Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

06 грудня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Вищеольчедаївської сільської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування. 13 грудня 2016 року позивач подала суду заяву, якою уточнила позовні вимоги та просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай). Позов мотивувала тим, що [INFO] помер її батько [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно - земельна частка (пай), яка знаходиться на території Вищеольчедаївської сільської ради. Вона є спадкоємцем першої черги за законом. Спадщину прийняла, як така, що на день її відкриття постійно проживала за однією адресою зі спадкодавцем. Однак нотаріус відмовив їй у вчиненні нотаріальної дії, на підставі того, що нею не надані документи, які б підтверджували належність померлому батьку земельної частки (паю), тому змушена звернутися до суду для оформлення своїх спадкових прав. Просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. В судове засідання [PERSON] не з'явився, просила справу розглянути у її відсутності, про що зазначила в уточненій позовній заяві (а.с.22). Представник відповідача Вищеольчедаївської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Уточнений позов визнає (а.с. 27). Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом врегульованим ч. 2 ст. 158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с. Морозівка Міловького району Луганської області помер [PERSON] (а.с. 8). [PERSON] належало право на земельну частку (пай), яка перебувала у користуванні КСП «ім. Першого Травня» Вищеольчедаївської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, розміром 3,78 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату серії [NUMBER]. Вартість земельної частки (паю) становить 105103,77 грн (а.с. 9, 11). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб -спадкоємців. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч. 1-2 ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Зі свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 8), свідоцтва про народження (а.с. 12), свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 13), довідки виконкому Морозівської сільської ради Міловського району Луганської області від 15.02.2016 року за №200 (а.с.45) вбачається, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], прийняла спадщину, як така, що проживала та була зареєстрована зі спадкодавцем на час смерті за однією адресою. Із оглянутої в судовому засіданні копії спадкової справи № 48/2016 на ім'я померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 35-73) вбачається, що спадкодавцем було залишено заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Морозівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області 13.01.1999 року на позивача [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] спадщину не прийняв та помер [INFO]. [PERSON] 04 серпня 2016 року подала нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. 04 серпня 2016 року приватним нотаріусом Міловського районного нотаріального округу Луганської області Подольським Р.В. позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) по КСП «ім. Першого Травня» Вищеольчедаївської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа необхідного для вчинення нотаріальної дії (а.с. 7). З оголошення в газеті "Наше Придністров'я" від 20 травня 2016 року слідує, що оригінал сертифіката, що посвідчував право [PERSON] на земельну частку (пай) втрачено (а.с. 10), а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, вона також не може. Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнав позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай), після смерті [PERSON]

Outcome: approved