Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

У лютому 2019. [PERSON] звернулася до Святошинського районного суд м.Києва з позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дітей, які стягуються із відповідача з 1/6 частини на утримання [PERSON] та 1/6 частини на утримання [PERSON] : на утримання [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) [PERSON] ; на утримання [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини доходу (заробітку) [PERSON] , але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що 31 жовтня 2016 року рішенням Святошинського районного суду м. Києва у справі № 759/18906/15-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. 26 грудня 2016 року Апеляційний суд м. Києва у справі № 759/13004/16-ц рішення Святошинського районного суду м. Києва від 31.10.2016р. - скасував і постановив нове, яким позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задовольнив частково: стягнуто із [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дочкою 23-річного віку; на утримання дочки [PERSON] [INFO] - в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За період після ухвалення вказаного вище судового рішення про призначення аліментів були внесені зміни до Сімейного кодексу України, які були спрямовані на посилення захисту права дитини на належне утримання, зокрема, був збільшений мінімальний розмір аліментів. Відповідач сплачує аліменти, але їх розмір недостатній для утримання дітей, навіть з врахуванням того, що практично всі потреби дітей оплачую позивач. Зазначає, що рівень цін постійно зростає, що підтверджує інформацією Державної служби статистики України. [PERSON] навчається на денній формі навчання і на навчання витрачає весь свій час, тому немає змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати дохід і утримувати себе. [PERSON] школярка і також не має своїх доходів. Таким чином, матеріальне становище дітей, на утримання яких сплачуються аліменти: [PERSON] та [PERSON] за час, що минув з дати призначення аліментів погіршилося. Стан здоров`я дітей також погіршився, особливо [PERSON] . Натомість матеріальне становище відповідача поліпшилося. Так, Святошинським районним судом м. Києва при розгляді цивільної справи № 759/13004/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] встановлено, що [PERSON] займав посаду охоронника 3 розряду в ТОВ "Компанія "Обрій ЛТД" і посадовий оклад якого становив 1700 грн. за один місяць. Відповідно до довідки № 2 від 18.06.2018р., виданої фізичною особою-підприємцем [PERSON] , [PERSON] працює у нього на посаді менеджера з постачання і за період з січня по травень 2018 року його заробітна плата становила 3850,00 грн. щомісяця. Таким чином, матеріальне становище платника аліментів поліпшилося, що є підставою для збільшення розміру аліментів. Відповідач інших утриманців немає, він працездатний, а тому може надавати належну матеріальну допомогу. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 28.02.2019 року відкрито провадження у справі. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Додатково пояснили, що старша донька закінчила навчання, та наразі аліменти на меншу дитину не сплачуються. Матеріальний стан позивачки погіршився, збільшились ціни, діти потребують більших затрат, а тому вважають, що є підстави для збільшення розміру аліментів на дітей. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши доводи позивача, його представника, дослідивши письмові докази у справі, суд доходить наступного висновку. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Святошинського районного суду від 31 жовтня 2016 року розірвано. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є сторони у справі - [PERSON] , [PERSON] . Діти проживає разом із матір`ю - позивачем у справі, та перебувають на її утриманні. Згідно з ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Звертаючись до суду із позовом, позивач просила збільшити розмір аліментів, стягнутих за рішенням Апеляційного суду м.Києва від 26.12.2016 року на утримання [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) [PERSON] ; на утримання [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини доходу (заробітку) [PERSON] , але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення повноліття. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 037-VIII частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, вказаним законом збільшена мінімальна межа аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів - не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України. Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою статті 182 СК України. Згідно роз`яснень, викладених у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Аналогічні правові позиції міститься і в постановах Верховного суду від 04 липня 2018 року № 536/1557/17 та від 12 вересня 2018 року № 459/2181/17. Слід відзначити, що отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Разом з тим, суд не бере до уваги посилання позивача на збільшення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для зміни розміру аліментів визначеного судовим рішенням, зокрема це стосується визначення розміру аліментів у частині від заробітку. Крім того, на утримання [PERSON] , [INFO] норадження, алементи вже не сплачуються у зв`язку іщ закінченням навчання. Згідно п.18. постанови Пленуму Верховного суду «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказує, що до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані трати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Таким чином, законодавець пов`язує факт виникнення додаткових витрат з особливими обставинами, викликаними хворобою дитини, розвитком її здібностей тощо. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Тобто, факт понесення додаткових витрат на дитину має бути документально підтверджений. Так, наявні в матеріалах справи, докази з приводу офтальмологічної операції [PERSON] з видаленням невусу не може бути розцінено судом, як погіршення стану здоров`я дитини. Однак за певних підстав, може бути обставиною для вимоги щодо стягнення додаткових витрат на дитину, що понесенні одним з батьків. Доказів, які б свідчили, що позивач у майбутньому буде нести витрати пов`язані з особливими обставинами, щомісячно суду стороною позивача не надано. Слід зазначити, що наявність довідки про оперативне втручання не може бути розцінено судом як доказ того, що вказана хвороба потребує щомісячного лікування. Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що вона не позбавлена права повторно звернутись до суду з аналогічними вимогами з інших підстав, а саме: стягнення додаткових витрат на розвиток здібностей дитини, а також з приводу лікування хронічних захворювань, попередньо зібравши відповідні докази, які б доводили понесення нею додаткових витрат щомісячно на конкретну суму, або необхідності в майбутньому нести такі витрати. Звертаючись до суду із вимогами про збільшення розміру аліментів, позивачем та її представником не додано жодного доказу на підтвердження погіршення її матеріального стану, збільшення вікових потреб доньок, збільшення витрат на їх навчання, особистого, та фізичного розвитку. Також позивачем не надано доказів про покращення матеріального стану відповідача. У статті 192 СК України закріплено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів. Окрім, того слід зазначити, що оскільки аліменти присуджені в частині від заробітку платника аліментів, при збільшенні його доходу, збільшується і розмір аліментів у грошовому його еквіваленті. Таким чином, позивачем не доведено факту покращення матеріального становища платника аліментів чи погіршення її матеріального становище та здоров`я. Посилання лише на зміну законодавства в частині збільшення визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину саме по собі не може свідчити про зміну матеріального стану платника чи одержувача аліментів та не є підставою для зміни розміру аліментів. Тому суд, з`ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову позивача у зв`язку з необґрунтованості та недоведеності позовних вимог.

Outcome: dismissed