Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

06.09.2021 [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в її користь на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду - 06.09.2021 і до досягнення сином повноліття. В обгрунтування позовних вимог позивачка вказала, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем; має з ним спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання сина, хоча має таку можливість, так як є військовим пенсіонером та отримує пенсію. Окрім того, відповідач офіційно працює у ТОВ "Аквародос" та має регулярний дохід та хороший стан здоров`я; інших дітей на утримання відповідач не має, аліменти не сплачує . Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про розгляд справи у спрощеному провадженні, не подав суду клопотання про розгляд справи за його участю, письмового відзиву на позовну заяву не подав. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України як мати, так і батько зобов`язані неухильно дотримуватися обов`язку щодо утримання та виховання дитини до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Сторони перебувають у зареєстрвоаному шлюбі (а.с.3); є батьками неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 17 січня 2009 року (а.с.5). Дослідженими доказами доведено, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , а отже відповідно до ст. 182 СК України зобов`язаний сплачувати аліменти на його утримання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачкою надано довідку про грошове забезпечення за 2021 рік (а.с.6), згідно з якою її дохід за період з березня 2021 року по серпень 2021 року становить 64140,78 грн. Відповідач відзив на позов не подав, не довів, що він є непрацездатним чи перебуває на обліку у лікарів та не може займатися трудовою діяльністю, отримувати доходи, достатні для сплати аліментів на утримання сина. Тому, оцінивши докази в їх сукупності, враховуючи, що сторони несуть однаковою мірою обов`язок по утриманню неповнолітньої дитини з метою забезпечення її гармонійного фізичного і духовного розвитку, суд знаходить, що позов слід задовольнити і стягнути з відповідача аліменти в користь позивачки на утримання неповнолітнього сина, врахувавши при цьому, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача в користь держави відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved