Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

08 жовтня 2015 року позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись в суд з позовом до Дорогиничівської сільської ради Локачинського району про визнання права власності на частку житлового будинку з господарськими будівлями. Свої вимоги обґрунтовують тим, що 16 травня 2013 року померла їх мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Набережній, 17 в с. Дорогиничі Локачинського району Волинської області. Спадкодавець [PERSON] все своє майно заповіла сину - [PERSON], який у встановлений законом шестимісячний строк - 24 вересня 2013 року звернувся до нотаріальної контори із заявами про відмову від спадщини за заповітом та прийняття спадщини за законом. Як спадкоємці за законом позивачі прийняли спадщину шляхом подання заяви у нотаріальну контору про прийняття спадщини, отримали свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частки земельної ділянки (паю), однак, нотаріусом відмовлено їм у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Просять суд визнати за ними право власності по 1/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Набережній, 17 в с. Дорогиничі Локачинського району Волинської області, кожному в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON] Судові витрати у справі просять залишити за ними. У судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивачів [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених у позовній заяві. Позивач [PERSON] подала клопотання про повернення їй зайво сплаченої суми судового збору в розмірі 974,40 грн., адже всю суму судового збору у даній справі у відповідності до Закону України "Про судовий збір" було сплачено [PERSON] Представник відповідача Дорогиничівської сільської ради у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Підтвердив, що позивачі є спадкоємцями майна померлої [PERSON] за законом, інших спадкоємців не встановлено. Остання проживала одна у спірному житловому будинку. Сільська рада не заперечує проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, матеріали спадкової справи № 177/2013, суд дійшов висновку, що позовна заява підставна та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 16 травня 2013 року померла мати позивачів - [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про її смерть серії І-ЕГ № 137536 від 16 травня 2013 року (а.с.4 на звороті). Після її смерті залишилося спадкове майно, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по вул. Набережній, 17 в с. Дорогиничі Локачинського району Волинської області. Спірне майно належало спадкодавцю [PERSON], що підтверджується довідкою Дорогиничівської сільської ради Локачинського району № 464 від 23 вересня 2013 року та витягом з погосподарської книги № 1 за 2013 рік (а.с.8,9). Згідно із заповітом від 09 березня 2011 року, посвідченого Дорогиничівською сільською радою Локачинського району, та зареєстрованого в реєстрі за № 4, спадкодавець [PERSON] все своє майно заповіла своєму сину - позивачу [PERSON] (а.с. 5). Однак, 24 вересня 2013 року останній звернувся до Локачинської державної нотаріальної контори з заявою про відмову від належної йому частки спадкового майна за заповітом, подавши в цей же день заяву про прийняття спадщини за законом ( а.с. 6). Згідно із ч.1,6 ст.1273 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкоємець за заповітомабо за закономможе відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусуза місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. Із матеріалів спадкової справи № 177/2013 до майна померлої [PERSON] вбачається, що відмова від прийняття спадщини за заповітом [PERSON] не відкликана, позивачі як спадкоємці І першої черги за законом прийняли спадщину шляхом подання заяви у нотаріальну контору, отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частки земельної ділянки, що належала спадкодавцю [PERSON], кожний (а.с.12). Родинні стосунки позивачів і спадкодавця [PERSON] підтверджуються копіями свідоцтв про їх народження (а.с.14,16,18). Згідно із свідоцтвом про одруження, позивач [PERSON] змінила прізвище із Пилипюк на [PERSON] (а.с.19). Із постанови нотаріуса від 25 вересня 2015 року вбачається, що позивачі звернулися до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, однак їм відмовлено у видачі такого свідоцтва, оскільки останніми не подано відповідних правовстановлюючих документів на будинок (а.с.11). Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно [PERSON], не встановлено. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки на момент відкриття спадщини спадкодавцю [PERSON] належало право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по вул. Набережній, 17 в с. Дорогиничі Локачинського району, суд дійшов висновку, що право власності на нього переходить до позивачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON], як спадкоємців за законом і за ними необхідно визнати право власності по 1/3 частки вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за кожним. Відповідно до ч.1 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Враховуючи вищевикладене та те, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує нічиїх прав та інтересів, його необхідно прийняти та ухвалити рішення про задоволення позову. Судові витрати у справі в розмірі 487,20 грн. залишити за позивачами. Оскільки позивачем [PERSON] було зайво сплачено суму судового збору в розмірі 974,40 грн. згідно із квитанцією № 0.0.442578344.1 від 02 жовтня 2015 року (а.с.1), вказану суму судового збору слід повернути останній.

Outcome: approved