Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому народилось двоє дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя між подружжям не склалось і рішенням Коломийського міськрайонного суду від 21 грудня 2015 року шлюб між ними розірвано. Зазначає, що діти проживають з нею окремо від батька, який матеріальної допомоги на їх утримання не надає, хоча його матеріальний стан дозволяє йому брати участь у витратах на дітей. Відповідач є працездатний, інших осіб на утриманні не має. Позивачка в судове засідання не з»явилась. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить стягувати з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання малолітніх дітей в твердій грошовій сумі у розмірі по 2500 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. 13 вересня 2018 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив, в якому зазначив, що розмір аліментів, заявлений позивачкою, вважає завищеним, оскільки не працює, має нерегулярний дохід, якого не достатньо для сплати аліментів у такому розмірі та згідний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі по 1000 гривень щомісячно на кожну дитину, справу просить розглянути у його відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши відзив на позовну заяву, вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими частковому задоволенню виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 27 грудня 2009 року сторони зареєстрували шлюбі, в якому народилось двоє дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 20 серпня 2010 року виконкомом Ковалівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 17 та свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 09 листопада 2012 року виконкомом Ковалівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 21, вбачається, що батьком неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] є [PERSON]. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 21 грудня 2015 року шлюб між сторонами розірвано. На даний час неповнолітні діти сторін проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодобатьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я та матеріальне становище, як дитини так і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення . Так, з акту обстеження матеріально-побутових умов сім»ї, складеного депутатом виборчого округу № 15 Г.Вацик та завіреного спеціалістом Делятинської селищної ради об»єднаної територіальної громади Івано-Франківської області вбачається, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] в будинку матері, разом із братом та його дочкою - інвалідом дитинства, на даний час не працює, підприємницькою діяльністю не займається. Задовольняючи частково позовні вимоги суд виходить із того, що неповнолітні діти проживають окремо від батька, відповідача по справі і перебувають на утриманні матері. Беручи до уваги зазначене та те, що відповідач інших осіб на утриманні не має, є працездатним, тому суд вважає, що він може сплачувати аліменти більші від мінімальних, проте не в тому розмірі, який просить позивачка. На підставі ст. 15 ЦК України, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: partial