Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-20 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що квартира [ADDRESS] належала до службових приміщень Коломийської міської ради, яку вона отримала працюючи тривалий час двірником. Рішенням виконкому Коломийської міської ради № 299 від 16 листопада 2016 року спірна квартира виключена з категорії службових та належить до житлового фонду Коломийської міської ради. Зазначає, що у 2014 році її син, [PERSON] одружився із [PERSON] , а тому вона надала згоду на реєстрацію останньої у спірній квартирі з 11 листопада 2014 року. Вказує, що, синові не вдалося створити міцної сім"ї із відповідачкою, і в кінці травня 2018 року, забравши свої речі, відповідачка покинула квартиру, переїхавши проживати до своєї матері в с. Жукотин Коломийського району Івано-Франківської області. У липні 2019 року відповідачка без її відома зайшла у квартиру, забрала решту особистих речей, залишивши сусідці ключ від помешкання. Реєстрація відповідачки у вказаному будинку позбавляє її, як користувача, права в повній мірі користуватись своїм майном. Враховуючи викладене та зважаючи на те, що відповідачка тривалий час не проживає за місцем реєстрації у вищевказаній квартирі і вказане житло не є для неї таким, що необхідне для проживання, просить визнати відповідачку такою що втратила право на користування ним. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з мотивів, викладених у позовній заяві та просила позов задовольнити, не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, про дату, час та місце слухання справи належно повідомлялась в установленому законом порядку по зареєстрованому місцю проживання. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення позивачки, свідка, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи із наступного. Як видно із досліджених письмових доказів, квартира [ADDRESS] належала до службових приміщень Коломийської міської ради, яку отримала [PERSON] , працюючи тривалий час двірником. Рішенням виконкому Коломийської міської ради № 299 від 16 листопада 2016 року спірна квартира виключена з категорії службових та на даний час належить до житлового фонду Коломийської міської ради, що стверджується копією рішення (а.с.4). У 2014 році син позивачки, [PERSON] одружився із відповідачкою, яка зі згоди позивачки 11 листопада 2014 року зареєструвалась в спірній квартирі. Сімейне життя у подружжя не склалось і в кінці травні 2018 року [PERSON] зібрала свої речі та переїхала проживати до своєї матері с. Жукотин, Коломийського району Івано-Франківської області. На даний час в провадженні Коломийського міськрайонного суду знаходиться справа про розірвання шлюбу між ними. Із змісту позовних вимог вбачається, що в липні 2019 року відповідачка, скориставшись відсутністю власниці квартири, зайшла до помешкання, звідки забрала решту своїх речей та залишила ключі у сусідки [PERSON] . Вказані обставини підтвердив у судовому засіданні свідок [PERSON] та повідомив суду про те, що [PERSON] дійсно у квартирі позивачки не проживає бульше одного року, її речі у помешканні відсутні. Згідно відповіді на запит адвоката № 2621/02.9-11 від 23 вересня 2019 року управління надання адміністративних послуг Коломийської міської ради в спірній квартирі зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Зазначене житлове приміщення відповідачка добровільно покинула у 2018 році, з того часу хоч і поверталась одного разу до будинку, однак в ньому не проживала, не виконувала обов"язків по утриманню житла та оплаті комунальних послуг. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У ст. 15 ЦК України кожній особі гарантується право на судовий захист. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до вимог ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Враховуючи вказані обставини та законодавче регулювання виниклих правовідносин, суд вважає, що оскільки реєстрація відповідачки у квартирі порушує право позивачки, як наймача житла на розпорядження своїм майном у повному обсязі, а житлове приміщення в якому відповідачка продовжує бути зареєстрованою покинута нею добровільно і з того часу пройшло більше шести місяців, то суд вважає за можливе позов задовольнити. На підставі наведеного та ст.ст. 15, 317, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України,

Outcome: approved