overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

03 жовтня 2014 року заявник звернувся до суду з заявою, мотивуючи її тим, що [PERSON] народилась [INFO] у [PERSON]. Місце народження дитини місто Березань, Київської області. Запис про народження дитини не був зроблений органами ДРАЦСу у зв'язку з тим, що мати [PERSON] на момент народження дитини [PERSON] не мала паспорта. Мати дитини є громадянкою Республіки Молдова. Батько дитини [PERSON] перебуває на роботі в Київській області. Встановлення факту народження [PERSON] необхідно для виготовлення дитині свідоцтва про народження та забезпечення права вказаної дитини на одержання державної соціальної допомоги при народженні дитини, а тому просить суд встановити факт, що [PERSON] народилася в матері [PERSON], громадянки Республіки Молдова, жительки [ADDRESS], у м. Березань Київської області [INFO]. Батьком дитини [PERSON] вказати громадянина [PERSON]. Представник заявника подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Заінтересовані особи також подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення заяви не заперечують. З'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити повністю з таких підстав. Судом встановлено, що проведеною службою у справах дітей Коломийської РДА діяльності щодо додержання вимог чинного законодавства України в галузі захисту прав неповнолітніх та на виконання листа заступника Коломийського міжрайонного прокурора від 19.09.2014 року № 80-236-14 встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] у [PERSON]. Місце народження дитини місто Березань, Київської області. Запис про народження дитини не був зроблений органами ДРАЦСу у зв'язку з тим, що мати [PERSON] на момент народження дитини [PERSON] не мала паспорта. Мати дитини є громадянкою Республіки Молдова, що підтверджується копією паспорта. Батько дитини являється [PERSON], громадянин України. Встановлення факту народження [PERSON] необхідно для виготовлення дитині свідоцтва про народження та забезпечення права вказаної дитини на одержання державної соціальної допомоги при народженні дитини, а тому суд приходить до висновку, що необхідно задовольнити заяву та встановити факт, що [PERSON] народилася в матері [PERSON], громадянки Республіки Молдова, жительки [ADDRESS], у м. Березань, Київської області, [INFO]. Батьком дитини [PERSON] вказати громадянина України [PERSON]. Наведене стверджується: копією медичного свідоцтва про народження /а.с.4/, копією заяви до Коломийської міжрайонної прокуратури /а.с.5/, листом Коломийської міжрайонної прокуратури /а.с.6/, копіями паспортів /а.с.9-10/. На підставі ст.,ст. 256-259 ЦПК України, ЗУ "Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей" та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

03 жовтня 2014 року позивач звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що від шлюбу між позивачем та відповідачем у сторін народились діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, а тому просила стягнути з [PERSON] на її користь на утримання дітей 1/3 частину з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Сторони в судове засідання не з'явились, повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач підтримала позовні вимоги повністю та просила їх задовольнити. Відповідач позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно роз'яснень, які містяться в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12 червня 2009 року N 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, являється реалізацією права відповідача, передбаченого ст. 31 ЦПК України, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, тому суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

03 жовтня 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, оскільки вони люди різних характерів та поглядів на шлюб та сім"ю, із- за чого в них в останній час виникають постійні сварки, що в кінцевому випадку привело до фактичного припинення шлюбних стосунків між ними. Від шлюбу у них є одна дитина [PERSON], [INFO], яка нерідко стає свідком постійних сварок, що негативно відбивається на його психологічному стані і які приносять позивачці та дитині душевні страждання. Позивач зазначає, що на момент подачі позову, спільне господарство вони не ведуть та спільне проживання припинено, рішення про розірвання шлюбу прийнято давно, а тому термін на примирення позивач просить не надавати. В судовому засіданні позивач позовну заяву підтримала, вказавши, що вона із чоловіком біля 5 місяців проживає окремо, та просила не надавати строк на примирення, а дитину залишити проживати разом із нею. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 березня 2015 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований виконкомом Камяницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області за актовим записом № 26. З матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що подружнє життя у них не склалося, оскільки вони люди різних характерів та поглядів на шлюб та сім"ю, із- за чого в них в останній час виникають постійні сварки, почуття любові та поваги у подружжя втрачені, вони не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як встановлено у ході розгляду справи, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між сторонами суперечить їх інтересам та може негативно відображатися на їх здоровї, та здоровї їх дитини, на підставі чого суд дійшов до висновку, що шлюб укладений між сторонами слід розірвати. Щодо вимоги позивача про визначення місця проживання малолітніх дітей суд прийшов до наступного висновку. У ході розгляду справи встановлено, що сторони дійшли згоди щодо місця проживання малолітньої дитини, у звязку з чим, виходячи із вимог ст. 160 СК України та ст. 174 ЦПК України, суд вважає, що вимога позивача про залишення малолітньої дитини [PERSON], [INFO], проживати разом із матірю є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

03 жовтня 2017 року заявниця звернулась з вищевказаною заявою, в якої зазначила, що [INFO] в м. Горлівка Никитовського району, Донецької області будучи окремі райони тимчасово окупованими територіями, померла її мати [PERSON], а тому заявниця просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт смерті її мати. В ході судового розгляду заявниця підтримала свою заяву. Зацікавлена особа до суду не з'явилася, хоча належним чином повідомлена про час та місце слухання справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає можливим заяву задовольнити з наступних підстав. Відповідно ст. 257-1 ЦПК заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Так судом встановлено, що заявниця [PERSON], [INFO] є донькою [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження дитини серія [NUMBER] виданого Горлівським РАГС Донецької області від 06.01.1955 року та паспортом громадянина України. [INFO] [PERSON] (рос. [PERSON]) померла в м. Горлівка Никитовського району, Донецької області будучи окремі райони тимчасово окупованими територіями, що підтверджується свідоцтвом про смерть видане не уповноваженим органом. Згідно ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (далі -Закон про окуповані території), будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Внаслідок цих обставин отримання свідоцтва про смерть в органах РАЦС Міністерства юстиції України є неможливим, а єдиним шляхом його отримання та захисту прав родичів та спадкоємців померлого є звернення до суду за встановленням факту, що має юридичне значення. Факт смерті підтверджується документом підтверджуючий смерть матері заявниці, а тому суд приходить до висновку, що можливо становити факт смерті [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

03 квітня 2014 року [PERSON], звернулась до суду з даною позовною заявою. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі, який розірвано рішенням суду від 21.03.2014 року Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач, як батько дітей, працює не офіційно, але повинен надавати матеріальну допомогу на їх утримання, тому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (доходу) щомісячно, на утримання доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], починаючи з дня подачі заяви до суду і до їх повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву з проханням розглянути справу в її відсутності, заявлені позовні підтримує повністю, і просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутності. Позовні вимоги визнав повністю. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], батьком яких згідно свідоцтва про народження є відповідач. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивачка в поданій позовній заяві зазначила, що дитина проживає з нею, тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

03 квітня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] В обґрунтування позовних вимог зазначила, що в 2010 році зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від сумісного проживання мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сторони тривалий час не підтримують шлюбні стосунки, сумісне господарство не ведуть. Їх сімейне життя не склалося через розходження поглядів на життя з багатьох питань, відсутністю взаєморозуміння, що призводить до постійних сварок і негативно впливає на загальну атмосферу в спільному житті та вихованні сина. Позивач прийшла до впевненості, що їх сім'я з відповідачем розпалася та примирення між ними неможливе, в зв'язку з чим просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилася, до суду надіслала заяву з проханням слухати справу за її відсутності та просила розірвати шлюб з відповідачем, змінивши її прізвище на дошлюбне - "[PERSON]". Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав та просив задовольнити позов. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого виконкомом Пересадівської сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, шлюб зареєстрований 07 червня 2010 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено актовий запис за № 5. Під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.6). Сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.8). Дослідивши надані докази, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача, оскільки встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, сумісне господарство не ведуть. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з положень ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України, суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін існує формально і може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

03 квітня 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 27 вересня 1997 року. Від подружнього життя сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Однією сім'єю подружжя проживали до лютого 2010 року, причиною розпаду послугувало те, що сторони не зійшлися характерами. На даний час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, на примирення позивачка не згодна, тому і звернулася до суду з даним позовом. В судове засіданні позивачка [PERSON] не з"явилася, надіслала до суду заяву, якою просила заслухати справу в її відсутність, позов задовольнити і шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] також в судове засідання не з"явився, передав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав, на розірвання шлюбу згоден. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, у зв'язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 27 вересня 1997 року, шлюб зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Білопільської районної державної адміністрації, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис №86 (а.с.7). Від подружнього життя сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.6). Як вбачається із матеріалів справи на даний час сім'я фактично розпалась, спільного господарства сторони не ведуть, на примирення сторони не згодні. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу не можливе, суперечить інтересам сторін та малолітньої дитини, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

03 квітня 2015 року [PERSON], звернулась до суду з даною позовною заявою. Свої позовні вимоги мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем мають дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач, як батько дітей в добровільному порядку матеріальної допомоги на їх утримання не надає, хоча може і повинен, тому просить стягувати з нього на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, на утримання сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], починаючи з дня подачі заяви до суду і до їх повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву з проханням розглянути справу в її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, і просить їх задовольнити. Проти винесення зочного рішення по справі не заперечила. Відповідач в судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки. Не звертався до суду із заявою про розгляд справи в його відсутності. Згідно вимог ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], батьком яких згідно свідоцтва про народження є відповідач. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивачка в поданій позовній заяві зазначила, що діти проживають з нею, тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

03 квітня 2015 року заявник звернувся до Березнегуватського районного суду Миколаївської області із заявою про встановлення факту належності трудової книжки. В заяві зазначив, що з 1968 року працював в колгоспі ім. Калініна різноробочим, а потім водієм. Зазначеним колгоспом йому було видано трудову книжку, в якій дату його народження помилково було зазначено [INFO] року замість [INFO] року. На даний час він бажає оформити пенсію за віком, однак заінтересованою особою в її оформленні йому було відмовлено через розбіжності дати народження в трудовій книжці з паспортом. В судове засідання заявник не з'явився, направив заяву про слухання справи у його відсутність та підтримання заявлених вимог в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання також не з'явилася, направила заяву про розгляд справи у її відсутність та не заперечення проти заявлених вимог заявника. Дослідивши докази у справі суд встановив наступне. 15 січня 1976 року заявнику колгоспом імені Калініна Березнегуватського району Миколаївської області було видано трудову книжку за [NUMBER], в якій датою його народження зазначено [INFO] року (а.с.7-9). Однак, відповідно до свідоцтва про народження, виданого Росоловецькою сільською радою Красилівського району Хмельницької області 10 травня 1955 року, датою народження [PERSON] зазначено [INFO] року (а.с.4). Дата народження заявника " [INFO]" визначена також і в його паспорті, серії [NUMBER], виданого Березнегуватським РВ УМВС України в Миколаївській області 20 грудня 2001 року, де прізвище, ім'я, по-батькові, місяць та рік народження заявника, співпадають з даними свідоцтва про народження та трудової книжки (а.с.2-3). На даний час заявник бажає оформити пенсію за віком, однак не має можливості цього зробити через помилку у даті його народження в трудовій книжці. Пункт 6 частини 1 ст.256 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Суд вважає, що розбіжності у даті народження заявника, що зазначена в трудовій книжці, з датою народження в свідоцтві про народження та паспорті, допущені через помилку, факт належності заявнику вказаного правовстановлюючого документу підтверджено дослідженими в судовому засіданні доказами, а тому його заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Даний факт встановлено для звернення заявника за призначенням пенсії.

Outcome: approved