overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивач звернувся через суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 499 грн. 17 коп.. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 21 листопада 2005 року було укладено Договір про користування електричною енергією для побутових споживачів. На підставі договору позивач зобов"язувався постачати споживачу електричну енергію у необхідних умовах, а відповідач зобов"язувалася оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами. Відповідач з листопада 2012 року перестала сплачувати за спожиту електричну енергію, в наслідок чого має заборгованість в сумі 499,17 грн. за використані 1584 кВт електричної енергії. Позивач просить стягнути з відповідачів на його користь заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 499 грн. 17 коп. та судові витрати. Представник позивача надала суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, в разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, яка була належним чином сповіщена про час, місце та дату розгляду справи у судове засідання не з'явилася, та не сповістила суд про причини неявки. Зі згоди позивача суд, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд вивчивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини. В судовому засіданні встановлено, що відповідач, споживаючи електричну енергію, не сплачувала кошти за її споживання. Заборгованість за 1584 кВт електричної енергії перед позивачем складає 449 грн. 17 коп. (а.с.5). Згідно ст. ст. 26, 27 Закону України „Про електроенергетику", п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою КМУ від 26.07.1999 року № 1357, споживач несе відповідальність за порушення ПКЕЕН. За таких обставин суд вважає можливим стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 499 грн. 17 коп. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду з вищевказаним позовом, просив винести рішення про його задоволення, посилаючись на те, що 25 жовтня 2011 року в місті Києві на вул.. Богатирській з вини відповідача внаслідок ДТП було заподіяно матеріальну шкоду автомобілю «Шевроле Авео», державний номерний знак [NUMBER], який належить на праві приватної власності [PERSON] та застрахований його власником у ЗАТ «СК «Український страховий альянс», правонаступником якого є ПАТ "СК"АХА Страхування", яке на виконання своїх договірних зобов'язань перед страхувальником, виплатило йому страхове відшкодування в сумі 1453 грн. 56 коп., що позивач і просить стягнути з відповідача на свою користь. Також позивач в своїй позовній заяві просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору на суму 243 грн. 60 коп. Представник позивача в судовому засіданні збільшив розмір позовних вимог, посилаючись на те, що в ході розгляду справи представником позивача було розміщено оголошення у газеті «Урядовий Кур»єр» про виклик відповідача у судове засідання, за що представником позивача було сплачено 420 грн. 00 коп., що підтверджується копією рахунку-фактури № 5169, що і просить стягнути представник позивача з відповідача на користь позивача. Збільшені позовні вимоги підтримав та просив про їх задоволення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Позивач звернувшись до суду з даним позовом, просить визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] та зобов»язати Рокитнянський РС УДМС України в Київській області зняти [PERSON] з реєстрації належного її приватного будинку, що знаходиться в [ADDRESS]. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона є власником житлового будинку за вищевказаною адресою. Разом з нею у будинку проживали та зареєстровані сім"я її сина [PERSON]. Зазначає, що її колишня невістка [PERSON], після розірвання шлюбу у березні 2013 року не проживає у житловому будинку та виїхала у невідомому напрямку. Всі обов"язки, що випливають з користування житловим приміщенням покладені лише на неї. Оскільки відповідач добровільно не знімається з реєстрації, тому вона вимушена звернутися до суду. В судове засідання позивач не з"явилася, подала до суду заяву з якої вбачається, що вона підтримала свої позовні вимоги та просить суд справу розглянути у її відсутності. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленою через засоби масової інформації, в судове засідання не з'явилася, про причину неявки не повідомила, заперечень проти позову не надала. Враховуючи вищевказані обставини, суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України ухвалив розглянути справу у відсутності відповідача у порядку заочного провадження. Дослідивши та оцінивши зібрані докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити виходячи з наступних підстав. Встановлено, що позивач є власником житлового будинку, що в [ADDRESS]. Згідно відмітки зробленої у будинковій книзі, відповідач [PERSON] також зареєстрована у вказаному будинку. Однак згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 05.03.2015 року відповідач [PERSON] з березня 2013 року не проживає за адресою [ADDRESS]. Відповідно до ст.6 ЖК України жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян. Згідно з ст.71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Зважаючи на те, що відповідач з березня 2013 року не проживає у житловому будинку, що знаходиться в [ADDRESS], не користується житловим приміщенням вказаного будинку, не бере участі у витратах на його утримання, ремонті, не використовує його для проживання, суд вважає за необхідне визнати її такою, що втратила право на користування житловим приміщенням вказаного будинку з дня вибуття, а саме: з березня 2013 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду з позовом до відповідача, просить розірвати шлюб, зареєстрований 11.01.2002 року Зорянською сільською радою Рівненського району Рівненській області, актовий запис № 1. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач періодично проживав окремо від сім"ї. Від спільного подружнього життя подружжя має неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. Відповідач не піклується про добробут родини, ображає позивача. Вона втратила почуття любові та довіри до відповідача, переконана, що їх шлюб носить формальний характер і повинен бути розірваний. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просить їх задоволити, заперечує проти надання строку на примирення, у разі неявки відповідача не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився. Заперечень проти\~позову (відзиву)\~від відповідача\~не надійшло.Судові повідомлення, надіслані судом за місцем реєстрації відповідача повернулися до суду з відміткою "не проживає". Судові повідомлення, надіслані судом за місцем фактичного проживання відповідача отримано, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, що повернулися до суду. Про час та місце судового розгляду відповідач був повідомлений належним чином, шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. За таких обставин суд, враховуючи згоду позивача, прийшов до висновку, що справа може бути розглянута без участі відповідача, на підставі наявних у справі доказів, з постановленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Як вбачається з матеріалів справи, шлюб між сторонами був зареєстрований 11.01.2002 року Зорянською сільською радою Рівненського району Рівненській області, актовий запис № 1 (свідоцтво серія 1-ГЮ №042187). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ст.24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. При зясуванні фактичних взаємин подружжя встановлено, що їхня сімя розпалась остаточно, оскільки вони не проживають разом як пожружжя, спільного господарства не ведуть, отже шлюб існує формально, суперечить інтересам сторін. Судом встановлено, що наміру відновлювати подружні стосунки сторони не мають. Відповідно до ч.1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На пiдставi ст.ст.24, 110, 112, 113 Сiмейного кодексу Укpаїни,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Позивач звернувшись до суду з позовом, просить визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 2,0000 га - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Бирюківської сільської ради Рокитнянського району Київської області, нормативно-грошовою оцінкою 51852,72 грн. В обгрунтування позову посилається на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно в тому числі і на вказану земельну ділянку. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.11.2010 року [PERSON] успадкував вказану земельну ділянку після смерті своєї матері [PERSON], однак державний акт на право власності на земельну ділянку на своє ім"я не виготовив. Спадщину після смерті свого чоловіка, вона прийняла вчасно подавши до нотаріальної контори відповідну заяву. Однак не може в нотаріальному порядку оформити права спадщини на вказану земельну ділянку через відсутність правовстановлюючого документа на земельну ділянку на ім"я спадкодавця. Сторони, будучи викликаними в судове засідання не з'явилися, але подали до суду заяви з яких вбачається, що представник позивача позовні вимоги свого довірителя підтримує повністю, відповідач визнає та просять суд справу розглянути у їх відсутності. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із доданих до позовної заяви доказів вбачається, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. З копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом вбачається, що [PERSON], яка померла [INFO], заповідала земельну ділянку, площею 2,0000 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Бирюківської сільської ради Рокитнянського району Київської області, своєму сину [PERSON]. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, той з подружжя, який пережив спадкодавця та його батьки. На підставі ст. ст. 392, 1216, 1218, 1261 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивач звернувшись до суду з позовом, просить визнати за ним право власності у порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 2,7302 га, розташованої на території Житньогірської сільської ради Рокитнянського району, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, нормативно-грошовою оцінкою 73414,16 грн., яка була передана спадкодавцеві [PERSON] у приватну власність на підставі розпорядження Рокитнянської районної державної адміністрації від 18.09.2007 року за № 354. В обгрунтування свого позову посилається на те, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON] В день його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно в тому числі і на вказану земельну ділянку. Спадщину після померлого [PERSON] вона прийняла подвши до нотаріальної контори відповідну заяву. Однак оформити спадщину належним чином шляхом одержання свідоцтва про право на спадщину не можливо, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 017687 втрачено, що підтверджується оголошенням опублікованим в газеті "Вісник Рокитнянщини". Сторони, будучи викликаними в попереднє судове засідання не з'явилися, але подали до суду заяви з яких вбачається, що представник позивача позовні вимоги свого довірителя підтримує повністю, відповідач визнає та просять суд справу розглянути у їх відсутності. Відповідно до ч.4 ст.130, ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із доданих до позовної заяви доказів вбачається, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. З листа Відділу Держземагенства у Рокитнянському районі від 21.10.2014 року вбачається, що на ім"я [PERSON] виготовлено та зареєстровано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3223781500:04:004:0012, серії ЯЖ № 017687 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, нормативно-грошовою оцінкою 73414,16 грн. Вказаний акт виданий на підставі розпорядження Рокитнянської районної державної адміністрації від 18.09.2007 року за № 354. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, той з поджужжя, який пережив спадкодавця та його батьки. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення вимог позивача. На підставі ст. ст. 392, 1216, 1218, 1261 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Позивач звернувшись до суду з позовом, просить визнати за ним право власності у порядку спадкування на земельну частку (пай) площею 4,07 га визначену у сертифікаті на право на земельну частку (пай) РН № 365781 та право на майновий пай на загальну суму 10119 грн. визначений у свідоцтві про право власності на майновий пай члена КСП серії КК-ІХХ № 18019107 виданих відповідно Рокитнянською РДА та Шарківською сільською радою, а також скасувати сертифікат про право на земельну частку (пай) РН № 365781 та свідоцтво про право власності на майновий пай члена КСП серії КК-ІХХ № 18019107. В обгрунтування свого позову посилається на те, що він є спадкоємцем після смерті свого діда [PERSON] Зазначає, що спадщину після смерті діда він прийняв. За життя спадкодавець подав відповідні заяви на виготовлення у встановленому порядку документів щодо отримання, відповідного сертифіката на право на земельну частку (пай) та майновий пай в КСП "Ілліча", але помер до моменту видачі сертифікатів. Сторони, будучи викликаними в судове засідання не з'явилися, позивач в своїй позовній заяві зазначив, що свої вимоги він підтримує, а відповідачі звернулися до суду із заявами з яких вбачається, що вони визнали вимоги позивача та просять суд справу розглянути у їх відсутності. Суд оглянувши письмові матеріали справи приходить до висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступних підтсав. Із доданих до позовної заяви доказів вбачається, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті свого діда [PERSON], який помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Згідно довідки № 1142 від 25.07.2014 року вбачається, що [PERSON] був власником сертифіката на право на земельну частку (пай) площею 4,07 га. зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів за № 392 від 31.10.2001 року. Особи, які мають право на обов"язкову частку відсутні. Суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову в частині скасування сертифіката про право на земельну частку (пай) РН № 365781 та свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП серії КК-ІХХ № 18019107, оскільки це право належить до компетенції органів, які видають вказані документи. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі ст. ст. 392, 1216, 1218 ЦК України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивач звернувшись до суду з позовом, просить визнати за ним право на безоплатну приватизацію земельної ділянки площею 1,0000 га (кадастровий номер 3223785000:03:011:0038) з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства , що розташована на території Ромашківської сільської ради Рокитнянського району у порядку спадкування за заповітом після померлої [PERSON]. В обгрунтування свого позову посилається на те, що [INFO] року померла [PERSON]. За життя [PERSON], Ромашківською сільською радою передано у власність земельну ділянку площею 1,0000 га для ведення особистого селянського господарства на території Ромашківської сільської ради Рокитнянського району. Нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки складає 31679,36 грн. За життя [PERSON] склала заповіт в якому все своє майно заповідала йому. Він звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку, однак його було відмовлено, оскільки Державний акт на дану земельну ділянку не видавався. Сторони, будучи викликаними в попереднє судове засідання не з'явилися, представник позивача подала до суду заяву якою позовні вимоги свого довірителя підтримала, а відповідач визнав та просять суд справу розглянути у їх відсутності. Відповідно до ч.4 ст.130, ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із доданих до позовної заяви доказів вбачається, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON]С, яка померла [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. З копії листа Відділу Держземагенства у Рокитнянському районі від 04.12.2014 року вбачається, що державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 1,0000 га з кадастровим номером 3223785000:03:011:0038 на ім"я [PERSON], що знаходиться на території Ромашківської сільської ради Рокитнянського району не виготовлявся. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі ст. 116,118, 125 Земельного кодексу, ст. 1218 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивач звернувшись до суду з позовом, просить визнати за ним право на безоплатну приватизацію земельної ділянки площею 1,0001 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Ромашківської сільської ради Рокитнянського району Київської області у порядку спадкування після померлої матері [PERSON]. В обгрунтування свого позову посилається на те, що [INFO] року померла його мати [PERSON]. Його матері Ромашківською сільською радою передано у власність вищевказану земельну ділянку. Він звернувся до приватного нотаріуса Рокитнянського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 1,0001 га, яка знаходиться на території Ромашківської сільської ради, однак йому було відмовлено, оскільки державний акт на вказану земельну ділянку на ім"я померлої не видавався. Сторони, будучи викликаними в судове засідання не з'явилися. Відповідач подав до суду заяву з якої вбачається, що він визнав вимоги позивача та просить суд справу розглянути у відсутності його представника. Третя особа: Відділ Держземагенства у Рокитнянському районі подала до суду заяву якою підтримала вимоги позивача та просить суд справу розглянути у відсутності його представника. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із доданих до позовної заяви доказів вбачається, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті своєї матері [PERSON], яка померла [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі ст. 116,118, 125 Земельного кодексу, ст. 1218 ЦК України та

Outcome: approved