Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Позивач з урахуванням уточнених позовних вимог від 23 лютого 2017 року звернулась до суду з позовом до відповідача про зміну розміру та способу стягуваних за рішенням суду аліментів на утримання неповнолітньої дитини. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в період з 16 серпня 1997 року по 28 жовтня 2005 року перебувала з відповідачем у шлюбі, в період якого у них народилися спільна дитина син [PERSON], [INFO]. Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2011 року з відповідача було стягнуто аліменти на її користь на утримання їх спільного неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 300 гривень 00 копійок щомісячно, а на виконання рішення суду видано виконавчий лист №2-484, який знаходиться на виконанні у Солонянському відділі державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області. Їх спільний син [PERSON] у 2016 році закінчив 9 класів та вступив до ДВНЗ «Дніпропетровський транспортно-економічний коледж» на денну форму навчання за рахунок коштів замовника (її рахунок). Вартість освітньої послуги за один навчальний рік становить 10740 гривень. За 2016-2017 рік навчальні роки вона сплатила вказану суму. Крім того, син кожного дня їздить до м. Дніпро на навчання, що потребує значних витрат, а також потрібно купувати підручники та зошити для отримання освітнього рівня, одяг, харчування, інші речі для забезпечення його морального та духовного розвитку, син відвідує спортивну секцію. Крім цього, змінився сімейний стан у неї як матері неповнолітньої дитини, оскільки в неї народилося ще двоє дітей (від іншого чоловіка): донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які проживають з нею та знаходяться на її утриманні, та на їх утримання вона як мати витрачає певні грошові кошти, а тому вважає, що є підстави для зміни розміру стягуваних з відповідача за рішенням суду аліментів на утримання їх спільної неповнолітньої дитини. При визначені іншого розміру аліментів прохала врахувати те, що з 01 січня 2017 року в Україні змінився прожитковий мінімум, який встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» та для дітей віком від 6 до 18 років становить 1689 гривень, а оскільки права та обовязки батьків щодо утримання неповнолітніх дітей є рівними, то як вона, так і відповідач повинні забезпечувати дитині утримування з розрахунку суми не менше ? частини від мінімального прожиткового мінімуму. З посиланням на ст. 192 СК України прохала змінити розмір та спосіб стягуваних з відповідача за судовим рішенням аліментів з 300 гривень щомісячно на ? від усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, так як дитині необхідні нормальні харчування, одяг та інші речі для забезпечення фізичного та духовного розвитку. В судове засідання позивач, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с.41). Згідно письмової заяви позовні вимоги підтримала, прохала їх задовольнити, а розгляд справи проводити за її відсутності (а.с.30). Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в тому числі за допомогою SMS повідомлення (а.с.19,20 зворот, а.с.23,40) в судове засідання не зявився. Згідно письмової заяви від 22 лютого 2017 року та письмових заперечень проти позову від 18 квітня 2017 року прохав розглядати позов за його відсутності, позовні вимоги визнав частково в розмірі 1/6 частини, оскільки має на утриманні двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON] Аніту, [INFO], а заробітна плата не дозволяє сплачувати аліменти в тому розмірі, який прохає позивачка, а додаткових доходів він не має. Раніше аліменти він сплачував регулярно та без затримки. Синові [PERSON] він допомагає матеріально під час зустрічей, не інформуючи про зустрічі позивачку (а.с.25-26,42-43). Представник третьої особи - Солонянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.21), у судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Згідно ст. 180-182 СК України батьки зобовязані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей, при цьому при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Положеннями ч. 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а ст.184 цього Кодексу передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, при цьому визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі підлягає індексації у встановленому законом порядку. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 16 серпня 1997 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 28 жовтня 2005 року згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-КИ №018130, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, при цьому у звязку з розірванням шлюбу прізвище позивачки було змінено з «Правило» на «Щемелеву» (а.с.4). В період шлюбу у сторін народилася спільний - син [PERSON], [INFO] (а.с.5), який на день розгляду справи судом є неповнолітнім та згідно довідок виконавчого комітету Солонянської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області від 29 червня 2016 року №2303 та 22 вересня 2016 року №3649 (а.с.14,15) проживає з позивачкою, входить до складу її сімї та знаходиться на її утриманні. При цьому [PERSON], [INFO] з 01 вересня 2016 року є студентом ДВНЗ «Дніпропетровський транспортно-економічний коледж», денна форма навчання за спеціальністю «правознавство» терміном навчання три роки за рахунок коштів замовника (а.с.11), оплата за навчання становить 10740 гривень в рік,а всього 42960 гривень за весь період навчання (а.с.12-13). Судом встановлено, що згідно рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2011 року, яке набрало законної сили 24 серпня 2011 року, на користь позивача [PERSON] з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 300 гривень 00 копійок щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а на виконання рішення суду 25 вересня 2011 року видано виконавчий лист №2-484 (а.с.7), який до дня розгляду справи судом знаходиться на виконанні у відділі державної виконавчої служби Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.7). Судом встановлено, що згідно виданої приватнім підприємством «АТЛАНТА-АГРО» довідки від 20 лютого 2017 року відповідач офіційно працевлаштований на посаді менеджера транспортно-експедиторської діяльності з 02 грудня 2013 року по даний час, де отримує заробітну плату в середньому розмірі 2500 гривень (а.с.27). Крім цього, підлягають врахуванню доводи відповідача, що на його утриманні знаходиться двоє малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] Аніта, [INFO] (а.с.28,29). Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року "держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей". Відповідно до ч. 1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Абзацом 3 п.17\~Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, з часу ухвалення судом в 2011 році рішення про стягнення з відповідача аліментів відбулася зміна його матеріального та сімейного стану, оскільки він офіційно працевлаштувався, має регулярний дохід у вигляді заробітної плати та у нього народились інші діти, в утриманні яких він приймає участь, що відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України є підставою для зміни розміру аліментів та способу їх стягнення. Судом не можуть бути прийняті в якості безспірної підстави для зміни розміру аліментів та способу їх стягнення доводи позивачки щодо зміни її сімейного становища у звязку з народженням в період з 2011 по 2013 рік від іншого чоловіка двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.8-9), оскільки судом встановлено, що батьком цих малолітніх дітей є [PERSON], а не відповідач по справі. Тому обовязки щодо утримання цих дітей покладаються на позивачку як на матір дітей та на [PERSON] як їх батька, а відповідач [PERSON] не має будь-яких зобовязань щодо їх утримання, тому факт народження зазначених дітей не може бути підставою для зміни розміру аліментів та способу їх стягнення. В той же час, суд враховує, що у звязку з народженням у позивачки ще двох дітей розмір утримання на сина [PERSON] зменшився, оскільки у позивачки є обовязок утримувати і інших своїх дітей. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує матеріальне та сімейне становище платника аліментів, який має щомісячний прибуток у вигляді заробітної плати за місцем роботи та має інших утриманців, стан здоровя як відповідача, так і дитини, його віку та потреб та вважає необхідним у відповідності до ст.ст.183,192 СК України змінити розмір аліментів на утримання спільного неповнолітнього сина сторін [PERSON], [INFO], визначений рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2011 року, яке набрало законної сили 24 серпня 2011 року, та порядок їх стягнення і стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/6 частини його прибутків щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки права та обовязки кожного з батьків є рівними за законом, в тому числі і по утриманню дітей. Будь-яких інших доказів на підтвердження матеріального стану, стану здоровя як відносно дитини, так і відносно відповідача, а також витрат позивачки на утримання та сина сторонами суду не надано. Крім цього, у звязку з частковим задоволенням позову відповідно до вимог ст.88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір, який підлягає сплаті при зверненні з даним позовом до суду, оскільки позивачка звільнена від сплати цих витрат відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». На підставі ст.ст.180-182,183,184, 192 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial