Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

У лютому 2021 року керівник Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області Денисенко В. в інтересах держави в особі Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області, в порядку ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 ЗУ "Про прокуратуру", звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, внаслідок незаконного вилову водних біоресурсів. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 04 вересня 2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України. Судом встановлено, що 10 травня 2020 року близько 21:00 [PERSON] на річці Висунь, розташованої неподалік с.Новопавлівське Снігурівського району Миколаївської області, у період дії весняно-літньої нерестової заборони, на надувному човні "Лисичанка" вийшов на воду, де за допомогою 8-ми месинових сіток, загальною довжиною 390 м, які представляють собою незаконні знаряддя лову, займався незаконним рибним промислом, внаслідок якого незаконно виловив та знищив 439 одиниці риби, з яких "карась сріблястий" 197 одиниць, "тарань" 102 одиниці та 140 одиниць "краснопірки". Під час розгляду кримінального провадження питання про відшкодування [PERSON] шкоди, завданої незаконним рибним та водним добувним промислом рибному господарству України, не вирішувалося. Вирок Снігурівського районного суду Миколаївської області від 04 вересня 2020 року набрав законної сили 06 жовтня 2020 року. Згідно оцінки заподіяної шкоди рибним запасам України, своїми неправомірними діями [PERSON] заподіяв природно-заповідному фонду України істотну шкоду та матеріальний збиток на загальну суму 21539 грн., які у добровільному порядку ним не відшкодовані. Враховуючи викладене, просить стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Снігурівської об"єднаної територіальної громади шкоду заподіяну навколишньому природному середовищу незаконним заняттям рибним та водним добувним промислом в сумі 21539,00 грн. В судове засідання сторони не з`явилися. Прокурор Чорниш К.В. подала суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Представник Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи Снігурівської міської ради Миколаївської області Коваль В.М. також подав письмову заяву, в якій просив про розгляд справи у його відсутність, позов прокурора підтримує. Відповідач про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації та через оголошення опубліковане на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України. Причини неявки суду невідомі. Відзив не надійшов. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 04 вересня 2020 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн. Вирок набрав законної сили 06 жовтня 2020 року (а.с.12-14). Згідно обставин справи, 10 травня 2020 року, більш точного часу в ході розгляду не встановлено, у [PERSON] , виник умисел на незаконне зайняття рибним промислом. Реалізуючи свій протиправний умисел направлений на незаконний промисел, а саме вилов риби без наявності законного дозволу на вилов водних біоресурсів [PERSON] , повністю розуміючи та усвідомлюючи незаконний характер своїх дій, взявши із собою вісім сіток, надувний човен «Лисичанка», насос до останнього та весла, що представляють собою знаряддя для незаконного промислу на мотоциклі МТ, що перебуває у його користуванні направилися до річки Висунь, розташованої неподалік с. Новопавлівське, Снігурівського району Миколаївської області діючи з корисних мотивів. Так, у подальшому цього ж дня, а саме 10.05.2020 року близько 21.00 год. [PERSON] продовжуючи реалізовувати свій раніше виниклий та незаконний умисел на своєму мотоциклі МТ, чорного кольору, приїхав до річки Висунь, розташованої неподалік с. Новопавлівське, Снігурівського району Миколаївської області, де доводячи до завершення раніше виниклий умисел, направлений на незаконне зайняття рибним промислом, повністю розуміючи та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, у період дії весняно-літньої нерестової заборони на надувному човні "Лисичанка" вийшов на воду де за допомогою 8 ми месинових сіток, загальною довжиною 390 м, які представляють собою - незаконні знаряддя лову, почав займатися незаконним рибним промислом, в наслідок якого незаконно виловив та знищив - 439 одиниці риби, з яких "карась сріблястий" 197 одиниць, "тарань" 102 одиниці та 140 одиниць "краснопірки". У подальшому, 11 травня 2020 року близько 3 години ночі, маючи на меті перевезти незаконно здобуте [PERSON] взявши із собою вісім сіток, надувний човен "Лисичанка", насос до останнього та весла, що представляють собою знаряддя для незаконного промислу та незаконно здобуту рибу на мотоциклі МТ направився до місця свого проживання після чого о 03:30 був виявлений та зупинений співробітником Управління державного агентства рибного господарства в Миколаївській області "Миколаївський рибоохоронний патруль" Божко І.А . Згідно розрахунку заподіяної шкоди рибним запасам України, внаслідок порушення природоохоронного законодавства, розробленого відповідно до Постанови Кабміну від 21.11.11 № 1209 "Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів", своїми неправомірними діями [PERSON] , заподіяв природно-заповідному фонду України істотну шкоду та матеріальний збиток на загальну суму 21539 грн, а саме: карась сріблястий 197 шт. х 17 грн - 3349 грн; тарань (плітка) 102 шт х 85 грн - 8670 грн; краснопірка 140 шт. х 68 грн - 9520 грн (а.с.15). Крім того, для визначення ступеню шкоди заподіяної внаслідок порушення чинного законодавства, враховано постанову Пленуму Верховного Суду України від 10.12.2004 № 17, якою визначені ознаки істотної шкоди, серед яких такі як: знищення нерестовищ риби; вилов в період нересту, нечисленних її видів або тих, у відтворенні яких є труднощі; добування великої кількості риби, водних тварин чи рослин або риби чи тварин, вилов яких заборонено. В ході досудового розслідування та судового розгляду по кримінальному провадженні цивільний позов про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок незаконного зайняття рибним добувним промислом до [PERSON] не заявлявся, останнім кошти добровільно не відшкодовано. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 13 Конституції України, статтями 3-5 Закону України "Про тваринний світ" та статтею 39 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" визначено, що об`єкти тваринного світу (в тому числі риби, ссавці, членистоногі, молюски та інші) знаходяться під охороною держави та належать до природних ресурсів загальнодержавного значення. Відповідно до вимог статей 27, 34 Закону України "Про тваринний світ", користувачі об`єктів тваринного світу зобов`язані використовувати тваринний світ у способи, що не допускають порушення цілісності природних угрупувань. У порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. В інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюються на праві спеціального використання об`єктів тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до цього та інших законів. Відповідно до п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999 р. (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 квітня 1999 за № 269/3562), забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм. За змістом ст. 10 Закону України "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів" посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають такі повноваження, як здійснювати державний контроль (нагляд) за дотриманням правил використання, порядку придбання та збуту об`єктів тваринного світу в частині водних біоресурсів; давати обов`язкові до виконання письмові вказівки (приписи) про усунення порушень у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; перевіряти документи на право використання водних біоресурсів, зупиняти транспортні (у тому числі плавучі) засоби та проводити огляд речей, транспортних (у тому числі плавучих) засобів, знарядь рибальства, добутої продукції та інших предметів; здійснювати державний контроль (нагляд) за дотриманням правил використання, порядку придбання та збуту об`єктів тваринного світу в частині водних біоресурсів; визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками; складати протоколи та розглядати в установленому законом порядку справи про адміністративні правопорушення у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Відповідно до вимог ст. 63 Закону України "Про тваринний світ" порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. Розмір шкоди, заподіяної незаконним виловом риби обчислюється на підставі постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд" від 24 липня 2013 року № 541. Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року за № 6 (з наступними змінами та доповненнями) "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок, та є вина зазначеної особи. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Згідно із ч. 1 ст. 69 Закону України "Про охорону навколишнього середовища", шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Пункт 6.3 Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999, передбачає, що застосування заходів адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних осіб від відшкодування у повному обсязі збитків, заподіяних рибному господарству внаслідок порушення цих Правил рибальства. Таким чином, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, суд прийшов до висновку про порушення відповідачем вимог законодавства про охорону тваринного світу та заподіяння збитків тваринному світу України в результаті незаконного вилову риби. Враховуючи те, що [PERSON] вчинив кримінальний проступок, спричинивши матеріальну шкоду незаконним виловом риби з його вини, на загальну суму 21539,00 грн, що підтверджено матеріалами справи, тому шкода у вказаному розмірі підлягає стягненню з відповідача на користь держави, а позов задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved