Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], за участю третьої особи Служби у справах дітей Дарницької РДА в м. Києві про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та призначення опікуна. Ухвалою суду від 12.01.2018 року позовна заява в частині вимог про стягнення аліментів залишена без розгляду за клопотанням позивача. Позивач просить суд позбавити [PERSON], 1977 р.н., батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO] та встановити опіку над малолітнім [PERSON], призначивши йому опікуна [PERSON], [INFO] У мотивування позову вказує що 23.01.2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. У шлюбі у них [INFO] народилася дитина [PERSON]. [INFO] мати динити [PERSON] померла. Одразу після її смерті відповідач [PERSON] передав дитини позивачеві та повідомив, що він не бажає її утримувати та виховувати.Також він надав завірену приватним нотаріусом заяву від 21.07.2017 року про те, що він погоджується на призначення опікуном його сина бабусю - позивача по справі [PERSON] В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач повідомлявся в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача. Представник третьої особи Служби у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, подавши до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав та подання про призначення опікуна малолітній дитині. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, 23.01.2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб (а. с. 5). У шлюбі у них [INFO] народилася дитина [PERSON] (а. с. 6). [INFO] мати динити [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 7). В судовому засіданні встановлено, що відповідач, як батько неповнолітньої дитини, самоусунувся від виконання батьківських обов"язків, не виявляє по відношенню до дитини батьківської уваги та опіки, не цікавиться фізичним та психічним здоров'ям дитини. Погоджується письмовою заявою на позбавлення його батьківських прав та призначення дитині опікуна. Дарницька районна в м. Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування, розглянувши дане питання на засіданні 19.12.2017, прийняла рішення про необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради УРСР № 798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. за приписом ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистостей дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. За приписом ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. У відповідності до ст.165 СК України позивач, як бабуся дитини та особа, в сім"ї якої проживає дитина, має право на звернення до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності до ч. 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального усвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Враховуючи те, що відповідач фактично самоусунувся від виконання батьківських обов"язків, передав дитину на утримання позивачеві, подав нотаріально завірену заяву про те, що він дає вільну і безумовну згоду на призначення опікуном його малолітнього сина [PERSON] бабусі з боку матері - позивача по справі, яка повністю взяла на себе утримання, розвиток та виховання онука, а також фізичний стан відповідача, який знаходиться на лікуванні в Київській міській туберкульозній лікарні № 1, та надав завірену головним лікарем заяву про позбавлення його батьківських прав, суд вважає за необхідне з метою захисту інтересів дитини, задовольнити заявлені позовні вимоги. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Оскільки судом задоволені позовні вимоги щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], суд прийшов до висновку про необхідність призначення опікуном малолітньої дитини позивача по справі. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved