Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

03.02.2015 року позивач звернулась до Деснянського районного суду м.Чернігова з позовною вимогою до Чернігівської міської ради, Новозаводської районної у м.Чернігові ради, Комунального підприємства "Новозаводське" Чернігівської міської ради з вимогою про відшкодування моральної шкоди заподіяної протизаконною бездіяльністю Чернігівської міської ради, Новозаводської районної у м.Чернігові ради, Комунального підприємства "Новозаводське" Чернігівської міської ради при здійсненні ними своїх повноважень і функцій. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що порушується її право на відповіді від відповідачів на її звернення від 24.02.2014 року згідно Закону України "Про звернення громадян". 03.02.2015 року позивач збільшила позовні вимоги в судовому засіданні, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та зазначили, що при розгляді заяв позивача повністю дотримано вимоги норм Закону України "Про звернення громадян" щодо повного, всебічного та своєчасного розгляду звернень. Суд, вислухавши пояснення позивача, проаналізувавши письмові докази в справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 26.02.2014 року до Чернігівської міської ради надійшло письмове звернення Позивача від 24.02.2014 року з проханням вжити дієві заходи по припиненню порушень окремими мешканцями 1 -го під'їзду будинку № 11 по вул. Самострова щодо порядку в під'їзді та прибудинковій території та ін.. Вказане звернення було зареєстровано відділом звернень громадян та соціальних питань Чернігівської міської ради у порядку, встановленому Інструкцією з діловодства за зверненнями громадян в органах державної влади і місцевого самоврядування, об'єднаннях громадян, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, в засобах масової інформації, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 14 квітня 1997 року № 348 (далі - Інструкція), та відповідно до резолюції заступника міського голови направлено на розгляд Відповідача 3, на обслуговуванні якого знаходиться будинок № [ADDRESS]. КП "Новозаводське" у межах компетенції було розглянуто звернення Позивача, проведено перевірку викладених у ньому обставин, вжито відповідні заходи та проінформовано позивача про результати розгляду листом від 05.03.2014 року № П-68-2. Вказаний лист-відповідь позивачу було надіслано поштою, а його копію, у відповідності до встановлених правил ведення діловодства за зверненнями громадян, надано до відділу звернень громадян та соціальних питань Чернігівської міської ради. Звернення позивача від 22.10.2014 року, зареєстроване у відділі звернень громадян та соціальних питань Чернігівської міської ради 24.10.2014 року, для розгляду та вирішення питань, піднятих у ньому, було направлено на розгляд Новозаводської районної у м. Чернігові ради та КП "Новозаводське" ЧМР. Новозаводська районна у м. Чернігові рада в межах компетенції було розглянуто звернення Позивача та про результати розгляду проінформовано Позивача листом від 07.11.2014 року № П-2/522. КП "Новозаводське" ЧМР в межах компетенції також було розглянуто звернення Позивача та про результати розгляду проінформовано Позивача листом від 11.11.2014 року № П-68/2 Копії відповідей Чернігівської міської ради то КП "Новозаводське" ЧМР щодо розгляду звернення Позивача від 22.10.2014 року були надані у встановленому порядку до відділу звернень громадян та соціальних питань Чернігівської міської ради. Слід зазначити, що згідно встановленого порядку відділ звернень громадян та соціальних питань Чернігівської міської ради відповідь за результатами розгляду звернення, що надійшло до Чернігівської міської ради, не направляє заявнику. Відповідь заявнику має направити виконавець - районна у місті рада, відповідний структурний підрозділ міської ради чи комунальне підприємство, що відповідно резолюції безпосередньо розглядає звернення громадянина. Виконавець також має обов'язково надати до відділу звернень громадян та соціальних питань Чернігівської міської ради копію наданої заявнику відповіді, яка підшивається та зберігається у встановленому Інструкцією порядку. Таким чином, суд встановив, що відповідачами повністю дотримано вимоги норм Закону України "Про звернення громадян" щодо повного, всебічного та своєчасного розгляду звернень позивача, а також вжито всіх можливих заходів в межах компетенції щодо задоволення викладених у зверненнях прохань та вимог. Але позивач в судовому засіданні вказувала на ту обставину, що не отримувала відповіді на звернення, а тому суд вважає за потрібне в цій частині позову задовольнити позовні вимоги та зобов'язати відповідачів надати відповіді на звернення. Однією з позовних вимог є стягнення моральної шкоди з відповідача на користь позивача в сумі 10 000, 00 гривень. Позивач в судовому засіданні пояснили, що спричинення моральної шкоди сталося внаслідок нервових переживань і конфліктів, що тривали довгий час, інших психологічних факторів, пов'язаних з не отриманням відповіді та необхідної їй інформації. Позивач зазначила, що її постійно турбують головні болі, болі в серці, погіршився сон, що призвело до моральних страждань. Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Згідно із ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Вказана стаття передбачає спеціальні підстави і умови відповідальності при завдання фізичній або юридичній особі шкоди у позадоговірних правовідносинах, які відрізняють їх від інших норм, що містять загальні правила позадоговірної (деліктної) відповідальності у цивільно-правових правовідносинах і полягають у спеціальному суб'єктному складі відповідальних осіб, спеціальній сфері діяльності цих суб'єктів та характері їх дій. Сферою застосування зазначеної норми є правовідносини із заподіяння шкоди фізичній чи юридичній особі у зв'язку з прийняттям зазначеними суб'єктами незаконних рішень, вчинення ними незаконних дій чи неправомірної бездіяльності при здійсненні ними своїх владних повноважень, визначених Конституцією і законодавством України. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Суд приймає до уваги ті обставини, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідальність за завдану моральну шкоду відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України відшкодовується особою, яка її завдала. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п. 5 постанови № 4 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"). Наявність моральної шкоди доводиться потерпілим, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв'язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 1166, ч. 1 ст. 1167 ЦК України для застосування деліктної відповідальності необхідною є наявність складу правопорушення, а саме: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; 2) шкідливого результату такої поведінки (шкоди); 3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою і шкодою; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. Тобто, відповідальність наступає лише в разі наявності всіх вище названих чотирьох складових. Так судом не було встановлено шкідливий результат для позивача, не встановлено наявність спричинення моральної шкоди позивачу відповідачем, тобто відсутній причинно-наслідковий зв'язок між діями (винними, а не будь-якими) відповідача за завданою шкодою. Позивачем не зазначено з яких міркувань вона виходила, визначаючи розмір шкоди, не зазначено якими доказами це підтверджується. Тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 10 000, 00 гривень. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, згідно ст. 60 ЦПК України. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Суд також враховує, що одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на Рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004. Заслухавши пояснення позивача по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи вищевикладені обставини, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає частковому задоволенню. Враховуючи вище викладене, принцип диспозитивності, а також ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача, а саме в зобов'язані надати відповіді та розглянути Комунальним підприємством "Новозаводське" Чернігівської міської ради заяви [PERSON] від 24.02.2014 року, 01.04.2014 року, 22.10.2014 року, 02.12.2014 року, 17.12.2014 року.

Outcome: partial