Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

14.08.2018 року [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду міста Черкаси з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком №25 по вулиці Братів Чучупаків в місті Черкаси. Свій позов мотивує тим, що на підставі договору дарування частини житлового будинку вона є власником вказаного домоволодіння. В даному будинку зареєстрований її колишній чоловік [PERSON], шлюб між яким та нею розірвано рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.10.2017 року. При цьому зазначала, що з лютого 2015 року місце перебування відповідача їй невідоме, засоби звязку відсутні. Відповідач не користується житлом та не сплачує комунальні послуги, його особисті речі в домоволодінні відсутні. Реєстрація [PERSON] призводить до збільшення розміру платежів за житлово-комунальні послуги та унеможливлює оформлення нею пільг по оплаті за дані послуги. За таких обставин вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою суду від 29.08.2018 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Позивач [PERSON] в судове засідання подала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Обставини викладені в позові підтвердила повністю. При цьому зазначила, що на відшкодування сплаченого судового збору не претендує, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про день, час та місце судового засідання. Причини неявки суд не повідомив. Справу вирішено за правилами заочного розгляду передбаченими ст. 280-282 ЦПК України за відсутності відповідача [PERSON] повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не зявився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву, а позивач не заперечує проти такого порядку розгляду справи. \~ \~ \~ \~ Суд оголосивши заяву позивача, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. На підставі Договору дарування частини житлового будинку посвідченого 23.02.2015 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 293 (а.с. 9-10) [PERSON] є власником 61/100 частини житлового будинку 25 з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться по провулку Тельмана в місті Черкаси. [PERSON], [INFO] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Герасимчук) [PERSON], [INFO], уклали шлюб 18 лютого 1999 року, про що зроблено актовий запис № 167 у Відділі державної реєстрації актів громадянського стану Черкаського міськвиконкому. Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.10.2017 року (справа №711/7606/17) шлюб між сторонами розірвано. Рішення суду вступило в законну силу 21.11.2017 року (а.с. 8). [PERSON] відомостей Будинкової книги для прописки громадян, що проживають в [INFO] - відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою м. Черкаси, провулок Тельмана, 25 з 06.02.2007 року і по теперішній час (а.с. 13-18). [PERSON] про не проживання № 1095 від 04.10.2018 року [PERSON] (прож. м. Черкаси, вул. Братів Чучупаків, 40), [PERSON] (прож. м. Черкаси, вул. Братів Чучупаків, 40), [PERSON] (прож. м. Черкаси, вул. Братів Чучупаків, 30) та посвідченого головою комітету самоорганізації населення «Криволівський» [PERSON] - [PERSON] за адресою м. Черкаси, вул. Братів Чучупаків (до перейменування провулок Тельмана) не проживає з 25.02.2015 року (а.с. 54). Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. [PERSON] із ч. 1 ст. 316 ЦК України, - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Як зазначено у ч. 1 ст. 321 ЦК України, - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Так, відповідно до положень ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст. 379 ЦК України). Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Домоволодіння, що розташоване за адресою м. Черкаси, вул. Братів Чучупаків (до перейменування провулок Тельмана), 25 належить позивачу [PERSON] на праві приватної власності та не є обєктом спільної сумісної власності подружжя. Договір найму житла між [PERSON] та [PERSON] не укладався. [PERSON] не є членом сімї [PERSON] За таких обставин суд, оцінивши докази надані позивачем приходить до висновку що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідач [PERSON] не надав суду будь-яких заперечень проти позову та доказів, які б підтверджували такі заперечення. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховує клопотання позивача про покладення судових витрат на неї. На підставі ст. 317, 319, 321, 346, 379, 391 ЦК України,

Outcome: approved