризації з відповідною заявою щодо оформлення документів та передачі їй у приватну власність кімнат № [NUMBER] , [NUMBER] в гуртожитку по [ADDRESS] . Проте, їй було відмовлено через відсутність документа про її вселення до вказаних кімнат (ордеру) та довідки про місце реєстрації з 03.11.1992 року по 29.01.1999 року, оскільки збанкрутілим підприємством, у якому вона раніше працювала і отримала від нього житло у гуртожитку, не у повному обсязі було передано відповідні документи до архівного відділу органу місцевого самоврядування при передачі гуртожитку у комунальну власність. З огляду на викладене, та враховуючи що відповідач, як орган приватизації (орган місцевого самоврядування), не заперечував проти задоволення позову, суд вважає обґрунтованими та доведеними обставини на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог про визнання за нею права власності на жилі приміщення, а саме: кімнати за номером [NUMBER] і [NUMBER] в будинку [ADDRESS] , оскільки вона вселилася та фактично проживає у них на законних підставах. Крім цього встановлено, що власного житла позивач не має та не використала право на безоплатну приватизацію державного житлового фонду. Таким чином, позов слід задовольнити у повному обсязі, та визнати за [PERSON] права власності на жилі приміщення, а саме: кімнати за номером [NUMBER] і [NUMBER] в будинку [ADDRESS] . Судові витрати по справі віднести за рахунок позивача.

Outcome: approved