Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей. В обгрунтування позову зазначила, що рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 18.11.2009 року з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 29.10.2009 року та до повноліття дітей, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 19.09.2013 року з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 12.09.2013 року та до повноліття дитини, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказані рішення набрали законної силі і примусово виконується Жовтневим відділом ДВС Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області. На теперішній час відповідач офіційно не працює, однак має неофіційний заробіток в розмірі приблизно 10000,00 грн. Матеріальний стан позивача на теперішній час погіршився, заробітної плати та допомоги по догляду за дитиною вона не отримує, є багатодітною матір`ю, а утримання трьох дітей потребує значних матеріальних витрат. З урахуванням викладеного, просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача за рішеннями Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 18.11.2009 року, та від 19.09.2013 року на її користь на утримання трьох неповнолітніх дітей, та стягнути аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. (по 1000,00 грн. на кожну дитину) щомісячно. Позивач та представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надали суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили задовольнити та розглянути справу у їх відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розглянути справу у його відсутність.. Дослідивши надані сторонами докази по справі, суд встановив наступне. Сторони по справі перебували у шлюбі, який було розірвано 26.10.2009 року, актовий запис №527, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії І-ОІ№105063 (а.с.11). Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 8-10), які мешкають разом із позивачем та знаходяться на її утриманні. Рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 18.11.2009 року з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 29.10.2009 року та до повноліття дітей, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 19.09.2013 року з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 12.09.2013 року та до повноліття дитини, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказані рішення набрали законної силі і примусово виконується Жовтневим відділом ДВС Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області за виконавчими листами №2-6170 2009 р., №2/263/3564/2013 (а.с.12, 13). Позивач визнана багатодітною матір`ю, що підтверджується посвідченням №012874 від 11.07.2011 року та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 6 років (а.с.6,7). До того ж неповнолітній [PERSON], [INFO], має слабке психічне здоров`я, потребує постійного коштовного лікування, що підтверджується медичними документами про стан його здоров`я (довідка №38-21/473 від 30.09.2016 року про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді, висновок ВКК №38-21/479 від 30.09.2015 року, виписка із медичної карти стаціонарного хворого №7593-979, епікриз, висновок МРТ, протокол дослідження, квитанції та чеки на придбання медичних препаратів та ліків) (а.с.14-22). Відповідач на теперішній час офіційно не працює, але має нерегулярний, мінливий дохід. Відповідно до ст. ст. 141,180 СК України батьки мають рівні права та обов»язки щодо дитини і зобов»язані утримувати дитину до повноліття. Згідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст. 181 СК України). Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. Враховуючи зміст ст. ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.\~\~\~\~\~\~ Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України). У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно правової позиції, яка викладена у справі за № 143 цс 13, судова палата у цивільних справах Верховного Суду України від 05.02.2014р. постановила з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).\~\~\~\~\~\~Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року згідно до статті 360-7 ЦПК України, є обов'язковою для всіх судів України. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Згідно вимог ст.ст.181,184 СК України, відповідно до яких за загальним правилом розмір аліментів визначається у частці від доходу платника. Визначення аліментів у твердій грошовій сумі можливо лише у передбачених ст.184 СК України випадках, зокрема у випадку, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин. Так, в судовому засіданні встановлено, що у позивача дійсно змінилися обставини, відповідно до яких з урахуванням її матеріального стану, потреб неповнолітніх дітей, що зростають, а також стану здоров`я неповнолітнього [PERSON] можливо змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь, та визначити їх у твердій грошовій сумі. При вирішенні даного спору суд керується ст. 10 ЦПК України у відповідності з вимогами якої цивільне судочинство здійснюється на засадах загальності сторін. Відповідно до вимог\~\~ст.\~\~27 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Враховуючи визнання позову відповідачем у повному обсязі та вищевикладене, виходячи із засад розумності і справедливості, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] повністю і визначити розмір аліментів, які будуть стягуватись з відповідача її користь на утримання дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн. (по 1000,00 грн. на кожну дитину). Аліменти у зміненому розмірі стягувати від дня набрання чинності рішенням суду та до досягнення дітьми повноліття. Такий розмір буде розумним і справедливим на час ухвалення рішення суду, що не позбавляє сторін права у випадку зміни їх матеріального становища в майбутньому звернутись до суду із вимогами про збільшення або про зменшення вказаного розміру аліментів.

Outcome: approved