Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

10 березня 2020 р. позивач звернувшись до суду з позовом просила визнати дійсним заповіт, складений 11 лютого 2015 р. в с. Вікторівка Березівського району Одеської області, в якому [PERSON] , [INFO] мешканка [ADDRESS] заповіла [PERSON] належну їй на праві власності земельну ділянку кадастровий № 5121280800:01:002:0317, площею 5,4452 га, що розташована на території Вікторівської сільської ради, що був посвідчений 11 лютого 2015 р. секретарем виконавчого комітету Вікторівської сільської ради Березівського району Одеської області О.В. Плющ. Представник позивача позовні вимоги підтримала, просила задовольнити на підставах вказаних в позові. Також, просила розгляд справи проводити за їх відсутності, про що подала заяву відповідного змісту. Представник відповідача також подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Крім того вказав, що проти задоволення позовних вимог не заперечує, що за своєю суттю є фактичним визнанням позову відповідачем. У судовому засіданні встановлено наступне. [INFO] . в с. Вікторівка Березівського району Одеської області було складено заповіт, яким [PERSON] , [INFO] мешканка [ADDRESS] на випадок своєї смерті зробила розпорядження щодо належної їй на праві власності земельної ділянки площею 5,4452 га, яка розташована на території Вікторівської сільської ради на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , кадастровий номер земельної ділянки 5121280800:01:002:0317, видане реєстраційною службою по Березівському району Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області від 12 грудня 2014 р., індексний номер 30906293 заповіла [PERSON] . Вказаний заповіт 11 лютого 2015 р. посвідчено секретарем виконавчого комітету Вікторівської сільської ради Березівського району Одеської області Плющ О.В. та зареєстровано в реєстрі за №03. [INFO] померла [PERSON] , що було зареєстровано Березівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), а.з.96, свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 30 січня 2020 р.. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку, площею 5,4452 га, кадастровий №5121280800:01:002:0317, розташована на території Вікторівської сільської ради Березівського району Одеської області. Позивач звернувшись до Березівської районної державної нотаріальної контори для оформлення спадщини після [PERSON] , померлої [INFO] р. отримала роз`яснення №155/02-14 від 19 лютого 2020 р. відповідно до якого при перевірці у Спадковому реєстрі встановлено відсутність реєстрації заповіту від 11 лютого 2015 р.. Вивчивши матеріали справи, у межах наданих доказів та доведення їхньої переконливості суд дійшов до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Відповідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свободи чи законних інтересів, а суди згідно ч.1 ст.19 ЦПК України розглядають справи у порядку цивільного судочинства, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Відповідно до ст.1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Порядок посвідчення заповіту станом на дату складання заповіту визначався Порядком посвідчення заповітів і довіреностей, що прирівнюються до нотаріально посвідчених, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №419 від 15 червня 1994 р. Пунктом 1 вказаного Порядку передбачено, що посвідчувати заповіти і довіреності, що прирівнюються до нотаріально посвідчених, відповідно до статей 245 і 1252 Цивільного кодексу України та статті 40 Закону України "Про нотаріат", мають право такі посадові, службові особи: уповноважені посадові особи органів місцевого самоврядування - довіреності осіб, які проживають у населених пунктах, де немає нотаріусів. Відповідно до п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про нотаріат» у сільських населених пунктах уповноважені на це посадові особи органу місцевого самоврядування вчиняють такі нотаріальні дії: посвідчують заповіти (крім секретних). Заповіт [PERSON] відповідає вимогам, зазначеним у ст.1247 ЦК України він складений у письмові формі, зазначена дата та місце його складання, встановлена особа спадкодавця, її особисте розпорядження, заповіт особисто підписаний заповідачем, відповідно до ст.1248 ЦК України посвідчений уповноваженою на те особою - секретарем Вікторівської сільської ради Плющ О.В., нею ж була перевірена дієздатність заповідача, про що свідчить запис у Заповіті. У заповіті зазначено, що він зареєстрований в реєстровій книзі за №03. Заповіт підписаний дієздатною особою - [PERSON] , про що свідчить текст заповіту. Суд приходить до висновку що заповіт відповідав внутрішній волі заповідача, був складений та підписаний нею добровільно, без будь-якого насильства, примусу, як фізичного, так і морального. Також, суд вважає що факт відсутності реєстрації заповіту у реєстровій книзі, хоча у заповіті міститься запис про його реєстрацію за №03, був пов`язаний з відсутністю необхідних знань секретаря Вікторівської сільської ради Березівського району Одеської області, яка посвідчувала даний заповіт, або ж суто технічною помилкою. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на вищевикладене суд вважає, за можливе позов задовольнити та визнати заповіт дійсним.

Outcome: approved