Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

13.08.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати [PERSON] та [PERSON] співвласниками житлового будинку, загальною площею 174,8 кв. м., житловою площею 61,7 кв. м., що складається з: огорожі (літера № 1-4), мостіння (літера № І), вигрібної ями (літера № ІІ), розташований за адресою: [ADDRESS], частки яких складають по ? на кожного; визнати недійсним свідоцтво про право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], серії САЕ 670992 від 19.09.2012 року, видане Виконавчим комітетом Одеської міської ради; визнати за [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку, загальною площею 174,8 кв. м., житловою площею 61,7 кв. м., що складається з: огорожі (літера № 1-4), мостіння (літера № І), вигрібної ями (літера № ІІ), розташований за адресою: [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право власності на ? частину земельної ділянки, загальною площею 0,0562 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер - 5110136900:46:002:0029, що розташована за адресою: [ADDRESS]; договір іпотеки від 16 жовтня 2012 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON], посвідчений Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1721, відповідно до якого в іпотеку було передано житловий будинок, загальною площею 174,8 кв. м., житловою площею 61,7 кв. м., що складається з: огорожі (літера № 1-4), мостіння (літера № І), вигрібної ями (літера № ІІ), розташований за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянка, загальною площею 0,0562 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованою за адресою: [ADDRESS], які належать на праві власності [PERSON] та всі договори про внесення змін та доповнень до договору іпотеки від 16 жовтня 2012 року - визнати недійсним; скасувати (припинити) заборону відчуження нерухомого майна, житлового будинку, загальною площею 174,8 кв. м., житловою площею 61,7 кв. м., що складається з: огорожі (літера № 1-4), мостіння (літера № І), вигрібної ями (літера № ІІ), розташованого за адресою: [ADDRESS], накладену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], 16 жовтня 2012 року, зареєстрований в реєстрі за номером 1722 та вилучити відповідні записи в Державному реєстрі прав на нерухоме майно; скасувати (припинити) заборону відчуження нерухомого майна, земельну ділянку, загальною площею 0,0562 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованою за адресою: [ADDRESS], накладену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], 16 жовтня 2012 року, зареєстрований в реєстрі за номером 1723 та вилучити відповідні записи в Державному реєстрі прав на нерухоме майно; виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис № 13123413 про іпотеку житлового будинку, загальною площею 174,8 кв. м., житловою площею 61,7 кв. м., що складається з: огорожі (літера № 1-4), мостіння (літера № І), вигрібної ями (літера № ІІ), розташованого за адресою: [ADDRESS], накладену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], 16 жовтня 2012 року, за реєстровим номером 1721; виключити з Державного реєстру прав на нерухоме майно запис № 13123506 про іпотеку земельної ділянки, загальною площею 0,0562 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованою за адресою: [ADDRESS], накладену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], 16 жовтня 2012 року, зареєстрований в реєстрі за номером 1721. При цьому позивач посилається на те, що 23.08.2011 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики на суму 120000,00 доларів США строком до 23.08.2012 року. Одним з пунктів договору передбачено, що у разі неповернення грошових коштів позичальник [PERSON] бере на себе зобов'язання щодо безоплатної передачі у власність на користь позикодавця [PERSON] 1/2 частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS], та у подальшому до позикодавця переходить пропорційно право власності на земельну ділянку, на якій розташований будинок. У визначений в договорі строк [PERSON] борг не повернув та крім того не передав у власність позивача 1/2 частину вказаного будинку, а уклав з ПАТ «Дельта Банк» іпотечний договір, за яким передав спірний будинок з земельною ділянкою в іпотеку з метою забезпечення кредитних зобов'язань ТОВ «Магелан АСВ», що порушує права та інтереси [PERSON] та у зв'язку з чим позивач змушений звернутись до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений судом належним чином, до суду надав заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, та надав згоду на проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] та представник відповідача ПАТ «Дельта Банк» до судового засідання повторно не з'явились, повідомлялись належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомили. Треті особи ТОВ «Магелан АСВ» та [PERSON] також до судового засідання повторно не з'явились, повідомлялись належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 23.08.2011 року між [PERSON], та [PERSON] було укладено договір позики на суму 120000,00 доларів США строком до 23.08.2012 року. Вказані грошові кошти були позичені [PERSON] на поліпшення своїх житлових умов шляхом проведення реконструкції зі збільшенням площі належного йому на праві приватної власності житлового будинку по [ADDRESS]. /а.с.16/. На підтвердження укладання такого договору, [PERSON] було надано [PERSON] власноручну розписку від цієї ж дати про отримання вказаної суми грошових коштів /а.с.17/. На теперішній час [PERSON] не виконав належним чином зобов'язання за умовами укладеної угоди, з приводу чого [PERSON] неодноразово, а саме 26.08.2012 року та 17.09.2012 року звертався до [PERSON] з письмовими вимогами /а.с.18,19/. Пунктом 3.4 Договору позики від 23.08.2011 року передбачено, що у разі неповернення суми позики у строк, зазначений договором, Позичальник бере на себе зобов'язання щодо безоплатної передачі у власність на користь Позикодавця ? частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS], та у подальшому до Позикодавця переходить пропорційно право власності на земельну ділянку на якій розташований вказаний будинок. Згідно цього ж пункту договору позики передача у власність вказаного нерухомого майна відбувається шляхом отримання свідоцтва про право власності на Позикодавця та Позичальника у рівних частках, а саме по ? на кожного після проведення реконструкції. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За таких обставин, суд приходить до висновку, що фактично [PERSON] та [PERSON] є співвласниками житлового будинку по [ADDRESS], частка яких складає по ? на кожного, оскільки існує наявність домовленості (договору) про фактичне створення права спільної часткової власності, існують факти реконструкції (зі збільшенням площі та у подальшому збільшенням вартості) майна за спільні кошти суб'єктів, що є підставою для визнання права власності на ? частину спірного майна за Позивачем з подальшим визнанням недійсним свідоцтва про право власності виданого на ім'я [PERSON] З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] здійснив реєстрацію права власності на реконструйований спірний житловий будинок і отримав свідоцтво про право власності Серія САЕ №670992 від 19.09.2012 року, видане Виконавчим комітетом Одеської міської ради. Також, під час розгляду справи встановлено, що спірна земельна ділянка, на якій розташований будинок, належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі державного акту від 11.11.2008 року серії ЯЖ №311810. Судом встановлено, що 16 жовтня 2012 року між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір іпотеки, предметом якого є: житловий будинок, загальною площею 174,8 кв. м., житловою площею 61,7 кв. м., що складається з: огорожі (літера № 1-4), мостіння (літера № І), вигрібної ями (літера № ІІ), розташований за адресою:, [ADDRESS] та земельна ділянка, загальною площею 0,0562 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованою за адресою: [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 1721 /а.с.20-27/. Зазначений договір іпотеки було укладено між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» у якості забезпечення належного виконання зобов'язань ТОВ «Магелан АСВ» по кредитному договору № КЮ-ВКЛ 2010663, укладеному між ТОВ «Магелан АСВ» та ПАТ «Дельта Банк» 16 жовтня 2012 року /а.с.28-34/. Згідно з ст. 578 ЦК України та ч. 2 ст. 6 ЗУ "Про іпотеку" майно, що є у спільній власності, може бути передане в іпотеку лише за нотаріально посвідченою згодою усіх співвласників. Співвласник нерухомого майна має право передати в іпотеку свою частку в спільному майні без згоди інших співвласників за умови виділення її в натурі та реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості. За таких обставин, суд приходить до висновку, що належна частка спірного нерухомого майна [PERSON] у вигляді ?, могла була бути передана в іпотеку лише за наявності нотаріально посвідченої згоди іншого співвласника, а саме позивача [PERSON], який на момент укладання такого договору іпотеки був фактичним власником ? його частки. Недодержання такої вимоги тягне за собою визнання такого договору іпотеку недійсним з подальшим наслідком застосування недійсності правочину. У відповідності до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі визнання іпотечного договору недійсним. Наслідком припинення іпотеки (визнання договору недійсним) згідно ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є скасування відповідного запису в Державному реєстрі прав. Відповідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього кодексу. Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього договору, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодовувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Положеннями ст. 236 ЦК України встановлено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. За таких обставин, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved