Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

В січні 2015 року до Вінницького районного суду Вінницької області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Позов мотивований тим, що з 30.09.1984 року по 19.11.2014 року позивач перебував із відповідачкою в зареєстрованому шлюбі. Згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №810290 від 30.11.2006 року позивачу [PERSON] було надано у власність земельну ділянку площею 0,2286 га, яка знаходиться по вул. Леніна, 88 в с. Ільківка Вінницького району Вінницької області. У 2010 році на даній земельній ділянці сторони закінчили будівництво житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та 19.12.2014 року на імя позивача було видано свідоцтво про право власності на даний будинок. Крім того, за період шлюбу сторони придбали таке майно: мотокультиватор вартістю 4000,00 грн., станок столярний вартістю 1800,00 грн., водяну станцію вартістю 2000,00 грн., насос водяний вартістю 1000,00 грн., млинок вартістю 1000,00 грн., ємкість залізну вартістю 500,00 грн., бетономішалку вартістю 600,00 грн., телевізор вартістю 5000,00 грн., телевізор «Самсунг» вартістю 1500,00 грн., морозильну камеру вартістю 1600,00 грн., холодильник «Снайге» вартістю 2000,00 грн., холодильник «Норд» вартістю 1000,00 грн., меблі для кухні вартістю 1500,00 грн., три шафи вартістю по 600,00 грн. кожна, набір меблів «стінка» вартістю 2000,00 грн., мякий куточок вартістю 2000,00 грн., два дивани вартістю по 400,00 грн. кожний, два столи вартістю по 300,00 кожний, мікрохвильову піч вартістю 1200,00 грн., ліжко вартістю 300,00 грн., всього на загальну вартість 33700,00 грн. Позивач [PERSON] просив суд винести рішення, яким поділити житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №88 по вул. Леніна в с. Ільківка Вінницького району Вінницької області та виділити йому в натурі таке майно: мотокультиватор вартістю 4000,00 грн., станок столярний вартістю 1800,00 грн., водяну станцію вартістю 2000,00 грн., ємкість залізну вартістю 500,00 грн., бетономішалку вартістю 600,00 грн., телевізор «Самсунг» вартістю 1500,00 грн., морозильну камеру вартістю 1600,00 грн., холодильник «Норд» вартістю 1000,00 грн., меблі для кухні вартістю 1500,00 грн., шафу вартістю 600,00 грн., диван вартістю 400,00 грн., стіл вартістю 300,00 грн., ліжко вартістю 300,00 грн., на загальну суму 16100,00 грн., а також стягнути з відповідачки на користь позивача понесені судові витрати та витрати на правову допомогу. Ухвалою суду від 09.04.2015 року вступив в справу як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору [PERSON], предявивши позов до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на частку в нерухомому майні (а.с. 58-60). Ухвалою суду від 09.04.2015 року вступила в справу як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору [PERSON], предявивши позов до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на частку в нерухомому майні (а.с. 68-69). Позови третіх осіб із самостійними вимогами мотивовані тим, що треті особи є повнолітніми дітьми сторін по справі. Вони також вкладали свої власні кошти в будівництво житлового будинку та господарських будівель і споруд по вул. Леніна, 88 в с. Ільківка Вінницького району Вінницької області, а тому третя особа [PERSON] просив визнати за ним право власності на 19,11 % житлового будинку, а також на теплицю літ «Е» площею 21,35 кв.м., теплицю літ. «Ж» площею 82,86 кв.м., теплицю літ. «І» площею 150,38 кв.м., що знаходяться по вул. Леніна, 88 в с. Ільківка Вінницького району Вінницької області. Третя особа [PERSON] просила визнати за нею право власності на 18,29 % житлового будинку, що знаходиться по вул. Леніна, 88 в с. Ільківка Вінницького району Вінницької області, з обґрунтувань викладених у позовній заяві. В судовому засіданні сторони [PERSON] та [PERSON] подали заяву про погодження ними вартості рухомого майна, зазначеного у позовній заяві і що немає необхідності призначати товарознавчу експертизу для визначення вартості рухомого майна, придбаного у шлюбі (а.с.35 т.І ). В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник заявлені позовні вимоги підтримали повністю, надали пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просили суд позов задовольнити повністю. Треті особи із самостійними вимогами [PERSON] та [PERSON] та їх представник [PERSON] позови підтримали за викладених в них обставинах та просили їх позови задовольнити. Повідомили, що обставини вкладення третіми особами власних коштів у будівництво та поліпшення спірного житлового будинку, господарських будівель і споруд підтверджуються наданими суду копіями товарних чеків та квитанцій на придбання будівельних матеріалів, тощо. В подальшому, в ході розгляду справи треті особи змінили вимоги і просили стягнути на їх користь грошову компенсацію. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] заявлені позовні вимоги визнали частково, надавши суду письмові заперечення відповідачки (а.с. 81-84). Суду повідомили, що частка відповідачки [PERSON] в спільному будинку має бути збільшена на суму вкладених нею особистих коштів (43680,04 грн.), які вона отримала в якості компенсації вартості її частки в спадковому майні від свого брата. А тому відповідачці [PERSON] необхідно виділити у власність 64,55% житлового будинку, а позивачу 35,45%. Також повідомили, що телевізор вартістю 5000,00 грн. не є спільною власністю подружжя, а є подарунком батьків на весілля їх доньки [PERSON], та телевізор «Самсунг» вартістю 1500,00 грн. сторонами ніколи не придбавався, що вони купили телевізор LG за 1500 грн. [PERSON] із зазначених позивачем шаф є складовою меблевої стінки і не є окремою річчю.Тому вказані вище один телевізор, вартістю 5000 грн. та шафа не є обєктами права спільної сумісної власності і поділу не підлягають. Просили виділити відповідачці [PERSON] в натурі таке майно: мотокультиватор вартістю 4000,00 грн., водяну станцію вартістю 2000,00 грн., насос водяний вартістю 1000,00 грн., млинок вартістю 1000,00 грн., холодильник «Снайге» вартістю 2000,00 грн., шафу вартістю 600,00 грн., мякий куточок вартістю 2000,00 грн., диван вартістю 400,00 грн., стіл вартістю 300,00 грн., всього на загальну суму 13300,00 грн. Вислухавши пояснення осіб, що беруть участь в справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.12.2014 року житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №88 по вул. Леніна в с. Ільківка Вінницького району Вінницької області зареєстрований на праві власності за [PERSON] (а.с. 9). Земельна ділянка площею 0,2286 га, на якій розташований даний будинок з господарськими будівлями та спорудами також зареєстрована на праві власності за позивачем [PERSON] згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №810290, виданого 30.11.2006 року (а.с. 8). Згідно рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 19.11.2014 року, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], який був між ними зареєстрований 30.09.1984 року (а.с. 7). Від даного шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] З експлікації технічного паспорта на спірний житловий будинок та оглянутої в судовому засіданні інвентаризаційної справи №100 на 66 аркушах на обєкт нерухомого майна, що розташований за адресою: вул. Леніна, 88 в с. Ільківка Вінницького району Вінницької області вбачається, що за даною адресою розташований житловий будинок «В» 1993 року побудови, прибудова «в» та ганок 2010 року побудови, сарай-літня кухня «Г» та сарай «г» 2008 року побудови, погріб з шиєю «п/г» та убиральня «г1» 2008 року побудови, теплиця «Д» 2009 року побудови, огорожа №5 та ворота з хвірткою №6 1996 року побудови, криниця №7 1997 року побудови, вигрібна яма №8 2008 року побудови, а також теплиці тимчасові «Е», «Ж», «З», «І». Самочинно збудовані обєкти чи переобладнання відсутні (а.с. 12-15). Сторони в судовому засіданні визнали, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №88 по вул. Леніна в с. Ільківка Вінницького району Вінницької області вони будували разом в період їхнього шлюбу. Проте, відповідач [PERSON] пояснила, що прибудова «В» побудована в період шлюбу їх шлюбу, але за кошти отримані нею від її брата за належну їй частку успадкованого батьківського будинку. Тому вважає, що її частка при поділі будинку має бути більшою і складає ? частки, а частка позивача [PERSON] складає ? . [PERSON], [PERSON] пояснили, що вони придбавали за свої кошти будівельні матеріали, які використані для будівництва та покращення будинку, господарських будівель і споруд, тому їм належить частка у будинку. Пояснення третіх осіб [PERSON] та [PERSON] також підтвердила відповідач їх мати [PERSON] В подальшому в судовому засіданні представник третіх осіб [PERSON] подав заяви (том №1 а.с.2239-240) згідно яких просив не виділяти частки в будинковолодінні третім особам, а просив стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 18\~478, 32 грн. в якості компенсації витрат понесених [PERSON] на будівництво та ремонтно-оздоблювальні роботи в спірному будинку, господарських будівлях і спорудах, а на користь [PERSON] грошову компенсацію в сумі 17\~686,46 грн. вартості коштів потрачених на придбання матеріалів і будівельні роботи. Згідно висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №913/914/915/15-21 від 13.08.2015 року ринкова вартість домоволодіння №88 по вул. Леніна в с. Ільківка Вінницького району Вінницької області станом на час проведення експертизи складає 478 266,00 грн. (а.с. 142-163). Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності (ст. 60 ч. 1 СК України). Згідност. 69 ч. 1 СК Українидружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають неповнолітні діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007р., Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 Сімейного кодексу України та ст. 372 ЦК. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Дослідивши та проаналізувавши надані сторонами докази, суд прийшов до висновку, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №88 по вул. Леніна в с. Ільківка Вінницького району Вінницької області є спільною сумісною власністю сторін, частки яких рівні. При цьому суд вважає, що відсутні підстави, передбачені ст. 70 СК України для збільшення частки відповідачки [PERSON] в спільному нерухомому майні подружжя. Суд не приймає до уваги як належний доказ придбання відповідачкою [PERSON] лісопродукції згідно квитанції до прибуткового касового ордера від 07.05.2012 року та від 12.09.2012 року на суму 2200,91 грн. та 1479,13 грн. відповідно, оскільки в даних квитанціях зазначено, що вказані суми коштів за лісопродукцію підприємством отримано від [PERSON], а не від відповідачки [PERSON] (а.с. 87). Відповідачка [PERSON] не довела суду належними доказами (відповідні квитанції, чеки, договори та інше), що кошти в сумі 5000,00 доларів США (отримані нею від брата [PERSON] за компенсацію 1/6 частки спадкового майна) вона витратила на будівництво спірного житлового будинку. Таким чином, розглянувши дану справу в межах заявлених позовних вимог, суд вважає за можливе розділити порівно нерухоме і рухоме майно подружжя та виділити його на праві власності [PERSON] і [PERSON] в порядку розподілу майна, набутого в період шлюбу, за виключенням телевізора "LG", який судом визнаний як подарунок батьків на весілля доньці [PERSON], та шафи вартістю 600 грн. яка входить в меблевий гарнітур. Щодо розподілу будинку з господарськими будівлями і спорудами №88 по вул. Леніна в с. Ільківка Вінницького району Вінницької області, то суд вважає, що найбільш приємлимим для розподілу із врахуванням інтересів кожної сторони суд вважає перший варіант, додаток 5 висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 913/914/915/15-21 від 13.08.2015 року, виділивши позивачу [PERSON] зазначені приміщення в додатку №5 даної експертизи жовтим кольором, а [PERSON] приміщення зазначені голубим кольором, зі стягненням грошової компенсації за різницю в частках та з виконанням сторонами відповідних робіт зазначених у висновку експерта. Спільну сумісну власність - рухоме майно сторін, яке зазначено сторонами, суд вважає необхідним розділити наступним чином, враховуючи пояснення і пропозиції сторін щодо його поділу . Крім того, суд дійшов висновку, що телевізор LG вартістю 5 тис грн. не являється спільним майном подружжя, тому підлягає виключенню із розподілу, оскільки він являється подарунком батьків доньці [PERSON] на весілля. Тому необхідно виділити на праві власності [PERSON]:мікрохвильову піч 800 грн., станок столярний - 2000 грн., водяну станцію - 2000 грн., млинок - 1000 грн., ємність залізну - 500 грн., бетономішалку - 600 грн., телевізор "LG" - 1 500 грн., морозильну камеру- 1600 грн., холодильник "Норд"- 1000 грн., меблі для кухні - 1500 грн., шафу з антресоллю 600 грн., диван -400 грн., стіл - 300 грн., ліжко - 300 грн., на загальну суму 14\~100 грн. Виділити на праві власності [PERSON]: мотокультиватор 4000 грн., насос водяний - 1000 грн., холодильник "Снайге" - 2000 грн., шафу - 600 грн., набір меблів "Стінка" -2000 грн., м'який куточок - 2000 грн., диван - 400 грн., стіл 300 грн., газовий котел «Войлан» 3000 грн., на загальну суму 15\~300 грн. Також підлягає стягненню грошова компенсація за різницю в долях розподілу рухомого майна подружжя. Таким чином, позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, а в задоволенні позовів третіх осіб [PERSON] та [PERSON] слід відмовити з підстав із-за недоведеності належними доказами. Третьою особою [PERSON] не доведено належними доказами придбання ним пластикових вікон у житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №88 по вул. Леніна в с. Ільківка Вінницького району. При цьому суд бере до уваги те, що належним доказом оплати і розміру оплати є платіжні документи (квитанції), а не комерційна пропозиція на виготовлення пластикових вікон. Платіжних документів (квитанцій) [PERSON] суду не надав. Також [PERSON] не довів суду будівництво його власними силами та за власні грошові кошти теплицю літ «Е» площею 21,35 кв.м., теплицю літ. «Ж» площею 82,86 кв.м., теплицю літ. «І» площею 150,38 кв.м., що знаходяться по вул. Леніна, 88 в с. Ільківка Вінницького району Вінницької області, при тому, що земельна ділянка, на якій розташоване спірне будинковолодіння йому не належала ні на праві власності, ні на праві користування. Недоведеними суд вважає й позовні вимоги третьої особи [PERSON], оскільки надані нею суду копії товарних чеків не підтверджують придбання відповідних товарів саме [PERSON] Варте уваги й те, що відсутня письмова згода [PERSON] та [PERSON] батька і матері, чи письмова домовленість з їх батьком про дозвіл їм проводити будівельні роботи і роботи по поліпшенню будинку. Крім того, оскільки суд дійшов висновку, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №88 по вул. Леніна в с. Ільківка Вінницького району Вінницької області є спільною сумісною власністю колишнього подружжя [PERSON] і [PERSON], то і безпідставними є позовні вимоги третіх осіб [PERSON] та [PERSON] Згідност. 88 ЦПК України необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати у сумі 8\~155 грн. 88 коп., з яких 2 315 грн.88 коп.- судові витрати по сплаті судового збору; 2\~000 грн. витрати на правову допомогу; 3\~840 грн. витрати за проведення експертизи.

Outcome: partial