Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

ПАТ «КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про звернення стягнення, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до кредитного договору № DNK0A820870161 від 16.10.2007 року відповідач [PERSON] отримав кредит у сумі 7985,17 дол. США, зі сплатою за користування ним 9,00% відсотків річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15.10.2012 р., проте в порушення умов договору свої зобов'язання належним чином не виконував, що стало підставою для звернення до суду. Вимоги до відповідача [PERSON], що випливають зі згаданого кредитного договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем договору застави рухомого майна від 16.10.2007р. Вимоги до відповідача [PERSON], що випливають зі згаданого кредитного договору, були забезпечені і шляхом укладання з відповідачем ПАТ "А-Банк" договору поруки № 167 від 20.10.2010 року, у зв'язку з чим він є солідарним відповідачем за пред'явленим до стягнення боргом. З урахуванням викладеного, позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DNK0A820870161 від 16.10.2007 року у розмірі 61 181 грн. 31 коп., витребувати у відповідача [PERSON] та передати в заклад (володіння) шляхом опису Публічному Акціонерному Товариству Комерційний Банк "Приватбанк" предмет застави - автомобіль OPEL, модель: Omega, рік випуску: 1998, тип ТЗ: Легковий седан-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності відповідачу [PERSON]; комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) автомобіль OPEL, модель: Omega, рік випуску 1998, тип ТЗ: Легковий седан-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності відповідачу [PERSON]; звернути стягнення на предмет застави автомобіль: OPEL, модель: Omega, рік випуску 1998, тип ТЗ: Легковий седан-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності відповідачу [PERSON] шляхом продажу вказаного автомобіля Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк "ПриватБанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію т/з замість втраченого, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України по свідоцтву про реєстрацію т/з або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Також просив стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 10 000,00 грн. та стягнути з [PERSON] судовий збір за подання позовної заяви. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2012 року позовна заява Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" до Публічного акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК", [PERSON] про звернення стягнення була задоволена частково. Зокрема, в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № DNK0A820870161 від 16.10.2007 року у розмірі 61181 грн. 31 коп. звернуто стягнення на предмет застави на автомобіля: OPEL, модель: Omega, рік випуску 1998, тип ТЗ: Легковий седан-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності відповідачу [PERSON] ([ADDRESS], ІПН: [NUMBER]) шляхом опису та передачі зазначеного автомобіля позивачу з правом продажу вказаного автомобіля Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк "ПриватБанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ "ПриватБанк" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу; стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", [PERSON] солідарно на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість у розмірі 10000,00 грн.; стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" 611,81грн. судовий збір; в інший частині позову відмовлено. 12.12.2012 року ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся з заявою про роз'яснення заочного рішення від 06.11.2012 року Індустріального районного суду м. Дніпропетровська в частині наявності у Банка права вимагати передачі в заклад Банку шляхом вилучення у відповідача належного йому на праві власності заставного майна, комплекту ключів, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. 18.12.2012 року ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у задоволенні заяви ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" про роз'яснення заочного рішення відмовлено. Ухвалою Індустріального районного суду від 26 червня 2013 року заочне рішення у справі від 06.11.2012 року було скасовано, а справу було призначено до судового розгляду в загальному порядку. При новому розгляді справи відповідач [PERSON] пред'явив зустрічну позовну заяву до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача, визнання частково недійсними пунктів 2.3.1, 2.3.2 кредитного договору, визнання недійсним підвищення процентної ставки, визнання дій неправомірними та стягнення моральної та майнової шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що між ним та ПАТ КБ "Приватбанк" був укладений кредитний договір № DNK0А820870161 від 16 жовтня 2007 року, відповідно до п.7.1. якого, банк зобов'язався надати кредитні кошти на строк з 16.10.2007 року по 15.10.2012 року включно, у вигляді строкового кредиту у розмірі 7985,17 дол. США на наступні цілі: 7746,02 дол. США на купівлю автомобіля, а також у розмірі 6,77дол. США для сплати за реєстрацію предмету застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна шляхом перерахування відповідно до п.1.2., а також винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 232,38 дол. США зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,75%на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди у розмірі 0,60% від суми виданого кредиту на придбання автомобіля. 16.10.2007 року з метою забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором між ним та банком було укладено договір застави рухомого майна № DNK0A820870161. Відповідно до п.7.3 кредитного договору та п.34.4 договору застави, предметом застави є автомобіль OPEL Omega, 1998 року випуску, тип ТЗ: легковий-седан-В, кузов [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до п.2.3.1 кредитного договору № DNK0А820870161 від 16 жовтня 2007 року, банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом при зміні кон'юнктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: зміні курсу долара США до гривні більше ніж на 10% у порівнянні з курсом долара до гривні встановленого НБУ на момент укладення Договору; зміні облікової ставки НБУ; зміні розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті (по ставці НБУ). При цьому надсилає Позичальникові письмове повідомлення про зміну процентної ставки протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність змін процентної ставки. Збільшення процентної ставки банком у даному порядку можливо лише в границях кількості пунктів, на яке збільшилася ставка НБУ розмір відрахувань у страховий фонд, середньозважена ставка по кредитах або пропорційно збільшенню курсу долара США. Як вбачається з п.2.3.1 кредитного договору DNK0А820870161 від 16 жовтня 2007 року його положення суперечать вимогам ч. 4 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів", а саме: у договорі зазначено про "надсилання" банком письмового повідомлення на відміну від Закону, яким передбачено саме "повідомлення" споживача послуг. Тобто договором передбачено лише дію по надсиланню письмового повідомлення без доведення інформації до споживача про зміну відсоткової ставки, а Закон вимагає саме повідомлення споживача, яке включає в себе і надсилання повідомлення, і доведення до нього відповідної інформації. Умови договору, що обмежують права споживача порівняно з положеннями, передбаченими законодавством, визнаються недійсними. Відповідне роз'яснення міститься в п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" № 5 від 12.04.1996року. Відповідно до ч. 8 ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів" нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. Крім того, п.2.3.2 кредитного договору DNK0А820870161 від 16 жовтня 2007 року передбачено, що за своїм розсудом Банк має право зменшувати розмір процентної ставки до рівня, встановленого чинним законодавством. При цьому протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки надсилає письмове повідомлення Позичальникові з наведенням зменшеного розміру процентної ставки й дати, з якого вона встановлюється, що є зміною умов даного Договору. Зазначене положення є несправедливим та дискримінаційним в силу того, що піднявши процентну ставку за кредитом Банк має "право", а не "обов'язок" щодо її зменшення. 01.11.2008 року ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" підняв відсоткову ставку за кредитом з 9% до 11,04% річних. Враховуючи офіційну інформацію приведену на сайті НБУ та принципи справедливості ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" мав би починаючи з 2009 року поступово зменшувати процентну ставку за кредитом, однак цього не зробив не зважаючи навіть на те, що облікова ставка НБУ в 2010 році стала нижчою навіть за ту яка була встановлена у 2007 році на момент видачі кредиту (- 0,25). Вважає, що положення п.п. 2.3.1, 2.3.2 кредитного договору є несправедливим, суперечать принципу добросовісності, їх наслідком є істотний дисбаланс договірних обов'язків на шкоду споживача. Відповідними положеннями встановлюються дискримінаційними стосовно споживача правила зміни відсоткової ставки. Відповідно до п.4.1. кредитного договору № DNK0А820870161 від 16.10.2007 року у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, Позичальник сплачує пеню в розмірі, який визначено п.7.4. договору за кожен день прострочки. При цьому відсоток за користування кредитом на суму простроченої заборгованості додатково до визначеної банком не нараховуються. Додаткове нарахування 4,08% на прострочену заборгованість (з 23.05.2011 року), відповідно до розрахунку заборгованості суперечить умовам п. 4.1 - договору та нормам Закону України від 12 грудня 2008 року № 661-VI "Про внесення змін деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку". Враховуючи, що його не було повідомлено належним чином про зміну відсоткової ставки від 9% до 11,04% річних, а також про додаткове нарахування 4,08% на прострочену заборгованість, та враховуючи що п.п. 2.3.1, 2.3.2 кредитного договору є несправедливими, та дискримінаційними стосовно споживача, вважає, що зміна відсоткової ставки є недійсною. Крім того ПАТ КБ " ПриватБанк" не було його попереджено, про те, що валютні ризики під час виконання зобов'язань за кредитним договором несе споживач; не надано інформацію щодо методики, яка використовується банком для визначення валютного курсу, строків і комісій, пов'язаних з конвертацією валюти платежу у валюту зобов'язання під час погашення заборгованості за кредитом та процентами за користування ним. Крім того, працівниками ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" його було позбавлено права власності на рухоме майно яке є предметом застави, а саме: автомобіль OPEL Omega, 1998 року випуску, тип ТЗ: легковий-седан-В, кузов [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. 07.06.2013 року працівники ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" вилучили у нього належний йому на праві власності зазначений автомобіль, що підтверджується довідкою виданою СВ АНД PB ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області та витягом з кримінального провадження № 12013040630003126. При незаконному заволодінні автомобілем працівники ПАТ КБ «ПРИВАТ» посилалися на умови договору, заочне рішення від 06.11.2012 року Індустріального суду м. Дніпропетровська у справі № 2/0417/7960/2012 за позовом ПАТ КБ "ПРИВАТ до ПАТ "АКЦЕНТ-БАНК", [PERSON] про звернення стягнення, відкрите ВДВС виконавче провадження та арешт і розшук автомобіля. З метою з'ясування законності вилучення транспортного засобу він замовив Витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Згідно Витягу № 40903719 від 08.06.2013 в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна міститься лише один запис про обтяження застава рухомого майна на підставі договору застави автотранспорта № DNK0A820870161 16.10.2007 року, будь-які інші обтяження відсутні, звернення стягнення не зареєстровано. На його письмовий запит, Індустріальним ВДВС Дніпропетровського МУЮ за вих. 11790 від 10.06.2013 року надано відповідь про те, що у відділі ДВС на виконанні відсутні будь-які виконавчі провадження відносно [PERSON]. АНД ВДВС Дніпропетровського МУЮ за вих. № 16119 від 11.06.2013 року надано відповідь про те, що згідно ЄДРВП відносно [PERSON] у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження. Таким чином, працівники ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" в порушення Закону України "Про виконавче провадження" незаконно заволоділи та вилучили в нього належний йому на праві приватної власності автомобіль. Крім того, йому стало відомо про те, що працівники ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" незаконно зняли з державної реєстрації в органах ДАІМВС України його автомобіль. 18.07.2013 року він звернувся з письмовою заявою до ВРЕР 1 по обслуговуванню и Дніпропетровська УДАІ МВС України в Дніпропетровській області з вимогою надати відповідь про надання пояснень щодо дати та підстав зняття з реєстрації транспортного засобу. Від Центру надання послуг пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Дніпропетровська та Солонянського району №1 при УДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області він отримав письмову відповідь на свій запит в якій зазначено про те, що працівниками ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" на підставі заочного рішення 06.11.2012 року Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у справі № 17/7960/2012, 04.07.2013 року отримано дублікат технічного паспорту на автомобіль Omega, 1998 року випуску, тип ТЗ: легковий-седан-В, кузов [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], а09.07.2013 року автомобіль знято з реєстраційного обліку. Заочним рішенням від 06.11.2012 року Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у справі № 2/0417/7960/2012 позовні вимоги ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № DNK0А820870161 від 16.10.2007 року в розмірі 61181,31 грн. звернуто стягнення на предмет застави автомобіль OPEL Omega, 1998 року випуску, тип ТЗ: легковий-В, кузов [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності відповідачу [PERSON] шляхом опису та передачі зазначеного автомобіля позивачу з правом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ МВС України, а також наданням ПАТ "ПРИВАТБАНК" всіх повноважень необхідних для здійснення продажу. В іншій частині позову (щодо витребування у [PERSON] предмета застави, комплекту ключів, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу; надання повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію ТЗ замість втраченого відмовлено. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.06.2013 року заочне рішення від 06.11.2012 року Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у справі № 2/0417/7960/2012 скасовано і справу призначено до розгляду в загальному порядку. Отже, 09.07.2013 року працівники ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно надали до ВРЕР №1 УДАІ МВС скасоване заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська на підставі якого протиправно було знято з реєстраційного обліку належний йому на праві власності автомобіль. Таким чином, незаконно вилучивши та знявши автомобіль з реєстраційного обліку, його було позбавлено права власності на належне йому майно яке включає в себе: право володіння власністю - можливості фактичного панування над майном, що не пов'язано з використанням його властивостей, право користування власністю - можливості добувати з належного йому майна корисних властивостей та право розпорядження - можливості визначити долю власного майна. А відтак йому завдано збитків у розмірі вартості автомобіля на суму 64000 грн. Під час вилучення автомобіля, працівники Банку на очах у його дружини та працівників шиномонтажу, застосували проти нього фізичну силу та кілька разів кинули на землю, при цьому викручуючи йому руки, цим вони демонстрували свою силу і принижували його, показуючи його безпорадність в цій ситуації. Вважає, що йому було завдано значних душевних страждань, яких він зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою щодо нього самого та його родини, душевних страждань, яких він зазнав у зв'язку із незаконним позбавленням майна, а також що відбулось приниження його честі та гідності, як в особистому, так і в суспільному житті . Моральна шкода оцінена позивачем в розмірі 8000 грн. Просить суд: визнати п.2.3.1 кредитного договору № DNK0A820870161 від 16.10.2007 року частині "надсилання" позичальникові письмового повідомлення про зміну процентної ставки та п.2.3.2 кредитного договору в частині "права" банку зменшувати процентну ставку такими, що встановлюють дискримінаційні стосовно споживача правила зміни відсоткової ставки, а так, несправедливими, незаконними та недійсними; визнати зміну відсоткової ставки від 9% до 11,04% річних (з 01.11. також додаткове нарахування 4,08% (з 23.05.2011 року) на прострочену недійсними; визнати дії ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" щодо позбавлення його права заставний автомобіль OPEL Omega, 1998 року випуску, тип ТЗ: легковий-седан [NUMBER], які полягали в вилученні та знятті транспортного державного реєстраційного обліку незаконними; стягнути з ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" (ЄДРПОУ 14360570) на користь [PERSON] (ІПН [NUMBER]) завдану майнову шкоду в розмірі 222104,96 грн.; стягнути з ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" (ЄДРПОУ 14360570) на користь [PERSON] (ІПН [NUMBER]) завдану моральну шкоду в розмірі 8 000 грн. В судовому засіданні представник ПАТ «КБ «ПриватБанк» позовні вимоги за первісним позовом підтримав, а у задоволені зустрічної позовної заяви просив відмовити в повному обсязі. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом не визнав, позовні вимоги за зустрічним позовом підтримав та просив суд зустрічний позов задовольнити повністю. В обґрунтування посилався на обставини викладені у зустрічній позовній заяві, запереченнях та письмових поясненнях. Представник Публічного акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час і місце судового розгляду, про причини неявки суд сповіщено не було. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та надані письмові докази, вважає, що позовні вимоги за первісним позовом є такими що не підлягають задоволенню, а позовні вимоги за зустрічним позовом є такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 жовтня 2007 року між [PERSON] та ПАТ КБ "Приватбанк", було укладено кредитний договір № DNK0А820870161, згідно якого [PERSON] отримав кредит у сумі 7985,17 дол. США, зі сплатою за користування коштами 9,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15.10.2012р. ( т.1, а.с. 13-15). Сторони погодили (п.2.3.1 кредитного договору), що банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом при зміні кон'юнктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: зміні курсу долара США до гривні більше ніж на 10 % у порівнянні з курсом долара до гривні встановленого НБУ на момент укладення Договору; зміні облікової ставки НБУ; зміні розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті (по ставці НБУ). При цьому надсилає Позичальникові письмове повідомлення про зміну процентної ставки протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність змін процентної ставки. Збільшення процентної ставки банком у даному порядку можливо лише в границях кількості пунктів, на яке збільшилася ставка НБУ розмір відрахувань у страховий фонд, середньозважена ставка по кредитах або пропорційно збільшенню курсу долара США Відповідно до п. 2.3.2 кредитного договору DNK0А820870161 за своїм розсудом Банк має право зменшувати розмір процентної ставки до рівня, встановленого чинним законодавством. При цьому протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки надсилає письмове повідомлення Позичальникові з наведенням зменшеного розміру процентної ставки й дати, з якого вона встановлюється, що є зміною умов даного Договору. Відповідно до п.4.1 кредитного договору у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, позичальник сплачує пеню в розмірі, який визначено п.7.4. Договору за кожен день прострочення. При цьому, відсоток за користування кредитом на суму простроченої заборгованості додатково до визначеної Банком не нараховуються . Встановлено, що банком, у зв'язку із значним подорожчанням грошових ресурсів на світовому та українському фінансових ринках та підвищенням рівня облікової ставки Національного Банку України збільшено розмір процентної ставки за користування кредитом з 9,0 до 11,04 відсотків річних, з метою виконання зобов'язань перед своїми вкладниками, "ПриватБанк" змушений вимагати зміни умов кредитного договору, підвищення відсоткової ставки [PERSON] не оскаржувалося. [PERSON] вказує на те, що його не було повідомлено належним чином про зміну відсоткової ставки від 9% до 11,04% річних, а також про додаткове нарахування 4,08 % на прострочену заборгованість, та враховуючи що п.п. 2.3.1, 2.3.2 кредитного договору с несправедливими, та дискримінаційними стосовно споживача, відповідно зміна відсоткова ставки є недійсною. За положеннями ч. 5 ст. 11, ст. 18 Закону " Про захист прав споживачів" до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. В судовому засіданні встановлено, про що не заперечували сторони і підтверджується матеріалами справи [PERSON] отримав кредит 16.10.2007 року в розмірі 7984,17 дол. США на придбання автомобіля, здійснював погашення кредиту і після збільшення відсоткової ставки за кредитом з 9% до 11,04% в більшому розмірі до березня 2010 року. Як вказав [PERSON] він перестав погашати заборгованість за кредитом, оскільки дізнався про збільшення відсоткової ставки та між ним і банком проводилися переговори, щодо розміру заборгованості. Однак, позивачем за зустрічним позовом не надано суду жодного належного доказу, яким би були підтверджені дані обставини справи. Виходячи із вищевикладеного та оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача за зустрічним позовом [PERSON] в частині визнання п.2.3.1 кредитного договору в частині "надсилання" позичальникові письмового повідомлення про зміну процентної ставки та п.2.3.2 кредитного договору в частині "права" банку зменшувати процентну ставку такими, що встановлюють дискримінаційні стосовно споживача правила зміни відсоткової ставки а так, несправедливими, незаконними та недійсними та визнання зміни відсоткової ставки від 9% до 11,04% річних (з 01.11. також додаткове нарахування 4,08% (з 23.05.2011 року) на прострочену недійсними задоволенню не підлягають. В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, 16.10.2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір застави рухомого майна - автомобіля OPEL, модель: Omega, рік випуску 1998, тип ТЗ: Легковий седан-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до договору застави Заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у випадку, якщо в момент настання термінів виконавця будь якого із зобов'язань, передбачених Кредитним договором, вони не будуть виконані. Крім того зобов'язання за вказаним договором № DNK0А820870161 від 16.11.2006 року забезпечено порукою в розмірі 10000 грн. на підставі договору поруки №167 від 20.10.2010 року, укладеного з поручителем ПАТ " А-Банк". Предметом вказаного договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання боржником [PERSON] всіх своїх обов'язків за кредитним договором (а.с.9). Отже, судом встановлено, що з березня 2010 року погашення заборгованості за кредитом [PERSON] не здійснювалося, і заборгованість за кредитним договором станом на 26.09.2012 року склала - 7654,36 дол. США, яка складається із наступного: 2784,37 - заборгованість за кредитом; 674,94 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1437,30 дол. США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 2363,47 дол. США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором; 31,28 - штраф ( фіксована частина); 363,00 дол. США ( процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст.572 ЦК України кредитор ( заставодержатель) має право у разі невиконання боржником ( заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставного майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом ( право застави). Відповідно до ст. 19 Закону України "Про заставу", за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Частинами 1 та 7 ст.20 Закону України " Про заставу", передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо на момент настання терміну виконання зобов'язання забезпеченого заставою, воно не було виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, проводиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим законом або договором. Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ч.1 ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до ст.25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або застосування однієї із процедур, передбачених ст.26 цього закону, положення якої передбачено такий спосіб звернення стягнення на предмет застави, як продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладання договору купівлі-продажу з іншою особою - покупцем. В судовому засіданні встановлено, що заочне рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06.11.2012 року по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" до Публічного акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК", [PERSON] про звернення стягнення скасовано Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.06.2013 року. Згідно до ч.ч. 1,2 ст.2 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу". Відповідно до листа Індустріальним ВДВС Дніпропетровського МУЮ за вих. 11790 від 10.06.2013 року у відділі ДВС на виконанні відсутні будь-які виконавчі провадження відносно [PERSON]. Відповідно до відповіді АНД ВДВС Дніпропетровського МУЮ за вих. № 16119 від 11.06.2013 року згідно ЄДРВП відносно [PERSON] у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження. Як вказав в судовому засіданні [PERSON], працівники ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" в порушення Закону України "Про виконавче провадження" вилучили в нього належний йому на праві приватної власності автомобіль. Крім того, працівники ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" зняли з державної реєстрації в органах УДАІМВС України в Дніпропетровській області його автомобіль. Згідно до листа Центру надання послуг пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Дніпропетровська та Солонянського району №1 при УДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області працівниками ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" на підставі заочного рішення 06.11.2012 року Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у справі № 17/7960/2012, 04.07.2013 року отримано дублікат технічного паспорту на автомобіль Omega, 1998 року випуску, тип ТЗ: легковий-седан-В, кузов [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], а09.07.2013 року автомобіль знято з реєстраційного обліку. Після зняття з реєстраційного обліку автомобіль був реалізований і станом на 28.08.2013 року кошти від продажу автомобіля в розмірі 4754,16 дол. США надійшли на погашення заборгованості за кредитом на рахунок, що підтверджується випискою по рахунку [PERSON] Виходячи із вищевикладеного, суд приходить до висновку, що дії ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" щодо позбавлення [PERSON] права заставний автомобіль OPEL Omega, 1998 року випуску, тип ТЗ: легковий-седан [NUMBER], які полягали в вилученні та знятті транспортного державного реєстраційного обліку є незаконними, однак при цьому не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог позивача за зустрічним позовом щодо відшкодування матеріальної шкоди, оскільки предмет застави був реалізований заставодержателем, як передбачено договором застави, після закінчення строку дії кредитного договору в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором [PERSON], який належним чином зобов'язання не виконував, так як термін дії кредитного договору закінчився і про це було добре відомо відповідачу, то ПАТ КБ " ПриватБанк" набув право на звернення стягнення на предмет застави згідно до договору застави рухомого майна № DNK0A820870161 від 16.10.2007 року. Разом із тим, оскільки предмет застави вже фактично реалізований, сума 4754,16 доларів США була спрямована на погашення боргу, то суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог ПАТ КБ " "ПриватБанк" за основним позовом про звернення стягнення на предмет застави, оскільки відсутній предмет спору - автомобіль. Як було встановлено у судовому вилучення предмета застави у відповідача [PERSON] працівниками ПАТ «КБ «ПриватБанк» було здійснено не в порядку визначеному Законом України «Про виконавче провадження», а складений акт про добровільне передання автомобіля представникам банку заставодавцем суд не може прийняти до уваги, враховуючи, що автомобіль було примусово вилучено у відповідача ще до розгляду питання про скасування заочного рішення у справі (26.06.2013 року), яке станом на 07.06.2013 року (день вилучення автомобіля у [PERSON]А.) ще не набрало законної сили, і що свідчить про порушення з боку працівників ПАТ «КБ «ПриватБанк» вимог Законодавства України, яке регулює примусове виконання судових рішень. Відповідно до ст.ст.598, 599 ЦК України договірні зобов'язання припиняються на підставах, встановлених договором або законом, а саме - виконанням цього зобов'язання, проведеним належним чином. Позовні вимоги в частині стягнення солідарно із відповідачів 10 000 грн. також задоволенню не підлягають, оскільки регулюються іншими нормами права та не можуть розглядатись з даним предметом позову. Позивачем за зустрічним позовом [PERSON] заявлені позовні вимоги про стягнення з ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" завдану моральну шкоду в розмірі 8 000 грн. Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної в результаті порушення його прав. Підставою для відшкодування моральної шкоди, згідно ст. 1167 ЦК України є завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Оскільки дії працівників Банку, щодо вилучення та зняття транспортного засобу з державного реєстраційного обліку визнаються незаконними то суд приходить до висновку що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди законні та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України із ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 458 грн.80 коп.

Outcome: partial