Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

10.05.2017 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Позовні вимоги обґрунтуванні тим, що 18.07.2016 року померла тітка позивача [PERSON], після смерті якої залишилася спадщина, що складається з земельної ділянки площею 3,8268 га, яка знаходяться на території Крижанівської сільської ради Хмільницького району, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя спадкодавцем [PERSON] був складений заповіт, відповідно до якого дану земельну ділянку вона заповіла позивачу. Будучи єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], позивач звернувся до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини, однак у вчиненні нотаріальних дій йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, які були втрачені, а тому він змушений звернутись до суду. Сторони в судове засідання не зявились, про час та день судового розгляду були повідомлені належним чином, надали суду заяви, в яких просять розглянути справу у їх відсутність, при цьому представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує. Враховуючи вищевикладені обставини, фіксування судового процесу, згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, згідно свідоцтва про смерть серії І-ОМ № 784282, 18.07.2016 року, померла [PERSON] (а.с.4,5). Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,8268 гектарів, яка знаходяться на території Крижанівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, та належала [PERSON] згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 333469 від 09.11.2011 року, вартістю 153633 грн. (а.с.6,7,8, 9,16). Відповідно до заповіту складеного 10.06.2011 року та посвідченого приватним нотаріусом м. Коломия Івано-Франківської області, [PERSON] належну їй земельну ділянку на підставі державного акту ЯЗ № 333469 заповіла позивачу [PERSON] (а.с.10,11). Являючись єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] позивач не може реалізувати своє право на спадщину в нотаріальному порядку, в звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, що доводиться розясненням приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу [PERSON] (а.с.15). Про втрату правовстановлюючого документа свідчить оголошення в газеті "Життєві обрії" (а.с.17). Згідно інформації, наданої приватним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу [PERSON]А, нею заведена спадкова справа після смерті [PERSON], заяву про прийняття спадщини за заповітом подав [PERSON], інших спадкоємців за законом чи/або за заповітом немає. (а.с.25,26). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Таким чином, в судовому засіданні доведено, що позивач прийняв спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори, однак отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину не має змоги, так як відсутній оригінали Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, що в свою чергу і зумовило позивача звернутися до суду з даним позовом. Належність спадкодавцеві земельної ділянки згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 333469, підтверджується копією державного акту (а.с.6), витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.7-9). Згідно зі статтею 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Отже, оскільки право спадкодавця на земельну ділянку згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 333469 не припинилося після смерті спадкодавця, хоча відповідні правовстановлюючі документи і були втрачені, суд приходить до висновку, що в порядку спадкування вказане право має бути визнане за спадкоємцем, який прийняв спадщину. За таких обставин, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved