Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

04 березня 2015 року [PERSON] звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог, позивачка зазначила, що 25 серпня 2007 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини фактично припинені з весни 2010 року. Спільне життя не склалося через протилежні погляди на сумісне життя, втрату почуття взаємної любові один до одного. Позивачка вважає, що через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, подальше сумісне життя і збереження родини є неможливим. Спір про сумісно нажите майно на час розгляду справи відсутній. На підставі наведеного, позивачка просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, оскільки подальше спільне життя суперечитиме її інтересам, після розірвання шлюбу просить відновити їй дошлюбне прізвище - "[PERSON]". Позивачка - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, просила суд розглянути справу у її відсутності. Відповідач - [PERSON] у жодне судове засідання не з'явився, письмову заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про час та місце розгляду справи. У зв'язку з повторною неявкою відповідача - [PERSON], не підтвердженою належним чином, суд визнає причини неявки неповажними. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлені факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], повторно виданого 26 лютого 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ставищенського районного управління юстиції у Київській області, 25 серпня 2007 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після чого подружжю присвоєне спільне прізвище - [PERSON] (а.с.4). Від шлюбу сторони дітей не мають. Спір про сумісно нажите майно на час розгляду справи у сторін відсутній. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судовим розглядом встановлено, що шлюбні відносини фактично припинені, спільне життя не склалося через протилежні погляди на сумісне життя та втрати почуття взаємної любові один до одного. Подальше перебування у шлюбі суперечитиме інтересам позивачки. Спір про сумісно нажите майно на час розгляду даної справи у сторін відсутній. Зважаючи на те, що між сторонами сімейні відносини припинені, позивач і відповідач проживають окремо, жодних дій з боку подружжя, спрямованих на примирення та збереження сім'ї не здійснюється, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до приписів ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи приписи ст. 113 Сімейного кодексу України та бажання позивачки відновити своє дошлюбне прізвище після розірвання шлюбу, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в цій частині позову, відновити дошлюбне прізвище позивачці. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. Відповідно до ст. ст. 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved