Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

Позивач 27 березня 2014 року звернувся до Березанського районного суду Миколаївської області з вказаним позовом, у якому зазначав, що між позивачем АТ «УкрСиббанк» (раніше - Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк», Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та відповідачем 1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 11385312000 від 20 серпня 2008 року з наступними змінами відповідно до додаткової угоди № 1 від 20 серпня 2008 року, за яким відповідач 1 отримав кредит (грошові кошти) у сумі 49000,00 доларів США та зобов`язався повернути кредит у повному обсязі не пізніше 20 серпня 2015 року згідно із графіком погашення кредиту, сплачувати протягом 30 календарних днів, починаючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 15,00% річних, та сплачувати плату за кредит шляхом щомісячної сплати ануїтетних платежів в розмірі 650,59 доларів США 06 числа кожного календарного місяця строку кредитування, а за користування кредитними коштами понад встановлений договором строк банк нараховує проценти на прострочену суму основного боргу за процентною ставкою в розмірі, збільшеному вдвічі від ставки, визначеної за користування кредитом. Погашення нарахованих процентів відбувається з 01 по 10 число місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти. Відповідач 1 також повинен сплачувати пеню у випадку порушення будь-яких грошових зобов`язань у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми гривневого еквівалента простроченої заборгованості станом на дату нарахування такої пені. У забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника по вказаному кредитному договору між позивачем та відповідачем 2 укладено договір іпотеки від 20 серпня 2008 року, відповідно до умов якого в іпотеку банку передано нерухоме майно: - житловий будинок №46/1 з прилеглими до нього господарськими та побутовими спорудами, загальною площею 159,0 кв.м., житловою площею 78,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та є власністю відповідача 2 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Новофедорівської сільської ради Березанського району Миколаївської області 18 березня 2008 року серії [NUMBER] , на підставі рішення виконавчого комітету Новофедорівської сільської ради від 12 лютого 2008 року за №7, право власності зареєстровано Березанською філією ММБТІ від 19 березня 2008 року запис №338 в книзі 16, реєстраційний №22543520, витяг №18147543, та - земельну ділянку площею 0,1978 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить відповідачу 2 на праві приватної власності на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №923675, виданого Новофедорівською сільською радою Березанського району Миколаївської області від 10 квітня 2008 року, кадастровий № 4820983501:02:017:0003. Пунктом 4.1 кредитного договору передбачено, що за порушення відповідачем 1 термінів погашення будь-яких грошових зобов`язань, передбачених кредитним договором, позивач має право вимагати від відповідача додатково сплатити позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. Станом на 13 березня 2014 року заборгованість відповідача 1 по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом та пені становить 886814,29 доларів США, що за курсом НБУ станом на 13.03.2014 року складає 823166,34 грн., з яких: - кредитна заборгованість в сумі 47429,85 доларів США, що за курсом НБУ складає 440258,10 грн.; - заборгованість по процентах в сумі 36473,17 доларів США, що за курсом НБУ складає 338554,91 грн.; - пеня за прострочення сплати процентів - 4233,09 доларів США, що за курсом НБУ складає 39292,80 грн.; - пеня за прострочення сплати кредиту - 545,18 доларів США, що за курсом НБУ складає 5060,53 грн. 24 лютого 2014 року відповідачам направлено вимоги про погашення простроченої заборгованості, однак вони свої зобов`язання щодо погашення заборгованості не виконують, тому позивач просив стягнути з відповідача борг по поверненню кредитних коштів, процентів та пені за договором про надання споживчого кредиту №11385312000 від 20 серпня 2008 року в розмірі 88681,29 доларів США, що за курсом НБУ станом на 13.03.2014 року становить 823166,34 грн.; звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок номер 46/1 з прилеглими до нього господарськими та побутовими спорудами, загальною площею 159,0 кв.м., житловою площею 78,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку площею 0,1978 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , для задоволення вимог ПАТ "УкрСиббанк", що виникли на підставі договору про надання споживчого кредиту №11385312000 від 20 серпня 2008 року; встановити спосіб реалізації предмета іпотеки у межах процедури виконавчого провадження з дотриманням вимог Закону України "Про іпотеку" та встановити початкову ціну, визначену на підставі оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності та проведеної відповідно до законодавства. 23 квітня 2014 року до суду надійшло уточнення до позовної заяви, де позивач зазначив, що відповідач 1 свої зобов`язання з погашення кредиту виконував частково, в період з 20 серпня 2008 року по 13 березня 2014 року здійснив 9 платежів, останній з яких був здійснений 26 червня 2009 року; відповідно до ч.2 ст.258 ЦПК України пеня була нарахована за період з 13 березня 2013 року по 13 березня 2014 року. 28 квітня 2014 року судом відкрито провадження у справі за правилами ЦПК України (2004 року). Ухвалою суду від 18.08.2014 року задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] та призначено судово-економічну експертизу. 24 квітня 2018 року у зв`язку із закінченням терміну повноважень судді Тавлуя В.В. справа прийнята до свого провадження суддею Гапоненко Н.О. та призначено підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. 30 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. 18 серпня 2014 року до суду надійшло заперечення представника відповідача 1 - [PERSON] (а.с.110-113, т.1), який просив у позові відмовити, посилаючись на недоведення належними та допустимими доказами виконання позивачем договору від 20.08.2008 року про надання споживчого кредиту, зокрема, ненадання суду оригіналу договору з додатковими угодами, відомостей про відкриття позичкового рахунку, перерахування коштів на цей рахунок тощо. Вважав, що заборгованість з 20 серпня 2008 року по квітень 2011 року нарахована з порушенням строку позовної давності, а при доведеності обставин видачі кредиту розрахунок заборгованості можливо починати не раніше 1095 календарних днів до дати подання позивачем позовної заяви до суду, тобто не раніше квітня 2011 року, та з врахуванням скороченої позовної давності. Зазначав про неправильність та недостовірність розрахунків позивача, яким застосовано курс долара до гривні, встановлений НБУ станом на 13 березня 2014 року, а не на день платежу, яким є дні сплати ануїтетних платежів відповідно до умов про надання споживчого кредиту від 20.08.2008 року та додаткової угоди №1 від 06.02.2009 року. 23 січня 2020 року відповідач [PERSON] надав до суду відзив на позовну заяву, у якому посилався на обставини, викладені у запереченнях проти позову від 18 серпня 2014 року, та просив відмовити у задоволенні позову. 31 серпня 2020 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив, в якій представник позивача зазначав про надання позивачем всіх необхідних доказів на підтвердження заявлених вимог, посилався на презумпцію правомірності правочину та свідоме, вільне і добровільне укладення договору і подальше його виконання відповідачем 1. Посилався на дотримання строку позовної давності, який необхідно відраховувати з 32 дня з моменту отримання відповідачами вимоги 04 березня 2014 року. Сторони у судове засідання не з`явились та не повідомили причини неявки, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином: представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав; відповідачі повідомлені через оголошення на офіційній сторінці Березанського районного суду Миколаївської області веб-порталу судової влади України та шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання; представник відповідача 1 [PERSON] [PERSON] надав суду заперечення проти позову, просив справу розглянути за його відсутності та відсутності відповідача 1, позовні вимоги не визнав; відповідач [PERSON] відзиву на позов не надала. Оскільки учасники справи належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, а позивач та відповідач 1 виклали свою позицію письмово, суд вважає, що неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем 1 відповідно до вимог ст.ст.1054,1055 ЦК України 20 серпня 2008 року укладено договір про надання споживчого кредиту № 11385312000, за яким позивач надав відповідачу 1 кредит в іноземній валюті в сумі 49000,00 доларів США, що дорівнює еквіваленту 237311,90 грн. за курсом НБУ на день укладення договору. Згідно з п.п.1.2.2 договору, відповідач 1 зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту у додатку №1 до договору (т.1, а.с.7-13, т.2, а.с.9-13), але не пізніше 20 серпня 2015 року зі сплатою відсоткової ставки в розмірі 15,0% річних за користування кредитом Банк надає Позичальнику кредит шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника № [NUMBER] у Банку (п.1.5). Відповідно до п.п.1.3.1 договору за користування кредитними коштами понад встановлений договором термін позивач автоматично нараховує проценти на прострочену суму основного боргу за процентною ставкою в розмірі збільшеному вдвічі від ставки, вказаної в п.п.1.3.1. Нарахування вищевказаної процентної ставки на прострочену суму основного боргу починається з дня виникнення простроченої суми основного боргу, а саме з наступного дня після дня несплати або неповної сплати платежу. Проценти нараховуються на прострочену суму основного боргу за підвищеною ставкою до моменту погашення такої заборгованості. Згідно з п.2.1 договору, з метою забезпечення виконання зобов`язань відповідача 1 позивачем приймається застава нерухомості, а саме - житловий будинок загальною площею 159,00 грн., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та є власністю відповідача 2. Згідно з п.4.1 договору, за порушення відповідачем 1 термінів погашення грошових зобов`язань, передбачених договором, зокрема, термінів повернення кредиту, термінів сплати процентів та/або комісій, позивач має право вимагати від відповідача 1 додатково сплатити пеню: - в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні; - в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена у іноземній валюті; пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості, але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування. При цьому Банк може використати таке право на застосування пені, починаючи з 32 календарного дня, рахуючи з дати порушення Позичальником терміну виконання свого грошового зобов"язання, передбаченого договором. Відповідно до вимог п.4.2 договору при використанні відповідачем 1 кредиту за нецільовим призначенням відповідач 1 сплачує банку штраф у розмірі 5% від суми нецільового використання, такий штраф підлягає сплаті у гривнях за курсом НБУ на день здійснення платежу. 06 лютого 2009 року сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору про надання споживчого кредиту, згідно з якою позичальник зобов`язаний повертати кредит та сплачувати плату за кредит шляхом щомісячної сплати ануїтетних платежів в день сплати ануїтетного платежу в розмірі 650,59 доларів США 06 числа кожного календарного місяця строку кредитування. Розмір останнього ануїтетного платежу може відрізнятися від розміру ануїтетного платежу, встановленого в додатковій угоді. Нарахування процентів за договором здійснюється щомісяця у два етапи за методом "30/360" відповідно до вимог нормативно-правових актів НБУ та чинного законодавства України (т.1, а.с.14-15). Сторони дійшли згоди про перенесення строків виконання зобов"язань Позичальника зі сплати процентів за договором (при цьому на вказане перенесення не розповсюджуються загальні правила черговості погашення зобов"язань, встановлені договором): - сплата процентів, нарахованих за використання кредитних коштів в період з 01 по 30 листопада 2008 року здійснюється Позичальником в період з 01 по 25 грудня 2013 року; - сплата процентів, нарахованих за використання кредитних коштів у період з 01 по 30 грудня 2008 року, здійснюється Позичальником в період з 01 по 27 січня 2014 року. На підтвердження виконання позивачем свої зобов"язань до суду надано заяву на видачу готівки № 56 від 20 серпня 2008 року (т.2, а.с.2), що містить підпис отримувача [PERSON] про отримання ним з поточного рахунку фізичної особи 49000,00 дол.США, що становить еквівалент 237336,40 грн., а також роздруківку по рахунку № [NUMBER] за 20 серпня 2008 року (т.2, а.с.5), згідно з якою надано кредит та видано з поточного рахунку [PERSON] 49000,00 доларів США. Вказані документи відповідають вимогам Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої постановою Правління НБУ від 14.08.2003 року N 337, та Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 18.06.2003 N 254, а тому суд вважає їх належними та допустимими доказами виконання позивачем своїх зобов"язань за договором кредиту. З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника [PERSON] за кредитним договором № 11385312000 20 серпня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір іпотеки (а.с.16-19) щодо належних [PERSON] житлового будинку [ADDRESS] з прилеглими до нього господарськими та побутовими спорудами, загальною площею 159,0 кв.м., житловою площею 78,2 кв.м., загальною вартістю 116631,00 грн., та земельної ділянки площею 0,1978 га для будівництва та обслуговування житлового будинку за тією ж адресою, експертна грошова оцінка земельної ділянки становить 98490,00 грн. За згодою сторін вартість майна, що передається в іпотеку, становить 511206,00 грн.. Відповідно до п.п.4.2.1-4.5 договору іпотеки сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, позасудового врегулювання у відповідності до умов цього договору та Закону України "Про іпотеку", а також з інших передбачених законом підстав; право визначення підстави та способу звернення стягнення належить іпотекодержателю. Звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду та/або виконавчим написом нотаріуса здійснюється відповідно до чинного законодавства України; звернення стягнення на предмет іпотеки із зстосуванням позасудового врегулювання здійснюється відповідно до розділу 5 цього договору та відповідно до Закону України "Про іпотеку". Згідно з розділом 5 договору іпотеки, позасудове врегулювання здійснюється одним з таких способів звернення стягнення на предмет іпотеки: передачею іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України "Про іпотеку", або отриманням іпотекодержателем права продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу від імені іпотекодавця на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України "Про іпотеку" (т.1, а.с.16-19). Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості за кредитом, станом на 13 березня 2014 року заборгованість відповідача [PERSON] за кредитом становить 47429,85 доларів США, заборгованість по процентах за користування кредитом становить 36473,17 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 5060,53 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом - 39292,80 грн., всього заборгованість та відсотками - 83903,02 доларів США, що в еквіваленті складає 778813,01 грн.; всього пеня за несвоєчасне погашення заборгованості - 4778,27 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 44353,33 грн. (т.1, а.с.20-31, т.2, а.с.3). АТ "УкрСиббанк" направив відповідачу [PERSON] вимогу від 21 лютого 2014 року про сплату кредитної заборгованості (т.1, а.с.36-37), у якій зазначив про необхідність сплатити заборгованість у сумі 4526.33 дол.США (прострочена заборгованість) та 34550.91 дол.США (заборгованість за процентами) протягом 31 календарного дня з дня одержання цього повідомлення, а у випадку неусунення порушень на 32-й день з дня отримання цієї вимоги чи за відсутності підтвердження вимоги - з 41-го дня з дати відправлення позичальнику вимоги про дострокове повернення кредиту банк вимагає сплатити заборгованість у повному обсязі, що разом становить 81980,76 дол.США. Крім того, 21 лютого 2014 року АТ "УкрСиббанк" направив відповідачу [PERSON] вимогу в порядку ст.35 Закону України "Про іпотеку", у якій зазначив про розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором станом на 27 січня 2014 року та запропонував усунути порушення протягом тридцяти днів з моменту отримання цієї вимоги (т.1, а.с.38-39). Направлення відповідачам зазначених повідомлень позивачем підтверджено реєстром заказних пакетів та чеком "Укрпошти" (т.1, а.с.40-42). Відомості про отримання відповідачами вказаних вимог суду не надано. На підтвердження надання банком кредиту відповідачу 1 в сумі 49000,00 доларів США позивачем надано копію заяви на видачу готівки №56 від 20 серпня 2008 року на суму 49000 доларів США, що становить на день видачі 237336,40 грн. (т.2, а.с.2), довідки про рух по рахунках (т.2, а.с.4, 5), у яких зафіксовано надання кредиту та видачу 20 серпня 2008 олку [PERSON] коштів з поточного рахунку у сумі 49000 доларів США, витяг з особового рахунку [PERSON] (т.2, а.с.14-80), у якому зафіксовано надання коштів, нарахування відсотків, надходження коштів у погашення заборгованості та інші дії, меморіальні ордери (т.2, а.с.80-192). Згідно зі статтею 526 ЦК, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК). Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина 1 статті 638 ЦК). Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України). Згідно з частинами першою та третьою статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій самі сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (ч.ч.1,3 ст. 533 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. На підставі ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Правилами ст.611 ЦПК України встановлені правові наслідки порушення зобов`язання, які встановлені договором або законом, у тому числі до таких наслідків віднесено сплату неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). Частинами третьою і четвертою статті 12, частинами першою, п"ятою і шостою статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтею 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. При проведенні призначеної ухвалою суду від 18.08.2014 року судово-економічної експертизи з метою задоволення клопотань експерта про надання додаткових документів судом неодноразово роз"яснювалось сторонам необхідність надання додаткових документів, зокрема, про необхідність надання позивачем експертові виписки по поточному рахунку [PERSON] № [NUMBER] , на який було перераховано кредитні кошти в сумі 49000 дол.США ( із зазначенням платежів, валюти в розрізі операційних періодів) та з якого вбачається погашення кредитної заборгованості за кредитним договором № 11385312000 від 20.08.2008 за період з 20.08.2008 по 13.03.2014 року; виписки по рахунку № [NUMBER] за період з 20.08.2008 по 13.03.2014 із зазначенням призначень платежів, дат проведення операції, вхідних і вихідних залишків, оборотів, сум та валют; довідки про всі відкриті в межах кредитного договору № 11385312000 від 20.08.2008 рахунки Позичальнику, договори на відкриття таких рахунків та виписки за ними (окремо в розрізі кожного рахунку із обов"язковим зазначенням призначень платежів, періодів, сум, валюти) за період з 20.08.2008 по 13.03.2014 року; письмові повідомлення Банком позичальника [PERSON] про зміну відсоткової ставки за кредитним договором та відповіді позичальника на них (якщо такі були);; надати письмові пояснення з приводу трактування умов п.5.3 договору про надання споживчого кредиту, а саме пояснити, в яких випадках застосовується подвійна процентна ставка при порушенні позичальником кредитної дисципліни (за винятком випадку порушення позичальником умов договору щодо своєчасної сплати кредитних коштів); надати письмові пояснення представника банку щодо підстав застосування у довідці-розрахунку заборгованості за відсотками за користування кредитом за кредитним договором за період з 20.08.2008 по 13.03.2014 відсоткової ставки в розмірі 30% річних. Згідно з висновком судово-економічної експертизи №17-300/301 від 13 грудня 2017 року, станом на 12 січня 2012 року загальний залишок заборгованості за основним боргом (тілом кредиту) склав 47429,85 доларів США (еквівалент за курсом НБУ - 378955,02 грн.), з них: залишок поточної заборгованості за тілом кредиту з урахуванням виявленої розбіжності між загальною сумою планових платежів та загальною сумою прострочених платежів склав 45261,07 доларів США (еквівалент за курсом НБУ - 361629,90 грн.); залишок простроченої заборгованості за основним боргом (тілом кредиту) склав 2168,78 доларів США (еквівалент за курсом НБУ - 17328,12 грн.); загальний залишок заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами склав нуль доларів США. Суми заборгованості за основним боргом (тілом кредиту) та відсотками станом на 13 березня 2014 року, правильність розрахунку пені та відповідність наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості умовам кредитного договору та розрахунковим документам експертом не підтверджено у зв"язку з ненаданням Банком первинних документів та регістрів аналітичного обліку Банку, згідно з якими відбувалось нарахування та погашення кредитної заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту за період з 20 серпня 2008 року по 06 лютого 2009 року, заяв на переказ готівки від позичальника, родруківки виписок окремо по кожному аналітичному рахунку, відкритому для обліку поточної та простроченої заборгованості за основним боргом, відсотками, комісією та пенею, роздруківки меморіальних ордерів банку за період з 08 лютого 2011 року по 13 березня 2014 року (т.3, а.с.162-183). Враховуючи висновок експерта, суд вважає надані позивачем розрахунки заборгованості за кредитним договором, витяги з особового рахунку, меморіальні ордери, графіки погашення по кредиту недостатніми для висновку про існування та розмір заборгованості відповідача 1 за кредитом. Отже, у зв"язку з ненаданням позивачем необхідних та достатніх доказів на підтвердження нарахування та погашення кредитної заборгованості, у тому числі на вимогу експерта, існування такої заборгованості станом на 13 березня 2014 року позивачем не підтверджено, а тому підстави для задоволення вимог позивача про стягнення боргу відсутні, що тягне за собою також і відмову у задоволенні похідних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Як вбачається з акта № 17-300/301 здачі-приймання висновку судового експерта (т.3, а.с.161), відповідачем наперед сплачено за проведення експертизи її повну ціну у розмірі 30355,20 грн. Оскільки у позові відмовлено, на підставі ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved