Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

08 червня 2021 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява представника позивача, адвоката Пащук А. І. до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» про визнання виконавчого напису № 98630 від 20 листопада 2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Київської області Горай О. С. про стягнення заборгованості в розмірі 15 445 грн за кредитним договором № 501654662 від 16 травня 2020 року таким, що не підлягає виконанню. Крім того, позивач просив відшкодувати понесені судові витрати: судовий збір та витрати на правову допомогу). У позовній заяві позивач зазначає, що жодних коштів не отримував. Виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки позивач жодних листів-вимог, в тому числі щодо стягнення заборгованості в безспірному порядку, ні від відповідача, ні від банку не отримував. Вважає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус належним чином не перевірив безспірність заборгованості та умов кредитного договору і протиправно здійснив виконавчий напис. Зокрема, у нотаріуса відсутні повноваження на вчинення виконавчого напису по кредитному договору, який не був нотаріально посвідчений, а кредитний договір не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 17 червня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Витребувано у приватному нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О. С. належним чином завірені копії матеріалів, на підставі яких вчинявся виконавчий напис № 98630 від 20.11.2020 року. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 21 вересня 2021 року закрито підготовче провадження по справі. Справу призначено до судового розгляду. Позивач, [PERSON] та його представник, адвокат Пащук А. І, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, однак останній подав до суду заяву, в якій прохав розгляд справи проводити без участі позивача та його представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача, ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС», будучи завчасно належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття не повідомив. 24 вересня 2021 року Горай О. С. направив суду лист, у якому зазначив, що виконати ухвалу суду не має можливості в зв`язку з тим, що документи нотаріального діловодства та архіву вилучені на підставі ухвали слідчого судді під час проведення обшуку (а.с.65). Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 20 листопада 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем на підставі статтей 87-91 ЗУ «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 98630, про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованості за Кредитним договором 501654662 від 16 травня 2020 року, укладеним між [PERSON] та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року є ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛІОН ПЛЮС», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року є ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС». Заборгованість стягнуто за період з 04 листопада 2020 року по 04 листопада 2020 року: 5000,00 грн - заборгованості за сумою кредиту; 9245,00 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредиту; 1200,00 грн - плату на вчинення виконавчого напису, а всього в сумі 15 445,00 грн (а.с. 11). Із наданого суду Договору № 501654662 від 16 травня 2020 року, зміст якого не оспорюється сторонами, вбачається, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір, за яким Товариство надає позичальнику кредитні кошти у розмірі 5000, 00 гривень, під відсотки за користування кредитом в розмірі 0,85 відсотків від суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, строком на 30 днів (а.с.12-14). Зазначений договір укладений в простій письмовій формі та не нотаріально не посвідчений. Як вбачається з виконавчого напису, правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс», що є стягувачем заборгованості за Кредитним договором № 501654662 від 16 травня 2020 року (а.с. 11). Згідно виписки з особового рахунку [PERSON] за Кредитним договором № 501654662 від 16 травня 2020 року, станом 04 листопада 2020 року заборгованість становить 14 245,00 грн, що складається з: - заборгованості за сумою кредиту - 5000,00 грн; - заборгованості по несплаченим процентами за користування кредиту 9245,00 грн (а. с. 16). Відомості про направлення виписки [PERSON] з вимогою про погашення заборгованості відсутні. Суд, дослідивши доводи позивача, викладені в позовній заяві та доданих до неї документів, зокрема виконавчого напису № 98630 від 20.11.2020 року та договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» № 501654662 від 16.05.2020 року про надання кредиту, графіку розрахунків доданому до договору № 501654662 від 16.05.2020 року, виписки з особового рахунку за договором № 501654662 надана ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс», вважає, що у нотаріуса були відсутні повноваження на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року №3425-ХІІ виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1-2 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Безспірність заборгованості боржника, у тому числі й унаслідок цивільно-правової відповідальності, це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону «Про нотаріат»). Учинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, по захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості боржника, у тому числі й унаслідок цивільно-правової відповідальності, це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 закону «Про нотаріат»). Аналогічні правила та умови вчинення нотаріусами виконавчого напису містить й Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Водночас цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій, а лише їх конкретизує. При цьому, ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Згідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів (правовий висновок, викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, у Постанові Верховного Суду від 22 травня 2020 року у справі № 674/918/17). Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису № 98630, вчиненого 20.11.2020 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. Таким чином, враховуючи викладені обставини, позовні вимоги є обгрунтованими й підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім цього, відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст.137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При подачі позову до суду орієнтовний перелік витрат на правову допомогу зазначено в розмірі 8000 грн. Як встановлено судом, 10.05.2021 року між позивачем, [PERSON] та адвокатським бюро «Артема Пащука» укладено договір про надання правової допомоги (а.с. 9). Відповідно до квитанції про оплату витрат на правову допомогу від 20.09.2021 року [PERSON] сплатив винагороду адвокату Пащук А. І. в розмірі 5000 (а.с. 60). Із акту виконаних робіт вбачається, що розмір однієї години надання послуг і вартості одного документа становить 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. Так, адвокатським бюро «Артема Пащука» та [PERSON] погоджено, що на зустріч клієнта, консультацію клієнта, узгодження правової позиції витрачено 2 години, вартість яких складає 1816 грн; на подання запитів і скарг, підготовку позовної заяви, інших процесуальних документів витрачено 4 години, вартість яких становить 3632 грн (а.с.61-62). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та таке ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що подані суду докази понесених витрат на правову допомогу належними та допустимими доказами по справі. Також суд враховує, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Суд вважає, що понесені позивачем витрати є співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; значенням справи для [PERSON] . Відповідачем клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги не заявлено, тому враховуючи, що позов задоволено повністю, то із відповідача підлягають відшкодуванню понесені позивачем витрати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягають стягненню також витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору. Судом встановлено, що позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн, а тому такі витрати необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved