Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~У жовтні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та утримання дружини, обґрунтовуючи позов тим, що 19.11.2020 року вона уклала шлюб з [PERSON] , який зареєстровано Бобринецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис №31. На час звернення до суду з даним позовом шлюб між сторонами не розірвано, але фактично вони не проживають однією сім`єю. Від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та перебуває повністю на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку не надає, тому вона змушена звернутися до суду з питанням стягнення аліментів на утримання сина в розмірі 5000,00 грн. щомісяця, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просить стягнути аліменти на її утримання в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною трирічного віку на підставі\~ст. 84 Сімейного кодексу України. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 03 листопада 2021 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, зазначених у позові вказавши, що відповідач працює не офіційно, але має мінливий дохід, що в сумі складає близько 10000,00 - 15000,00 грн. щомісячно та добровільно не надає допомогу на її утримання та утримання сина. Також зазначає, що надає свою згоду на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду заяв чи клопотань не надійшло. Відзиву на позовну заяву від відповідача також не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі\~ст. 280 ЦПК України,\~оскільки належним чином повідомлений відповідач до суду не з`явився, не подав заяв чи клопотань про розгляд справи без його участі та відзиву на позов, тому, враховуючи згоду позивача, суд ухвалює заочне рішення. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно із ч. 1 ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Судом встановлено, що сторони уклали\~шлюб,\~який зареєстровано\~19 листопада 2020 року Бобринецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис №31, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане Бобринецьким районним\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Південно-Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.Дніпро)\~19.11.2020\~року (а.с.8). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане Бобринецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 29.12.2020 року (а.с.9). Згідно довідки №76 від 23.03.2021 року про склад сім`ї, виданої Кетрисанівською сільською радою Кропивницького району Кіровоградської області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , син проживає біля матері і знаходяться на її утриманні (а.с.10). Відповідно до\~ст.180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. \~ \~ \~ \~Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»\~предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. \~ \~ \~ \~Конвенція ООН про права дитини (прийнята й\~відкрита для підписання, ратифікації та приєднання резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, набула чинності для України з 27 вересня 1991 року), визначає пріоритет у суспільстві інтересів дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 6 Конвенції містить принцип щодо необхідності забезпечення у максимально можливій мірі виживання та здорового розвитку дитини. Відповідно ч.3\~ст.181 Сімейного кодексу України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1\~ст.182 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч.2\~ст.182 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.\~\~Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1\~ст.183 Сімейного кодексу України\~встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 184 СК України\~встановлено,\~що суд\~за заявою\~одержувача визначає\~розмір аліментів\~у твердій\~грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею \~80 СК України\~визначено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Крім того, відповідно до ч.1 та ч.4\~ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно\~ст.84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, законодавством України передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до положень\~ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік"\~у 2021 році встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень, а для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень для працездатних осіб: з 1 січня - 2270 гривень, з 1 липня - 2379 гривень, з 1 грудня - 2481 гривня. Позивач надала суду достатні докази, які можуть слугувати підставою для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Відповідач не надав суду будь-яких доказів, які б свідчили про його незадовільний стан здоров`я, про перебування на його утриманні інших осіб, які в силу закону потребують його матеріальної допомоги, а також те, що у нього відсутні можливості надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності та враховуючи те, що позивачка позов підтримує, відсутні дані стосовно незадовільного стану здоров`я відповідача чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім`ї, яких він зобов`язаний утримувати, а також ненадання ним матеріальної допомоги на утримання сина, який знаходиться на утриманні позивача, матеріальне становище сторін, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та з врахуванням рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, вимог розумності та справедливості визначає аліменти в твердій грошовій сумі, та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі 3000,00 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] , а також на утримання дружини [PERSON] до досягнення дитиною трьох років у розмірі 2000,00 грн. щомісячно, що відповідає встановленому розміру прожиткового мінімуму. В задоволенні іншої частини вимог відмовляє, у зв"язку з їх необгрунтованністю. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, в силу\~ст.430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до\~ст.191 СК України\~аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно ст.141 ЦПК України суд стягує з [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 908,00 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: partial