Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

06.04.2016 року представник позивача звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, покликаючись на те, що 03.07.2007 року між АКБ «ПРАВЕКС-БАНК» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» - позивач у справі) та відповідачем [PERSON] (позичальником) був укладений Кредитний договір №2479-031/07Р, за умовами якого банк надав відповідачу кредит в іноземній валюті у розмірі 11883 доларів США строком до 03.07.2014року. Вказує, що за період користування кредитними коштами позичальником здійснено часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте заборгованість перед банком за вищевказаним кредитним договором в повному обсязі не погашена. Згідно розрахунку заборгованості, проведеного станом на 21.01.2016року, загальний розмір заборгованості відповідача [PERSON] за вищевказаним кредитним договором становить 3842 долари США, що за курсом НБУ станом на 05.02.2016року становить 99479, 37 гривень, з яких: заборгованість по сплаті основної суми кредиту - 3444,91 долари США, що за курсом НБУ станом на 05.02.2016року становить 89197,68 гривень; заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами - 397,06 доларів США, що за курсом НБУ станом на 05.02.2016року становить 10280,92 гривень. Зазначає, що в якості забезпечення належного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором між банком та відповідачкою [PERSON] був укладений Договір поруки №2479-031/07Р від 03.07.2007року, термін дії якого визначено до 22.06.2017р., за умовами якого поручитель зобов'язався нести солідарну майнову відповідальність перед банком за виконання позичальником в повному обсязі зобов'язань за кредитним договором, зокрема обов'язків щодо вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом та процентів за користування кредитними коштами. З огляду на наведене, просить суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 3842 долари США, з яких: кредит - 3444,91 дол.США, проценти - 397,06 дол.США. Також просить стягнути з відповідачів на користь позивача понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 1492,18 гривень. Вимоги представником позивача підтримано в судовому засіданні. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з'явився, однак подав заяву, в якій вказав, що позов визнає та просить провести розгляд справи за його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, а подала заяву, в якій зазначила, що проти позову заперечує. Просить відмовити задоволенні позовних вимог, пред'явлених до неї як до поручителя, з тих підстав, що такі заявлені за межами строку, передбаченого ч.4 ст.559 ЦК України. Крім того, просила розглядати дану справу за її відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню з таких міркувань. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 03.07.2007р. між АКБ «ПРАВЕКС-БАНК» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК») та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №2479-031/07Р, у відповідності до якого позивач надав позичальнику - відповідачу [PERSON] кредит в сумі 11 883 долари США на умовах плати за користування кредитними коштами в розмірі 11,99 % річних з кінцевим терміном погашення не пізніше 03.07.2014р. Згідно умов даного кредитного договору відповідач [PERSON] зобов'язався забезпечити своєчасне повернення кредитних коштів та сплату нарахованих відсотків в порядку, визначеному договором (підп.6.1.1 п.6.1, п.4.4 Договору). Відповідно до ст.ст.546,553 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, порукою. Відтак, з метою забезпечення виконання позичальником [PERSON] зобов'язань по даному кредитному договору 03.07.2007р. між позивачем та відповідачкою [PERSON] укладено договір поруки за №2479-031/07Р. Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, врегульовані ст.554 ЦК України. Зі змісту цієї норми вбачається, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Надавши суму кредиту позичальнику, позивач виконав умови укладеного кредитного договору №2479-031/07Р від 03.07.2007р., однак відповідач [PERSON] всупереч умовам такого свої зобов'язання щодо повернення суми кредиту та сплати процентів належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 21.01.2016р. має заборгованість перед банком на суму 3 842 доларів США, з яких: 3444,91 доларів США - заборгованість за кредитом; 397,06 доларів США - заборгованість за відсотками. На вимоги банку ні позичальник, ні поручитель, відповідачі по справі, не відреагували, на час розгляду справи в суді простроченої заборгованості по кредитному договору не погасили. Вказані обставини підтверджуються: письмовими поясненнями представника позивача та письмовими заявами відповідачів [PERSON] і [PERSON]; копією кредитного договору №2479-031/07Р від 03.07.2007р.; копією договору поруки №2479-031/07Р від 03.07.2007р.; копією розрахунку заборгованості по кредиту та відсотках станом на 21.01.2016р.; іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Згідно ст.ст.611, 625, 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання або розірвання договору, зміна умов договору, сплата неустойки чи відшкодування збитків. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором або законом. Отже, беручи до уваги те, що відповідач [PERSON] не виконував умови кредитного договору №2479-031/07Р від 03.07.2007р., у зв'язку з чим вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, а також те, що згідно зазначеного вище договору поруки поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором на всю суму заборгованості, що відповідає вимогам ст.554 ЦК України, суд приходить до висновку про обгрунтованність та законність позовних вимог на предмет солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості на загальну суму 3 842 долари США, тобто в межах заявлених позовних вимог. Суд не приймає до уваги доводів відповідачки [PERSON] про безпідставність позовних вимог, пред'явлених до неї як до поручителя, бо такі, як вона вважає, заявлені за межами строку, передбаченого ч.4 ст.559 ЦК України, з тих підстав, що відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленому в договорі поруки, а згідно з п.4.1 Договору поруки №2479-031/07Р, укладеного 03.07.2007р. між позивачем та відповідачкою [PERSON], даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 22.06.2017р. Обґрунтованою суд розцінює і вимогу позивача про стягнення з відповідачів заборгованості саме в іноземній валюті, оскільки у позивача наявна ліцензія на здійснення операцій з валютними цінностями, а у постанові від 24 вересня 2014 року в справі N 6-145цс14 Верховний Суд України сформулював правову позицію про те, що в силу положень статей 192, 533 ЦК України та статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" (далі - Декрет), вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність у банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, - стягнути грошову суму в іноземній валюті. Крім того, згідно вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів в користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved