Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

02 березня 2020 року заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту його постійного проживання на території України, з 24 серпня 1991 року по теперішній час, оскільки встановлення цього факту необхідно йому для отримання паспорту громадянина України. Зазначає, що він [INFO] народився у с. Проточі Царичанського району Дніпропетровської області РСР. З моменту народження і по 16.07.1992 постійно проживав за адресою: [ADDRESS] , про що було зазначено в паспорті радянського зразка, який ним втрачено. Починаючи з 2005 року постійно проживає без реєстрації на території Петриківського району в [ADDRESS] , тобто з моменту народження і по сьогоднішній час за межі України не виїжджав. У зв`язку з втратою паспорта радянського зразка, несвоєчасним оформленням паспорта громадянина України, виникли проблеми з реєстрацією місця проживання та офіційним працевлаштуванням. Крім того, він звертався до компетентних органів з заявою щодо підтвердження видачі паспорта зразка колишнього СРСР, однак така інформація відсутня. Ухвалою суду від 06.03.2020 відкрито провадження і призначено справу до розгляду. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав та просив її задовольнити, з підстав зазначених в заяві та з урахуванням довідок та інших документів наданих до суду, з яких вбачається, що він постійно проживала на території України. На цей час виникло питання щодо оформлення документів, у зв`язку з чим необхідний документ, який встановлює особу - паспорт громадянина України для подальшої реєстрації місця проживання та працевлаштування. Представник заінтересованої особи Державної міграційної служби України Задорожній Є.М. в судовому засіданні проти заявлених вимог не заперечував та пояснив, що після встановлення факту проживання станом на 24 серпня 1991 року на території України заявника, буде проведено процедуру встановлення його особи. Заслухавши заявника [PERSON] та представника заінтересованої особи Задорожнього Є.М., показання свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, суд дійшов наступного висновку. Дослідивши заяву та долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в с. Могилів Царичанського району Дніпропетровської області (актовий запис про народження № 20 від 01.07.1968 року складений виконавчим комітетом Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області). 12.04.1988 [PERSON] подав заяву про видачу паспорту, заповнено форму № 1. 12.04.1988 завідувачем Царичанського РС ГУ ДМС України у Дніпропетровській області було видано пасспорт серії [NUMBER] на ім`я заявника. Як зазначив заявник паспорт (зразка СРСР) було ним втрачено, що підтверджується матеріалами перевірки № 10249 від 18.09.2019 Дніпровського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області. Згідно погосподарських книг (1971 - 1973, 1983-1985, 1986-1990 p.p.) заявник фактично проживав без реєстрації зі своєю сім`єю в с. Проточі Царичанського району Дніпропетровської області, за вказаний період навчався в Магдалинівській школі інтернат, де отримав неповну середню освіту, працював в колгоспі «Зоря». Довідкою Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області встановлено, що [PERSON] , [INFO] , постійно проживав за адресою: [ADDRESS] з моменту народження і по 16.07.1992 (погосподарська книга № 52 за 1991-1995 р.р. о/р № [NUMBER]). Згідно погосподарської книги (1991 - 1995 p.p.), особовий рахунок № [NUMBER] , заявник фактично з 01.01.1991 року проживав за адресою: [ADDRESS] без реєстрації зі своєю сім`єю [PERSON] , [PERSON] та працював в колгоспі «Зоря», колгоспник. 16.07.1992 вибув до м. Дніпродзержинськ. Свідок, [PERSON] , який є мешканцем в с. Проточі Царичанського району, в судовому засіданні своїми показами підтвердив факт постійного проживання [PERSON] в с. Проточі Царичанського району, з самого народження до липня 1992 року. Свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] починаючи з 2005 року постійно проживає на території Петриківського району в с. Шульгівка. З 2005 року по теперішній час заявник проживає без реєстрації в [ADDRESS] , що підтверджується Актом про проживання від 21.01.2020, засвідченого керуючою справами виконавчого комітету Шульгівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області Тітановською О.В., зареєстрованого в реєстрі № 04. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Питання громадянства України регулюється Конституцією України, законами України, указами Президента України, міжнародними договорами України. Основними нормативно-правовими актами з питань громадянства України є Закон України «Про громадянство України» та Указ Президента України від 27.03.2001 року N 215 «Питання організації виконання ЗУ «Про громадянство України». Підстави набуття особою громадянства України визначаються індивідуально, залежно від її місця народження, походження, проживання, родинних зв`язків тощо. Відповідно Закону України «Про громадянство України» громадянами України є, зокрема усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України постійно проживали на території України або які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Відповідно до п. 25 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України і виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року N 215, в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року N 588/2006, для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша ст. 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях. Пунктом 44 Порядку визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Факт постійного проживання на території України заявника [PERSON] , у тому числі станом на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року або на момент набрання чинності Закону України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) має юридичне значення та породжує для нього юридичні наслідки, так як встановлення вказаного факту в судовому порядку надає йому право подати заяву про набуття громадянства України. В іншому встановленому Законом України «Про громадянство України» порядку, набути громадянство України заявник не може. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року. Відповідно до п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 року або 13.11.1991 року. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про громадянство України", безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття "безперервне проживання на території України" та "проживання на території України на законних підставах". Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено. Таким чином, розглядаючи заяву, суд надає правову оцінку наявним в матеріалах справи доказам безперервного проживання особи на території України. Отже, досліджені докази в їх сукупності свідчать про те, що [PERSON] , з моменту народження ( [INFO] ) постійно проживав, зокрема станом на 24.08.1991 року в Царичанському районі Дніпропетровської області, тобто на території України. Крім того, іншим чином ніж встановлення факту постійного проживання особи на території України особа не зможе підтвердити свою належність до громадянства України та реалізувати свої права, як особа яка народилась та прожила все життя в Україні, як до так і після 1991 року. З урахуванням викладеного, а також з огляду на те, що для реалізації заявником своїх прав необхідним є визнання факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991року, і саме цей факти має для заявника юридичне значення, суд задовольняє заяву. Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Outcome: approved