Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом про визнання за нею права власності на житловий будинок літ."Т" та господарські будівлі, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. В позові позивачка вказала, що [INFO] року помер її чоловік - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частини житлового будинку та господарських споруд, що розташований за адресою: [ADDRESS] Спадкоємицею за законом першої черги, як дружина померлого є позивачка [PERSON], яка прийняла спадщину, відкриту після смерті чоловіка. Іншим спадкоємцем за законом першої черги є ще син померлого - [PERSON], який не бажає оформлювати свою частку спадщини та відмовився від неї на користь [PERSON], про що подав необхідну заяву до нотаріальної контори. Спадкоємицею за законом першої черги є ще дочка померлого [PERSON], яка прийняла спадщину, але свої спадкові права не бажає оформлювати та не заперечує щоб усе спадкове майно оформила позивачка на своє прізвище. Крім того, відповідно договору міни позивачці та її померлому чоловіку належало по 1/2 частині недобудованого житлового будинку та по 1/2 частині земельної ділянки яка розташована біля житлового будинку. Після набуття права власності на недобудований житловий будинок позивачка разом з чоловіком його добудували, але за життя він не встиг оформити належним чином право власності на свою частину добудованого житлового будинку, а спадкові права на земельну ділянку на якій розташований житловий будинок позивачка вже оформила та виготовила державний акт про право власності на землю на своє прізвище. На теперішній час вона бажає оформити частину спадкового житлового будинку та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальній конторі, але не має можливості тому що, правовстановлюючий документ на частину недобудованого житлового будинку, а саме договір міни не був належним чином зареєстрований у відповідній інстанції, а лише посвідчений державним нотаріусом на ім'я чоловіка [PERSON], а також після закінчення будівництва житлового будинку вони з чоловіком належним чином не зареєстрували за собою право власності на нерухоме майно. У зв'язку з цим державним нотаріусом було відмовлено в оформленні спадщини на житловий будинок. Не маючи можливості оформити та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальній конторі та неможливість оформити свою частку житлового будинку, позивачка змушена звернутися до суду з відповідним позовом. У судовому засіданні представник позивачка, який діє за дорученням, копія якого є в матеріалах справи, на фактах, викладених у позові наполягав та просив суд його задовольнити з підстав, викладених у ньому. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, але надала суду письмову заяву про можливість розгляду справи без її участі, оскільки проти позову вона не заперечує. Представники третіх осіб у судове засідання не з'явилися, будь яких заяв до суду не надавали. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Законом припускається можливість застосування судової форми захисту цивільних справ та інтересів. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. По встановленим ЦПК України нормам (ст.. 60 ЦПК України), кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.. 61 ЦПК України. При вирішенні даної справи, судом з достатньою повнотою та всебічністю досліджено надані позивачем докази, встановлені фактичні обставини справи і визначено відповідно до них правовідносини. Відповідно з положеннями статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Одним з таких підстав є набування права власності у порядку спадкування за законом. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частини житлового будинку та господарських споруд, що розташований за адресою: [ADDRESS] Спадкоємицею за законом першої черги, як дружина померлого є позивачка [PERSON], яка прийняла спадщину, відкриту після смерті чоловіка. Іншим спадкоємцем за законом першої черги є син померлого - [PERSON], який не бажає оформлювати свою частку спадщини та відмовився від неї на користь [PERSON], про що подав необхідну заяву до нотаріальної контори. Спадкоємицею за законом першої черги є ще дочка померлого [PERSON], яка прийняла спадщину, але свої спадкові права не бажає оформлювати та не заперечує щоб усе спадкове майно оформила позивачка на своє прізвище. Також, у судовому засіданні знайшло підтвердження той факт, що відповідно договору міни позивачці та її померлому чоловіку належало по 1/2 частині недобудованого житлового будинку та по 1/2 частині земельної ділянки яка розташована біля житлового будинку. Після набуття права власності на недобудований житловий будинок позивачка разом з чоловіком його добудували, але за життя останній не встиг оформити належним чином право власності на свою частину добудованого житлового будинку, а спадкові права на земельну ділянку на якій розташований житловий будинок позивачка оформила та виготовила державний акт про право власності на землю на своє прізвище. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який пережив та батьки. Відповідачка [PERSON] до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталася, так як на спадщину не претендує. Таким чином пояснення представника позивача, а також надані суду письмові докази дають підстави суду визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок літ „т" та господарські будівлі, що розташовані за адресою: [ADDRESS] Добуті в суді факти були підтверджені відповідними поясненнями та підтверджені письмовими доказами. Крім того, висновки суду узгоджуються із зібраними у справі доказами і не суперечать вимогам законодавства.

Outcome: approved