Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

07.09.2021 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернулась позивач із позовною заявою до Слов`янської міської ради Донецької області, про визнання права власності в порядку спадкування. Свої вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] та після смерті останнього залишилась спадкова маса, що складається з рухомого та нерухомого майна, в тому числі житлового будинку та приватизованої земельної ділянки, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Позивач є єдиною спадкоємицею після померлого [PERSON] та своєчасно прийняла спадщину. 10 червня 2021 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину на приватизовану земельну ділянку з цільовим призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий № 1414100000:01:016:0765, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Однак, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, позивачу відмовлено у здійсненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за вищевказаною адресою. На наведеній вище земельній ділянці розташований старий житловий будинок, який належав спадкодавцю, проте його було знесено, а на його місці збудовано новий, який має такі характеристики: літ. А-1 загальною площею 39,3 кв.м., житловою площею 21,3 кв.м., сарай літ. Б-1, погріб літ. В-1, навіс літ. Д-1, вбиральня-душ літ. Ж-1, навіс літ. З-1, колодязь № 1, огорожа № 2. Даний житловий будинок не введено до експлуатації, а право власності на нього не зареєстровано. Будівництво зазначеного житлового будинку з господарськими будівлями, здійснено до 05 серпня 1992 року, а саме в 1973 році про що свідчить технічний паспорт від 30 грудня 2020 року. За життя спадкодавець не встиг, відповідно до діючого законодавства, зареєструвати своє право власності на вищезазначене нерухоме майно в КП «БТІ», але введення в експлуатацію житлового будинку умовою набуття права власності до 2004 року не було, що відповідало ст. 227 ЦК УРСР. Тому, просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] батька - [PERSON] , на житловий будинок літ. А-1 загальною площею 39,3 кв.м., житловою площею 21,3 кв.м., сарай літ. Б-1, погріб літ. В-1, навіс літ. Д-1, вбиральня-душ літ. Ж-1, навіс літ. З-1, колодязь № 1, огорожа № 2, розташований за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання позивач та її представник не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, проте направили на адресу суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, в яких на заявлених вимогах наполягали, просили їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача - Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації Краматорського району Донецької області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, проте направив на адресу суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якій просив суд ухвалити рішення на власний розсуд, з урахування наявних у справі матеріалів. Ухвалою суду від 10 вересня 2021 року витребувано з приватного нотаріуса Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Соловар В.І. копію спадкової справи, яка заведена після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та зобов`язано повідомити суд про факт відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] , факт звернення кого-небудь із заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини та надати відповідні відомості, а також повідомити наявність заповіту. Ухвалою суду від 03 листопада 2021 року у даній справі замінено відповідача, зі Слов`янської міської ради Донецької області на Слов`янську міську військово-цивільну адміністрацію Краматорського району Донецької області. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Слов`янську міську військово-цивільну адміністрацію Краматорського району Донецької області, про визнання права власності в порядку спадкування, підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 23 вересня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську реєстраційної служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] помер [INFO] у м. Слов`янськ Донецької області, про що реєстраційним органом зроблено відповідний актовий запис № 1420. За життя [PERSON] на праві власності належав житловий будинок з належними до нього господарчими та побутовими будовами і спорудами, а також земельна ділянка, розташовані в [ADDRESS] . Так, з метою отримання спадщини, позивач звернулась до приватного нотаріуса, де отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом від 10 червня 2021 року, за яким [PERSON] отримала у спадщину земельну ділянку, площею 0,0811 гектарів, розташованої у [ADDRESS] , переданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 1414100000:01:016:0765, у межах від А до Б - земельна ділянка по [ADDRESS] ; від Б до В - земельна ділянка по [ADDRESS] ; від В до Г - земельна ділянка по [ADDRESS] ; від Г до А - землі Слов`янської міської ради (вул. Полярна), належної спадкодавцю на підставі Державного акта на права власності на земельну ділянку серії ЯД № 144228, виданого Слов`янською міської радою 06 лютого 2008 року. Однак, приватний нотаріус Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Соловар В.І. своєю постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10 червня 2021 року, якою [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки спадкоємцем не надані відомості та документи, необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. За копією Технічного паспорту № [NUMBER] на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , на земельній ділянці, розташованій за вказаною адресою розміщені наступні будівлі: житловий будинок літ. А-1 загальною площею 39,3 кв.м., житловою площею 21,3 кв.м., сарай літ. Б-1, погріб літ. В-1, навіс літ. Д-1, вбиральня-душ літ. Ж-1, навіс літ. З-1, колодязь № 1, огорожа № 2. Вищевказаний житловий будинок літ. А-1 зведений у 1973 році, а прибудови до нього під літ. а2 та а3 зведені у 1973 році та 1990 році відповідно. Відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибні будівельні споруди, прибудок до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та ІІ категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 19 березня 2013 року № 95, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і спору, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Згідно з п. 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Держбуду України 24 травня 2001 року № 127, не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року. Як зазначається позивачем, спадкодавець [PERSON] за життя не встиг зареєструвати за собою право власності на вищевказане нерухоме майно. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України здійснення права власності полягає у володінні, користуванні, розпорядженні своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1296 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. Враховуючи вищенаведене, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Outcome: approved