Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

11 жовтня 2000 року [PERSON] оформив право спільної власності на квартиру [ADDRESS] , про що було видане відповідне свідоцтво про право власності на житло, де прізвище його та його батька, як іншого співвласника, записані невірно як [PERSON] . Через таку невірність заявник не може реалізувати свої спадкові права на частку квартири після смерті [INFO] свого батька [PERSON] 21 жовтня 2021 року директор філії Вінницька дирекція АТ «Укрпошта» роз`яснив про неможливість внести виправлення у правовстановлюючий документ, окрім як за зверненням до суду. За захистом своїх прав та інтересів [PERSON] з відповідною заявою 08 листопада 2021 року звернувся до суду. 10 листопада 2021 року відкрито провадження у справі (а.с. 22). Судове засідання 23 листопада 2021 року було відкладено за клопотанням представника заінтересованої особи [PERSON] (а.с. 25-42). В судове засідання 01 грудня 2021 року не з`явилися заявник та представник заінтересованої особи. Так, заявник у п. 4 своєї заяви просив про розгляд справи без його участі, а представник заінтересованої особи у своєму поясненні по суті (а.с. 47) просив про розгляд справи без його участі. Ухвалою суду від 01 грудня 2021 року (а.с. 51) заяву [PERSON] залишено без руху, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 22 грудня 2021 року. 08 грудня 2021 року через канцелярію суду від заявника надійшла заява виправлення недоліків та долучення документів до матеріалів справи (а.с. 60). В судове засідання 22 грудня 2021 року заявник не з`явився, просив про розгляд справи за його відсутності (зворот а.с. 1). Представник заінтересованої особи філії Вінницька дирекція АТ «Укрпошта» - Деревлюк Олександр Васильович (а.с. 69) у судове засідання не з`явився, просив про розгляд справи за його відсутності, врахувавши його поясненням у письмовій формі (а.с. 65). На підставі п. 3 ч. 1 ст. 43 та ч. 3 ст. 211 ЦПК України судом ухвалено про розгляд справи за відсутності заявника. Розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що заяву слід задовольнити. Так, з тексту заяви слідує, що прізвище заявника та його батька правильно записується [PERSON] . Однак, Вінницькою дирекцією УДППЗ «Укрпошта» було видано свідоцтво про право спільної власності на житло квартиру [ADDRESS] , де їх прізвища записано невірно як [PERSON] . Батько заявника [PERSON] помер [INFO] , залишивши заповіт на користь сина заявника [PERSON] . Під час оформлення спадкових прав на квартиру було виявлено невідповідність запису прізвища власників квартири в свідоцтві про право власності та у відповідних документах, що посвідчують особу та факт смерті особи. Органом, що видав свідоцтво про право спільної власності на житло відмовлено у внесенні виправлень до правовстановлюючого документа, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а тому єдиним способом захисту своїх прав та інтересів заявник вбачає судове рішення про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. І пояснень представника АТ «Укрпошта» (а.с. 67-68) слідує, що він вважає, що заявник не зібрав достатню кількість документів, які б могли засвідчити правильність написання прізвища заявника та його батька; що заявник не має права встановлювати факт, що має юридичне значення, відносно померлої особи. Просить відмовити у встановленні факту належності правовстановлюючого документа. В той же час, із паспорта громадянина України (а.с. 2), картки платника податків (а.с. 3) та свідоцтва про народження (а.с. 5) слідує, що прізвище, ім`я та по батькові заявника звучить і пишеться як [PERSON] , а його батьком був [PERSON] . Із свідоцтва про смерть (а.с. 4) слідує, що [INFO] [PERSON] помер. Відповідно до українського законодавства, зокрема, підпункту «а» п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Свідоцтво про народження є документом, що засвідчує факт реєстрації народження дитини та підтверджує громадянство України особи віком до 16 років на підставі запису про громадянство її батьків. Згідно із Сімейним кодексом України та Законом України "Про органи реєстрації актів громадянського стану" смерть підлягає державній реєстрації в органах реєстрації актів цивільного стану та засвідчується свідоцтвом про смерть. Таким чином заявник беззаперечно довів перед судом, що прізвище його та його батька [PERSON] . Текстом заповіту від імені [PERSON] на користь [PERSON] (а.с. 6), витягом про реєстрацію цього заповіту в Спадковому реєстрі № 8421121 від 09.02.2007 (а.с. 7), посвідчу вальним написом про реєстрацію права власності на житло (зворот а.с. 8), довідкою КП «Могилів-Подільське МБТІ» № 423 від 16.12.2020 про реєстрацію права власності на житло (а.с. 9), довідкою КП «Могилів-Подільське МБТІ» № 424 від 16.12.2020 про заведення інвентаризаційної справи (а.с. 10), довідкою Мурованокуриловецької селищної ради « 1719 від 15.09.2921 (а.с. 11) про останнє зареєстроване місце проживання [PERSON] та осіб, зареєстрованих разом з ним, технічним паспортом на квартиру [ADDRESS] (а.с. 12) також доводиться факт, що прізвище заявника та його батька при житті правильно пишеться [PERSON] . В той же час, у правовстановлюючому документі на квартиру [ADDRESS] про право власності на житло (а.с. 8), - який було видано 11 жовтня 2000 року Вінницькою дирекцією УДППЗ «Укрпошта», прізвища співвласників (заявника та його батька) зазначено як [PERSON] . Не дивлячись на те, що реєстрацію права власності проведено на прізвища власників за їх паспортними даними (як [PERSON] ), нотаріусом відмовлено заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] через невідповідність прізвища власника у правовстановлюючому документі та в свідоцтві про смерть, про що винесено постанову № 253/02-31 від 07 грудня 2021 року (а.с. 61). Із листа директора Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» В. Шаловінського № 104.002.-53.21 від 21.10.2021 (а.с. 16) вбачається, що [PERSON] відмовлено у внесенні виправлень у правовстановлюючий документ через відсутність законодавства яке б дозволяло робити виправлення у таких правовстановлюючих документах. Одночасно, представником заінтересованої особи до суду подано документи про зарахування [PERSON] на посаду до Мурованокуриловецького ВЗ Вінницької дирекції УДППЗ «Укрпошта» (а.с. 55) та про припинення трудового договору з ним (а.с. 56). Отже, цими документами доведено, що померлий [PERSON] був у трудових правовідносинах із Вінницькою дирекцією УДППЗ «Укрпошта», а тому мав право на отримання від неї (Дирекції) свідоцтва про право власності на житло. Таким чином, суд вважає беззаперечно доведеним факт, що правовстановлюючий документ свідоцтво про право власності на житло, видане 11 жовтня 2000 року Вінницькою дирекцією УДППЗ «Укрпошта» на квартиру [ADDRESS] , належить заявнику [PERSON] та належало його батьку [PERSON] . Заперечення представника заінтересованої особи, викладені у поясненнях (а.с. 54), не заслуговують на увагу суду з огляду на наступне: У своїх поясненнях представник АТ «Укрпошта» Деревлюк О.В. надає оцінку достатності доказів, які надав суду заявник і висловлює свою суб`єктивну думку про можливість відшукання інших документів на підтвердження юридичного факту. Однак, ст. 124 Конституції України, Законом України «Про судоустрій і статус суддів», нормами цивільного процесуального кодексу України гарантовано здійснення правосуддя виключно судами з дотриманням завдань та основних засад цивільного судочинства. Саме суд уповноважений встановлювати наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи та вирішувати питання про достатність наданих сторонами доказів. У цій справі суд дійшов висновку про належність, допустимість, достовірність та достатність доказів, які надали суду заявник та представник заінтересованої особи, зробив їм оцінку та зробив висновок про можливість задоволення заяви. Щодо позиції представника заінтересованої особи про те, що заява [PERSON] не підлягає до задоволення, оскільки він просить встановити юридичний факт відносно померлої особи, суд вважає таку позицію суб`єктивною та хибною. Так, свідоцтвом про смерть (а.с. 4), заповітом (а.с. 6), постановою державного нотаріуса Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори № 253/02-31 від 07 грудня 2021 року (а.с. 61) заявник довів, що встановлення даного юридичного факту має на меті нотаріальне оформлення спадкових прав після смерті спадкодавця [PERSON] на частину квартири. Отже, встановлення факту належності померлому правовстановлюючого документа служитиме захисту прав та інтересів заявника як спадкоємця. Крім того, суд враховує, що представник заінтересованої особи не заперечує самого факту належності заявнику та його померлому батькові правовстановлюючого документа свідоцтва про право власності на житло, виданого 11 жовтня 2000 року Вінницькою дирекцією УДППЗ «Укрпошта».

Outcome: approved