Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

У вересні 2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на будинок [ADDRESS] та виселення відповідачів та інших осіб із зазначеного будинку. Свої вимоги мотивує тим, що 09 жовтня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №MK1LА00000177 згідно якого останній отримав кредит в розмірі 10 873,62 доларів США і зобов'язався його повернути в строк до 08.10.2016року зі сплатою за користування кредитом відсотків в розмірі 10,08 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. В той же день, 09 жовтня 2006 року, в забезпечення вимог по кредитному договору між сторонами був укладений договір іпотеки №MK1LА00000177, згідно якого [PERSON] та [PERSON] надали в іпотеку банку будинок [ADDRESS], загальною площею 113,20 квадратних метрів, житловою площею 58,90 квадратних метрів. Банк свої зобов»язання за договором виконав повністю, надавши у розпорядження [PERSON] суму кредитних коштів визначену договором. Однак [PERSON] не виконав належним чином свої зобов»язання за кредитним договором, в результаті чого станом на 24.07.2014 року має заборгованість - 5 381,19 доларів США, що за курсом НБУ складає 62 852грн. 32 коп.. В рахунок погашення заборгованості банк просить звернути стягнення на предмет іпотеки та виселити з відповідачів та інших осіб, які проживають в даному будинку. Представник позивача в судове засідання не з»явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з»явилася про причини своєї неявки, суд не повідомили. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до кредитного договору №MK1LА00000177 від 09 жовтня 2006 року року [PERSON] має заборгованість в сумі 5 381,19 доларів США, що складається з наступного: 4587,98 доларів США - заборгованість за кредитом, 345,16 доларів США - заборгованість за процентам за користування кредитом, 116,28 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 55,14 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором, 21,40 доларів США - штраф (фіксова частина), 255,2355,14 доларів США - штраф (процентна частина) Розмір боргу стверджується копією розгорнутого розрахунку заборгованості станом на 24.07.2014 року. (а.с. 8-11). Договором іпотеки №MK1LА00000177, укладеним 09 жовтня 2014 року стверджується, що [PERSON] та [PERSON] надали в іпотеку банку будинок [ADDRESS], загальною площею 113,20 квадратних метрів, житловою площею 58,90 квадратних метрів. (а.с. 22-24). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 3гідно з ч. 1 ст. 33 3акону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п. 15.7.1 договору іпотеки іпотекодержатель (позивач) з метою задоволення своїх вимог має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо в момент настання термінів виконання якого-небудь із зобов'язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані. Положеннями ст. 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Вказані положення, відповідно до ч. 2 ст. 35 цього Закону, не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. У зв'язку з порушенням умов кредитного договору позивач листом № 30.1.0.0/2-1в1 від 22.06.2014року повідомив [PERSON] про необхідність повернення йому суми заборгованості за кредитним договором, й можливість у разі непогашення суми кредиту та відсотків за користування кредитними коштами у визначений строк початку процедури звернення стягнення на заставлене майно й звернення до суду за захистом порушених прав кредитора. (а.с. 13). Вказана вимога не була в повній мірі виконана й заборгованість за кредитним договором не була в повній мірі погашена. Статтею 589 ЦК України передбачено, що в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку», одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд, за заявою іпотекодержателя, вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовної вимоги банку в частині звернення стягнення на предмет іпотеки. В задоволенні позовної вимоги позивача про виселення [PERSON], [PERSON] та інших осіб, які зареєстровані та проживають [ADDRESS] слід відмовити, оскільки на підставі ст. 40 ч.2 Закону України „Про іпотеку" та ст. 109 Житлового кодексу України, після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов»язанні на письмову вимогу іпотеко держателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Outcome: approved