Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-11 00:00:00

03 листопада 2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду із вищезазначеним позовом до [PERSON] , в обґрунтування якого посилалась на те, що 01 серпня 2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем. Спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем є неможливим, та суперечить як її інтересам, інтересам відповідача, так і інтересам їх спільної дитини, у зв`язку з чим, просить суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою судді від 06 листопада 2020 року позовну заяву [PERSON] було залишено без руху з наданням часу позивачеві для усунення недоліків її позовної заяви (а.с. 9-10), що було зроблено позивачем 19 січня 2021 року (а.с. 12-18). Ухвалою судді від 05 березня 2021 року було прийнято позовну заяву позивача до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін і відкрито провадження у справі (а.с. 25). У судове засідання сторони не з`явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає (а.с. 32, 39). У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи зі встановлених у судовому засіданні таких обставин. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 01 серпня 2015 року, про що Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис за № 248 та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 01 серпня 2015 року (а.с. 16). [INFO] у сторін від шлюбу народилась донька - [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про її народження, наданим суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 13). За час спільного проживання через взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними почуття любові один до одного, припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім`ї стало неможливим. Шлюбні відносини між сторонами припинені у 2016 році, з того часу спільне господарство вони разом не ведуть та проживають окремо. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, з урахуванням визнання позову відповідачем, відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім`я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Разом з тим, на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" суд вважає за необхідне повернути позивачеві з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого нею при поданні позову, що становить 420 грн. 40 коп. (а.с. 1), решта суми підлягає відшкодуванню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved