Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

04 квітня 2016 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12 серпня 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 1700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% в рік на суму залишку заборгованості. Відповідач власним підписом підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг (далі умови), Правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складає між ним і банком договір. За вищевказаним договором відповідач зобов'язувався щомісячно повертати заборгованість по кредиту, яка складалася із заборгованості за кредитом, відсотками, а також інших витрат згідно умов. Банк виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, однак [PERSON] користувався кредитними коштами, але не дотримувався умов кредитного договору щодо його погашення, допускаючи систематичне порушення термінів повернення кредиту. Оскільки, добровільно повертати кошти відповідач не бажає, просить стягнути з [PERSON] в свою користь суму боргу, що станом на 29 лютого 2016 року всього становить 16455,46 грн., а також судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача не з'явився, у заяві поданій до суду разом з позовною заявою представник ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] просив справу розглядати за відсутності представника банку, позов просив задоволити, не заперечив щодо заочного розгляду справи. У заяві, поданій до суду 28 вересня 2016 року додатково просив стягнути з відповідача витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача (а.с. 58). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через публікацію оголошення в газеті «Волинь-нова» №107 від 27 вересня 2016 року (а.с. 61). Суд, у відповідності до ст.224, ст.225 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали позову в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. З копії анкети-заяви (а.с.5) вбачається, що відповідач [PERSON] з метою отримання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом, підписав вищевказану заяву. Підписавши заяву, ознайомившись з Умовами та правилами надання банківських послуг (а.с. 8-31), Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, відповідач підтвердив свою згоду на укладення між ним та позивачем кредитного договору. Пунктом 2.1.1.5.5 умов передбачено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором, а п.2.1.1.5.6 передбачено, що у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту, оплати винагороди банку. Відповідно до п.2.1.1.7.6 умов, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми позову. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). З розрахунку заборгованості відповідача [PERSON] за договором кредиту №б/н від 12 серпня 2013 року вбачається, що заборгованість відповідача складає: 1698,24 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 10647,44 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2850 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500 - штраф (фіксована частина), 759,78 грн. - штраф (процентна складова), а всього заборгованість становить 16455,46 грн. За змістом ст.549 ЦК України пеня і штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності. Зважаючи на вищевикладене, суд не вбачає підстав для застосування до боржника подвійної цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання грошового зобов'язання, оскільки це суперечить вимогам ч.3 ст.509 ЦК України, а тому відмовляє позивачу у стягненні з відповідача пені у розмірі 2850 грн. Приймаючи до уваги, що [PERSON] істотно порушив вимоги договору, не здійснюючи погашення заборгованості по тілу кредиту, відсотків за користування ним, суд позов задоволює та стягує з останнього суму кредитного боргу в розмірі 13605,46 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» 1378 грн. судового збору, що був сплачений при подачі позову до суду (а.с.1) та 180 грн. витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача (а.с. 59-60), а всього 1558 грн.

Outcome: approved