Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

12.01.2017 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою звернулося Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх позовних вимог вказував, що відповідно до договору без номера, який був укладений між сторонами 19.03.2012 року відповідач отримав кредит у розмірі 4800,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту, який змінювався відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі до тарифу, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Договору, на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг, у разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Відповідно п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми позову. На підставі п.п. 2.1.1.2.3-2.1.1.2.4, 2.1.1.12.2 Договору сторони узгодили збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобовязань за кредитом що мала місце на дату нарахування відсотків. До 01.09.2014 року розрахунок процентів за ставкою 2,5% від суми залишку непогашеної заборгованості, з 01.09.2014 року по 01.04.2015 року за ставкою 2,9%, з 01.04.2015 року за ставкою 3,69% від суми залишку непогашеної заборгованості. Згідно до п. 2.1.1.12.2.2 Договору в разі виникнення прострочених зобовязань із терміном прострочення понад 90 днів, клієнт сплачує пеню в розмірах та тарифах що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті. Відповідач зобовязання по погашенню кредиту не виконує, у звязку з цим станом на 08.11.2016 року має заборгованість 12169,06 грн., яка складається із: 11113,39 грн. - складова заборгованість кредиту за ставкою 3,6 %; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 555,67 грн. штраф (процентна складова), яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь та судові витрати в розмірі 1600,00 грн. Позивач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, просив стягнути з відповідача 240 грн. витрати на оголошення в пресі (а.с.55,77,78). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином через оголошення у пресі відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України від 09.12.2016 року (а.с. 81). Враховуючи згоду представника позивача, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст.169 ч.4 ЦПК України та ухвалення заочного рішення відповідно до ст.224 ЦПК України. В звязку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що на підставі кредитного договору № б/н від 19.03.2012 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 4800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі до тарифу, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Договору, на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.12-49). Станом на 08.11.2016 року має заборгованість 12169,06 грн., яка складається із: 11113,39 грн. складова заборгованість кредиту за ставкою 3,6%; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 555,67 грн. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком наданим позивачем (а.с. 8-11). За правилами ст.ст.1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтями 610 та 623 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання. Оскільки позичальник [PERSON] не виконав умови договору, то виходячи з вищевикладеного заборгованість по кредитному договору № б/н від 19.03.2012 року підлягає стягненню в розмірі 12169 гривень 06 копійок. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевказаного підлягає стягненню із [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк", 1840 грн. - судових витрат понесених позивачем при зверненні до суду (1600 грн. судовий збір + 240,00 грн. витрати на публікацію оголошення в пресі) (а.с.1-3,78,79).

Outcome: approved