Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

07.12.2018р. [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя (а.с. №3-7). В обґрунтування позовних вимог представник позивачки в позовній заяви посилалася на те, що з 29.04.2005р. по 11.03.2016р. позивачка перебувала в зареєстровано шлюбі з [PERSON] . За час шлюбу подружжя придбало за рахунок спільних накопичених грошових коштів на ім`я [PERSON] автомобіль марки Hyundai Santa FE , легковий універсал-В, білого кольору, 2012р.в. реєстраційний номер [NUMBER] . Після розірвання шлюбу відповідач особисто користується автомобілем та на пропозиції позивачки щодо поділу або компенсації вартості спільного сумісного майна не реагує. Відповідно до акту експертної оцінки від 03.12.2018р. середня ринкова вартість автомобіля складає 555 003грн., виходячи з якої, позивачка погоджується на виплату компенсації на її користь 1/2 вартості автомобіля. Отже, позивачка просила суд, визнати об`єктом спільної сумісній власності подружжя - автомобіль марки Hyundai Santa FE, легковий універсал-В, білого кольору, 2012р.в, реєстраційний номер [NUMBER] , визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку майна, що є об`єктом спільної сумісній власності подружжя, визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку майна, що є об`єктом спільної сумісній власності подружжя. Також в позовній заяві представником було заявлено клопотання про витребування доказів у справі. Крім того, 07.12.2018р. одночасно із подачею позовної заяви, представником позивачки - Келембет І.М. (діє на підставі ордеру № 617/010 від 03.12.2018р. та договору про надання правової допомоги від 03.12.2018р. - а.с. № 24,25-26) була подана заява про забезпечення позову, в якій вона просила накласти арешт та заборонити відчуження рухомого майна - автомобіля марки Hyundai Santa FE, легковий універсал - В, білого кольору, 2012р. випуску, об`єм двигуна 2199куб.см., реєстраційний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] . Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 31.01.2019р. було відкрито провадження по справі, задоволено клопотання представника позивачки та витребувано заявлені нею докази (а.с. №33). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 31.01.2019р. заяву представника позивачки про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі №201/13404/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя було задоволено (а.с. №34). 23.04.2019р. відповідачем [PERSON] була подана апеляційна скарга на ухвалу судді Ткаченко від 31.01.2019р. про відкриття провадження (а.с. №46). Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17.07.2019р. апеляційну скаргу [PERSON] було визнано недоданою та повернуто заявнику (а.с. №61). 20.11.2019р. до суду надійшла уточнена позовна заява [PERSON] , згідно редакції якої позивачка просила суд: визнати об`єктом спільної сумісній власності подружжя [PERSON] та [PERSON] автомобіль марки Hyundai Santa, легковий універсал-В, білого кольору, 2012р.в, об`єм двигуна 2199 куб.см., реєстраційний номер [NUMBER] , визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку майна, що є об`єктом спільної сумісній власності подружжя, визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку майна, що є об`єктом спільної сумісній власності подружжя, а також стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію в розмір 1/2 частини ринкової вартості майна в розмірі 277 501грн.50коп. (а.с. №77-80). 12.12.2019р. до суду надійшов відзив на позов представника відповідача - адвоката Чередник І.О. (діє на підставі ордера серія ДП №25561, договору про надання правової допомоги від 30.05.2019р. - а.с. №72-73), в якому представник відповідача, заперечуючи проти задоволення позову, посилалась на, що згідно акту №02/12 експертної оцінки ринкової вартості автомобіля, який був наданий позивачкою, середня ринкова вартість автомобіля складає 555 003грн., проте, при визначення дійсної ринкової вартості колісного транспортного засобу дослідження проводилося за даними, які були відображені в заявці, тобто тільки на підставі слів позивачки, огляд транспортного засобу не проводився. З відкритих джерел мережі інтернет, оцінюючи комплектність, пробіг та стан спірного автомобілю, вартість його складає не більше 300 000 грн., а тому [PERSON] згодний сплатити [PERSON] грошову компенсацію Ѕ частини ринкової вартості автомобіля в розмірі 150 000 грн. в порядку поділу спільного майна подружжя у разі визнання за ним права власності на автомобіль в цілому. Окрім того, представник зазначила, що позивачка згідно уточненої позовної заяви від 20.11.2019р., просить визнати за нею право власності на Ѕ частку майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, при цьому стягнути з відповідача компенсацію, що протирічить одне одному, а тому просила в задоволенні позову відмовити (а.с. №82-86). 27.02.2020р. до суду надійшла уточнена позовна заява [PERSON] , згідно редакції якої позивачка просила суд, визнати автомобіль об`єктом спільної сумісній власності подружжя [PERSON] та [PERSON] , визнати за нею та [PERSON] право власності на 1/2 частку майна за кожним окремо, визначити порядок користування автомобілем наступним чином: перший та другий тиждень місяця автомобіль перебуває у користуванні [PERSON] , а третій та четвертий тиждень місяця - у користуванні [PERSON] (а.с.№89-92). 01.04.2020р. до суду надійшов відзив представника відповідача - адвоката Чередник І.О. на уточнену позовну заяву в редакції від 27.02.2020р., в якому представник відповідача, окрім раніше викладених заперечень у відзиві від 12.12.2019р., зазначила про те, що згідно долученого відповідачем до матеріалів справи висновку судового експерта автотоварознавчого дослідження №33/20А про оцінку транспортного засобу від 18.02.2020р. ринкова вартість спірного автомобіля на дату оцінки складає 312 329 грн. 71 коп. З огляду на те, що огляд судовим експертом проводився 18.02.2020р. у світлий час доби при природному освітлені на території, при огляді установлена візуальна відповідність ідентифікаційного номера (VIN) і номера двигуна даним, зазначеним у реєстраційних документах, даним висновком було встановлено дійсну ринкову вартість спірного автомобіля. Автомобіль знаходиться у постійному користуванні відповідача, він підтримує його у робочому стані, проводить поточний ремонт, несе самостійно усі витрати на його утримання, натомість позивачка взагалі не цікавиться автомобілем, не несе ніяких витрат на його утримання, а у разі задоволення позовних вимог та встановлення заявленого позивачкою порядку користування спірним автомобілем, відповідач змушений буде і в подальшому нести витрати на утримання спірного автомобіля, але у даному випадку ще й після користування автомобілем позивачкою. При цьому сама позивачка не зазначає, яким чином у разі ухвалення рішення про задоволення позовних вимог будуть розподілятися між ними обома витрати з утримання автомобіля в належному стані. Представник відповідача також зазначала, що оскільки на даний час стосовно спірного автомобілю склалася спірна ситуація, то було б логічно визнати за відповідачем право особистої приватної власності на автомобіль зі сплатою позивачці грошової компенсації відповідно до ст.365 ЦК України. Також, вважає, що оскільки матеріали справи не містять належних доказів, що позивачка в установленому законом порядку може самостійно реалізувати своє право на користування та експлуатацію спірного автомобілю, що свідчить про можливу пряму заборону щодо користування транспортним засобом, зокрема відповідно до Закону України "Про дорожній рух". У зв`язку із викладеним, для остаточного вирішення спірного питання,

Outcome: approved