Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

11 грудня 2015 року позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], [INFO], померлої 19.05.2012 року, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею в розмірі середньої земельної частки (паю) з числа земель резервного фонду, переданих у колективну власність ВАТ «Конгресівське», розташованих на території Олександрівської сільської ради Золочівського району Харківської області. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що її матір [PERSON] за життя працювала у ВАТ «Конгресівське», а після неї залишилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) із числа земель, переданих в колективну власність членам реорганізованого ВАТ «Конгресівське», розташованих на території Олександрівської сільської ради Золочівського району. Однак матір за життя не встигла отримати відповідний сертифікат про право на земельну частку (пай) на своє імя у зв'язку зі смертю. Позивач неодноразово зверталася з цього питання до сільської ради, Золочівської райдержадміністрації, а також відділу земельних ресурсів району та до директора базового господарства [PERSON], однак питання не було вирішено позитивно. Під час звернення у державну нотаріальну контору Золочівського району з метою оформлення прийняття спадщини після померлої матері, нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи це відсутністю даних про те, що померла не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) на своє імя, а тому позивач не має змоги оформити спадкове майно у нотаріальному порядку через відсутність правовстановлюючого документа. Вона змушена була звернутися до суду, оскільки її право не визнається і вона не може розпорядитися своєю власністю. Згідно відповіді Золочівської РДА Харківської області [PERSON] не була включена до списку, який додається до Державного акту на право колективної власності на землю ВАТ «Конгресівське», хоча вона, як член колективного сільськогосподарського підприємства, включена до додаткового списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю та набула права на земельну частку (пай). В судове засідання від позивача та її представника надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги просять задовольнити в повному обсязі. Від представника відповідача - Золочівського РДА Харківської області надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Представники третіх осіб відділу Держгеокадастру у Золочівському районі Харківської області та Лютівської сільської ради Золочівського району Харківської області надіслали листи із заявами про розгляд справи за відсутності їх представників, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про смерть 19 травня 2012 року в с. Лютівка Золочівського району Харківської області померла [PERSON] (а.с. 6). Спадкоємцем першої черги після [PERSON] є її донька - позивач [PERSON], яка народилася 13 січня 1979 року, а згідно свідоцтва про народження серії 1-ВЛ №380538 її матірю зазначено [PERSON], з якою згідно довідки Лютівської сільської ради Золочівського району від 24.09.2014р., на день її смерті постійно проживала позивач.(а.с.7, 11). З інформації, наданої Золочівською державною нотаріальною конторою, вбачається, що після смерті [PERSON], померлої 19.05.2012 року, згідно даних перевірки Алфавітних книг обліку спадкових справ з дня смерті та по теперішній час до Золочівської ДНК заяв про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини тощо не надходило, спадкова справа не заводилася. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. Заповіти [PERSON] за життя не посвідчувалися. Вищезазначене також вбачається із наданих суду інформаційних довідок від 13.06.2017 №№48059859, 48025197 (а.с.97,98,99). Постановою державного нотаріуса Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області, в порядку виконання обовязків державного нотаріуса Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON] відмовлено [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), у землі, яка перебуває у колективній власності ВАТ «Конгресівське», після померлої 19.05.2012 року [PERSON] у звязку із відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів (а.с.134). Згідно інформації Олександрівської сільської ради від 11.11.2014 р. № 02-20/383 рішення XXI сесії XXIІ скликання Олександрівської сільської ради Золочівського району від 31 грудня 2001 року передано на зберігання до архівного відділу Золочівської райдержадміністрації (а.с.8). Олександрівською сільською радою Золочівського району Харківської області було виготовлено список пропущених членів ВАТ «Конгресівське» в процесі розпаювання землі, що були внесені до державного акту ВАТ «Конгресівське» І-ХР №000158 від 28.07.2000 року, за рахунок внутрішньо-господарського резервного фонду площею 117,5 га (а.с.112,113). На імя [PERSON] сертифікат про право на земельну частку (пай) та державний акт на право приватної власності на землю не видавались, що вбачається із наданої суду інформації відділом у Золочівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (а.с.151). При вирішенні спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані положеннями Конституції України, ЦК України, Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». Статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Пунктом 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року № 720/95 передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Відповідно до положень п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16 квітня 2004р. сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділу Х "Перехідні положення" ЗК). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання, відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 08.08.1995р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 ЦК України. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив та батьки. Згідно ч.1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст.1225 ч.1 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Таким чином, згідно вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України позивач є єдиним спадкоємцем першої черги по Закону, яка фактично прийняла спадщину після померлої матері і стала її власником, що підтверджується вищенаведеними письмовими доказами. Вищезгадані обставини, а також факт не отримання померлою сертифікату про право на земельну частку, підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами у повному обсязі. На відшкодуванні судових витрат позивач не наполягає. Виходячи з вищевказаного, відповідно до ст.ст.1218 - 1268 ЦК України,

Outcome: approved