Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

09 лютого 2016 року [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] та [PERSON] про усунення від права на спадкування, визначення частки у спільному майні та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову позивач [PERSON] зазначає, що вона, [PERSON], є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], видане 05 червня 1990 року Дзержинським відділом РАЦСу м. Кривого Рогу. [INFO] померла її мати - [PERSON] (дівоче прізвище -[PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04 серпня 1958 року), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], видане 30 жовтня 2009 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області. Після смерті матері позивача, [PERSON], - [PERSON], відкрилася спадщина на майно: - квартиру [ADDRESS], загальною площею 43,5 кв.м, житловою площею 27,0 кв.м, яка належала її матері на праві приватної власності, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 4866326 від 27.09.2004 року, видане КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації»; - жилий будинок [ADDRESS], житловою площею 27,1 кв.м, який належав її матері на праві особистої власності, що підтверджується договором купівлі-продажу від 09.03.1982 року зареєстрований у Криворізькому міському бюро технічної інвентаризації за під № 133, стр. 139, запис 29960 від 06.04.1982 року; - на земельну ділянку площею 0,0715 га, яка розташована за адресою [ADDRESS], що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 25.07.2005 року; - земельну ділянку площею 0,2500 га, яка розташована за адресою : с. Маліївка , Березнегуватського району Миколаївської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 18.01.2006 року; - торговельний металевий кіоск, який розташований на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі - продажу металевого кіоску від 01.04.2008 року; - на 1/3 частки квартири [ADDRESS]. Квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності на підставі «Свідоцтва про право власності на житло» [NUMBER] від 12 січня 1995 року [PERSON], [PERSON] та позивачу у справі - [PERSON]. Частки у вищезазначеній квартирі між ними не визначені. Частки у приватній спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS] є рівними та становлять 1/3 частки кожному із співвласників. Померлій [PERSON], належить 1/3 частки квартири [ADDRESS]. Окрім [PERSON], іншим спадкоємцем за законом є син померлої [PERSON] (від першого шлюбу) - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.08. 1978 року, видане П'ятихатським райвідділом РАЦСу Дніпропетровської області та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 10.07.1979 року, видане П'ятихатським райвідділом РАЦСу Дніпропетровської області. 10 грудня 2015 року, [PERSON] та [PERSON], звернулися до Другої Криворізької державної нотаріальної контори для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом, що відкрилась після смерті 20.10.2009 року [PERSON], але їм було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, після померлої [INFO] [PERSON], у зв'язку з виникненням суперечки між ними, як спадкоємцями з приводу прав на частки у спадковому майні, що підтверджується Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 10.12.2015 року (спадкова справа № 186/2010). Починаючи з 13.01.1991 року позивач проживала разом з матір'ю, [PERSON] по день її смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою № 1499 від 13.09.2012 року, виданою КП «Житлово-експлуатаційна організація № 31». Позивач вважає, що відповідача [PERSON], необхідно усунути від права спадкування від спадщини як спадкоємця першої черги за законом, з наступних підстав. [PERSON], почала хворіти з 2008 року онкологічним захворюванням, що підтверджується направленням № 241186-187 від 05.11.2008 року з клінічним діагнозом : «Рак правої молочної залози. Клінічна група ІV». З 2009 року її здоров'я все більш погіршувалось, виникало ряд інших захворювань, постійно виникали ускладнення від захворювань, що змушувало по декілька разів на рік перебувати в лікарні на стаціонарному лікуванні, про що свідчать амбулаторні картки хворого. У період з 15.06.2009 року по 26.06.2009 року [PERSON] проходила курс хіміотерапевтичного лікування в обласному комунальному закладі «Криворізький онкологічний диспансер», що підтверджується довідкою № бак 6869 від 26.06.2009 року. Згідно виписки КЗ «Міська лікарня № 16» м. Кривого Рогу з медичної карти хворого від 06 липня 2009 року [PERSON] була направлена в онкологічний диспансер м. Кривого Рогу на медико-соціальну експерту комісію. [PERSON], доглядала за матір'ю та вчиняла всі необхідні дії щодо її догляду, матеріального забезпечення та утримання. [PERSON] за весь час, починаючи з 2008 року по день смерті матері, [PERSON]., тобто по [INFO] жодного разу не запропонував їй допомоги, ні разу не з'явився її провідати і навіть не телефонував поцікавитись про стан її здоров'я. [PERSON], не надавав матеріальної допомоги померлій [PERSON], в той час коли вона перебувала у тяжкому стані та потребувала лікування як стаціонарного так і амбулаторного, не відвідував її та не цікавився її станом здоров'я. Син померлої, [PERSON], не приймав участі в матеріальному утриманні матері в період часу коли вона хворіла онкологічне захворюванням та потребувала матеріального забезпечення в зв'язку із тяжким захворювань, яке супроводжувалося постійним перебуванням на лікарняному як в лікарні так і на амбулаторному лікуванні вдома. Син померлої, [PERSON], не приймав участі в догляді за хворою матір'ю, не цікавився станом її здоров'я, не відвідував її та не вчиняв жодних інших дій щодо утримання та надання будь-якої допомоги, байдуже віднісшись до стану здоров'я своєї матері, усвідомлюючи необхідність надання невідкладної допомоги та підтримки, зволікав своїми обов'язками. Відповідач не надав жодної матеріальної підтримки під час проведення організації поховання матері. [PERSON], постійно була біля своє матері в період перебування її на стаціонарному лікуванні в лікарському закладі та на амбулаторному лікуванні вдома, постійно доглядала за нею та приймала участь в її утриманні. Оскільки добровільно вирішити цей спір не можливо, позивач звернулася до суду та просить усунити [PERSON] від права на спадкування, визначити частки у спільному майні та визнати право власності на спадкове майно у судовому порядку. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити, послалась на обставини, що зазначенні в позовній заяві. Додатково в судових дебатах суду пояснила, що на даний час, час судових дебатів не має можливості оформити спадщину у нотаріусу, так як оригінали правовстановлюючих документів втрачені, вона їх не може знайти. Відповідач по справі, [PERSON], у судовому засідання позов визнав у повному обсязі та проти позовних вимог [PERSON] не заперечував, просив суд задовольнити позов повністю, додатково суду пояснив, що позов визнає, раніше не допомагав матері, так як «поганим» сином, зараз проходить військову службу. Надав суду письмову заяву про визнання позову від 04 травня 2016 року, вхідний номер №9863. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON], позов визнав у повному обсязі та проти позовних вимог [PERSON] не заперечував. Відповідач по справі, [PERSON], на розгляд справи не з'явився та надав суду нотаріально засвідчену заяву від 20 квітня 2016 року, що посвідчена приватним нотаріусом Бородянського нотаріального округу Гринюк П.Д., зареєстровано реєстрі 3760 від 20.04.2016 року, в якій проти позову не заперечував та просив проводити слухання справи за його відсутності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Рішення суду повинно відповідати вимогам ст.213 та ст.215 ЦПК України, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, про що також зазначено в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі». Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом було роз'яснено позивачу, відповідачу, представнику позивача право заявляти клопотання про витребування судом доказів, якщо у сторін існують складності в їх отриманні, подавати відповідні докази, заявляти клопотання про витребування документів та призначення експертиз по справі. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Під час розгляду справи, вислухавши сторони, судом встановлено та матеріалами справи доведено, що дійсно [PERSON], є донькою померлою [PERSON], що підтверджується матеріалами цивільно справи та спадкової справи №186/2010, щодо майна померлої [INFO] [PERSON]. [INFO] померла її мати - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 30 жовтня 2009 року Після смерті матері позивача, [PERSON] - [PERSON], відкрилася спадщина на майно : - квартиру [ADDRESS], загальною площею 43,5 кв.м, житловою площею 27,0 кв.м, яка належала [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 30 серпня 2004 року, видане Третьою Криворізькою державною нотаріальною конторою та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 4866326 від 27.09.2004 року, видане КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації»; - жилий будинок [ADDRESS], житловою площею 27,1 кв.м, який належав [PERSON] на праві особистої власності, що підтверджується договором купівлі-продажу від 09.03.1982 року зареєстрований у Криворізькому міському бюро технічної інвентаризації за під № 133, стр. 139, запис 29960 від 06.04.1982 року; - земельну ділянку площею 0,0715 га, яка розташована за адресою [ADDRESS], що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 25.07.2005 року; - торговельний металевий кіоск, який розташований на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі- продажу металевого кіоску від 01.04.2008 року; - частки квартири [ADDRESS], що підтверджується копіями матеріалами спадкової справи №186/2010, щодо майна померлої [INFO] [PERSON], що посвідчена нотаріально. Квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності на підставі «Свідоцтва про право власності на житло» [NUMBER] від 12 січня 1995 року [PERSON], [PERSON] та позивачу по справі - [PERSON] . Частки у вищезазначеній квартирі між ними не визначені. Окрім [PERSON], іншим спадкоємцем за законом є син померлої [PERSON] (від першого шлюбу) - [PERSON], що підтверджується матеріалами цивільно справи та спадкової справи №186/2010, щодо майна померлої [INFO] [PERSON]. 10 грудня 2015 року, [PERSON] та [PERSON], звернулися до Другої Криворізької державної нотаріальної контори для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом, що відкрилась після смерті 20.10.2009 року [PERSON], але їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлої [INFO] [PERSON], у зв'язку з виникненням суперечки між ними, як спадкоємцями з приводу прав на частки у спадковому майні, що підтверджується матеріалами цивільно справи та спадкової справи №186/2010, щодо майна померлої [INFO] [PERSON], що підтверджується постановою нотаріуса від 10 грудня 2015 року. Починаючи з 13.01.1991 року позивач проживала разом з матір'ю, [PERSON] по день її смерті [INFO] за адресою : [ADDRESS], що підтверджується довідкою № 1499 від 13.09.2012 року, виданою КП «Житлово-експлуатаційна організація № 31». [PERSON], почала хворіти з 2008 року онкологічним захворюванням, що підтверджується направленням № 241186-187 від 05.11.2008 року з клінічним діагнозом : «Рак правої молочної залози. Клінічна група ІV». У період з 15.06.2009 року по 26.06.2009 року [PERSON] проходила курс хіміотерапевтичного лікування в обласному комунальному закладі «Криворізький онкологічний диспансер», довідка № бак 6869 від 26.06.2009 року. Згідно виписки КЗ «Міська лікарня № 16» м. Кривого Рогу з медичної карти хворого від 06 липня 2009 року [PERSON] була направлена в онкологічний диспансер м. Кривого Рогу на медико-соціальну експерту комісію ( а.с. ). [PERSON], доглядала за матір'ю та вчиняла всі необхідні дії щодо її догляду, матеріального забезпечення та утримання. [PERSON], за весь час, починаючи з 2008 року по день смерті матері, [PERSON], тобто по [INFO], жодного разу не запропонував їй допомоги, ні разу не з'явився її провідати і навіть не телефонував поцікавитись про стан її здоров'я. [PERSON], не надавав матеріальної допомоги померлій [PERSON], в той час коли вона перебувала у тяжкому стані та потребувала лікування як стаціонарного так і амбулаторного, не відвідував її та не цікавився її станом здоров'я. [PERSON], не приймав участі в матеріальному утриманні матері в період часу коли вона хворіла онкологічним захворюванням та потребувала матеріального забезпечення в зв'язку із тяжким захворювань, яке супроводжувалося постійним перебуванням на лікарняному як в лікарні так і на амбулаторному лікуванні вдома. [PERSON], не приймав участі в догляді за хворою матір'ю, не цікавився станом її здоров'я, не відвідував її та не вчиняв жодних інших дій щодо утримання та надання будь-якої допомоги, байдуже відносився до стану здоров'я своєї матері, усвідомлюючи необхідність надання невідкладної допомоги та підтримки, зволікав своїми обов'язками. Відповідач не надав жодної матеріальної підтримки під час проведення організації поховання матері. Судом встановлено, що відповідно договору купівлі - продажу металевого кіоску від 01 квітня 2008 року, що посвідчений нотаріально, приватним нотаріусом Логонюк А.А., 01.04.2008 року, зареєстровано в реєстрі № 1405 та укладеним між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON], металевий кіоск, який розташований на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] є рухомим майном і не відноситься до об'єкту нерухомості за цивільним законодавством України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно до ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ст. 1261Цивільного кодексу України, першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідності до ч.1 ст. 202 ЦК України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. У відповідності до ст. 1224 ЦК України, не мають права на спадкування за законом батьки, повнолітні діти, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, яким суд роз'яснив, що правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК стосується особи, яка зобов'язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України. Факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Непред'явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування. Правило частини п'ятої статті 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. На підставі ст. 1224 ЦК України, відповідача по справі, [PERSON], як спадкоємця першої черги за законом необхідно усунути від права на спадкування спадщини, відкритої внаслідок смерті [PERSON], який ухилявся від надання допомоги матері, яка внаслідок хвороби перебувала у тяжкому стані, а також потребувала додаткової матеріальної підтримки. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд зазначає, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, стаття 392 ЦК України. Суд також зазначає, що відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Враховуючи наданні докази, суд дістається висновку, що позовні [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] проусунення від права на спадкування, визначення частки у спільному майні та визнання права власності на спадкове майно підлягається задоволенню, враховуючи визнання відповідачами позовних вимог та визнання відповідачами позову не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved