Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

03.12.2019 р. до суду звернулася позивач [PERSON] з позовом до Жденієвської селищної ради Воловецького району Закарпатської області, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. Позов обґрунтовано тим, що батьки позивачки [PERSON] та [PERSON] за час спільного подружнього життя на відведеній земельній ділянці побудували в 1947 році житловий будинок з належними до нього господарськими спорудами в [ADDRESS] . [INFO] батько позивачки [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого повторно 02.11.2010 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Воловецького районного управління юстиції Закарпатської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок, в якому продовжувала проживати дружина спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 07.05.2010 р. виконкомом Жденієвської селищної ради Воловецького району Закарпатської області. Батьки позивача [PERSON] та [PERSON] , були власниками зазначеного житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями, що підтверджується довідкою виконкому Жденієвської селищної ради Воловецького району Закарпатської області за № 13 від 13.01.2020 р. Позивачка покликається на те, що під час оформлення документів на спадщину з`ясувала, що за час життя її батьки не виготовили правовстановлюючих документів на житловий будинок. На сьогоднішній день, на замовлення позивачки [PERSON] виготовлено технічний паспорт на спадковий будинок. Позивач провела поховання матері та вжила заходів до прийняття спадщини, доглядає за будинком. Вважає, що фактично прийняла спадщину, як спадкоємець першої черги за законом. Просить суд визнати за нею [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою [ADDRESS] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Жденієвської селищної ради Воловецького району Закарпатської області Годованець В.І., в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій позов визнає повністю, просив розглядати справу без його участі. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що батьки позивачки [PERSON] та [PERSON] за час спільного подружнього життя на відведеній земельній ділянці побудували в 1947 році житловий будинок з належними до нього господарськими спорудами в [ADDRESS] . Із довідки виданої виконкомом Жденієвської селищної ради Воловецького району Закарпатської області № 14 від 13.01.2020 р., вбачається, що в користуванні [PERSON] та [PERSON] перебувала земельна ділянка площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за вищевказаною адресою. Довідкою виконкому Жденієвської селищної ради Воловецького району Закарпатської області № 13 від 13.01.2020 року, встановлено, що [PERSON] та [PERSON] дійсно були власниками житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями за в [ADDRESS] . (а.с.28). Із досліджуваних матеріалів справи вбачається, що, правовстановлюючі документи на цей житловий будинок не оформлені. На сьогоднішній день, позивачем [PERSON] виготовлено технічний паспорт на будинок. До складу домоволодіння, згідно технічного паспорту виготовленого 01.03.2018 року, входить: житловий будинок, три господарські будівлі, вбиральня, хвіртка, ворота, огорожа, які оцінені Державним виробничим підприємством технічної інвентаризації по Воловецькому району Закарпатської області на загальну суму 66 612 грн. (а.с.10). [INFO] батько позивачки [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого повторно 02.11.2010 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Воловецького районного управління юстиції Закарпатської області і після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. [PERSON] , яка була дружиною спадкодавця, спадщину за чоловіком [PERSON] не оформила, [INFO] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 07.05.2010 р. виконкомом Жденієвської селищної ради Воловецького району Закарпатської області. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Родинні зв`язки між спадкодавцями та позивачем підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 20.10.1956 року. Із якого вбачається, що позивачка [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] (а.с.6)., і після реєстрації шлюбу із [PERSON] 26.05.1979 р. у виконкомі Жденієвської сільської ради народних депутатів Воловецького району (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 26.05.1979 р.) змінила прізвище на " [PERSON] ", а тому має право на спадкування як спадкоємець першої черги. Позивач належним чином прийняла частину спадщини, що відкрилася після смерті батька в 1988 р., оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, зокрема здійснювала догляд за майном, яке отримала у спадок, що підтверджується довідкою за № 12 виданою 13.01.2020 р Жденіївською селищною радою Закарпатської області. З цієї довідки слідує, що після смерті [PERSON] та [PERSON] , позивачка [PERSON] дійсно доглядає за житловим будинком за адресою: [ADDRESS] та обробляє земельну ділянку для обслуговування цього житлового будинку. (а.с. 27). Довідкою виконкому Жденієвської селищної ради Воловецького району Закарпатської області № 532 від 01.10.2019 року, встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , мешканка [ADDRESS] за власні кошти провела похорони [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . (а.с.16). Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника. Якщо у разі смерті власника нерухомого майна первинна реєстрація прав власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. В п.3.1 узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 - що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. З урахуванням вищевикладеного, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу щодо спадкового житлового будинку, судом встановлено, що існують обставини, які є підставою для визнання за [PERSON] права власності на спадковий житловий будинок в судовому порядку, оскільки іншого способу захисту своїх спадкових прав та свого права власності у позивачки немає. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. З положень ч.1ст. 3 ЦПК України, випливає, що правовому захисту особи в порядку передбаченому цим кодексом підлягають порушені, невизнані або оспорювані права свободи чи інтереси Таким чином, враховуючи встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved