Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі - 16972,73 грн. та судові витрати у розмірі - 1218,00 грн. Позивач посилається на те, що згідно кредитного договору №CNXRFB04230021, укладеного 31.01.2007 року між ПАТ КБ „Приват Банк" та [PERSON], останньому було видано кредит в розмірі 4367,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.. Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, в зв»язку з чим утворилася прострочена заборгованість по кредитному договору яка згідно розрахунку станом на 10.06.2015 становить 94365,57 грн. в тому числі заборгованість за кредитом - 4367,00 грн., заборгованість по процентам - 17959,90 грн., заборгованість по комісії - 2358,18 грн., заборгованість з пені - 69680,49 грн. Від даної суми заборгованості віднімається сума у розмірі 78677,26 грн., яка була задоволена рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 07.02.2013 та рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 09.04.2008 з [PERSON] на користь позивача, різниця становить - 15688,31 грн. Відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 784,42 грн., отже остаточна сума заборгованості складає - 16972,73 грн. Представник позивача у судовове засідання не з'явився, але направив заяву про зменшення позовних вимог яка станом за період з 30.12.2012 по 10.06.2015 становить - 15688,31 грн., що є пенею за несвоєчасність виконання зобов»язань. Відповідач до суду не з»явився, однак надіслав заяву в якій позовні вимоги не визнає посилаючись на те, що договір між ним та банком був укладений 31.01.2007, кінцевий термін повернення кредиту є 31.07.2008 . Під час дії кредитного договору будь-яка сплата ним не здійснювалась, а тому переривання перебігу позовної давності не було. Відповідно до Умов надання споживчих кредитів фізичним особам, в редакції яка діяла на час укладення данного договору збільшений строк позовної давності в порядку ст. 259 ЦК України не передбачено, тому і просить застосувати позовну давність і відмовити позивачу. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до договору №CNXRFB04230021 від 31.01.2007 року [PERSON] було видано кредит в розмірі 4367,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, в зв»язку з чим утворилася прострочена заборгованість по кредитному договору яка згідно розрахунку станом на 10.06.2015 становить 94365,57 грн. в тому числі заборгованість за кредитом - 4367,00 грн., заборгованість по процентам - 17959,90 грн., заборгованість по комісії - 2358,18 грн., заборгованість з пені - 69680,49 грн. відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 784,42 грн. Рішенням Прилуцького міськрайонного суда Чернігівської області від 09.04.2008 року з відповідача відповідно до умов кредитного договору №CNXRFB04230021 від 31.01.2007 було стягнуто 8760,32 грн., що включає в себе заборгованість за кредитом - 4367,00 грн., заборгованість по відсоткам - 2243,76 грн., пеня за прострочену заборгованість по кредиту та відсотках - 446,43 грн. сума несплаченої комісії - 1703,13 грн. 07.02.2013 року заочним рішенняи Індустріального районного суда м.Дніпропетровська позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» було частково задоволено та стягнуто з [PERSON] в рахунок заборгованості - 59916,94 грн. 30.07.2013 [PERSON] було подано заяву про перегляд заочного рішення та ухвалою цього ж суду таке було скасовано і призначено справу до розгляду в загальному порядку. Рішенням Індустріального районного суда м.Дніпропетровська від 10.04.2014 в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором №CNXRFB04230021 від 31.01.2007 було відмовлено з підстав пропуску строку позовної давності та ухвалою апеляційного суда Дніпропетровської області від 21.07.2014 апеляційну скаргу банку відхилено, а рішення Індустріального районного суда м.Дніпропетровська залишено без змін. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові - ч.4 ст.267 ЦК України. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну та спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема ч.2 ст.258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст..253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання що відповідає ст..261 ЦК України. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов»язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Судом встановлено, що строк дії кредитного договору №CNXRFB04230021 від 31.01.2007 року закінчився 31.07.2008 року, позовна давність за даним договором сплинула 01.08.2011 року. Таким чином право на стягнення пені за несвоєчасність виконання зобов»язання в розмірі 15688,31 грн. закінчилося, а будь-яких дій які переривають строк позовної давності [PERSON] не вчиняв. Як установлено судом, відповідач не виконав взятих на себе зобов»язань щодо погашення боргу до 01.08.2011 року, проте ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом про захист свого порушеного права лише 29 вересня 2015 року, тобто з пропуском установленого ч.2 ст..258 ЦК України річного строку позовної давності. За таких обставин, коли позовна давність вже минула, тому в позові необхідно відмовити. На підставі викладеного ст.ст. 257, 259, 267 ЦК України,

Outcome: dismissed