Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, в обґрунтування позову посилається на те, що 23.05.2013 р. ПрАТ СК «Уніка» та [PERSON], відповідно до Закону України №1961 «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» уклали договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс №АС/3700767, щодо страхування відповідальності водіїв автомобіля [NUMBER]. 19.11.2013 р. в м. Луцьк відбулась ДТП за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Хонда реєстр. номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], ДТП відбулась внаслідок порушення ПДР [PERSON] 26.05.2014 р. до ПрАТ СК «Уніка» звернулось ПрАТ СК «АХА Страхування» з регресною вимогою з підстав переходу права вимоги від власника автомобіля Хонда реєстр, номер [NUMBER] до ПрАТ СК «АХА Страхування». 25.06.2014р. на підставі Договору ПрАТ СК «УНІКА» виплатило належне страхове відшкодування в розмірі 9500,09 грн. Згідно договору [PERSON] зобов'язаний повідомити ПрАТ СК «УНІКА» про зазначене ДТП в 3-х денний термін, проте не виконав цієї вимоги договору. Вказують, що у зв'язку з порушенням [PERSON] договору страхування та виплатою страхового відшкодування, у ПрАТ СК «Уніка» виникло право регресної вимоги до [PERSON], про що 08.10.2014р. ПрАТ СК «Уніка» зверталось до [PERSON] з вимогою сплатити кошти в досудовому порядку, проте вимога була проігнорована. Просять суд, стягнути з [PERSON] на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 9500,09 грн. (дев'ять тисяч п'ятсот гривень 09 коп.), судові витрати по справі, а саме витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., та витрати повязані з явкою представника позивача до суду в розмірі 438 грн. 43 коп. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак надав 09.12.2015р. письмову заяву в якій просить суд, справу розглядати у їх відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд, позов задоволити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що позивач не вправі застосовувати до вказаних правовідносин положення підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 і підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до постанови Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року № 6-284цсі5. Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ч. 1\~ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Судом встановлено, що 23.05.2013 р. ПрАТ СК «Уніка» та [PERSON], відповідно до Закону України №1961 «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» уклали договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс №АС/3700767, щодо страхування відповідальності водіїв автомобіля МАН реєстр. номер [NUMBER].( а.с.3) Суд також зауважує на таке, що надана позивачем копія полісу містить підпис [PERSON], проте, з оглянутого в судовому засіданні оригіналу полісу №АС/3700767 встановлено, що підпис [PERSON] відсутній. 19.11.2013 р. в м. Луцьк відбулась ДТП за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Хонда реєстр. номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], а саме [PERSON] 19.11.2013р. о 09 год. 35 хв., керуючи автомобілем [NUMBER] по пр. Перемоги в м. Луцьку, не вибрав безпечну швидкість для руху, не дотримався безпечної дистанції, скоїв зіткнення з автомобілем марки «Хонда» д.н.з. [NUMBER], який рухався попереду в попутному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, тобто, [PERSON] порушив своїми діями вимоги п.12.1 ПДР Ураїни та постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області суду від 06.12.2015р. (а.с. 63) [PERSON] визнано винним за\~ст. 124 КУпАП. У відповідності з ч. 4\~ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. 26.05.2014 р. до ПрАТ СК «Уніка» звернулось ПрАТ СК «АХА Страхування» з регресною вимогою з підстав переходу права вимоги від власника автомобіля Хонда реєстр, номер [NUMBER] до ПрАТ СК «АХА Страхування». 25.06.2014р. на підставі Договору ПрАТ СК «УНІКА» виплатило належне страхове відшкодування в розмірі 9500,09 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач\~\~не повідомила ПрАТ ,,Страхова компанія ,,Уніка" про\~\~настання ДТП у строки встановлені\~\~п.п. 33.1.4, п.33.1, ст. 33\~\~Закону України ,,Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а тому\~\~до ПрАТ ,,Страхова компанія ,,Уніка" перейшло право вимагати від відповідача в порядку регресу , суму виплаченого страхового відшкодування у сумі 9500,09 грн. Відповідно до\~ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до п.п. «ґ» п.п. 38.1.1 п. 38.1\~ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~(у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у п.п. 33.1.2 п. 33.1\~ст. 33 цього Закону. Із внесенням\~Законом України від 17 лютого 2011 р. № 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування»\~змін у\~ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~було розширено перелік обов'язків учасників ДТП, у зв'язку з чим обов'язок вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів повідомлення страховика про настання ДТП був викладений уже в п.п. 33.1.4 п. 33.1\~ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Проте вказані зміни, що стосуються нумерації зазначеного підпункту, до п.п. «ґ» п.п. 38.1.1 п. 38.1\~ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у якому міститься відсилання на відповідні номери пунктів та підпунктів\~статті 33 цього Закону\~щодо строків та умов обов'язкового повідомлення страховика про настання ДТП, внесені не були. Відповідно до п.п. 33.1.4 п. 33.1\~ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~(у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених\~ст. 41 цього Закону, - Моторне (транспортне) страхове бюро України), повідомлення про ДТП установленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Отже, наведеними правовими нормами встановлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. У даному випадку факт настання страхового випадку ніким не оспорюється. Він зафіксований правоохоронними органами; відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності. Сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування. Тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі мусить базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, беручи до уваги висновки Верховного Суду України висловлені в постанові по справі № 6-284цс15 від 16 вересня 2015р., суд не вбачає правових підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача 9500,09 грн. - страхового відшкодування. Оскільки суд прийшов до висновку про відмову в стягненні з відповідача 9500,09 грн. - страхового відшкодування, то і не підлягають задоволенню і вимоги позивача про стягнення з відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., та витрати повязані з явкою представника позивача до суду в розмірі 438 грн. 43 коп.

Outcome: dismissed