Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~07.11.2018 року заявник звернулася до суду з названою заявою. Посилалася на те, що\~11.07.2014 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 6,41 га, кадастровий номер 1421581300:03:000:0139 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вільненської сільської ради. Заявниця є єдиною спадкоємицею за законом першої черги. На момент відкриття спадщини заявниця мешкала разом з матірю за адресою: [ADDRESS]. Заявник [PERSON] вважала, що прийняла спадщину, але коли звернулась до нотаріуса з метою отримати свідоцтво про право на спадщину, отримала відмову, оскільки вони з матірю були зареєстровані за різними адресами. Тому просила факт постійного проживання з матірю [PERSON] на час відкриття спадщини. У судове засідання представник заявника, належним чином повідомлена про дату,час та місце розгляду справи, не зявилася, надала заяву, в якій вказала про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні заяви наполягала. Представник заінтересованої особи, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, рішення прийняти на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. З копії свідоцтва про народження серії ІІ-АВ №099951 та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища встановлено, що матірю заявника є мовою оригіналу «Березан Любовь Ивановна» (а.с.6-7). Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-НО №779143 вбачається, що мати заявника [PERSON] померла 11 липня 2014 року у місті Волновасі Донецької області (а.с.8). Згідно копії довідки №12 від 16.05.2018 року на день смерті [PERSON] мешкала разом зі своєю донькою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). З копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №994016 вбачається, що [PERSON] належала земельна ділянка площею 6,41 га, кадастровий номер 1421581300:03:000:0139 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вільненської сільської ради (а.с.12). Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №52984033 від 16.08.2018 року у Спадковому реєстрі відсутня інформація щодо реєстрації спадкових прав та виданих на їх підставі свідоцтв після смерті [PERSON] (а.с.11). Як вбачається з письмових розяснень приватного нотаріуса Волноваського районного нотаріального округу від 16.08.2018 року №603/01-16 на даний час відсутні підстави для прийняття від заявника будь-яких заяв з питань спадкування після смерті матері, оскільки у встановлений законом строк вона не звернулась із заявою про прийняття спадщини, а на теперішній час відсутні докази постійного проживання зі спадкодавцем (а.с.10). Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За приписами ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом та мають взаємні права та обов'язки. Згідно з ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, статею1268 ЦК України, для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Згідно роз'яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Враховуючи вищенаведене, письмові пояснення свідків [PERSON] та [PERSON], та приймаючи до уваги те, що встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем породжує для неї юридичні наслідки, а також те, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення вказаного факту, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved