Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

03.09.2021 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Одеської товарної біржі, в якій просять суд визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , за № 10325 від 12 жовтня 1995 року, укладений між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що діє від свого імені та від імені неповнолітнього [PERSON] , з одного боку, та [PERSON] , з іншого боку. В обґрунтування заявленого позову позивачі посилаються на те, що 12 жовтня 1995 року між ними та відповідачем був укладений договір № 10325 купівлі-продажу нерухомого майна, а сааме: квартири [ADDRESS] , що складається з трьох жилих кімнат, загальною площею 61,10 кв.м. Договір був зареєстрований в Одеській Товарній біржі, згідно вимог Закону України «Про товарну біржу». 02.02.1996 року право власності, згідно зазначеного договору купівлі-продажу нерухомого майна, було зареєстровано Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації за №474 в кн.129-пр-стр 149. Позивачі вказують, що позивач - [PERSON] на момент укладення договору мала прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про одруження від 20.02.1998 року серія [NUMBER] . У подальшому, як стверджують позивачі, [INFO] померла [PERSON] , яка була однією із власниць квартири на підставі відповідного договору, а для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , спадкоємці зобов`язані мати, зокрема, документи, що підтверджуть право власності на об`єкт спадкування - квартиру. Однак, як зазначають позивачі, на даний час, біржовий договір не відповідає чинному цивільному законодавству України, що унеможливлює вступ у спадщину. Таким чином, як вказують позивачі, вони не мають можливості реалізувати своє право на вступ у спадщину на вищевказане майно у повному обсязі. У зв`язку зі змінами у законодавстві щодо нотаріального посвідчення угод з нерухомістю на теперішній час вказаний договір є недійсним, що і вимусило [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернутися із відповідним позовом до суду. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С. Ухвалою судді\~Київського районного\~суду м.\~Одеси Петренка\~В.С.\~від 06.09.2021\~року було\~прийнято позовну\~заяву до\~розгляду та\~відкрито провадження\~по цивільній\~справі за\~позовною заявою\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] до\~ [PERSON] ,\~за участю\~третьої особи,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору\~на стороні\~відповідача -\~Одеської товарної\~біржі про\~визнання угоди\~дійсною. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні. У судове засідання 29.09.2021 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не з`явились, однак 29.09.2021 року їх представник надав до канцелярії суду заяви, в яких просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, а також вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач - [PERSON] про час та місце судових засідань повідомлялася належним чином шляхом надсилання судової ухвали та повістки на адресу, зазначену у позовній заяві, у судове засідання 29.09.2021 року не з`явилась, про поважність причин відсутності не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. При цьому, суд зазначає, що відповідно до п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Приймаючи до уваги, що судові відправлення були повернуті поштою із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», суд зазначає, що відповідач про час та місце судових засідань повідомлялася належним чином. Представник третьої особи Одеської товарної біржі про час та місце судового засідання також повідомлявся належним чином, у судове засідання не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомив, письмові пояснення на позовну заяву не надав. Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України за згодою представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. У судовому засіданні встановлено, що 12 жовтня 1995 року на Одеській товарній біржі між [PERSON] , з однієї сторони, та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , діючої від свого імені та від імені неповнолітнього сина [PERSON] , 1990 року народження, з другої сторони, було укладено договір № 10325 купівлі-продажу нерухомого майна, за умовами якого, [PERSON] продала, а [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , діюча від свого імені та від імені неповнолітнього сина [PERSON] , 1990 року народження, купили квартиру [ADDRESS] , загальною площею 61,10 кв.м. Договір був зареєстрований на Одеській товарній\~біржів «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю» за № 10325 від 12 жовтня 1995 року, а також зареєстрований 02 лютого 1996 року в ОМБТІ під №129пр-стр. 149 р. № 474. Відповідно до пункту 5 спірного договору (продавцем) [PERSON] , до підписання договору отримані гроші за продану квартиру у розмірі 901\~072\~000,00\~крб. 20 лютого 1998 року [PERSON] одружилась з [PERSON] , після одруження [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про одруження. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Однак, у зв`язку зі змінами у законодавстві щодо нотаріального посвідчення угод з нерухомістю на теперішній час вищевказаний договір є недійсним, у зв`язку з чим, позивачі не мають можливості реалізувати своє право на вступ у спадщину на вищевказане майно у повному обсязі. На момент укладання договору купівлі-продажу вказаної квартири був чинним Закон України "Про товарну біржу", відповідно до умов якого договори, оформлені товарною біржею, визнавались дійсними, а сам правочин купівлі-продажу було вчинено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства. В подальшому до ЦК Української РСР 1963 року були внесені зміни, відповідно до яких угоди щодо відчуження нерухомого майна підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. Відсутність належних правовстановлюючих документів на квартиру, на думку суду, істотним чином порушує право власності позивачів, яке підлягає судовому захисту. Згідно положень ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР 1963 року якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Аналогічне за змістом положення містить ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Судом встановлено,\~що всі\~зобов`язання за\~договором №\~10325\~від 12\~жовтня 1995\~року купівлі-продажу\~нерухомого майна\~його сторонами\~виконані у\~повному обсязі\~ покупцям\~була передана\~у власність\~квартира [ADDRESS] , а продавцю передані грошові кошти за продану квартиру, що підтверджується письмовими доказами. Враховуючи викладене,\~суд вважає,\~що позов\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] про\~визнання дійсним\~договору №\~10325\~від 12\~жовтня 1995\~року купівлі-продажу\~нерухомого майна\~-\~квартири під\~ [ADDRESS] ,дійсним, є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved