Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

10 січня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила позбавити відповідача батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову вказувала, що після народження дитини [PERSON] відмовлявся матеріально забезпечувати дочку та приймати участь у її вихованні, а відтак, перебуваючи в офіційному зареєстрованому шлюбі вона змушена була звернутися до суду про стягнення з відповідача аліментів, а у 2014 році шлюб між ними було розірвано. Після досягнення дитиною трьохмісячного віку відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини, не регулярно сплачує аліменти, будь-якої іншої матеріальної допомоги не надає, не дарує подарунків на день народження та інші свята, не спілкується з нею, не цікавиться її вихованням, лікуванням та розвитком, тому є підстави позбавити його батьківських прав. [PERSON] при розгляді справи позов підтримала та просила її вимоги задовольнити, зазначила, що з часу розлучення, що мало місце у 2014 році, батько дитиною не цікавиться. Відповідач в підготовчому засіданні позов визнав, погодився щодо позбавлення його батьківських прав відносно дочки. Представник органу опіки та піклування в засідання не з`явився, подав суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити у їхній відсутності, подавши висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої дочки [PERSON] . Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що відповідач являється батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , однак участі у її вихованні та утриманні не приймає, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, що підтверджується даними: довідки Старочорторийської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів від 17 грудня 2019 року та характеристики на ученицю 1-го класу [PERSON] , довідки Старочорторийської сільської ради та характеристики [PERSON] , з яких вбачається, що батько [PERSON] її вихованням не цікавиться та разом з дитиною не проживає, дитина проживає разом зі своєю матір`ю та знаходиться на її утриманні. Згідно висновку органу опіки та піклування Любарської районної держаної адміністрації Житомирської області від 02 березня 2020 року № 231/18 вбачається, що вказаний орган опіки вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] . Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що має місце в даному випадку. В пунктах 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 року роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - це акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, мати (батько) можуть вважатися такими, що ухиляються від обов`язку по вихованню дитини, якщо вона (він) не проявляють про неї батьківської турботи, хоча мають таку можливість. Оскільки відповідач не проявляє до дитини щонайменшої батьківської турботи, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, достатнє матеріальне забезпечення, що стверджується наведеними вище доказами, тому суд знаходить законні підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо його дитини. Таким чином, судом не встановлено підстав для відмови у прийнятті заяви про визнання відповідачем позову, та з урахуванням наведених обставин позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України з [PERSON] на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved