Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення в її користь аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO]. Свої вимоги в судовому засіданні позивачка мотивувала тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Сімейні стосунки не склались і на даний час вона звернулася із позовом про розірвання шлюбу. За час перебування в шлюбі у них з відповідачем народилася дочка [PERSON]. З січня 2014 року вони припинили спільне проживання і з того часу відповідач не допомагає їй матеріально. Дитина знаходиться на повному її матеріальному утриманні, а фактично утримують дитину її батьки. Відповідач має змогу утримувати дитину оскільки працює. Він займається маршрутними перевезеннями людей і має достатньо високі заробітки, попри те, що офіційно оформлений водієм на мінімальну заробітну плату. Реально відповідач заробляє близько 300 гривень в день, має власного буса, якого використовує для перевезення пасажирів. Вказані обставини відомі їй, як дружині, оскільки раніше з відповідачем мали спільний бюджет. Однак відповідач не допомагає матеріально, ухиляється від виконання свого батьківського обов'язку по утриманню дочки. В зв"язку з тим, що значна частина доходів відповідача ніде не облікується поставила питання про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно. Відповідач в судовому засіданні заявлений позов визнав частково. Вказав, що не має змоги сплачувати заявлену позивачкою суму аліментів. Погодився сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 300 гривень. Пояснив, що працює водієм маршрутного мікроавтобуса і має мінімальну заробіну плату в розмірі 1218 гривень. Така заробітна плата не дозволяє йому сплачувати заявлену позивачкою суму аліментів. Він проживає з батьком пенсіонером який також потребує матеріальної допомоги. Зазначив, що за потребою згідний добровільно забезпечувати дочку необхідними речами. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є батьком народженої позивачкою дочки [PERSON], [INFO] Сторони разом не проживають і відповідач не бере участі в утриманні дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З пояснень сторін встановлено, що відповідач працює та отримує доходи, реальний рівень яких при виконанні судового рішення з'ясувати буде складно. Рівень доходів, які декларуються відповідачем як заробітна плата не відповідає об"єктивним обставинам. Тому, у відповідності до ст.184 СК України доцільно визначити йому аліменти в твердій грошовій сумі. Виходячи з наведених позивачкою доводів щодо витрат, які вона несе на утримання дитини, величини прожиткового мінімуму встановленого законодавчо, а також враховуючи матеріальне становище відповідача, його вік і стан здоров"я, ту обставину, що інших утриманців немає, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача слід визначити в сумі 700 грн. На підставі наведеного, ст. 84,180,181,182,184,191 СК України,

Outcome: partial