Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

У травні 2020 року позивач пред`явив через суд цей позов до відповідача на предмет стягнення недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 9636,14 грн., пені за порушення строків виплати страхового відшкодування за період з 29 грудня 2018 року по 29 грудня 2019 року у розмірі 3279,45 грн., 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України за порушення грошового зобов`язання з 29 грудня 2018 року по 28 квітня 2020 року у розмірі 385 грн., інфляційних втрат за той же період у розмірі 380,54 грн. та витрати на оплату послуг експерта автотоварознавця у розмірі 2100 грн., обґрунтовуючи такі вимоги тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 04 липня 2018 року з вини водія [PERSON] і що встановлено постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2018 року, завдано механічних пошкоджень його автомобілю Volkswagen Transporter, днз [NUMBER] , проте відповідач ПАТ "СК "Провідна", де на підставі полісу застрахована цивільно-правова відповідальність [PERSON] , виплатила страхове відшкодування лише в розмірі 21137,82 коп., не узгодивши розмір виплати з потерпілою особою, тобто [PERSON] , як це передбачено п.36.2. ст. 36 закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тоді як в дійсності фактична вартість матеріального збитку склала 30773,96 грн., що встановлено висновком експертного товарознавчого дослідження №2810/18/18, складеного судовим експертом товарознавцем Дроздовим Ю.В. 25 жовтня 2018 року, на спростування висновку визначення матеріального збитку проведеного за заявою страхової компанії експертом Яремчуком В.В. №15-D/45/6 від 26 жовтня 2018 року, на підставі якого виплачене страхове відшкодування у значно нижчому розмірі та на який внесено Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, за скаргою позивача на дії страхової компанії, рецензію як про такий, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна та Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092, оскільки складений по фотокарткам з місця ДТП та без особистого огляду експертом пошкодженого транспортного засобу, що вплинуло на достовірність оцінки. Тому позивач вважає, що такий звіт про оцінку на замовлення відповідача не може бути належним та допустимим доказом дійсного розміру збитків і страхове відшкодування виплачено у значно меншому розмірі, у зв`язку з чим відповідачем допущена прострочка своїх зобов`язань на підставі чого позивач просив суд стягнути на свою користь 13681,13 грн., витрати на оплату послуг експерта автотоварознавця у розмірі 2100 грн. та судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу розподілено 06 травня 2020 року судді Колесніченко О.В. Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 травня 2020 року цивільну справу передано за підсудністю на розгляд Солом`янському районному суду м. Києва, де ухвалою суду від 28 травня 2020 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у спрощеному порядку без виклику сторін. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року скасована ухвала Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 травня 2020 року про передачу справи за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва, з поверненням справи для розгляду, чим усунуто сумніви з приводу територіальної підсудності цієї справи. Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду дану справу передано 20 листопада 2020 року судді Колесніченко О.В. для продовження розгляду. 25 листопада 2020 року представник позивача [PERSON] через канцелярію суду подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, в якому просив долучити лист Міністерства юстиції України №611/Л-7729/6.4 від 22 липня 2020 року, копію Рішення №4 дисциплінарної палати Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України від 03 липня 2020 року, яким встановлено, що судовим експертом [PERSON] при складанні висновку експертного дослідження №15-D/45/6 від 26 жовтня 2018 року на замовлення відповідача не дотримано п.п.5.1, 7.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092, що призвело до невірного визначення розміру матеріальної шкоди заподіяної позивачу та значно вплинуло на визначення дійсного розміру збитків і виплату страхового відшкодування. Відповідач свій відзив не подавав, маючи у повному обсязі можливість реалізувати надані Законом процесуальні права на заперечення для спростування аргументів позовної заяви; про жодні причини неможливості подання доказів письмово суду не повідомляв, хоч судом направлялися рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням копії позовної заяви з додатками згідно ст. 190, ч.6 ст. 187 ЦПК України за останнім відомим суду підтвердженим зареєстрованим місцем її постійного проживання (перебування). Відповідно до ч. ч. 5, 8 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Суд, дослідивши зібрані докази, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог за наявними в ній матеріалами з задоволенням позову, виходячи зі встановлених наступних обставин. Судом встановлено, що 04 липня 2018 року у м. Дніпрі на перехресті вул. Ю.Савченка та вул.Шмідта від вул. Уральської, сталась ДТП за участю автомобіля Honda Civic, днз [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля Volkswagen Transporter, днз [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , внаслідок порушення [PERSON] вимог п.16.11 Правил дорожнього руху, у зв`язку з чим автомобілі отримали механічні пошкодження. Дані обставини підтверджуються постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2018 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення за ст. 124 КУпАП, яка не оскаржувалась і набрала законної сили 28 серпня 2018 року (а.с.15). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вказана постанова суду від 15 серпня 2018 року має преюдиційне значення при розгляді цієї цивільної справи. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована в ПАТ «СК «Провідна» у відповідності до полісу №АК/7216001 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, про що зазначено у Запрошенні на незалежну судову експертизу пошкодженого ТЗ від 27 вересня 2018 року, надісланого позивачем на адресу відповідача(а.с.13). Відповідно до частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1.07.2004 №1961-IV. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 Закону). Згідно зі ст.6 закону №1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Статтею 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. 27 вересня 2018 року позивач, як потерпіла у ДПТ особа, діючи відповідно до вимог ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в межах визначених цим Законом строків, на адресу відповідача направив заяву про виплату страхового відшкодування, до якої доданий пакет документів: повідомлення про ДТП від 27 вересня 2018 року (оригінал); завірена копія схеми ДТП від 04 липня 2018 року; запрошення на судову незалежну експертизу пошкодженого ТЗ; нотаріальна довіреність ННР №372952 від 29 вересня 2018 року видана [PERSON] на ім`я [PERSON] (належним чином завірена копія); копії паспортів та довідки РНОКПП [PERSON] та [PERSON] ; завірена копія свідоцтва про реєстрацію ТЗ; завірена копія посвідчення водія [PERSON] (а.с.10-15, 43-51). Зазначені документи відповідачем отримані 28 вересня 2018 року, що підтверджується підписом уповноваженої особи отримувача та штемпелем ПАТ «СК «Провідна» (а.с.14). У відповідності до п.34.2 ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції зі змінами від 09 грудня 2015 року, чинної на момент звернення позивача 27 вересня 2018 року із повідомленням про настання страхового випадку) встановлено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Всупереч зазначеної норми Закону ФОП [PERSON] за дорученням відповідача 26 жовтня 2018 року, тобто з пропуском встановленого п.34.2 ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строку, 26 жовтня 2020 року проведено експертне автотоварознавче дослідження та складено висновок експертного автотоварознавчого дослідження №15-D/45/6 від 26 жовтня 2020 року(а.с.56-67), яким визначено вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Volkswagen Transporter, днз [NUMBER] , у розмірі 21137,82 грн., у тому числі 3187,76 грн. ПДВ на вартість необхідних для ремонту складників та матеріалів. Зазначений висновок складений автотоварознавцем Яремчуком В.В. за відсутності позивача, без огляду пошкодженого транспортного засобу, по фотокарткам з місця ДТП, як про це зазначено у висновку. У відповідності до платіжного доручення №057186 від 27 грудня 2018 року, за заявою позивача у відповідності до рахунку №134 від 26 жовтня 2018 року виданому ФОП [PERSON] (а.с.16), відповідачем перераховано страхове відшкодування у розмірі 21137,82 грн.(а.с.42). Позивач, не погодившись із розміром виплаченого страхового відшкодування, подав скаргу(а.с.52-54) до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, в якій зазначив, що ПАТ «СК «Провідна» не погодило з ним розмір страхового відшкодування, ФОП [PERSON] не проводив огляд пошкодженого транспортного засобу особисто, не врахував повний перелік необхідних запчастин та ремонтних робіт, як то вартість переднього бамперу, вартість матеріалів та робіт для його фарбування, та складав висновок за наданими замовником матеріалами, його висновок складений із суттєвим порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, тоді як висновком експерта №2810/18/18 від 25 жовтня 2018 року судовим експертом Дроздовим Ю.В. за замовленням позивача визначено вартість матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ у розмірі 30773,96 грн. при безпосередньому огляді пошкодженого транспортного засобу (а.с.17-41). Отримавши звернення позивача Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг надала копію висновку складеного ФОП [PERSON] та рішення №4 дисциплінарної палати Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України від 03 липня 2020 року, яким встановлено порушення експертом [PERSON] при визначенні вартості матеріального збитку п.п.5.1; 7.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, що призвело до значного заниження вартості матеріального збитку. Таким чином, відповідачем не доплачене страхове відшкодування у розмірі 9636,14 грн. від визначеного у звіті висновку судового експерта Дроздова Ю.В. №2810/18/18 від 25 жовтня 2018 року матеріального збитку у загальному розмірі 30773,96 грн. складеного за замовленням позивача, який відповідає вимогам Методикою товарознавчою експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів», затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092 та проводився відповідно до ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». З огляду на викладене та враховуючи, що знайшло підтвердження доказами неналежне виконання відповідачем в повному обсязі своїх обов`язків як страховика за страховим випадком 04 липня 2018 року за участю автомобіля позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення в судовому порядку доплати страхового відшкодування на користь позивача у розмірі 9636,14 грн. У відповідності до ст. 612, ч.2 ст. 625 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом та зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного суду України від 01 червня 2016 року у справі №6-927цс16 та у постанові Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі №2-438/12. Судом встановлено, що строк здійснення страхової виплати відповідача почався з дня отримання заяви позивача про виплату страхового відшкодування 28 вересня 2018 року та закінчився 28 грудня 2018 року включно, однак у зазначений строк грошове зобов`язання відповідачем не виконано в повному обсязі, відповідно до п.36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тому ПАТ «СК «Провідна» слід вважати таким, що прострочив зобов`язання за полісом №АК/7216001 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Тому на суму заборгованості в розмірі 9636,14 грн. за період з 29 грудня 2018 року по 28 квітня 2020 року відповідач повинен сплатити позивачеві 3% річних в розмірі 385 грн. та інфляцію за той же період в розмірі 380,54 грн., розрахунок яких не викликає сумніву у суду та відповідачем не спростований. Крім того, у відповідності до п.36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня, яка на суму заборгованості у 9636,14 грн. за період з 29 грудня 2018 року по 29 грудня 2019 року включно за розрахунком позивача становить 3279,45 грн. і підлягає стягненню з відповідача ПАТ «СК «Провідна». Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача ПАТ «СК «Провідна» на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved