Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

03 жовтня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], вказуючи на те, що остання більше двадцяти років не користуються без поважних на те причин будинком [ADDRESS], тому просив визнати її такою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням, та висилити без надання іншого житлового приміщення й права користування ним. До початку розгляду справи по суті, позивач [PERSON] звернувся до суду заявою про уточнення позовних вимог, згідно якої просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування будинком [ADDRESS] та зобов'язати виконавчий комітет Шишацької селищної ради Полтавської області зняти останню з реєстраційного обліку / а. с. 45-47 /. Окрім цього, 07 грудня 2017 року позивач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив позовні вимоги до [PERSON] про виселення з будинку [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення та права користування ним, а також зняття з реєстраційного обліку за вказаною адресою залишити без розгляду. Іншу частину позовних вимог просив розглянути у його відсутність, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував / а. с. 33 - 35 /. Представник позивача за довіреністю [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив частину позовних вимог [PERSON] залишити без розгляду, розгляд справи провести у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечував / а. с. 60 /. Ухвалою суду від 07 грудня 2017 року клопотання позивача [PERSON] задоволено та, як наслідок, позовну заяву в частині виселення без надання іншого житлового приміщення та права користування ним й зняття з реєстраційного обліку залишено без розгляду, в іншій частині ухвалено розглядати позовні вимоги в загальному порядку. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою за місцем своєї реєстрації про місце, дату та час розгляду справи, в судове засідання тричі поспіль не з'явилася, причин своєї неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не заявила / а. с. 27, 36, 51 /. Зважаючи на те, що відповідач [PERSON], яка в силу положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається такою, що належним чином повідомлена про місце, дату та час розгляду справи, в судове засідання не з'явилася з невідомих на те причин, суд, з урахуванням думки позивача та його представника, які не заперечували проти заочного розгляду справи, приходить до висновку про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Шишацька селищна рада Полтавської області, до суду не з'явився, причин своєї неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не заявив. З огляду на те, що явка в судове засідання є правом, а не обов'язком осіб, які беруть участь у справі, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті й у відсутність представника третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Перевіривши фактичні обставини справи, наявними в ній доказами, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що [INFO] року в с. Малий Перевіз Шишацького району Полтавської області померла [PERSON], про що Куйбишевською сільською радою Шишацького району Полтавської області 06 травня 2006 року в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 10 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] / а. с. 6 /. За своє життя [PERSON] заповідала все належне їй майно синові [PERSON], про що 21 листопада 2001 року в с. Великий Перевіз Шишацького району Полтавської області склала заповіт, який цього дня посвідчений секретарем Великоперевізької сільської ради Шишацького району Полтавської області та зареєстрований в реєстрі за № 164 / а. с. 7, 49 /. Згідно довідки від 19 вересня 2017 року, виданої Великоперевізьким старостинським округом Шишацької селищної ради Полтавської області, останнім місцем проживання нині померлої [PERSON] було [ADDRESS] разом з якою на момент смерті проживав її син - [PERSON] з дружиною [PERSON] та сином [PERSON], [INFO] / а.с. 8/. Як убачається з матеріалів справи, заочним рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 20 березня 2015 року, яке вступило в законну силу 14 квітня 2015 року, шлюб зареєстрований 03 листопада 2004 року в виконавчому комітеті Великоперевізької сільської ради Шишацького району Полтавської області, актовий запис № 07, між [PERSON] та [PERSON] / дошлюбне прізвище, - [PERSON]/ розірваний / а. с. 9 /. Відповідно до довідки Великоперевізького старостинського округу Шишацької селищної ради Полтавської області від 16 листопада 2017 року, відповідач дійсно зареєстрована за адресою: [ADDRESS], але за вказаною адресою не проживає останні 11 - 12 років / а. с. 48 /. Правовідносини щодо користування житловими приміщеннями в будинках / квартирах / приватного житлового фонду регулюються главою 6 Розділу ІІІ ЖК України, ст. 405 та главою 59 ЦК України. Так, згідно ч. 2 ст. 156 ЖК України, до членів сім'ї власника будинку /квартири/ належать особи, зазначені в частині другій ст. 64 цього Кодексу, а саме дружина, діти, батьки, інші особи, якщо вони постійно проживають разом з власником і ведуть з ним спільне господарство. Припинення сімейних відносин з власником будинку / квартири / не позбавляє їх права користуватись займаним приміщенням. Згідно ч.1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до ч 2. ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки в ході розгляду справи встановлено, що відповідач [PERSON], незважаючи на наявність у неї права користування будинком [ADDRESS], останні одинадцять-дванадцять років не користується зазначеним житловми будинком без поважних на те причин, у зв'язку з чим втратила право користуватися цим приміщенням, відтак позов [PERSON] підлягає задоволенню. За правилами ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11 грудня 2003 року, який є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду / про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою /, свідоцтва про смерть. Таким чином, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття її із реєстраційного обліку компетентним органом. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved