Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем проживала в зареєстрованому шлюбі з 22.11.2003 року, від шлюбу має на утриманні неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося . 15.11.2012 року згідно рішення Ульяновського районного суду шлюб між сторонами було розірвано. На даний час батько дитини, відповідач по справі, проживає окремо, ухиляється від утримання сина, добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивач [PERSON] просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку до досягнення сином повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, направила до суду заяву в якій просить позов задовольнити в повному обсязі та розглянути у справі у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, направив до суду заяву в якій просить позов розглянути у справі у його відсутності, позов визнає в повному обсязі. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що батьками [PERSON] [INFO] є сторони по справі. Дитина проживає разом з матір"ю та знаходиться на її утриманні, батько дитини добровільно матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивач утримує доньку одноособово, відповідач є працездатним, добровільно матеріальної допомоги не надає позов визнав в повному обсязі, тобто проти стягнення з нього аліментів на утримання сина не заперечує. Даючи оцінку встановленим обставинам та зібраним по справі доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення та вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved