Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

13.04.2016 року позивачі звернулись в суд з позовною заявою, в якій просили визнати за ними право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: Івано-Франківська область, Тлумацький район, с. Бортники, вул. Шевченка, 2, зокрема, за [PERSON] на належну їй 1/2 частину житлового будинку з гоподарськими будівлями та за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку з гоподарськими будівлями в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] Свої вимоги обґрунтовують тим, що [PERSON] (позивачка) та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі та їм належало право власності (по 1/2 частині кожному) на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: Івано-Франківська область, Тлумацький район, с. Бортники, вул. Шевченка, 2. 03.09.2015 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому 1/2 частину спадкового домоволодіння. Ще за життя він посвідчив на імя [PERSON] (позивачка) заповіт. [PERSON] прийняла спадщину за заповітом, оскільки проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. [PERSON] (позивачка), яка мала право на обовязкову частку у спадщині подала до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини. Позивачі бажають оформити право власності на дане домоволодіння на своє імя, однак документ, який би посвідчував право власності на належні частки домоволодіння відсутній. У звязку з вищевказаним, позивачі просять суд визнати за ними право власності на житловий будинок з гоподарськими будівлями, розташованими за адресою: вул. Шевченка, № 2, с. Бортники Тлумацького району Івано-Франківської області, зокрема: за [PERSON] право власності на належну їй 1/2 частину житлового будинку з гоподарськими будівлями та за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку з гоподарськими будівлями в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, однак до суду подали письмові заяви, в яких вказали, що позов підтримують, просили позов задовольнити та справу розглядати без їх участі. Представник відповідача Бортниківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не зявився, однак до суду направив письмову заяву, у якій вказав, що позов визнає, не заперечує щодо його задоволення, просив справу розглядати без його участі. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги № 3 Бортниківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року за [PERSON], [INFO], який був головою двору, та [PERSON], [INFO], значився робітничий двір, розташований в с. Бортники Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 7). Відповідно до вимог ст.ст.123, 126 ЦК Української РСР (в ред. від 18 липня 1963 року) та п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України N 3 від 02 березня 1973 року № 3 "Про судову практику в справах про поділ колгоспного двору і виділ з нього", розмір частки колишнього члена колгоспного двору в спільному майні, що належить дворові і збереглося після його перетворення в господарство робітників та службовців (якщо на час припинення існування двору цей член не втратив права на неї), встановлюється згідно зі ст.123 ЦК Української РСР. Тому при поділі майна, яке є спільною власністю колгоспного двору, суди повинні виходити з принципу рівності часток усіх колишніх членів двору, в тому числі непрацездатних і неповнолітніх. Майно, придбане після перетворення колгоспного двору в господарство робітників чи службовців, підлягає поділу за нормами, що регулюють поділ спільної часткової власності або спільної сумісної власності подружжя. [PERSON] та [PERSON] (позивачка) з 07.11.1965 року перебували у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про одруження (а.с. 12). Отже, [PERSON] та [PERSON] (позивачка) на праві спільної сумісної власності подружжя в рівних частках (по 1/2 частці) належало майно господарства робітників, розташованого за адресою: вул. Шевченка, 2 в с. Бортники Тлумацького району Івано-Франківської області. Згідно копії свідоцтва про народження позивачки [PERSON] її батьками є [PERSON] та [PERSON] (позивачка) (а.с. 15). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу позивачка [PERSON] 21.02.1996 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище «Ленишин» (а.с. 16). 03.09.2015 року [PERSON] (чоловік/батько позивачів) помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9). Ще за життя [PERSON] посвідчив на імя своєї доньки [PERSON] (позивачка) заповіт, яким заповів їй все належне йому на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 31.08.2015 року (а.с. 10). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] (позивачка) прийняла спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON], успадкувавши 1/2 частину належного йому домоволодіння, оскільки до дня смерті проживала разом з спадкодавцем у спадковому домоволодінні та вела з ним спільне господарство, що підтверджується довідкою Бортниківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 157/02-24 від 05.10.2015 року (а.с. 8). [PERSON] (позивачка), яка, у відповідності до ст. 1241 ЦК України, як непрацездатна вдова, мала право на обовязкову частку у спадщині після смерті чоловіка [PERSON], подала до нотаріальної контори письмову заяву про відмову від обовязкової частки у спадщині (а.с. 36). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 191/2016 від 06.10.2015 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області [PERSON] (а.с. 34-63), з якої вбачається, що [PERSON] (позивачка) є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті батька [PERSON], інших спадкоємців в порядку спадкування за заповітом чи за законом немає. Отже, на момент звернення до суду позивачі правомірно претендують на житловий будинок з господарськими будівлями в цілому, а саме: [PERSON] на належну їй 1/2 частину житлового будинку з гоподарськими будівлями та [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку з гоподарськими будівлями в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] Позивачці [PERSON] в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за заповітом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по вул. Шевченка, 2, в с. Бортники Тлумацького району Івано-Франківської області, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області [PERSON] № 259/02-31 від 25.03.2016 року (а.с. 20). Зазначені обставини перешкоджають позивачам належним чином оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачами в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1241, 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.),

Outcome: approved