Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

Позиція позивача та заперечення відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі. Позивачка звернулася до суду в інтересах своєї неповнолітньої дочки [PERSON] з позовною заявою до Хорольської гімназії про визнання протиправною бездіяльність посадових осіб навчального закладу та стягнення 100\~000,00 грн моральної шкоди. Позовна заява мотивована тим, що 19 квітня 2018 року близько 15:00 год її дочка [PERSON] , на той час учениця 7-А класу, покидаючи приміщення школи, вдарила руку об нові вхідні двері, внаслідок чого отримала травму руки. На наступний день [PERSON] був установлений діагноз "Консолідований краєвий перелом V-ї п`ястної кістки правої кисті". Після отриманої травми дочка близько тижня лікувалася та була змушена пропустити навчальний процес. Позивачка зазначає, що у зв`язку з цим вона зверталась до правоохоронних органів та органів освіти, були проведені перевірки та службове розслідування, за результатами якого, класному керівнику потерпілої школярки було винесено догану. [PERSON] вказує, що відповідачем не було забезпечено безпечних умов перебування дитини в школі, зокрема, встановлено нові двері, важкі для експлуатації дитиною, не проведено інструктажі по безпечному використанню нових дверей, на період випробування дверей був відсутній персонал, який би надав необхідну допомогу дитині. Позивач зазначає, що внаслідок протиправної бездіяльності відповідача дочка позивачки отримала травму руки. Крім понесених витрат на лікування [PERSON] , остання отримала також моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, негативних емоціях, порушенні звичного способу життя, негативному впливі на стан здоров`я, дитина замість навчання у школі вимушена періодично відвідувати лікаря-травматолога. Посилаючись на вказане, позивачка просить стягнути з відповідача моральну шкоду, завдану її дочці, яку вона оцінює в 100\~000,00 грн, а також визнати бездіяльність посадових осіб навчального закладу протиправною. Також позивачка клопотала про відстрочення сплати судового збору за немайнову вимогу 768,40 грн та за вимогу майнового характеру 1000,00 грн. Ухвалою судді Хорольського районного суду Полтавської області від 13 серпня 2019 року відкрито провадження у справі, а позивачці відстрочено сплату судового збору. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, у своєму відзиві на позовну заяву не заперечив, що 19.04.2018 неповнолітня учениця 8-А класу Хорольської гімназії, виходячи з приміщення, прибила праву руку вхідними дверима, в результаті чого отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому кістки правої кисті. Разом з тим, відповідач зазначає, що неповнолітня [PERSON] на момент вказаної події мала достатній віковий, розумовий та фізичний розвиток, достатній життєвий та практичний досвід, а також навички щодо використання автоматичних дверей, а тому, на думку відповідача, тілесні ушкодження учениця отримала у зв`язку з власною неуважністю та необережністю. Також відповідач зазначив, що двері були встановлені за 1 рік до події, вони перебували у технічно справному стані та відповідали вимогам безпеки та виробничої санітарії, а позивачем не доведено факту технічної несправності дверей, а також факту, що будь-яка посадова особа Хорольської гімназії знала про таку несправність та не вжила заходів щодо їх усунення, тобто допустила бездіяльність. Посилаючись на відсутність вини відповідача та причинно-наслідкового зв`язку між діями працівників школи та заподіянням неповнолітній [PERSON] тілесних ушкоджень, а також на недоведеність бездіяльності посадових осіб Хорольської гімназії, перевищення вимог розумності та справедливості при визначенні морального відшкодування, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 12 серпня 2020 року закрито\~підготовче провадження\~та призначено\~справу до\~розгляду по\~суті. 26.01.2021 судом постановлено ухвалу про призначення судово-медичної експертизи. Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 19 травня 2021 року залучено відповідача\~Хорольську гімназію\~Хорольської міської\~ради Лубенського\~району Полтавської\~області в якості правонаступника Хорольської гімназії Хорольської районної ради Полтавської області. 08.09.2021 року у зв`язку зі зміною найменування відповідача без реорганізації юридичної особи судом було змінено найменування відповідача на Опорний заклад "Хорольська гімназія Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області". В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та зазначаючи, що оскільки у приміщенні школи школярка отримала травму, навчальний заклад має відшкодувати моральну шкоду, завдану [PERSON] , просили їх задовольнити в повному обсязі, а також просили задовольнити вимогу про визнання бездіяльності школи протиправною. Позивачка в судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , 19 квітня 2018 року дочка пішла до школи здорова, а після 15:00 год повернулась, скаржилась на біль в кисті руки. Повідомила, що, коли виходила з приміщення школи, випадково прищемила руку важкими вхідними дверима. Вночі дочка погано спала, скаржилась на біль в руці, а вранці, побачивши, що рука дитини напухла, позивачка повела дочку в лікарню, де їй поставили діагноз перелом кістки правої кисті. Ця подія була дуже великим стресом для всіх, на лікування дитини було витрачено значну суму коштів, всі витрати по лікуванню понесли батьки дитини. У зв`язку з отриманою травмою дочка тривалий час лікувалась, пропустила навчальний процес. І дитина, і члени її сім`ї після отримання травми [PERSON] зазнали моральної шкоди. Позивачка вказала, що про факт травмування дитини вона не повідомляла навчальний заклад, десь через 7 днів після інциденту зверталась до поліції, відділу освіти, районної адміністрації з метою проведення розслідування та з`ясування причин отримання травми її дочкою. Зазначила, що вчителі пропонували надати її сім`ї матеріальну допомогу, але вона не хотіла брати кошти від учителів. Представник відповідача адвокат Юськова М.С. позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що позивачем безпідставно заявлені позовні вимоги до Хорольської гімназії, оскільки з вини жодного працівника школи не завдавалась шкода неповнолітній [PERSON] , тілесні ушкодження у школі [PERSON] отримала з власної необережності дитини, що виключає наявність вини сторонніх осіб в події, яка трапилася. На думку представника відповідача, до вчителя дисциплінарне стягнення у виді догани було застосовано формально, крім цього розмір моральної шкоди не є завищеним та не відповідає принципу розумності. Також представник відповідача зазначила, що вхідні двері були встановлені та експлуатувались відповідно до вимог безпеки та виробничої санітарії, відповідачем дадано відповідні акти обстеження, сертифікати відповідності. Після інциденту було проведено розслідування, факту несправності дверей не було встановлено, серед допитаних учителів та учнів ніхто не був свідком цієї події. Представник також зазначила, що моральна шкода нічим не доведена, не підтверджено також, що травмування трапилось в стінах школи, просила відмовити за безпідставністю та необгрунтованістю позову. Третя особа [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] , посилаючись на те, що вини школи чи її працівників у тому, що [PERSON] отримала перелом, немає, а отже вимоги про визнання бездіяльності навчального закладу та стягнення коштів з гімназії в якості відшкодування моральної шкоди є безпідставними. Директор школи також припустив, що дитина отримала травму через власну неуважність, оскільки з невідомих причин, можливо на щось відволікалась чи говорила по телефону, затрималась в дверному проході та прищемила руку дверима, пропонував провести відтворення інциденту, показав механізм відчинення дверей. Про травму дитини він та інші вчителі дізнались 26.04.2018 зі слів матері. Також пояснив, що дійсно вчителі отримали догани формально по завершенню розслідування, зокрема класний керівник отримала догану за те, що не подзвонила до батьків та не дізналась про нещасний випадок, а [PERSON] було винесено догану, оскільки він несе відповідальність за матеріальні цінності навчального закладу. Підтвердив, що вчителі пропонували надати матеріальну допомогу сім`ї [PERSON] , але позивачка відмовилась від отримання коштів. Свідок [PERSON] дав показання, з яких слідує, що він є пенсіонером, а на час нещасного випадку з [PERSON] перебував на посаді заступника директора з господарської роботи. В день інциденту про нього не чув, про інцидент дізнався десь через місяць. Зазначив, що у школі були встановлені металопластикові двері, під час їх встановлення він не був присутній, однак вони перебували у справному стані, ніяких проблем з ними не було, ніхто не скаржився на те, як двері закривались, на них були встановлені довідники. Також вказав, що поніс дисциплінарну відповідальність, однак не розуміє, за що йому винесли догану, зазначив, що можливо мала б понести відповідальність інженер з охорони праці [PERSON] . Зазначив, що, незважаючи на наявний підписаний ним акт обстеження, реально свідок не обстежував двері 27 квітня 2018 року. У судовому засіданні спеціаліст [PERSON] дав показання, що він є судово-медичним експертом, однак дати відповідь на питання стосовно тяжкості травми [PERSON] він дати не може, а таке питання може бути вирішене лише під час проведення судово-медичної експертизи. Зазначив, що з наданих судом матеріалів справи не може достовірно сказати, чи мав місце саме перелом, а не інше ушкодження. Стосовно механізму утворення ушкодження теж не зміг надати пояснень. Неповнолітній свідок [PERSON] пояснила, що в той день після закінчення уроків вона з сестрою збирались іти додому, сестра вийшла на вулицю перша, свідок відчиняла двері, вони відкривались дуже туго, їх треба відкривати плечем, коли намагалась відкрити їх та проскочити крізь вихід, защемила руку. Зазначила, що попереду та позаду неї нікого не було, вона ні на що не відволікалась, свідків цієї події не було. Потім сестра подзвонила мамі, розповіла, що дівчата ідуть додому та повідомила, що [PERSON] травмувала руку, а вдома свідок розказала, як це сталась. Вночі боліла рука, пальці посиніла, з самого ранку свідок пішла в лікарню разом з мамою, там на рентгені їм повідомили, що є перелом руки. В приміщенні залу суду свідок показала на дверях механізм відчинення дверей та як вона отримала травму. Зазначила, що інструктаж щодо використання дверей не проводився, деякі учні також скаржились на те, що двері важко відчинялись. На даний час свідок досі інколи відчуває біль в руці. Зазначила, що мала душевні переживання, бо не могла брати участь в шкільному житті, поки лікувалась. Підтвердила, що у школі проводились виховні години, присвячені безпечній поведінці в школі, [PERSON] розписувалась про це у шкільному журналі. Неповнолітній свідок [PERSON] пояснила, що навчається разом з сестрою [PERSON] в Хорольській гімназії. В той день після закінчення 7-го уроку вона вийшла на вулицю і чекала сестру спиною до входу в школу. Коли сестра виходила, свідок почула її крик, коли вона підійшла, пояснила, що прищемила праву руку дверима, ніхто цю подію не бачив. Коли [PERSON] залишилась на лікарняному, свідок повідомила класного керівника, що [PERSON] травмувалась. Зазначила, що інструктаж з приводу користування дверима не проводився, але після нещасного випадку на двері наліпили наклейки. Свідок [PERSON] , яка працює вчителем у Хорольській гімназії та на час травмування неповнолітньої [PERSON] була її класним керівником, пояснила, що свідком цієї події не була, дізналась про це на наступному тижні в понеділок від [PERSON] . Брала участь у розслідуванні інциденту, опитувала дітей, ніхто не скаржився на поведінку [PERSON] . Зазначила, що отримала догану, тому що на наступний день не подзвонила до [PERSON] та не дізналась про причини відсутності її дочки. Повідомила, що виховні години проводяться щотижня, на них проводиться виховна робота, в тому числі щодо безпечної поведінки у школі, зазначила, що інструктажі з дотримання правил безпеки життєдіяльності проводилися та фіксувалися в шкільних журналах. Мати цікавилась успіхами дівчат у школі в телефонному режимі, на батьківські збори не з`являлась. Свідок [PERSON] , який працює вчителем фізичного виховання у Хорольській гімназії, надав покази про те, що в день травмування [PERSON] був урок фізкультури, на якому учениця працювала, як завжди, ніяких скарг від неї не було, зазначив, що свідком події травмування дитини він не був, дізнався про ушкодження [PERSON] на наступному тижні. Вчитель зазначив, що брав обох дівчат у команду по футболу для змагань між школами, після ушкодження до кінця навчального року вона перебувала в спеціальній підготовчій групі. На даний час [PERSON] фізично розвинена повноцінно відповідно до її віку. Свідок [PERSON] надала покази, про те, що вона працює на посаді заступника директора з навчально-виховної роботи Хорольської гімназії. Пояснила, що вона була головою комісії з розслідування нещасного випадку, що стався з [PERSON] . Травмування відбулось 19.04.2018, ніхто з батьків про це не повідомив, мати дитини усно звернулась на початку наступного навчального тижня. В ході розслідування були опитані вчителі, черговий учитель, класний керівник. Свідків події не було виявлено, на відеокамері момент травмування не був зафіксований. Акт склали зі слів мами через необережне поводження дитини. Відділ освіти наполіг на тому, щоб за результатами розслідування оголосити догану вчителям, а саме класному керівнику за те, що вона не володіла інформацією про те, чому дитини не було в школі, а також заступнику директора з господарської роботи за недогляд. Після цього інциденту з учителями проводилась нарада, наголошувалась необхідність на проведенні повторних інструктажів учням з техніки безпеки, під час яких учителі повинні були детально пояснювати про користування дверима в тому числі. Свідок [PERSON] , який працює вчителем літератури у Хорольській гімназії, надала покази про те, що в день травмування [PERSON] вона проводила урок літератури (останній 7-й урок), на якому ніяких скарг від цієї учениці не було, зазначила, що свідком події травмування дитини вона не була, дізнався про ушкодження [PERSON] під час проведення розслідування нещасного випадку. Свідок [PERSON] , який працює інженером-електриком у Хорольській гімназії, надав покази про те, що в школі є 16 камер відеоспостереження, які перебувають у віданні свідка. Після травмування до свідка прийшли завуч та класний керівник, які попросили надати відео, щоб подивитись момент травмування, але, наскільки свідок зрозумів, вони нічого не побачили. Вчителі дивились, що робила дитина, куди йшла, де виходила. Зробити копії записів свідка ніхто не просив. Через тиждень вчителі знову прийшли, але записи з камер уже були знищені, оскільки вони зберігаються лише 6 днів. Свідок [PERSON] , який є працівником ювенальної поліції ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, надав покази про те, що проводив перевірку у 2018 за фактом травмування неповнолітньої [PERSON] , яка під час відкривання чи закривання дверей отримала тілесні ушкодження. Свідок відбирав пояснення в директора, за результатом перевірки встановлено факт травмування дитини з власної необережності, а ознак кримінального правопорушення не виявлено. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступне. Фактичні обставини, встановлені судом. У судовому засіданні було встановлено, що неповнолітня [PERSON] навчається в Опорному закладі "Хорольська гімназія Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області". 19 квітня 2018 року неповнолітня [PERSON] , на той час учениця 7-А класу, перебувала на уроках у приміщенні школи. Близько 15:00 год, покидаючи приміщення школи, неповнолітня [PERSON] відчинила вхідні двері та, минаючи дверний прохід, защемила кисть правої руки між дверима та одвірком, після чого пішла додому та поскаржилась на біль матері [PERSON] . В результаті цього інциденту неповнолітня [PERSON] отримала травму руки, а саме консолідований краєвий перелом V-ї п`ястної кістки правої кисті, внаслідок чого була звільнена від занять у період з 20.04.2018 по 24.04.2018, а також з 25.04.2018 по 29.04.2018 та з 30.04.2018 по 09.05.2018, що підтверджується копією довідки № 865 від 20.04.2018, копіями карт хворого, що лікується у фізіотерапевтичному відділенні, від 04.03.2019 та від 08.04.2019, а також журналу обліку відвідування учнів та шкільного журналу нещасних випадків, в якому зафіксовано, що 19.04.2018 після закінчення уроків [PERSON] отримала тілесне ушкодження, а саме перелом фаланги пальця на правій руці. Крім цього, у період з 10.05.2018 до кінця навчального року та з 01.09.2018 по 01.11.2018 року [PERSON] була звільнена від фізкультури в основній групі та була переведена у спеціальну групу, що доводиться копією вказаної довідки від 20.04.2018, а також довідкою № 622 від 28.08.2018 та витягами з історії розвитку [PERSON] . З висновку додаткової судово-медичної експертизи [PERSON] № 97 від 23.03.2021 слідує, що в останньої мало місце тілесне ушкодження у вигляді закритого фрагментарного перелому основної (проксимальної) фаланги п`ятого пальця правої кисті із зміщенням, яке утворилось від дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, ударної дії травмуючої сили в ділянку п`ятого пальця правої кисті та можливо в строк і за обставин, на які посилається [PERSON] . Вказане тілесне ушкодження кваліфікується як середнього ступеню тяжкості ушкодження з ознакою тривалого розладу здоров`я та не є характерним для утворення при падінні, стисканні чи скручуванні. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] зверталась в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] з заявами та скаргами до Хорольського відділу поліції, Лубенської місцевої прокуратури, Хорольської районної державної адміністрації, в тому числі до Відділу освіти, молоді та спорту Хорольської РДА, а також Міністерства освіти і науки України. 26.04.2018 року директором школи [PERSON] було видано наказ № 85 про розслідування нещасного випадку з ученицею 7а класу [PERSON] , яким створено комісію з розслідування нещасного випадку та доручено дослідити обставини, опитати свідків, перевірити стан вхідних дверей, що підтверджується копією вказаного наказу. З пояснювальних записок, відібраних у вчителів та працівників школи в ході розслідування нещасного випадку, вбачається, що серед опитаних осіб саму подію травмування учениці ніхто не бачив, 19.04.2018 [PERSON] на стан здоров`я не скаржилась. В судовому засіданні встановлено, що вхідні шкільні двері з автоматичним механічним довідником станом на 15.05.2017 та 27.04.2018 перебували у технічно справному стані, відповідали вимогам безпеки і виробничої санітарії, з внутрішньої та зовнішньої сторони справні та надійно закріплені, що підтверджується копіями актів обстеження від 15.05.2017 та 27.04.2018, фотографій дверей, сертифікату відповідності № UA1.003.0024594-16 та додатку до нього, сертифікату відповідності № 1O139/122-19. Актом № 1 від 27.04.2018 про нещасний випадок, що стався з учнем зафіксовано, що учениця 7а класу [PERSON] , після проходження 01.09.2017 вступного та 15.01.2018 первинного інструктажів, 19.04.2018 біля вхідних дверей гімназії отримала травму руки внаслідок необережного поводження, а саме закритий перелом мізинного пальця, внаслідок чого [PERSON] була звільнена від занять на 7 днів. Після вказаної події класний керівник [PERSON] 02.05.2018 провела повторний інструктаж, 03.05.2018 заступник директора [PERSON] провела нараду із вчителями, а 27.05.2018 заступник директора [PERSON] перевірив стан вхідних дверей. Свідки нещасного випадку чи особи, які допустили порушення законодавчих та інших нормативних актів з охорони праці виявлені не були. Після проведення розслідування директором гімназії були направлені повідомлення Відділу освіти, молоді та спорту Хорольської РДА про нещасний випадок та його наслідки, в яких причиною нещасного випадку була вказана необережна поведінка та зазначено, що потерпіла учениця одужала. В ході проведення перевірки за фактом звернення [PERSON] до поліції було встановлено, що 19.04.2018 близько 15:00 год неповнолітня [PERSON] , виходячи з приміщення школи з власної необережності прибила праву руку вхідними дверима, внаслідок чого отримала тілесні ушкодження. В ході перевірки ознак кримінального правопорушення не було виявлено, що доводиться копією повідомлення Хорольського ВП від 21 травня 2018 року. З листів Лубенської місцевої прокуратури від 12.06.2018 та від 21.06.2018 слідує, що за фактом отримання травми [PERSON] в приміщенні Хорольської гімназії відповідно до наказу директора від 26.04.2018 № 85 проведено розслідування нещасного випадку, за результатом якого до винних осіб застосовано дисциплінарні стягнення, однак ознак складу злочину в діях посадових осіб Хорольської гімназії за фактом травмування дитини не встановлено, підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відсутні. Рекомендовано звернутись до суду з позовом до навчального закладу про стягнення матеріальної та моральної шкоди. У відповіді Хорольської районної державної адміністрації від 12.06.2018 та Відділу освіти, молоді та спорту Хорольської РДА від 18.06.2018 зазначається, що наказом директора Хорольської гімназії від 26.04.2018 було створено комісію, яка провела службове розслідування, в ході якого були вивчені документи (класний журнал, журнал звернення учнів до медичного працівника, журнал усних звернень громадян, акт про нещасний випадок), а також отримані пояснення від працівників школи. За результатами службового розслідування класному керівникові Хорольскої гімназії [PERSON] та заступнику директора з господарської роботи [PERSON] 7 травня 2018 року винесено догани, а відділом освіти, молоді та спорту Хорольської РДА 05.06.2018 видано наказ «Про посилення роботи щодо збереження життя і здоров`я здобувачів освіти у Хорольській гімназії». Наказами директора гімназії [PERSON] від 21.09.2018 та 12.12.2018 з [PERSON] та [PERSON] було знято дисциплінарні стягнення у вигляді доган, оголошених 7 травня 2018 року, що доводиться копіями зазначених наказів. Судом також встановлено, що [PERSON] з 21 лютого 2001 року та до теперішнього часу перебуває на посаді директора Хорольської гімназії, що підтверджується копією наказу Відділу освіти від 21.02.2001 № 35. Зі статуту Хорольської гімназії, затвердженого начальником відділу освіти, молоді та спорту Хорольської РДА, а також рішенням сесії Хорольської районної ради, вбачається, що гімназія несе відповідальність перед собою, суспільством і державою, зокрема за безпечні умови освітньої діяльності (п. 1.11), гімназія працює з 08:00 год до 16:30 год (п. 3.11), учні мають право на безпечні і нешкідливі умови праці і навчання (п. 4.4), директор Гімназії забезпечує дотримання вимог охорони дитинства, санітарно-гігієнічних та протипожежних норм, техніки безпеки (п. 5.4), у випадку реорганізації права та зобов`язання Гімназії переходять до правонаступників відповідно до чинного законодавства або визначених закладів освіти (п. 9.2). Норми права, застосовані судом. Відповідно до статей 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положеннями ч. 1 ст. 4, ст. 12, 13 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів і на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета спору. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитки, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до положень ст. ст. 1166, 1167 ЦК України для покладення відповідальності на заподіювача майнової та моральної шкоди, необхідна сукупність таких обов`язкових умов: наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою; вина в заподіянні шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише з вини заподіювача шкоди. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Положеннями статті 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним трудових (службових) обов`язків. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особо зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Згідно зі статтею 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до статті 1199 ЦК України у разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я неповнолітньої особи фізична або юридична особа, яка завдала цієї шкоди, зобов`язана відшкодувати витрати на її лікування, протезування, постійний догляд, посилене харчування тощо. Статтею 96 ЦК України передбачено, що юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. Учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов`язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов`язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом. Мотивована оцінка аргументів сторін. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 19 квітня 2018 року в приміщенні Хорольської гімназії після закінчення уроків, але в час роботи школи, близько 14:30 год стався нещасний випадок з ученицею 7-А класу [PERSON] , яка, покидаючи приміщення школи, при зачиненні вхідних дверей защемила ними кисть правої руки та отримала тілесне ушкодження у вигляді закритого фрагментарного перелому основної (проксимальної) фаланги п`ятого пальця правої кисті із зміщенням. При зверненні до Хорольської центральної районної лікарні [PERSON] було встановлено діагноз "Консолідований краєвий перелом V-ї п`ястної кістки правої кисті ". За наслідками події адміністрацією навчального закладу було складено Акт про нещасний випадок, що стався з вихованцем, учнем, студентом, курсантом, слухачем, аспірантом навчального закладу № 1 від 27 квітня 2018 року. Відповідно до Положення про порядок розслідування нещасних випадків, що сталися під час навчально-виховного процесу в навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України 31.08.2001 року N 616, про кожний нещасний випадок, що трапився під час проведення навчальних занять (лекцій, уроків, практичних, лабораторних занять, інших занять та в перервах між ними) відповідно до навчальних, виробничих i наукових планів та розкладу занять, потерпілий або свідок нещасного випадку повинен повідомити безпосереднього керівника (учителя, вихователя, викладача, іншу особу, яка була присутня під час проведення заходів навчально-виховного процесу в навчальному закладі чи за його межами), який зобов`язаний: терміново організувати надання першої медичної допомоги потерпілому, у разі необхідності - його доставку до лікувально-профілактичного закладу; зберегти обстановку на місці в тому стані, в якому вона була на момент подiї (якщо це не загрожує життю i здоров`ю тих, хто там перебуває, i не призведе до більш тяжких наслідків); повідомити про те, що сталося, керівника навчального закладу та особу, на яку покладено відповідальність за охорону праці, безпеку життєдіяльності в навчальному закладі. Керівник навчального закладу, одержавши повідомлення про нещасний випадок, зобов`язаний негайно: ужити заходів щодо усунення причин, що викликали нещасний випадок; повідомити батьків потерпілого (особу, яка представляє його інтереси); направити письмовий запит до лікувально-профілактичного закладу для отримання медичного висновку про характер i тяжкість ушкодження потерпілого; протягом доби утворити наказом комісію з розслідування нещасного випадку у складі не менше ніж три особи та організувати розслідування нещасного випадку. Положенням про організацію роботи з охорони праці та безпеки життєдіяльності учасників освітнього процесу в установах і закладах освіти, затвердженим наказом Міністерства освіти і науки України від 01.08.2001 року N 563, (чинним на час події) передбачено, що директор відповідає за створення безпечних умов начально-виховного процесу згідно з чинним законодавством, міжгалузевими і галузевими нормативними, інструктивними та іншими документами з охорони праці, безпеки життєдіяльності. Згідно з п. 4.6 зазначеного Положення учитель, класовод, куратор групи, вихователь, класний керівник: несе відповідальність за збереження життя і здоров`я вихованців, учнів, студентів, курсантів, слухачів під час навчально-виховного процесу; забезпечує проведення навчально-виховного процесу, що регламентується чинними законодавчими та нормативно-правовими актами з охорони праці, безпеки життєдіяльності; організовує вивчення вихованцями, учнями, студентами правил і норм з охорони праці, безпеки життєдіяльності; проводить інструктажі з вихованцями, учнями, студентами, курсантами, слухачами, аспірантами з безпеки життєдіяльності під час проведення навчальних занять, позакласних, позашкільних заходів: вступний на початку навчального року - з реєстрацією в журналі обліку навчальних занять на сторінці класного керівника, куратора групи, проводить профілактичну роботу щодо запобігання травматизму серед вихованців, учнів, студентів, курсантів, слухачів, аспірантів під час навчально-виховного процесу;проводить профілактичну роботу серед вихованців, учнів, студентів, курсантів, слухачів, аспірантів щодо вимог особистої безпеки у побуті (дії у надзвичайних ситуаціях, дорожній рух, участь у масових заходах, перебування в громадських місцях, об`єктах мережі торгівлі тощо); терміново повідомляє керівника та службу охорони праці, безпеки життєдіяльності навчального закладу про кожний нещасний випадок, що трапився з вихованцем, учнем, студентом, курсантом, слухачем, аспірантом, організовує надання першої долікарської допомоги потерпілому, викликає медпрацівника; бере участь у розслідуванні та здійсненні заходів щодо усунення причин, що призвели до нещасного випадку. Отже, відповідальність за життя і здоров`я учнів під час їх перебування у стінах школи, незалежно від того, чи це урок чи перерва, несе освітня установа. Відповідно до Акту № 1 від 27.04.2018 встановлено, що нещасний випадок стався з ученицею 7а класу [PERSON] 19.04.2018 близько 15:00 год біля вхідних дверей гімназії, тобто в приміщенні освітньої установи після закінчення уроків, але в час роботи школи. Таким чином, вина, як підстава покладення відповідальності за заподіяну моральну шкоду відповідно до статей 1166, 1167 ЦК України, доведена і підтверджена дослідженими судом доказами. Доводи представника відповідача про те, що згідно з висновком перевірки, проведеної правоохоронними органами по факту отримання неповнолітньою [PERSON] травми в школі, встановлено відсутність ознак кримінального правопорушення, суд не приймає так як відсутність складу злочину чи адміністративного правопорушення не виключає можливість настання цивільно-правової відповідальності. Крім того, сторона відповідача та третя особа зазначали, що нещасний випадок стався внаслідок необережного поводження з дверима самої дитини, і вини у діях чи бездіяльності працівників школи немає, що також вбачається з того, що у вказаному акті від 27.04.2018 не визначено особу, яка допустила порушення законодавчих та інших нормативних актів з охорони праці. Суд критично оцінює такі доводи відповідача, досліджуючи в сукупності надані сторонами письмові докази та покази свідків у судових засіданнях. Так, з показань свідків [PERSON] та [PERSON] не вбачається існування обставин, які б свідчили про неуважність дитини (розмова по телефону чи розмова з іншими учнями), а відповідачем не надано доказів того, що дитина могла на щось відволіктись, хоча, з показань свідка [PERSON] слідує, що у відповідача була можливість зробити копії відеозаписів, на яких зафіксовано пересування [PERSON] до та після отримання нею тілесного ушкодження, однак адміністрація цього не зробила та не змогла надати суду доказів на підтвердження своїх доводів щодо необережності учениці. З висновку додаткової судово-медичної експертизи [PERSON] № 97 від 23.03.2021 слідує, що тілесне ушкодження, отримане ученицею, не є характерним для утворення при падінні, стисканні чи скручуванні, отже таку травму неповнолітня [PERSON] не могла отримати при падінні чи в результаті інших дій руками іншої особи в ході сутички. Судом не встановлено інших обставин, які б свідчили про імовірність травмуватися [PERSON] в інший спосіб, крім як прищемлення руки між дверима та одвірками після різкого зачинення дверей за допомогою довідника. Крім того, не знайшов свого підтвердження факт належної експлуатації дверей на момент отримання ученицею ушкодження. З показань неповнолітніх свідків [PERSON] та [PERSON] вбачається, що їм було важко відчиняти вхідні двері з часу їх встановлення з 2017 року. Адміністрація освітнього закладу надала суду документи, які підтверджують технічно справний стан дверей та їх відповідність вимогам безпеки, зокрема, сертифікати відповідності з додатком, фотографії дверей, разом з тим, як вбачається з показів [PERSON] , навіть обстеження дверей після нещасного випадку з [PERSON] проводилось формально, адже, незважаючи на його підпис у акті від 27.04.2018, заступник директора з господарської роботи не був присутній при обстеженні, що вказує на те, що факт недостатньо безпечної експлуатації вхідних дверей міг мати місце. Крім того, незважаючи на відсутність у вказаному акті від 27.04.2018 посилання на винну особу, в ході судового розгляду справи було встановлено, що у зв`язку з випадком травмування учениці Хорольської гімназії, який трапився 19.04.2018 року, за неналежне виконання обов`язків класного керівника та за неналежну експлуатацію та догляд будівлі вчителям [PERSON] та [PERSON] відповідно було винесено догани, які не були оскаржені зазначеними посадовими особами школи. Таким чином, адміністрацією школи та відділом освіти, з ініціативи яких було винесено догани вчителям, було фактично визнано бездіяльність та недостатність у забезпеченні заходів безпеки в приміщенні школи. Представник відповідача, а також третя особа посилались на те, що адміністрацією закладу вживалось достатньо заходів для забезпечення безпеки учнів в школі, зокрема проводились відповідні інструктажі, про цю обставину також зазначала свідок [PERSON] , а свідок [PERSON] не заперечувала. Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази проведення вступного, первинного та інших інструктажів, на які посилається сторона відповідача та третя особа, відповідач не надав суду копії шкільних журналів, в яких учні ставили підписи про прослуховування інструктажів з безпечної поведінки в школі. Механічний довідник на дверях пристрій, що встановлюється переважно в громадських закладах чи установах, а не в житлових приміщеннях, тому, на думку суду, дитина, яка навчається в 7-му класі, може не мати достатньо практичного досвіду, щоб розуміти правила техніки безпеки у разі, коли двері можуть зачинитись різко. Натомість, в матеріалах справи відсутні відомості про проведення інструктажу з користування дверима з механічним довідником, ніхто зі свідків не підтвердив, що така тема обговорювалась під час інструктажів. З показань свідка [PERSON] вбачається, і це не заперечується відповідачем та третьою особою, що попереджувальний напис про дію механічного довідника на дверях повісили після нещасного випадку з [PERSON] . Таким чином, суд приходить до твердого переконання, що бездіяльність навчального закладу в рамках даної ситуації полягала у недостатності заходів безпеки в приміщенні школи, які б попередили нещасний випадок з неповнолітньою [PERSON] , в тому числі бездіяльність мала місце щодо забезпечення безпечних умов перебування 19 квітня 2018 року учениці [PERSON] у приміщенні навчального закладу. Вирішуючи вимогу позивача про стягнення морального відшкодування, суд виходить з наступного. Внаслідок нещасного випадку, що стався з [PERSON] , дитина зазнала моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та душевних стражданнях. Крім того, з показань позивача та неповнолітніх свідків вбачається, що душевні страждання також мали місце у [PERSON] та [PERSON] , які є матір`ю та сестрою [PERSON] . Згідно з статтею 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, деякі форми нематеріальної шкоди, включаючи моральні страждання, за самою їхньою природою не завжди можна підтвердити конкретними доказами (рішення у справі "Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого Королівства" (Abdulaziz, CabalesandBalkandaliv. theUnitedKingdom) від 28 травня 1985 року, серія А, N 94, п. 96), але це не заважає суду присуджувати грошову компенсацію, якщо у нього є розумні підстави вважати, що заявник зазнав моральної травми, яка потребує такого відшкодування. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує ступінь тяжкості отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] , перенесених нею фізичних та психічних страждань, внаслідок отриманої травми неповнолітня [PERSON] змушена була пропустити 3 тижні навчального процесу, а потім була переведена в спеціальну групу для занять фізичною культурою, що призвело до порушення нормального та звичного способу життя як дитини, так і членів її сім`ї, дитина була обмежена у самообслуговуванні, фізичних навантаженнях, у зв`язку з отриманою травмою вона не може повноцінно займатися спортом, вести активний спосіб життя, як її однолітки, моральна шкода, заподіяна позивачу полягає також і у переживаннях за здоров`я дитини, оскільки дитина до школи пішла здоровою, а внаслідок отриманої в стінах школи травми потребувала лікування та пропустила навчальний процес. Разом з тим, суд враховує обстановку отримання тілесного ушкодження ученицею, те, що це трапилось не безпосередньо під час навчального процесу, а коли [PERSON] наодинці покидала приміщення школи, травма спричинена дверима без участі інших осіб, коли вчителі не мали змоги безпосередньо допомогти учениці чи іншим чином вплинути на ситуацію, крім того, адміністрацією школи, хоч і в недостатній кількості для попередження нещасного випадку, та все ж проводились заходи для забезпечення безпеки учнів в стінах школи, що, на думку суду, знижує ступінь вини персоналу школи. Суд, враховуючи характер та обсяг страждань, яких зазнала неповнолітня дитина та позивач, характер вимушених змін у життєвих стосунках та зусиллях, необхідних для відновлення попереднього стану, а також ступінь вини навчального закладу, дійшов висновку про стягнення моральної шкоди в розмірі 10 000 гривень, що, на думку суду, відповідає принципам розумності та справедливості. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до положень ч. 1, п. 1 і п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до пункту 3 частини 2 та пунктів 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Як визначено ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивачкою заявлено 2 вимоги: немайнового характеру про визнання бездіяльності відповідача та майнового характеру про стягнення морального відшкодування в сумі 100\~000,00 грн. Таким чином, з урахуванням ставок судового збору на час подання позову, сплаті підлягало 768,40 грн судового збору за немайнову вимогу та 1\~500,00 грн за вимогу про відшкодування моральної шкоди, а не майнову вимогу, як про це зазначала позивачка. Ухвалою судді Хорольського районного суду Полтавської області від 13 серпня 2019 року позивачці було відстрочено сплату судового збору. З урахуванням викладеного та беручи до уваги те, що вимога немайнового характеру задоволена в повному обсязі, з відповідача на користь держави підлягає сплаті 768,40 грн. Крім цього, з огляду на те, що позивачкою були понесені судові витрати, пов`язані з проведенням судово-медичної експертизи, а висновок експерта, на думку суду, є доказом на підтвердження обставин за вимогою щодо визнання бездіяльності Хорольської гімназії, з відповідача на користь позивачки підлягають сплаті підтверджені квитанціями витрати на оплату послуг експерта, рентген руки неповнолітньої [PERSON] та транспортні витрати в розмірі 2\~038,71 грн. Разом з тим, судовий збір за вимогу про відшкодування моральної шкоди підлягає стягненню зі сторін пропорційно до задоволених вимог, а саме з відповідача на користь держави підлягає стягненню 150,00 грн (10 %), а з позивачки 1\~350,00 грн (90 %).

Outcome: partial