Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-12 00:00:00

11 червня 2019 року до Василівського районного суду Запорізької області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка [PERSON] зазначає, що вона народилася [INFO] в м.Василівка Запорізької області. Батьком в її свідоцтві про народження записаний [PERSON] , відповідач по справі. З 01.09.2016 року вона, позивачка [PERSON] , навчається в Національному університеті фізичного виховання і спорту, строк навчання закінчується 30.06.2020 року. На час навчання вона витрачає кошти на одяг, сплату житла, навчальні прилади та інше, пов`язане з навчанням. Відповідач [PERSON] за час навчання, незважаючи на її прохання, ніякої матеріальної допомоги не надає. В зв`язку з тим, що вирішити питання сплати аліментів позасудовим порядком виявилося неможливим, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти в зв`язку з навчанням в розмірі ј частини всіх доходів (заробітку) до закінчення навчання, але не менше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 08 липня 2019 року відкрито провадження по справі, та визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, проте на адресу суду надано письмову заяву про розгляд у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити за підставами викладеними у позовній заяві, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує (а.с.21). В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку за останнім відомим місцем проживання (перебування), що підтверджується поштовими конвертами, які повернулися на адресу суду з відміткою «за закінченням строку зберігання» (а.с.12), «адресат відсутній» (а.с.19), Актом виконавчого апарату Василівської міської ради Запорізької області від 06.08.2019 року щодо неможливості вручення судової повістки адресату у зв?язку з відсутністю за останнім відомим місцем проживання (перебування) (а.с.17-18), а також належне сповіщення відповідача здійснювалося судом шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади про виклик відповідача [PERSON] до суду, відповідно до приписів ч.11 ст.128 ЦПК України (а.с.15-16). Проте, будь-яких документів на підтвердження поважності причин неявки відповідачем суду не надано, відгуку та заперечень на позов суду не представлено. Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалив про заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що в свідоцтві про народження позивачки [PERSON] , [INFO] , батьком записаний [PERSON] , відповідач у справі, а матір`ю записана [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Василівського районного управління юстиції в Запорізькій області, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.2). Як вбачається з копії паспорту серії [NUMBER] на ім.'я [PERSON] , [INFO] , виданого Василівським РВ УДМС України в Запорізькій області 01.12.2015 року, місце проживання [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.4-5). Згідно довідки №332 від 29.05.2019 року, виданої Національним університетом фізичного виховання і спорту України вбачається, що позивачка [PERSON] дійсно являється студенткою ІІІ курсу факультету спорту та менеджменту (денна форма навчання), за державним замовленням. Термін закінчення навчання - 30.06.2020 року та оригінал вказаної довідки міститься в матеріалах справи (а.с.3). Враховуючи те, що позивачка [PERSON] на теперішній час навчається у вищому навчальному закладі Національному університеті фізичного виховання і спорту України та відповідно, потребує матеріальних витрат на житлово-побутові потреби, навчальне приладдя, та інші витрати, пов`язані з навчанням та отриманням освітніх послуг, тому суд вважає доведеною обставину щодо потреби [PERSON] у матеріальній допомозі батьків. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України повнолітні діти, які продовжують навчання і у зв`язку з чим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язанні утримувати їх до двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів також має донька, яка продовжує навчання. Згідно ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку (сина) у твердій грошовій сумі та (чи) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахування обставин, зазначених у ст.182 Сімейного кодексу України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до вимог ст.182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього кодексу. Відповідно до п.20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду. З огляду на те, [PERSON] після досягнення повноліття продовжує навчання і не має самостійного заробітку, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів є обґрунтованими. При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує те, що відповідачем не було надано доказів, які б свідчили про неможливість надавати матеріальну допомогу повнолітній донці, яка продовжує навчання і потребує такої допомоги. Згідно п.1 ч.1ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заявлені [PERSON] позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, та приймаючи до уваги рівність обов`язків батьків щодо утримання дитини, та з урахуванням матеріального та сімейного становища відповідача [PERSON] , його віку, який є фізично здоровою, працездатною особою, на обліку у вузьких спеціалістів медичних закладів не перебуває, утриманців немає, інвалідом певної групи не являється, оскільки вказані обставини відповідачем не спростовані та належними доказами в судовому засіданні не доведені, а також приймаючи до уваги матеріальне та сімейне становище позивачки [PERSON] , яка на теперішній час ніде не працює, постійного та регулярний заробітку не має, у неї відсутнє самостійне джерело існування, оскільки навчається у вищому навчальному закладі, денної формі навчання. Тому суд приходить до висновку, що з урахуванням сімейного, матеріального становища відповідача [PERSON] , суд вважає необхідним стягнути в судовому порядку з відповідача [PERSON] на користь та на утримання позивачки [PERSON] аліменти на час її навчання у Національному університеті фізичного виховання і спорту України, а саме в розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, що, тим самим, забезпечити відповідний матеріальний рівень для належного навчання, гідного розвитку та існування доньки на період її навчання вищому навчальному закладі у вищевказаному навчальному закладі, починаючи стягнення аліментів з дати пред`явлення позивачкою [PERSON] позову до суду, тобто з 11 червня 2019 року на період навчання [PERSON] у вищезазначеному вищому Державному навчальному закладі, але не більше ніж до досягнення [PERSON] двадцяти трьох річного віку. Згідно положень ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 768, 40 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved