Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

06 грудня 2013 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Вірлянської сільської ради Баранівського району Житомирської області, просила ухвалити рішення про визнання права власності на спадкове майно за заповітом після смерті її баби [PERSON], а саме на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований в [ADDRESS]. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначила, що при житті її бабі [PERSON] належав житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS]. Заповітом від 11.01.1999 року [PERSON] заповіла все своє майно для позивачки. [INFO] померла [PERSON] після смерті якої відкрилася спадщина. Маючи намір оформити спадщину і отримати свідоцтво по спадкуванню за заповітом, позивач [PERSON] звернулася до нотаріальної контори. Листом №38/02-14 від 27.11.2013 року, відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, тому позивач звернувся до суду за захистом свого права на спадкове майно. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, представник позивача [PERSON] подала до суду заяву від 13.01.2014 року якою підтримала позов, просила розглянути справу без участі позивача. Представник відповідача Вірлянської сільської ради Баранівського району Житомирської області в судове засідання не з'явився, подав до суду лист від 23.12.2013 року, в якому не заперечував проти задоволення позову, просив розглянути справу без участі представника сільської ради. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. Судом встановлено, що при житті [PERSON] належав житловий будинок [ADDRESS], яка не отримала свідоцтво про право власності на будинок, тому цей будинок не зареєстрований в Державному peєстрі права власності на нерухоме майно, про що свідчить копія технічного паспорта на будинок (а.с. 13-14), довідка Вірлянської сільської ради від 09.10.2013 року згідно якої житловий будинок [ADDRESS] за погосподарського обліку числиться за померлою [PERSON](а.с. 10). Заповітом від 11.01.1999 року [PERSON] заповіла все своє майно позивачці [PERSON] (а.с. 6, 7). [PERSON] померла [INFO], згідно копії свідоцтва про смерть. Спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилась, згідно листа Баранівської районної державної нотаріальної контори від 17.12.2013 року. Позивачка [PERSON] прийняла спадщину після померлої [PERSON], оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується копією довідки Вірлянської сільської ради від 07.10.2013 року (а.с. 4) та відповідає положенням ст. 549 ЦК УРСР. Листом № 38/02-14 від 27.11.2013 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок (а.с. 15). Відповідно до положень ст.ст. 100, 101 ЦК УРСР, громадяни могли мати у власності житловий будинок, при чому норми глави 10 "Особиста власність" цього Кодексу не пов'язували наявність такого права з його обов'язковою державною реєстрацією. У відповідності із п.п. 4.15, 4.18 глави 10 Видача свідоцтв про право на спадщину Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Судом встановлено, що такі умови для одержання в нотаріуса свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у [PERSON] відсутні з причин, зазначених вище, тому вимоги її щодо визнання права власності на спадкове майно за нею при таких обставинах є обґрунтованими. Ці вимоги доведені вищевказаними доказами, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved