Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

Позивач ПАТ "СК "Колоннейд Україна" звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15.07.2018 року по вул. Оноре де Бальзака, 44, в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода з транспортними засобами марки BMW 320, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортний засіб марки Nissan Qashqai д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до постанови суду, відповідач визнаний винним у вказаній ДТП. Транспортний засіб марки Nissan Qashqai д.н.з. [NUMBER] на момент ДТП був застрахований у ПрАТ «СК «Колоннейд Україна» відповідно до договору добровільного страхування автотранспорту № САS0037995. Відповідно до Звіту 119-07-18-2 про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу марки Nissan Qashqai д.н.з. [NUMBER] та згідно зі страховим актом № 5000021781 від 26.07.2018 року та № 5000021781-1 від 10.09.2018 року, ПрАТ СК «Колоннейд Україна», з метою відшкодування шкоди, завданої відповідачем, на виконання зобов`язань по договору страхування, сплатила страхове відшкодування у розмірі 178 985,02 грн. У зв`язку із чим, позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 30.09.2020 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своїй заяві просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлявся належним чином, за зареєстрованим місцем проживання останнього та шляхом розміщення виклику на офіційному веб-сайті Судової влади України, відзив на позовну заяву не подав. Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заяву без участі сторін по справі. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились,відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав та не повідомив причини його неподання, а також те, що сторона позивача не заперечувала щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, про що свідчить заява, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку. 15.07.2018 року о 20 год. 20 хв. [PERSON] в м. Києві по вул. Бальзака, 44, керуючи автомобілем «BMW 320» номерний знак [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «BMW X5» номерний знак [NUMBER] ), водій [PERSON] , який рухався попереду, після чого виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем «Nissan Qashqai» номерний знак [NUMBER] , водій [PERSON] , що призвело до механічних пошкоджень вказаних транспортних засобів. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.п. 12.1, 13.3 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Згідно постанови Деснянського районного суду міста Києва від 20 вересня 2018 року, відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. На момент ДТП транспортний засіб Nissan Qashqai д.н.з. [NUMBER] був застрахований у ПрАТ «СК «Колоннейд Україна» відповідно до договору добровільного страхування автотранспорту № САS0037995. Згідно ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Аналогічні положення містяться в частині першій ст. 990 ЦК України. Відповідно до Звіту 119-07-18-2 про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу марки Nissan Qashqai д.н.з. [NUMBER] та згідно зі страховим актом № 5000021781 від 26.07.2018 року та № 5000021781-1 від 10.09.2018 року, ПрАТ СК «Колоннейд Україна», з метою відшкодування шкоди, завданої відповідачем, на виконання зобов`язань по договору страхування, сплатила страхове відшкодування у розмірі 178 985,02 грн., про що свідчать копії платіжних доручень від 26.07.2018 № 500058788, від 11.09.2018 № 50059697. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «Просто Страхування» за полісом № АК/7807810, у зв`язку із чим на підставі ПрАТ «Просто Страхування» було перераховано компенсацію в розмірі 100000,00 грн. страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати ( страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, позивач з урахуванням сплаченого страховиком відповідача відшкодування, просить стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, що становить 78 985,02 грн. З метою досудового врегулювання спору на адресу [PERSON] 15.06.2020 року направлено претензію № R/L27193 про відшкодування завданої шкоди у розмірі 78 985,02 грн. Статтею 1192 ЦК України розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у спорі про стягнення з особи, винної у настанні страхового випадку, сум виплаченого страховою компанією страхового відшкодування, викладеного в постанові від 25.12.2013 у справі № 6-112цс13 вбачається, що при розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив наступний правовий висновок: у разі настання страхового випадку за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу у потерпілої особи виникає право або вимагати відшкодування шкоди від особи, винуватої в її заподіянні, або вимагати виплати страхового відшкодування від страхової компанії, з якою нею укладено договір добровільного страхування автомобіля. У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, винуватої у заподіянні шкоди (ст. 993 ЦК України). При цьому, перебіг позовної давності не змінюється і він обчислюється від дня настання страхового випадку (ч. 1 ст. 261, ст. 262 ЦК України). За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (ч. 2 ст. 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки, якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 5 ст. 1187 ЦК України, п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України). Стороною відповідача не надано суду доказів на спростування розрахунку страхового відшкодування, наданого позивачем. З огляду на викладене, вбачається, що вимоги позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved