Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

Позивачка, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що є тіткою неповнолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтв про народження дітей їх батьками є [PERSON] та [PERSON] . [INFO] , її сестра [PERSON] померла і з того часу її неповнолітні діти проживають разом із нею у її будинку в смт . Ланчин Надвірнянського району Івано- Франківської області. 02 травня 2019 року відповідач написав нотаріально посвідчену заяву про те, що дає згоду на проживання своїх неповнолітніх дітей із нею та згідний на встановлення над ними опіки, так як не має змоги самостійно опікуватись ними. Вказує, що з часу написання цієї заяви, відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, матеріально дітей не утримує, не бере участі у їх вихованні, не цікавиться їх життям, жодного разу не відвідав, не спілкувався, не піклується про стан здоров`я та духовний розвиток дітей, не проявляє батьківської турботи та не виявляє жодного бажання приймати участь у їх вихованні. Просить суд, виходячи із зазначених вище обставин, позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивачка та її представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали з мотивів, викладених в позовній заяві та просили позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні з позовними вимогами погодився. Представник третьої особи в судовому засіданні пояснила, що знає умови проживання дітей відповідача та умови його життя і проживання і переконана, що на даний час в інтересах дітей залишитися проживати з тіткою і є підстави позбавити відповідача батьківських прав. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються суд, дійшов наступних висновків. Статтею 150 СК України передбачений обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є баткьом [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] , [NUMBER] та [NUMBER] (а.с. 8, 9, 10). [INFO] мати дітей, [PERSON] померла, про що 02 травня 2019 року складено відповідний актовий запис за № 7, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). Із нотаріально посвідчениої заяви відповідача від 02 травня 2019 року вбачається, що він відмовляється від батьківства щодо трьох своїх дітей, дає згоду на встановлення над ними опіки та піклування тіткою [PERSON] , 1979 року народження, оскільки на даний час сам не в змозі здійснювати це (а.с.11). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 14 травня 2019 року, складеного комісією у складі начальника служби в справах дітей та начальника відділу соціального захисту Ланчинської об"єднаної територіальної громади, неповнолітні діти відповідача проживають із позивачкою в належному їй житловому будинку в [ADDRESS] , де для виховання, розвиту та проживання дітей створено відповідні умови, в житловому приміщенні чисто, в кімнатах є необхідні меблі (а.с.13). Ухилення від виконання юридичного обов`язку - це акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, а в даному випадку відповідач не виконуває своїх батьківських обов`язків, жодним доступним чином не намагається підтримувати зв`язки з дитиною, тому його слід позбавити його батьківських прав щодо неповнолітньої дочки. Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до п.п. 15,16 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав"(зі змінами) позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування всіх обставин, зокрема ставлення батьків до дітей. При цьому враховується, що позбавлення батьківських прав можливо лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що при обставинах, коли батько неповнолітніх дітей умисне протягом тривалого часу злісно ухиляється від виконання своїх обов`язків по їх утриманню та вихованню, не цікавиться життям, фізичним та духовним розвитком, не допомагає матеріально, не спілкується в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не забезпечує дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу та в судовому засіданні добровільно погодився на позбавлення батьківських прав, суд вважає за можливе позовні вимоги задовільнити. На підставі наведеного та ст.ст. 150, 164-166 СК України,

Outcome: approved