Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину земельної ділянки, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що після смерті [INFO] року її батька [PERSON], залишилася спадщина, а саме: 1/2 частина земельної ділянки, площею 0,1000 га для обслуговування жилого будинку і господарських будівель, яка розташована по [ADDRESS]. Після смерті батька, вона звернулася з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса. Інші спадкоємці відмовились від прийняття спадщини на її користь. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину вона не може через відсутність реєстрації правовстановлюючого документу на землю за спадкодавцем, про що свідчить постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.02.2017 року, в зв"язку з чим вона змушена звернутись до суду за захистом своїх прав. Представник позивача в судове засідання не з"явилась. Подала суду письмову заяву про розгляд справи без її учсті. Позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити з викладених у ньому підстав. Відповідач Київська міська рада, явку у судове засідання свого представника не забезпечила, На адресу суду надіслано клопотання про розгляд справи без участі представника та письмові заперечення, відповідно до змісту яких, Київська міська рада просить відмовити в задоволенні позову [PERSON] Треті особи в судове засідання не з"явились. Судом про розгляд справи повідомлялись належним чином, про що свідчать судові повістки та поштові повідомлення про їх отримання, які містяться в матеріалах справи. Про причини неявки суд не повдомили. З клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертались. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності її учасників на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини, та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року народилась позивачка по справі - [PERSON]. В графі батько зазначений [PERSON], в графі мати- [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с. 11). [INFO] року помер батько позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] яке видане 15.05.2016 року Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а.с. 10). За даними Державного акту на право приватної власності на землю, [PERSON] на підставі рішення Київської міської ради від 08.07.1999 року № 353/454 передана у приватну власність ? земельної ділянки, площею 0,1000 гектарів, яка розташована в [ADDRESS]. Землю передано для обслуговування жилого будинку і господарських будівель (а.с.15). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.04.2005 року, [PERSON] успадкував після смерті свого батька [PERSON], - ? частину земельної ділянки, площею 0,1000 га, що знаходиться по [ADDRESS], яка належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданного Київської міською Радою 20.04.2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № [NUMBER]. Цільове призначення земельної ділянки - обслуговування жилого будинку і господарських будівель (а.с. 14). За даними довідки Комунального концерну «Центр комунального сервісу» № 3335 від 20.05.2016 року, [PERSON] дійсно мешкав в [ADDRESS] з 10.12.1977 року до дня смерті - [INFO] року (а.с.60). Зі змісту довідки Комунального концерну «Центр комунального сервісу» № 4041 від 18.06.2016 року, яка видана [PERSON] встановлено, що вона зареєстрована в будинку за адресою - [ADDRESS], як власник (співвласник) ? частини, власником другої ? частини (співласником) вказаний [PERSON], однак, в будинку не зареєстрований. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини земельної ділянки, яка розташована за адресою:[ADDRESS] Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мартинюк С.В. від 04.02.2017 року № 22/02-31, [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дій, а саме: у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на ? частку земельної ділянки [ADDRESS], в зв»язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно. В постанові зазначено, що згідно ст. 1299 ЦК України, що діяв на час отримання [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку, а саме станом на 05.04.2005 року державна реєстрація права на спадщину, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов»язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (а.с. 13). Згідно з інформаційним листом від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Звертаючись до суду з позовом, позивач стверджує, що відсутність державної реєстрації права власності спадкодавця [PERSON] на спадкове майно, яким є ? частина земельної ділянки площею 0,1000 га для обслуговування жилого будинку і господарських споруд, яка розташована за адресою [ADDRESS] не є підставою для відмови у спадкванні нею зазначеного майна, оскільки воно було набуте спадкодавцем у власність в порядку спадкування за законом, його право на це нерухоме майно ніким не оспорюється, в свою чергу прийнято нею у спадщину в установленному законом порядку. Відповідно до правил статей 316,328 ЦК України: правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Крім того, відповідно до правил статей 1218, 1258,1296,1297,1298 ЦК України: до складу спадщини входять усі права і обов»язки, що належать спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини; спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину; спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов»язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно; свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Отже, приймаючи до уваги, що спадкове майно, яке є предметом спадкування позивачкою, в установленному законом порядку було отримано у власність спадкодавцем також у порядку спадкування, що на теперішній час ніким не оспорюється, відповідно воно в свою чергу може бути спадковим майном, незважаючи на те, що право власності спадкодавця на це майно не було зареєстровано у порядку передбаченому правилами ст. 1299 ЦК України, яка була чинною на момент отримання свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом. Частиною першою статті 1261 ЦК України, встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, а статтею 1268 цього Кодексу передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що позивачка є спадкоємицею першої черги майна спадкодавця [PERSON], у визначений законом строк заявила про його прийняття, однак через відсутність державної реєстрації на спадкове майно, яким є ? частина земельної ділянки площею 0, 1000 га, яка розташована за адресою [ADDRESS], питання щодо права спадкоємиці [PERSON] на зазначене майно в порядщку спадкування за законом підлягає вирішенню судом. Як видно зі змісту заяви [PERSON] від [INFO] року, остання, відмовилась від всієї спадщини за законом, після померлого сина [PERSON] на користь дочки померлого, позивача у справі, - [PERSON], [INFO] (а.с.16). Крім того, зі змісту заяви [PERSON] від [INFO] року встановлено, що остання, відмовилась від всієї спадщини за законом, після померлого чоловіка [PERSON] на користь дочки померлого, позивача у справі, - [PERSON], [INFO] (а.с.16). З копії матеріалів спадкової справи [PERSON], вбачається, що позивачка є на даний час єдиною спадкоємицею майна померлого. За даними копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданного 16.11.2016 року, [PERSON] успадкувала після [PERSON] ? частку житлового будинку [ADDRESS]. Дане свідоцтво було зареєстроване у встановленому законом порядку. Правилами ст. 1225 ЦК України, до спадкоємців житлоого будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов»язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Наразі, приймаючи до уваги, зроблені судом висновки з приводу того, що спадкове майно, з приводу якого заявлено спір є предметом спадкуваня, оскільки на момент смерті спадкодавця, останньому, було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку, однак, останній, за життя не зареєстрував його у встановленому законом порядку з невідомих суду причин, а позивачка прийняла спадщину, проте з незалежних від неї обставин не може оформити своє право на спадкове майно, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, законним та доведеним, в зв»язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved