Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

06.12.2016 року позивач звернувсь до Фастівського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи вимоги тим, що 08 листопада 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладений договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER]. В свою чергу, позичальник зобовязався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені кредитним договором та Додатком №1 «Графік платежів», а також виконувати інші умови договору. Відповідно до п.п. 1.4.1-1.4.7 Кредитного договору позичальник зобовязаний повністю повернути Банку суму отриманого Кредиту та виконати всі інші зобовязання встановлені Кредитним договором не пізніше 08 листопада 2016 року. Відповідно до умов Договору факторингу №22/12/14/1-1від 22 грудня 2014 року, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», було передано право вимоги до позичальника, що випливають з умов Кредитного договору. У звязку з тим, що позичальником не було дотримано зазначених вище умов Кредитного договору, позивачем на підставі п.п. 1.5.4, 1.5.5 Кредитного договору було здійснено вимогу дострокового виконання позичальником його зобовязань за кредитним договором в повному обсязі, а саме позичальнику було відправлено поштою рекомендованим листом з описом вкладення вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором. Зазначена вимога підлягала виконанню протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати її одержання позичальником, проте виконана не була та відповідні суми позивачу не сплачені. У звязку з невиконанням Позичальником умов Кредитного договору щодо повернення суми отриманого кредиту, сплати процентів за їх користування та сплати комісії за обслуговування кредиту, станом на дату розрахунку заборгованості у Позичальника за Договором про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 08 листопад 2013 року існує заборгованість в розмірі 20\~918,49 грн. Позивач в судове засідання не зявився, надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, який був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи належним чином, за викликом суду не зявився, не використавши наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до правил частини 1 статті 224 ЦПК України вважає необхідним провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, з дотриманням вимог, встановлених законом, з ухваленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази в межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) суд встановив наступне. Статтею 204 ЦК України проголошена презумпція правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмові від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк(термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що 08 листопада 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладений договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER]. До відносин за кредитним договором № 2006612008слід застосувати положення параграфа 1 глави 71 ЦК України (ст. 1054 ЦК України) та права і обов'язки, що витікають з договору факторингу (глава 73 ЦК України). Кредитний договір укладається в письмовій формі (ст. 1055 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (ст.1049 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ст.1048 ЦК України). Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому на підставі ст.1048 ЦК України (ч.2 ст.1050 ЦК України). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) ( ч. 1 ст. 1077 ЦК України). Відповідно до положень статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За приписами ч. 1 ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов'язань або відповідальності перед боржником у зв'язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Згідно зі ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним ( ч.ч. 1, 2 ст. 1082 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, відповідач умови Кредитного договору не виконав і відповідно до Розрахунку заборгованості за Кредитним договором заборгував позивачу суму у розмірі 20\~918,49 грн., що складається з наступного: -залишок заборгованості за кредитом в розмірі 15 458,39 грн.; -нараховані відсотки за користування кредитом 1,60 грн.; -комісія 5 458,50 грн. Оскільки факт виконання умов договору і повернення кредиту відповідачем не доведено, то право ТОВ "ОТП Факторинг Україна" невиконанням зобов'язання з боку відповідача порушено і підлягає судовому захисту. Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін\~ та\~ інших осіб, які беруть участь у справі. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що\~[PERSON] належним чином не виконує зобов'язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку кредитними договорами. Такі дії відповідача є неправомірними, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~ Відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України\~ стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивач в розмірі 1\~378,00\~грн. Враховуючи зазначене та

Outcome: approved