Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~09 квітня 2019року представник позивача звернувся до суду із позовною заявою до Новоодеської міської ради Новоодеського району Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування за заповітом. \~ \~ \~ \~У позові представник позивача просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті його діда [PERSON] право власності на житловий будинок з господарським будівлями і спорудами, який розташований за адресою [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Представник позивача посилається на те, що [INFO] помер дід позивача [PERSON] . \~ \~ \~ \~05 грудня 1977 року [PERSON] склав заповіт, що був посвідчений Новоодеською державною нотаріальною конторою Миколаївської області, відповідно до змісту якого заповів свій будинок, за адресою [ADDRESS] область [ADDRESS] ,\~ [ADDRESS] ,\~[PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме вищевказаний житловий будинок з господарським будівлями і спорудами. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв лише позивач, який проживав зі спадкодавцем на час його смерті. \~ \~ \~ \~ Коли позивач звернувся до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після смерті [PERSON] , то дізнався про неможливість видачі свідоцтва через відсутність правовстановчого документу на зазначений житловий будинок. \~ \~ \~ \~Представник позивача вказує, що відповідно до технічного паспорту, що був виданий на ім`я [PERSON] житловий будинок був побудований у 1966 році і відповідно права забудовника виникли саме у [PERSON] . Відповідно до рішення виконкому Новоодеської міської ради №66 від 09 квітня 1997 року [PERSON] були вирішено передати згідно Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року за №5-92 у приватну власність земельні ділянки з наступною видачею державного акту про право приватної власності на землю, а саме земельні ділянки загальною площею 0,18 га з яких 0,10 га для обслуговування житлового будинку, 0,08 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться за адресою [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Представник позивача посилається на те, що для реєстрації прав на об`єкти нерухомого майна, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, необхідно було подати виписку з погосподарської книги, для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, могло також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність, а отже право на житлові будинки побудовані до 1992 року та розташовані в сільській місцевості підтверджується наявністю певного будинку у погосподарській книзі села. \~ \~ \~ \~Також представник позивача вказує, що згідно Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP ( яка діяла на час виникнення у спадкодавця права власності на спірний будинок) підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, могли бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. Посилаючись на вищевикладене та те, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] і прийняв спадщину після його смерті, представник позивача просив визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті діда [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, але представник надав до суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує повністю та просить справу розглядати в їх відсутність. Від Новоодеської міської ради Новоодеського району Миколаївської області надійшла заява, згідно якої рада визнає позовні вимоги [PERSON] та просить справу розглядати в у відсутність її представника. З матеріалів справи видно, що [INFO] в м. Нова Одеса помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане Новоодеським районним відділом ЗАГС Миколаївської області 13.01.1978року.) За життя у 1966 році [PERSON] побудував житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . 05 грудня 1977 року [PERSON] склав заповіт, що був посвідчений Новоодеською державною нотаріальною конторою Миколаївської області, відповідно до змісту якого заповів вищевказаний житловий будинок [PERSON] . За змістом п. 62\~Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР\~підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. \~ \~ \~ \~Із довідки №140 від 29 квітня 1978 року виданої кологоспом «Шлях до комунізму», видно, що [PERSON] був головою колгоспного двору домоволодінні [ADDRESS] ,\~ останнім членом якого залишився [PERSON] . Відповідно до рішення виконкому Новоодеської міської ради №66 від 09 квітня 1997 року [PERSON] були вирішено передати згідно Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року за №5-92 у приватну власність земельні ділянки з наступною видачею державного акту про право приватної власності на землю, а саме земельні ділянки загальною площею 0,18 га з яких 0,10 га для обслуговування житлового будинку, 0,08 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться за адресою [ADDRESS] теперішній [ADDRESS] ), 143 Як видно із довідки виконавчого комітету Новоодеської міської ради №4655 від 07.08.2003року, у результаті зміни нумерації житловий будинок [ADDRESS] , отримав новий номер 143. Згідно розпорядження міського голови м. Нова Одеса №16 від 19.02.2016року [ADDRESS] . Дімітрова було перейменовано у вул. Незалежності. Відповідно до ч.3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно да їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Оцінивши у сукупності вищевказані докази суд приходить до висновку, що [PERSON] дійсно був власником житлового будинку за адресою: \~ \~ \~ \~ [ADDRESS] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняв лише позивач [PERSON] , який проживав зі спадкодавцем на час його смерті, що підтверджується відповідними записами будинкової книги домоволодіння за адресою: \~ \~ \~ \~ [ADDRESS] . Відповідно до статті 1218 Цивільного Кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Оскільки спірний будинок належав [PERSON] за життя і це право не припинилося в наслідок його смерті, а після його смерті спадщину прийняв лише позивач, то позов про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved