Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-04 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про продовження строку для прийняття спадщини. Вимоги мотивовано тим, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 6,8115 га. Наприкінці січня 2020 року, позивачу стало відомо, що [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого заповідав позивачу дану земельну ділянку. На час відкриття спадщини позивачу не було відомо про існування заповіту. При зверненні до нотаріальної контори для оформлення спадщини, позивач отримав відмову та рекомендацію звернутись до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивача не з"явився надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає в повному об"ємі, на підставах викладених в позові. Представник відповідача і до суду не з"явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до змісту якої проти задоволення вимог не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, відповідно до наданих суду доказів. Відповідно до положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть, [INFO] помер [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 34 ( а.с.7). Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯБ № 123019 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,8115 гектара, кадастровий номер 6523581800:05:002:0013, що розташована на території Заозерненської сільської ради Каховського району Херсонської області належала [PERSON] ( а.с.13). Згідно до тексту заповіту, складеного 22 жовтня 2018 року, [PERSON] , заповідав [PERSON] земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,8115 гектара, кадастровий номер 6523581800:05:002:0013, що розташована на території Заозерненської сільської ради Каховського району Херсонської області ( а.с. 8). Заповіт зареєстрований 22 жовтня 2018 року приватним нотаріусом Кличановською С.І., що підтверджує Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі ( а.с.11). Відповідно до змісту інформаційної довідки зі спадкового реєстру, заповіт за бланком ННР 291543, заповідач [PERSON] , [INFO] , заповіт чинний ( а.с.13-16). Відповідно до інформаційної довідки від 22 січня 2020 року, наданої приватним нотаріусом Кличановською С.І., спадкова справа після смерті [PERSON] , померлого [INFO] не відкривалась ( а.с. 9). [PERSON] , 1961 року народження, був зареєстрований але не проживав за адресою: [ADDRESS] . На момент смерті зареєстрований один. ( а.с.10). Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Коршунової Л.А., в зв`язку із пропущенням строку для прийняття спадщини, позивачу рекомендовано звернутись до суду для продовження строку прийняття спадщини ( а.с.17). Згідно повідомлення приватного нотаріуса Коршунової Л.А., державного нотаріуса Заремби С., спадкова справа після смерті [PERSON] , померлого [INFO] - не заводилась ( а.с.36,42). При вирішенні даного спору, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників сімейних відносин. ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Як передбачає ч. 2 ст. 1236 ЦК України, заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Частина 1 ст. 1269 ЦК України проголошує, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановляється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України. Частина 1 ст. 1272 ЦК України передбачає, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Частина 3 ст. 1272 ЦК України проголошує, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд маже визнати йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 Постанови №7 Пленуму ВСУ встановлено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Тобто, положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачають можливість захисту прав спадкоємця виключно при доведенні останнім поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12 від 26.09.2012 року, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Постановою Верховного суду від 26 червня 2019 року по справі № 565/1145/17 розширено перелік поважних причин пропуску прийняття спадщин, а саме: поважними причинами пропуску строку визначаються, зокрема: 1 тривала хвороба спадкоємців; 2 велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3 складні умови праці, які зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4 перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5 необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Матеріали справи містять докази існування у позивача перешкод для подання заяви про прийняття спадщини, а саме відсутність у неї інформації про факт смерті спадкодавця та наявності заповіту. Відповідно до ч.3 ст.15 ЦПК України суди розглядають справи у порядку позовного, наказного та окремого провадження. Позовне провадження характеризується наявністю матеріально-правового спору між сторонами. Згідно зі ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. На підставі наведеного, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, наявність поважних причин пропущення строку для прийняття спадщини, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved