Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] , до Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа: Територіальний сервісний центр МВС 1441 м. Маріуполь, про зняття арешту з майна, а саме: транспортного засобу ВАЗ 21110, державний номер [NUMBER] , який належить на праві власності [PERSON] . В обґрунтування позову зазначив, що є уповноваженим довіреним [PERSON] та фактичним користувачем транспортного засобу ВАЗ 21110, державний номер [NUMBER] , на підставі довіреності від 15.11.2016, яка зареєстрована в реєстрі за № 4478 та посвідчена приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Донецкої області. Даний транспортний засіб належить на праві власності [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , яке видане ВРЕР м. Єнакієве при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області. [PERSON] надала йому право на представлення інтересів в органах ДАІ та інших установах та організаціях, незалежно від їх підпорядкування і форм власності з питань, пов`язаних із вчиненням правочинів щодо користування, експлуатації та продажу належного їй транспортного засобу. Маючи намір у 2020 році продати транспортний засіб ВАЗ 21110, державний номер [NUMBER] , з`ясувалося, що відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру транспортних засобів станом на 08.01.2021 накладений арешт на вказаний автомобіль за вхід. №175 від 14.10.2010 на підставі листа Відділу державної виконавчої служби Єнакіївського управління юстиції. Даний факт підтверджується карткою арешту, яка надана Територіальним сервісним центром МВС №1441 №31/5-1441-45 від 08.01.2021. Відповідно до п.3 ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" (в ред. від 05.01.2017) у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Однак, в порушення зазначеної норми арешт не був знятий. Вирішити спірне питання в досудовому порядку неможливо з приводу того, що Відділ державної виконавчої служби Єнакіївського міського управління юстиції (наразі назва - Єнакіївський міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) залишився на непідконтрольній Уряду України території, а той відділ, який тимчасово виконує функції зазначеного відділу, а саме Покровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) надав відповідь, що при перевірці інформації, яка міститься в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відсутні дані щодо накладення арешту на майно [PERSON] . Також надано інформацію, що виконавчих проваджень щодо [PERSON]. на виконанні не перебуває і не надходило. Даний факт підтверджується листом №17.18-5269 від 17.02.2021. Тому [PERSON] вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 26.05.2021 відкрито провадження по справі. Розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. Відповідач про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження повідомлявся належним чином. До суду від відповідача не надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, у встановлений судом строк відзив на позов до суду не подав. За відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач відзив на позов до суду не надіслав, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. За таких обставин, у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотання про інше від сторін не надходили. Такий висновок суду, зважаючи, що відповідачем не подано відзив на позовну заяву та не повідомлено про причину невчинення ним своєчасно такої процесуальної дії, узгоджується також із положеннями частини восьмої статті 178 вказаного Кодексу. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін не надходили. Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ст. 280 ч.1 п.4 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення по справі на підставі наявних у ній доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. На адресу суду від представника третьої особи - ГСЦ МВС Мальцевої А. надійшли письмові пояснення, у яких остання зазначила, що Територіальний сервісний центр №1441 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Донецькій області не є юридичною особою, а є структурним підрозділом РСЦ ГСЦ МВС в Донецькій області (філіє ГСЦ МВС). Водночас зазначила, що відповідно до Положення про регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Донецькій області (філія ГСЦ МВС), затвердженого наказом Головного сервісного центру МВС від 27.04.2020 №8, основним завданням РСЦ ГСЦ МВС в Донецькій області є участь у реалізації політики у сфері надання послуг, безпеки дорожнього руху та перевезення небезпечних вантажів, забезпечення у визначеному порядку державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання та іншими суб`єктами вимог законодавства в цих сферах, моніторинг у встановлений законодавством спосіб дотримання суб`єктами господарської діяльності та іншими суб`єктами норм, правил та стандартів у відповідній сфері. По суті заявлених вимог зазначила, що відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру транспортних засобів станом на 14.06.2021 власником автомобіля марки "ВАЗ", моделі "21110", 2004 року випуску, номер шасі (кузова, рами) № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , є [PERSON] . На цей транспортний засіб 14.01.2010 накладено арешт/заборона на відчуження ВДВС Єнакіївським управлінням юстиції (вих. від 28.12.2009 №175). Також зазначила, що зважаючи на зміну прізвища позивачки, їй у відповідності до приписів законодавства слід звернутися з питання перереєстрації транспортного засобу. Наявність арешту/заборони на відчуження не перешкоджає перереєстрації транспортного засобу у зв`язку із зміною анкетних даних. Щодо заявлених позовних вимог - залишила на розсуд суду. Водночас зазначила, що рішення суду про зняття арешту є підставою для внесення інформації в єдиний державний реєстр транспортних засобів. Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що подана позовна заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого ВРЕР м. Єнакієве при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області, власником транспортного засобу ВАЗ 21110, [NUMBER] , 2004 р.в., є [PERSON] , дата реєстрації - 14.08.2009. /а.с.9/. Згідно з довіреністю від 15.11.2016 серії НВА 638407, зареєстрованою в реєстрі за №4478 та посвідченою приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу донецької області Соловйовою С.С., [PERSON] , [INFO] , на підставі попереднього усного договору доручення, цією довіреністю уповноважила [PERSON] , [INFO] , та/або [PERSON] , [INFO] , (кожен з повірених має право діяти окремо), бути її представником в органах ДАІ та інших установах, підприємствах та організаціях незалежно від їх підпорядкування і форм власності з питань, пов`язаних із вчиненням правочинів щодо користування, експлуатації та продажу належного їй транспорту, що зареєстрований ВРЕР м. Єнакієве при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого тим самим ДАІ тоді ж: марки ВАЗ 21110, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . /а.с.10/. Згідно з листом начальника ТСЦ МВС №1441 від 08.01.2021 №31/5-1441-45 [PERSON] повідомлено, що відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру транспортних засобів станом на 08.01.2021 надано копію реєстраційної картки арешту ТЗ ВАЗ 21110, державний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , та відповідно до наданої картки арешту вих №98864 від 28.12.2009 вказаний транспортних засіб ВАЗ 21110, державний номер [NUMBER] , поставлено на облік до БД "Арешт", дата занесення операції на автоматизований облік: 14.01.2010, № вхід.МРЕВ 175 від 14.01.2010, лист від ВДВС Єнакіївське упр. юст. /а.с.11-12/. Згідно із заявою [PERSON] від 25.01.2021 на ім`я начальника Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), заявник просить повідомити чи значиться автомобіль ВАЗ 21110, державний номер [NUMBER] , під арештом згідно з базою даних державної виконавчої служби, з яких саме підстав він був постановлений на облік "Арешт", на підставі яких документів можливо виключити автомобіль з обліку. /а.с.13/. Відповідно до листа начальника Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 17.02.2021 №17.18-5269 на запит [PERSON] повідомлено, що при перевірці інформації, яка міститься в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, відсутні дані щодо накладення арешту на майно [PERSON] . У зв`язку з вищевикладеним розглянути заяву [PERSON] по суті поставлених питань а саме: визначити розмір заборгованості за виконавчим документами для її погашення з метою звільнення з під арешту автомобіля ВАЗ 21110, реєстраційний номер [NUMBER] , не уявляється можливим. /а.с.14/. Відповідно до заяви [PERSON] від 16.09.2021 на ім`я начальника РСЦ ГСЦ МВС в Донецькій області, заявник зазначив, що оскільки з листа від 17.02.2021 №17.18-5269 Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) слідує, що інформація в автоматизованій системі виконавчих проваджень відносно боржника [PERSON]. у Покровському та Єнакіївському міському відділі державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) відсутня, крім того, інформація щодо накладення арешту на майно [PERSON]. в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відсутня, просив зняти арешт з транспортного засобу ВАЗ 21110, кузов № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , як не існуючого. /а.с.35/. Відповідно до заяви від 16.09.2021 [PERSON] звернувся до начальника Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) та зазначив, що оскільки з листа від 17.02.2021 №17.18-5269 слідує, що інформація в автоматизованій системі виконавчих проваджень відносно боржника [PERSON]. у Покровському та Єнакіївському міському відділі державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) відсутня, крім того, інформація щодо накладення арешту на майно [PERSON]. в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відсутня, просив скерувати відповідний лист до Територіального сервісного центру МВС 1441 в м. Маріуполі з метою зняття арешту з транспортного засобу ВАЗ 21110, кузов № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , як не існуючого. /а.с.34/. Відповідно до листа начальника Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 30.09.2021 №17.18-37204 [PERSON] роз`яснено, що статтею 59 Закону України "Про виконавче провадження" передбачений вичерпний перелік підстав для зняття арешту з майна або коштів боржника. Тому у державного виконавця немає законних підстав для зняття арешту з майна. /а.с.33/. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Стаття 16 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України, передбачено що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до пункту 33 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №5 "Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав", застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 76 - 78 ЦПК), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. 4. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності". У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Системний аналіз зазначених положень Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави для висновку, що безпосереднє зняття арешту з майна здійснюється за постановою державного виконавця, яка приймається на підставі відповідного рішення суду, а тому, у зв`язку з тим, що оскільки, відповідно до листа начальника Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 17.02.2021 №17.18-5269 в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відсутні дані щодо накладення арешту на майно [PERSON]. , суд приходить до висновку про те, що усі передбачені законом підстави для існування арешту належного позивачу майна - відсутні, тому необхідно задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved