Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

03 жовтня 2014 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], заінтересована особа відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції звернулися до Рівненського міського суду із заявою про встановлення факту національності. Свою заяву [PERSON] обґрунтовує тим, що народився [INFO] в м. Рівне. В свідоцтві про його народження батьки записані по національності українці. Однак з свідоцтва про народження його батька [PERSON] вбачається, що його батьками є [PERSON] - національність «поляк» та [PERSON] «українка». Протягом всього життя він разом зі своєю сім'єю жили за польськими традиціями, тому вважає та відчуває себе поляком. У цих же традиціях виховав своїх дітей - дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] у свідоцтвах про народження яких у графах «національність» батьків записано «українка» та «українець». Просять встановити факт їхньої приналежності до національності "поляк" та відповідним відділам реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актових записів. 22 жовтня 2014 року позивачі подали до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просили зобов'язати внести в графу актового запису №1276 від 08.08.1969 року, на ім'я [PERSON], вчинений Будинком щастя м. Рівне, в книзі реєстрації актів громадянського (цивільного) стану про народження, у графі «національність» батька замість «українець» вказати «поляк». Зобов'язати внести в графу актового запису №3009 від 12.09.1989 року, на ім'я [PERSON], вчинений відділом ЗАГС м. Рівне, в книзі реєстрації актів громадянського (цивільного) стану про народження, у графі батька [PERSON] «національність» замість «українець» вказати «поляк». Зобов'язати внести в графу актового запису №827 від 11.05.1998 року, на ім'я [PERSON], вчинений відділом РАГС м. Рівне, в книзі реєстрації актів громадянського (цивільного) стану про народження, у графі «національність» батька замість «українець» вказати «поляк». Позивачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, однак подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, свою заяву підтримують повністю і просять її задоволити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з»явився, подав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, зазначив, що заперечень проти заявлених вимог немає. Суд, всебічно дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. Згідно відомостей свідоцтв про народження та документів, які знаходяться в матеріалах справи, заявник [PERSON] за національністю являється українцем. Однак, враховуючи свою приналежність до польської національності по батьківській лінії вважає себе також поляком. Свої доводи підтверджує свідоцтвом про народження батька [PERSON] в якому вказано, що його батьками є [PERSON] - національність «поляк» та [PERSON] «українка» , які все своє життя так само як і заявники сповідували польські традиції та звичаї. Крім того, [PERSON] та [PERSON] мають карту поляка, яка стверджує приналежність до польського народу і польське коріння (а.с.9,10). У відповідності до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання»затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суд у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно п. 2.16.7. Правил на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Частиною 2 ст. 256 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти (окрім зазначених у ч.1 ст. 256 ЦПК України), від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом невизначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст. 300 ЦК України фізична особа має право на індивідуальність. В силу ч.2 ст.300 ЦК України, фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Статтями 1 та 3 Закону України «Про національні меншини в України»гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної самосвідомості і самовиявлення. Усі громадяни України користуються захистом держави на рівних підставах. При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невід'ємною частиною загальновизнаних прав людини. До національних меншин належать групи громадян країни, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про національні меншини в України»громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Зважаючи на вищенаведене, оскільки встановлення факту дасть можливість відновити національність та встановити національну приналежність, а відтак підтвердити польське походження роду [PERSON], [PERSON], [PERSON], суд вважає заяву про встановлення факту, приналежності їх до національності «поляк» обґрунтованою. На підставі викладеного,

Outcome: approved