Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

07.02.2020 позивач звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області з вищевказаним позовом до відповідача про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання дружини, який умотивувала тим, що 20.07.2017 між нею та відповідачем було укладений шлюб, який зареєстрований відділом РАГС м. Криулень, Республіка Молдова, актовий запис №52. Вказує, що від спільного шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. Зазначає, що із чоловіком подружнє життя не склалось, і них різні погляди на життя, шлюб та сім`ю. На даний час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть та не підтримують жодних стосунків. Вважає, що їх спільна сім`я розпалась, її збереження є неможливим, тому просить суд не надавати час на примирення. Оскільки шлюб ґрунтується на добровільній згоді чоловіка та дружини, а подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини, тому просить суд шлюб між нею та [PERSON] розірвати. Крім того, вказує, що дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, такий рівень у будь якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Зазначає, що вона одна не може забезпечити такий рівень, оскільки станом на сьогоднішній день не працевлаштована та живе за кошти державної допомоги і батьків, їй не відомо чи на сьогоднішній день відповідач офіційно працює, проте її відомо, що до недавнього часу він мав офіційну роботу та отримував офіційну заробітну плату в Чехії, куди він регулярно їздить на заробітки. Вказує, що відповідач проживає в іншій державі, а відтак проконтролювати отримання останнім заробітної плати чи встановити її розмір буде утруднено, вважає за необхідне визначити розмірі аліментів на утримання їхньої неповнолітньої дитини у твердій сумі. Так, оскільки відповідач отримує достатній розмір зарплати в Чехії і на його утриманні ніхто не перебуває, то вважає, що на утримання дитини слід стягнути із відповідача аліменти у розмірі 5000 гривень. Також вказує, що відповідач ухиляється від утримання її до досягнення їх дитиною трьох років, чим порушує її права, передбачені ч.ч.2, 4 ст.84 СК України, якими передбачено, що дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення трьох років. Зазначає, що оскільки станом на сьогоднішній день вона не працевлаштована та живе за кошти державної допомоги і батьків, то вважає, що має право на своє утримання від чоловіка - [PERSON] у розмірі 2000 гривень до досягнення трьох років їхньою дитиною. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 16.03.2020 відкрито провадження у справі , а також вирішено здійснити судове доручення компетентному суду Республіки Молдова через компетентні установи юстиції Договірних Сторін - України та Республіки Молдова, згідно протоколу до Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, та Договору між Україною і Республікою Молдова про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах від 13.12.1993, для вручення відповідачу [PERSON] , який є громадянином Республіки Молдова та проживає за адресою: с. Паркани, Калараський район, Республіка Молдова :копії позовної заяви та доданих до неї документів на українській та румунській мові; копії ухвал про відкриття провадження у справі та судове доручення про надання правової допомоги за кордон на українській та російській мові, а також для відібрання він нього письмових пояснень по суті спору, в яких він має висловити свою позицію щодо визнання позову, або висловити заперечення проти позову у разі невизнання позову, або визнання його частково. 12.10.2021 у судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась; попередньо через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовільнити. Відповідач [PERSON] також в судове засідання не з`явився; 06.09.2021 відповідач на адресу суду скерував клопотання про визнання позову в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував , а також просив суд провести розгляд справи в його відсутність. З урахуванням поданого клопотання відповідача , на підставі вимог ст. 206 ЦПК України, судом установлено, що по справі відсутні підстави для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та надані учасниками справи докази свідчать про те, що визнання відповідачем позову не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Тому, суд з урахуванням поданих сторонами заяви та клопотання , дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 20.07.2017 сторони зареєстрували шлюб у відділі РАГС м. Криулень, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 20.07.2017, серії [NUMBER] , актовий запис №52 (а.с.11). В період шлюбу в сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 25.01.2018, серія [NUMBER] , актовий запис №01, виданого Виконкомом Гуменської сільської ради Вінницького району Вінницької області , в якій батьками записані сторони у справі.(а.с.14). Відповідно до довідки №778 від 21.11.2019, виданої виконкомом Гуменської сільської ради Вінницького району Вінницької області, [PERSON] проживає разом із позивачем [PERSON] та перебуває на її утриманні (а.с.15). Застосовуючи норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З`ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, їх взаємовідносини, те, що відповідач згодний на розірвання шлюбу, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає після розірвання наділі іменуватися прізвищем « [PERSON] », що відповідає вимогам закону. Крім цього, судом встановлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання малолітньої доньки та дружини до досягнення дитиною трьох річного віку. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов`язків утримувати дітей, судом не встановлено. Згідно до частини 1 ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до положень ст.180 Сімейного Кодексу України на батьків покладений обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст. 75 СК дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той з подружжя, який потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Нормами ч. 2, 4 ст. 84 СК встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на таке утримання є незалежним від того, чи працює дружина, незалежним від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Частиною 1 ст. 80 СК зазначено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи матеріальне становище дитини, яка проживає із позивачем та перебуває на її утриманні , а також матеріальне становище відповідача, зокрема те, що зі слів позивача, відповідач є фізично здоровою людиною, працездатного віку, має джерело доходу, його стан здоров`я дозволяє йому працювати, а також визнання відповідачем позову в повному обсязі, тому суд вважає, що відповідач має змогу та зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дружини та дитини у розмірі вказаному позивачем у позові. Тому, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню та стягненню з відповідача, на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 5000 гривень до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох річного віку у розмірі 2000 гривень, оскільки відповідач визнав позов у повному обсязі саме в цих розмірах. Крім того, суд звертає увагу сторін у справі, що відповідно до положень ч.1 ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому, аліменти на дитину необхідно стягувати починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 07.02.2020 і до досягнення дитиною повноліття , а аліменти на дружину необхідно стягувати починаючи з дня пред`явлення позову, тобто 07.02.2020 і до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] , трьох років, тобто до [INFO] включно. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім цього, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення витрати у рахунок повернення понесених судових витрат по справі - судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 840,80 гривень. Також, згідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, він підлягає до стягнення в дохід держави з відповідача у розмірі 840, 80 гривень. Також , суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч.4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved