Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-23 00:00:00

06.07.2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування вимог вказав, що згідно рішення Димитровського міського суду від 26.07.2018 року з нього на користь відповідачки [PERSON] стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей - доньки [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , які визначені у твердій грошовій сумі в розмірі 1500грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з наступною індексацією, починаючи з 06.06.2018 року до досягнення дітьми повноліття. Зазначаючи на тому, що на теперішній час його стан здоров`я погіршився, він втратив працездатність, так як йому встановлено інвалідність II групи внаслідок загального захворювання, а отримувана ним державна соціальна допомога в розмірі 1638грн., яка є єдиним джерелом його доходу, не дозволяє йому сплачувати аліменти у розмірі, раніше визначеному судом, позивач просить суд зменшити розмір аліментів, визначивши його в дольовому порядку в розмірі 1/3 частини його доходу на двох дітей. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Згідно заяви відповідачки проти позовних вимог позивача щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів шляхом застосування іншого способу їх стягнення вона не заперечує. Надавши оцінку спірним правовідносинам, а також наданим суду доказам, суд дійшов висновку про задоволення позов, виходячи з такого. Судом встановлено, що сторони є батьками двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які знаходяться на вихованні матері. Рішенням Димитровського міського суду від 26.07.2018 року з позивача на користь відповідачки на утримання дітей стягнуто аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно на кожну дитину, з наступною індексацією, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття (а.с.20-21). Згідно інформації Мирноградського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) на виконання вказаного рішення відкриті два виконавчі провадження №57103001 та №57102739, заборгованість по пожному з яких з 06.06.2018 по 01.07.2020 складає 34750,00 грн. (а.с.30). Як слідує з матерілів справи, позивач [PERSON] на час звернення з позовом до суду перебуває на примусовому лікуванні в Дніпровській філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги». Згідно ухвали Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18.07.2019 до [PERSON] застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом (а.с.6-7). Згідно довідки МСЕК серії 12ААБ №626302 22.01.2020 [PERSON] встановлено другу групу інвалідності за загальним захворюванням (а.с.10). Відповідно до довідки Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради, позивач є отримувачем державної соціальної допомоги інвалідам II групи в розмірі 1310,40 грн., а також державної адресної допомоги в розмірі 327,60 грн. (а.с.11). Інших видів доходів позивач не має. За змістом ст.180 Сімейного Кодексу батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При визначенні розміру аліментів суд згідно ст.182 СК враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст.192 Сімейного Кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Це ж зазначено і в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Тобто, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів, а значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Отже, стаття 192 Сімейного Кодексу України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 Сімейного Кодексу зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі на розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини та навпаки). Таким чином, розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути змінений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить суду. Такі висновки щодо застосування норм права викладені Верховним Судом у постанові від 18.09.2019 при розгляді справи № 127/12177/17-ц, провадження № 61-17264св18, які згідно ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Як слідує з матеріалів справи, підставою звернення позивача до суду з приводу зменшення розміру аліментів на утримання дітей до 1/3 частини його доходу щомісячно є його непрацездатність, підтверджена висновком МСЕК, яка настала після стягнення з нього аліментів, та неспроможність їх сплати в раніше визначених судом розмірах, так як за попереднім рішенням суду на двох дітей він має сплачувати 3000грн. щомісячно (по 1500грн. на кожну дитину), тоді як його соціальна допомога, як особі з інвалідністю 2 групи, становить всього 1638грн. Позивач перебуває на примусовому лікуванні і інших джерел доходу не має. Відповідачка, як одержувач аліментів, не спростовуючи доводів позивача і настання несприятливої для нього обставини, що підтверджує його непрацездатність, проти зміни способу присудження аліментів та стягнення їх в розмірі 1/3 частини доходу позивача на двох дітей не заперечувала, що надає суду підстави вважати такий спосіб стягнення і розмір аліментів погодженими. Відповідно до ч.3 ст.183 Сімейного Кодексу якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. При цьому суд вважає за необхідне роз`яснити, що в разі покращення матеріального стану платника аліментів або поліпшення стану його здоров`я стягувач відповідно до ч.1 ст.192 СК України не позбавлений права на звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів.

Outcome: approved