Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

06 листопада 2013 року представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з нього заборгованість за кредитним договором № б/н від 29 липня 2008 року у сумі 31569 грн. 55 коп. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 29 липня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений кредитний договір, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у сумі 8270 грн. 00 коп. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов кредитного договору [PERSON] взяв на себе зобов'язання щомісячно здійснювати погашення кредиту та процентів за користування кредитними коштами у строки та розмірах, встановлених Договором. Проте позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, в зв'язку з чим банк звернувся до суду з вимогою про стягнення боргу . В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав з підстав, наведених у позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні з позовними вимогами не погодився, стверджує, що кредитний договір не укладав, підпис у договорі виконаний від його імені йому не належить, коштів він не отримував, тому жодних зобов'язань перед банком не має. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Заявляючи позовні вимоги до [PERSON] представник позивача посилається на наявність між банком та відповідачем договірних відносин, що витікають з укладеного між ними 29 липня 2008 року договору № б\\н , відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 8270 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Зазначає, що договір між банком та відповідачем складається з підписаної [PERSON] заяви, разом з Умовами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною краткою. (а.с. 6-10) За цим договором позичальник свої зобов'язання не виконує, внаслідок чого станом на 31 серпня 2013 року згідно розрахунку заборгованості банк нарахував клієнту заборгованість у загальній сумі 31569 грн. 55 коп., до складу яких врахував 8270 грн. 00 коп. боргу по кредиту, 7550 грн. 50 коп. заборгованості за процентами, 124 грн. 05 коп. нарахованої комісії, 13645 грн. 50 коп. простроченої комісії та 1979 грн. 50 коп. штрафу. (а.с. 5) Вирішуючи заявлений спір суд виходив з такого. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України , за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до норм ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 202 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язку (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх існуючих умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір - правочин. Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. У заяві від 29 липня 2008 року, яку позивач зазначає як кредитний договір, відповідно до якого між ним та відповідачем виникли правовідносини, містяться два підписи від імені позичальника - на зворотній стороні заяви в графах «клієнт» , «кредитну картку отримав». ( а.с. 110). Крім того, підпис від імені [PERSON] містить і документ під назвою Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Товари з розстрочкою по каталогу» від 29 липня 2008 року у графі «підпис». (а.с. 112). В зв'язку з запереченням відповідачем факту укладення кредитного договору та його підписання, судом було призначено проведення судової почеркознавчої експертизи з метою визначення належності цих підписів [PERSON] чи іншій особі, проведення якої було доручено експертам Кіровоградського відділення Одеського науково - дослідного інституту судових експертиз. (а.с. 86-87) Для дослідження експерту було направлено експериментальні зразки підпису та почерку [PERSON], відібрані в судовому засіданні (а.с. 60) , а також вільні та умовно - вільні зразки, які експертом були визнані достатніми для можливості вирішення поставлених перед ним питань. (а.с. 113-127) З Висновку експерта № 553 судово - почеркознавчої експертизи від 25 червня 2014 року вбачається, що підписи від імені [PERSON] у Заяві від 29 липня 2008 року в графах « клієнт підпис», «кредитну картку отримав підпис» на зворотній стороні заяви виконані не [PERSON], а іншою особою. Підпис та рукописний напис «[PERSON]» в документі під назвою «Справка об условиях кредитования с использованием кредитки «Товары в рассрочку по каталогу» від 29 липня 2008 року в графі «Подпись» виконані не [PERSON] (а.с. а.с. 105-107) Оцінюючи Висновок експерта як доказ відповідно до положень ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України, суд приходить до висновку, що він є належним, допустимим, достовірним та у взаємній сукупності з поясненнями відповідача дає всі підстави вважати встановленим той факт, що [PERSON] кредитний договір від 29 липня 2007 року не підписував. Оскільки [PERSON] кредитний договір 29 липня 2008 року з ПАТ КБ «Приватбанк» не підписував, значить його не можна визнати укладеним, відповідно прав і обов'язків позичальника за цим договором відповідач не набув. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України. У разі пред'явлення кредитодавцем позову до позичальника про стягнення заборгованості за кредитним договором, він зобов'язаний підтвердити факти укладення з позичальником такого договору, виникнення у позивача права вимоги та відповідного зобов'язання позичальника і його розмір. Однак позивач не довів факти, якими обґрунтовано його вимоги, а саме факт укладення з відповідачем кредитного договору та наявність невиконаного ним зобов'язання, в зв'язку з чим суд приходить до висновку про безпідставність позову та необхідності відмови у його задоволенні. З підстав ст. 88 ЦПК України витрати по оплаті судового збору покладаються на позивача, крім того, за рахунок ПАТ КБ «Приватбанк» належить відшкодувати [PERSON] витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи у сумі 2214 грн. 00 коп.(а.с. 98)

Outcome: approved