Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

10.05.2017 року [PERSON] звернулась до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області із цим позовом до [PERSON], [PERSON], Жмеринської міської ради Вінницької області, [PERSON], за участі третіх осіб, які не заявили самостійних вимог щодо предмета спору - приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Копейчикова І.В., Територіального сервісного центру 0545 регіонального сервісного центру МВС у Вінницькій області, про визнання правочинів недійсними, скасування державної реєстрації права власності, визнання права власності в порядку спадкування (а.с.35-37). У позовній заяві та в судових засіданнях позивач [PERSON] і представник позивача [PERSON] виклали наступну позицію. [INFO] помер батько позивача - [PERSON], [INFO], який на час смерті був зареєстрований та проживав у [ADDRESS], та вона є єдиним його спадкоємцем за законом першої черги, яка прийняла спадщину, шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори. Батьки позивача [PERSON] розірвали шлюб 28.02.1996 року, проживали окремо, а її мати проживає спільно з позивачем. На момент своєї смерті [PERSON] був власником автомобіля "ВАЗ-21104-11001", 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER], вартістю 100000 грн., який входить до спадкового майна. Однак, оформити спадщину на вказаний автомобіль позивач не змогла через протиправні дії сторонніх осіб, а саме приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Копейчикова І.В., який через 20 днів після смерті [PERSON], а саме 20.09.2016 року, посвідчив від його імені довіреність на ім'я [PERSON], якою уповноважив останнього розпоряджатись спірним автомобілем. Надалі [PERSON], використовуючи цю довіреність, 04.10.2016 року у територіальному сервісному центрі 0545 регіонального сервісного центру МВС у Вінницькій області уклав договір купівлі-продажу вказаного автомобіля з [PERSON] із проведенням реєстрації спірного автомобіля за новим власником. З приводу вказаних неправомірних дій за заявою позивача 24.04.2017 року внесено відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №12017020330000212. Вважає, що смерть [PERSON] на час вчинення правочину - посвідчення довіреності, свідчить про відсутність його волі на вчинення такого правочину, а тому довіреність, посвідчена (видана) приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Копейчиковим І.В. від 20.09.2017 року на ім'я [PERSON] на право розпоряджатись спірним автомобілем підлягає визнанню недійсною. Оскільки подальше відчуження транспортного засобу відбулось на підставі недійсного правочину, тому договір купівлі-продажу спірного автомобіля від 04.10.2016 року та його подальша реєстрація є недійсною, а спірний автомобіль має перейти у власність позивача в порядку спадкування за законом після смерті батька. На підставі викладеного просили визнати недійсною довіреність від 20.09.2017 року, видану від імені [PERSON] про уповноваження [PERSON], розпоряджатися автомобілем "ВАЗ-21104-110.01", 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], кузов [NUMBER], посвідчену приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Копейчиковим Іваном Володимировичем та зареєстровану в реєстрі за №597, бланк НВА 279056, з моменту її вчинення; визнати недійсним договір купівлі-продажу №0545/2016/1067 автомобіля "ВАЗ-21104-110.01", 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], [NUMBER], укладеного між [PERSON] та [PERSON] у територіальному сервісному центрі 0545 регіонального сервісного центру МВС у Вінницькій області; визнати недійсним Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля "ВАЗ-21104-110.01", 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], [NUMBER] на ім'я [PERSON]; а також визнати за [PERSON] право власності на автомобіль "ВАЗ-21104-110.01", 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON],я кий помер [INFO]. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судових засіданнях 06.09.2017 року та 09.10.2017 року висловив наступну позицію. Позов не визнав із тих підстав, що дійсно 04.10.2016 року [PERSON] придбав у [PERSON] спірний автомобіль, заплатив кошти, зареєстрував за собою та використовував для власних потреб. Довіреність у [PERSON] була чинна, [PERSON] не знав та не міг знати про те, що автомобіль вибув із володіння власника у будь-який незаконний спосіб, а тому він є добросовісним набувачем та користувачем спірного автомобіля. Обставини знайомства [PERSON] та [PERSON] представнику позивача достеменно не відомі, щодо дозволу [PERSON] на продаж [PERSON] не повинно бути відомо, оскільки дані обставини перевіряються органами, які здійснюють укладення та реєстрацію договору та жодних сумнівів у чинності доручення у [PERSON] не виникло. У подальші судові засідання за належними викликами (а.с.153, 161), не з'явився. Відповідачі [PERSON], [PERSON], представник відповідача Жмеринської міської ради Вінницької області у судові засідання не з'явились, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись судом неодноразово, завчасно та у спосіб, передбачений цивільним процесуальним законодавством (а.с.61-62; 66, 68-70, 72, 97, 98, 170-171), заперечень та власної позиції суду не заявили. Представник відповідача Жмеринської міської ради Вінницької області, будучи повідомленою про час, місце розгляду справи (а.с.56, 95, 169) у судові засідання не з'являвся, надав заяву про визнання позову, вирішення справи на розсуд суду та у відсутність представника (а.с.74). Відповідач [PERSON], будучи повідомленою про час, місце розгляду справи (а.с.63, 82, 94, 168), у судові засідання не з'являлась, надала суду заяву про згоду з позовом та розгляд справи без її участі (а.с.83). Третя особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Копейчиков І.В. до суду не з'явився, власної позиції не висловив, Представник Територіального сервісного центру 0545 регіонального сервісного центру МВС у Вінницькій області Дмитрієва І.Є. в судовому засіданні 06.09.2017 року пояснила, що за зверненням до територіального сервісного центру фізичних осіб [PERSON], який представляв за довіреністю власника та продавця транспортного засобу, та покупця [PERSON] між останніми було укладено договір купівлі-продажу від 24.10.2016 року щодо легкового автомобіля "ВАЗ-21104-110.01", 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер кузову [NUMBER] в присутності провідних адміністраторів сервісного центру 0545. Одночасно було проведено перереєстрацію вказаного транспортного засобу із реєстрацією його за [PERSON] Зауважила, що на вчинення усіх вказаних дій було представлено необхідний обсяг документів, перевірка повноважень за довіреністю до повноважень представників сервісного центру не входить, а саме оформлення документу довіреності було належним. Також в наявності для огляду був представлений транспортний засіб. Проводилась перевірка автомобіля на предмет його розшуку, арешту чи заборони відчуження, ніяких обмежень на транспортний засіб не було. Також надала письмову заяву про здійснення подальшого розгляду справи у її відсутність (а.с.100). Третя особа [PERSON] за її викликами до суду не з'явилась, власної правової позиції не висловила. За заявою позивача [PERSON] (а.с.28) судом 19.05.2017 року винесено ухвалу про забезпечення позову, якою накладено арешт на автомобіль "ВАЗ-21104-110.01", 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER], зареєстрований за [PERSON] (а.с.47). За заявою представника позивача - адвоката Доценка В.В. (а.с.87) судом 02.08.2017 року винесено ухвалу, якою витребувано у територіального сервісного центру 0545 регіонального сервісного центру МВС у Вінницькій області оригінали оспорюваних документів для огляду в судовому засіданні. Ухвалою суду від 06.09.2017 року за заявою представника позивача [PERSON], що зроблена ним у судовому засіданні, витребувано копію спадкової справи після смерті [PERSON], померлого [INFO] (а.с.109) Ухвалою суду від 09.10.2017 року за клопотанням представника відповідача [PERSON] залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] При цьому в судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] заперечували загалом щодо участі [PERSON] в справі, оскільки вважали, що обсягом заповітів спадкодавця [PERSON] не охоплено розподілу спірного автомобіля як спадкового майна, а також не вважаючи її спадкоємцем щодо нього за правом представлення після смерті її матері (а.с.152). Ухвалою суду, постановленою у судовому засіданні 22.12.2017 року, у зв'язку з неявкою відповідачів вирішено проводити заочний розгляд справи, на підставі ст.280-281 ЦПК України, проти чого не заперечили позивач та її представник (а.с.173). В ході судового розгляду, на підставі пояснень позивача, її представника, представника відповідача, письмових доказів встановлено наступні фактичні обставини, зміст спірних правовідносин, та докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Позивач [PERSON] є громадянкою України, інвалідом війни другої групи, що встановлено на підставі копії паспорта [NUMBER] та посвідчення [NUMBER] відповідно (а.с.6-8) Позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO] у м.Жмеринка, що встановлено на підставі копії свідоцтва про народження [NUMBER] та копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] відповідно (а.с.9, 10). Позивач [PERSON] змінила прізвище з дошлюбного "[PERSON]" після реєстрації шлюбу із [PERSON] 07.06.1989 року, що встановлено на підставі свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.11). Згідно відомостей облікової картки приватного транспортного засобу (а.с.13) та копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с.16) 08.06.2006 року у Жмеринському МРЕВ ДАІ легковий автомобіль "ВАЗ-21104-110.01", 2006 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак [NUMBER], кузов [NUMBER], був зареєстрований за [PERSON], мешканцем [ADDRESS], як власником транспортного засобу. Державний нотаріус Жмеринської міської державної нотаріальної Бульба Л.І. постановою від 10.03.2017 року №263/02-31 відмовила позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на автомобіль "ВАЗ-21104-110.01", 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], [NUMBER], оскільки відсутній документ, що посвідчує право власності на вказане спадкове майно спадкодавця [PERSON] (а.с.12). Листом №31/2-0545-Д-4/аз від 20.04.2017 року Територіального сервісного центру №0545 Регіонального сервісного центру у Вінницькій області Міністерства внутрішніх справ України (а.с.14) повідомлено, що за відомостями Єдиного державного реєстру МВС транспортний засіб "ВАЗ21104-110.01", 2006 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], 04.10.2016 року було перереєстровано по дорученню громадянином [PERSON], [INFO], з громадянина [PERSON], [INFO], на громадянина [PERSON], [INFO]. За договором купівлі-продажу 0545/2016/106728 транспортного засобу від 04.10.2016 року [PERSON] в особі [PERSON], який діяв на підставі доручення, продав [PERSON] транспортний засіб марки "ВАЗ" моделі "21104-110.01", сірого кольору, номер кузова (шасі) [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER], номерний знак [NUMBER] (а.с.15). За змістом посвідченої приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Копейчиковим І.В. довіреністю серії НВА №279056 від 20.09.2016 року [PERSON] уповноважив [PERSON] керувати та розпоряджатися належним йому на підставі свідоцтва про реєстрацію серії [NUMBER], виданим Жмеринським МРЕВ УДАІ ГУ МВС України, 08.06.2006 року, автомобілем марки "ВАЗ 211001", номер кузова (шасі, рама) [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER], номерний знак [NUMBER]. Цією довіреністю довіритель надав право довіреній особі: знімати та ставити на облік в органах ДАІ зазначений автомобіль, продавати його, страхувати, вчиняти інші дії із вказаним майном (а.с.17). 24.04.2017 року позивач [PERSON] звернулася із заявою про вчинення кримінального правопорушення та просила внести відомості до ЄРДР про використання завідомо підробленого документу, яке має ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.358 КК України; службове підроблення, яке має ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.366 КК України; залучити її як потерпілого у цих кримінальних провадженнях; вжити міри до повернення викраденого майна - автомобіля "ВАЗ-21104-11001", 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.21-23). 24.04.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12017020330000212 внесено відомості за заявою [PERSON] про те, що [PERSON], використовуючи підроблену нотаріальну довіреність НВА 279056 від 20.09.2016 року, 04.10.2016 року у територіальному сервісному центрі МВС у Вінницькій області, що в м.Хмільник Вінницької області по вул. Привокзальна, 40, від імені власника автомобіля "ВАЗ-21104-11001", 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON], який помер [INFO], уклав договір купівлі-продажу даного автомобіля [PERSON], на підставі чого автомобіль [PERSON] було знято з державного реєстраційного обліку, та поставлено на облік з одержанням нових номерних знаків та зазначенням власника [PERSON], за правовою кваліфікацією за ч.4 ст.358 КК України (а.с.25). За довідкою голови ОСББ №16 від 05.05.2017 року (а.с.26) [PERSON], [INFO], був зареєстрований та проживав по [ADDRESS]. За відомостями Жмеринської міської ради (а.с.27) [PERSON], [INFO], який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], знятий з реєстраційного обліку у зв'язку зі смертю. Відповідно до копії свідоцтва серії [NUMBER] про [PERSON] та [PERSON] 16.02.1993 року розірвали шлюб (а.с.39). З копії спадкової справи №298/2016, заведеної 05.12.2016 року щодо майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с.113-149), вбачається, що 05.12.2016 року позивач [PERSON] звернулася до Жмеринської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] батька [PERSON] Окрім позивача 20.02.2017 року до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулася [PERSON] 10.09.2002 року спадкодавець [PERSON] на випадок своєї смерті залишив заповіти, якими заповів своїй дружині [PERSON] належну йому 1/2 частину квартири [ADDRESS], гараж в [ADDRESS], садовий будинок [NUMBER] в садовому товаристві "Сонячне" (смт.Браїлів Жмеринського району Вінницької області) та легковий автомобіль марки "М-2140", 1986 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], а [PERSON], яка згідно свідоцтва серії [NUMBER] 30.03.2016 року змінила прізвище на "[PERSON]", - належний йому житловий будинок з господарськими будівлями, що в [ADDRESS], та садовий будинок [NUMBER] в садовому товаристві "Сонячне" (смт.Браїлів Жмеринського району Вінницької області). 08.10.2012 року спадкодавець [PERSON] залишив заповіт, яким [PERSON] заповів належну йому 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS], садовий будинок [NUMBER] в садовому товаристві "Сонячне" в смт.Браїлів Жмеринського району Вінницької області; [PERSON] заповів належну йому квартиру [ADDRESS], садовий будинок [NUMBER] в садовому товаристві "Сонячне" в смт. Браїлів Жмеринського району Вінницької області, натомість дочку [PERSON] позбавив права спадкування. Вказані докази суд приймає до уваги та не вбачає підстав для їх відхилення, так як вони зібрані та представлені суду із дотриманням вимог закону. Відповідно до положень ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає в момент її народження і припиняється в момент її смерті; згідно п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті власника; згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); у відповідності до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом; згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини; згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті; відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини; відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті; у ст. 1273 ЦК України закріплене безумовне та беззастережне право спадкоємця на відмову від прийняття спадщини за заповітом чи за законом. Частиною 2 статті 1254 ЦК України визначено, що заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Відповідно до ч.1,2 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; не допускається прийняття спадщини з умовою чи застереженням; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Частинами 1-5 статті 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Згідно ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Відповідно до ч.1,2 ст.228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (ч.1 ст.237 ЦК України). Представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі (ч.1,3 ст.244 ЦК України). Форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин (ч.1 ст.245 ЦК України). Відповідно до ст.12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином судом встановлено, що від імені батька позивача - [PERSON], який помер [INFO], видано довіреність від 20.09.2016 року на ім'я [PERSON] на право керування та розпорядження належним йому автомобілем ВАЗ 211001, номер кузова (шасі, рама) [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER], номерний знак [NUMBER]. Відтак, вказана довіреність від імені [PERSON] вже після його смерті була посвідчена та оформлена нотаріусом, тобто коли цивільна правоздатність вказаного довірителя припинилася внаслідок його смерті. Враховуючи те, що видана довіреність, як правочин, порушує публічний порядок, оскільки особа довірителя на час видачі довіреності померла, тобто припинилася її цивільна правоздатність в силу ст.25 ЦК України, що є підставою для нікчемності даного правочину, довіреність підлягає визнанню недійсною а позов в цій частині - задоволенню. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що ці права позивача були порушені відповідачем [PERSON], а тому вони підлягають задоволенню. Позовні вимоги в частині визнання недійсними договору купівлі-продажу спірного автомобіля від 04.10.2016 року та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу задоволенню не підлягають, оскільки цей правочин та одержання на його підставі правовстановлюючого документу іншим добросовісним набувачем, яким у спорі є відповідач [PERSON], надалі було вчинено на підставі довіреності, що є недійсною. При цьому права особи, яка вважає себе спадкоємцем власника майна, не підлягають захистові шляхом задоволення позову до чергового добросовісного набувача з використанням правового механізму, установленого ст.215, 216 ЦК України. Норма ч.1 ст.216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених ч.1 ст.388 ЦК України, чого у даному конкретному випадку позивачем застосовно не було, а відтак обраний не. наразі спосіб захисту оспорюваних прав в цій частині вимог є невірним. Такий правовий висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах викладений у постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 року у справі №6-95цс13. Щодо вимоги позивачки про визнання за нею права власності на спадкове майно - автомобіль "ВАЗ 21104-11001", реєстраційний номер [NUMBER], то вона також не підлягає задоволенню з підстав того, що в судовому засіданні було встановлено наявність інших спадкоємців після смерті [PERSON], які прийняли спадщину, визначену заповітами. Однак, враховуючи те, що спірний автомобіль не охоплений жодним заповітом, а позивач, яку хоча й спадкодавець [PERSON] позбавив права на спадкування, є інвалідом війни другої групи і на час відкриття спадщини була непрацездатною, вона має право на обов'язкову частку у спадщині, зокрема, щодо спірного автомобіля, мала б звернутися із такою вимогою саме до спадкоємців, які прийняли спадщину, після смерті [PERSON] та після смерті його дружини, у тому числі щодо вирішення не лише спадкових прав, а й права спільної сумісної власності подружжя, за обставин придбання даного рухомого майна саме в період тривалості останнього шлюбу. Відтак пред'явлення позову у цій частині вимог до органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини - в особі Жмеринської міської ради Вінницької області становить звернення до неналежного відповідача з урахуванням роз'яснень, що містяться в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування". Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] пропорційно розміру задоволених позовних вимог підлягають стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 640 гривень. Відповідно до ст. 25, 203, 215, 228, 237, 244, 245, 346, 1216, 1217, 1218, 1222, 1223, 1233, 1261-1265, 12543, 1268, 1269, 1273 ЦК України, ст. 4, 5, 10, 13, 19, 23, 27, 76, 82, 89, 141, 223, 259, 263, 264, 280-283 ЦПК України, суд -

Outcome: approved