Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

11.01.2017 року заявниця звернулася в суд з даною заявою. Посилалася на те, що [INFO], перебуваючи у друзів в с. Енбек Жамбильського району Республіка Казахстан, помер її син - [PERSON]. Його тіло було передано за місцем його реєстрації та він похований в с. Рибинське Волноваського району Донецької області. Лікарське свідоцтво про смерть [NUMBER] від 26.12.2016 року було видано судово-медичним експертом Жамбильської філії Республіканського державного казенного підприємства Центра судової медицини Міністерства юстиції республіка Казахстан. В свідоцтві зазначено, що [PERSON], [INFO], помер [INFO] у республіці Казахстан Жамбильська область.Причиною смерті стала гостра печінково-ниркова недостатність, злоякісне новоутворення кардії шлунку. Коли вона звернулася до Волноваського РВ ДРАЦС для проведення державної реєстрації смерті, отримала відмову у такій реєстрації, оскільки відсутній оригінал лікарського свідоцтва про смерть. Тому просила встановити факт смерті [PERSON] [INFO] в республіці Казахстан. В судове засідання заявник не з'явилася, в заяві просила розглянути справу за її відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, рішення просив прийняти на розсуд суду. Вислухавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до вимог ст.ст.10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно п.8 ч.1ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суди можуть встановлювати факти реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. У пункті 13 вищевказаної постанови вказано, що суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Правилами державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства Юстиції України за № 52/5 від 18.10.2000 року, визначено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форма N 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 N 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за N 1150/13024. Відповідно до ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою або на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є матір'ю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с.5). З копії паспорта громадянина України [PERSON] для виїзду за кордон та міграційної картки встановлено, що [PERSON] 17 грудня 2016 року прибув до Республіки Казахстан (а.с.6). З перекладеного медичного свідоцтва про смерть [NUMBER] від 26 грудня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області, встановлено, що [PERSON] помер [INFO] Жамбильському районі Жамбильської області Республіки Казахстан в результаті гострої печінково-ниркової недостатності, злоякісного новоутворення кардії шлунку (а.с.9). Як вбачається з відповіді Волноваського РВ ДРАЦС від 11.01.2017 року №03.2-25/355 провести державну реєстрацію смерті [PERSON] не має можливості, оскільки [PERSON] подала копію медичного свідоцтва про смерть. Всі вищевказані обставини в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] Згідно з ч.2 ст.259 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. На підставі ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. За таких обставин, оскільки заявник фактично просить встановити факт смерті особи у певний час та в певному місці, що тягне за собою можливі юридичні наслідки, і такий факт підтверджений належними доказами, суд приходить до висновку, що вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved