Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

Позивач ТзОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 401494400 від 10.08.2013 року на суму 26244,73 грн. та та за кредитним договором № 401410372 від 14.03.2013 року на суму 22551,11 грн. Свої вимоги мотивують тим, що 10.08.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №401494400 на суму 23 698,29 грн., окрім того 14.03.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір№401410372 на суму 15 735,76 грн. 30.09.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №401494400 від 10.08.2013 року та за кредитним договором №401410372 від 14.03.2013 року. 10.10.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп» та позивачем укладено договір факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ, у відповідності до умов якого ТОВ «Дата Майнінг Груп» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають у себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «Дата Майнінг Груп», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги грошових коштів від відповідача. Згідно з додатком №1-1 до договору факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року, витяг з якого додано до позовної заяви, позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 26244,73 грн., з яких: 23038,68 грн.- заборгованість за основною сумою боргу, 6,05 грн.- заборгованість за процентами та комісією, 3200 грн.- пеня, штраф, неустойка, та в сумі 22551,11 грн. з яких: 10855,69 грн.- заборгованість за основною сумою боргу, 3295,42 грн.- заборгованість за процентами та комісією, 8400 грн.- пеня, штраф, неустойка. На підставі викладеного позивач просить стягнути на свою корить з відповідача заборгованість за кредитним договором №401494400 від 10.08.2013 року на суму 26244,73 грн. та за кредитним договором №401410372 від 14.03.2013 року на суму 22551,11 грн. та понесені судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак в позовній заяві просить розглядати справу без його участі по наявних у справі документах. Позов підтримує в повному обсязі. Щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений за зареєстрованою адресою місця проживання, про причини неявки суд не повідомив і від нього не надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності, відзиву на позовну заяву. На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. У відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання , не з'явився в судове засідання без повідомлення причин , не подав відзив , а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд приходить до висновку про постановлення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється . Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. ст. 11, 13, 14 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Цивільні права і обов'язки особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, як це передбачено ст. 629 Цивільного кодексу України. Відповідно до вимог ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок належним чином та відповідно до умов договору, а за користування чужими грошима сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Судом встановлено, що відповідачем 10.08.2013 року із Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» укладено кредитний договір №401494400 на суму 23 698,29 грн. з процентною ставкою за користування кредитом 0,1% річних та остаточною датою повернення кредиту 12.08.2016 року . Окрім того, 14.03.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та відповідачем укладено кредитний договір№401410372 на суму 15 735,76 грн. з процентною ставкою за користування кредитом 0,1% річних та остаточною датою повернення кредиту 15.05.2015 року. Договорами передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом. Пунктом 4 кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язується за повне або часткове прострочення повернення кредиту та або сплати процентів за користування ним та або комісій, якщо сплата комісій передбачена Розділом №1 та Розділом №2 цього Договору та або інших платежів за Договором. 30.09.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №401494400 від 10.08.2013 року та за кредитним договором №401410372 від 14.03.2013 року. 10.10.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп» та позивачем укладено договір факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ, у відповідності до умов якого ТОВ «Дата Майнінг Груп» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають у себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «Дата Майнінг Груп», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги грошових коштів від відповідача. Згідно з додатком №1-1 до договору факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року, витяг з якого додано до позовної заяви, позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 26244,73 грн., з яких: 23038,68 грн.- заборгованість за основною сумою боргу, 6,05 грн.- заборгованість за процентами та комісією, 3200 грн.- пеня, штраф, неустойка, та в сумі 22551,11 грн. з яких: 10855,69 грн.- заборгованість за основною сумою боргу, 3295,42 грн.- заборгованість за процентами та комісією, 8400 грн.- пеня, штраф, неустойка. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Листом від 19 жовтня 2016 року ТОВ «Дата Майнінг Груп» повідомило [PERSON] про те, що право вимоги щодо його заборгованості за кредитним договором №401494400 від 10.08.2013 року та за кредитним договором №401410372 від 14.03.2013 року відступлено на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» на підставі договору факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року (а.с.13,26). Листом від 19 жовтня 2016 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» повідомило відповідача [PERSON] про те, що станом на 10 жовтня 2016 року заборгованість за вказаним вищевказаними кредитними договорами складає 26244,73 грн. та 22551,11 грн. Згідно з ч. 2 ст. 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. Разом з тим, відповідачем не представлено суду доказів про виконання ним свого зобов'язання первісному кредитору. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З урахуванням наведеного, оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав своїх зобов'язань за кредитними договорами №401494400 від 10.08.2013 року та за кредитним договором №401410372 від 14.03.2013 року, внаслідок чого утворилась заборгованість, право вимоги стягнення якої перейшло до позивача, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаними кредитними договорами. Крім цього, у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені та документально підтверджені останнім судові витрати в розмірі 1762 грн. 00 коп. судового збору.

Outcome: approved