Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до Комунального підприємства "Криворізька муніципальна гвардія" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку по заробітній платі. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що згідно наказу №403-к від 15.10.2013 р. КП "Криворізька муніципальна гвардія" він був звільнений з посади охоронника за ст. 39 КЗпП України, при звільненні з ним не було здійснено остаточний розрахунок по заробітній платі. Враховуючи викладене позивач просить стягнути з відповідача невиплачену заборгованості по заробітній платі, яка станом на 15.10 2013 року складає 7410 грн. 45 коп., крім того, просить стягнути середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 15.10.2013 р. по 15.11.2013 р. в розмірі 2278 грн. Позивач в судовому засіданні змінив свої позовні вимоги, в яких зазначив, що КП "Криворізька муніципальна гвардія" 27.12.2013 р. та 30.12.2013 р. здійснило з ним повний розрахунок заборгованості по заробітній платі, однак середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 15.10.2013 року по день фактичного розрахунку 30.12.2013 року відповідач не виплатив. Враховуючи розмір середньої заробітної плати в сумі 108 грн. 83 коп., яку позивач отримував на підприємстві, він просить стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 15.10.2013 р. по 30.12.2013 р. в сумі 5767 грн. 99 коп. Представник відповідача, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, до зміни позовних вимог надав до суду письмове заперечення проти позову, в якому вказав, що з позивачем 27 та 30 грудня 2013 року був здійснений повний розрахунок заборгованості по заробітній платі за жовтень 2013 року у розмірі 1599 грн. 81 коп. та вихідна допомога у розмірі 6452 грн. 42 коп. Несвоєчасна виплата заробітної плати в день звільненні позивача виникла у зв'язку з відсутністю грошових коштів на рахунку підприємства, а тому вважає, що позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку по заробітній платі при звільненні не підлягають задоволенню, у зв'язку з відсутністю вини директора підприємства у затримці розрахунку при звільненні працівника. Суд дослідив матеріали справи: - копія трудової книжки на ім'я [PERSON] (а.с. 2); - копія довідки про розрахунок заборгованості по заробітній платі [PERSON] за жовтень 2013 року (а.с. 3); - письмові заперечення проти позову з додатками (а.с. ), - заява про зміну позовних вимог (а.с. ); Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про задоволення змінених позовних вимог за наступних підстав. Вивчивши докази, суд встановив, що відповідно до наказу №403-к від 15.10.2013 р. [PERSON] був звільнений з посади охоронника КП "Криворізька муніципальна гвардія" у зв'язку з порушенням роботодавцем законодавства про працю на підставі ст. 39 КЗпП України, однак остаточний розрахунок по заробітній платі не було здійснено. 27.12.2013 р. та 30.12.2013 р. [PERSON] виплачено шляхом перерахування на картковий рахунок - заробітну плату за жовтень 2013 року у розмірі 1599 грн. 81 коп. та вихідну допомогу у розмірі 6452 грн. 42 коп. Отже судом встановлено, що 1599 грн. 81 коп. та 6452 грн. 42 коп. кошти, які належало виплатити позивачу при розрахунку 15.10.2013 року, фактично виплачені 30.12.2013 року, тобто з затримкою на 53 днів. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного для після пред'явлення звільненим працівником вимог про розрахунок. Згідно ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. На підставі викладеного, враховуючи роз'яснення Постанови №13 Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" від 24.12.1999 року, установивши при розгляді справи, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства суми в день звільнення, а сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності, також враховуючи розмір спірної суми заявленої позивачем, суд приймає рішення про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнення позивача в сумі 5767 грн. 99 коп. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають також стягненню судові витрати у справі на користь держави.

Outcome: approved