Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

10 червня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила стягнути з [PERSON] аліменти на її користь у розмірі 1/4 частки від доходу на утримання малолітньої доньки через ненадання ним допомоги матеріального забезпечення у добровільному порядку. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Ствердила, що за припинення спільного проживання чоловік не надає їй кошти та іншого виду допомогу на утримання доньки [PERSON], 2014 року народження. Власних доходів з соціальних виплат та стипендії недостатньо для забезпечення потреб дитини. Відповідач позовні вимоги визнав. Суду пояснив, що дійсно два тижні тому дружина пішла від нього, забравши дитину. Грошей він їй не надавав, бо вона неспроможна ними розпоряджатися належним чином. Його дохід складає пенсія по інвалідності третьої групи та виплати у районному центрі зайнятості. Інших утриманців він не має і проживає у сім"ї своєї матері. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони по справі перебувають у юридично зареєстрованому шлюбі, що підтверджується представленою копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого за актовим записом №106 від 01 листопада 2014 року в Книзі реєстрації шлюбів ВДРАЦ РС Снігурівського РУЮ Миколаївської області (а.с.5) та є батьками [PERSON], [INFO], за записами даних про батьків у свідоцтві про її народження серії [NUMBER], яке видане 09 грудня 2014 року за актовим записом №181, проведеним у Книзі реєстрації народжень ВДРАЦ РС Снігурівського РУЮ Миколаївської області (а.с.5). Дитина проживає з матір'ю в с.Баратівка Снігурівського району Миколаївської області без реєстрації. Вказану обставину позивачка ствердила, а відповідач не заперечив. Між сторонами по справі мають місце сімейні правовідносини щодо обов'язку батьків на утримання дітей до досягнення ними повноліття, визначеного ст.180 СК України. Сторони у добровільному порядку не дійшли згоди у питанні надання утримання дитині батьком за роздільного проживання. Згідно ст.181 СК України визначається, що одним із способів виконання батьками обов'язку утримувати дитину є стягнення аліментів за рішенням суду, у тому числі у частці від доходу одного з батьків. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Визначаючи розмір стягнення, в порядку ст.182 СК України, суд враховує задовільний стан здоров'я дитини та її матеріальне становище за надання утримання лише матір'ю за рахунок соціальних виплат, відсутність у дівчинки власного майна, положення відповідача, який має дохід з пенсії та виплат по районному центру зайнятості, у нього не має других утриманців. Відповідач не повідомив суду про інші обставини, які б могли вплинути на рішення про визначення розміру стягнення. Суд приходить висновку про обґрунтованість визначення розміру аліментів у частці заробітку (доходу) батька, відповідно положень ст.183 СК України, а саме стягнення 1/4 частки його доходу, починаючи з дати звернення позивачки до суду з позовом. Суд роз"яснив відповідачу про порядок виконання рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини та порядок контролю за використанням позивачкою аліментних платежів.

Outcome: approved