Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з уточненим позовом до ПАТ «Перемога» про визнання типового договору оренди землі недійсним. Свої вимоги мотивує тим, що вона на підставі рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 01 лютого 2016 року стала власником земельної ділянки площею 3,98 га, яка розташована на землях Перемогівської сільської ради Тарутинського району Одеської області та належала її матері [PERSON], померлій 19 березня 2015 року, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №013398. Ставши власником вказаної земельної ділянки їй стало відомо, що дана земельна ділянка знаходиться в оренді ПАТ «Перемога», який є правонаступником ЗАТ «Перемога». В результаті цього вона звернулася до ПАТ «Перемога» з заявою в якій просила передати їй земельну ділянку в натурі, однак відповідачем була надана відповідь, про те, що розірвання договору оренди в односторонньому порядку не допускається і те, що вона успадкувала земельну ділянку та стала її власником не є підставо для розірвання умов типового договору оренди землі. Також, їй було надано копію типового договору оренди землі із якого вона дізналася, що договір укладений не на пять років, а на п'ятнадцять років. Пункт 14.1 Договору передбачає, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Відповідач типовий договір оренди землі зареєстрував 17 січня 2008 року. Крім того, у вказаному договорі оренди самочинно внесено в п. 3.1 корективи, а саме: приписано цифру «1» та договір зареєстровано на 15 років. Також позивачці стало відомо, що даний типовий договір оренди землі від імені матері був підписаний батьком, який на той час не мав на це повноважень. Таким чином, вважає, що відповідачем порушені вимоги ч. 2 ст. 207 ЦПК України в якій зазначено, що правочин вважається таким, що вчинений в письмовій формі, якщо він підписаний сторонами. Крім того, термін дії договору оренди землі, який був укладений між ЗАТ «Перемога» та її матірю сплинув 27 лютого 2011 року. У звязку з цими обставинами, вона просить визнати типовий договір оренди землі, де орендодавцем є [PERSON] орендарем ПАТ "Перемога", який є правонаступником ЗАТ Перемога" від 27 лютого 2006 року, зареєстрованого Тарутинським районним відділом Одеської Регіональної філії ДП "Центр ДЗК" 17 січня 2008 року за №040753400055 недійсним. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала та пояснила, що її мати [PERSON] та батько [PERSON] працювали в колгоспі в с. Перемога Тарутинського району Одеської області, де отримали земельні ділянки. Також, зазначила, що в подальшому її мати отримала Державний акт на право приватної власності на свою земельну ділянку. Вона не мешкала разом з батьками, але їй відомо, що батьки свої земельні ділянки у 2006 році віддали у оренду в ЗАТ «Перемога», про що були укладені договори оренди строком на пять років Мати неодноразово намагалася свою земельну ділянку повернути. Батько звертався до ПАТ «Перемога» з заявами про повернення земельних ділянок, однак збереглася заява-звернення від 2010 року тільки щодо повернення земельної ділянки батька. Оригінали даних договорів оренди загубилися. На теперішній час вона прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті матері [PERSON]. Також, зазначила, що в двох договорах оренди землі підпис в «графі» орендодавець належить батькові [PERSON]. Вона наполягає на тому, що дійсно строк дії договору складав пять років, але на теперішній час строк дії в договорі вказаний 15 років. Вона впевнена в тому, що строк дії договору був продовжений в односторонньому порядку та переукладений, але батькам нічого про це не було відомо. Крім того, самостійно відповідачем внесено корективи в пункт щодо строку дії договору та дописано цифру "1". Дійсно з моменту укладення договору, договір виконувався, було отримано орендну плату та зерно. Таким чином, вона просить визнати типовий договір оренди землі, де орендодавцем є [PERSON] орендарем ПАТ "Перемога", який є правонаступником ЗАТ Перемога" від 27 лютого 2006 року, зареєстрованого Тарутинським районним відділом Одеської Регіональної філії ДП "Центр ДЗК" 17 січня 2008 року за №040753400055 - недійсним. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] з позовом погодився частково та пояснив суду, що дійсно у 2006 році між [PERSON] та ЗАТ «Перемога» був укладений типовий договір оренди землі, який зареєстрований в 2008 році у Тарутинськомй районному відділі Одеської регіональної філії ДП «Центра ДЗК». На той час він не працював головою ЗАТ «Перемога», головою ЗАТ «Перемога» був [PERSON], який у 2008 році помер. Також, зазначив, що дійсно позивачка зверталася з заявою про передачу їй земельної ділянки, оскільки вона прийняла спадщину після смерті матері [PERSON], але їй було відмовлено на підставі п. 12.5 типового договору оренди землі. Йому невідомо ким саме підписаний договір оренди землі укладений між [PERSON] та ПАТ "Перемога", вле він допускає те, що можливо за неї підписав договір оренди її чоловік [PERSON], так як такі випадки були. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що дійсно вона також уклала договір оренди своєї земельної ділянки з ПАТ «Перемога» строком на пять років. Їй відомо, що по закінченню цього строку було внесено виправлення в договори, де зазначено строк дії п'ятнадцять років. Крім того, пояснила, що їй невідомо ким був підписаний договір оренди укладений між ЗАТ «Перемога» та [PERSON]. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що він працює в ПАТ «Перемога». Також, зазначив, що дані договори оренди укладалися на пять років, а потім було внесено виправлення на 15 років. Йому невідомо хто саме підписував договір оренди землі укладений між ЗАТ «Перемога» та [PERSON]. Вислухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що в задоволені позовної заяви слід відмовити. Так, в судовому засіданні встановлено, що 27 лютого 2006 року між [PERSON] та ЗАТ «Перемога», який є правонаступником ПАТ «Перемога» був укладений типовий договір оренди землі, який був зареєстрований у Тарутинському районному відділу Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», строком на 15 років. Також, судом встановлено, що 27 лютого 2006 року між [PERSON] та ЗАО «Перемога» був укладений типовий договір оренди землі, який був зареєстрований у Тарутинському районному відділу Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», строком на 15 років. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД №404020 [PERSON] померла 19 березня 2015 року. Також, судом встановлено, що згідно рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 01 лютого 2016 року за [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 3,98 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Перемогівської сільської ради Тарутинського району Одеської області, яка належала [PERSON], померлій 19 березня 2015 року, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №013398. Відповідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна за позивачкою [PERSON] зареєстровано право власності на вищевказану земельну ділянку. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку зазначеній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 5124786600:01:001:0272. З відповіді ПАТ «Перемога» вбачається, що позивачці відмовлено у передачі земельної ділянки на підставі п. 12.4 та 12.5 типового договору оренди землі, оскільки розірвання договору оренди в односторонньому порядку не допускається і оформлення спадщини не є підставою для розірвання договору. Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 203 ЦК України загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину є: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами) , не може суперечити правам та інтересам їх малолітніх, та неповнолітніх, та непрацездатних дітей. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст.14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї з сторін може бути посвідчений нотаріально. Відповідно до ч. 1 ст.15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: - об'єкт оренди; строк дії договору оренди; - орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Таким чином, суд дійшов до висновку, що доводи позивачки про те, що її мати [PERSON] хотіла повернути свою земельну ділянку нічим не підтверджується, оскільки нею надано заяву від 08.04.2010 року [PERSON] на імя голови ПАТ «Перемога» про передачу в натурі саме його земельної ділянки, про передачу земельної ділянки, яка належала його дружині [PERSON] в заяві нічого не міститься. Крім того, як зазначила позивачка [PERSON] з моменту укладення договору оренди землі, вони отримували орендну плату, тобто даний договір виконувався відповідачем в повному обсязі та ніяких претензій з боку орендодавців не було. Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку, що позивачкою не надано належних та допустимих доказів визнання договору оренди землі недійсним, а тому в задоволенні даної позовної заяви слід відмовити. На підставі викладеного ст.ст. 203, 626 ЦК України, ст. 13-15 Закону України "Про оренду землі" ,

Outcome: dismissed