Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

07.04.2021 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить визнати за позивачем право на земельну частку (пай) розміром 6,4636 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності колишнього КСП «Восток» - агрофірми «Восток» на території Валківської міської ради Богодухівського району Харківської області в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог вказує, що позивач після смерті матері прийняв спадщину звернувшись в шестимісячний строк з відповідною заявою до приватного нотаріуса Валківського районного нотаріального округу Дем`яненко В.О., на підставі якої нотаріусом відкрита спадкова справа за №28/2019. Чоловік спадкодавця [PERSON] помер [INFO] . Син спадкодавця [PERSON] від прийняття належної йому частки у спадщині відмовився, звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою. Під час оформлення спадкових прав на майно матері позивач дізнався, що вона за життя отримала право на земельну частку (пай) у агрофірмі «Восток» та території колишньої Старомерчицької селищної ради Валківського району Харківської області. 20.03.1996 року агрофірма «Восток» отримала Державний акт на право колективної власності на землю серії ХР №06-00-000661, до якого додано список громадян-членів агрофірми «Восток» та список пенсіонерів, що раніше працювали в агрофірмі та залишалися членами сільськогосподарського підприємства при виході на пенсію, де прізвище спадкодавця [PERSON] значиться під №31, в уточненому переліку від 25.03.2017 року під №133. Сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] не видавався та не реєструвався, що призводить до неможливості оформлення спадкоємцем спадкових прав на це майно та розпорядження виділеними його матері земельними ділянками, що порушує його право власності на це майно. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 08.04.2021 року відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. Позивач, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася, клопотання про відкладення розгляду справи не направила. Представник відповідача міський голова Скрипніченко В. надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника міської ради, просить прийняти рішення згідно закону на підставі наявних доказів. Представник третьої особи - ТОВ «Агрохолдинг Восток» правом надання пояснень у встановлений судом строк не скористався, в судове засідання не з`явився. У відповідності до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. 06.05.2021 року представник позивача [PERSON] подав до канцелярії суду клопотання про витребування із Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області належним чином засвідченої копії пенсійної справи [PERSON] , яка померла [INFO] , посилаючись на необхідність забезпечення доказів щодо працевлаштування та членства останньої у Агрофірмі Восток. За змістом ст.84 ЦПК України клопотання про витребування доказів повинно бути подане в строк, зазначений у ч.ч.2,3 ст.83 цього Кодексу, тобто позивачем або його представником разом з поданням позовної вимоги. Враховуючи вимоги ст.84 ЦПК України, суд залишає клопотання представника позивача про витребування доказів без задоволення, як заявлене з пропуском встановленого строку. При цьому суд враховує достатність доданих позивачем до позовної заяви доказів для прийняття рішення по суті. Будь-які інші заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками позивача згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13.12.1963 року Добренською сільською радою Охтирського району Сумської області, є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №55, які 28.02.1957 року зареєстрували шлюб, після чого останній присвоєно прізвище [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого повторно 07.12.1979 року цією ж сільською радою, актовий запис №1. Батько позивача [PERSON] помер [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 29.10.1987 року Старомерчицькою селищною радою Валківського району Харківської області, актовий запис №39. [INFO] померла мати [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Старомерчицькою селищною радою Валківського району Харківської області, актовий запис №21. Зі змісту письмової консультації приватного нотаріуса Валківського районного нотаріального округу Харківської області Дем`яненко В.О. №121/01-16 від 22.02.2021 року слідує, що позивач після смерті [INFO] матері [PERSON] прийняв спадщину, так як постійно з нею проживав. Другий син спадкодавця [PERSON] спадщину не прийняв і на неї не претендує, про що подав відповідну заяву. Інших спадкоємців, передбачених ст.ст.1261,1266 ЦК України немає. На підставі поданої позивачем заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину нотаріусом 01.04.2019 року заведено спадкову справу №28/2019 щодо майна померлої матері. Для оформлення спадкових прав на майно, що залишилось після померлої [INFO] [PERSON] , а саме право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності агрофірми «Восток» Валківського району Харківської області, крім документів, що зберігаються у спадковій справі, необхідно надати, зокрема, сертифікат на право на земельну частку (пай). За повідомленням Валківської РДА Харківської області №01-35/100 від 01.02.2021 року, в Книзі реєстрації сертифікатів відсутні відомості щодо реєстрації сертифіката на право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] . Разом з тим, згідно затвердженого загальними зборами членів колишнього реформованого КСП «Восток» - агрофірма «Восток» проекту землеустрою щодо організації території земельних часток ((паїв) рілля, сіножаті, пасовища), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, громадянам-власникам земельних часток (паїв) із земель колишнього реформованого КСП агрофірми «Восток», що розташовані на території Старомерчицької селищної ради Валківського району Харківської області розмір середньої земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах зменшився і склав: по ріллі 5.7716 га; по пасовищах 0.4991 га; по сіножатях 0.1929 га. Із наданих позивачем доказів слідує, що 20.03.1996 року на агрофірму «Восток» зареєстровано державний акт на право колективної власності на землю серії ХР №06-00-000661, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №103, відповідно до якого передано у колективну власність для ведення сільськогосподарського виробництва 4627,6 га землі. Додатком до вказаного державного акту є Список громадян-членів КСП, сільськогосподарського кооперативу або товариства та список громадян пенсіонерів агрофірми «Восток» Валківського району станом на 01.01.1996 року. Серед громадян-членів КСП «Восток», включених до додатку до державного акту на право колективної власності на землю під №31 значиться мати позивача [PERSON] . Згідно уточненого переліку громадян-працівників та пенсіонерів колишнього реформованого КСП «Восток» - агрофірма «Восток», що мають право на земельну частку (пай), складений в уточнення переліку, що є додатком до державного акту на право колективної власності на землю серії ХР №06-00-000661, мати позивача [PERSON] значиться під №133. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України). Ст.41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним. Відповідно до ч.2 ст.14 Конституції України та ч.2 ст.1 Земельного Кодексу України право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Об`єктом відносин спадкування виступають права та обов`язки спадкодавця у їх сукупності, що належали йому на момент смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Право власності на земельну ділянку, згідно положень ст.1225 ЦК України, переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, викладених у п.11 Постанови від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Відповідно до ст.2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Згідно роз`яснень\~Міністерства юстиції\~України №\~19-32/319\~від 21.02.2005\~року у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. В даному випадку звернутися з заявою про реєстрацію прав власності на нерухоме майно за померлою особою мають право її спадкоємці. Оцінивши надані докази в їх сукупності, враховуючи, що незаконність набуття померлою права на спадкове майно судом не встановлено, позивач у справі є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо визнання права на земельну частку (пай), що входить до спадщини, яка залишилася після смерті матері, так як досліджені докази свідчать про неможливість оформити спадщину в нотаріальному порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved