Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про визнання за нею права власності на 6/25 частин житлового будинку та відповідної частини надвірних господарсько-побутових будівель і споруд в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] та про визнання права власності на 6/25 частин житлового будинку та надвірно-побутових будівель. В обгрунтування позову зазначає, що згідно свідоцтва про право власності на житло [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] . В цьому правовстановлюючомудокументі дане житло зазначене як квартира № 1 та як 12/25 частин будинку [ADDRESS] . [INFO] власник 6/25 частин житлового будинку [PERSON] помер. Позивачка, як дружина, є спадкоємцем його майна відповідно до закону першої черги спадкування. Під час її звернення до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на належну спадкодавцю частину житлового будинку позивачці було відмовлено з тих підстав, що у свідоцтві про право власності на житло право власності спадкодавця зареєстроване не на квартиру [ADDRESS] , а на 6/25 частин житлового будинку і наявні невідповідності є перешкодою для оформлення позивачкою спадщини після смерті чоловіка. З аналогічної причини 02.04.2020 року державним реєстратором позивачці було відмовлено у реєстрації права власності на належні їй 6/25 частин житлового будинку по [ADDRESS] . Посилаючись на те, що в позасудовому порядку неможливо узаконити право власності на належне їй нерухоме майно, а саме 12/25 частин житлового будинку, позивачка просить визнати за нею право власності на 6/25 частин вказаного житлового будинку після смерті чоловіка [PERSON] та визнати за нею право власності на належні їй 6/25 частин житлового будинку. Представник позивача у підготовче судове засідання не з"явився надавши заяву про розгляд справи без його участі, підтримання позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи,, суд приходить до наступних висновків. Частина 1 ст. 55 Конституції України містить загальну норму, яка передбачає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають місце інші порушення прав та свобод. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено судом і вбачається зі свідоцтва про право власності на житло, виданого 26 січня 2000 року Чигиринською міською радою на підставі наказу № 363, [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] . В цьому правовстановлюючомудокументі дане житло зазначене і як квартира № 1, і як 12/ 25 частин будинку [ADDRESS] . У довідці КП "ЧОО БТІ" № 538/о від 11.12.2018 року зазначено, що станом на 01.01.2013 року в домоволодінні [ADDRESS] за [PERSON] зареєстровано право власності на 6/25 часток домоволодіння, за [PERSON] також зареєстровано право власності на 6/25 часток домоволодіння. Аналогічні відомості містяться і в технічному паспорті на будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] (станом на 11.12.2019 року). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.03.2018 року [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого на території Чигиринської міської ради Чигиринського району Черкаської області відкрилася спадщина. Відповідно до ст. ст. 1217, 1222 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Як встановлено судом та вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] позивачка, як дружина померлого [PERSON] , є спадкоємцем його майна відповідно до закону першої черги спадкування. Згідно з даними державного нотаріуса Чигиринської державної нотаріальної контори Курило Я.В. № 317/01-16 від 23.04.2020 року, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] звернулася [PERSON] , із заявою про відмову від прийняття спадщини звертався [PERSON] , інші спадкоємці із заявами до нотаріальної контори не зверталися. Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.11.2019 року № 1025/02-31, виданої державним нотаріусом Чигиринської державної нотаріальної контори Циндою Р.М., позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 6/25 часток житлового будинку, які є предметом спадкування, після смерті чоловіка [PERSON] в зв`язку з невідповідністю даних щодо об`єкта нерухомості в правовстановлюючих документах. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Поскільки відповідач не заперечує проти задоволення позову, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після померлого [PERSON] не має, тому суд вважає можливим визнати за позивачкою в порядку спадкування за законом право власності на належне останньому спадкове майно. Окрім того, судячи з рішення № 51866327 від 02.04.2020 року державним реєстратором було відмовлено позивачці у реєстрації права власності на належні їй 6/25 частин житлового будинку по [ADDRESS] в зв`язку з тим, що право власності [PERSON] зареєстровано не на квартиру [ADDRESS] , а на житловий будинок [ADDRESS] . Зазначені невідповідністі в поданих правовстановлюючих документах є перешкодою для проведення державної реєстрації права власності. У листі Чигиринської міської ради № 375-02-3/2 від 31.03.2020 року зазначено, що рішення щодо присвоєння поштової адреси будинку [ADDRESS] міською радою не приймалось, при цьому зазначений житловий будинок не перебуває у комунальній власності Чигиринської об`єднаної територіальної громади, тому міська рада не може вносити зміни до правовстановлюючих документів, що стосуються приватної власності. Виходячи з цього, позивачка не має можливості в позасудовому порядку зареєструвати своє право власності на належну їй частку нерухомого майна. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Таким чином, суд, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, вважає можливим позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, оскільки вони обгрунтовані та доведені належними доказами. На підставі викладеного, ст. ст. 328, 1217, 1222, 1266, ст. 1270 ЦК України,

Outcome: approved