Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] селищної ради Турійського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Позов обгрунтований тим, що з 2005 року вона із сімєю відкрито та безперервно володіє житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами, що по вул. Ковельська, 23 в смт Луків Турійського району, де проживає по даний час. Вказаний будинок на підставі свідоцтва про право власності на спадщину від 11 серпня 1992 року належав [PERSON], який помер 04 квітня 1998 року. Після його смерті в управління та володіння спадковим майном вступила його дружина [PERSON], яка померла 27 серпня 2004 року. Спадкоємці після її смерті відсутні. До дня смерті її доглядала [PERSON], яка є свекрухою позивача, та останній [PERSON] передала ключі від спірного будинку. Посилаючись на вказані обставини, ствердивши, що з 2005 року позивач проживає у спірному будинку, сплачує комунальні послуги за його утримання, а також оформила право власності на земельну ділянку для обслуговування вказаного житлового будинку, просила визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований по вул. Ковельська, 23 в смт Луків Турійського району Волинської області, в порядку набувальної давності. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю, просили позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Турійського району Волинської області у судове засідання не зявився, хоч був вчасно і належним чином повідомлений про дату, час та місце його проведення, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав. За згодою позивача та відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про право власності на спадщину від 11 серпня 1992 року, реєстраційного посвідчення від 25 серпня 1992 року, [PERSON] належав житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований по вул. Ковельська, 23 в смт Луків Турійського району Волинської області (а. с. 8, 9). Зі свідоцтва про смерть серії 1-ЕГ №035308, виданого [PERSON] селищною радою Турійського району Волинської області, слідує, що 04 квітня 1998 року [PERSON] помер (а. с. 7). Згідно довідки [PERSON] селищної ради Турійського району Волинської області від 07 квітня 2017 року №755 після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, в управління та володіння яким вступила його дружина [PERSON], яка померла 27 серпня 2004 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕГ №152876, виданим [PERSON] селищною радою Турійського району Волинської області (а. с. 7, 12). Судом встановлено, що спадкоємці після смерті [PERSON] відсутні, а у спірному житловому будинку за адресою: вул. Ковельська, 23 в смт Луків Турійського району з 2005 року по даний час безперервно проживає позивач [PERSON], що стверджується довідками [PERSON] селищної ради Турійського району Волинської області від 07 квітня 2017 року №756, від 31 травня 2017 року №944 (а. с. 10, 11). Свідок [PERSON], яка є свекрухою позивача, в судовому засіданні пояснила, що вона доглядала до смерті [PERSON], допомагала їй по господарству, оскільки родичів у неї не було. За життя [PERSON] стверджувала, що діти [PERSON] зможуть проживати у її будинку після її смерті та передала їй ключі від будинку. Тому з 2005 року [PERSON] із сімєю проживає у будинку, що по вул. Ковельська, 23 в смт Луків Турійського району, та веде господарство. Про вказані обставини в судовому засіданні ствердили також свідки [PERSON] та [PERSON], які добре знали сімю [PERSON] та знають сімю [PERSON]. Згідно з частиною 1 статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Виходячи зі змісту ст. 344 ЦК України, обставинами, які мають значення для справи та які повинен довести саме позивач ( ч. 1 ст. 60 ЦПК України), є: законний об"єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (строк володіння). Зокрема, володілець за давністю є незаконним володільцем, про що зазначено в ч. 1 ст. 344 ЦК України (особа заволоділа чужим майном). Право власності на стороні володільця за давністю виникає поза волею та незалежно від волі колишнього власника, При цьому, добросовісність володіння означає, що особа не знала і не повинна була знати, що володіє річчю незаконно. Пунктом 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних в кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014р. "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" роз'яснено, що при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Судом встановлено, що позивач [PERSON] добросовісно заволоділа житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами, що по вул. Ковельська, 23 в смт Луків Турійського району Волинської області, та з 2005 року відкрито та безперервно проживає у ньому, сплачує комунальні послуги на його утримання, що стверджується наявними в матеріалах справи квитанціями. Крім того, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07 квітня 2015 року та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачу належить земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: вул. Ковельська, 23 в смт Луків Турійського району Волинської області (а. с. 13, 14). За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права та виходячи із характеру спірних правовідносин між сторонами, з дотриманням вимог ст.ст. 213, 214 ЦПК України суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання за позивачем права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 344, 392 ЦК України, та

Outcome: approved