Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

04.08.2020 року позивач Комунальне підприємство „Житлово-експлуатаційне об`єднання (далі КП «ЖЕО») звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В обґрунтування позову зазначає, що відповідач зі згоди власника квартири [ADDRESS] [PERSON] , проживає в зазначеній квартирі. В порушення вимог ЖК України та Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідач з березня 2018 року по травень 2020 року не сплачувала кошти за надані комунальні послуги в результаті чого утворилась заборгованість в сумі 2000.77 грн.. Просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та витрати по сплаті судового збору в сумі 2102.00 грн.. Сторони в судове засідання не з`явились. Представник позивача направив на адресу суду письмову заяву в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги та просить слухати справу без його участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , причину неявки суду не повідомила, про день місце та час розгляду справи сповіщена вчасно та належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик відповідача в судове засідання, на офіційному веб-сайті судової влади України, в порядку передбаченому ст. 128 ЦПК України. На підставі ч. 2\~ ст. 247 ЦПК України, у зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно\~ ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлено, що відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, про що зазначив у клопотанні. За такого суд вважає можливими ухвалити у справі заочне рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] , згідно договору купівлі-продажу від 11.06.2008 року (а.с. 4). 18.11.2012 року між [PERSON] та КП «ЖЕО» був укладений договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с. 14-15). В подальшому, 04.03.2019 року зборами співвласників будинку [ADDRESS] , згідно положень ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку», було обрано уповноважену особу будинку, з якою КП «ЖЕО» 06.03.2019 року уклало Договір «Про надання послуг з управління багатоквартирним будинком» за № 19 (а.с. 8-11). Згідно частин 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.3 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Таким чином, відповідач [PERSON] , зі згоди власника житла, 23.10.2015 року набула право на проживання в квартирі [ADDRESS] , що вбачається з Довідки (виписки з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію) від 01.06.2020 року (а.с. 6). Відповідно до ст. 156 ЖК України, члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири). Таким чином, [PERSON] , будучи отримувачем комунальних послуг, зобов`язана брати участь у витратах з утримання будинку та прибудинкової території. Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами.\~ Ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону (ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до ч.3 ст. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону. Надаючи житлово-комунальні послуги, згідно рішень № 156 від 07.06.2017 року «Про перегляд складових тарифів для всіх груп споживачів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надає комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне об`єднання» та № 73 від 21.03.2018 року «Про встановлення тарифів для всіх груп споживачів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надає комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне об`єднання» (а.с. 16, 17), позивач здійснює свої обов`язки виконавця, а наймач квартири, користуючись наданими послугами, є їх споживачем. Згідно ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 року, який набув чинності 01.05.2019 року, житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно ч.1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Статтями 7, 8 Закону визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язки виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Судом встановлено, що [PERSON] надавалися належної якості послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, доказів протилежного сторонами не надано. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У зв`язку з порушенням відповідачем умов договору в частині сплати за спожиті житлово-комунальні послуги, станом на травень 2020 року, виникла заборгованість в сумі 2000.77 грн. (а.с. 5). Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ст. 66 ЖК України, розмір плати за користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України. Не виконання зобов`язань наймачем житла по сплаті квартирної плати, завдає КП «ЖЕО» матеріальних збитків та не дає змоги КП «ЖЕО» належним чином утримувати житловий фонд міста, що порушує права інших громадян, які старанно сплачують квартирну плату та витрати на утримання будинків та прибудинкової території у розмірі на рівні квартирної плати. Крім того, у зв`язку із заборгованістю наймача житла, КП «ЖЕО» вимушене перерозподіляти кошти на утримання житлового фонду та об`єктів соціальної інфраструктури міста з інших виробничих ділянок підприємства, що негативно впливає на рівень обслуговування м. Южноукраїнська. Тому суд вважає, що вимоги позивача правомірні, оскільки квартиронаймач зобов`язаний приймати участь у витратах по утриманню будинку та прибудинкової території, а позов підлягає повному задоволенню. Таким чином, з [PERSON] на користь КП «ЖЕО» підлягає стягненню заборгованість зі сплати житлово-комунальних послуг в сумі 2 000.77 грн.. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач поніс документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 2102.00 грн., які, у зв`язку із задоволенням позову, підлягають стягненню з відповідача на його користь (а.с. 1).

Outcome: approved