Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON], в якому просять визнати за ними право власності по 1/4 частині житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], як за колишніми членами колгоспного двору, мотивуючи свої вимоги тим, що у свідоцтві про право особистої власності на вищезазначений житловий будинок, яке є правовстановлюючим документом, зазначено було лише голову колгоспного двору - померлу [INFO] [PERSON], як власника будинку, проте співвласниками даного будинку є і позивачі і відповідач, які станом на 15.04.1991 року були зареєстровані та проживали у вищезазначеному домоволодінні. Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 05 грудня 2016 року за відповідачем [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину спірного житлового будинку, як за колишнім членом колгоспного двору та як за спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. Свідоцтво на житловий будинок, яке видане з порушенням законодавства, не дає можливості позивачам реалізувати свої права на домоволодіння. В підготовче засідання позивачі не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, зазначивши про підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначивши, що проти задоволення позову не заперечує. Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями по [ADDRESS] та області був колгоспним двором, головою якого була [PERSON], яка володіла будинком, відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 26 лютого 1992 року.(а.с.10) Членами колгоспного двору були: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до Постанови РМ УРСР від 11 березня 1985 року № 105 « Про порядок державного обліку житлового фонду» і відповідно до чинного на той час порядку обліку господарств колгоспних дворів, все майно колгоспного двору обліковувалося за головою колгоспного двору. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року " Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" з наступними змінами, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору. Згідно статті 120 ЦК УРСР (1963 року), колгоспний двір це сімейно-трудове об'єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. За нормами ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, які діяли до ведення в дію Закону України "Про власність", кожен з членів колгоспного двору мали рівне право на майно колгоспного двору. Тобто, після введення в дію Закону України "Про власність" 15.04.1991 року у всіх членів колгоспного двору виникло право власності на все його майно в рівних частинах, в тому числі і на будинок з господарськими спорудами, які відносилися до цього колгоспного двору. Таким чином, незважаючи на той факт, що свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок було видане [PERSON] - всі члени колгоспного двору мали рівні частки житлового будинку з господарськими спорудами, а саме по 1/4 частині. Відповідно до рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 05 грудня 2016 року за відповідачем [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS], як за колишнім членом колгоспного двору та як за спадкоємцем за законом першої черги, після смерті його матері [PERSON], померлої [INFO]. (а.с.13-14) Згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] [PERSON] 18.07.1998 року уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON].(а.с.5) Таким чином, позивачі мають право по 1/4 частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] як колишні члени колгоспного двору. При викладених обставинах суд приходить до висновку про необхідність судового захисту права власності позивачів, шляхом задоволення їх позову.

Outcome: approved