Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

12 січня 2021 року Позивач звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позову посилалась на те, що відповідач 20.07.2020 року о 9.00 год на А/Д Р-45, в порушення вимог пп 10.1., 10,40 Правил дорожнього руху, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21063» номерний знак [NUMBER] , під час повороту ліворуч з увімкненим світловим покажчиком повороту у відповідному напрямку не переконався у безпечності свого маневру, створив перешкоду іншому учаснику дорожнього руху, допустив зіткнення з автомобілем марки «DAEWOО NEXIA» номерний знак [NUMBER] під її керуванням, що спричинило механічні пошкодження автомобіля з матеріальними збитками «DAEWOО NEXIA», номерний знак [NUMBER] , який є її власністю. На підставі постанов суду від 19.10.2020 та 30.10.2020 відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності. Відповідно до звіту Моторного (транспортного) страхового бюро України № 66-20 від 05.11.2020 вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу склала 68792 грн. 38 коп. Моторне (транспортне) страхове бюро України виплатило позивачу відшкодування шкоди в розмірі 43139 гри. 58 коп , різниця між регламентованою виплатою та розміром матеріального збитку складає 25625 грн. 80 коп. Витрати на евакуацію транспортного засобу «DAEWOО NEXIA» номерний знак [NUMBER] , після ДТП, склали 1500 грн. В добровільному порядку Відповідач не відшкодував завдану їй шкоду, тому просила стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 27125,80 грн. та судові витрати. Ухвалою Краснопільського районного суду Сумської області від 28 січня 2021 року відкрито спрощене провадження по справі та надано відповідачу термін на подання відзиву до суду. В зазначений термін відзив до суду, клопотань до суду в порядку ст. 279 ЦПК України відповідач не подав. Сторони в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Суд, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, доходить наступних висновків. Судом встановлено, що Позивач є власником транспортного засобу «DAEWO NEXIA» номерний знак [NUMBER] (а.с. 3). Відповідно до постанови Краснопільського районного суду Сумської області від 19 жовтня 2020 року (справа № 578/884/20), гр. [PERSON] 20 липня 2020 року о 09.00 год. на А/Д Р-45+36 км+100 м, в порушення вимог пп. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21063» номерний знак [NUMBER] , під час повороту ліворуч з увімкненим світловим покажчиком повороту у відповідному напрямку не переконався у безпечності свого маневру, створив перешкоду іншому учаснику дорожнього руху, допустив зіткнення з автомобілем марки «DAEWOO NEXIA» номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , що спричинило механічні пошкодження автомобілів з матеріальними збитками. Дана постанова не оскаржувалась і набрала законної сили 30.10.2020 року ( ас.4). Постановою Краснопільського районного суду Сумської області від 19 жовтня 2020 року виправлено описку в постанові Краснопільського районного суду Сумської області від 19 жовтня 2020 року. про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за статтею 124 КУпАП, шляхом усунення за текстом у першому абзаці описової частини рішення описки, зазначивши правильно і вважати номерний знак автомобіля «DAEWOO NEXIA» під керуванням [PERSON] - « [NUMBER] » ( ас.5). З висновку Звіту № 66-20 «Про вартість матеріальних збитків, завданих власнику транспортного засобу», складеного 19 серпня 2020 року аварійним комісаром- оцінювачем СОД ФОП [PERSON] , вбачається, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «DAEWOО NEXIA», номерний знак [NUMBER] , внаслідок пошкодження є рівним вартості ТЗ на дату ДТП і складає 68792 грн. 38 коп. (а.с. 7-59). Моторне (транспортне) страхове бюро України виплатило [PERSON] відшкодування шкоди в розмірі 43139 гри. 58 коп, що підтверджується випискою АТ КБ «Приватбанк» по рахунку [PERSON] (а.с. 62). Крім того, власником автомобіля «DAEWOО NEXIA», номерний знак [NUMBER] понесено витрати на послуги евакуатора в сумі 1500 грн, що стверджується актом виконаних робіт та квитанцією за послуги евакуатора (а.с. 60). За приписами частини першої, пункту 9 частини другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Відповідно до положень ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», в п. 4 зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Пунктом 16 Постанови передбачено, що при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Порядок відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки встановлено статтею 1188 ЦК України, відповідно до положень частини першої якої шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до роз`яснень, викладених в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ по позовах про відшкодування шкоди" під власником джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична чи особа громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, оперативного чи керування на інших підставах (договір оренди, довіреності і т.п.). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки з зв`язку з трудовими відносинами з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор тощо). Згідно ст.1192 ЦК України - з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За відсутності будь-якого застереження, факт, визнаний сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, вважається встановленим. Тобто, визнання позову відповідачем, згідно ст.82 ЦПК України, є обов`язковим для суду, оскільки обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню. Із зазначених положень цивільного законодавства встановлено, що обраний позивачем спосіб захисту відповідає вимогам закону та змісту правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд врахував, що при такому вирішенні спору буде досягнуто справедливий баланс інтересів сторін та останнє відповідатиме загально прийнятим нормам та духу цивільно- правових відносин. В позовній заяві та доданих документах зареєстрована адреса сторін зазначена в Краснопільському районі Сумської області. Постановою Верховної Ради України від 17.07.2020, затвердженою Кабінетом Міністрів України, утворено у Сумській області Сумський район (з адміністративним центром у місті Суми), зокрема, у складі території Краснопільської селищної територіальної громади, та ліквідовано Краснопільський район. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 908,00 грн.

Outcome: approved