overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом і просить встановити факт, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], та стягнути з нього аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісяця до її повноліття, але не менше 30 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред"явлення позову до суду і до досягнення дитини повноліття. Вимоги обгрунтовує тим, що з 1998 р. по травень 2014 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], від яких мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] Оскільки вони не перебували у зареєстрованому шлюбі, запис про батька у Книзі реєстрації народжень здійснено відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. На даний час дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. [PERSON] має можливість добровільно надавати їй матеріальну допомогу, але не надає, що і змусило звернутись з позовом до суду. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з»явилась, надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, вимоги позову підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, вимоги позову визнає. Предстаники третіх осіб орган опіки та піклування Конотопської міської ради, відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Конотопу в судове засідання не з'явилися, кожен окремо, надали заяви, в якій просять справу розглядати без участі їх представника, покладаються на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню відповідно до абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", оскільки безумовно визнані відповідачем. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн. на користь Державного бюджету Конотопського району.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом і просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання доньки Марії, [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця до її повноліття, але не менше 30 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення нею повноліття. Вимоги обгрунтовує тим, що відповідач має можливість добровільно надавати дитині матеріальну допомогу, але не надає, що і змусило звернутись з позовом до суду. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з"явилась, надала письмову заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з"явилась, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлена. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Так, з матеріалів справи вбачається, що 12.10.2015 р. шлюб між сторонами розірваний (а.с.7), від якого вони мають доньку Марію, [INFO] (а.с.2), що мешкає разом з матірю і знаходиться на її утриманні (а.с.5). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, і відповідно до ст.180 СК України, зобовязаний це робити до досягнення дитиною віку повноліття. [PERSON] сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки Альони, [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку, доходу до повноліття дитини (а.с.6). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісяця до її повноліття, але не менше 30 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитини повноліття. Крім цього з відповідача, на підставі ст. 88 ЦПК України, слід стягнути судовий збір в сумі 487,20 грн. на користь Державного бюджету Конотопського району.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернулася до суду із зазначеним позовом та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], 20.07.1996 р. н., у розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку(доходу) щомісяця, до закінчення нею навчання, тобто до 30.06.2018 р., але не більше як до досягнення донькою 23 років, тобто до 20.07.2019 р. Вимоги обгрунтовує тим, що донька [PERSON] продовжує навчання у Глухівському національному педагогічному університеті і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідач, як батько останньої, зобовязаний утримувати дитину і має можливість добровільно надавати матеріальну допомогу, але не надає, що і змусило звернутись з позовом до суду. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з"явилась, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з"явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, а згідно ч. 1 ст. 200 цього Кодексу, розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин. Відповідач є батьком [PERSON], 20.07.1996 р. н. (а.с. 3-4), яка навчається на ІІІ курсі Глухівського національного педагогічного університету денного відділення (а.с. 10). Термін закінчення навчання 30.06.2018 року. Відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] є працездатною особою, на хронічні захворювання не страждає, інших зобовязань за виконавчими листами не має, а тому за своїм матеріальним станом в змозі організувати своє життя таким чином, щоб забезпечити достатню матеріальну допомогу доньці, і повинен надавати грошову допомогу на утримання дитини. При цьому останній має нерегулярний, мінливий дохід, оскільки не працює, а тому суд вважає, що аліменти необхідно стягувати на підставі ст. 184 СК України, в твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, матеріальне становище відповідача, інші обставини, що мають істотне значення та приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягувати аліменти на утримання доньки [PERSON], 20.07.1996 р. н., у розмірі 600 грн. щомісяця, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до закінчення нею навчання, тобто до 30.06.2018 р., але не більше як до досягнення донькою 23 років, тобто до 20.07.2019 р. Крім цього з відповідача, на підставі ст.88 ЦПК України, слід стягнути судовий збір в розмірі 551, 20 грн. на рахунок Держбюджету Конотопського району.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], який було зареєстровано 15 листопада 2003 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Франківського районного управління юстиції у м. Львові, актовий запис №580. Від шлюбу у сторін дітей немає. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що в грудні 2014 р. відповідач забрав свої речі і пішов жити окремо. На протязі останніх років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен із сторін має протилежні погляди на шлюб, сім"ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникають сварки, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. На даний момент ведення між сторонами спільного господарства та сумісне проживання припинено, та подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає і примирення неможливе. Майнових спорів між сторонами немає. Просить шлюб розірвати, після шлюбу просить залишити прізвище "[PERSON]". У судове засідання позивачка не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позов підтримує та просить шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні в позові просив відмовити, повторно надати строк для примирення. Як вбачається із свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], шлюб між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано 15.11.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Франківського районного управлння юстиції у м. Львові, про що зроблено актовий запис за №580. Відповідно до ст.ст.104-105 СК України шлюб може припинятися внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до вимог ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити, оскільки шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Суд не вбачає підстав для повторного надання сторонам строку для примирення, оскільки Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 02.04.205р. суд надавав сторонам строк для примирення - 3 місяці, який результатів не дав. З наведених міркувань та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS]. Позов мотивує тим, що вона є власником будинку [ADDRESS]. В даному будинку є зареєстрований [PERSON], який не проживає у ньому більше десяти років. Будь-яких правових підстав для збереження за відповідачем права користування її будинком немає. Оскільки вона позбавлена можливості вільно розпоряджатися своїм майном, тому просить позов задовольнити. У судове засідання позивачка не з"явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач та представник третьої особи у судове засідання не з"явилися, будучи належним чином повідомленими про час і місце такого, а тому суд розглядає справу у їх відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Як встановлено у судовому засіданні, позивачка є власником будинку [ADDRESS], що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, складеного 22.07.2014 року. Із повідомлення Свалявського районного сектора Головного управління державної міграційної служби України в Закарпатській області за № 2693 від 19 грудня 2014 року вбачається, що [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS]. Згідно акту обстеження проживаючих осіб в житловому будинку на території Неліпинської сільради, затвердженого сільським головою Неліпинської сільської ради від 10 грудня 2014 року [PERSON] не проживає в [ADDRESS] більше десяти років. Даних, які б свідчили, що відповідач не проживає в зазначеному будинку з поважних причин, передбачених в ст. 71 ЖК Української РСР, як і даних про те, що йому чинились перешкоди у проживанні в цьому будинку, судом не встановлено. Таким чином, суд прийшов до висновку, що [PERSON] втратив право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] Закарпатської області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати за нею право на спадкове майно, яке залишилось після смерті її мами [PERSON], яка померла [INFO] в с.Мізюринці Шумського району, Тернопільської області. В судове засідання сторони не з'явилися, представили письмові заяви про слухання справи у їх відсутності, з повним підтриманням своїх позовних вимог та їх визнанням. Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Гр. [PERSON] померла [INFO] в с.Мізюринці Шумського району, Тернопільської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть, [NUMBER], видане 8 січня 2001 року Мізюринською сільською радою Шумського району, Тернопільської області, а/з № 2. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами розташованого в [ADDRESS]. Як вбачається із довідки про технічні показники об"єкта нерухомого майна №820 виданої 22 вересня 2014 року КП "Шумське БТІ", будинковолодіння в [ADDRESS], є не зареєстрованим. Із заповіту посвідченого 24 травня 1994 року Мізюринською сільською радою, Шумського району, Тернопільської області вбачається, що померла [PERSON] заповіла все своє майно позивачці [PERSON]. Померла [PERSON] дійсно являється матір»ю позивачки, що стверджується свідоцтвом про народження, [NUMBER], видане 8 серпня 1960року Великодедеркальським бюро ЗАГС Тернопільської області а/з № 99. Свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER] видане 23 березня 1983року м.Тернопіль Відділ ЗАГС міськвиконкому підтверджується, що позивачка перебувала у шлюбі із [PERSON], та після розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON]». Згідно довідки № 223 від 22 вересня 2014 року виданої Мізюринською сільською радою, [PERSON], померла [INFO], на день смерті постійно мешкала та була зареєстрована с.Мізюринці вул.Пришкільна, Шумського району, Тернопільської області. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності виникає із підстав не заборонених законом, зокрема, із правочинів. Ст. 392 ЦК України встановлено, що власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. У відповідності до п.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем вважається таким що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України він не відмовився від неї. За п.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За вказаних обставин суд рахує за доцільне визнати за позивачкою [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS]. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. ............................................................................................................................................................... На підставі наведеного, ст. ст. 141, 180, 182, 184, 191 Сімейного Кодексу України, ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства", ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 30 вересня 2014 року померла її мама [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. В липні 2016 року переглядаючи старі документи матері вона знайшла заповіт, згідно якого її мама 02 лютого 2009 року зробила заповітне розпорядження на все її майно на ім"я позивачки. В серпні 2016 року вона звернулася до нотаріуса з наміром прийняти спадщину, однак з"ясувалося, що нею було пропущено строк для прийняття спадщини. В установлений законом шестимісчний строк вона не звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини через довготривалу хворобу. Тому просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, так як такий нею був пропущений з поважних причин. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, однак подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не з"явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 30 вересня 2014 року померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ФМ № 179354, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби [PERSON] районного управління юстиції у Закарпатській області. Як вбачається з заповіту, посвідченим приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON] 02.02.2009 року [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося своїй доньці [PERSON]. Також встановлено, що [PERSON] після смерті [PERSON], в межах строків, передбачених ст. 1270 ч. 1 ЦК України, не подала до нотаріальної контори відповідну заяву, оскільки не знала про наявність спадкового майна та хворіла, що стверджується довідкою лікуючого лікаря [PERSON] ЦРЛ . Згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Разом з цим, відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України, суд може за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи те, що позивачка [PERSON] не подала заяву про прийняття спадщини через хворобу, тому суд вважає, що вона пропустила даний строк з поважних причин, а отже їй необхідно визначити додатковий строк терміном у два місяці для прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] помер [INFO], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. За життя останній зробив заповітне розпорядження на все своє майно на її ім"я. Однак, після смерті спадкодавця у шестимісячний строк вона не звернулася до нотаріальної контори у зв"язку з тим, що їй не було відомо про спадкове майно [PERSON] Тому просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, так як такий нею був пропущений з поважних причин. У судове засідання позивачка [PERSON] не з"явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, а також зазначила, що строки для прийняття спадщини нею пропущені через хворобу. Голова Свалявської міської ради І.І.Ланьо подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у відсутності представника міської ради, проти позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим відділом ДРАЦС реєстраційної служби Свалявського районного управління юстиції у Закарпатській області 14 травня 2014 року. Як вбачається з заповіту, посвідченим державним нотаріусом Свалявської державної нотаріальної контори 10.11.2006 року Стегура М.С. на випадок своєї смерті заповів все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося [PERSON]. Також встановлено, що [PERSON] після смерті [PERSON], в межах строків, передбачених ст. 1270 ч. 1 ЦК України, не подала до нотаріальної контори відповідну заяву, оскільки не знала про наявність спадкового майна та хворіла, що стверджується довідкою лікуючого лікаря Свалявської ЦРЛ від 20.11.2014 року. Згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Разом з цим, відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України, суд може за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи те, що позивачка [PERSON] пропустила незначний час для подання заяви про прийняття спадщини та хворіла, тому суд вважає, що вона пропустила даний строк з поважних причин, а отже їй необхідно визначити додатковий строк терміном у чотири місяці для прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду і остаточно уточнивши свої позовні вимоги мотивує тим, що з 06.06.2009 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Подружні стосунки припинені, сторони мешкають окремо, сім'я розпалася повністю. Дитина знаходяться на її утриманні. Просить суд шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в сумі 600 грн., щомісячно, до її повноліття. Позивачка [PERSON] в письмовій заяві свої позовні вимоги в частині розірвання шлюбу, стягнення аліментів в сумі 600 грн. підтримала. Також просить визначити місце проживання дитини з нею. Просить розглядати справу без її участі. Відповідач [PERSON] в письмовій заяві позовні вимоги визнав, на розірвання шлюбу згоден, не заперечує проти стягнення з нього на користь позивачки аліментів в сумі 600 грн. Просить розглядати справу без його участі. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи зі слідуючого: При розгляді справи встановлено, що 06.06.2009 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO], батьком якої є відповідач. Дитина знаходяться на утриманні позивачки. Подружні стосунки припинені, сторони проживають окремо. Сім"я розпалася повністю і зберегти її неможливо. Термін на примирення позитивного результату не дасть. Таким чином, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім"ї неможливе, термін на примирення позитивного результату не дасть, а тому шлюб необхідно розірвати і стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 600 грн. до її повноліття. Судом при встановленні розміру стягуваних аліментів враховано майновий стан сторін у справі, наявність у відповідача інших утриманців, яких відповідач зобов"язаний утримувати відповідно до Сімейного кодексу України, розмір їх доходів. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved