Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся з позовом до суду, в якому зазначив, що 21.01.2014 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір б/н, згідно з яким відповідач отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач порушила умови договору, а саме не надала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Так, станом на 01.05.2018 року її заборгованість перед позивачем становить 70715 грн. 39 коп. (заборгованість за кредитом 2264 грн. 21 коп., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 60907 грн. 59 коп., заборгованість за пенею та комісією - 3700 грн. 00 коп.; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг : штраф (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп.; штраф (процентна складова) 3343 грн. 59 коп.). Просив стягнути на його користь зазначену суму боргу та понесені позивачем судові витрати. \~ \~ \~ \~Представник позивача в судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явилася, направила заяву про розгляд справи в її відсутність та відзив в якому зазначила що позов не визнає посилаючись на завищення та несправедливість сум нарахувань, неправомірність нарахування штрафу і пені одночасно в порушення ст.. 61 Конституції України. Просила відмовити у задоволенні вимог позивача , застосувавши позовну давність. У відповіді на відзив представник позивача вказує на те, що при укладенні договору з відповідачем були обумовлені усі істотні його умови, відповідач була ознайомлена та згодна з Умовами і правилами надання банківських послуг. Відповідач користувалась коштами та частково сплачувала заборгованість. В період дії договору відповідачу була перевидана кредитна картка з терміном дії до останнього дня червня 2017 року, тому строк позовної давності позивачем не пропущений. У запереченні на відповідь на відзив відповідач зазначила, що позивач безпідставно нарахував їй заборгованість по відсотках по підвищеній відсотковій ставці, оскільки про таке підвищення її не повідомляв у відповідності до Умов і правил надання банківських послуг. Положенням частини 1\~статті 634 ЦК України\~передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 21.01.2014 року відповідачем було підписано Анкету-Заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанку», в якій зазначено, що вона разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с. 7). \~ \~ \~ \~В Анкеті-Заяві міститься інформація про те, що відповідач ознайомилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді та погодилась з ними. Також відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами складає між нею та Банком договір, про що свідчить її підпис в заяві (а.с.7). \~ \~ \~ \~Відтак, між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем виникли правовідносини внаслідок приєднання однієї сторони до умов іншої. Із запропонованими умовами відповідач ознайомилася та погодилася, про що розписалася у Анкеті-Заяві. Таке приєднання відповідачем вчинено у письмовій формі, що ґрунтується на положеннях\~статті 634 ЦК України. \~ \~ \~ \~Згідно з Умовами та Правилами надання банківських послуг після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Клієнт дає згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. \~ \~ \~ \~Підписання цього договору є пряма і безумовна згода клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту встановленого банком (п.п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг). \~ \~ \~ \~Таким чином 21.01.2014 року між сторонами був укладений кредитний договір б/н, згідно з яким відповідач отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. \~ \~ \~ \~Згідно умов кредитного договору відповідач брала на себе зобов'язання забезпечити повернення отриманого кредиту, сплату нарахованих відсотків, комісії, пені та штрафів за несвоєчасне виконання зобов"язань за договором. \~ \~ \~ \~Однак, відповідач порушила умови договору, а саме не надала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, в зв»язку з чим виникла заборгованість. Згідно розрахунку позивача, станом на 01.05.2018 року заборгованість відповідача становить 70715 грн. 39 коп. (заборгованість за кредитом 2264 грн. 21 коп., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 60907 грн. 59 коп., заборгованість за пенею та комісією - 3700 грн. 00 коп.; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг : штраф (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп.; штраф (процентна складова) 3343 грн. 59 коп.) (а.с.5-6). \~ \~ \~ \~Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна умов договору не допускається. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно умов договору, вимог цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства і в установлений строк. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. \~ \~ \~ \~Таким чином матеріалами справи підтверджується неналежне виконання умов договору відповідачем та наявність заборгованості. Виходячи із змісту відзиву відповідача, вона не заперечувала щодо наявності заборгованості, однак вважала, що позивачем пропущений строк позовної давності. Однак згідно довідки, наданої позивачем відповідачу було видано картку, термін дії якої \~до останнього дня 06. 2017 року (а.с.105). \~ \~ \~ \~Крім цього, із вказаного розрахунку заборгованості вбачається користування відповідачкою кредитною карткою, що включало в себе як зняття кредитних коштів, так і поповнення картки. \~ \~ \~ \~Вказане підтверджується і випискою про рух коштів за вказаним вище картковим рахунком (а.с.94-96 ). Отже, суд прийшов до висновку, що позивач звернувся до суду в межах загального строку позовної давності. Як вбачається із розрахунку позивача за даним договором було передбачено нарахування відсотків у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості. В подальшому відповідно до Умов і правил надання банківських послуг процентна ставка збільшена до 34.80%, а потім до 43.20%. Доказів того, що відповідач була повідомлена про збільшення процентної ставки, позивач не надав, а на запит суду надати розрахунок заборгованості виходячи із 30 відсоткової ставки, позивач повідомив про неможливість з технічних причин. Тому суд задовольняє позов цій частині згідно розрахунку позивача, оскільки належними доказами відповідач даний розрахунок не спростувала. Що стосується розміру пені, то суд враховує наступне. Відповідно до п.1 ч.2\~ст. 258 ЦК України\~позовна давність в один рік застосовується, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові ( ч.4\~ст.267 ЦК України). Враховуючи заяву відповідача про застосування позовної давності , суд вважає, що вона стосується як загальної так і спеціальної позовної давності, тому вважає що вона підлягає застосуванню до пені. Таким чином розмір пені за один рік становить 1 200 грн. ( 100 грн. х 12 м.). Щодо вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по штрафах, то суд приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає виходячи з наступного. Зі змісту Умов та Правил надання банківських послуг вбачається, що неустойка (пеня і штраф) нараховуються за одне і те ж порушення\~ - несвоєчасне виконання зобов'язань. Окрім нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості позивач нарахував за таке ж саме порушення штраф (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп.; штраф (процентна складова) 3343 грн. 59 коп.). \~ \~ \~ \~Згідно положеннями ст. 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення\~строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. \~ \~ \~ \~ Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15. \~ \~ \~ \~За таких обставин, суд вважає, що стягнення з боржника штрафів (фіксованої частини в розмірі 500 грн та процентної складової в розмірі 3343 грн. 59 коп.) не підлягає задоволенню. Таким чином із матеріалів справи та доводів сторін вбачається, що відповідач у порушення положень кредитного договору взяті на себе зобов»язання за ним у встановлені строки не виконала, та взявши до уваги, що відповідач є інвалідом третьої групи, перебуває у скрутному матеріальному становищі, що підтверджується наданими матеріалами, а тому суд дійшов висновку про наявність законних підстав для стягнення з неї заборгованості частково, не задовольняючи вимоги в частині стягнення штрафів, та зменшивши розмір пені, тому позов підлягає задоволенню частково, в тому числі : заборгованість за кредитом - 2264 грн. 21 коп., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 60907 грн. 59 коп., пеня - 1200 грн. 00 коп., а всього 64371,80 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає, що при задоволенні позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем, а саме судовий збір в сумі 1762,00 грн.. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial