Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, пояснивши, що відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON] Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 4.07.2016 року з відповідача [PERSON] на утримання доньки [PERSON] були стягнуті аліменти в розмірі 2500 грн. щомісяця. [INFO] позивачу виповнилось 18 років, стягнення аліментів припинилось, однак вона продовжує навчатись в Київському університеті культури на першому курсі денної форми навчання. Строк навчання закінчується 30.06.2020 року. Оскільки [PERSON] навчається на стаціонарній денній формі, не має часу працювати, а навчання потребує значної витрати часу, тому просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 4500 грн. щомісяця як матеріальну допомогу до закінчення навчання, оскільки відповідач не працює, але має можливість надавати таку допомогу. Її мама [PERSON] сплачує грошові кошти за навчання, купує канцтовари, витрачає кошти на утримання позивачки в загальній сумі 9000 грн. щомісяця. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову визнав частково, пояснивши, що він має нерегулярний, мінливий дохід щомісяця, однак надає гроші на утримання дитини, коли вона просить. Крім того, він оплачує за усною домовленістю з позивачем її навчання. Тому просить розмір аліментів зменшити. 3-тя особа: [PERSON] в судові засідання не з'явилась втретє, про розгляд справи була неодноразово повідомлена судом належним чином (а.с.34а; 40; 52), з заявами до суду про неможливість розгляду справи у її відсутність не зверталась. Заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як передбачає ч.1, ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. У відповідності до ч.1, ст.198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх, непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Як встановлено у судовому засіданні, відповідач [PERSON] та 3-тя особа [PERSON] 25.04.1998 року уклали між собою шлюб (а.с.5). Від спільного шлюбу вони мають доньку - [PERSON], [INFO], позивачку по справі (а.с.6). Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21.12.2011 року шлюб між вказаними особами було розірвано (а.с.7). Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 4.07.2016 року з відповідача [PERSON] на утримання доньки [PERSON] було стягнуто аліменти в розмірі 2500 грн. щомісяця (а.с.8-10). Згідно п.1, ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як наголошує п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. [INFO] позивачці [PERSON] виповнилось 18 років, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження (а.с.6). Як вбачається з копії договору №24538 про підготовку фахівця з вищою освітою від 12.08.2016 року [PERSON] навчається у Київському університеті культури на 1 курсі, форма навчання денна, за контрактом, строк навчання з 1.09.2016 року по 30.06.2020 року, з посеместровою оплатою в розмірі 9150 грн. (а.с.54-55). В судовому засіданні представник позивача повідомив, що позивач навчається на 1 курсі зазначеного закладу і не отримує стипендію. Вказані вище обставини знайшли своє підтвердження у судовому засіданні і не заперечувались учасниками процесу. Як передбачає ч.3, ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом ч.1, ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Підпункт 3, пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснює, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи батько повнолітньої дитини частково надавав допомоги своїй доньці, позивачці по справі (а.с.56-63). Однак як пояснив він у судовому засіданні, що не працює, має нерегулярний мінливий щомісячний дохід, за таких обставин суд приходить до висновку, що аліменти підлягають стягненню у твердій грошовій сумі, а не в частці від його щомісячного доходу. У відповідності до ч.3, ст.10 та ч.1, ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Згідно ч.1, ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст.7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2017 рік" - установити у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2017 року - 1544 гривні, з 1 травня - 1624 гривні, з 1 грудня - 1700 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд вважає, що оскільки донька відповідача [PERSON] продовжує навчання у навчальному закладі на денній формі, при цьому вона не має часу на працевлаштування і потребує матеріальної допомоги на харчування, одяг, взуття, витрати, пов'язані з проїздом до місця навчання, тощо, а відповідач, його батько, має можливість надавати їй матеріальну допомогу, так як є працездатною особою, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання доньки в розмірі 3500 грн. щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду - 20.09.2016 року до 30.06.2020 року - дня закінчення навчання позивача у зазначеному вище ліцеї, в решті розміру аліментів необхідно відмовити. Згідно ст.79; 88 ЦПК України оскільки суд частково задовольняє позов про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути 640 грн. судового збору, від якого була звільнена позивач при зверненні до суду.

Outcome: partial