Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

11 липня 2015 року позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з бабусею [PERSON] та знаходяться на її повному утриманні. [PERSON] та [PERSON] на території Козелецької селищної ради зарекомендували себе з негативної сторони, ведуть антигромадський спосіб життя, вихованням дітей не займаються, матеріально не утримують, не цікавляться їх навчанням, не створили умови для проживання та розвитку дітей, тобто самоусунулись від виконання батьківських обов'язків. На неодноразові зауваження працівників районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, служби у справах дітей щодо належного догляду за дітьми, їх виховання та утримання відповідачі не реагують. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Козелецької районної державної адміністрації Пономаренко С.П. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Представник третьої особи Районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Сікачова В.З. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Третя особа [PERSON] та представник третьої особи [PERSON] позовні вимоги підтримали. Суд, заслухавши пояснення сторін, представників, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 Закону № 2402-111 сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання сім'ї разом з належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження. Відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідачі є батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 12, 13, 14). 20 червня 2017 року комісією у складі начальника служби у справах дітей Козелецької районної державної адміністрації Пономаренко С.П., директора районного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді Сікачової В.З., головного спеціаліста служби у справах дітей Лісковича В.О., провідного фахівця із соціальної роботи районного ЦСССДМ Карпенко Н.І. проведено обстеження матеріально-побутових умов сім'ї [PERSON] При обстеженні встановлено, що в житловому будинку антисанітарний стан, брудно, розкидано речі, брудна білизна, багато немитого посуду, не створені умови для проживання, виховання та розвитку малолітніх дітей (а.с. 9). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Козелецької селищної ради від 27.06.2017 про доцільність позбавлення батьківських прав, визнано доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків, як підстава для позбавлення батьківських права має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 150 СК України батьки, зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ст. 164 СК України батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Таким чином, оцінивши докази по справі суд вважає встановленим факт ухилення [PERSON] та [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків відносно малолітніх [PERSON], [PERSON] та [PERSON], оскільки вони в порушення вимог ст. 150 СК України не піклується про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний стан та моральний розвиток, не здійснюють їх підготовку до самостійного життя, не забезпечують матеріальне утримання, повністю відсторонилися від виконання своїх батьківських обов'язків, що свідчить про повну відсутність прояву батьківської турботи і є достатньою підставою для позбавлення батьківських прав. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved