Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] міської ради, Виконавчого комітету [PERSON] міської ради про визнання права користування земельною ділянкою та зобовязання вчинити дії, мотивуючи тим, що у власності [PERSON] з 04.06.2008 року знаходиться земельна ділянка площею 0,0313га по вул. Горбачевського, 27 в м. Івано-Франківськ, на якій розташовано житловий будинок житловою площею 56 кв.м., в якому постійно проживають 12 чоловік члени її сім'ї. Вже понад 15 років позивачі та інші члени їх сім'ї добросовісно відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою площею 0,06га на території [PERSON] міської ради в північно-західній частині м. Івано-Франківська в районі обласної клінічної лікарні (житловий мікрорайон «Черешеньки», колишнє найменування «Нивки»). Протягом всього часу користування дана земельна ділянка обробляється і використовується за її цільовим призначенням, за неї сплачується земельний податок, однак належних документів по їх права на земельну ділянку позивачі не мають. З метою оформлення документів на дану земельну ділянку 24.04.2012 року [PERSON] звернулась до [PERSON] міської ради із заявою про передачу зазначеної земельної ділянки, та зазначила, що у разі будь-яких перешкод у передачі даної земельної ділянки безпосередньо їй, зокрема у звязку з використанням її права на безоплатну приватизацію в межах встановлених норм, вона просить надати дану земельну ділянку її донці позивачу [PERSON], інваліду дитинства. На підставі її заяви підпунктом 149 пункту 1 Рішення [PERSON] міської ради від 29.11.2012 року № 870-31 «Про погодження списків громадян на отримання земельних ділянок під індивідуальне житлове будівництво в мікрорайоні «Черешеньки» (колишнє найменування «Нивки»)» позивача [PERSON] як основного користувача сім'ї [PERSON], було вирішено включити до Списку осіб, які перебувають на обліку на отримання земельних ділянок у мікрорайоні «Черешеньки» та закріплено за нею відповідну земельну ділянку № 32 згідно із умовною Схемою розташування городів. У такий спосіб відповідачем було фактично визнано і закріплено право позивачів на користування вищезазначеною земельною ділянкою у мікрорайоні «Черешеньки», а отже і право на передачу даної земельної ділянки їм у власність (приватизацію). В подальшому Рішення [PERSON] міською радою про вилучення даної земельної ділянки у позивачів з підстав та/або у порядку, визначеному ст.ст. 140-149 Земельного кодексу України не приймалось. З метою оформлення прав на замовлення [PERSON], КП «[PERSON] ОБТІ» у 2012 році було розроблено План встановлення меж земельної ділянки площею 0,0577 у мікрорайоні «Черешеньки» та її Ситуаційну схему. У 2014 році позивач [PERSON] дізналась про те, що без її, письмового повідомлення, виключено із списків осіб, які перебувають на обліку на отримання даної земельної ділянки в житловому мікрорайоні «Черешеньки». У відповідь на звернення [PERSON] отримала листи про те, що її було виключено зі списків осіб, які перебувають на обліку на отримання даної земельної ділянки у звязку з фактичним використанням у 2008 році права на безоплатну передачу земельної ділянки, що на думку відповідача є перешкодою для надання їй вищезазначеної земельної ділянки. Однак позивач вважає, що компетентними органами та відповідачем не враховано, що інші члени сім'ї, зокрема [PERSON] мають рівне із [PERSON] право землекористування і своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки не використали. [PERSON] за погодженням з [PERSON] 03.02.2015 року звернулась до відповідача із заявою про надання їй вищезазначеної земельної ділянки замість матері, та зазначила наявність свого невикористаного права на приватизацію такої земельної ділянки. Заявник просила про передачу земельної ділянки у власність (приватизацію). Відповіддю Начальника обліку та розподілу житла Виконавчого комітету [PERSON] міської ради фактично було повідомлено про відмову у задоволенні заяви [PERSON] При цьому з даного листа вбачається, що порушене заявником питання на розгляд сесії [PERSON] міської ради взагалі не виносилось, а в супереч розподілу компетенції було розглянуто не профільним управлінням земельних відносин виконкому, а Відділом обліку та розподілу житла. У листі також зазначено, що відповідно до угоди між Виконавчим комітетом [PERSON] міської ради та квартальним комітетом мікрорайону «Черешеньки» (інша назва «Квартальний комітет приватного сектора мікрорайону «Пасічна»), 50% території мікрорайону підлягають розподілу між корінними мешканцями мікрорайону «Пасічна», а 50% - між громадянами, які перебували на обліку бажаючих отримати земельні ділянки під індивідуальну забудову при виконавчому комітеті [PERSON] міської ради. Оскільки [PERSON] за рішенням сесії [PERSON] міської ради від 10.05.2007 року було зареєстровано право на земельну ділянку площею 0,0313 га за адресою: вул. Гробачевського, 27 в м. Івано-Франківськ для будівництва та обслуговування житлового будинку, виділення даної земельної ділянки за «квотою» осіб зі «списку» Виконавчого комітету є неможливим. Так само є неможливим надання даної земельної ділянки за «квотою» «корінних» мешканців мікрорайону «Пасічна», оскільки таке надання є можливим тільки за поданням відповідного квартального комітету. Таким чином позивачів позбавили права користування земельною ділянкою та права приватизації на неї без достатніх правових підстав. Вважають, що будь-які угоди між комітетом [PERSON] міської ради та Квартальним комітетом приватного сектора мікрорайону «Пасічна» щодо «квотування» осіб на отримання землі за ознаками «корінного» чи «не корінного проживання» є дискримінаційними, такими, що порушують публічний порядок, зокрема право громадян на рівність перед законом, а тому вони є нікчемними. У звязку з наведеним просили суд визнати право позивачів на користування земельною ділянкою площею 0,06га на території [PERSON] міської ради в північно-західній частині м. Івано-Франківська в районі обласної клінічної лікарні (житловий мікрорайон «Черешеньки»); зобов'язати відповідачів внести зміни до Списку осіб, які перебувають на обліку на отримання земельних ділянок на території [PERSON] міської ради в північно-західній частині м. Івано-Франківська в районі обласної клінічної лікарні (житловий мікрорайон «Черешеньки») шляхом включення до нього землекористувача [PERSON] замість виключеної [PERSON]; зобов'язати відповідачів розглянути і вирішити питання про надання дозволу на відведення [PERSON] земельної ділянки площею 0,06га на території [PERSON] міської ради в північно-західній частині м. Івано-Франківська в районі обласної клінічної лікарні (житловий мікрорайон «Черешеньки») для подальшої передачі її у власність [PERSON] (приватизацію), стягнути з відповідачів судові витрати. 04.08.2017 року представник позивачів [PERSON] подав заяву про зміну (доповнення) позовних вимог, в якій просив вважати позовну заяву [PERSON] та [PERSON] від 18.04.2016 року у даній справі доповненою новим пунктом позовних вимог, а саме: визнати недійсним рішення 30 сесії від 06.09.2012 року № 862-30 «Про затвердження відкорегованого детального території плану малоповерхової забудови в північно-західній частині м. Івано-Франківська в районі обласної клінічної лікарні (житловий мікрорайон «Черешеньки»)» та 54 сесії [PERSON] міської ради від 19.05.2015 року № 1749-54 «Про затвердження змін до відкоригованого детального плану території малоповерхової забудови в північно-західній частині м. Івано-Франківська в районі обласної клінічної лікарні (житловий мікрорайон «Черешеньки»)». 14.09.2017 року від представника позивачів [PERSON] надійшло клопотання про закриття провадження у справі щодо частини позовних вимог та повернення сплаченого судового збору, в якому він просив суд закрити провадження у справі в частині позовних вимог [PERSON] та [PERSON] щодо: зобов'язання відповідачів розглянути і вирішити питання про надання дозволу на відведення [PERSON] земельної ділянки площею 0,06га на території [PERSON] міської ради в північно-західній частині м. Івано-Франківська в районі обласної клінічної лікарні (житловий мікрорайон «Черешеньки») для подальшої передачі її у власність [PERSON] (приватизацію), та щодо визнання недійсним рішення 30 сесії від 06.09.2012 року № 862-30 «Про затвердження відкорегованого детального території плану малоповерхової забудови в північно-західній частині м. Івано-Франківська в районі обласної клінічної лікарні (житловий мікрорайон «Черешеньки»)» та 54 сесії [PERSON] міської ради від 19.05.2015 року № 1749-54 «Про затвердження змін до відкоригованого детального плану території малоповерхової забудови в північно-західній частині м. Івано-Франківська в районі обласної клінічної лікарні (житловий мікрорайон «Черешеньки»)». Клопотання мотивував тим, що дані позовні вимоги виходять за межі компетенції суду загальної юрисдикції, та спір носить публічно-правовий характер і відноситься до юрисдикції адміністратвиного суду. Також просив вирішити питання про повернення [PERSON] судового збору в розмірі 551,20грн. та 640грн., сплаченого нею згідно квитанцій на суму 1653,60грн. від 12.05.2016 року та № 94 від 30.08.2017 року на суму 640грн. відповідно. Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 15.11.2017 року клопотання позивачів [PERSON] та [PERSON] про закриття провадження у справі щодо частини позовних вимог та повернення сплаченого судового збору задоволено. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON] позовні вимоги з урахуванням клопотання про закриття провадження у справі щодо частини позовних вимог підтримали з мотивів, викладених в заяві, просили суд позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON] в судовому засіданні позов заперечив, посилаючись на письмові заперечення (а.с.66-67,90-91), просив в задоволенні позову відмовити. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Заслухавши сторін та їх представників,свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до п.1\~ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 11 ЦПК України\~передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Вказані правовідносини регулюються Цивільним та\~Земельним кодексами України. Відповідно\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним. Відповідно до\~ст.13 Конституції України\~\~земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією\~Конституцією. У відповідності до\~ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють певні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції та повноваження місцевого самоврядування визначені\~Конституцією України, цим Законом та іншими Законами України. Статтею 143 Конституції України\~визначено, що територіальні громади міста безпосередньо або через утворювані ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності. Відповідно до ч.1\~ст.12 ЗК України\~до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність та користування громадян та юридичних осіб відповідно до цього\~Кодексу. Відповідно до\~ст. 80 ЗК України\~- суб'єктами права власності на землю є: а) громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; б) територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; в) держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності. Статтями\~125, 126 ЗК України\~передбачено - право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до\~Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". При чому, ч.ч. 1 та 3\~ст. 125 ЗК України\~в редакції до внесення змін\~Законом України № 1066-VI від 05.03.2009р. передбачалось, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації. Як передбачено ч. 1\~ст. 122 ЗК України\~сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. \~У відповідності зі\~ст. 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, відшкодування заподіяних збитків, застосування інших, передбачених законом, способів. У відповідності до приписів\~ст. 116 ЗК України\~- набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. На підставі заяви [PERSON]ЛД. від 24.04.2012 року рішенням 31 сесії шостого демократичного скликання від 29.11.2012 року № 870-31 «Про погодження списків громадян на отримання земельних ділянок під індивідуальне житлове будівництво в мікрорайоні «Черешеньки», відповідно до протоколу засідання квартального комітету приватного секстору мікрорайону «Пасічна» від 30.09.2012 року, [PERSON] було включено до списку громадян, які перебувають на обліку при виконавчому комітеті [PERSON] міської ради на отримання земельних ділянок під індивідуальне житлове будівництво в північно-західній частині м. Івано-Франківська, в районі обласної клінічної лікарні (житловий мікрорайон «Черешеньки») за квотою корінних мешканців мікрорайону «Пасічна» відповідно до угоди між виконавчим комітетом [PERSON] міської ради та квартальним комітетом приватного сектора мікрорайону «Пасічна».(а.с.5,75,76-78,87-89). Відповідно до даної угоди, 50% території мікрорайону «Черешеньки» підлягали розподілу між корінними мешканцями мікрорайону «Пасічна» , а 50% між громадянами, які перебували на обліку бажаючих отримати земельні ділянки під індивідуальну забудову при виконкомі міської ради. Згідно ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: зокрема для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара. Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 844744, виданого на підставі рішення XVII сесії V демократичного скликання [PERSON] міської ради від 10.05.2007 року, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0313га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Горбачевського, 27 (а.с.79). Оскільки [PERSON] використала своє право та вже отримала безоплатно у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель споруд, позивача було виключено із списку осіб на отримання земельних ділянок під індивідуальне житлове будівництво в мікрорайоні «Черешеньки» у звязку з використанням права на приватизацію земельної ділянки, яке нею було використано. 03.02.2015 року [PERSON] звернулась із заявою до міського голови м. Івано-Франківська про надання їй земельної ділянки під індивідуальне будівництво та обслуговування будівельних споруд в урочищі «Нивки» площею 0,06га, оскільки вона є належним користувачем з 1999 року, безперервно використовувала її за цільовим призначенням (а.с.18) Факт постійного користування земельною ділянкою з 1991 року сім"єю позивачів підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] Зі змісту листа Департаменту житлової, комунальної політики та благоустрою від 03.06.2016 року № 1637/15-09/01 вбачається, що будь-які інші особи, незалежно від ступеня родинних стосунків з заявником мають право на набуття у власність земельних ділянок на загальних підставах, визначених чиним законодавством. Виділення земельних ділянок під індивідуальне будівництво за квотою корінних мешканців проводиться тільки за поданням квартального комітету мікрорайону «Пасічна» (а.с.73-74). Рішенням [PERSON] міської ради XV сесії п'ятого демократичного скликання від 04.04.2007 року зі змінами внесеними рішенням XXIX сесії [PERSON] міської ради від 10.07.2008 року затверджено Положення про виділення земельних ділянок під індивідуальне будівництво в м. Івано-Франківську, відповідно до якого земельні ділянки під індивідуальне будівництво надаються громадянам, які перебувають на обліку, згідно існуючих типів черги, відповідно до рішень міської ради та міськвиконкому, але при цьому не менше, ніж 65% ділянок для пільгових категорій черговиків, та не більше, ніж 20% ділянок для резерву (в першу чергу, з метою виділення земельних ділянок працівникам бюджетних установ, а також, як виняток, на клопотання громадських організацій, депутатських комісій міської ради тощо)(а.с.80,81,85,86). Як встановлено судом, позивач [PERSON] на черзі на отримання земельної ділянки за поданням квартального комітету мікрорайону «Пасічна» не перебуває. У відповідності до\~ст.19 Конституції України\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією\~і законами України, та керуються у своїй діяльності\~Конституцією\~і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції - ч. 3\~ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». За таких обставин, суд на основі всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього з'ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з'ясувавши їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, підстави для визнання права позивачів на користування земельною ділянкою площею 0,06га на території [PERSON] міської ради в північно-західній частині м. Івано-Франківська в районі обласної клінічної лікарні (житловий мікрорайон «Черешеньки»); та зобов'язання внести зміни до Списку осіб, які перебувають на обліку на отримання земельних ділянок на території [PERSON] міської ради в північно-західній частині м. Івано-Франківська в районі обласної клінічної лікарні (житловий мікрорайон «Черешеньки») шляхом включення до нього землекористувача [PERSON] замість виключеної [PERSON] відсутні, вказані рішення ухвалені органом місцевого самоврядування у межах наданої компетенції та у спосіб визначений\~Конституцією\~та законами України, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed