Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

08 квітня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з уточненими під час судового розгляду позовними вимогами про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька, посилаючись на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON] з 20 листопада 2011 року, однак на даний час подружні відносини припинені. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею і вона матеріально її утримує, піклується про її здоров'я та розвиток. Відповідач участі у вихованні дитини не бере і дитиною не цікавиться. Донька часто хворіє застудними захворюваннями та їй виставлено діагноз: наслідки гіпоксично - ішемічного ураження ЦНС, затримки психомоторного - мовленого розвитку, синдром підвищеної рефлекторної збудливості, а тому для лікування та профілактики цих захворювань за рекомендацією лікарів дитині необхідне періодичне перебування на морі. Оскільки поїздка на відпочинок до санаторно-курортних закладів Криму та півдня України на даний час є небезпечною, а тому вимушена підшукувати певні варіанти за кордоном і по можливості звозити дитину на море до Болгарії, Чорногорії. Відповідач відмовляється дати дозвіл на тимчасовий виїзд доньки за кордон для відпочинку і оздоровлення, його відмова є безпідставною і є ні чим іншим, як небажанням піклуватися про доньку, а тому змушена звернутися до суду і просить надати дозвіл на виїзд дитини, [PERSON], [INFO], за межі України до держав Болгарії та Чорногорії терміном на 20 діб з 01 липня 2014 року по 30 жовтня 2014 року для відпочинку та оздоровлення з матір'ю [PERSON] без згоди батька, що буде відповідати інтересах дитини. Представник позивачки [PERSON] позов підтримав і просив його задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені в позовній заяві. Треті особи: Представник служби в справах дітей при Дунаєвецькій РДА Ясінська Н.В. та представник органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Дунаєвецької міської ради Хмельницької області Войтков В.С. позов також підтримали і просили його задовольнити, оскільки батько відмовляється надати дозвіл на виїзд дитини за кордон, то діючи в інтересах дитини, такий дозвіл необхідно надати з метою відпочинку та оздоровлення дитини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, представників третіх осіб,вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 51 Конституції України турбота про дітей, їх виховання є рівним правом і обов'язком батьків. Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року №3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 р. № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 р. № 231 (із змінами). У п. 2 ст. 4 цього Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», зокрема, зазначено, що за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 р. № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: 1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон; 2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: коли другий з батьків є іноземцем або особою без громадянства, що підтверджує запис про батька у свідоцтві про народження дитини, і він відсутній у пункті пропуску; коли у паспорті громадянина України для виїзду за кордон, з яким прямує громадянин, який не досяг 16-річного віку, або проїзному документі є відповідний запис про вибуття на постійне місце проживання за межі України чи відмітка про взяття на консульський облік в дипломатичному представництві України за кордоном; 3) у разі пред'явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій: свідоцтва про смерть другого з батьків; рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків; рішення суду про визнання другого з батьків безвісно відсутнім; рішення суду про визнання другого з батьків недієздатним; рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків; довідки про народження дитини, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану, із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (під час виїзду дитини за кордон у супроводі одинокої матері). Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20 листопада 2011 року, однак на даний час подружні відносини припинені. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою і вона матеріально її утримує, піклується про її здоров'я та розвиток. Згідно довідок з Хмельницької обласної клінічної дитячої лікарні, Дунаєвецької центральної районної лікарні,приватної поліклініки «Малятко Плюс» м.Хмельницький та висновків лікарів видно, що [PERSON] хворіє застудними захворюваннями та їй виставлено діагноз: наслідки гіпоксично - ішемічного ураження ЦНС, затримка психомоторного - мовленого розвитку, синдром підвищеної рефлекторної збудливості, перебуває на обліку у невролога та педіатра, стоїть на «Д» обліку, а тому потребує в оздоровленні в санаторіях Криму, Болгарії, Хорватії і це дає підстави вважати, що необхідність тимчасового виїзду дитини полягає у відпочинку та оздоровленні дитини. Згідно договору № 20.06-14 на туристичне обслуговування від 20 червня 2014 року видно, що туристичне агентство «Імперія Тур» зобов'язується забезпечити позивачці та її дочці [PERSON] подорож до Болгарії з 18.08.2014р. по 01.09.2014 року та розміщення, поселення і харчування в готелі, що підтверджується копією договору. Судом також встановлено, що відповідач на час виникнення спору і даний час перебуває за межами України в Португалії і не може дати дозвіл на вивезення дитини за кордон, що підтверджується листом відповідача, надісланого ним електронною поштою на адресу суду від 28.04.2014 року, і що свідчить про те, що відповідач не дає згоди на тимчасовий виїзд дочки за кордон, нотаріально посвідченого клопотання про оформлення проїзного документа для доньки не оформив. Судом не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд малолітньої [PERSON] за межі України для тимчасового перебування в Болгарії та Чорногорії. Згідно рішення опікунської ради виконавчого комітету Дунаєвецької міської ради №1 від 04 червня 2014 р., рішення комісії з питань захисту прав дитини Дунаєвецької районної державної адміністрації від 04 травня 2014 року видно, що орган опіки та піклування Дунаєвецької міської ради та Дунаєвецької райдержадміністрації діючи в інтересах дитини не заперечують проти виїзду малолітньої [PERSON], [INFO] року за межі України до Республіки Болгарії, Хорватії, Чорногорії без згоди та супроводу батька, [PERSON] в період з 01 липня 2014 року до 30 жовтня 2014 року з метою відпочинку та оздоровлення. Із матеріалів справи можливо зробити висновок, що відповідач необґрунтовано обмежує права позивача на виховання дитини та обмежує її можливість як матері надати дитині найкраще. Суд дійшов висновку про те, що надання [PERSON] дозволу на тимчасовий виїзд малолітньої [PERSON],[INFO] року за кордон до держав Болгарії та Чорногорії строком на 20 діб з 01 липня 2014 року по 30 жовтня 2014 року для відпочинку та оздоровлення з матір'ю [PERSON] без згоди батька, відповідатиме інтересам дитини та сприятиме зміцненню її здоров'я. Виїзд дитини носить тимчасовий характер, має на меті відпочинок та оздоровлення і не пов'язаний з визначенням місця проживання дитини чи її еміграцію.

Outcome: approved