Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

13 серпня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом у якому просив визнати за ним в порядку спадкування право власності на земельну ділянку площею 1,4602 га. На обґрунтування своїх вимог вказує про те, що [INFO] року помер його батько [PERSON] Внаслідок смерті останнього відкрилась спадщина, до складу якої входять земельні ділянки, площею 1,4602 га, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого після смерті спадкодавця. Він є спадкоємцем першої черги за законом та прийняв спадщину, оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Покликаючись на те, що він не має можливості оформити право власності на спадкове майно в нотаріальній конторі, у зв'язку з видачею державного акта на ім'я спадкодавця після його смерті, змушений звернутися до суду. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник - адвокат [PERSON] не з'явилися. Згідно письмових заяв просять розглядати справу за їх відсутності (а.с.34,36). Локницька сільська рада Зарічненського району Рівненської області явку повноваженого представника для участі в судовому засіданні не забезпечила. У своїй заяві від 04 вересні 2018 року № 13 не заперечує проти задоволення позовних вимог, просить розглядати справу буз участі повноважного представника селищної ради (а.с.36). Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України повне фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] року помер батько позивача [PERSON]. Унаслідок смерті останнього відкрилась спадщина на земельну частку (пай) КСП «Україна», що стверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай) Серії [NUMBER] (а.с.13). 17 березня 2006 року на ім'я спадкодавця [PERSON] було видано Державний акт на право власності на чотири земельних ділянки загальною сумарною площею 1,4602 га за такими кадастровими номерами: [NUMBER]; [NUMBER] (а.с.14). Згідно з відомостями Другої Чернігівської державної нотаріальної контори від 20 серпня 2018 року № 3051/01-16 після смерті [PERSON], який помер [INFO] року заведена спадкова справа, свідоцтво про право на спадщину не видавалося, заповіт не посвідчувався. Спадкова справа № 421/18 заведена 24 травня 2018 року за заявою позивача [PERSON] (а.с.24). Постановою від 03 липня 2018 року державний нотаріус Другої Чернігівської державної нотаріальної контори відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], оскільки право власності на земельну ділянку площею 1,4602 га, що знаходиться на території Локницької сільської ради Зарічненського району Рівненської області виникло у спадкодавця і зареєстровано за ним після його смерті, що суперечить нормам чинного законодавства (а.с.11). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). Відповідно до п. 17 розділу Х Перехідні положення Земельного кодексу України Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай). Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки батько позивача [PERSON] при житті не оформив та не отримав Державний акт на право власності на земельні ділянки, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини. Таким чином вимога позивача про визнання права власності на земельну ділянку площею 1,4602 га, що знаходиться на території Локницької сільської ради Зарічненського району Рівненської області в порядку спадкування за законом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення. На підставі ст.ст. 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved