Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач звернулася до суду з названим позовом, посилаючись на те, що [INFO]року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки (паю) площею 4,06 га, яка розташована на території Македонської сільської ради Миронівського району Київської області, призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Будучи спадкоємцем за заповітом, в установлений законом строк вона звернулася до Миронівської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини. Проте належним чином оформити спадщину на земельну ділянку не має змоги, оскільки мати успадкувала право на земельну частку (пай) після смерті батька- [PERSON], який помер [INFO] але не змогла належним чином оформити спадщину, оскільки державний акт на право власності на земельну частку (пай) був виготовлений вже після його смерті. У судове засідання позивач не з"явилася, про час та день розгляду повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує. Представники відповідача та третьої особи у судове засідання не з'явилися, до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов ними визнається. За таких обставин суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши письмові докази в їх сукупності, наявні у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Статтями 1270 ч. 1 та 1272 ч. 1 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Так, відповідно до вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що [INFO] року в с.Македони Миронівського району Київської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.8). Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді права на земельну ділянку (паю)площею 4,06 га, яка розташована на території Македонської сільської ради Миронівського району Київської області, та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Єдиною спадкоємицею за заповітом являється дочка померлої: позивач у справі [PERSON], оскільки інший спадкоємець за заповітом [PERSON] відмовився від належної йому частки спадкового майна, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Проте, оформити належним чином спадщину на земельну ділянку позивач не має змоги у зв"язку з тим, що її мати успадкувала право на земельну ділянку (пай) після смерті свого чоловіка, але не оформила належним чином право власності на своє ім"я по тій причині, що державний акт на право власності на вказану земельну ділянку був виготовлений вже після його смерті. Відповідно до ст.1268 ЦК України позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом та вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки відповідно до ст.ст.1269,1270 ЦК України подала заяву до Миронівської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлої матері [PERSON], що підтверджується спадковою справою . За ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно,зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна,що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов'язковим, коли об'єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов'язковій державній реєстрації . Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід'ємною частиною правовстановлюючого документа. Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім'я особи, яка померла у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Враховуючи, що до позивача перейшли права на земельну ділянку, та які позивач не має змоги оформити відповідно до вимог законодавства, питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно. На підставі ст.ст.1216-1218,1221,1225, 1268,1270,1272, 1297 ЦК України,

Outcome: approved