Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

03.06.2020 року позивач звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті діда [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на: - 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; - земельну ділянку площею 0,2500 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 463390, виданий 13.04.2011 року Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 512208321000027, кадастровий номер земельної ділянки 5122083200:02:002:0018); - земельну ділянку площею 0,0982 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для ведення особистого селянського господарства (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 463391, виданий 29.11.2010 року Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 011052103591, кадастровий номер земельної ділянки 5122083200:02:002:0019); - земельну ділянку площею 2,90 га, яка розташована на території Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 № 456796, виданий 10.02.2003 року Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10-09-461). Позовні вимоги позивач мотивує тим, що письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Черненко С.М. № 913/01-16 від 25.07.2020 року позивачу було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті діда [PERSON] , померлого [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, заяв про відкладення справи або слухання справи за його відсутністю не направляв, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належать: - 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] (згідно до запису з погосподарської книги № 2 виконавчого комітету Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, що підтверджено довідкою № 637 від 29.07.2019 року, наданою виконавчим комітетом Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області); - земельна ділянка площею 0,2500 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 463390, виданого 13.04.2011 року Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 512208321000027, кадастровий номер земельної ділянки 5122083200:02:002:0018; - земельна ділянка площею 0,0982 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для ведення особистого селянського господарства, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 463391, виданого 29.11.2010 року Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 011052103591, кадастровий номер земельної ділянки 5122083200:02:002:0019; - земельна ділянка площею 2,90 га, яка розташована на території Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 456796, виданого 10.02.2003 року Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10-09-461. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 22.07.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається з: - 1/2 частки житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; - земельної ділянки площею 0,2500 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки 5122083200:02:002:0018; - земельної ділянки площею 0,0982 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки 5122083200:02:002:0019; - земельної ділянки площею 2,90 га, яка розташована на території Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 456796, виданого 10.02.2003 року Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10-09-461. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до заповіту від 13.11.2014 року, посвідченого секретарем Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Просенюк К.С., зареєстрованого в реєстрі за № 67, [PERSON] заповів належний йому на праві власності житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] та належну йому на праві приватної власності земельну ділянку площею 2,90 га на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 456796, виданий 10.02.2003 року Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва [PERSON] , [INFO] . Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №61445537 від 27.08.2020 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, заповіт [PERSON] від 13.11.2014 року, зареєстрований за № 67 не змінювався та не скасовувався. Встановлено, що [PERSON] від прийняття спадщини за заповітом відмовляється. Таким чином, право на спадкування вищевказаного спадкового майна одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - дружина [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 01.11.1970 року Василівською сільською радою депутатів трудящих Бобринецького району Одеської області Кіровоградської області; - донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 26.01.1978 року Новонекрасівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 19.10.1997 року Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, згідно якого [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Частиною 2 статті 1274 ЦК України визначено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини на користь [PERSON] . Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважається такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою четвертою статі 1273 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини була неповнолітньою, тобто вважається такою, яка прийняла спадщину. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Черненко С.М. № 913/01-16 від 25.07.2020 року позивачу було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті діда [PERSON] , померлого [INFO] . Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Згідно п. 3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved