Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

05.10.2020 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до Територіальної громади в особі Петропавлівської ОТГ, про встановлення факту родинних відносин, факту володіння на праві власності житловим будинком з надвірними будівлями, визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, вказавши наступне. [INFO] померла [PERSON] - мати чоловіка позивачки, [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, що складається із житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] залишила заповіт на випадок своєї смерті, яким все своє майно заповідала двом синам - [PERSON] та [PERSON] . Чоловік [PERSON] своєчасно прийняв спадщину, подавши заяву до Куп`янської нотаріальної контори. Другий син померлої - [PERSON] не прийняв спадщину після смерті матері, помер [INFO] . [PERSON] помер [INFO] .. Позивачка зазначає, що після смерті чоловіка вона своєчасно прийняла спадщину, спадкова справа була відкрита в п`ятій Харківській міській державній нотаріальній конторі. 21.12.2015 р. вона отримала свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна. Стосовно житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] , який успадкував її чоловік після смерті своєї матері, нотаріус видав їй постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15 липня 2020 року, а також вивчивши всі подані документи, роз`яснив право звернення до суду з позовом про встановлення факту родинних відносин її чоловіка і його померлої матері, а також визнати право власності на спадкове майно, так як ні на ім`я померлої [PERSON] , ні на ім`я її чоловіка житловий будинок не зареєстрований в Державному реєстрі прав на нерухоме майно. Цей житловий будинок був побудований батьками її померлого чоловіка за власні кошти. У відповідності до дозвільних документів на будівництво, житловий будинок був побудований у 1955-1967 р.р. та на підставі Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь від 31.01.1966 р. житловий будинок був зареєстрований і Погосподарській книзі Петропавлівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] /спочатку по батькової матері було вказано « [PERSON] »/, про що свідчить довідка № 15225 від 22.07.2016 р. Петропавлівського сільського голови Куп`янського району Харківської області. Сім`я [PERSON] постійно проживала у цьому будинку та були зареєстровані, [PERSON] сплачувала податок на землю, комунальні платежі, тощо, володіла житловим будинком на праві власності. ЇЇ чоловік [PERSON] помер [INFO] . Факт родинних відносин [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвами про народження [PERSON] , серія [NUMBER] , де зазначено, що [PERSON] народився [INFO] у с. Петропавлівка, Куп`янського району, Харківської області, свідоцтвом про шлюб його батьків, де їх ім`я, по батькові та прізвище вказано з помилками, так: « [PERSON] та [PERSON] » вступили в шлюб 20.08.1938 р., прізвище після шлюбу: він - « [PERSON] », вона « [PERSON] ». При народженні від цього шлюбу дітей, у сина [PERSON] у свідоцтві про народження, заповненого російською мовою, батьком записаний, далі мовою оригіналу: « [PERSON] », матір`ю - « [PERSON] », а син [PERSON] був записаний як [PERSON] . Помилки у документах допущені державними установами, тому малограмотна [PERSON] не розуміла наслідків цих помилок для себе та своїх дітей. Тому, позивачка вважає, що на підставі ст. 315 ЦПК України, суд може встановити юридичні факти родинних відносин померлої [PERSON] та [PERSON] , факт належності [PERSON] на праві власності житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] , а також факт належності [PERSON] на праві власності цього житлового будинку у порядку спадкування за заповітом. Осіб, які б мали право на обов`язкову долю після смерті [PERSON] немає. Отже, позивачка вважає, що їй, як спадкоємиці першої черги, що проживала разом зі спадкодавцем на день його смерті та своєчасно прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] , має належати житловий будинок [ADDRESS] у порядку спадкування за законом. За таких обставин, позивачка звернулася до суду даним позовом. Ухвалою від 06.10.2020 р. суд відкрив провадження у справі за вищезазначеним позовом і призначив розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 14.12.2020 р. суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Позивачка [PERSON] подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі у судовому засіданні, позов підтримує та просить задовольнити. Від відповідача до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без участі представника Петропавлівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, проти задоволення позову [PERSON] заперечень немає. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність сторін, на підставі наявних доказів в матеріалах справи. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оцінивши наявні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] у с. Петропавлівка, Куп`янського району Харківської області померла [PERSON] , про що видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.11). Померла залишила заповіт, який був посвідчений секретарем виконкому Петропавлівської сільської ради 03.03.1988 року, зареєстрований в реєстрі під № 33, та яким вона заповідала все своє майно, де б таке не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, [PERSON] та [PERSON] в рівних долях (а.с.23). Згідно довідки Петропавлівської сільської ради Куп`янського району Харківської області № 1525 від 22.07.2016 р., згідно погосподарської книги при виконкомі Петропавлівської сільської ради Куп`янського району Харківської області [PERSON] , [INFO] , була постійним жителем с. Петропавлівка, Куп`янського району Харківської області та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] . Вказаний житловий будинок з надвірними будівлями розташований на земельній ділянці площею 0,57 га, яка знаходиться у комунальній власності Петропавлівської сільської ради Куп`янського району Харківської області. Спадкоємцями на все майно померлої, [PERSON] , за заповітом, посвідченим секретарем виконавчого комітету Петропавлівської сільської ради 03.03.1988 року, зареєстрованого в реєстрі з № 33, є син, [PERSON] , 1942 року народження, який на день смерті матері був зареєстрований у м. Харкові, який помер [INFO] , та син, [PERSON] , 1951 року народження, який на день смерті матері був зареєстрований у м. Харкові, який помер [INFO] . Інші спадкоємці сільські раді невідомі (а.с.22). [INFO] у м. Зміїв, Зміївського району, Харківської області помер [PERSON] , про що видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.13). [INFO] у м. Харкові помер [PERSON] , про що видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.12). Позивачка [PERSON] - дружина [PERSON] , який помер [INFO] , що встановлено на підставі копії свідоцтва про одруження від 06.08.1970 р. (а.с.17). [PERSON] Куп`янською державною нотаріальною конторою Харківської області після вивчення пред`явлених [PERSON] документів, було дано письмове роз`яснення наступного змісту. У [ADDRESS] , знаходиться житловий будинок з надвірними будівлями, який належав на праві власності свекрусі [PERSON] , тобто матері її чоловіка [PERSON] - [PERSON] . [PERSON] залишила заповіт на все своє майном двом синам - [PERSON] та [PERSON] . До складу спадкового майна увійшов житловий будинок в [ADDRESS] . Цю спадщину згідно заповіту шляхом подачі заяви до Куп`янської державної нотаріальної контори прийняв один із спадкоємців - син [PERSON] . Він проживав у [ADDRESS] . На підставі його заяви заведена спадкова справа. Другий син - [PERSON] спадщину матері не прийняв і помер [INFO] [PERSON] [INFO] помер. Квартира, в якій він проживав за вищевказаною адресою, була за його життя приватизована на нього, на його дружину [PERSON] і їх сина [PERSON] . Частки в квартирі у приватизованому свідоцтві не визначені, проте, виходячи з трьох співвласників, державним нотаріусом 11-ї Харківської державної нотаріальної контори 21.12.2015 р. за р. № 2-1045 видано дружині померлого [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири. За одержання свідоцтва про право на спадщину житлового будинку в [ADDRESS] , після померлої матері згідно її заповіту теж за своє життя не звернувся, проте, у нього зберігалось його право на вказаний спадковий будинок, так як статтями 548 ЦК України РСР та 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Тобто, не зважаючи, що [PERSON] не оформив на своє ім`я спадщину матері, він на неї має право, а в свою чергу, законом не встановлений строк на одержання свідоцтва про право на спадщину. У ст.ст. 1296, 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. [PERSON] не оформивши спадщину матері - юридично мав на неї право, а його дружина [PERSON] , в свою чергу, прийняла його спадщину і частково її оформила - 1/3 частину квартири у м. Харкові, а житловий будинок у с. Петропавлівка не оформила, проте, право на цю спадщину чоловіка вона має (а.с.10). Постановою від 15.07.2020 року державним нотаріусом П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори, [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з тих підстав, що на підставі наданих документів неможливо встановити належність спадкодавцю житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , та факт родинних відносин між померлими особами - [PERSON] та [PERSON] . При цьому, державний нотаріус П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори встановив, що 21.12.2015 року [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстровано в реєстрі за № 2-1045, на 1/3 частину двокімнатної квартири [ADDRESS] , після померлого [INFO] її чоловіка [PERSON] , спадкова справа № 298/2015р. Інших свідоцтв про право на спадщину на будь-яке спадкове майно не оформлялось. Згідно документів спадкової справи за № 66/2001 року, що заведена Куп`янською держнотконторою Харківської області, до майна померлої [INFO] [PERSON] , [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, посвідченим 03.03.1988 року секретарем виконкому Петропавлівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, зареєстрованого в реєстрі за № 33, на все майно спадкодавця. Інший спадкоємець за цим заповітом - [PERSON] , будь-яких заяв до цієї нотаріальної контори не подавав, помер [INFO] . Чоловік [PERSON] помер в 1988 році (а.с.9). Згідно довідки КП Куп`янське БТІ № 381 від 16.08.2016 р., станом на 30.12.2012 року право власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , в КП Куп`янське БТІ не зареєстроване (а.с.21). 16.08.2016 р. Куп`янським БТІ виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , на [PERSON] (а.с.18-20). Як вбачається з посвідки про шлюбу № 21, «[PERSON] [PERSON] » вступили в шлюб 20.VІІ.1938 року, прізвища після шлюбу: він - « [PERSON] », вона - « [PERSON] » (а.с.16). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.14). У свідоцтві про народження [PERSON] , яке заповнено російською мовою, його батьками вказані: батько - « [PERSON] », мати - « [PERSON] » (а.с.15). Через помилки, допущенні державним органом, у написанні прізвища, ім`я, по батькові [PERSON] , яка померла [INFO] , у свідоцтві про народження [PERSON] , який помер [INFO] , нотаріус вважав неможливим встановити факт родинних відносин між цими померлими особами та відмовив позивачці [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії як спадкоємиці за законом після смерті чоловіка [PERSON] . У відповідності до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Аналізуючи докази по справі, суд вважає доведеним факт родинних відносин між [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] , як мати та син. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Право власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності (лист Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24- 753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»). [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі записів погосподарської книги при виконкомі Петропавлівської сільської ради Куп`янського району Харківської області належав на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарську книгу, померла [PERSON] право власності в БТІ за життя не зареєструвала. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 N 7, відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 п.4 Прикінцевих і Перехідних положень ЦК України 2003 р. Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Оскільки спадкодавець [PERSON] померла у 2000 р., спадкові відносини виникли у той час, то підлягають застосуванню положення ЦК УРСР 1963 р. Згідно із вимогами ст. 548 ЦК УРСР 1963 р. для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] прийняв [PERSON] (спадкова справа № 66/2001). Однак, не оформив належним чином на своє ім`я спадщину, помер [INFO] . Спадкоємцем за законом після смерті [INFO] [PERSON] є його дружина, [PERSON] , яка належним чином прийняла спадщину за законом після його смерті (спадкова справа № 298/2015). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті (ст. 25 ЦК України). Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця від спадщини. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З роз`яснень в Постанові Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Беручи до уваги вище зазначені обставини та норми права, а також те, що позивачка [PERSON] , будучи спадкоємцем за законом після смерті свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , та який за життя фактично набув право власності на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , та яка фактично володіла та користувалася цим житловим будинком, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки стосовно визнання за нею права власності на житловий будинок, що належав спадкодавцеві на час відкриття спадщини, у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги про встановлення факту родинних відносин, факту володіння на праві власності житловим будинком з надвірними будівлями, визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved