Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

04 червня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 25 грудня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу мають дочку - [PERSON] , [INFO] . Подружжя прожили разом тривалий час, але на теперішній час виявилося, що свої життєві шляхи у житті вони розуміють по різному, не можуть дійти спільної згоди у сумісному побуті. Відповідач не прагне зберегти та підтримати шлюбні стосунки. Протягом останніх двох років, тобто з травня 2017 року шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведеться, відносини склалися таким чином, що подальше сімейне життя стало неможливим. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, але забезпечила участь в судовому засіданні свого представника - [PERSON] , який в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. В судові засідання 05.11.2019 року та 18.11.2019 року відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подавав. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не повідомив суд про причини неявки в судове засідання, відзиву на позовну заяву не подав, та те, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, то суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши вступне слово представника позивача [PERSON] , дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 25 грудня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, про що складено відповідний актовий запис № 398 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають дочку - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя подружжя не склалося через те, що свої життєві шляхи у житті вони розуміють по різному, не можуть дійти спільної згоди у сумісному побуті. Відповідач не прагне зберегти та підтримати шлюбні стосунки. З травня 2017 року шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведеться, відносини склалися таким чином, що подальше сімейне життя стало неможливим. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами розпався, подружні стосунки носять формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам подружжя, а тому є підстави для задоволення позову. В судовому засіданні судом не встановлено між сторонами спору щодо спільно нажитого майна та визначення місця проживання дитини. Відповідно до ст.113 СК позивач виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися придбаним у шлюбі прізвищем " [PERSON] ". Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вимог цієї статті, та з врахуванням того, що позивач не просила в позовній заяві стягнути з відповідача на свою користь сплачений нею судовий збір, то суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 768,40 гривень судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved