Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

13 вересня 2017 року [PERSON] пред'явив вказаний позов, посилаючись на наступні обста- вини. [INFO] померла [PERSON] в с.Білолісся Татарбунарського району Одеської об- ласті, яка за життя заповіла йому земельну ділянку площею 2,00 га, що розташована на території Білоліської сільської ради, згідно державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого Татарбунарською райдержадміністрацією Одеської області 17.05.2007 р. на ім'я [PERSON] При зверненні до нотаріуса з приводу прийняття спадщини йому було від- мовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю документів, підтверд- жуючих право власності померлого на спадкове майно та відповідної реєстрації цього права. Він не має гадки, де знаходиться оригінал правовстановлюючого документа, припускає що спадкода- вець втратила його за життя. Про втрату державного акту ним розміщене відповідне оголошення у пресі. Зважаючи на те, що успадкувати земельну ділянку у нотаріальному порядку він не має мож- ливості, просив визнати за ним право власності на спадкову земельну ділянку. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник Білоліської сільської ради Татарбунарського району у судове засідання не з'явив- ся, т.в.о.сільського голови надав заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнав. Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України, не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Копією державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого 17.05.2007 р. (а.с.7), підтверджується, що земельна ділянка площею 2,00 га, яка розташована на те- риторії Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, цільове призначен- ня - для ведення особистого селянського господарства, передана у приватну власність [PERSON] Заповітом від 20.09.2011 р., посвідченого приватним нотаріусом Татарбунарського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] (копія на а.с.6), підтверджується, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження, яким заповіла належ- ну їй земельну ділянку, посвідчену державним актом на право приватної власності на земельну ділянку [NUMBER], площею 2, 00 га, яка розташована на території Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області - позивачу у справі. Згідно копії свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого повторно (а.с.5), [PERSON] померла [INFO] в с.Білолісся Татарбунарського району Одеської області. Вартість зазначеної земельної ділянки, що належала [PERSON] становить 64812,76 грн. (а.с. 8). Газета "Татарбунарский вестник" № 34 від 09.09.2017 р. містила оголошення про недійсність втраченого державного акту на право приватної власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON], що видно з її копії (а.с.9). Нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] з причини відсутності (ненадання) правовстановлюючого документу на успадковане майно - земельну ділянку (а.с.10). Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30.05. 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В силу ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Як передбачено ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних від- носин, а також інших учасників цивільних відносин. За змістом ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Відповідно до п.4.15 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами Ук- раїни, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 р., видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та пере- вірки відсутності заборони або арешту цього майна. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач є спадкоємцем по заповіту по- мерлої [PERSON] Перешкодами в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину є те, що відсутній правовстановлюючій документ на земельну ділянку, а саме - втрачений державний акт на право приватної власності на землю, в результаті чого було опубліковано об'яву в газеті. Отже, суд вважає, що за позивачем може бути визнано право власності на земельну ділянку, площею 2,00 га, згідно державного акту [NUMBER], яка розташована на території Біло- ліської сільської ради, що залишилася після смерті [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved