Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-18 00:00:00

13.05.2020 року представник позивача звернулася до суду із вказаною позовною заявою зазначаючи, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина за законом. До складу спадщини увійшла земельна ділянка. Позивач будучи донькою спадкодавця звернулася до нотаріуса для оформлення спадщини, але отримала відмову в оформленні спадкового майна через відсутність у неї необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлючих документів. Представник позивача, посилаючись на неможливість належного оформлення прийняття спадщини в установленому законом порядку та ст. ст. 234, 256, 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1223, 12225, 1268, 1269, 1270 ЦК України, просить суд визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності, після [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , в порядку спадкування за законом на земельну ділянку 3,289 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Тарганської сільської ради Володарського району Київської області та право власності на яку було посвідчено державним актом серії РЗ № 322379. 14.05.2020 року судом відкрито провадження у справі та призначено розгляд проводити в порядку загального позовного провадження. В підготовче судове засідання позивач та її представник не з`явилися. На адресу суду надійшла заява, якою представник позивача просить суд розгляд справи провести без їх участі. Позовні вимоги підтримує та просить суд позов задовольнити ( а.с.63 ). Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про місце та час його проведення. Своєю письмовою заявою просить суд розгляд справи провести без її участі. Позовні вимоги визнає повністю ( а.с. 38). Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд приймає визнання позову відповідачем у справі. Виходячи з наведеного, суд, вважає, що рішення у справі можливо ухвалити за результатами проведення підготовчого судового засідання. Суд, ознайомившись із позовною заявою, взявши до уваги позиції позивача та її представника, відповідача викладені у відповідних заявах, що надійшли до суду, дослідивши матеріали справи та оглянувши матеріали спадкової справи вважає, що позов підлягає задоволенню . Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про його смерть ( а.с. 6). Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 3,289 га, яка складається з двох земельних наділів: площею 2,992 га кадастровий номер 3221688000:05:011:0042 та площею 0,297 га кадастровий номер 3221688000:05:004:0195, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку було посвідчено державним актом Р3 № 322379 на право приватної власності на землю. Позивач є донькою померлого [PERSON] ( а.с. 9, 10), а відтак вона є спадкоємцем першої черги ( ст. 1261 ЦК України) ( а.с. 9, 10). Відповідач у справі на рівні з позивачем є спадкоємцями першої черги - [PERSON] , яка також є дочкою спадкодавця ( а.с.14, 15), однак вона на спадщину не претендує, та не заперечує проти прийняття спадкового майна позивачем, про що вона зазначила у своїй заяві поданій до суду ( а.с. 38). [PERSON] звернулася до нотаріуса для оформлення належних їй спадкових прав, однак нотаріусом було відмовлено у оформленні прийняття спадщини на земельну ділянку , у зв`язку зі втратою державного акта ( а.с.18). Матеріали справи вказують, що Державний акт на вищезазначену земельну ділянку втрачено, про що в місцевій газеті "Голос Володарщини" зроблено відповідне оголошення ( а.с. 23). Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № № 213222067, 21322617 вказує, що відомості відносно спадкових земельних ділянок відсутні ( а.с.64-66). Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із наступних міркувань. Так, відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом , зокрема із правочинів . Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом . Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Ст. 1216 ЦК України зазначає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У першу чергу право на спадкування відповідно до ст.1261 ЦК України мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України вказує , що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини , а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення за ст.1225 ЦК України. Ст. 81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України визначено, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Таким чином, встановлені судом обставини вказують, що вимоги позивача базуються на законі. Визнання відповідачами позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб. Суд приймає визнання відповідачем позову та ухвалює рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved