Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до Тернопільського міськрайонного суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість по заробітній платі в сумі 7374.00 грн., компенсацію за невикористані відпустки 6000.00 грн., погодженої з роботодавцем частини заборгованості по заробітній платі в сумі 72000.00 грн., 13950.00 грн. суми позики , 12660.26 грн. процентів на рівні облікової ставки НБУ за весь час прострочення, 3% річних від простроченої суми позики в розмірі 2442.84 грн. та 10000.00 грн. моральної шкоди. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 21.09.2016 року роз'єднано у самостійне провадження вимоги за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення 13950.00 грн. суми позики, 12660.26 грн. процентів на рівні облікової ставки НБУ за весь час прострочення, 3% річних від простроченої суми позики в розмірі 2442.84 грн. та передано для розгляду по територіальній підсудності Болехівському міському суду. Обгрунтовуючи вказані позовні вимоги з приводу невиконання договору позики, позивач вказує на те, що 04.01.2014року відповідач, отримавши в нього позику, що підтверджено розпискою, ухиляється від її повернення, повернувши тільки 20000грн. В процесі розгляду справи позивач, уточнивши позовні вимоги, в остаточній редакції просив стягнути на його користь 50146.37 грн., з них 21274.00 грн. залишок суми позики; 15868.24 грн. -процентів від суми на рівні облікової ставки НБУ за весь час прострочення; 3004.13 грн. - три проценти річних від простроченої суми позики та 10000.00 грн. моральної шкоди. Ухвалою суду від 03.03.2017 року позовні вимоги про стягнення 10000.00 грн. моральної шкоди залишено без розгляду за клопотанням позивача. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги в уточненій редакції підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві та додатково пояснив, що позивач з відповідачем був у добрих відносинах, працював у нього та надав кошти під розписку відповідачу на розвиток бізнесу. Частину позику у добровільному порядку відповідач не повертає, що стало підставою для звернення до суду. В судове засідання відповідач не з`явився повторно, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчить оголошення в газеті "Галичина" про виклик його до суду (а.с.86), а також повідомленням про вручення судової повістки. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно з"ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, безпосередньо дослідивши наявні докази у справі та надавши їм оцінку, прийшов до висновку про часткове задоволення уточнених позовних вимог, виходячи з наступного. Встановлено, що спірні правові відносини між сторонами виникли з договірних відносин. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Встановлено, що 04.01.2014 року [PERSON] надав у борг [PERSON] 41274.00 грн., що підтверджується розпискою, написаною власноруч [PERSON], оригінал якої витребуваний у позивача та зберігається в матеріалах справи (а.с.107). У відповідності з правовою позицією Верховного Суду України по справі № 6-63 цс13 (постанова від 18 березня 2013 року), яка відповідно частини 1 статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно - правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України, письмова форма договору позики\~\~внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Як зазначено у статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно вимог ч.2 ст.530 ЦК України встановлено, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Оскільки у розписці вказано про термін повернення боргу, то позивач неодноразово у усній формі нагадував відповідачу про повернення боргу, який останній отримав. Однак\~\~ відповідач\~\~на даний час всі кошти не повернув, а тільки частину. А\~\~наявність боргового документа у позивача згідно ст. 545 ЦК також підтверджує той факт, що боржник не виконав свого зобов'язання. Так, у вказаній розписці обумовлено, що відповідач зобов'язувався повернути борг до 01.03.2014 року.\~ Але своїх умов відповідач не виконав, оскільки тільки 28.06.2015року повернув 20000.00 грн., а решта сума боргу в розмірі 21274.00 грн. на час вирішення спору залишається неповернутою. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Враховуючи вищезазначені положення закону та у випадку не встановлення договором розміру процентів після спливу визначеного у договорі строку їх повернення, слід дійти висновку про визначення розміру процентів на рівні облікової ставки Національного банку України. Окрім того, підлягають застосуванню положення ст. 625 ЦК України із поєднанням зі ст. 1048 ЦК України у разі прострочення виконання боржником грошового зобов'язання. Аналогічна\~\~правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 07 вересня 2016 року у справі № 6-1412цс16, яка відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України. Зокрема, у вказаній позиції викладено, що у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобовязання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. Таким чином, право позивача, з приводу якого він звернулася в суд, порушено і воно підлягає захисту в межах заявлених вимог шляхом стягнення з відповідача заборгованості, яка складається : з основної суми боргу- 21\~274грн., процентів від суми позики на рівні облікової ставки НБУ за весь час користування позиченими коштами (з 04.01.2014 по 03.01.2017року), оскільки за договором позики не передбачено розмір процентів, а також трьох процентів річних від простроченої суми (з 01.03.2014року по 03.01.2017року). Розрахунок процентів від суми позики на рівні облікової ставки НБУ Період % річних на рівні облікової ставки НБУ з 04.01.2014 6.5 з 15.04.2014 9.5 з 17.07.2014 12.5 з 13.11.2014 14.0 з 06.02.2015 19.5 з 04.03.2015 30 з 28.08.2015 27 з 25.09.2015 22 з 22.04.2016 19 з 27.05.2016 18 з 24.06.2016 16.5 з 29.07.2016 15.5 з 16.09.2016 15.0 з 28.10.2016 14.0 з 08.12.2016 14 41274.00 грн. х 6.5% х 101 день (з 04.01.2014 по 14.04.2014):365 днів = 742.36 грн. 41274.00 грн. х 9.5% х 93 днів (з 15.04.2014 по 16.07.2014):365 днів = 999.06 грн. 41274.00 грн. х 12.5% х 119 днів (з 17.07.2014 по 12.11.2014):365 днів = 1682.06 грн. 41274.00 грн. х 14% х 85 днів (з 13.11.2014 по 05.02.2015 ):365 днів = 1345.64 грн. 41274.00 грн. х 19.5% х 26 днів (з 06.02.2015 по 03.03.2015):365 днів = 573.31грн. 41274.00 грн. х 30% х 117 днів (з 04.03.2015 по 28.06.2015):365 днів = 3969.09 грн. 21274.00 грн. х 30% х 60 днів (з 29.06.2015 по 27.08.2015):365 днів = 1049.12 грн. 21274.00 грн. х 27% х 28 днів (з 28.08.2015 по 24.09.2015):365 днів = 440.63грн. 21274.00 грн. х 22% х 210 днів (з 25.09.2015 по 21.04.2016):365 днів = 2692.76 грн. 21274.00 грн. х 19% х 35 днів (з 22.04.2016 по 26.05.2016):365 днів = 387.59 грн. 21274.00 грн. х 18% х 28 днів (з 27.05.2016 по 23.06.2016):365 днів = 293.75 грн. 21274.00 грн. х 16.5% х 35 днів (з 24.06.2016 по 28.07.2016):365 днів = 336.59 грн. 21274.00 грн. х 15.5% х 49днів (з 29.07.2016 по 15.09.2016):365 днів = 442.67 грн. 21274.00 грн. х 15% х 42 днів (з 16.09.2016 по 27.10.2016):365 днів = 367.19 грн. 21274.00 грн. х 14% х 68 днів (з 28.10. 2016 по 03.01.2017):365 днів = 554.87 грн. Отже, згідно вказаного розрахунку проценти за позикою, нараховані відповідно облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами становлять 15876 грн. 69 коп. Нарахування трьох процентів річних здіснюється згідно розрахунку, наведеного нижче : 3% річних за період з 01.03.2014 по 28.06.2015 роки в сумі 1645.30 грн. (41274.00грн. х 3% х 485 днів : 365 = 1645.30 грн.). 3% річних за період з 29.06.2015 по 03.01.2017 роки в сумі 970.44 грн. (21274.00грн. х 3% х 554 днів : 365 = 970.44 грн.). і становить 2615грн. 74коп. Таким чином, загальна сума, що підлягає до стягненню з [PERSON] на користь позивача становить 39766.43 грн. (15876,69+2615,74+21\~274,00). У відповідності до ст.88 ЦПК України суд вирішує питання щодо витрат, повязаних з розглядом справи в суді, які в даному спорі становлять: судовий збір в сумі 640 грн, 150 грн. згідно квитанції про публікацію в пресі оголошення про виклик відповідача, всього 790 грн. судових витрат. На підставі наведеного, ст. 526, 530,545, 625, 1046,1048 ЦК України,

Outcome: approved