Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки на час її навчання у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача до закінчення донькою навчального закладу -але не довше, ніж до досягнення [PERSON] 23 років Крім цього, просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати по оплаті навчання [PERSON] в сумі 7 912,50 грн. за період з 01.09.2014 року по 30.06.2015 року та стягнути на її користь 1/2 частину витрат по оплаті за навчання [PERSON], які будуть проведені за період, починаючи з 01.08.2015 року до закінчення навчання або до досягнення 23 років. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі. Просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. Третя особа в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи. Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності третьої особи. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі -[PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] [PERSON] навчається в Харківському національному університеті ім. В.Н. Каразіна, є студенткою першого курсу денного відділення, у зв'язку з цим не працює. В даний час дитина перебуває на утриманні матері. На державному забезпеченні не перебуває, стипендії не отримує. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. ст. 141,155 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов"язки щодо дитини, здійснення батьками своїх прав та виконання обов"язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, розірвання шлюбу між батьками, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов"язків щодо дитини. Статтею 154 СК України, передбачено, що батьки мають право на самозахист своєї дитини, повнолітніх дочки та сина. Батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень. Батьки мають право звернутися за захистомправ та інтересів дітей і тоді, коли відповідно до закону вони самі мають право звернутися за таким захистом. [PERSON] продовжує навчання - є студенткою денного відділення Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна, не працює, тому суд вважає, що вона є такою, що потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням. Суд, враховує обставини, передбачені ст.ст.182, 200 СК України, а саме те, що відповідач не працює, є пенсіонером отримує пенсію в розмірі 1 364,87 грн., має на утриманні неповнолітню дитину, [PERSON] стипендію не отримує, позивачка працює, отримує заробітну плату в розмірі 2 035 грн., тому приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню, з відповідача на користь [PERSON] підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно на період навчання. Відповідно до ст.191, 201 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Однак, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. п.20 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів 23.12.2014 року. Однак, відповідно свідоцтва про народження, [PERSON] народилася [INFO] року, тобто лише [INFO] року досягла повноліття. Крім того, як встановлено в судовому засіданні, рішенням Октябрського районого суду м. Полтави зменшено розмір аліментів на утримання доньки [PERSON], визначений рішенням Стрийського міського суду Львівської області від 15.06.2000 року, стянувши з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, посинаючи з моменту набрання рішенням чинності до досягнення донькою повноліття. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої доньки у розмірі 1/6 частині заробітку (доходу) щомісячно на час навчання, але не більше, ніж до досягнення нею віку 23 років, починаючи саме з [INFO] року. У відповідності із вимогами ч.1,2 ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, - зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами /розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо/. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат по оплаті навчання [PERSON] в сумі 7 912,50 грн. за період з 01.09.2014 року по 30.06.2015 року та стягнення 1/2 частини витрат по оплаті за навчання [PERSON], які будуть проведені за період, починаючи з 01.08.2015 року до закінчення навчання або до досягнення нею 23 років, суд виходить з того, що чинним законодавством України не передбачено обов'язку батьків брати участь в додаткових витратах на утримання повнолітніх дітей, в тому числі з оплати навчання. Крім того, в силу ст. 185 СК України, навчання у вищому учбовому закладі не є особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Таким чином в задоволенні даних позовних вимог необхідно відмовити. Крім того, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial