Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], третіх осіб без самостійних вимог: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], Веряцька сільська рада Виноградівського району про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. Вимоги позову мотивовано тим, що [INFO] року помер чоловік позивачки-[PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований в [ADDRESS] та компенсаційний рахунок за № [NUMBER] із залишком в сумі 1866,85 грн. Заповітного розпорядження чоловіком за життя не залишено. Спадкоємцями за законом першої черги, у відповідності до ст.ст.1258, 1261 ЦК України є позивачка [PERSON] -дружина спадкодавця та їхні спільні діти - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Коли постало питання про спадкування будинку, належного померлому чоловіку позивачки, позивачка [PERSON], не змогла досягти згоди з своїми рідними дітьми, зокрема-відповідачами [PERSON] та [PERSON], щодо перерозподілу спадкових часток, тому, з врахуванням вимог абзацу першого пункту 228 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України(що діяла на час звернення позивачки [PERSON] до нотаріуса для оформлення спадщини) про те, зміна розміру частки у спадщині проводиться за згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, до видачі свідоцтв про право на спадщину, у разі недосягнення згоди, зміна розміру часток здійснюється у судовому порядку, нотаріусом в усному порядку, було запропоновано з вирішенням даного питання звернутись до суду. Враховуючи ті обставини, що позивачкою в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України прийнято спадщину після смерті чоловіка, а відповідачами по справі- [PERSON]. та [PERSON], не вчинено жодної дії для прийняття спадщини після смерті їх батька, не продовжено строку для прийняття такої для отримання свідоцтва про право на спадщину, позивачка вважає, що у неї є всі правові для звернення до суду з даним позовом - про визнання за нею права власності в порядку спадкування на житловий будинок з надвірними спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] та на компенсаційний рахунок померлого чоловіка позивачки [PERSON]. З урахуванням всього вищевикладеного, позивачка вважає, що існують обставини, які є підставою для визнання за нею права власності на вище вказане нерухоме майно. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON], в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали повністю та просили суд такі задоволити повністю, крім того зазначили, що Рішенням Виноградівського районного суду від 05.02.2014 року по справі за №299/3293/13-ц, винесеного за позовом [PERSON] та [PERSON] до [PERSON], третіх осіб без самостійних вимог: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини-у позові було відмовлено, а тому відповідачі [PERSON] та [PERSON], після постановлення вищезазначеного рішення суду не можуть взагалі претендувати на будь-яку частку у спадковому майні, що відкрилося після смерті їх рідного батька-[PERSON], який [INFO] року-помер. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], та їх представник [PERSON], в судовому засіданні заперечили проти задоволення заявленого до них позову та просили суд у такому відмовити, посилаючись на те, що ними дійсно не було прийнято спадщини за померлим батьком, в позові про продовження строку на прийняття спадщини їм було відмовлено, однак вони вважають що поскільки вони є рідними дітими спадкодавця то відповідно мають право на частку у спадковому майні, що залишилоя після смерті їхнього батька. Треті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечили. Представник третьої особи-Веряцької сільської ради Виноградівського району, будучи належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з»явився, однак подав заяву про розгляд справи за їх відсутності (а.с.43). Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є підставними та такими, що підлягають до задоволення. Так, оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.212 ЦПК України з врахуванням положень ст.ст.57-66 ЦПК України. У відповідності до вимог ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимоги та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані Цивільним кодексом України. В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що [INFO] року помер батько позивачів - [PERSON] (а.с.5), після смерті якого залишилося спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований в [ADDRESS] Виноградівського району та компенсаційний рахунок за № [NUMBER] із залишком в сумі 1866,85 грн.(а.с.24,29,30) Заповітного розпорядження за життя спадкодавцем не залишено. Спадкоємцями за законом першої черги, у відповідності до ст.ст.1258, 1261 ЦК України є дружина спадкодавця - відповідач [PERSON] (а.с.6,8) та її рідні діти - позивач [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.9-11; 13, 15, 16-18;20-23). Коли постало питання про спадкування будинку, належного померлому чоловіку позивачки то позивачка [PERSON], не змогла досягти згоди з своїми рідними дітьми, зокрема-відповідачами [PERSON] та [PERSON], щодо перерозподілу спадкових часток, тому, з врахуванням вимог абзацу першого пункту 228 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (що діяла на час звернення позивачки [PERSON] до нотаріуса для оформлення спадщини) про те, зміна розміру частки у спадщині проводиться за згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, до видачі свідоцтв про право на спадщину, у разі недосягнення згоди, зміна розміру часток здійснюється у судовому порядку, нотаріусом в усному порядку, було запропоновано з вирішенням даного питання звернутись до суду. Після смерті свого батька відповідачі-[PERSON]. та [PERSON] спадщину в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України не прийняли, у встановлений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини не подали. Так, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У відповідності ч.3 ст.1272 ЦК України регламентовано, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як встановлено в судовому засіданні, згідно до Рішення Виноградівського районного суду від 05.02.2014 року по справі за №299/3293/13-ц, винесеного за наслідками розгляду цивільної справи за об'єднаними позовами [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, треті особи без самостійних вимог: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], судом було відмовлено [PERSON] та [PERSON] у продовженні їм строку для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті їх батька-[PERSON], який [INFO] року-помер. Рішення суду, 18.02.2014 року вступило в законну силу (а.с.69-72). Відповідно до ст. 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців), разом з тим, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В даному листі також відзначено, що статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку, а визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, зокрема, за набувальною давністю, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою(ст.344, ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України). За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачкою [PERSON] повністю доведено підставність своїх позовних вимог, щодо заперечень відповідачів то такі судом оцінені критично та на думку суду є такими, що не грунтуються на вимогах законодавства, а відтак суд вважає, що заявлені позовні вимоги позивачки [PERSON] підлягають до задоволення.

Outcome: approved