Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

08.07.2015 року позивач звернулась до суду з позовними вимогами, які заявою від 15.09.2015 року уточнила та просить визнати дійсним договір купівлі продажу земельної ділянки площею 0,0300 га, яка розташована в садовому товаристві № 12, укладений 26.07.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Єфимовою Т.І. та визнати право власності на вищевказану земельну ділянку, мотивуючи свої вимоги тим, що 26.07.2007 року між нею та [PERSON] був укладений договір купівлі продажу земельної ділянки площею 0,0300 га, яка розташована в [ADDRESS] , укладений договір містить всі істотні умови. 01.11.2013 року позивач звернулась до реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області з заявою про реєстрацію договору купівлі продажу земельної ділянки та відповідна реєстрація була проведена. В теперішній час у позивача виникла необхідність у відчуженні вищевказаної земельної ділянки, однак при зверненні до нотаріуса їй було відмовлено з посиланням на ст. 126 ЗК України, вищезазначені обставини позбавляють позивача можливості розпоряджатися земельною ділянкою. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов та не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку.\~ Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, заяв про відкладення справи або слухання справи за його відсутністю не направляв, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України за відсутності заперечень до того представника позивача. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України\~ - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В судовому засіданні було встановлено, що 26.07.2007 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі продажу земельної ділянки площею 0,0300 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Єфимовою Т.І., зареєстрований в реєстрі за № 3875. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 334 ЦК України - право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Як було встановлено судом, 18.11.2013 року державним реєстратором Сефер І.О. була здійснена реєстрація земельної ділянки площею 0,03 га, яка розташована в м. Ізмаїл Одеської області, передана для ведення садівництва, що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 12948161 від 18.11.2013 року. Згідно до ст. 125 ЗК України - право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 126 ЗК України - право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до\~Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Пунктом 4 Порядку здійснення відмітки про перехід права власності на земельну ділянку, затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України від 06.05.2009 року № 439\~ визначено, що територіальний орган Держкомзему за місцем знаходження земельної ділянки протягом 14 календарних днів з дня подання до нього документа про перехід права власності на земельну ділянку проставляє на державному акті відмітку про реєстрацію права власності. Наказом Держкомзему № 326 від 22.06.2009 року був затверджений Тимчасовий регламент реалізації положень пункту 4 Порядку здійснення відмітки про перехід права власності на земельну ділянку, який був скасований наказом Держкомзему № 370 від 14.05.2010 року, однак зміни до ст. 126 ЗК України не були внесені. Оцінивши вищенаведені зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved