Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

04 жовтня 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулось в суд з позовом до [PERSON], у якому просило стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором №б/н від 03 грудня 2010 року в розмірі 17896,21 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 03.12.2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір згідно заяви № б/н, поданої позивачу з метою отримання банківських послуг, відповідно до якої банк надав позичальнику кредит у розмірі 5500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Власним підписом відповідач засвідчила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затвердженими наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року, та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Визнання такої угоди відповідачем також підтверджується фактом користування останньою картрахунком та використання кредитних коштів. Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату відсотків, комісії та інших витрат. Позивач свої зобовязання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач, зі своєї сторони, свої зобов'язання за умовами укладеного договору належним чином не виконувала, у зв'язку із чим, з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, станом на 31.08.2016 року, має заборгованість в розмірі 17896,21 грн., з яких заборгованість: за кредитом - 5227,41 грн.; по відсотках за користування кредитом 10640,41 грн.; за пенею та комісією - 700,00 грн.; штрафи 500 грн. (фіксована частина) та 828,39 грн. (процентна складова), яку позивач просив стягнути з відповідача, а також стягнути понесені судові витрати у виді судового збору в сумі 1378,00 грн. Одночасно з позовною заявою представником позивача подано клопотання про розгляд справи у його відсутності, у якій останній також вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, заяв чи клопотань з боку ПАТ КБ «ПриватБанк» немає. Відповідач [PERSON] 01.11.2016 року в канцелярію суду подала заяву, у якій просила розглядати справу за її відсутності, зазначивши, що з сумою заборгованості по кредиту згідна. За таких обставин, розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] 03.12.2010 року подала позивачу ПАТ КБ «Приватбанк» анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, у якій своїм підписом підтвердила, що ця заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. Цим же підписом відповідач також підтвердила, що ознайомилась і згідна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Крім цього, їй повідомлено, що Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанку www.privatbank.ua, які вона зобовязалась виконувати, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку (а.с.10). Із наданої позивачем довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти клієнта [PERSON] вбачається, що кредитний ліміт на картці останньої неодноразово змінювався, як в сторону зменшення, так і в сторону збільшення, а саме: з 12.08.2011 року встановлений у 300,00 грн., з 12.08.2011 року у 500,00 грн., з 24.10.2011 року у 300,00 грн., з 23.11.2011 року у 210,00 грн., з 21.05.2012 року у 2700,00 грн., з 20.10.2012 року у 4000,00 грн., з 02.07.2013 року у 5500,00 грн., що узгоджується з п.2.1.1.2.3 та п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.9). Так, пунктом 2.1.1.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку у будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Згідно 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, підписання даного договору є прямою і безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком. Договором також передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії та інших витрат. Зокрема, відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов і правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно з п.2.1.1.5.6 Умов і правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язувався у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту) та зобов'язання щодо виплати винагороди банку. Пункт 2.1.1.12.11 Правил користування платіжною карткою визначає, що в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому чи у встановленій банком частині. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг, в разі порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів, він зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісії. Згідно вимог статті 526 ЦК України,\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтями 549-551 ЦК України\~ \~визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно ст.629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. Проте, відповідач, всупереч умовам укладеного договору та вказаним нормам цивільного законодавства, свої зобов'язання щодо погашення кредиту не виконувала вчасно не поповнювала картрахунок, внаслідок чого допустила заборгованість, розмір якої, згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 31.08.2016 року становить 17896,21 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 5227,41 грн., заборгованості за відсотками 10640,41 грн., заборгованості за пенею та комісією 700,00 грн., заборгованості по судовим штрафам - 1328,39 грн., з яких: 500 грн. - фіксована частина, 823,39 грн. - процентна складова (а.с.7-8). За змістом вимог\~ст.1049 ЦК України,\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.599 ЦК України\~зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтями 11, 60 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Обов'язок доказування певних обставин покладається на сторону, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Оскільки відповідачем не надано жодних доказів на спростування поданих позивачем розрахунків заборгованості, тому суд не має підстав піддавати їх сумніву. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що оскільки ПАТ КБ „ПриватБанк" взяті на себе зобов'язання по укладеному договору №б/н від 03.12.2010 року виконав у повному обсязі, а відповідачем\~ [PERSON]\~порушено умови вказаного договору, заборгованість по платежах, відповідно до умов договору, нею своєчасно не сплачувалася, тому з останньої слід стягнути на користь ПАТ КБ „ПриватБанк" суму кредитної заборгованості в розмірі 17896,21 грн. Крім цього, в силу вимог ч.1\~ст.88 ЦПК України,\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені і документально підтверджені останнім судові витрати у виді судового збору в сумі 1378,00 грн.

Outcome: approved