Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

позивач звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до заяви від 15.10.2019 р., позивач просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1\\4 заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що з лютого 2004 року вони з відповідачем перебувають у шлюбі. Шлюбні стосунки між ними припинені ще у 2014 році. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 02 квітня 2015 р. частково задоволено позовні вимоги [PERSON] , присуджено до стягнення з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , 2004 р.народження, в твердій грошовій сумі в розмірі 2 400 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду (23.12.2014 р.), до повноліття дитини або зміни матеріального стану сторін; одноразового стягнуто додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 1 700 гривень. Присуджено до стягнення з відповідачів на користь держави судові витрати у справі. Позивач посилається на те, що на даний час їхній з відповідачем син потребує значно більшого догляду та матеріального забезпечення, пов`язаного з його утриманням та всебічного розвитку, яке позивач самостійно не взмозі забезпечеити. Позивач зазначає, що присуджена сума аліментів є недостатньою на утримання дитини, її здорове харчування, розвиток та значно меншою за встановлений законодавством прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Вік дитини змінився, наразі син потребує більшого харчування, одягу, взуття, предметів особистої гігієни, ліків, книг і тощо, в зв"язку з чим [PERSON] просить вирішити питання про збільшення розміру аліментів в судовому порядку. На підставі положень ст.274-279 ЦПК України та відсутністю заперечень відповідача, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 02 квітня 2015 р. частково задоволено позовні вимоги [PERSON] , присуджено до стягнення з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , 2004 р.народження, в твердій грошовій сумі в розмірі 2 400 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду (23.12.2014 р.), до повноліття дитини або зміни матеріального стану сторін; одноразового стягнуто додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 1 700 гривень. Присуджено до стягнення з відповідачів на користь держави судові витрати у справі На час розгляду справи неповнолітній [PERSON] , 2004 р.н., проживає з [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; іншіобставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів в силу положень ст.182 СК України (в редакції Закону № 2037-УШ від 17.05.2017 р., яка чинна на час вирішення спору і покращує становище дитини в порівнянні з редакцією даної норми, яка діяла на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів) на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст.141 СК мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст.180 СК, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст.181 СК визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За положеннями ст.183 СК, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч.1 ст.192 СК розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. В пункті 23 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3 роз`яснино, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.В пункті 23 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3 роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Як на підставу для збільшення розміру аліментів при зверненні до суду позивач посилається на погіршення свого матеріального стану, оскільки збільшились витрати на дитину і аліментів, які присуджені до стягнення, не вистачає для забезпечення їх належного харчування, існування та розвитку. При вирішенні питання щодо збільшення розміру аліментів суд враховує розмір доходів позивача. Також суд враховує матеріальне становище відповідача на підставі даних щодо отриманих ним доходів за період з І кварталу 2017 р. по ІІІ квартал 2019 р., який є особою працездатного віку, і може надавати допомогу на утримання дитини. Крім того, при вирішенні даної справи суд керується нормами ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, яка визначає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд враховує стан здоров`я дитини, а також розмір витрат, які необхідно здійснити відповідно до віку для забезпечення його життєдіяльності. Враховуючи викладене, оцінюючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне збільшити розмір аліментів, які будуть стягуватись на утримання неповнолітнього [PERSON] і визначити їх у розмірі 1\\4 частки доходів (заробітку) відповідача, щомісячно, в зв"язку з чим позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати в доход держави.

Outcome: approved