Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-27 00:00:00

12.04.2021 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а також встановити піклування над неповнолітньою дитиною - [PERSON] , [INFO] та встановити опіку над [PERSON] , [INFO] ; призначити піклувальником і опікуном її, [PERSON] . В обґрунтування позову вказує, що [PERSON] , є її рідною донькою. [INFO] [PERSON] народила її онука [PERSON] . [INFO] [PERSON] народила її онуку [PERSON] . З 2018 року відповідач ніяким чином не бере участі у вихованні дітей, не допомагає матеріально, педагогічно, не надає жодної посильної трудової допомоги. Фактично з 2018 року всі питання матеріального забезпечення, вона, як бабуся [PERSON] та [PERSON] взяла на себе. Відповідач жодного разу не поцікавилася за які кошти виховуються діти. Всі питання щодо виховання дітей вирішуються виключно нею без участі та підтримки відповідача. Згідно ч. 1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Проте, на відміну від неї, жодного з покладених законом на батьків обов`язків, відповідач не виконує. Відповідач ніяким чином не піклується про дітей, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться їх успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідне харчування, медичний догляд, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; взагалі не спілкується з дітьми; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання ними освіти. Маючи реальну можливість виконувати передбачені сімейним законодавством батьківські обов`язки, відповідач завідомо навмисно ухилявся від їх виконання у відношенні своїх дітей. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини, свідомого нехтування нею своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. Названі дії у відповідності до ч.1 п.2 ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. Згідно ч.4 ст. 167 Сімейного кодексу України, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні браги та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим.? Ухвалою судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13.05.2021 відкрито провадження у вказаній цивільній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження, та призначено по вказаній справі підготовче судове засідання. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 09.07.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву. В строк, встановлений судом, відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, разом з тим, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Соледарської міської ради - начальник служби у справах дітей Соледарської міської ради Моісєєнко К.О. в судовому засіданні 26.07.2020 надала висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , підтримала позовні вимоги позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, вона у встановленому законом порядку була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи (шляхом надіслання судових повісток за адресою реєстрації). Про причини своєї неявки він суд не сповістила, від неї не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Судом достовірно встановлено, що [INFO] у м. Артемівськ (нині Бахмут) Донецької області народився [PERSON] , про що 24 січня 2005 року складено відповідний актовий запис №09, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 24.01.2005 року Соледарською міською радою Донецької області. [INFO] у м.Артемівськ (нині Бахмут) Донецької області народилась [PERSON] , про що 05 листопада 2013 року складено відповідний актовий запис № 85, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Батьками дітей є [PERSON] та [PERSON] (а.с.17, 18). Згідно з довідкою щодо не проживання за місцем реєстрації громадян на території Соледарської міської об`єднаної територіальної громади за № 641/18-19, яка видана Соледарською міською радою Донецької області [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом зареєстровані, але не проживають: [PERSON] , [INFO] - син, [PERSON] , [INFO] - донька, [PERSON] , [INFO] - донька, [PERSON] , [INFO] - онук, [PERSON] , [INFO] . Підстава: акт про не проживання за місцем реєстрації громадян на території Соледарської міської об`єднаної територіальної громади від 02.03.2021 року (а.с.21). Також за вказаною адресою зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.23). Згідно з довідкою серія ІІА № 2273743 МВС України, за обліками МВС громадянка України [PERSON] , [INFO] , уродженка міста Соледар Артемівської міськради Донецька область на території України станом на 15.02.2021 року до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с.24). Згідно з характеристикою, наданою 26.02.2021 року Соледарською загальноосвітньою школою І-ІІ ступенів № 14 Соледарської міської ради Донецької області за № 41, [PERSON] навчається у першому класі з 1 вересня 2020 року. Зарекомендувала себе як старанна, уважна учениця. Має навчальні досягнення достатнього рівня. Здібна, має гарну пам`ять, логічне конкретне мислення, відповідально ставиться до навчання, добре запам`ятовує учбовий матеріал, має хороший навчальний потенціал. На уроках працює активно, якісно виконує домашні завдання, допомагає товаришам. Пізнавальні здібності виявляються в допитливості, любить спостерігати та експериментувати. Гарно малює. Має почуття власної гідності, ініціативна. Завжди прагне до поставленої мети, роботу намагається зробити якісно, переробляє, якщо не вийшло. Дівчинка виконує інструкції вчителя, діє за встановленими правилами. Доброзичлива, поважає старших. До роботи відноситься відповідально. Скромна, ввічлива, стримана, врівноважена, розсудлива. Завжди свідомо виконує правила поведінки. Користується повагою серед викладачів. Має авторитет серед товаришів. Має багато друзів, підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. Бабуся та дідусь приділяють належну увагу вихованню [PERSON] . Цікавляться навчанням, допомагають досягти успіху, надають допомогу класному керівнику (а.с.20). Згідно з характеристикою, наданою ДНЗ «Бахмутський центр професійно-технічної освіти», [PERSON] , [INFO] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] , здобуває освіту першого курсу, групи №19, «Маляр» в ДНЗ «Бахмутський центр професійно-технічної освіти». [PERSON] має інвалідність, інвалід дитинства. Ілля навчається в «ДНЗ Бахмутський центр професійно-технічної освіти» з 01.09.2020 року. До цього він навчався в Парасковіївській школі-інтернат №40. За час навчання в центрі показав себе з задовільної сторони. Теоретичний та практичний матеріал засвоїв, пропусків занять без поважних причин не має. Дисциплінований, ввічливий. Має постійний контроль з боку бабусі. У відносинах з дорослими слухняний, поважає, з однолітками переважають рівні відносини. Потребує постійного контролю з боку дорослих (а.с.19). Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до п. 15, п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що дійсно з боку відповідача має місце ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків та неналежне їх виконання, воно не було пов`язано як об`єктивними так і суб`єктивними причинами. За таких обставин у суду є усі правові підстави для застосування крайнього заходу впливу відносно відповідача та позбавити її батьківських прав, яка на теперішній час без поважних причин самоусунувся від виховання та утримання дитини. Наданий суду висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , суд вважає прийняти до уваги, оскільки [PERSON] . без поважних причин ухиляється від виконання батьківських обов`язків, батько кожної дитини у Свідоцтві про народження записаний згідно ч.1 ст.135 СК України. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість потребує спеціального захисту та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] не має бажання та можливості займатися вихованням та утриманням дітей, свідомо самоухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] . Крім того, ст. 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Частиною 3 статті ст. 166 Сімейного кодексу України передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість потребує спеціального захисту та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Вирішуючи питання про встановлення піклування над неповнолітнім [PERSON] , [INFO] , та опіки над малолітньою [PERSON] , [INFO] , та призначення позивача опікуном і піклувальником, суд виходить з наступного. Статтею 243 Сімейного кодексу України визначено, що опіка над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. У статті 58 Цивільного кодексу України зазначено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування. Відповідно до ст.63 Цивільного кодексу України, опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Частиною 4 ст.167 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо дитина, батьки якої позбавлені батьківських прав, не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Відповідно до ч.6 ст.164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Згідно ч.ч.1, 2 ст.20 Конвенції дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Держави-учасниці відповідно до своїх національних законів забезпечують зміну догляду за дитиною. Так, згідно ч.3 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Частиною 4 статті 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.244 СК України опікуном дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа, при призначенні якої органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Таким чином, суд повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, їх належність, допустимість, достовірність, вважає, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки в ході судового розгляду підтверджено факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, покладених на неї статтею 150 Сімейного кодексу України. Суд вважає, що призначення позивача піклувальником неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , який є інвалідом дитинства до 18 років згідно посвідчення серії [NUMBER] , та опікуном малолітньої особи - [PERSON] , [INFO] , буде повністю відповідати інтересам дітей. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідач ухиляється без поважних причин від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, що проявляється у відсутності її піклування про фізичний та духовний розвиток сина та доньки, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, позбавивши [PERSON] батьківських прав, встановивши опіку над неповнолітніми дітьми та присудивши з відповідача аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1197 (одна тисяча сто дев`яносто сім) гривень 00 копійок щомісячно до досягнення ними повноліття, але не менше як 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на користь [PERSON] . Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачеві, що вона має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав на підставі ст.169 Сімейного кодексу України. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», його слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved