Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] 14.01.2014 року звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 29.09.2007 року. Від даного шлюбу вони мають спільних дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що діти знаходяться на її утриманні, а відповідач ухиляється від утримання дітей, і матеріальної допомоги добровільно не надає, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня подання заяви і до повноліття дітей. Позивачка в судове засідання не з'явилася, направила до суду заяву (а.с.20) про розгляд справи у її відсутність, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує і наполягає на стягненні аліментів у заявленому розмірі. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи через оголошення у пресі (а.с.22), в судове засідання не з'явився, і від нього не надійшло повідомлення про причину неявки та про розгляд справи за його відсутності. За згодою позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Між сторонами склалися шлюбно-сімейні відносини, які регулюються нормами СК України. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.4), від якого мають спільних дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], і це підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с.5-7), в якому їх матір"ю вказано позивачку, а батьком відповідача. На день звернення позивачки до суду позивачка з відповідачем спільно не проживають. При цьому їх неповнолітні діти знаходяться на її повному утриманні, що підтверджується довідкою виконкому Новофедорівської сільської ради від 10.01.2014 року (а.с.8). Отже, між сторонами існують сімейні правовідносини, урегульовані Сімейним кодексом України ( ч.1. ст.2 СК ), та взаємні батьківські обов"язки щодо утримання їх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття відповідно до вимог ст.180 СК України. За змістом положень ч.ч. 1- 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов"язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з батьків, з ким проживає дитина, має право звернутися до суду з відповідним позовом. Таким чином, відповідно до встановлених обставин, враховуючи, що домовленості про утримання неповнолітніх дітей сторони не дійшли, позивачка сама несе весь тягар утримання їх спільних з відповідачем дітей, а відповідач свого обов?язку по їх утриманні не виконує, чим порушує права і законні інтереси позивачки, суд вважає, що у позивачки є правові підстави вимагати стягнення аліментів з відповідача в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст.182 СК України враховує матеріальне становище дітей, які є неповнолітніми, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, що він на своєму утриманні інших дітей та непрацездатних осіб не має, та що інші утримання по виконавчим листам з відповідача не проводяться. На підставі ст.183 СК України суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у частці від доходу (заробітку) відповідача. На підставі ст.ст. 121, 122, 180, 181, 182, 191 СК України,

Outcome: approved