Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь аліментів на утримання сина - [PERSON], [INFO], в розмірі по 800 гривень щомісячно, починаючи з 17 жовтня 2015 року до досягнення сином двадцяти трьох років та за умови продовження навчання. Свої вимоги мотивує тим, що 29 березня 1997 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Жаденською сільською радою Дубровицького району Рівненської області. Вказаний шлюб у 2006 році було розірвано. У період шлюбу з відповідачем у них народився син - [PERSON], [INFO]. Відповідач не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, а тому 30 вересня 1999 року Дубровицьким районним судом Рівненської області, було ухвалено рішення про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 1/2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з 15 липня 1999 року та до його повноліття. На даний час стягнення аліментів з відповідача на утримання сина [PERSON] припинилося через досягнення сином повноліття. Однак, з 01 вересня 2015 року син навчається в державному професійно-технічному навчальному закладі "Дубровицький професійний ліцей" на денній формі навчання і є учнем першого курсу та знаходиться на неповному державному забезпеченні. Син ніде не працює та продовжує фактично перебувати на утриманні позивача. Вказані обставини ставлять позивача в тяжке матеріальне становище. До початку судового засідання, від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, причини неявки суду невідомі, про час та місце розгляду справ був повідомлений своєчасно та належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило (а.с.16, 19). Відповідно до ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Оскільки від відповідача до суду не надійшло жодних заперечень проти позову або ж доказів добровільної згоди на сплату аліментів, тому суд, дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за його відсутності та постановлення заочного рішення у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов слід задоволити з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про народження серії 1-ГЮ № 030585 від 12.11.1997 року, вбачається, що батьком [PERSON], який народився 16.10.1997 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження, зроблено відповідний запис № 18, є відповідач - [PERSON] (а.с.6). Згідно копії рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 30 вересня 1999 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 1/2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з 15 липня 1999 року та до його повноліття (а.с.7). Як вбачається із копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ГЮ №003362 від 02.01.2006 року, шлюб позивача та відповідача, відділом реєстрації актів цивільного стану Дубровицького районного управління юстиції Рівненської області, було розірвано (а.с.8). Як вбачається із довідки про склад сім'ї №803 від 28.10.2015 року, виданої Жаденською сільською радою Дубровицького району Рівненської області, до складу сім'ї [PERSON], [INFO] входять: син - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO] (а.с.10). Згідно довідки №1036 від 26.10.2015 року, виданої державним професійно-технічним навчальним закладом "Дубровицький професійний ліцей", [PERSON] з 01.09.2015 року - по 22.02.2017 року навчається в державному професійно-технічному навчальному закладі "Дубровицький професійний ліцей", 2-го рівня акредитації та знаходиться на неповному державному забезпеченні (а.с.11). Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з яким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Абзацами 3,4,5 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" встановлено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно ч.3 ст.181 СК України, способом виконання батьками обов'язку утримання дитини, за рішенням суду є аліменти, які присуджуються у частці від доходу її матері, батька і у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.182 СК України, повинен враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, а тому на підставі вищенаведеного та беручи до уваги те, що обов'язок по утриманню дітей покладається на обох батьків, суд приходить до переконання, що позов слід задоволити, призначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі із проведенням індексації розміру аліментів відповідно до закону, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення сином в разі продовження навчання, двадцяти трьох років, оскільки такий розмір аліментів буде відповідати інтересам дитини, обставинам справи і вимогам закону. Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.1 п.3 ст.5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору звільняються: позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст.182, 198-200 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved