Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

У лютому 2018 року позивач звернувся до Печерського районного суду м. Києва із вищевказаним позовом до [PERSON] та просив стягнути з відповідача на його користь суму боргу в розмірі 4 640,00 гривень; неустойку у вигляді пені в сумі 714,08 гривень; три відсотки річних в сумі 82,88 гривень; інфляційну складову боргу в сумі 307,68 гривень та понесені позивачем судові витрати. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачу на праві приватної власності належить машиномісце [ADDRESS] (автопаркінг). Після введення атопаркінгу в експлуатацію, його було прийнято на обслуговування обслуговуючою організацією ТОВ "Автопаркінг-Сервіс". 01.04.2010 року між позивачем та відповідачем було укладено договір "про надання послуг по обслуговуванню і участі у витратах по утриманню підземної автостоянки і прилеглої території" №1-4-69-1/СТ6Б. Уклавши зазначений договір, відповідач, в числі інших власників машиномісць автопаркінгу, прийняла умови обслуговування та зобов'язалася щомісячно оплачувати вартість послуг позивача і приймати участь у витратах по утриманню автопаркінгу та своїх машиномісць. Проте, відповідач не виконує взяті на себе вище викладені договірні зобов'язання в зв'язку з чим виникла заборгованість за спожиті згідно договору послуги, що станом на 26.01.2018 року складає 4 640,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідач про час, дату, місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, відзив та інші заяви з процесуальних питань від відповідача до суду не надходили. Згідно з частиною 1 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 4 статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Встановлено, що згідно витягів про державну реєстрацію права власності на об'єкти нерухомого майна відповідачу на праві приватної власності належить машиномісце [ADDRESS] (автопаркінг). Після введення атопаркінгу в експлуатацію, його було прийнято на обслуговування обслуговуючою організацією ТОВ "Автопаркінг-Сервіс". 01.04.2010 року між позивачем та відповідачем було укладено договір "про надання послуг по обслуговуванню і участі у витратах по утриманню підземної автостоянки і прилеглої території" №1-4-69-1/СТ6Б. Уклавши зазначений договір, відповідач, в числі інших власників машиномісць автопаркінгу, прийняла умови обслуговування та зобов'язалася щомісячно оплачувати вартість послуг позивача і приймати участь у витратах по утриманню автопаркінгу та своїх машиномісць. Згідно п. 4.4 договору, розмір щомісячної плати за надання послуг становить 220,00 грн. 01.04.2010р. між Позивачем і Відповідачкою укладено додаткову угоду № 1 до договору, згідно умов якої, з 01.04.2015 р. розмір щомісячної плати за надання послуг (частка власника у витратах) становить 340, 00 грн. Відповідно до п. 4.5 договору, оплата здійснюється власником у національній валюті України через касу, або на поточний рахунок виконавця, не пізніше 25-го числа поточного місяця. Проте, відповідач не виконує взяті на себе вище викладені договірні зобов'язання в зв'язку з чим відповідно до наданого позивачем розрахунку, правильність якого перевірена судом, виникла заборгованість за спожиті згідно договору послуги, що станом на 26.01.2018 року складає 4640,00 грн. Незважаючи на відсутність оплати з боку відповідача, всі угоди з обслуговуючими та комунально-експлуатаційними організаціями міста, укладені для забезпечення функціонування автопаркінгу, діють, а власність відповідача утримується у належному стані. Не зважаючи на багаторазові попередження про необхідність своєчасної оплати, відповідач борг не сплатила. Окрім того, згідно п. 5.3 договору, при затримці оплати послуг виконавця та своєї частки у витратах по утриманню та обслуговуванню стоянки на строк більше 10 днів, власник виплачує виконавцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, за кожен день прострочення. Відповідно до ст.ст. 6, 627, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства згідно ст. 628 цього Кодексу. Зміст договору, відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України, становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Відповідно до ст. 977 ЦК України, якщо зберігання автотранспортних засобів здійснюється суб'єктом підприємницької діяльності, такий договір є публічним. Отже, та обставина, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання, в судовому засіданні знайшла своє підтвердження, тому вимоги позивача про сплату заборгованість у розмірі 4 640,00 гривень; неустойку у вигляді пені в сумі 714,08 гривень; три відсотки річних в сумі 82,88 гривень; інфляційну складову боргу в сумі 307,68 гривень, доведені, обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі. В зв'язку з тим, що суд задовольняє позовні вимоги ТОВ "Автопаркінг-Сервіс", то, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача мають бути стягнуті судові витрати, понесені позивачем в сумі 1762,00 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved