Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до до Київської міської ради третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кіщак Людмила Яківна, [PERSON] про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, свої вимоги мотивувавши тим, що [INFO] року у віці 70 років померла мати позивача - [PERSON] , яка була власницею частини квартири номер 40 ( сорок ), що знаходиться в [ADDRESS] Про існування заповіту позивачу нічого не було відомо, а тому вважала, що спадщина після смерті [PERSON] перейшла до її чоловіка - [PERSON] ([INFO]), який на протязі усього життя, з дня весілля та на час відкриття спадщини, постійно проживав разом з матір'ю. Після смерті батька, [INFO] року позивачу стало відомо про існування заповіту від 27 березня 2003 року, згідно якого вона належну їй частину квартири номер 40 ( сорок ), що знаходиться в [ADDRESS] заповідає позивачу - [PERSON]. У зв"язку з чим позивач просить визначити додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом від 27 березня 2003 року, що відкрилась після смерті матері [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] за довіреністю від 28 вересня 2015 року ( а.с. 38 ) [PERSON] підтримав думку свого довірителя, також просив задовольнити позовні вимоги. Третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кіщак Людмила Яківна в судове засідання не з"явилась про дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 29 жовтня 2015 року за вх. № 52427 направила до суду свої заперечення, та в яких просить проводити розгляд цивільної справи за її відсутності. Згідно ст. 158 ЦПК України особа яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник третьої особи [PERSON] за довіреністю ( а.с. 39 ) [PERSON] в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, представника третьої особи вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст .ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо. Як встановлено в судовому засіданні 03 вересня 2015 року було заведено дві спадкові справи: перша - після померлої [INFO] року [PERSON]; друга - після померлого [INFO] року [PERSON], на підставі заяв, поданих їх донькою [PERSON] [INFO]. Згідно наданих [PERSON] документів, було з'ясовано склад спадкового майна, а саме; - 1 / 3 частина квартири [ADDRESS] належна спадкодавцю [PERSON], успадковується по 1 / 6 частині донькою спадкодавця [PERSON] та чоловіком спадкодавця [PERSON], на підставі того, то вони що спадщину прийняли фактично ( постійно проживали зі спадкодавцем ); - 1 / 3 частина квартири [ADDRESS] належна спадкодавцю [PERSON] успадковується його донькою [PERSON] на підставі заповіту; - інша 1 / 3 частина квартири [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі приватизаційного свідоцтва. 29 вересня 2015 року було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1 / 6 частину квартири [ADDRESS] на ім'я [PERSON] після померлої її матері [PERSON]. Інша 1 / 6 частина квартири після померлої [PERSON] була фактично успадкована її чоловіком [PERSON], який її фактично прийняв та юридично не оформив і помер [INFO] року. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування , вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.. 58 ЦПК України, належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Позивачем всупереч вимогам вищезазначених норм Закону не надано суду належних доказів на підтвердження поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини, а докази, які надані позивачем та на які вона посилається, не можуть бути судом прийняти до уваги, оскільки вони не є поважними та не пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Всі надані позивачем письмові докази навпаки підтверджують, що у позивача відсутня поважна причина, яка не дала можливості звернутися протягом шести місяців з часу відкриття спадщини до нотаріуса для оформлення спадщини. При вирішенні спорів про надання додаткового строку для прийняття спадщини, суди повинні врахувати крім положень ч. 3 ст. 1272 ЦК України, правовий висновок, викладений у Постанові Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року , згідно якого, позовні вимоги можуть бути задоволені , якщо, у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року , відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» звернув увагу на те, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. З огляду на викладені роз'яснення , наведені Позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини не можуть вважатися поважними, а тому суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed