Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Позивач звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова до [PERSON] про стягнення суми. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 09 квітня 2009 року він позичив відповідачеві валютні цінності в сумі 54400 доларів США. Відповідно до умов договору цю суму відповідач повинна була повернути не пізніше 09 квітня 2010 року. В указаний термін відповідачка суму не повернула, а повернула лише її частину в сумі 8600 доларів США. Позивач просить стягнути з відповідача не повернуту частину боргу в сумі 45800 доларів США та проценти за користування коштами в сумі 15523 доларів США, три проценти річних від простроченої суми в сумі 6055000 гривен. В судове засідання представник позивач з'явилась, наголошувала на задоволенні позовних вимог, пояснила, що позивач звертався до відповідача неодноразово з письмовими вимогами про повернення суми боргу, проте відповідач не вчинила жодної дії щодо повернення суми боргу. Відповідач належним чином повідомлена про час та дату судового засідання в судове засідання не з'явилась,причину неявки суду не повідомила. Представник позивача наполягала на ухвалені заочного рішення. Приймаючи рішення про ухвалення заочного рішення, суд зазначає, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення і послався, щодо тривалості розгляду даної справи, яка пов'язана поведінки відповідача, та з урахуванням подання позовної заяви у листопаді 2013 року, на справу " Писатюк проти України ", в якій Європейський суд з прав людини зазначив, що " розумність тривалості провадження має оцінюватись в світлі обставин справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета розгляду для заявника. Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і правовідносини сторін, відповідачі належним чином були повідомлені про місце і час судового засідання, позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутність відповідачів та ухваленні заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд розглядає справу у відсутність відповідачів, відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України. Статтями 10,11,60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов'язані визначити коло фактів, на які вони посилаються,я к на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ч.1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь - які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Заслухавши доводи сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] та необхідності їх задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору, посвідченого нотаріально 09 квітня 2009 року [PERSON] позичив [PERSON] 54400 доларів США. В даному договорі вказано кінцевий строк повернення коштів, як 09 квітня 2010 року. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти , а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладеного договору позики може бути надана розписка. Договір позики є одностороннім та його зміст складає обов'язок позичальника повернути позикодавцю отриману суму грошей. Сторона відповідача не надала доказів, які б свідчили про незаконність договору та неможливості повернути дану суму. Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку, що в цій частині позовних вимог необхідно задовольнити позовну заяву. Крім того позивач заявляє вимоги щодо стягнення суми неустойки та трьох відсотків річних за користування сумою. Дані вимоги також підлягають задоволенню, виходячи з вимог ст. ст. 536, 1048 ЦК України. Стороною відповідача розрахунки не спростовані. Інших розрахунків суду не надано. На підставі ст.ст.1046,1047,1048 ЦК України,

Outcome: approved