Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

06.07.2018 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] з вимогами: встановити нікчемність правочину - заповіту подружжя, який був посвідчений секретарем виконавчого комітету Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області 18 грудня 2007 року за р. № 286. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] [INFO] чоловік помер, після його смерті залишилася спадщина. За життя чоловіка вони склали спільний заповіт подружжя, посвідчений секретарем виконавчого комітету Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області 18 грудня 2007 року за р. № 286, за яким належні їй частки (по 1/4 кожному) квартири [ADDRESS] заповідали [PERSON] Після смерті чоловіка в Зміївській ДНК була заведена спадкова справа №532/2009 на підставі її заяви про відмову від спадщини та заяви про прийняття спадщини за заповітом, посвідченого виконкомом Таранівської сільської ради 12.02.2008 за №94, поданої онуком померлого [PERSON] Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 25.02.2010 по справі №2-313 її відмову від спадщини визнано недійсною. 30.03.2018 вона звернулася до Зміївської ДНК через свого представника із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, що залишилася після смерті чоловіка, однак постановою від 30.03.2018 державний нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії, де зазначено, що оскільки частки в квартирі [ADDRESS], що зазначені в заповіті не є спільною сумісною власністю подружжя, заповіт не може бути прийнятий нотаріусом, оскільки є нікчемним. На час відкриття спадщини вона була зареєстрована та проживала разом з померлим чоловіком, тобто прийняла спадщину за законом, однак не має можливості її оформити доки у судовому порядку не буде встановлено нікчемність заповіту. Позивач [PERSON] подала заяву про судовий розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] подала заяву про визнання позову, просила провести розгляд справи за її відсутності. У зв'язку з неявкою учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON]. перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.09.1963 року. (а. с. 6). 18.12.2007 [PERSON] та [PERSON] склали спільний заповіт подружжя, посвідчений секретарем виконавчого комітету Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області за р. № 286, за яким належні їм на праві власності частки (по 1/4 кожному) приватизованої квартири [ADDRESS] заповідали [PERSON] (а. с. 8). Як вбачається зі свідоцтва про право власності від 10.03.1995 зазначені в заповіті частки набуті у власність [PERSON] та [PERSON] на підставі Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду". (а. с. 7). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. (а. с. 9). Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 25.02.2010 по справі №2-313 відмову від спадщини [PERSON] визнано недійсною. (а. с. 10). Згідно постанови державного нотаріуса Зміївської ДНК Чернолясової Т.В. від 30.03.2018, [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - у прийомі для оформлення спадщини після померлого [INFO] [PERSON], заповіту подружжя, посвідченого секретарем виконавчого комітету Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області 18.12.2007 за р. № 286, оскільки зазначене у заповіті майно не є спільним сумісним майном подружжя. (а. с. 11). Відповідно до ч. 1 ст. 1243 ЦК України, подружжя має право скласти спільний заповіт щодо майна, яке належить йому на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 1257 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. Судом встановлено ту обставину, що квартира [ADDRESS] не належить подружжю на праві спільної сумісної власності подружжя, отже вони не мали право скласти заповіт подружжя щодо даної квартири. Враховуючи, що недійсний (нікчемний) правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, то спільний заповіт подружжя Палій від 18.12.2007, посвідчений секретарем виконавчого комітету Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області за р. № 286 не створює юридичних наслідків встановлених ст. 1243 ЦК України з моменту його посвідчення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, позовна заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі по 704 грн. 80 к.

Outcome: approved