Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

03.04.2017 р. позивач в особі Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, в особі Харківського міського центру зайнятості звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на його користь вартість матеріального забезпечення на випадок безробіття в сумі 1072,02 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] 23.01.2004 р. звернулась до Київського районного центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні, де була зареєстрована як така, що шукає роботу з відкриттям персональної картки №200200604011600003. За особистою заявою відповідача від 23.01.2004 р. наказом директора центру зайнятості від 23.01.2004 р. №НТ040123 був наданий статус безробітної з 23.01.2004 р., з призначенням допомоги по безробіттю, як застрахованій особі без урахування страхового стажу, строком на 360 календарних днів, з 23.01.2004 по 16.01.2005 р. Позивач вказує, що під час реєстрації в службі зайнятості та подальших відвідувань центру ізайнятос [PERSON] було надано розяснсння чинного законодавства України про зайнятість, надані консультації з питань працевлаштування та порядку реєстрації в службі зайнятості. Відповідача знято з обліку 04.02.2005 р. в зв'язку з працевлаштуванням. Позивач зазначає, що Харківським міським центром зайнятості опрацьовано інформацію, яка надійшла з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, стосовно фізичних осіб - підприємців, які припинили підприємницьку діяльність. Так, в базі даних ЄІАС.(NЕТ) в закладці «Довідники ПОУ ЄДРС» внесений запис щодо реєстрації відповідача як фізичної особи-підприємця з 17.07.2000 р. по 06.01.2017 р. Факт реєстрації [PERSON] як фізичної особи - підприємця з 17.07.2000 р. підтверджується даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, отриманих через Державне підприємство «Інформаційно-ресурсний центр». 26.01.2017 р. Харківським міським центром зайнятості був отриманий Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за №1002065088. Позивач вказує, що на підставі виявленого факту складений акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення. Розслідуванням встановлено, що [PERSON] була зареєстрована як фізична особа-підприємець з 17.07.2000 р. Запис щодо проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності (власне рішення) внесено 06.01.2017 р. Таким чином, на день реєстрації в центрі зайнятості та в період перебування на обліку відповідач була зареєстрована як ФОП. Документів щодо припинення підприємницької діяльності не надавала та стверджувала, що не зареєстрована як фізична особа - підприємець, про що свідчить її особистий підпис в заяві на статус безробітного. Посилаючись на положення ЗУ «Про зайнятість населення», ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», позивач зазначає, що [PERSON] не вжила всі необхідні дії для припинення власної підприємницької діяльності. В зв'язку з цим Харківським міським центром зайнятості 03.02.2017 р. виданий наказ за №171 «Про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю ПІБ [PERSON]» за період з 23.01.2004 р. по 16.01.2005 р. в сумі 1072,02 грн. Позивач вказує, що 06.02.2017 р. відповідачу було направлено лист-претензію №ХМЦЗ-02-1483 разом з наказом про повернення коштів та актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з пропозицією повернути кошти протягом 15 календарних днів з дня отримання претензії в добровільному порядку. На момент подання позовної заяви сума незаконно отриманої допомоги по безробіттю відповідачем на рахунок Харківського міського центру зайнятості не повернута. Представник позивача Фонду загальнообов'язкового державного страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, проти винесення заочного рішення на користь позивача не заперечував. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засiдання не з'явилась, причину неявки суду не повідомила, жодних заяв, пояснень, заперечень до суду не подавала. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до заяви [PERSON] від 23.01.2004 р., поданої до Київського РЦЗ, [PERSON] просила до вирішення питання її працевлаштування надати статус безробітного зі сплатою допомоги по безробіттю, відповідно до Законів України «Про зайнятість населення», «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», «Про розмір внесків на деякі види загальнообов'язкового державного соціального страхування». З вказаної заяви вбачається, що на час її подання [PERSON] не була підприємцем, трудовою діяльністю не займалась і пенсію не отримувала. Надана інформація посвідчена підписом відповідача. В позовній заяві позивач вказує, що відповідно до Положення «Про Харківський міський центр зайнятості», затвердженого директором Харківського обласного центру зайнятості від 09.02.2011 р., Харківський міський центр зайнятості є органом державної служби зайнятості. Харківський міський центр зайнятості створено відповідно до наказу директора Харківського обласного центру зайнятості шляхом злиття Харківського міськрайонного, Дзержинського, Жовтневого, Комінтернівського, Ленінського, Орджонікідзевського та Червонозаводського районних центрів зайнятості і є правонаступником їх прав та обов'язків. Центр підпорядковується Харківському обласному центру зайнятості і забезпечує реалізацію державної політики у сфері зайнятості населення, виконання функцій Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Позивачем до матеріалів справи долучено копію витягу з наказів Харківського міського центру зайнятості про прийняття рішення по особі [PERSON] ПК №200200604011600003 Про прийняття рішень службою зайнятості, передбачених Законами України «Про зайнятість населення», «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» і нормативними актами щодо їх застосування. З зазначеного витягу вбачається, що наказом від 23.01.2004 №НТ040123 надано статус безробітного: особам на загальних підставах: з 23.01.2004. Наказом від 23.01.2004 №НТ040123 призначено допомогу по безробіттю: застрахованим особам без урахування страхового стажу відповідно до п.п. 2, 4 ст. 22, п. 2 ст. 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п.п. 2.7., 2.9. «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності», в розмірі, встановленому законодавством: протягом 360 к.д.: з 23.01.2004 по 16.01.2005. Наказом від 23.01.2004 №НТ040123 розпочато виплату допомоги по безробіттю з 23.01.2004 р. Наказом від 23.12.2004 №НТ041223 скорочено виплату допомоги по безробіттю в звязку з недотриманням безробітним рекомендацій щодо сприяння працевлаштуванню відповідно до Закону України «Про зайнятість населення», відповідно до пп. «5» п. 5 ст. 31 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та пп. 5 п. 5.4 «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності» на строк до 90 к.д.: з 24.11.2004 по 08.12.2004 р. Наказом від 29.12.2004 №НТ041229 перераховано виплати: дата 29.12.2004 р. Наказом від 29.12.2004 №НТ041229 постановлено вважати недійсними прийняті рішення: Наказ №НТ041229 від 29.12.2004 р. Наказом від 17.01.2005 №НТ050117 припинено виплату допомоги по безробіттю: в зв'язку з закінченням строку виплати відповідно до пп. «12» п. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»: з 17.01.2005 р. Наказом від 04.02.2005 №НТ050204 знято з обліку відповідно до п. 20 «Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних» в зв'язку з працевлаштуванням безробітного відповідно до абзацу 2 пп. 1 п. 20 Порядку: в зв'язку з працевлаштуванням за направленням ДСЗ: з 04.02.2005 р. Наказом від 03.02.2017 №НТ170203 постановлено повернути виплати. Повернути кошти в установленому порядку відповідно до ч. 3 ст. 36 ЗУпЗДССВБ з 23.01.2004 по 16.01.2005 р.; сума боргу 1072,02 грн. Відповідно до вимог, п. 6 ст. 10 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» №1533-ІІІ від 02.03.2000 р., функції виконавчої дирекції Фонду виконує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, та його територіальні органи, що здійснюють свою діяльність відповідно до ЗУ «Про зайнятість населення» та цього Закону. Керівник центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, входить до складу правління Фонду. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 вказаного закону передбачено, що кошти бюджету Фонду використовуються на виплату забезпечення та надання соціальних послуг, передбачених ст. 7 цього закону, фінансування заходів, передбачених ст. 7-1 цього закону. Харківський обласний центр зайнятості є органом державної служби зайнятості. Відносини у сфері зайнятості населення регулюються Конституцією України, ЗУ «Про зайнятість населення», Кодексом законів про працю України, Господарським та Цивільним кодексами України, ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», іншими актами законодавства. Згідно з положеннями п.п. 1.2, 1.3 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 р. №307, допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітними підприємницької діяльності надається застрахованим та незастрахованим особам, визнаним в установленому порядку безробітними. Допомога по безробіттю призначається центрами зайнятості, на які покладено функції робочих органів виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, за місцем перебування безробітного на обліку і виплачується в установленому порядку через банківські установи. Підпунктом "б" п. 3 ст. 1 ЗУ «Про зайнятість населення» передбачено, що до зайнятого населення належать громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців, осіб, зайнятих індивідуальною трудовою діяльністю, творчою діяльністю, члени кооперативів, фермери та члени їх сімей, що беруть участь у виробництві. Зі змісту п. 18 ч. 2 ст. 22 ЗУ «Про зайнятість населення» випливає, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади у сфері соціальної політики, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників. Відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики №60/62 від 13.02.2009 р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.03.2009 р. за №232/16248, розслідування здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду її перебування на обліку як безробітної. Перевірка проводиться районними, міськрайонними, міськими та районними у містах центрами зайнятості, на які покладено виконання функцій робочих органів виконавчої дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, за місцем реєстрації роботодавця як платника внесків на загальнообов'язкове соціальне страхування на випадок безробіття у разі, коли, зокрема, під час перебування особи на обліку як безробітної до центру зайнятості надійшла інформація від державних органів, підприємств, установ, організацій чи громадян про обставини, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг безробітній особі, яка відрізняється від поданих нею відомостей, або така інформація розміщена в засобах масової інформації. Рішення щодо проведення перевірки приймається керівником центру зайнятості. Для проведення перевірки центри зайнятості взаємодіють з Державною податковою адміністрацією України та Пенсійним фондом України шляхом обміну інформацією про отримані особами, які перебувають на обліку в державній службі зайнятості як безробітні, доходи від провадження підприємницької діяльності, виконання робіт за трудовим договором, в тому числі за сумісництвом, під час роботи за кордоном, виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами. Обмін інформацією здійснюється між Державним центром зайнятості, Державною податковою адміністрацією України та Пенсійним фондом України як центральними органами виконавчої влади. Як вбачається з позовної заяви, в звязку з набранням чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення процедури державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичних осіб-підприємців за заявницьким принципом», Харківським міським центром зайнятості опрацьовано інформацію, яка надійшла з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців стосовно фізичних осіб-підприємців, які припинили підприємницьку діяльність. Відповідно до витягу з закладки «Довідники ПОУ ЄДРС» з бази даних ЄІАС (NЕТ), в базі ЄІАС (NЕТ) міститься запис щодо реєстрації [PERSON] як фізичної особи-підприємця з 17.07.2000 по 06.01.2017 р. Відповідно до акту №37-ФОП розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, складеного 03.02.2017 р. Харківським міським центром зайнятості, проведено звірку на підставі протокольного засідання комісії щодо розслідування страхових випадків та виплати матеріального забезпечення від 31.01.2017 №5 (службова записка відділу інформаційних систем ХМЦЗ від 17.01.2017 №22/06). Розслідуванням встановлено, що [PERSON] в період перебування на обліку в центрі зайнятості була зареєстрована як фізична особа підприємець. [PERSON] перебувала на обліку в центрі зайнятості в якості безробітної з 23.01.2004 по 03.02.2005. Статус безробітної надано 23.01.2004 р. Допомогу по безробіттю призначено без урахування страхового стажу (360 к.д.) на період з 23.01.2004 по 16.01.2005. Знята з обліку з 04.02.2005 ( працевлаштування). В базі ЄІАС (.NЕТ) в закладці «Довідники ПОУ ЄДРС» внесені зміни, які свідчать, що [PERSON] зареєстрована як ФОП з 17.07.2000 р. (дані внесені після зняття з обліку). Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань містить інформацію про дату проведення державної реєстрації фізичної особи підприємця [PERSON] 17.07.2000 р. Зазначений документ також містить інформацію про включення відомостей про фізичну особу-підприємця 13.07.2009, та державну реєстрацію припинення за власним бажанням, підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем [PERSON] 06.01.2017 р. Під час перебування на обліку в центрі зайнятості ніяких документів реєстрації як фізичної особи - підприємця 17.07.2000 р. [PERSON] не надавала. Запис щодо її реєстрації як фізичної особи - підприємця в базі ЄІАС в період перебування безробітної на обліку в центрі зайнятості був відсутній. Відповідно до вимог ст. 47 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» (в редакції, яка діяла до 13.05.2014 р.) для проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем за її рішенням фізична особа-підприємець або уповноважена нею особа не раніше двох місяців з дати публікації повідомлення у спеціалізованому друкованому засобі масової інформації подає державному реєстратору особисто (надсилає рекомендованим листом з описом вкладення) такі документи: заповнену реєстраційну картку на проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем за її рішенням; свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця; довідку відповідного органу державної податкової служби про зняття фізичної особи-підприємця з обліку як платника податків; довідку відповідного органу Пенсійного фонду України про зняття з обліку; довідки відповідних органів фондів соціального страхування про зняття з обліку. Згідно даних витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, датою запису про проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця є 17.07.2000 р. Запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем внесено 06.01.2017 р. на підставі власного рішення. Відповідно до ст. 36 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 р. за № 1533-ІІІ, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. В порушення діючого законодавства відповідачем приховано факт, що станом на день звернення до центру зайнятості з відповідною заявою [PERSON] була зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності з 17.07.2000 р., що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Таким чином, [PERSON] під час перебування на обліку в центрі зайнятості як безробітна, належала до категорії зайнятого населення (була фізичною особою-підприємцем). З урахуванням викладеного вище, суд доходить висновку, що [PERSON] на час перебування в центрі зайнятості відносилась до категорії зайнятого населення та не мала правових підстав реєструватися в Центрі зайнятості та отримувати допомогу на випадок безробіття, відтак кошти, виплачені як допомога по безробіттю за період з 23.01.2004 р. по 16.01.2005 р. в сумі 1072,02 грн. підлягають поверненню. Пунктом 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним №60/62 від 13.02.2009 р. передбачено, що в разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Якщо відомості про доходи є недостовірними з вини особи, центри зайнятості припиняють відповідні виплати, а суми здійснених виплат з дня їх призначення повертаються особою відповідно до пункту 7 цього Порядку. Підповідно до п. 7 вказаного порядку, рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти. Наказом директора Харківського міського центру зайнятості №171 від 03.02.2017 р. про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю ПІБ [PERSON], наказано вжити заходів по поверненню коштів, виплачених [PERSON] як допомога по безробіттю за період з 23.01.2004 р. по 16.01.2005 р. в сумі 1072,02 грн. З копії листа-претензії №ХМЦЗ-02-1483 від 06.02.2015, направленого Харківським міським центром зайнятості на адресу [PERSON], вбачається, що відповідачу було направлено копію наказу директора Харківського міського центру зайнятості від 30.02.2017 р. №171 щодо повернення [PERSON] коштів, виплачених як допомога по безробіттю за період з 23.01.2004 р. по 16.01.2005 р. в сумі 1072,02 грн. Вимога позивача відповідачем в добровільному порядку не виконана. Пунктом 2 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. З урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку, що під час перебування відповідача в центрі зайнятості, остання відносилась до категорії зайнятого населення, що в свою чергу, виключає право відповідача на звернення до фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі робочого органу Харківського міського центру зайнятості з проханням надати статус безробітної та отримувати допомогу по безробіттю. Таким чином, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення в примусовому порядку з відповідача незаконно отриманої допомоги по безробіттю, а отже, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», органи Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття звільнені від сплати судового збору. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2017 рік» з 01.01.2017 р. встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб 1600 грн. Таким чином, також з вiдповiдача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1600 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved