Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

У лютому 2021 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов [PERSON] в особі адвоката Калініна Сергія Костянтиновича до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги мотивовано тим, що 07.12.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. був вчинений виконавчий напис №12505 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованості в розмірі 17 280 грн. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки здійснений на підставі кредитного договору, який не був посвідчений нотаріально, а отже нотаріусом не було дотримано умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Посилаючись на вказані обставини, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Баршацького І.В. № 12505 від 07.12.2020, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованості за кредитним договором в розмірі 17 280 грн, стягнути з ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» на користь [PERSON] судові витрати, зокрема, за надання професійної правничої (правової) допомоги в розмірі 5 000 грн, судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 908 грн та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454 грн. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 02.03.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Д.Ю. Відповідач ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» у наданому відзиві просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що виконавчий напис вчинений нотаріусом із дотриманням вимог чинного законодавства. Також зазначає, що позивачем не було підтверджено належними фінансовими документами оплату за професійну (правничу) допомогу в розмірі 5 000 грн, оскільки в наданому позивачем меморіальному ордері від 05.02.2021 сплачена сума становить 2 000 грн, що є несумісним із сумою витрат, зазначеною позивачем в позовній заяві. Від представника позивача - адвоката Калініна С.К. надійшла заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі (а.с. 53). Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення (а.с. 110), про причини неявки суд не повідомив Треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В., приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Д.Ю. належним чином повідомлені про час та місце слухання справи (а.с. 107, 109), у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, пояснень на позов не надали. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. На підставі наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися та повідомлялися завчасно і належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 07.07.2019 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено в електронній формі кредитний договір № 6367948, за умовами якого [PERSON] отримав кредит в сумі 6 000 гривень на строк до 23.07.2019, зі сплатою відсотків за користування кредитом 1 440 гривень, які нараховуються за ставкою 1,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, комісії 600 грн, яка нараховується за ставкою 10,00 % від суми кредиту одноразово (а.с. 63-66). 22.10.2019 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладено договір № 40-МЛ про відступлення права вимоги, за яким ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло права кредитора за вказаним кредитним договором № 6367948 від 07.07.2019 (а.с. 68-74). 07.12.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. вчинено виконавчий напис за № 12505, згідно з яким стягнуто із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованість з 22.10.2019 по 30.10.2020 за кредитним договором в сумі 16 310 грн, з якої: 6 000 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 600 грн - прострочена заборгованість за комісією, 6 830 грн - прострочена заборгованість за несплаченими відсотками, 2 880 грн - строкова заборгованість за штрафами і пенями (нарахована з 24.07.2019 до 22.10.2019), а також 970 грн за вчинення виконавчого напису нотаріусом (а.с. 13). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Д.Ю. від 01.02.2021, за вищезазначеним виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького І.В., відкрито виконавче провадження № 64331469 про стягнення з боржника [PERSON] на користь стягувача ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованості в розмірі 17 280 грн (а.с. 17). Згідно з ч. 1 ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України № 3425-XII від 02.09.1993 «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 87 Закону України № 3425-XII від 02.09.1993 «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України № 3425-XII від 02.09.1993 «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п. 1.1, 3.1, 3.2 розділу 2 глави 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Згідно з пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Разом із тим, суд звертає увагу, що на сьогодні є чинною постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, якою визнано незаконною та не чинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в частині, пунктів 1, 2 , зокрема, скасовано на наступні норми: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині а після слів заставлене майно доповнити словами (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку) ; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: 1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу . п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та не чинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постановою Верховного Суду від 29 січня 2019 року по справі № 910/13233/17 визначено, що в зв`язку з визнанням судом не чинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року до спірних правовідносин підлягає застосуванню Постанова Кабінету Міністрів України затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів № 1172. Таким чином, зважаючи на визнання незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", на момент виникнення спірних відносин, зокрема, в момент вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за №12505, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованості за кредитним договором № 6367948 від 07.07.2019, укладеного з ТОВ «Мілоан», обов`язковою підставою для здійснення нотаріусом виконавчого напису є нотаріальне посвідчення такого договору. Разом із тим, дослідивши зміст копії Кредитного договору № 6367948 від 07.07.2019, укладеного між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] , наявного в матеріалах справи, відомості щодо його нотаріального засвідчення відсутні. Суд звертає увагу, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача про захист якого він звернувся до нотаріуса повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України № 3425-XII від 02.09.1993 «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт, зокрема, подання стягувачем відповідних документів нотаріусу, не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України № 3425-XII від 02.09.1993 «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів нотаріуса може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і необґрунтованість вимог стягувача до боржника. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України № 3425-XII від 02.09.1993 «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Аналогічний правовий висновок викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц. Так, для вчинення виконавчого напису нотаріусу окрім кредитного договору, укладеного у простій письмовій формі, надано виписку з рахунку боржника викладену у довільній формі із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором (а.с. 76-77). Зі змісту вказаної виписки вбачається, що станом на 18.11.2020 заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором становить 16 310 грн, із яких прострочена заборгованість за процентами - 6 830 грн, заборгованість за пенею - 2 880 грн. Однак із вказаного документа не вбачається помісячне нарахування заборгованості і відповідно суми процентів та пені, що виключає взагалі можливість визначення механізму нарахування боргу з урахуванням процентів, пені та відповідності такого розрахунку умовам договору кредиту. Крім того, у оскаржуваному виконавчому написі зазначено, що заборгованість стягується за період з 22.10.2019 по 30.10.2020, однак нарахування за вказаний період процентів, тобто після спливу строку кредитування 23.07.2019, суперечить положенням ст. 1050 ЦК України, що відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду у справі № 444/9519/12 від 28.03.2018. За таких обставин, оскільки станом на час вчинення виконавчого напису зазначена у ньому заборгованість не була безспірною, а також, враховуючи, що нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису застосовано не чинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі та визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. З урахуванням задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» на користь позивача підлягає 908 грн сплаченого судового збору за подання позову до суду та 454 грн сплаченого судового збору за подання заяви про забезпечення позову, а всього 1 362 грн (а.с. 5, 27). Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем [PERSON] та адвокатським бюро «Калінін і Партнери» в особі керуючого Калініна С.К. укладено договір № б/н/21 від 02.02.2021 про надання професійної правничої (правової) допомоги (а.с. 19-20). Відповідно до Додатку № 1 до договору № б/н/21 від 02.02.2021 про надання професійної правничої (правової) допомоги, сторони домовились про гонорар у сумі 5 000 грн, умови та порядок розрахунків (а.с. 21). Адвокатом Калініним С.К. надано на підтвердження своїх повноважень, докази наданих послуг, їх обсяг, витрачений час, меморіальний ордер № @2PL576748 від 05.02.2021 на суму 2 000 грн (а.с. 23), меморіальний ордер № @2PL979934 від 18.02.2021 на суму 3 000 грн (а.с. 52), Акт виконаних робіт (наданих послуг) від 23.02.2021 (а.с. 24). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Аналізуючі наданий представником позивача розрахунок заборгованості витрат на правничу допомогу у сукупності з наданими доказами, а також недоведення неспівмірності таких витрат з боку відповідача, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу (правову) допомогу в сумі 5 000 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved