Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

11 листопада 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельну частку (пай) та земельну ділянку в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] Після смерті батька відкрилась спадщина на все його майно, зокрема на земельну частку (пай) розміром 4,14 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті дружини [PERSON], яка померла [INFO], а також на земельну ділянку площею 3,837 га, яка належала померлому [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 21 березня 2001 року. Заповіту її батьки не складали, єдиним спадкоємцем після смерті батька є [PERSON] На даний час [PERSON] має намір оформити свої спадкові права на земельну частку (пай) та земельну ділянку, що залишились після смерті батька, але з'ясувалось, що [PERSON], отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану вище земельну частку (пай) не встиг юридично оформити її на себе, а оригінал державного акту на право на земельну ділянку був втрачений. Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] звернулась з даним позовом до суду. 10 грудня 2015 року [PERSON] надала суду уточнюючу позовну заяву, в якій просила визнати у зв'язку з втратою правовстановлюючих документів право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 3,837 га, яка належала померлому [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 21 березня 2001 року, а також на земельну ділянку площею 3,837 га, яка належала померлому [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 17 грудня 1999 року. Позивач [PERSON] та її представник за довіреністю [PERSON] в судове засідання не з'явились, останній направив суду заяву про розгляд справи без їх участі, уточнений позов [PERSON] підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - Кальченківської сільської ради в судове засідання теж не з'явився, сільський голова Лопатка О.Б. направив суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Представник третьої особи - Білопільської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, завідувач нотаріальної контори Ковальова Л.Б. направила суду заяву про розгляд справи без участі їх представника. Представник третьої особи - відділу Держгеокадастру у Білопільському районі в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про день, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, третіх осіб за наявними в справі доказами та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що дівоче прізвище позивача [PERSON] було [PERSON], а її батьками були нині покійні [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження позивача, а також про укладення шлюбу (а.с. 6). [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а.с. 7). Після смерті [PERSON] спадщину прийняв її чоловік [PERSON], який 14 березня 2001 року в нотаріальній конторі отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті дружини № 566. Спадкове майно, на яке було видане свідоцтво складалось з права на земельну частку (пай) розміром 4,14 га в умовних кадастрових гектарах, перебуваючої в колективній власності САПТ ЗТ "Кальченківське", що належала померлій [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), серії [NUMBER] виданого 09 квітня 1996 року (а.с. 8). Указом Президента України № 1529 від 03.12.1999 року з метою забезпечення реалізації державної аграрної політики, прискорення реформування та розвитку аграрного сектора економіки було передбачено ряд заходів по забезпеченню всім членам КСП реалізації їх права на земельні частки (паї). Одним із таких заходів є забезпечення протягом 2000-2002 років видачі в установленому порядку державних актів на право приватної власності на землю усім бажаючим власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай). Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину № 566 від 14 березня 2001 року після смерті [PERSON] її чоловік [PERSON] отримав Державний акт на право приватної власності на землю площею 3,837 га, що розташована на території Кальченківської сільської ради (а.с.10). Також судом встановлено, що [PERSON] на підставі рішення дванадцятої сесії 23 скликання Кальченківської сільської ради від 07 грудня 1999 року отримав у приватну власність земельну ділянку площею 3,837 га, яка розташована на території Кальченківської сільської ради, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 17 грудня 1999 року. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все його майно, зокрема, на дві земельні ділянки площею по 3,837 га кожна, що розташовані на території Кальченківської сільської ради та належали померлому на підставі державних актів на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 21 березня 2001 року та серії [NUMBER] від 17 грудня 1999 року відповідно. Згідно зі ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO], для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року визначалось, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. З довідки виконкому Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області від 12 овтня 2015 року № 329-02-20/1 вбачається, що [PERSON], який помер [INFO], був зареєстрований та постійно проживав у [INFO]. Виконкомом Кальченківської сільської ради заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. Спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняла його донька [PERSON] (а.с. 10). Статтею 529 ЦК УРСР 1963 року визначалось, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. З листа Білопільської державної нотаріальної контори від 18 листопада 2015 року вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON], який помер [INFO] не заводилась (а.с. 17). На даний час [PERSON] має намір оформити свої спадкові права на на дві земельні ділянки площею по 3,837 га кожна, що розташовані на території Кальченківської сільської ради та належали померлому на підставі державних актів на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 21 березня 2001 року та серії [NUMBER] від 17 грудня 1999 року відповідно, але з'ясувалось, що оригінал вказаних вище державних актів на землю були втрачені. Пунктами 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України встановлено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 3 статті 1296 ЦК України встановлено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності з п.п. «в» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] право власності на дві земельні ділянки площею по 3,837 га кожна, що розташовані на території Кальченківської сільської ради та належали померлому на підставі державних актів на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 21 березня 2001 року та серії [NUMBER] від 17 грудня 1999 року відповідно. На підставі викладеного,

Outcome: approved