Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з зазначеним позовом про стягнення збитків та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, в обґрунтування своїх позовних вимог вони повідомили, що 14.07.2012 року о 15 годині 30 хвилин [PERSON] став учасником дорожньо-транспортної пригоди (зіткнення автомобілів) за адресою: м. Луганськ, вул. Оборонна, 110. На місце для оформлення ДТП були викликані співробітники ДАІ. 18.07.2012 року ДАІ м. Луганська [PERSON] було видано довідку про дорожньо-транспортну пригоду №90380388, в якій було вказано, що ДТП сталося в результаті порушення [PERSON], що знаходився за кермом автомобіля ЗАЗ-daewoo [NUMBER] пунктів 2.9, 13.1 Правил дорожнього руху. З рамках проведення досудової перевірки [PERSON] було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 Кримінального кодексу України. Пасажир, що знаходився в машині GWM Hover [NUMBER] д/н[NUMBER], який на праві приватної власності належить [PERSON] під керуванням [PERSON], отримав травму і був госпіталізований бригадою ШМД в ЛПУ м. Луганська. Після закінчення лікування йому було проведено СМО і отримані їм тілесні ушкодження були оцінені як пошкодження середнього ступеня тяжкості. Позивачі, також, зазначили, що Ленінським районним судом м. Луганська розглядаються матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12012030050000208 від « 29» листопада 2012 р. відносно [PERSON] за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 Кримінального Кодексу України. Згідно з висновком № 0978 судової автотоварознавчої експертизи ФОП [PERSON] від 23.07.2012 року, який надали Позивачі, в результаті вказаної ДТП власнику автомобіля GWM Hover [NUMBER] д/н [NUMBER] [PERSON] було завдано майнової шкоди, яка складається з вартості відновлювального ремонту після ДТП GWM Hover [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] та матеріальної шкоди, завданої володільцю автомобіля GWM Hover [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] від пошкоджень в результаті ДТП, серед чого втрата товарної вартості та франшизи. Також, зі слів Позивачів, майнової шкоди завдано і особі, що безпосередньо керувала автомобілем GWM Hover [NUMBER] д/н [NUMBER] в момент ДТП - [PERSON]. Позивачі вважають, що Відповідач 1- [PERSON], як винна в ДТП особа, зобов'язаний відшкодувати Позивачу-2 [PERSON] шкоду, яка полягає у втраті товарної вартості транспортного засобу марки GWM Hover [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER], Позивачу 1 [PERSON] шкоду, яка полягає у витратах на лікування та витратах на проведення експертизи технічного стану автомобіля. Крім того, Позивачі вважають, що в результаті протиправних дій водія автомобіля ЗАЗ «Ланос» [PERSON] що призвели до вказаної дорожньо-транспортної пригоди їм завдано моральної шкоди. Позивачі зазначають, що в результаті ДТП [PERSON] була завдана шкода здоров'ю, що призвело до втрати працездатності в період з 16.07.2012 по 26.07.2012 року, що підтверджується листком непрацездатності серії [NUMBER] та, що в період непрацездатності [PERSON] змушений був проходити болісне та коштовне лікування, а [PERSON] змушена перебудовувати складені життєві стосунки (використовувати громадський транспорт, користатися послугами інших перевізників, зокрема таксі та ін.), що вже вимушено істотно змінює життєві відносини, які склалися раніше. Позивачі, також, вважають, що власник автомобіля ЗАЗ DAEWOO FSО ТF 48У державний номер [NUMBER] [PERSON] повинна також відповідати за завдану моральну шкоду. Позивачі, у своєму позові також вказали, що на час ДТП цивільно-правова відповідальність Відповідача була застрахована у страховій компанії: Приватне акціонерне товариство «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА», ПрАТ «УАСК АСКА», про що зазначено в Заяві про страхове відшкодування, що була подана до страхової компанії, однак страхова компанія відмовила у здійсненні страхового відшкодування, оскільки вина Відповідача 1 не підтверджена рішенням суду, що набрало законної сили. На підставі вищенаведеного відповідно до уточненого позову Позивачі просять стягнути з Відповідача 1 [PERSON], [ADDRESS] та Відповідача 2 Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» на користь Позивача [PERSON] завдану майнову шкоду, яка складається із втрати товарної вартості автомобіля GWM Hover [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER] та франшизи, на користь позивача [PERSON] завдану майнову шкоду, яка складається з витрат на лікування, витрат на проведення експертизи технічного стану автомобіля та витрат на проведення автотоварознавчої експертизи. Стягнути солідарно з Відповідача 1 [PERSON], [ADDRESS] та Відповідача 3 [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS] на користь Позивача [PERSON] та позивачки [PERSON] моральну шкоду. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» на користь [PERSON] суму страхового відшкодування. Відповідач - ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" надав до суду свої заперечення, у яких зазначив, що вважає уточнені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсному законодавству, бо Позивач, яв вважає Відповідач, неправомірно стягує з нього суму франшизи. При цьому, Відповідач зазначає, щопри настанні страхового випадку страхова компанія здійснює виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну потерпілого, у сумі нанесених збитків, що підтверджуються необхідними документами, за винятком франшизи. Відповідач, також вказує, що відповідно до довідки ДАІ № 9038038 потерпілим внаслідок ДТП є пасажир ТЗ GWM Hover [NUMBER] [PERSON], який не є позивачем за даною позовною заявою, інших осіб, яким була завдана шкода здоров'ю в інформації ДАІ не зазначено, а тому будь-яких витрат на лікування позивачів за даною позовною заявою не може бути пред'явлено та задоволено. Крім того, Відповідач зазначає, що на розгляді в Ленінському районному суді м. Луганська перебувають матеріали кримінального провадження за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і, що прийняття рішення за позовом про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є неможливим до прийняття остаточного рішення за матеріалами кримінального провадження за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. На підставі вищенаведеного Відповідач 2 просить відмовити Позивачам в задоволенні позову в повному обсязі. Крім того, Відповідач 2 надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі. Представник Відповідача 3 - [PERSON] надав до суду заперечення на уточнену позовну заяву, які підтримав в судовому засіданні, у яких просить відмовити позивачам в частині їх вимог щодо стягнення з неї моральної шкоди, посилаючись на те, що особою, яка скоїла злочин є Відповідач 1 - [PERSON] Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України - відшкодування моральної шкоди, завданої фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, здійснюється особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 ст. 1167 ЦК України. Так, дослідивши наявні у справі докази судом встановлено, що 14.07.2012 року о 15 годині 30 хвилин сталося ДТП за адресою: м. Луганськ, вул. Оборонна, 110, учасником якої став [PERSON]. На місце для оформлення ДТП були викликані співробітники ДАІ. 18.07.2012 року ДАІ м. Луганська [PERSON] було видано довідку про дорожньо-транспортну пригоду №90380388, в якій було вказано, що ДТП сталося в результаті порушення [PERSON], що знаходився за кермом автомобіля ЗАЗ-daewoo [NUMBER] пунктів 2.9, 13.1 Правил дорожнього руху. Ухвалою апеляційного суду Луганської області від 06 березня 2014 року вирок Ленінського районного суду міста Луганська від 26.12.2013 року по справі № 1кп-208/13 (437/4851/13к) за матеріалами кримінального провадження за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України змінено цивільний позов [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково та стягнуто з обвинуваченого [PERSON] на користь потерпілого [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди 12392 грн. 47 коп. в іншій частині вирок залишено без змін. Своїм вироком Ленінський районний суд міста Луганська засудив [PERSON] та визнав винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України /а.с. 116/. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 № 4, якщо злочином завдано шкоду, то відповідальність за таку шкоду несе особа яка її завдала особисто. Так, відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Суд, дослідивши матеріали справи встановив, що Позивачу 2 завдано матеріальної шкоди, що пов'язано з витратами на проведенням експертизи технічного стану автомобіля, витрат на проведення авто товарознавчої експертизи, що підтверджується квитанцією / а.с. 78/, расходною накладною /а.с. 79/, актом виконаних робіт /а.с. 80/. Позивачу 1 також завдано матеріальної шкоди, що пов'язано з витратами на відновлювальний ремонт, що підтверджується рахунком №б/н від 20.07.2012 року /а.с. 81/ та взвітом експерта № 0978 /а.с. 83/. Судом також встановлено, що заявлена Позивачами моральна шкода підлягає стягненню з Відповідача 1, як з особи яка її завдала і вину якої встановлено вироком Ленінського районного суду міста Луганська. Однак, суд вважає, що вимоги Позивачів, щодо стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню за необґрунтованістю щодо їх розміру. Відповідно до ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Відтак, судом встановлено, що [PERSON] завдано моральної шкоди, що зазнало свого відображення у погіршенні його здоров'я та, як наслідок, спричинило витрати на лікування, що підтверджується листком непрацездатності /а.с. 74/ та висновками лікаря /а.с. 75/. При цьому, суд вважає посилання [PERSON] на завдання йому [PERSON] та Відповідачем 2 моральної шкоди необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Оскільки [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України вироком Ленінського районного суду м.Луганська від 26.12.2013 року, що набрав законної сили, саме [PERSON] має відшкодувати Позивачу1 завдану в результаті ДТП моральну шкоду. Разом з тим, вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує ступінь та тривалість моральних страждань [PERSON], зусилля, які необхідні для відновлення нормальних життєвих зв'язків та

Outcome: partial