Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

У вересні 2017 року позивач [PERSON] акціонерне товариство «Державний експертно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» у м.Маріуполі звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по нарахованим відсоткам за користування кредитом. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що відповідно до умов договору від 04.10.2013 року № 0262001780БН/2013-10 про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту, укладеного між АТ «Укрексімбанк» та [PERSON], філія АТ «Укрексімбанк» у м.Маріуполі відкрила відповідачу кредитну лінію з лімітом не більше 15000,00 гривень, для проведення операцій із застосуванням платіжної картки (ст.2.1 Договору) , яка була видана відповідачу в рамках зарплатного проекту як працівнику ТОВ «АГ СТАЛЬ». В подальшому ліміт за згодою сторін був знижений до 6500,00 грн. Відповідно до ст.2.2. Договору дія Кредитної лінії припиняється 30 вересня 2015 року. У цей термін Позичальник зобовязаний погасити Кредитору усю існуючу заборгованість за Кредитом та процентами за користування Кредитом. За користування кредитом відповідач зобовязався щомісячно сплачувати банку проценти, нараховані за фіксованою процентною ставкою у розмірі 36, 0 % річних (ст.2.3 Договору). В разі невиконання відповідачем будь-яких умов Договору або у разі, якщо протягом одного календарного місяця ТОВ «АГ СТАЛЬ» не проводить зарахування заробітної плати відповідача на відкритий банком картковий рахунок, банк має право вимагати від відповідача дострокового повернення кредиту та сплати процентів за кредитом (ст.6.1.2 Договору). Відповідно до ст.5.4 Договору відповідач доручив банку здійснювати договірне списання коштів з карткового рахунку у розмірі простроченої заборгованості. У разі прострочення сплати заборгованості за кредитом, відповідач сплачує банку за кожний день прострочення, включаючи день сплати, пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати погашення відповідної заборгованості у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст.9 Договору). Банк виконав свої зобовязання з Договору, відповідач користувався кредитними грошовими коштами, які є різницею між його власними коштами, зарахованими на картку, та витраченими ним коштами з використанням платіжної картки. Останнє зарахування заробітної плати на картковий рахунок відповідача було здійснено 12.09.2014 року. Після чого договірне списання коштів з карткового рахунку для погашення простроченої заборгованості стало неможливим. В добровільному порядку відповідач не виконував зобовязання по сплаті платежів за Договором.У лютому 2015 року АТ «Укрексімбанк» звернувся до Іллічівського районного суду м.Маріуполя із позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в сумі 7886,93 гривень., яка станом на 24.02.2015 року складалася з заборгованості за кредитом- 6495,31 грн., заборгованості за нарахованими відсотками- 985,04 грн., пені за основним боргом за період з 06.11.2014 року по 24.02.2015 року 355,38 грн., пені за нарахованими відсотками за період 30.09.2014 року по 24.02.2015 року 51,20 грн. Рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 02.04.2015 року у справі № 264/1280/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експертно-імпортний банк України» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором позовні вимоги банку були задоволені повністю. Рішення суду набрало законної сили 14.04.2015 року. Виконавчий лист виданий 15.04.2015 року . В ході виконавчого провадження з відповідача була повністю стягнута заборгованість в розмірі 7886,93 гривень, а також частково була погашена заборгованість по сплаті судового збору. Суми на погашення заборгованості поступали до банку в наступному порядку: 954,40 гривень надійшли 05.04.2016 року, 2993,57 гривень надійшли 14.07.2017 р.,4112,33 гривень надійшли 07.08.2017 р.Залишок заборгованості за судовим збором становить 70,23 гривні. Враховуючи, що в рішенні Іллічівського районного суду від 02.04.2015 року основна заборгованість та нараховані, але не сплачені відсотки, розраховані станом на 24.02.2015 року, а основна заборгованість, на яку нараховуються відсотки за користування кредитними коштами, була погашена повністю лише 07.08.2017 року, банк відповідно до умов Договору продовжував нараховувати відсотки на суму основної заборгованості. Відповідач своєчасно не виконав вимоги законодавства та кредитної угоди, у зв'язку з чим позивач вимушений звертатись до суду. На підставі зазначеного, просили суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ „Державний експортно-імпортний банк України", в особі філії АТ „Укрексімбанк" у м. Маріуполі заборгованість за нарахованим відсоткам за користування кредитними коштами за період з 25.02.2015 р. по 01.09.2017 року, у сумі 5848 гривень 75 копійок відповідно до кредитного договору від 04 жовтня 2013 року № 0262001780БН/2013-10, а також стягнути з [PERSON] на їх користь витрати по сплаті судового збору у сумі 1600 грн. Представник позивача - АТ „Укрексімбанк", діючий на підставі довіреності, до судового засідання не з'явився, суду надав заяву з проханням справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечував. Відповідач до судового засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належними чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.10.2013 року між АТ «Укрексімбанк», та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № [NUMBER] БН/2013-10, відповідно до якого філія АТ «Укрексімбанк» у м.Маріуполі відкрила відповідачу кредитну лінію з лімітом не більше 15000 гривень до 30.09.2015 року. Додатковою угодою № 1 від 14 березня 2014 року до Договору про відкриття кредитної лінії в рамках зарплатного проекту № [NUMBER] БН/2013-10 від 04.10.2013 р. кредитний ліміт було зменшено до 10500 гривень. Додатковою угодою № 2 від 24 квітня 2014 року до Договору про відкриття кредитної лінії в рамках зарплатного проекту № [NUMBER] БН/2013-10 від 04.10.2013 р. кредитний ліміт було зменшено до 8500 гривень. Додатковою угодою № 3 від 14 травня 2014 року до Договору про відкриття кредитної лінії в рамках зарплатного проекту № [NUMBER] БН/2013-10 від 04.10.2013 р. кредитний ліміт було зменшено до 6500 гривень. За користування кредитом відповідач зобовязався щомісячно сплачувати банку проценти, нараховані за фіксованою процентною ставкою у розмірі 36, 0 % річних (ст.2.3 Договору). У разі прострочення сплати заборгованості за кредитом, відповідач сплачує банку за кожний день прострочення, включаючи день сплати, пеню. Банк виконав свої зобовязання з Договору, відповідач користувався кредитними грошовими коштами, які є різницею між його власними коштами, зарахованими на картку, та витраченими ним коштами з використанням платіжної картки. Останнє зарахування заробітної плати на картковий рахунок відповідача було здійснено 12.09.2014 року. Після чого договірне списання коштів з карткового рахунку для погашення простроченої заборгованості стало неможливим, тому у банку виникло право вимагати від відповідача дострокового повернення кредиту та сплати процентів за кредитом (ст.6.1.2 Договору). У лютому 2015 року АТ «Укрексімбанк» звернувся до Іллічівського районного суду м.Маріуполя із позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в сумі 7886,93 гривень., яка станом на 24.02.2015 року складалася з заборгованості за кредитом- 6495,31 грн., заборгованості за нарахованими відсотками- 985,04 грн., пені за основним боргом за період з 06.11.2014 року по 24.02.2015 року 355,38 грн., пені за нарахованими відсотками за період 30.09.2014 року по 24.02.2015 року 51,20 грн. Рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 02.04.2015 року у справі № 264/1280/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експертно-імпортний банк України» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором позовні вимоги банку були задоволені повністю. (а.с. ) Як вбачається з даного рішення суду, вказана заборгованість розрахована станом на 24.02.2015 року. В ході виконавчого провадження з відповідача була повністю стягнута заборгованість в розмірі 7886,93 гривень, а також частково була погашена заборгованість по сплаті судового збору, що підтверджуеться платіжним дорученням № 177 від 01 квітня 2016 року на 954, 40 гривень, меморіальними ордерами № [NUMBER] від 14.07.2017 року на суму 2993,57 гривень та № [NUMBER] від 07.08.2017 року на суму 4112,33 гривень. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодацем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцю речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася на його банківський рахунок. Статтею 1054 ЦК України передбачено. що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки відповідач здійснив повний розрахунок за користування кредитом лише 07 серпня 2017 року, банком за період з 24.02.2015 року по 01.09.2017 року нараховані відсотки на суму основної заборгованості, що становить 5848,75 грн. Згідно із статтею 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальнику зобов'язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє права на отримання відсотків за користування кредитним коштами. Оскільки судом встановлено, що за період після ухвалення рішення суду про дострокове стягнення всієї суми заборгованості за кредитним договором зі штрафними санкціями, відповідач здійснив погашення заборгованості за тілом кредиту та нарахованими відсотками за користування кредитними коштами лише 07.08.2017 р., йому нараховані відсотки за період з 25.02.2015 по 01.09.2017 року у сумі 5848,75 грн., яка підлягає стягненню в судовому порядку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 1600 гривень, сплачений ним при подачі позовної заяви до суду, що підтверджується квитанцією. На підставі викладеного,

Outcome: approved