Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

10 липня 2019 року ТОВ «Флора» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 01.01.2006 року між ТОВ «Флора» та відповідачами були укладені договори оренди земельних ділянок, зокрема: з [PERSON] укладено договір №75 про оренду земельної ділянки № [NUMBER] , площею 4,10 га на полі №7; з [PERSON] - договір №76 про оренду земельної ділянки № [NUMBER] , площею 4,10 га на полі №7; з [PERSON] - договір №77 про оренду земельної ділянки № [NUMBER] , площею 4,18 га на полі №7; з [PERSON] - договір №74 про оренду земельної ділянки № [NUMBER] , площею 1,44 га на полі №7; з [PERSON] - договір №73 про оренду земельної ділянки, площею 1,44 га; з [PERSON] - договір №72 про оренду земельної ділянки № [NUMBER] на полі № [NUMBER] , площею 10,54 га. Вказані договори у 2007 році були зареєстровані Красноокнянським відділом Одеської регіональної філії центру ДЗК. Строк дії договорів складає 15 років, тобто договори є чинними до 2022 року. Позивач зазначив, що ТОВ "Флора" свої обов`язки відповідно до зазначених договорів виконувало належним чином. Проте всупереч умовам договору та чинного законодавства у липні 2016 року від відповідачів на адресу позивача надійшли листи, в яких йшлося про розірвання договорів оренди у зв`язку із низькою орендною платою. Позивачем, у зв`язку із викладеним, відповідачам було направлено відповіді, в яких повідомлено про чинність договорів оренди та відсутність підстав для їх розірвання в односторонньому порядку та запропоновано укласти додаткові угоди, в яких пропонується збільшити розмір орендної плати з 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки до 5%. В подальшому відповідачами ніяких дій, які б свідчили про намір розірвати договори у встановленому законом порядку не вчинялось, однак у вересні 2016 року відповідачами було грубо порушено обов`язки орендодавця, передбачені п.29 договорів оренди та ст.24 Закону України «Про оренду землі», що виразилось у перешкоджанні позивачу, як орендарю, в користуванні орендованими земельними ділянками шляхом встановлення межових знаків та самовільного обробітку вказаних земельних ділянок. Тому позивач просив зобов`язати відповідачів належним чином виконувати вимоги п.29 вказаних договорів оренди землі, а саме не вчиняти перешкод у користуванні земельними ділянками, а також стягнути з відповідачів судові витрати по сплаті судового збору - по 1921 грн. з кожного. Після отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідачів, 22 липня 2019 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою від 13 листопада 2019 року по справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позов, в якому [PERSON] позов не визнав, посилаючись на те, що ніякої заяви від 01.07.2016 року про розірвання договору оренди він не писав та згоду на подання такої заяви від його імені не надавав. Будь-яких порушень умов договору та ст.24 Закону України «Про оренду землі» він не здійснював. Пропозицій позивача про укладення додаткової угоди він не отримував. Не повідомивши його про заяву про нібито його наміри на розірвання договору оренди, ТОВ «Флора» тим самим спровокувало конфлікт і нанесла йому матеріальну та моральну шкоду, не виплачуючи йому орендну плату за період з липня 2016 року по теперішній час. Був дуже здивований, отримавши ухвалу про відкриття провадження по даній справі. Тому він вважає позовну заяву позивача безпідставною, так як ніяких порушень він не вчиняв, у зв`язку з чим просив її відхилити. Представником позивача подано відповідь на відзив [PERSON] , згідно з яким у ТОВ «Флора» не було жодних підстав ставити під сумнів той факт, що лист, отриманий 07.07.2016 року за підписом [PERSON] про розірвання договору оренди, підписаний саме ним. На адресу, вказану в листі, надано відповідь, яку направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення, яке повернулось з відміткою про вручення. Аналогічно, за підписом [PERSON] отримано і лист від 26.09.2017 року, в якому посилаючись на чинний договір оренди землі, останній просить переглянути розмір орендної плати і встановити його у розмірі 15% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Твердження ж [PERSON] про те, що ТОВ «Флора» не повідомило його про його ж заяву взагалі звучить абсурдно, як і твердження про нібито спровокований конфлікт, через невиплачену орендну плату. Виходить, що [PERSON] до отримання позовної заяви не знав про те, що орендної плати за 2017-2019 роки він не отримував (у 2016 році орендна плата отримана ним у повному обсязі). При цьому всі попередні роки, до 2016 року включно він отримував орендну плату після подачі відповідної заяви, а протягом 2017-2019 р.р. жодних звернень щодо виплати орендної плати від нього не надходило. Доказами фактичного перешкоджання з боку відповідача [PERSON] ТОВ «Флора» (за допомогою третіх осіб) у використанні земельної ділянки, є доповідна обліковця ТОВ «Флора» [PERSON]. та акт, складений комісією, яким зафіксовано, що на земельній ділянці, належній [PERSON] , встановлено межові знаки та проведено сільськогосподарські роботи. На теперішній час вказані земельні ділянки ТОВ «Флора» не обробляються, починаючи з осені 2016 року через їх самовільне захоплення [PERSON] та іншими відповідачами та протягом всього часу ( з 2016 по 2019 р.р.) ТОВ «Флора» неодноразово підвищувалась орендна плата за використання земельних ділянок (наразі становить 8% від нормативної грошової оцінки землі), з цього приводу неодноразово проводилися збори і тому, сподіваючись на вирішення питання мирним шляхом, раніше позов до суду не подавався. Крім того, до суду надійшов відзив від відповідача [PERSON] , в якому остання позов не визнала, посилаючись на те, що позивачем не наведено доказів її перешкоджання ТОВ «Флора» у його господарській діяльності. Твердження позивача про самовільне зайняття нею земельних ділянок також жодним належним та допустимим доказом не підтверджене. Крім того, на думку відповідача [PERSON] , при укладенні договору оренди землі були допущені грубі порушення законодавства, зокрема договір оренди не містить умов використання та цільове призначення земельної ділянки, так як наявність в п.1 Договору слів «для вирощування зернових» не може розглядатись як зазначення цільового призначення, оскільки таке цільове призначення не передбачене ст.19 Земельного кодексу України. Крім того, договір оренди не містить положення про розмір орендної плати, а зазначення в ньому, що орендна плата вноситься в розмірі 1,5% від грошової оцінки земельної ділянки, не може вважатися зазначенням розміру орендної плати, так як поняття «грошова оцінка» відсутнє в чинному законодавстві, а орендна плата в гривнях в договорі не зазначена. Також, на думку [PERSON] , у договорі відсутні положення про строки сплати орендної плати, так як «до 1 січня наступного року» (п.11 Договору) не вказує ні періоду, за який здійснюється плата, ні точку відліку для визначення «наступного року». Крім того, так як державна реєстрація договору оренди проведена 03.09.2007 року, то і передача земельної ділянки повинна була відбутись у 10-денний строк після державної реєстрації, тобто з 03.09.2007 року по 13.09.2007 року на підставі акту приймання-передачі, тому акт приймання-передачі від 01.01.2006 року не може бути належним і допустимим доказом передачі земельної ділянки. Зазначене свідчить про неукладеність договору оренди землі, оскільки відсутні домовленості щодо предмету договору та розмір орендної плати і строки її оплати, а також відсутнє належне підтвердження передачі земельної ділянки позивачу. Тому [PERSON] просила у задоволенні позову позивачу відмовити повністю. Представником позивача подано відповідь на відзив [PERSON] , відповідно до якої доказами фактичного перешкоджання з боку відповідача [PERSON] ТОВ «Флора» у використанні земельної ділянки, є доповідна обліковця ТОВ «Флора» [PERSON]. та акт, складений комісією, яким зафіксовано, що на земельній ділянці, належній [PERSON] , встановлено межові знаки та проведено сільськогосподарські роботи. Щодо «неукладеності» договору оренди, то всупереч умовам договору та чинного законодавства у липні 2016 року від імені [PERSON] та інших відповідачів на адресу ТОВ «Флора» направлено заяви, в яких йшлося про розірвання договорів оренди, у зв`язку із низькою орендною платою. У тих заявах відповідачі, зокрема і [PERSON] , посилалися на договори оренди від 01.01.2006 року, тобто [PERSON] визнавала договір чинним протягом 10 років (з 2006 року по 2016 р.), виконувала його умови та отримувала орендну плату. Більше того, вже після того, як [PERSON] передала свою земельну ділянку у користування стороннім особам, остання звернулась до ТОВ «Флора» з листом від 26.09.2017 року, в якому посилаючись на чинний договір оренди землі, просить переглянути розмір орендної плати і встановити його у розмірі 15% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. На теперішній час вказані земельні ділянки ТОВ «Флора» не обробляються, починаючи з осені 2016 року через їх самовільне захоплення [PERSON] та іншими відповідачами та протягом всього часу ( з 2016 по 2019 р.р.) ТОВ «Флора» неодноразово підвищувалась орендна плата за використання земельних ділянок (наразі становить 8% від нормативної грошової оцінки землі), з цього приводу неодноразово проводилися збори і тому, сподіваючись на вирішення питання мирним шляхом, раніше позов до суду не подавався. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, однак від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позову наполягає. Тому справа розглянута у відсутність представника позивача, що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України /а.с.190/. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Тому суд визнає причини їх неявки неповажними, і тому відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України справа розглянута у їх відсутність /а.с.184-189/. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом були встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 01 січня 2006 року між [PERSON] та ТОВ «Флора» був укладений договір оренди землі №75, згідно з яким орендодавець передав орендарю в оренду земельну ділянку загальною площею 4,10 га, що належить орендодавцю на підставі державного акту серії ОД №061524 та яка розташована на полі № [NUMBER] під №70. Договір укладено на 15 років. Договір зареєстровано 03 вересня 2007 року Красноокнянським відділом Одеської регіональної філії центру ДЗК /а.с.9-12/. 01 січня 2006 року між [PERSON] та ТОВ «Флора» був укладений договір оренди землі №76, згідно з яким орендодавець передав орендарю в оренду земельну ділянку загальною площею 4,10 га, що належить орендодавцю на підставі державного акту серії ОД №061525 та яка розташована на полі № 7 під №71. Договір укладено на 15 років. Договір зареєстровано 03 вересня 2007 року Красноокнянським відділом Одеської регіональної філії центру ДЗК /21-24/. 01 січня 2006 року між [PERSON] та ТОВ «Флора» був укладений договір оренди землі №77, згідно з яким орендодавець передав орендарю в оренду земельну ділянку загальною площею 4,18 га, що належить орендодавцю на підставі державного акту серії ОД №061526 та яка розташована на полі № 7 під №72. Договір укладено на 15 років. Договір зареєстровано 03 вересня 2007 року Красноокнянським відділом Одеської регіональної філії центру ДЗК. /а.с.33-36/. 01 січня 2006 року між [PERSON] та ТОВ «Флора» був укладений договір оренди землі №74, згідно з яким орендодавець передав орендарю в оренду земельну ділянку загальною площею 1,44 га, що належить орендодавцю на підставі державного акту серії ОД №061532 та яка розташована на полі №7 під №509. Договір укладено на 15 років. Договір зареєстровано 27 серпня 2007 року Красноокнянським відділом Одеської регіональної філії центру ДЗК /а.с.43-46/. 01 січня 2006 року між [PERSON] та ТОВ «Флора» був укладений договір оренди землі №73, згідно з яким орендодавець передав орендарю в оренду земельну ділянку загальною площею 1,44 га, що належить орендодавцю на підставі державного акту серії ОД №061531. Договір укладено на 15 років. Договір зареєстровано 03 вересня 2007 року Красноокнянським відділом Одеської регіональної філії центру ДЗК. /а.с.55-58/. 01 січня 2006 року між [PERSON] та ТОВ «Флора» був укладений договір оренди землі №72, згідно з яким орендодавець передав орендарю в оренду земельну ділянку загальною площею 10,54 га, що належить орендодавцю на підставі державного акту серії ОД №061530 та яка розташована на полі №7 під №507. Договір укладено на 15 років. Договір зареєстровано 03 вересня 2007 року Красноокнянським відділом Одеської регіональної філії центру ДЗК. /а.с.67-70/. 01 липня 2016 року відповідачі звернулися до ТОВ «Флора» з заявами про розірвання вказаних договорів оренди, у зв`язку з низькою орендною платою та надали проекти угод про розірвання договорів /а.с.16-17, 28-29, 39-40, 50-51, 62-63, 74-75/. На вказані заяви ТОВ «Флора» на адресу відповідачів направлено листи, відповідно до яких розірвання договорів не погоджено та запропоновано відповідачам укласти додаткові угоди, проекти яких додано до листів, якими передбачено збільшення орендної плати з 1,5% до 5% від базової нормативної грошової оцінки земельної ділянки /а.с.18-19, 30-31, 41-42, 52-53, 64-65, 76-77/. Позивачем надані акти від 19.09.2016 року про самовільне встановлення межових знаків та оброблення земельних ділянок №№507, 508 на полі №7 відповідачами [PERSON] та [PERSON] /а.с.157, 164/ . Від інших відповідачів будь-яких заперечень щодо факту встановлення межових знаків та самостійного оброблення своїх земельних ділянок до суду не надходило. Відповідно до ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 цього Закону, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до пункту 29 вищевказаних договорів, обов`язки орендодавця визначаються відповідно до Закону України «Про оренду землі» . Відповідно до ст.24 ЗУ «Про оренду землі» /в редакції станом на 01.01.2006 року/, орендодавець зобов`язаний: - передати в користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору оренди; - при передачі земельної ділянки в оренду забезпечувати відповідно до закону реалізацію прав третіх осіб щодо орендованої земельної ділянки; - не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою; - відшкодувати орендарю капітальні витрати, пов`язані з поліпшенням стану об`єкта оренди, яке проводилося орендарем за згодою орендодавця; - попередити орендаря про особливі властивості та недоліки земельної ділянки, які в процесі її використання можуть спричинити екологічно небезпечні наслідки для довкілля або призвести до погіршення стану самого об`єкта оренди. Частиною 4 ст.31 ЗУ «Про оренду землі» /в редакції станом на 01.01.2006 року/, розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Однак ні законом, ні договором розірвання договору оренди в односторонньому порядку не передбачено. Таким чином, судом встановлено, що відповідачі не виконали умов договору та вимог закону та до закінчення строку дії договору фактично самовільно приступили до використання спірних земельних ділянок. Відповідно до ст.27 Закону України «Про оренду землі», орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними об`єднаннями та організаціями. Права орендаря, щодо усунення перешкод у користуванні землею, захищаються нормами ст.27 Закону України «Про оренду землі». При цьому захист прав орендаря даний Закон (ст.28) розповсюджує і на випадки, коли права орендаря порушуються і самим власником земельної ділянки. В свою чергу, ст.24 Закону України «Про оренду землі» зобов`язує власника земельної ділянки не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою. Тому суд прийшов до висновку, що вимоги позивача щодо зобов`язання відповідачів як власників земельних ділянок не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою, ґрунтуються на законі, у зв`язку з чим підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про відшкодування судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з наданих матеріалів, позивачем сплачено судовий збір по 1921 грн. за позовні вимоги до кожного відповідача. Тому з кожного відповідача на відшкодування понесених позивачем судових витрат по сплаті судового збору слід стягнути по 1921 грн. Судом не приймаються до уваги посилання відповідача [PERSON] у відзиві на позов на «неукладеність» договору оренди землі, так як ст.204 ЦК України встановлена презумпція правомірності правочину, а саме: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, тоді як з позовом про визнання вказаного договору оренди недійсним [PERSON] до суду не зверталась, і тому договір оренди землі підлягає належному виконанню сторонами. При цьому, як вбачається з письмового звернення [PERSON] на адресу ТОВ «Флора» від 27.09.2017 року, [PERSON] визнавала факт укладення вказаного договору, так як просила збільшити визначену договором орендну плату /а.с.158/. Посилання відповідача [PERSON] на невиплату йому ТОВ «Флора» орендної плати за період з липня 2016 року по теперішній час також не можуть бути прийнятими судом до уваги, так як невиплата орендної плати за 2016 рік спростовується наданими позивачем доказами, а саме: за заявою [PERSON] згідно з видатковим касовим ордером від 07.12.2016 року, [PERSON] отримав орендну плату за 2016 рік /а.с.165, 166/. У разі ж невиплати йому орендної плати після 2016 року, за умови доведення належного виконання ним умов договору оренди землі та невиконання цих умов ТОВ «Флора», вказані обставини можуть бути підставою для звернення до суду з позовом про розірвання договору оренди, а не підставою для заперечення позовних вимог ТОВ «Флора», заявлених по даній справі, однак до цього часу [PERSON] з таким позовом до суду не звертався.

Outcome: approved