Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

05 грудня 2019 року позивач звернулася до Малинського районного суду Житомирської області з позовом до відповідача. В судове засідання [PERSON] не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Зазначила, що [INFO] померла її баба [PERSON] , а [INFO] померла мати позивача [PERSON] . За життя бабі позивача належало право на земельну частку (пай) із земель, які перебували у колективній власності реформованого ПКСО «Дружба» Пиріжківської сільської ради Малинського району Житомирської області, площею 2,66 га, розташованої на території Пиріжківської сільської ради Малинського району Житомирської області. \~ \~ \~ \~Позивач після смерті баби та матері звернулася в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, однак отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) вона не в змозі у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Представники Пиріжківської сільської ради Малинського району Житомирської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, в заяві, яку направив до суду просить розглядати справу без участі представника, з позовом згоден. Представники відділу у Малинському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області та Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд, дослідивши надані докази в межах позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка була бабою позивача по справі, а [INFO] померла її мати [PERSON] . Дані обставини підтверджуються копіями свідоцтв про смерть [PERSON] серії [NUMBER] (а.с.8), [PERSON] серії [NUMBER] (а.с.9) та свідоцтвом про народженням позивача серії [NUMBER] (а.с. 7). З довідки відділу у Малинському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 06 листопада 2019 року вбачається, що [PERSON] включена до списку громадян, яким передаються у власність земельні ділянки із земель реформованого ПКСО «Дружба», який є додатком до технічної документації із землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) та виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам із земель колишньої колективної власності реформованого ПКСО «Дружба» Пиріжківської сільської ради Малинського району. Сертифікат на право на земельну частку (пай) на [PERSON] не видавався. \~ \~ \~ \~ Розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах по реформованому ПКСО «Дружба» на території Пиріжківської сільської ради становить 2,66га, вартість паю складає 20361,19 грн. (а.с. 11,12). Згідно довідки №260, виданої 21 березня 2019 року виконавчим комітетом Пиріжківської сільської ради Малинського району Житомирської області, на момент смерті [PERSON] в житловому будинку, розташованому в [ADDRESS] , крім неї були зареєстровані та проживали: донька [PERSON] , онука [PERSON] та правнук [PERSON] (а.с.10). Постановою державного нотаріуса Малинської державної нотаріальної контори Ходаківської Л.В. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) по реформованому ПКСО «Дружба» у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно (а.с.13). Згідно листа Малинської державної нотаріальної контори №02-14/1263 від 10 грудня 2019 року, спадкова справа до майна померлої [PERSON] [PERSON] не заведена (а.с.18). Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» (далі Постанова), право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (п.10). При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю (п.11). Згідно з вимогами частини першої статті 22 ЗК України (у редакції від 22\~\~червня 1993 року) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і документа, що посвідчує це право. Пунктом 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно з вимогами статей 22, 23 ЗК України (у редакції від 22 червня 1993 року) та зазначеного указу особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: 1) перебування в членах КСП на час паювання; 2) включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; 3) одержання КСП цього акта. Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від\~\~16\~\~квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. \~ \~ \~ \~Відповідна правова позиція з приводу даних правовідносин висловлена в Постанові Верховного Суду від 17 квітня 2019 року (справа № 602/182/17). З врахуванням вищевикладеного суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі. Позивач просить не стягувати судові витрати з відповідача.

Outcome: approved