Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

08.08.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача Вороблевицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок на [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті дідуся [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] помер його дідусь [PERSON] , якому належав житловий будинок на [ADDRESS] . Зазначає, що за життя його дідусь не отримав право власності на вказаний житловий будинок, хоча усі необхідні дії ним було здійснено, а саме виготовлено технічний паспорт, отримано рішення про затвердження акту прийняття в експлуатацію житлового будинку. В травні 2019 року він звернувся до приватного нотаріуса про оформлення спадкового майна після смерті його дідуся, однак йому було відмовлено, оскільки за життя спадкодавець не зареєстрував право власності на житловий будинок, у зв`язку з чим на такий відсутні правовстановлюючі документи. Просить постановити рішення, яким визнати за ним право власності на спірне спадкове майно. Ухвалою судді від 09.08.2019 року провадження в зазначеній справі відкрито та призначено до підготовчого судового засідання на 15.08.2019 року. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] та його представник - адвокат Копанський М.Л. не з`явились. Представник позивача - [PERSON] подав суду заяву в якій просить суд проводити розгляд даної справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача Вороблевицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області - В.о. сільського голови Романів Б.Д. в підготовче судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій просить розгляд даної справи проводити без представника сільської ради, щодо задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За результатами підготовчого провадження, у відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Так, вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть останнього серії [NUMBER] від 05.12.1996 року, виданого Вороблевицькою сільською радою Дрогобицького району Львівської області, а.с. 4. На час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] діяв Цивільний Кодекс УРСР (в редакції 1963 року), який слід застосовувати до правовідносин спадкування належного їй майна. Згідно рішення виконавчого комітету Вороблевицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області від 18.05.1995 року № ІІ вбачається, що виконавчим комітетом Вороблевицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області було затверджено акт прийняття в експлуатацію житлового будинку [PERSON] , що знаходиться на [ADDRESS] , зобов`язано [PERSON] зареєструвати новозбудований житловий будинок у Дрогобицькому бюро технічної інвентаризації та [PERSON] прописати сім`ю [PERSON] в новозбудованому житловому будинку, а.с. 6. Натомість, із довідки про склад сім`ї № 578 від 16.06.2016 року, виданої Вороблевицькою сільською радою Дрогобицького району Львівської області вбачається, що спадкоємцями майна померлого [PERSON] окрім позивача ще є мати останнього [PERSON] та бабуся [PERSON] , які відповідно до заяв зареєстрованих секретарем Вороблевицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області за № 38 та № 39, відмовились від прийняття спадщини після смерті [PERSON] в користь позивача [PERSON] , а.с. 5,7,8. Статтею 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) визначено підстави спадкоємства, зокрема спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. У відповідності до вимог ст. 534 ЦК УРСР(в редакції 1963 року) вбачається, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР(1963 року) спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 66-69ЗУ "Про нотаріат", п.4.15 Глави 10 Порядку вчинена нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до п. 23Постанови Пленуму Верховного Суду України від30.05.2008№ 7«Про судову практику у справах проспадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З огляду на викладене, а також враховуючи ту обставину, що нотаріусом відмовлено позивачу в оформленні спадкового майна після смерті його матері, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на вказане майно, позивач являється єдиним спадкоємцем, який фактично прийняв спадщину, інші спадкоємці, зокрема мати останнього [PERSON] та бабуся [PERSON] , відмовились від належної їм частки у спадковому майні, а відтак підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає задоволенню. Враховуючи вище наведене та

Outcome: approved