Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

07 липня 2015 року позивачка звернулася до відповідача з позовом, в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітної плати (доходу) відповідача щомісячно, мотивуючи тим, що на її утриманні знаходиться син [PERSON], [INFO], а відповідач в даний час не надає їй матеріальної допомоги. Під час розгляду справи позивачка підтримала позов та просила його задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Заслухавши позивачку, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно до ст.180, ч.3 ст.181 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. 15 квітня 2004 року сторони розірвали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу дружині залишили прізвище Осика (а.с.4). 29 грудня 2011 року позивачка уклала шлюб з [PERSON], та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 18). Згідно копії свідоцтва про народження, позивачка та відповідач є батьками малолітньої дитини: [PERSON], який народився 16 січня 2002 року (а.с.3). З довідки Саратської селищної ради Одеської області вбачається, що дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.5). Відповідач працює головним спеціалістом служби у справах дітей Саратської районної адміністрації і регулярно отримує заробітну плату (а.с. 6). На його утриманні знаходиться малолітня дитина від другого шлюбу. З урахуванням сімейного та матеріального становища сторін, а також приписів ч.2 ст.182 СК України, суд визначає аліменти на утримання дитини сторін в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини, тобто до 15 січня 2020 року. Відповідно до пункту 3 частини 1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивачка звільнена від сплати судового збору. За приписами ч.3 ст.88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв'язку з чим, з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в сумі двісті сорок три гривні 60 копійок.

Outcome: approved