Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON](далі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON](далі - відповідач 1), [PERSON] (далі - відповідач 2), [PERSON] (далі - відповідач 3), Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва» (далі - відповідач 4) з даним позовом. В подальшому, протокольною ухвалою суду від 27.08.2018 року судом залучено до участі в справі в якості третьої особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Індустріально-будівельний холдинг» (далі - третя особа). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS], а відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS], що розташована поверхом вище у тому ж будинку. 26.06.2016 року у квартирі відповідача 1, відповідача 2 та відповідача З відбулася пожежа, на той момент в квартирі проживав відповідач 1. В акті про пожежу та у звіті про причину виникнення пожежі вказано, що внаслідок пожежі були затоплені водою квартири [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS]. На думку позивача, зважаючи на акт про пожежу, звіт про причину виникнення пожежі та діюче законодавство України, відповідач 1, відповідач 2 та відповідач 3 є відповідальними за пошкодження майна позивача, що сталося внаслідок залиття квартири після гасіння пожежі, спричиненої коротким замиканням у зв'язку з неналежним утриманням відповідачами свого майна та порушенням правил пожежної безпеки. В добровільному порядку відшкодовувати завдану матеріальну шкоду відповідачі відмовляються, своєї вини вони не визнають. Згідно висновку №14434 спеціаліста з будівельних питань від 30.07.2016 року, проведеного і підписаного інженером-будівельником TOB «Київський експертно-дослідний центр» Герасименком І.В., квартира потребує ремонтно-будівельних робіт, які необхідно виконати у зв'язку з пошкодженням опоряджувальних покриттів приміщень квартири кошторисною вартістю 59 160,00 грн. У серпні 2016 року позивач за власний рахунок виконала частково ремонтні роботи у найбільш постраждалій кімнаті, а саме було замінено шпалери, натяжну стелю та повністю замінили підлогове покриття. Залиття квартири продовжувалось і далі, про що складалися відповідні акти. Залиття ставалися внаслідок опадів з вищерозташованої квартири [ADDRESS], адже після пожежі, яка виникла 26.06.2016 року в квартирі [ADDRESS] тривалий час були відсутні віконні та дверні блоки та пошкоджено стелю. Згідно висновку експертного дослідження №2196 від 13.04.2017 року, проведеного судовим експертом Київської незалежної судово-експертної установою Командировим О.В., вартість відновлювальних ремонтно-будівельних робіт (матеріальний збиток), квартирі [ADDRESS] для усунення пошкодження опорядження поверхні конструктивних елементів, на час проведення дослідження (березень 2017 року), становить 27 385,00 грн. з ПДВ. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не відновили свою квартиру, а тому завдання збитків позивачу має продовжувальний характер, тому на власників квартири [ADDRESS] необхідно покласти обов'язок припинити дію, що порушує права позивача та відновити становище, що існувало до порушення, тобто усунути усі можливі недоліки конструкцій через які виникає повторне залиття квартири. При виконанні експертного дослідження № 2196 від 13.04.2017 року експертом було встановлено, що на балконі квартири [ADDRESS], що розташована над квартирою позивача, відсутній козирок балкону, а на вікнах відсутні відливи. Експерт зробив висновок, що причиною залиття квартири позивача є неналежне конструктивне улаштування заповнення віконних прорізів та відсутність козирка балкону в вищерозташованій квартирі за адресою: [ADDRESS]. Отже, балансоутримувач будинку [ADDRESS] - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» зобов'язаний забезпечити належний експлуатаційний стан майна, що перебуває на його балансі, а саме встановити козирок балкону у квартирі [ADDRESS] та улаштувати заповнення віконних прорізів. Неправомірними діями відповідача 1, відповідача 2 та відповідача 3 позивачу також було завдано моральної шкоди. Від дня пожежі позивач перебуває у душевних стражданнях і переживаннях з приводу пошкодження її майна та позбавлення можливості нормально вести свій побут. На момент затоплення у позивача тільки народилась дитина (1 місяць). У зв'язку з залиттям квартири у позивача порушився звичний спосіб життя, виникла необхідність докладання додаткових зусиль і значних грошових коштів для його нормалізації та забезпечення належних умов життя і утримання дитини. Внаслідок завданої моральної шкоди у позивача відбулась тимчасова відірваність від соціального життя, спостерігався знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, і все це позначилось на сімейному житті позивача та здоров'ї дитини. Позивач перебуває у постійній напрузі та має побоювання, що пошкодження її помешкання буде відбуватись знову у будь-який момент. Зважаючи на тривалість та глибину моральних страждань і хвилювань позивача, розмір завданої моральної шкоди вона оцінює у 30 000,00 грн. Тому, позивач просила суд стягнути з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] відшкодування завданої матеріальної шкоди у розмірі 86 545,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 30 000,00 грн.; зобов'язати [PERSON], [PERSON] та [PERSON] припинити порушення прав [PERSON] шляхом усунення усіх можливих недоліків конструкцій через які виникає повторне залиття квартири [PERSON]; зобов'язати КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» забезпечити належний експлуатаційний стан майна, що перебуває на його балансі, а саме встановити козирок балкону та улаштувати заповнення віконних прорізів у квартирі [ADDRESS]; стягнути з відповідачів на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 2445,45 грн. У запереченнях проти позову відповідач 3 [PERSON] вказує, що Висновок про причину пожежі побудований на припущенні та ймовірності та внаслідок цього не встановлює об'єктивно причину пожежі. Крім цього, наведена у даному Висновку саме як ймовірна причина пожежі «виникнення аварійних режимів роботи електромережі» (якщо керуватися вказаним припущенням), то і у такому випадку вона об'єктивно не відноситься до відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Неналежне конструктивне улаштування заповнення віконних прорізів та відсутність захисного козирка балкону повинен усунути балансоутримувач вищевказаного будинку - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва». [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не мають відношення до існуючого технічного стану самого будинку [ADDRESS]. На думку відповідача, за відшкодування збитків в сумі 27 385, 00 грн. має відповідати відповідач 4. Доказів неправомірності дій відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] позивачем не надано. На підставі вказаного, просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. У відзиві на позовну заяву представник відповідача 4 зазначає про безпідставність позовних вимог до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» та просить відмовити в їх задоволенні в зв'язку з їх необґрунтованістю. У судовому засіданні позивач та її представники позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд задовольнити. Відповідачі [PERSON], яка є опікуном відповідача [PERSON], [PERSON] та його представник, а також представник відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» в судовому засіданні заперечували щодо задоволення позовних вимог та просили суд відмовити в їх задоволенні. Представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Індустріально-будівельний холдинг» в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Розгляд справи відбувається в судовому засіданні(ч. 1 ст. 211 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Малинникова О.Ф. від 15.08.2017 року відкрито провадження у справі. Протокольною ухвалою суду від 28.11.2017 року судом залучено до участі в справі в якості третьої особи Відокремлений обслуговуючий підрозділ Шевченківського району «Сирець». Відповідно до пункту 2.3.52 Положення про автоматизовану систему документообігу суду було призначено повторний автоматизований розподіл даної цивільної справи. 10.05.2018 року вказану цивільну справу було передано до провадження судді Шевченківського районного суду м. Києва Осаулова А.А.. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Відповідно до ч. 2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. Ухвалою суду від 15.05.2018 року дану справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Протокольною ухвалою суду від 27.08.2018 року судом проведено заміну третьої особи Відокремлений обслуговуючий підрозділ Шевченківського району «Сирець» наа Товариство з обмеженою відповідальністю «Індустріально-будівельний холдинг». Протокольною ухвалою суду від 06.11.2018 року до матеріалів справи долучено відзив відповідач 3 та доповнення до відзиву відповідача 4, проте, дані документи не приймаються судом до уваги у зв'язку з порушення процесуальних строків, визначених ЦПК України. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що [PERSON] (яка змінила прізвище на [PERSON] внаслідок укладення шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 10)) є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 22.09.2011 року, який посвідчений 20.09.2011р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шпитковською С.В. за реєстровим №2698 (а.с. 11). Відповідачами не заперечувалось, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS]. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України). 26.06.2016 року у квартирі [ADDRESS] відбулася пожежа, що підтверджується актом про пожежу від 26.06.2016р., складеним комісією у складі провідного інспектора відділу ДН(К) у сфері П,ТБ, та ЦЗ Шевченківського РУ ГУ ДСНС України у м. Києві капітана служби цивільного захисту Мироненка Ю.О., свідка [PERSON], свідка [PERSON] та молодшого інспектора 6-ДПРЧ ГУ ДСНС прапорщика служби цивільного захисту Базицького А.О. (а.с. 16-19). Згідно висновку вказаного акту, ймовірною причиною пожежі електролічильника у 5-ти поверховому ж/б в 4-му під'їзді на 5-му поверсі в квартирі [ADDRESS], балансоутримувач TOB «ІБХ» ВОП «Сирець» директор - Біленький М.Ю., квартиронаймач гр. [PERSON], яке сталось 26 червня 2016 року за адресою: [ADDRESS] - є виникнення аварійних режимів роботи в електромережі. Згідно даного акту, наслідком пожежі є знищення меблів, побутових речей, вікна, балконного блоку, вхідних дверей кв. [ADDRESS] та пошкодження стіни та стеля під'їзду (закопчені), залізобетонне перекриття, затоплення водою квартир [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS]. Згідно акту від 29.06.2016 р., що складений комісією у складі головного інженера Кузьменка О.В. та майстрів т/д [PERSON] і [PERSON], затвердженого управителем мікрорайону «Сирець» КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва» Лагутою Ю.В., залиття кварити [ADDRESS] сталося внаслідок гасіння пожежі, яка виникла 26.06.2016 року у вище розташованій квартирі [ADDRESS] (а.с. 20). Таким чином, судом встановлено, що майнова шкода позивачу шляхом залиття квартири завдана внаслідок гасіння пожежі, яка сталася 26.06.2016 року. Згідно висновку №14434 спеціаліста з будівельних питань від 30.07.2016 року, проведеного і підписаного інженером-будівельником TOB «Київський експертно-дослідний центр» Герасименком І.В., кошторисна вартість ремонтно-будівельних робіт, необхідних для усунення пошкоджень, що виникли в приміщеннях квартири [ADDRESS], спричинених в результаті залиття, зафіксованого в акті КП "ЖЕК "Сирець" Шевченківського району про залиття від 29.06.2016 згідно результатів візуально-інструментального обстеження станом на момент проведення дослідження становить з округленням до цілих 59 160,00 грн. (а.с. 21-39). Як вбачається з акту від 25.11.2016 року, складеного комісією у складі: майстра р/д [PERSON], майстра т/д [PERSON], покрівельника [PERSON], затвердженого управителем мікрорайону «Сирець» КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва» Лагутою Ю.В., залиття в квартирі [ADDRESS] сталось внаслідок опадів з вище розташованої квартири [ADDRESS]. Після пожежі, яка виникла 26.06.2016 року в квартирі [ADDRESS] тривалий час були відсутні віконні та дверні блоки та пошкоджено стелю; згідно висновків та рекомендацій будівельної лабораторії КП «Київжитлоспецексплуатація» (акт обстеження №191/28 від 30.06.2016 р.) в квартирі [ADDRESS] необхідно провести роботи по відновленню нижньої полки плити горищного перекриття та встановити віконні та дверні блоки; через деякий час після пожежі в квартирі [ADDRESS] віконні та дверні блоки було забито фанерою, а на початку листопада було встановлено металопластикові блоки) (а.с. 40). У відповідності до акту від 02.02.2017 року, складеного головним інженера Кузьменко О.В., майстром р/д [PERSON], майстром т/д [PERSON], затвердженого управителем мікрорайону «Сирець» КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва» Лагутою Ю.В., що залиття квартири [ADDRESS] відбулося 27 та 28 грудня 2016 року внаслідок опалів з розташованої квартири [ADDRESS] (після пожежі, яка виникла 26.06.2016 року в квартирі [ADDRESS] тривалий час були відсутні віконні та дверні блоки та пошкоджено стелю; через деякий час після пожежі в квартирі [ADDRESS] віконні та дверні блоки було забито фанерою, а на початку листопада було частково встановлено металопластикові блоки; станом на 02.02.2017 року на балконі квартири [ADDRESS] віконні та дверні блоки забито фанерою) (а.с. 41). Згідно акту від 24.02.2017 року, складеного головним інженера Кузьменко О.В., майстром р/д [PERSON], майстром т/д [PERSON], затвердженого управителем мікрорайону «Сирець» КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва» Лагутою Ю.В., залиття в квартирі [ADDRESS] відбувалось 21, 22 та 23 лютого 2017 року внаслідок опадів з вищерозташованої квартири [ADDRESS] (після пожежі, яка виникла 26.06.2017 року в квартирі [ADDRESS] на балконі квартири віконні та дверні блоки забито фанерою) (а.с. 42). Таким чином, в подальшому, матеріальний збиток позивачу внаслідок затоплення її квартири ставалися внаслідок опадів з вище розташованої квартири [ADDRESS]. Згідно висновку експертного дослідження №2196 від 13.04.2017 року, проведеного судовим експертом Київської незалежної судово-експертної установою Командировим О.В., причиною залиття квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] є неналежне конструктивне улаштування заповнення віконних прорізів та відсутність захисного козирка балкону в вищерозташованій квартирі за адресою: [ADDRESS]. Вартість відновлювальних ремонтно-будівельних робіт (матеріальний збиток), квартирі [ADDRESS] для усунення пошкодження опорядження поверхні конструктивних елементів, на час проведення дослідження (березень 2017 року), становить 27 385,00 грн. з ПДВ. (а.с. 43-68). Згідно ч. ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі (ч.ч.1,4, 5 ст.319 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода задана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Враховуючи наведене суд вважає, що при розгляді справи позивачем не доведено, що пожежа 26.06.2018 року в квартирі [ADDRESS] відбулася саме з вини відповідачів 1, 2, 3 у даній справі. Доказів, які б свідчили беззаперечну їх вину матеріали справи не містять, а висновком наданого суду акту про пожежу від 26.06.2016р. названо лише ймовірну причину пожежі та не може слугувати доказом доведеності власників квартири [ADDRESS] у її виникненні, як і не доведено, що подальші залиття квартири відбулися саме з вини вказаних відповідачів. Таким чином, вимога про відшкодування відповідачами 1, 2, 3 позивачу матеріальної шкоди у розмірі 86 545,00 грн. не підлягає задоволенню. Таким чином, у даному випадку позивачем не доведено, що саме з вини вказаних відповідачів спричинено пожежу, а тому вони мають відповідати за подальші її наслідки для позивача у вигляді відшкодування збитків внаслідок залиття внаслідок опадів з вище розташованої квартири та усувати недоліки конструкцій, через які виникає повторне залиття квартири [PERSON] Більш того, матеріальні збитки, пов'язані з пошкодженням майна під час гасіння пожежі, пожежно-рятувальні підрозділи не відшкодовують. Відшкодування матеріальних збитків, завданих під час гасіння пожеж, здійснюється відповідно до глави 17 цього Кодексу. Заходи соціального захисту та відшкодування матеріальних збитків постраждалим здійснюються за рахунок: 1) коштів державного та місцевих бюджетів; 2) коштів суб'єктів господарювання або фізичних осіб, винних у виникненні надзвичайних ситуацій; 3) коштів за договорами добровільного страхування, укладеними відповідно до законодавства про страхування; 4) добровільних пожертвувань фізичних та юридичних осіб, благодійних організацій та об'єднань громадян; 5) інших не заборонених законодавством джерел (ч. 8 ст. 80, ч. 3 ст. 84 Кодексу цивільного захисту України). Відтак, вказані вимоги законодавства виключають обов'язок відповідачів у відшкодування шкоди внаслідок гасіння пожежі. Щодо вимоги про стягнення з вказаних відповідачів 1, 2, 3 моральної шкоди варто зазначити, що п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено відшкодування моральної (немайнової) шкоди якспосіб захисту цивільних прав та інтересів. Згідно з п. 3) ч. 2 цієї статті моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У відповідності до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України N 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п. 9 вказаної Постанови). В даному випадку позивач не довела незаконність дій відповідачів, які спричинили їй моральну шкоду, враховуючи ту обставину, що підстав для задоволення позовних вимог немає, причинно-наслідковий зв'язок між завданою позивачу шкодою та діями з боку відповідачів, які це спричинили. Крім того, позивачем не надано жодних доказів завдання їй моральної шкоди та не обґрунтовано її розмір, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості. В судовому засіданні встановлено, що Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва» є балансоутримувачем будинку [ADDRESS]. У відповідності до положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо) (п. 4 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», балансоутримувач має право: 1) здійснювати функції утримання на балансі переданого йому за договором з власником майна та управляти їм чи передавати за договором повністю або частково функції управління управителю; 2) визначати порядок утримання, експлуатації та ремонту майна; 3) укладати договори на надання житлово-комунальних послуг; 4) приймати рішення щодо використання коштів на виконання капітального та поточного ремонтів; 5) здійснювати господарську діяльність у порядку, визначеному законом; 6) звертатися до суду про звернення стягнення на майно осіб, які відмовляються оплачувати рахунки за споживання житлово-комунальних послуг або відшкодовувати завдані збитки майну, що перебуває в нього на балансі. Балансоутримувач зобов'язаний: 1) укладати договір з власником (співвласниками) на утримання на балансі відповідного майна; 2) утримувати на балансі майно, визначене договором з власником (співвласниками); 3) вести бухгалтерську, статистичну та іншу, передбачену законодавством, звітність відповідно до законодавства; 4) забезпечувати управління майном власними силами або укладати договір з юридичною особою на управління майном; 5) забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; 6) забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі. В даному випадку, позивачем не доведено, що саме відповідач КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» має вживати заходи щодо уникнення аварійних ситуацій, враховуючи, що такими обов'язками наділена підрядна компанія ТОВ «Індустріально-будівельний холдинг» у відповідності до Договору №11 про надання послуг з утримання будинків, споруд, об'єктів благоустрою і прибудинкових територій у житлових будинках комунальної власності неадміністративного мікрорайону «Сирець» Шевченківського району м. Києва від 10.01.2017 року та Переліку переданих балансоутримувачем підрядній компанії на обслуговування житлових будинків. Крім того, як зазначалось раніше, згідно висновку експертного дослідження №2196 від 13.04.2017 року, проведеного судовим експертом Київської незалежної судово-експертної установою Командировим О.В., причиною залиття квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] є неналежне конструктивне улаштування заповнення віконних прорізів та відсутність захисного козирка балкону в вищерозташованій квартирі за адресою: [ADDRESS] (а.с. 43-68). Проте, у відповідності до положень ст. 76 ЦПК України, доказами у справі можуть бути виключно висновки експертів, яким вказане дослідження не являється. Так під час проведення судового засідання, яке проводилось за участі сторони позивача, не заявлялись клопотання щодо призначення експертизи. Представник позивача повідомив про відсутність клопотань, зазначив, що докази долучено до матеріалів справи. Таким чином, у даному випадку, не є встановленим фактом обставина, що саме неналежне конструктивне улаштування заповнення віконних прорізів та відсутність захисного козирка балкону в вищерозташованій квартирі є причиною залиття квартири позивача, а тому відсутні підстави взагалі зобов'язувати забезпечити належний експлуатаційний стан майна, що перебуває на балансі відповідача 4, а саме встановити козирок балкону та улаштувати заповнення віконних прорізів у квартирі [ADDRESS]. Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Приписами ч.ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Розглядаючи справу на підставі наявних у справі матеріалів, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення даного позову. Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed