Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, від яких у них народився син: [PERSON] , [INFO] . Через негативні сімейні відносини вони з відповідачем при припинили спільне проживання і з березня 2019 року спільно не проживають. Їй важко самостійно піклуватися про сина, оскільки відповідач не надає коштів на її утримання дитини. Витрати на утримання дитини зросли, дитина повинна бути забезпечена належним рівнем життя необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку. Відповідач, є здоровим, працездатним, має нерегулярний мінливий дохід оскільки є фермером і займається різними видами господарської діяльності, його матеріальний стан дозволяє йому брати участь у витратах на дитину. Просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій формі у розмірі по дві тисячі п`ятсот гривень, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву в якій зменшила позовні вимоги, просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі однієї тисячі шістсот десять гривень. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав відзив на позовну заяву, в якому згідний сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі по одній тисячі шістсот десять гривень. Вивчивши та дослідивши подані докази, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, у фактичних шлюбних відносинаху сторін народився син: [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодобатьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я та матеріальне становище, як дитини так і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення . Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із того, що неповнолітня дитина проживає окремо від батька, відповідача по справі і перебуває на утриманні матері. Беручи до уваги зазначене та те, що відповідач є здоровою та працездатною особою, інших осіб на утриманні не має, зменшені позовні вимоги визнав, то може сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі, якому просить позивачка. На підставі наведеного та

Outcome: approved