Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

02 грудня 2013 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги фактичним припиненням подружнього життя і неможливістю збереження сім'ї. У судовому засіданні [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги, в обґрунтування яких послалася на факти і обставини, викладені у заяві та зазначила, що з 23 листопада 1995 року перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: дочок - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки у кожного з них різні, не співпадаючи погляди на питання подружніх взаємовідносин і поведінки у сім'ї. Крім того, у зв*язку із тим, що відповідач вживає спиртні напої, між ними постійно виникали суперечки. У грудні 2011 року вона із дітьми пішла від чоловіка і вони припинили шлюбні відносини, з цього ж часу вони з відповідачем проживають за різними адресами, не ведуть сумісне господарство, мають окремий бюджет і майже не спілкуються між собою. Вона втратила до [PERSON] почуття любові. З жовтня 2013 року вона проживає з іншим чоловіком, з яким має намір зареєструвати шлюб. За наведених обставин вважає, що збереження шлюбу з [PERSON] неможливе, суперечить інтересам кожного із них. Посилаючись на наведені обставини, позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], понесені нею судові витрати віднести на її рахунок. На зміні її прізвища на дошлюбне „[PERSON]" не наполягає і просить залишити прізвище „[PERSON]". Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат [PERSON] позов [PERSON] визнали, погодившись з викладеними у ньому обставинами та поясненнями позивачки в суді. При цьому відповідач [PERSON] пояснив, що в грудні 2011 року позивачка пішла із сім*ї і з цього часу вони з нею мешкають окремо, не ведуть спільне господарство, мають окремий бюджет та між собою майже не спілкуються. За наведених обставин вважає, що їх сім*ю зберегти не можливо. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) установив наступне. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 23 листопада 1995 року у Макіївському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 2387. Подружжя має двох неповнолітніх дітей: дочок - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які на теперішній час проживають з матір*ю. Даний шлюб для обох сторін перший. Наведені факти та обставини визнані сторонами під час розгляду справи, вони підтверджені наявними у справі документами, тому відповідно до положень ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою статті 112 СК України, суд постановляє якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] з грудня 2011 року припинили шлюбні відносини, не проживають однією сім'єю, мешкають за різними адресами, мають окремий бюджет і не ведуть сумісне господарство. З цього ж часу подружжя проживає за різними адресами. З жовтня 2013 року по теперешній час [PERSON] проживає з іншим чоловіком, фактично утворивши нову сім*ю. Враховуючи викладене, суд визнає, що надання подружжю строку для примирення у даному випадку суперечить моральним засадам суспільства. Згідно до положень статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, причини розлучення, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, строк, протягом якого сторони проживають окремо, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя [PERSON] та [PERSON], збереження їх сім'ї є неможливе та суперечить їх інтересам. Заява відповідає дійсній волі дружини, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Позивачка не наполягає на відновленні її дошлюбного прізвища. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приймає до уваги ступінь відповідальності кожного з подружжя у розпаді сім*ї, враховує їх матеріальне і сімейне становище та відповідно до ст. 88 ЦПК України, за бажанням позивачки судові витрати, понесені при зверненні до суду віднести на її рахунок. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved