Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

13 вересня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа - Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Позов обґрунтовано тим, що позивач є власником домоволодіння [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є донькою померлої дружини [PERSON] , а відповідач [PERSON] є відповідно її онукою. Відповідачі зареєстровані у вищевказаному домоволодінні, однак вже більше двох років проживають за іншою адресою. Відповідачі участі в утриманні будинку не приймають, комунальні платежі не сплачують, що змушує позивача нести додаткові витрати за комунальні послуги. В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явились. Відповідач [PERSON] від себе та в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] подала до суду письмові заяви, згідно яких просила розглянути справу за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, подав до суду висновок, згідно якого вважає за неможливе визнати неповнолітню [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість вимог позивача, перевіривши належність, допустимість, достовірність, достатність доказів, оцінивши докази кожний окремо та у сукупності суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. А відповідно до ч. 4 ст. 337 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить жилий будинок [ADDRESS] , що підтверджується довідкою КП «Павлоградське МБТІ» від 12.06.2018 року № 1805. Згідно інформації від 09.10.2019 року № № 84, 85, наданої відділом реєстрації та обліку громадян Виконавчого комітету Павлоградської міської ради, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування про неможливість визнання неповнолітньої [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, оскільки відповідачу [PERSON] , на утриманні якої перебуває донька [PERSON] , належать на праві приватної власності інші квартири. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що доводи позивача відповідають дійсним обставинам справи, при цьому є законними та обґрунтованими, а тому позов про визнання [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS] , підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved