Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому зазначив, що 11 червня 2015 року відповідач був прийнятий на роботу до позивача до відділу логістики на посаду водія автотранспортних засобів. 31.05.2017 року з вини відповідача було вчинено кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 286 КК України за таких обставин, а саме 31.05.2017 року, приблизно о 13.00 годин, відповідач керував технічно справним автомобілем «ТАТА LPT 613», державний реєстраційний номер [NUMBER] , який рухався по проїзній частині [ADDRESS] Гагаріна в с.Мар`янське Апостолівського району Дніпропетровської області з боку в`їзду до с. Мар`янське з м. Кривий Ріг Дніпропетровської області в напрямку виїзду з с. Мар`янське до м. Нікополь Дніпропетровської області. Під час руху по вищезазначеній ділянці проїзної частини, поблизу домоволодіння [ADDRESS] , відповідач, керуючи автомобілем, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян і проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, рухаючись по вказаній дорозі, не дотримав безпечної швидкості під час керування автомобілем, через що, на смузі для руху автомобілю під його керуванням, сталось зіткнення передньою частиною даного автомобілю, з задньою частиною автомобілю «Сітроен Берлінго», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухаючись по своїй смузі для руху у попутному напрямку попереду автомобілю, під керуванням відповідача, в робочому режимі застосувавши гальмування, зупинився. 18 грудня 2017 року вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушень передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. 04.03.2019 р. Господарський суд Дніпропетровської області відкрив провадження у справі №904/620/19 за позовом ТОВ «ЕлектроПроектПромМонтаж» до ТОВ «Вінтер Вікна» про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 206027,00 грн. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/620/19 в 02.04.2019 р. позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕлектроПроектПромМонтаж" до позивача про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 206 027,00 грн. задоволено у повному обсязі. Господарський суд Дніпропетровської області постановив стягнути з позивача на користь Товариства з обмежено відповідальністю "ЕлектроПроектПромМонтаж" 206027,00 грн. матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та 3090,41 грн. судового збору. Позивач виконав зазначене рішення Господарського суду Дніпропетровської області та перерахував на користь ТОВ "ЕлектроПроектПромМонтаж" 209117,41 грн. Після відшкодування позивачем шкоди на користь ТОВ "ЕлектроПроектПромМонтаж", у позивача виникає право зворотної вимоги до відповідача про відшкодування шкоди. Розмір завданої шкоди встановлений рішенням Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/620/19 від 02.04.2019 р., яке набрало законної сили 07.08.2019 р., та складає 209117,41 грн., з яких 206027,00 грн. - шкода завдана вчиненням кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України; 3090,41 грн. - судовий збір стягнутий за рішенням Господарського суду Дніпропетровської області. У зв`язку з цим позивач просив суд стягнути з відповідача вказані грошові кошти. Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги не визнав, оскільки не погоджується з розміром матеріальних збитків,тому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, вислухав пояснення сторін, дослідив докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтею 124 Конституції України передбачено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Судом встановлено, що 31.05.2017 року, приблизно о 13.00 годин, відповідач керував технічно справним автомобілем «ТАТА LPT 613», державний реєстраційний номер [NUMBER] , який рухався по проїзній частині [ADDRESS] Гагаріна в с.Мар`янське Апостолівського району Дніпропетровської області з боку в`їзду до с. Мар`янське з м. Кривий Ріг Дніпропетровської області в напрямку виїзду з с. Мар`янське до м. Нікополь Дніпропетровської області. Під час руху по вищезазначеній ділянці проїзної частини, поблизу домоволодіння [ADDRESS] , відповідач, керуючи автомобілем, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян і проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, рухаючись по вказаній дорозі, не дотримав безпечної швидкості під час керування автомобілем, через що, на смузі для руху автомобілю під його керуванням, сталось зіткнення передньою частиною даного автомобілю, з задньою частиною автомобілю «Сітроен Берлінго», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухаючись по своїй смузі для руху у попутному напрямку попереду автомобілю, під керуванням відповідача, в робочому режимі застосувавши гальмування, зупинився. 18 грудня 2017 року вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушень передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/620/19 в 02.04.2019 р. позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕлектроПроектПромМонтаж" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінтера-вікна" про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 206 027,00 грн. задоволено у повному обсязі. Вказаним рішенням встановлено, що матеріальна шкода завдана внаслідок ДТП відповідачем, який знаходився під час виконання трудових обовязків Позивач виконав зазначене рішення Господарського суду Дніпропетровської області та перерахував на користь ТОВ "ЕлектроПроектПромМонтаж" 209117,41 грн., яке складається зі шкоди в розмірі 206 027,00 грн. та судового збору в розмірі 3090,41 грн. Протиправність дій відповідача встановлена вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2017 р., вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2017 року. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Отже, в діях Відповідача наявний склад цивільного правопорушення, обставини якого вже встановлені рішеннями судів в інших справах та не потребують доказування. Вказана правова позиція викладена у постанові Великої палати Верховного суду від 05.12.2018 у справі №426/16825/16-ц, у якій Верховний суд зазначив, що у відповідності до положень статей 1187 та 1172 ЦК України шкода задана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, а також, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. У свою чергу після того, як роботодавець здійснить відшкодування шкоди він у порядку регресу (статті 1191 ЦК України) отримає право вимоги до свого працівника та зможе пред`явити до нього відповідну вимогу. У зв`язку з цим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 206027,00 грн. Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача судового збору в розмірі 3090,41 грн., які ним були понесені при розгляді справи в господарському суді задоволенню не підлягають, оскільки відсутній причинний зв`язок між понесенням цих витрат позивачем та протиправними діями відповідача. Сплата судового збору є збитками позивача внаслідок його волевиявлення щодо вирішення спору в судовому порядку. Суд не приймає до уваги заперечення проти позову відповідача, оскільки розмір збитків, завданих позивачу підтверджено рішенням суду, що має приюдиційне значення. Відповідно до ст. 141 ч.1 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 3090,41 грн.

Outcome: partial