Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

06 серпня 2014 року [PERSON] та [PERSON] звернулись в суд з позовом до Локачинської селищної ради про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації земельної ділянки та визнання права власності на 3/5 частки земельної ділянки. Свої вимоги обґрунтовують тим, що їм на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 05 липня 1993 року Локачинським районним транспортним підприємством, а позивачу [PERSON] і на підставі рішення Локачинського районного суду від 07 жовтня 2013 року у справі № 160/847/13ц належить відповідно 2/5 та 1/5, всього 3/5 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Водночас, при оформленні документів на земельну ділянку для обслуговування належної їм частки житлового будинку з'ясувалося, що вся земельна ділянка для обслуговування вищевказаного житлового будинку на підставі рішення Локачинської селищної ради від 22 березня 2007 року за №8/5 передана у приватну власність [PERSON], котрому належить лише 1/5 частки вказаного будинку. 15 січня 2008 року йому було видано державний акт, що посвідчує його право власності на згадану земельну ділянку. Вважають таке рішення Локачинської селищної ради незаконним, винесеним із порушенням норм земельного законодавства, а також із порушенням прав позивачів як співвласників житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS]. Просять визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 064609, виданий [PERSON], на підставі рішення Локачинської селищної ради від 22 березня 2007 рок № 8/5, та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010808600003; скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, кадастровий номер 0722455100010080040, та визнати за ними [PERSON] та [PERSON] право власності відповідно на 2/5 та 1/5 частки земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], та передана для обслуговування житлового будинку та надвірних споруд. 01 вересня 2014 року позивачами подано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої вони просять визнати недійсним та скасувати рішення Локачинської селищної ради від 22 березня 2007 року за №8/5 про передачу у приватну власність [PERSON] земельної ділянки, переданої для обслуговування житлового будинку та господарських споруд за адресою: [ADDRESS]; визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 064609, виданий [PERSON] на підставі рішення Локачинської селищної ради від 22 березня 2007 року № 8/5, та визнати за ними [PERSON] та [PERSON] право власності відповідно на 2/5 та 1/5 частки земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], та передана для обслуговування житлового будинку та надвірних споруд. Судові витрати у справі просять залишити за ними. Ухвалою суду від 02 вересня 2014 року за клопотанням позивачів до участі у справі як співвідповідача залучено [PERSON] як єдиного спадкоємця майна померлого [PERSON], оскільки рішення у даній справі може вплинути на її права та інтереси. У судовому засіданні 12 вересня 2014 року позивач [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у заяві. Позивач [PERSON] подала суду заяву від 05 вересня 2014 року, згідно із якою просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача - Локачинської селищної ради у судовому засіданні позов визнав повністю, пояснив, що 22 березня 2007 року при винесенні рішення за №8/5 про передачу у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,15 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться в [ADDRESS], не враховано, що вказаний житловий будинок перебуває у спільній частковій власності, що призвело до порушення прав позивачів. Не заперечував проти задоволення позову. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з'явилась, хоча своєчасно та належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч.5 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) за зареєстрованим її місцем проживання в с. Привітне Локачинського району Волинської області. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], представника позивача [PERSON], представника відповідача Локачинської селищної ради - [PERSON], дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної, спільної часткової власності гр. [PERSON] (35,04 кв.м) та членам його сім'ї: [PERSON] (36,63 кв.м), [PERSON] (25,47 кв.м), [PERSON] (11,44 кв.м) та [PERSON] (12,10 кв.м) на підставі свідоцтва про право власності на житло від 05 липня 1993 року, що видане Локачинським районним транспортним підприємством (а.с.4). Як вбачається із рішення Локачинського районного суду Волинської області від 07 жовтня 2013 року у справі №160/847/13ц за позивачем [PERSON] визнано право власності на 1/5 частку житлового будинку в розмірі 11,44 кв.м, що знаходиться в [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON] (а.с.5). Право власності на вказану частку житлового будинку зареєстровано позивачем у встановленому законом порядку, що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.6). Отже, позивачу [PERSON] на праві власності належить 2/5 частки (48,07 кв.м), а позивачу [PERSON] - 1/5 частки (12,10 кв.м) житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст. 86 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Пуктом "в" ч.2, ч.4 ст. 89 ЗК України передбачено, що земельні ділянки співвласників житлового будинку перебувають у спільній сумісній власності. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Однак, в порушення прав інших співвласників житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS], 22 березня 2007 року Локачинська селищна рада Локачинського району Волинської області прийняла рішення за № 8/5 про передачу безкоштовно у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,15 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд в [ADDRESS] (а.с.7). На підставі даного рішення [PERSON] 15 січня 2008 року було видано державний акт серії ЯГ № 064609 на право власності на земельну ділянку площею 0,1028 га, що знаходиться в [ADDRESS], для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010808600003 (а.с.8). Згідно із ч.2,3 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання прав; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; застосування інших, передбачених законом, способів. Частиною 1 ст. 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Враховуючи викладене, оскільки оскаржуваним рішенням Локачинської селищної ради від 22 березня 2007 року за №8/5 та виданим на його підставі [PERSON] державним актом серії ЯГ №064609 від 15 січня 2008 року, порушено законні права позивачів як співвласників житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], суд дійшов висновку про підставність позовних вимог про визнання вищевказаних рішення та державного акту недійсними, а також вважає, що за позивачами слід визнати право власності на частку земельної ділянки для обслуговування належної їм частки житлового будинку та господарських споруд, що знаходиться в [ADDRESS], у відповідності до передбачених ЗК України способів захисту земельних прав, а тому позов підлягає до задоволення повністю. За клопотанням позивачів судові витрати у справі слід залишити за ними.

Outcome: approved