Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього аліменти на свою користь на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], в розмірі по 2500 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення кожною дитиною повноліття. Свій позов позивач обґрунтовує тим, що з 04.08.2007 р. перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. За період перебування у шлюбі з відповідачем народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO] Позивач зазначає, що самостійно утримує дітей, відповідач добровільно коштів на утримання дітей не надає, згоди по матеріальному утриманню дітей між ними не досягнуто. Інших осіб, що перебувають на утриманні, відповідач немає. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позові, однак просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі по 1500 грн. на кожну дитину щомісячно. Пояснила, що участь у витратах на дитину відповідач добровільно не бере з 2015 року. Діти проживають раом з нею. Не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився неодноразово, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзиву не подав. Відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. За таких обставин суд, враховуючи згоду позивача, прийшов до висновку, що справа може бути розглянута без участі відповідача, на підставі наявних у справі доказів, з постановленням заочного рішення. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що учасники справи є батьками неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO] Як пояснила в суді позивач, діти проживають разом з нею та вона їх самостійно утримує з 2015 року. Відповідач офіційно не працевлаштований, отримує дохід та може надавати матеріальну допомогу дітям, однак добровільно цього не робить. Інших осіб на утриманні відповідача не має. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2\~ст.182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 191 СК України за рішенням суду аліменти на утримання дитини стягуються від дня пред"явлення позову. Відповідно до п.17\~постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Жодних обєктивних доказів щодо зазначених обставин як позивачем, так і відповідачем не надано. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» встановлений прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Суд прийшов до висновку, що підлягають до стягнення аліменти за рішенням суду у зв"язку з ухиленням від утримання дітей в добровільному порядку, в розмірі заявленому позивчем 1500 грн., але не менше 50% від встановленого прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.12.2017 року до досягнення повноліття кожною дитиною. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнена від сплати судового збору, рішення прийнято на її користь, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного, ст..ст. 180, 182 СК України,

Outcome: approved