Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

12 серпня 2019 року заявниця [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить: встановити факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем - [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , з жовтня 2000 року по день смерті [PERSON] , а саме по [INFO] ; встановити місце відкриття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , за місцем постійного проживання спадкодавця, а саме: [ADDRESS] . Заявлені вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що вона не може успадкувати нерухоме майно після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки відсутнє підтвердження прийняття нею спадщини в установлений законом строк та не встановлене місце відкриття спадщини. В судовому засіданні заявниця та її представник позов підтримали та просили задовольнити. Представник відповідача Добропільської міської ради Донецької області в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений, клопотань не заявляв. Представник відповідача сільський голова Рогинської сільської ради Роменського району Сумської області надав заяву про розгляд справи у відсутності представника, проти позову не заперечує. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов до наступного висновку Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти,від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входять дві земельні ділянки площею 2,849 га та 1,055 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Рогинської сільської ради (а.с. 13, 14). З акту обстеження на предмет проживання, складеного головою ОСББ «Перлина Добропілля» [PERSON] судом встановлено, що [PERSON] , 1909 року народження, дійсно з жовтня 2000 року і до дня своєї смерті, а саме, по [INFO] проживала за адресою; [ADDRESS] з членами своєї родини, зокрема, дочкою [PERSON] , 1949 року народження (а.с. 15). Відповідно до довідки Рогинської сільської ради Роменського району Сумської області від 25.09.2018 № 02-19/360 [PERSON] , [INFO] , до дня смерті [INFO] була зареєстрована в [ADDRESS] . Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався виконкомом Рогинської сільської ради. Спадкоємицею на майно після смерті [PERSON] є її дочка [PERSON] , інших спадкоємців немає. На день смерті [PERSON] з нею ніхто не був зареєстрований. (а.с. 16). Згідно з довідкою приватного нотаріуса Кравченко А.В. від 20.03.2019 № 91/02-17 [PERSON] відповідно до п. 1 ст. 1272 ЦК України вважається такою, що не прийняла спадщину після смерті [PERSON] і не може на даний час звернутися до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав (а.с. 39). Вищезазначені факти постійного проживання заявниці разом з матір`ю до дня смерті останньої підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Крім того, на підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Тобто, щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року, доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Згідно роз`яснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна . В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом. Відповідно до абз. 3 п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами статті 29, частини другої статті 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Метою звернення заявниці до суду є встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та місця відкриття спадщини, що необхідне їй для оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Таким чином, від встановлення зазначених фактів залежить виникнення та зміна її майнових та немайнових прав позивачки, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцем першої черги. Оскільки позивачкою доведені вищевказані факти належними та достатніми письмовими доказами в їх сукупності, а також враховуючи, що зазначені позивачкою обставини позову ніким не оспорюються, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] . На підставі ст.ст. 9, 10, 12, 13, 258-259, 264, 265, 268, 315, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 1221, 1268, 1270 ЦК України суд, -

Outcome: approved