Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення з неї аліментів на її користь у зв`язку з тим, що вона продовжує навчання, у розмірі 1/3 частини її заробітку (доходу) щомісячно до закінчення нею навчання, однак не більше, ніж до досягнення 23 років у зв`язку із тим, що її мати [PERSON] не виконує своїх батьківських обов`язків в добровільному порядку, а вона, як потребує такої допомоги і відповідач має змогу її надавати, а також стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] суму не сплачених аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за кожен місяць починаючи з жовтня 2010 року до моменту винесення судового наказу на стягнення аліментів. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , яка навчається у Вищому навчальному закладі "Відкритий міжнародний університет "Україна" в розмірі 50 відсотків витрат на навчання, згідно договору про надання освітніх послуг до закінчення навчання чи досягнення [PERSON] двадцятитрьохрічного віку - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість. Вказав, що у його довірителя відсутня можливість надавати матеріальну допомогу у вигляді аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Заслухавши пояснення учасників справи, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] була народжена у шлюбі між її батьком [PERSON] та матір`ю [PERSON] ( в подальшому прізвище було змінено на [PERSON] ). Їхнє спільне життя її батька з матір`ю було не успішним і у 2004 році, шлюб між ними було розірвано. Вона [PERSON] , починаючи з 2010 року проживає з батьком в багатодітній сім`ї. З того часу, як вона почала проживати з батьком, мати перестала її надавати матеріальну допомогу на свій розвиток. На сьогоднішній день, вона закінчила навчання у школі та вступила навчатись до Вищого навчального закладу Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» на денну форму навчання, на контрактну основу, що підтверджується довідкою №338 від 06.09.2018, про те, що [PERSON] , дійсно є студенткою 1 курсу денного відділення, за спеціальністю 227 Фізична терапія ерготерапія, початок навчання з 03.09. 2018 року до 30.06. 2022 року. Позивач посилається на те, що відповідачка, її мати не надає допомоги на її утримання, хоча має змогу це робити. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У відповідності до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 185 Сімейного кодексу України визначено, що той з батьків, з якого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до якого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покривитися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У матеріалах справи міститься договір за № 53221 про навчання від 27 липня 2018 року, у якому вказана вартість навчання у Вищому навчальному закладі «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна», становить 72 000 грн. Представник відповідача у судовому засіданні вимогу про стягнення з нього додаткових витрат визнав частково у сумі 36 000 гривень. За таких обставин, вимога позивача про стягнення додаткових витрат на дитину підлягає задоволенню частково в сумі 36 000 гривень. З урахуванням того, що відповідач в добровільному порядку не надає допомоги на утримання своєї повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, хоча повинна і може це робити, а [PERSON] потребує такої допомоги, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліментів, яка продовжує навчання, є правомірними. Зважаючи на доводи представника відповідача, вимогу про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача суд вважає такою, що не підлягає задоволенню саме у такому розмірі, оскільки задоволення призведе до порушення прав відповідача та поставить сторони в неоднакове становище. Враховуючи наведене, суд вважає, що виходячи з того, що позивачка [PERSON] проживає разом із своїм батьком [PERSON] , у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок останнього полягає не тільки у її матеріальному забезпеченні, а ще й у вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 09.04.2019 року і до закінчення навчання [PERSON] , а саме до 30 червня 2022 року . У відповідності до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. А відтак аліменти підлягають стягненню на користь позивачки з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 09.04.2019 року. При цьому, суд не вбачає підстав для стягнення аліментів за минулий період з огляду на наступне. Відповідно до ч. 2 ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач надасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Зважаючи на відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів про те, що позивачка зверталася до відповідача з вимогою надавати кошти на її утримання, а відповідач ухилявся від сплати аліментів, тобто після 01.10.2010 року, підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення аліментів за минулий період не вбачається. За таких обставин, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, а саме з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути, аліменти у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходів) матері дитини щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.04. 2019 року та до закінчення навчання [PERSON] , а саме до 30 червня 2022 року . В задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів за минулий період необхідно відмовити. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням часткового задоволення позову, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок. Відповідно до ст.430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial