overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

07.04.2015 року головний лікар Обласної психіатричної лікарні Алмашій Т. Й. звернулась до суду з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] Заяву мотивовано тим, що від двоюрідного чоловіка [PERSON] - [PERSON] - надійшла заява щодо її неадекватної поведінки, і на підставі цього вона була оглянута лікарем-психіатром Криловим М. М., яким зробив висновок про необхідність госпіталізації. Необхідність госпіталізації підтверджена комісією лікарів-психіатрів у складі Ковач\~ Е. Й., Алмашій О. А. та Пінчук А. О., які встановили, що [PERSON] страждає на параноїдну шизофренію, епізодичний перебіг в стадії загострення, внаслідок чого вчиняє чи виявляє наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, а також неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Хвора добровільно лікуватися відмовилася. В судовому засіданні представник психіатричної лікарні Пінчук А. О. заяву підтримала з підстав, викладених у ній, просила задоволити. Доставлена у судове засідання [PERSON] вважала, що немає необхідності її госпіталізації в психіатричну лікарню. Аналогічної позиції дотримався і її представник Лемак Е. М. Прокурор Михайліченко Г. А. вважала заяву обгрунтованою з підстав, наведених представником облпсихлікарні, просила її задовольнити. Заслухавши пояснення представника психіатричної лікарні, особи, щодо якої вирішується дане питання та думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] написав заяву, у якій просив прийняти його дружину [PERSON] на лікування у психіатричну лікарню. У заяві описав неадекватну, в тому числі небезпечну для оточуючих поведінку сина. [PERSON] добровільно лікуватися відмовилася. Необхідність госпіталізації підтверджена комісією лікарів-психіатрів у складі Ковач\~ Е. Й., Алмашій О. А. та Пінчук А. О., які встановили, що [PERSON] страждає на параноїдну шизофренію, епізодичний перебіг в стадії загострення, внаслідок чого вчиняє чи виявляє наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, а також неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу", особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її згоди або без згоди законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Врахочуючи, що [PERSON] добровільно не погодилася на госпіталізацію в психіатричний заклад, страждає на психічне захворювання, внаслідок чого вчиняє чи виявляє наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, тому суд вважає за необхідне госпіталізувати її в психіатричний заклад у примусовому порядку. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

07.04.2015 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 25 червня 2014 померла його дружина [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на спадкове майно. Спадкоємцем її майна є він, як її чоловік. Інших спадкоємців немає. В термін визначений законом він своєчасно звернувся в нотаріальну контору з заявою про спадкування, однак нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки він не може підтвердити свої родинні відносини із спадкодавцем, оскільки його дружина після реєстрації шлюбу залишила своє дівоче прізвище "Червякова".Однак 15 грудня 1997 року його дружина отримала паспорт громадянки України за прізвищем [PERSON], і з цього часу всі документи вона отримувала на прізвище [PERSON]. Посилаючись на викладене просив заяву задовольнити. В судовому засіданні заявник заяву підтримав, та просив її повністю задовольнити. Представник Первомайської міської ради Миколаївської області в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував. Суд, вислухавши пояснення заявника, представника зацікавленої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено факт того, що [PERSON] є чоловіком [PERSON], яка померла 25 червня 2014 року. З урахуванням наведеного і на підставі ст.256 ЦПК України заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

07.04.2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини. В обгрунтування своїх позовних вимог вказувала, що 15.10.2011 року уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. З лютого 2015 року подружжя припинило шлюбні відносини і проживають окремо. Належної добровільної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Позивачка у позовній заяві просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. Позивачка в судове засідання не з*явилася, у заяві на ім*я суду просила справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання також не з*явився, у заяві на ім*я суду просив справу слухати у його відсутності, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Частина 3 ст. 181 та ст. 183 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу їх матері або батька, або у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на утримання дітей, визначається судом. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.10.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданого 15.10.2011 року Олександрівською селищною радою Вознесенського району Миколаївської області, актовий запис № 33. Від даного шлюбу народилася дитина: донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження, де батьком вказаний - "Парутін Євген Вікторович" (а.с. 3). Відповідач працездатний та має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ним повноліття. Тому, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

07.04.2015р. року лікар-психіатр Погребищенської центральної районної лікарні [PERSON] звернулася із заявою до суду про надання [PERSON] амбулаторної психіатричної допомоги, вказуючи на те, що він має тяжкі психічні розлади, внаслідок чого виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього особисто та оточуючих. В судовому засіданні лікар-психіатр [PERSON], просила суд постановити рішення про надання [PERSON] амбулаторної психіатричної допомоги без його згоди, оскільки добровільно від такого лікування він відмовляється, проте має тяжкі психічні розлади, внаслідок чого є емоційно нестійким і його неадекватна поведінка є небезпечною для оточуючих та нього самого. З'ясувавши обставини справи та заслухавши думку прокурора, яка не заперечувала проти задоволення заяви, дослідивши матеріали справи, суд уважає можливим вжити невідкладних спеціальних заходів для лікування [PERSON] Вимоги заяви є обґрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] має тяжкі психічні розлади і відповідно до ст.12 Закону України "Про психіатричну допомогу" йому може бути надана примусова амбулаторна допомога без його згоди з метою запобігання шкоди його здоров`ю та уникнення небезпеки для оточуючих.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

07.04.2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 07 квітня 2016 року і до досягнення їх дітьми [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] трьох років. Позивач у судовому засіданні наполягала на своїх позовних вимогах з підстав зазначених в позові, просила їх задовольнити та судові пояснила, що вона доглядає за трьома малолітніми дітьми , двоє з яких є дітьми відповідача і отримуємих нею коштів недостатньо для належного існування , відповідач ні їй ні на утримання двох малодітніх дітей матеріальної допомоги не надає, мешкає окремо. Відповідач в судове засідання не з"явився хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у зв"язку з чим ухвалою суду було прийняте рішення справу розглядати за відсутністю відповідача у порядку її заочного розгляду. Суд , заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав : Сторони перебувають між собою в зареєстрованому щлюбі з 30.04.2015 року (а.с.3,6) від якого вони мають двох малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с.4-5)) які перебувають на утриманні позивача (а.с.7-8), відповідач допомоги на утримання своєї дружини не надає, мешкає окремо. Відповідно до ст.84 Сімейного Кодексу України дружина , з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьох років З урахуванням досліджених в судовому засіданні доказів , суд вважає,що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання своєї дружини у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно Таким чином є всі підстави для задоволення позову у повному обсязі. Крім того згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 551,20 гривень, а також на підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

07.05.2014 року [PERSON] звернулась до Ульяновського районного суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування своїх вимог заявниця зазначила, що вона є донькою [PERSON], яка померла [INFO] року. При зверненні до нотаріуса для оформлення спадщини, а зокрема земельної ділянки, їй було роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину на майно померлої може бути видане лише при наявності документів, що встановлюють факт родинних відносин, оскільки є розбіжності у прізвищі , а саме у свідоцтві про народження заявниці , її дівоче прізвище та прізвище її батьків записано, як [PERSON], хоча по всіх офіційних документах вони значаться як [PERSON] . Заявниця просить встановити факт родинних відносин, оскільки в інший спосіб такий факт не може бути встановлений, даний факт має для неї юридичне значення у зв'язку з прийняттям та оформленням спадщини. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з"явилась, направила до суду заяву в якій свої вимоги підтримує та просить розглянути справу у її відсутності. Представник заінтересованої особи Великотроянівської сільської ради в судове засідання не з"явився, направив заяву в якій проти заявлених вимог [PERSON] не заперечує, просить розглянути справу у його відсутності. Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, вважає за можливе задовольнити заяву [PERSON] про встановлення факту родинних відносин з наступних підстав. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, що мають юридичне значення, в тому числі: - родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачатті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Факт, що заявниця є донькою [PERSON] підтверджується матеріалами справи , а саме копією рішення Ульяновського районного суду від 07.04.2014 р. ро встановлення факту приналежності правовстановчого документу, свідченнями свідків [PERSON] та [PERSON], довідкою Великотроянівської сільської ради № 272 від 05.05.2014 р. , Від встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема родинних відносин заявниці та [PERSON] ., як доньки та матері, залежить право заявниці на оформлення спадщин після смерті останньої. Згідно роз'яснень п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. За вказаних обставин, суд вважає, що факт родинних відносин знайшов своє підтвердження, а отже заяву [PERSON] про встановлення факту родинних відносин з [PERSON], слід задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

07.05.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 19 серпня 2006 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що у них з відповідачем життя не склалось, подружні стосунки припинені через різні характери та погляди на подружнє життя, на ґрунті чого в сім'ї постійно виникали суперечки та непорозуміння і подальше сумісне проживання та збереження сім'ї стало неможливим, а тому просить суд позов задовольнити та відновити її дошлюбне прізвище «[PERSON]». В судове засідання сторони не з'явилися, але від них поступили заяви про розгляд справи у їх відсутності. Згідно поданих заяв позивачка позов підтримує, відповідач позов визнає. За таких обставин, суд, відповідно до ухвали судді від 23.05.2014 року проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 серпня 2006 року (а.с.4). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с.5,6). Подружні стосунки припинені, сторони наполягають на розлученні, миритись не бажають. Причиною розпаду сім'ї стали суперечки та непорозуміння, що виникали на ґрунті різних характерів та поглядів на подружні стосунки. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.51 Конституції України, ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.), ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України. Згідно ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і "в разі його розірвання" В силу ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися тим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить їх інтересам та інтересам їхніх неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

07.05.2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона працює лаборантом в патологоанатомічному відділенні в КУ «Центральна міська лікарня». На підставі наказу відповідача від 27.02.2014 року за №7/3 вона була направлена у відрядження для проходження курсів підвищення кваліфікації у м. Луганськ з 05.03.2014 року по 01.04.2014 року, а всього 28 днів. Підприємство відповідача не забезпечило позивачку грошовими коштами /авансом/ при вибутті у відрядження, а також й не відшкодував ці витрати і після повернення позивачки з відрядження. Розмір відшкодування добових витрат за час знаходження у відрядженні складає 840,00 гривень. Оскільки підприємство відповідача добровільно не бажає відшкодувати витрати на відрядження, у позивача виникла необхідність звернутися до суду з цим позовом, та вона просить суд стягнути витрати на відрядження в сумі 840,00 грн. Позивачка у судове засідання не з'явилась, але надала до суду письмову заяву, де підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі та просила розглянути справу за її відсутністю. Представник відповідача - Комунальна установа "Центральна міська лікарня" у судове засідання також не з'явився, але надав заяву, у якій визнав позов, та просив розглянути справу без його участі. Представник третьої особи - Краснодонської міської ради у судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву з проханням провести розглянути справу без їх участі, проти задоволення вимог не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити за відсутності сторін. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Суд встановив, що позивачка [PERSON] працює лаборантом в патологоанатомічному відділенні в КУ «Центральна міська лікарня», що підтверджується копією трудової книжки, доданої до матеріалів справи. (а.с.4-5) Згідно з наказу від 27.02.2014 р. №7/3 [PERSON] була направлена у відрядження до м. Луганськ з метою підвищення кваліфікації, на період з 05.03.2014 року по 01.04.2014 року, а всього 28 днів. (а.с. 7) Розмір коштів призначених для відрядження у місті Луганську у період відрядження складає 840,00 гривень з рахунку: 28 днів * 30 гривень = 840,00 гривень. Розмір оплати добових визначається відповідно до Постанови кабінету міністрів №663 від 23.04.1999 року за станом на 2010 рік. Відповідно до ч.2 ст. 121 КЗпП України працівникам, які направляються у відрядження, виплачуються: добові за час перебування у відрядженні, вартість проїзду до місця призначення і назад та витрати по найму жилого приміщення в порядку і розмірах, встановлених законодавством. Суд враховує, що представник відповідача визнав позов у повному обсязі, суми позову не оспорює. Позивач на підставі ч.1 ст. 121 КЗпП України має право на відшкодування витрат та отримання інших компенсацій у зв'язку з службовими відрядженнями, тому суд вважає за необхідне стягнути з підприємства відповідача на користь позивачки витрати на відрядження у сумі - 840,00 грн.. На підставі ст. 121 КЗпП України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

07.05.2014 р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач [PERSON] уклав із ПАТ КБ „ПриватБанк" кредитний договір. У порушення умов цього договору від відповідача не надходять платежі по кредиту та проценти за користування ним, у зв'язку із чим виникла заборгованість у сумі 28062,28 грн., яку і прохає стягнути із відповідача та судові витрати у розмірі 280,62 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав письмову заяву якою прохав провести заочний розгляд справи та винести заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з огляду на наступне. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 24.02.2006 року [PERSON] уклав із ПАТ КБ „ПриватБанк" договір згідно якого отримав кредит у розмірі 5000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. (а.с. 9-15) Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором відповідач перед банком станом на 31.03.2014 р. має заборгованість у сумі 28062,28 грн. (а.с. 16-19) У відповідності до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ч. 2 ст. 1054 до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України. Так, згідно із ч. 1 ст. 1048 позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання який установлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, вимоги позивача підлягають повному задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує із другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. За таких обставин слід стягнути з відповідача на користь позивача 280,62 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved