overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

06.02.2014р. позивачі звернулися до суду з даним позовом. Посилаючись на те, що [INFO] померла їх мати [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина, у вигляді жилого будинку [ADDRESS], житловою площею 27,60 кв.м., загальною площею 49,40 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, який належав на підставі свідотцтва про право власності на колгоспний двір померлій [PERSON]. Заяву про прийняття спадщини своєчасно не подав, у зв"язку з сіменйими обставинами, але він постійно проживав разом зі спадкодавцем, здійснював догляд, на момент відкриття спадщини, тобто фактично вступив в керування та володіння спадковим майном після смерті матері. Другіх спадкоємців немає. Заяву про відмову від спадщини не подавав. Тому просив суд визнати за ними право власності на будинок. В судовому засіданні позивач на позові наполягає. Відповідач [PERSON] позов визнала. Відповідач [PERSON] позов визнав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спдкодавця, той із подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ч.2 та ч.5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] померла їх мати [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина, у вигляді жилого будинку [ADDRESS], житловою площею 27,60 кв.м., загальною площею 49,40 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, який належав на підставі свідотцтва про право власності на колгоспний двір померлій [PERSON]. Заяву про прийняття спадщини своєчасно не подав, у зв"язку з сіменйими обставинами, але він постійно проживав разом зі спадкодавцем, здійснював догляд, на момент відкриття спадщини, тобто фактично вступив в керування та володіння спадковим майном після смерті матері. Другіх спадкоємців немає. Заяву про відмову від спадщини не подавав. Тому суд вважає необхідним визнати за позивачем право власності на будинок. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO]. /а.с.4/ Суд, дослідивши усі докази у їх сукупності, вважає що вимоги позивачів підлягають задоволенню оскільки ґрунтуються на законі та підтверджуються матеріалами справи. На підставі ст.ст. 328,1258,1261,1268,1270,1271 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

06.02.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про надання додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини, обґрунтувавши свої вимоги тим, що [INFO] померла його тітка [PERSON], яка проживала в штаті Вашингтон в місті Ванкувер, округ Кларк, Америка. При житті, згідно заповіту від 13.10.2000 року, посвідченого нотаріусом округу Кларк, штату Вашингтон, тітка заповідала позивачу земельну ділянку, розташовану на території Кінецьпільської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, сільськогосподарського використання розміром 6,87 га, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК № 007692, виданого Первомайською міською радою народних депутатів 21.05.1997 року за номером 134, та грошовий пай в ТОВ "Вікторія" в с. Кінецьпіль Первомайського району Миколаївської області. Про те, що тітка склала заповіт на його користь, позивач дізнався влітку 2014 року, через общину віруючих імігрантів, які проживають в м. Ванкувер штат Вашингтон і які вислали йому свідоцтво про смерть тітки та заповіт. В січні 2015 року [PERSON] звернувся в Другу Первомайську державну контору Миколаївської області, щоб прийняти спадщину, але нотаріус йому відмовив в зв'язку з тим, що він пропустив строк на прийняття спадщини (шість місяців), згідно ст. 1270 ЦК України, та було роз'яснено, що питання про визначення додаткового строку для надання заяви може бути вирішено судом. Строк позивачем пропущений по тій причині, що він лише влітку 2014 року дізнався про складений на його користь заповіт, та через хворобу не зміг раніше дізнатися про нього. В зв'язку з оформленням спадщини [PERSON] необхідно, щоб суд надав додатковий строк, достатній для подання заяви для прийняття спадщини в державну нотаріальну контору на протязі 3-х місяців. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив заяву задовольнити. Від Кінецьпільської сільської ради Первомайського району Миколаївської області надійшов лист з проханням слухати справу у відсутність їх представника, проти задоволення позову не заперечували. Відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 ЦК України, позивачем був пропущений з поважної причини, тому суд вважає за можливе визначити йому в порядку ст. 1272 ЦК України додатковий строк чотири місяці, який буде достатній для подання нею заяви до нотконтори про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

06.02.2015 року представник публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» звернувся до суду з заявою про виправлення описки у виконавчих листах посилаючись на те, що 30 червня 2010 року по цивільній справі № 2-315/2010 за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ТОВ «Парадайс» [PERSON] про стягнення заборгованості, було винесено рішення яким позов було задоволено частково. Було стягнуто солідарно з ТОВ «Парадайс», [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 909 923 грн. 77 коп., та судові витрати у розмірі 1730 грн 00 коп; стягнуто з ТОВ «Парадайс», на користь публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» штраф у розмірі 47 217 грн 50 коп. На виконання рішення суду було видано два виконавчі листи, однак при виписуванні виконавчих листів судом було допущено описку, а саме невірно вказаний код ЄДРПОУ боржника ТОВ «Парадайс» Сторони в судове засідання не з'явилися, пояснення не надали, проте їх неявка не перешкоджає розглядові питання про внесення описки. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає за необхідне виправити описку з наступних підстав. Відповідно до ст. 369 ЦПК України виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження". Суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Суд розглядає заяву в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановлює ухвалу. Дійсно 30 червня 2010 року по цивільній справі № 2-315/2010 за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ТОВ «Парадайс» [PERSON] про стягнення заборгованості, було винесено рішення яким позов було задоволено частково. Було стягнуто солідарно з ТОВ «Парадайс», [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 909 923 грн. 77 коп., та судові витрати у розмірі 1730 грн 00 коп; стягнуто з ТОВ «Парадайс», на користь публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» штраф у розмірі 47 217 грн 50 коп. На виконання рішення суду було видано два виконавчі листи, однак при виписуванні виконавчих листів судом було допущено описку, а саме невірно вказаний код ЄДРПОУ боржника ТОВ «Парадайс»

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

06.02.2015 року представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна», звернувся до суду з вказаним позовом. Вказав, що 29.05.2013 року між [PERSON] та ПАТ «ОТП Банк», представником якого в свою чергу є Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», був укладений договір про надання споживчого кредиту № 2003990774. Банк надав кредит [PERSON] в сумі 25000,00 гривень. Відповідно до умов кредитного договору позичальник зобов'язувався повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов'язання встановлені кредитним договором не пізніше 29.05.2015 року. На підставі статті 1054 ЦК України позичальник за кредитним договором зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки в розмірі та на умовах встановлених договором. Станом на 13.01.2015 року у позичальника за договором про надання споживчого кредиту № 2003990747 від 29.05.2013 року існує заборгованість перед позивачем в сумі 25 484,70 (двадцять п'ять тисяч чотириста вісімдесят чотири, 70) гривень, що складається з : - залишку заборгованості за кредитом в сумі 22 109,01 гривень; - суми несплачених відсотків за користування кредитом - 3 375,69 гривень; В зв'язку з тим, що позичальником не було дотримано зазначених вище умов кредитного договору, позивачем на підставі п. 1.5.4. Кредитного договору було здійснено вимогу дострокового виконання позичальником його зобов'язань за кредитним договором в повному обсязі. А саме, 01.08.2014 року позичальнику було відправлено поштою рекомендованим листом з описом вкладення вимогу № 200147899 від 24.07.2014 року про погашення заборгованості за кредитним договором. Представник позивача ТОВ "ОТП Факторинг Україна" залишив заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлена у судове засідання не з'явилася, заперечень суду не надала. Дослідивши матеріали справи, а саме: копію договору про надання споживчого кредиту № 2003990747 від 29.05.2013 року, копію паспорта [PERSON], [INFO], розрахунок заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 2003990747 від 29.050.2013 року станом на 13/01/2015 року, копію розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2003990747 від 13.01.215 року, копію повідомлення від 24.07.2014 року № 200147899 по заборгованості за кредитним договором, копію договору факторингу № 21/07/14 від 21.07.2014 року, а тому суд вважає, що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного ст. 526, 527, 529, 530, 1050, 1054, 1077-1079, 1082,1084 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

06.02.2017 року на адресу суду повернулась справа №442/234/16-ц з Апеляційного суду Львівської області з ухвалою про повернення справи від 23.01.2017 року з приводу того, що у рішенні суду не вирішено долю судових витрат, які сплатив позивач. Сторони в судове засідання не з'явилися, однак їх присутність не є обов'язковою, що відповідає змісту ст. 220 ЦПК України.. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступних міркувань. Так як, при постановлені вказаного рішення судом не вирішено питання про стягнення судових витрат, а згідно ч.4 ст. 220 ЦПК, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати, суд вважає за доцільне усунути такі недоліки. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 04.11.2016 року у справі №442/234/16-ц ( провадження №2/442/414/2016) позов задоволено - визнано правовідносини поруки, договір поруки №02/24/11-П від 25.04.2013 року, що укладений між Публічним акціонерним товариством «Оксі Банк» та [PERSON], припиненими. Відповідно до квитанції ПАТ КБ « Приватбанк» від 12.02.2016 року [PERSON] сплатив судовий збір за подання позову у даній справі в розмірі 551,20 грн. ( а.с. 10). Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. 88 ЦПК України, Закону України "Про судовий збір" з відповідача ПАТ «Оксі банк», оскільки правовідносини виникли з кредитного договору, укладеного з таким, слід стягнути вищевказані понесені витрати - судовий збір в користь позивача в розмірі 551,20 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

06.02.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю та просив справу розглянути без його участі. Відповідач [PERSON] про час та місце судового розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку, однак в судове засідання не прибула, про наявність поважних для цього причин суд не повідомила і судом було прийняте рішення справу розглянути без її участі в заочному порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, але в судове засідання не з'явився без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив на позов та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. В звязку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що між сторонами 14 грудня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції у місті Донецьку по актовому запису №461 було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні відносини з причин різних поглядів на життя, нерозуміння одне одного, в зв"язку з чим між сторонами почали виникати сварки, були втрачені почуття любові та поваги одне до одного. Майнового спору та спору по вихованню дитини сторони не мають. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.ст.104,105 СК України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню у зв*язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, позивач наполягає на розлученні та не згоден на примирення. Тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі ст.ст. 24, 56,104, 105, 110, 112, 114, 115 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

06.03.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 09 липня 1992 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що у них з відповідачкою життя не склалось, подружні стосунки припинені через різні характери, погляди на життя та постійні сварки і непорозуміння, що виникають на ґрунті цього, шлюб існує формально і подальше сумісне проживання та збереження сім'ї стало неможливим, а тому просить суд позов задовольнити. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, але від нього поступила заява про розгляд справи у його відсутності. Згідно поданої заяви позивач позов підтримує, наполягає на розлученні. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася по невідомій суду причині, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить розписка про вручення судової повістки. Причини неявки суду не повідомила. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за правилами ч.2 ст.197 ЦПК України. Вирішуючи спір суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 липня 1992 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.5,6). Подружні стосунки припинені, позивач наполягає на розлученні, миритись не бажає. Причиною розпаду сім'ї стали сварки та скандали, що виникали через різні характери та погляди на сімейне життя. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.51 Конституції України, ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.), ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України. Згідно ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і "в разі його розірвання". Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить їх інтересам та інтересам їхнього неповнолітнього сина, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

06.03.2014 року ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» звернулось в суд з позовом про стягнення з відповідача [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS] заборгованості за кредитним договором №BLаЖГА00027408 від 14 квітня 2011 року, яка станом на 04.03.2014 року становить 18046 (вісімнадцять тисяч сорок шість) грн. 26 коп. Позов обґрунтовують тим, що 14.04.2011 року між ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" та [PERSON] був укладений договір банківського обслуговування №BLаЖГА0002740 на підставі якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 10 000,00 грн. Кредит видавався строком по 14 квітня 2014 року включно із платою за користування кредитом 15% річних. Однак, у зв'язку з тим, що відповідач своїх договірних зобов'язань не виконав, допустив заборгованість перед банком, ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» змушене звернутись до суду з позовною заявою про стягнення боргу за кредитним договором Представник позивача в судове засідання не з'явився. однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги викладені в позовній заяві підтримав, просив позов задовольнити. Проти проведення заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи, відомостей про причини його неявки до суду не надходило, а відтак суд вважає, що справа може бути розглянута у його відсутності, виходячи з наявних доказів. Дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] 14.04.2011 року, згідно укладеного договору №BLаЖГА00027408, отримав строковий кредит у розмірі 10 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом та з кінцевим терміном повернення 14.04.2014 року. З матеріалів справи вбачається, що відповідач допустив заборгованість за кредитним договором, яка станом на 04.03.2014 року вона становить 18 046 (вісімнадцять тисяч сорок шість) грн. 60 коп., що видно з представленого розрахунку. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Однак він даного обов'язку не виконав. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту, дані вимоги містяться і в кредитному договорі, який підписаний сторонами. Таким чином, оскільки відповідач не сплачував заборгованості за кредитним договором, допустив заборгованість, то цю заборгованість в повному обсязі слід стягнути з нього в користь ПАТ «Фольксбанк». З відповідача підлягає стягненню судовий збір в користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

06.03.2014 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що, між сторонами було укладено шлюб, від шлюбу у них [INFO] народилася донька [PERSON], [INFO] син [PERSON], відповідач не надає допомоги на утримання дітей, просить стягнути аліменти на них в розмірі по 500 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Представник позивача в судове засідання не з"явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з"явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в сумі по 500 грн. на кожну дитину. [PERSON] являється батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO] та неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. Відповідно до довідки виданої Розсохуватською сільською радою Маловисківського району Кіровоградської області від 21.02.2014 року неповнолітня [PERSON], неповнолітній [PERSON] проживають біля матері [PERSON] та знаходяться на її утриманні. В порушення вимог ст. 180 СК України, відповідач не допомагає утримувати своїх дітей, іншим особам аліменти не платить, позовні вимоги визнав, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved