Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Страхова компанія "Універсальна" звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди про відшкодування матеріальної шкоди, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 17.12.2017 року в смт. Томаківка відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] в стані алкогольного сп'яніння, автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON], автомобіля [NUMBER], [NUMBER]. Постановою Томаківського районного суду Дніпропетровської області [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124.130 КпАП України. Автомобіль «Хюндай» д.н\\з АЕ 9227 ІА було застраховано Фермерським господарством «[PERSON] 0.0.» у ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» на підставі договору добровільного страхування наземного транспортного засобу № 3111/205/006958 від 08.11.2017 р. Публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Універсальна» було прийнято рішення про визнання даної події страховим випадком та виплату, на підставі звіту експерта, рахунку-фактури та страхового акту № 36705/1 страхового відшкодування в сумі 309 052,77 грн. Страхове відшкодування було перераховане, згідно заяви Страхувальника про перерахунок коштів на рахунок Страхувальника. У звязку з чим позивач звернувся до суду за даними позовними вимогами та просить стягнути з [PERSON] на свою користь суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 309\~052,77 грн. та судовий збір в розмірі 4\~635.80 грн. Представником відповідача до суду було надіслано відзив на заявлені позовні вимоги, в якому він категорично заперечує проти позову. Від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив представника відповідача в якому він просить задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач та його представник проти заявлених позовних вимог заперечували. Вважають їх необґрунтованими та таки що не підлягають задоволенню, посилаючись на те, що позовна заява не містить належних доказів проведення відновлювальних ремонтних робіт транспортного засобу страхувальника та розрахунку страхувальником за проведенні відновлювальні роботи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 17.12.2017 року в смт. Томаківка відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] в стані алкогольного сп'яніння, автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON], автомобіля [NUMBER], [NUMBER]. Постановою Томаківського районного суду Дніпропетровської області [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124,130 КпАП України. Автомобіль «Хюндай» д.н\\з АЕ 9227 ІА було застраховано Фермерським господарством «[PERSON] 0.0.» (далі - Страхувальник) у ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» на підставі договору добровільного страхування наземного транспортного засобу № 3111/205/006958 від 08.11.2017 р. Публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Універсальна» було прийнято рішення про визнання даної події страховим випадком та виплату, на підставі звіту експерта, рахунку-фактури та страхового акту № 36705/1 страхового відшкодування в сумі 309 052,77 грн. Страхове відшкодування було перераховане, згідно заяви Страхувальника про перерахунок коштів на рахунок Страхувальника, що підтверджується платіжним дорученням № 36705/1 страхового відшкодування в сумі 309\~052,77 грн. Згідно ст.6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Згідно ч.1\~ст.1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Пунктом 1 частини 1\~статті 1188 ЦК України\~визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Таким чином, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування шкоди підлягають: наявність такої шкоди; протиправність діяння її заподіювача; наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього у її заподіюванні. Згідно ч.6\~ст.82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що в розділі «III Дані про страховий випадок» зазначено, що повідомлення було отримано о 14:17 від 19.12.2017 року, а сама подія відбулась 10:30 17.12.2017 року. Згідно наданого договору страхування №3111/205/006958 від 08.11.2017 року, а саме пунктом 7.1.1. передбачено, що Страхувальник зобов'язаний негайно, але не пізніше 48 (сорока восьми) годин повідомити Страховика про настання події. Тобто, Страхувальник порушив умови договору, а Страховик безпідставно прийняв рішення про виплату страхового відшкодування в сумі 309052,77 грн. Наданий Позивачем [PERSON] до страхового Акту №36705/1 суперечить наданому Рахунку-фактурі №ЗП-0007589 від 8 лютого 2018 року та Звіту №04\\02\\18 в частині суми розрахунку вартості відновлювального ремонту. Кожен із зазначених документів містить різні суми. Оскільки позивач відходив від суми визначеної висновком експерта. Щодо Рахунку-фактури №ЗП-0007589 від 8 лютого 2018 року. Наданий Рахунок-фактура №ЗП-0007589 від 8 лютого 2018 року свідчить лише про виставлення рахунку ТОВ «[PERSON] Запоріжжя» Фермерському Господарству [PERSON]» на суму 375963,32 грн.. та не свідчить про проведення розрахунків між зазначеними суб'єктами господарювання. З наданого Рахунку-фактури №ЗП-0007589 від 8 лютого 2018 року не можливо встановити, які саме відновлювані ремонтні роботи включено до розрахунку, що в свою чергу не свідчить про дійсність проведених робіт та головне, що за даним розрахунком були проведені саме ті ремонтні роботи, які виникли в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 17.12.2017 року. З огляду на зазначене, належними та допустимими доказами дійсного проведення відновлюваних ремонтних робіт є Акт(и) виконаних робіт та/або довідка з банку про проведення платежу та/або фіскальний чек та/або платіжне доручення з відміткою банку про проведення розрахунку. Сам по собі рахунок-фактура не є належним доказом проведення розрахунку за проведені ремонтні роботи. Звіт №04\\02\\18 було виготовлено на підставі огляду автомобіля Страхувальника, який зафіксовано Актом технічного стану від 26.12.2017 року. Відповідно наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 №142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 №1335/5/1159) Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 р. за № 1074/8395 затверджено МЕТОДИКУ товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (далі -МЕТОДИКА). Згідно п.5.2. МЕТОДИКИ у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. У разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі, про що зазначається у звіті (акті), висновку. Тому потреба у виклику Відповідача є обов'язковою, якщо в результаті зазначеного огляду Позивач мав намір на пред'явлення вимоги до особи відповідальної за заподіяний збиток. Проте в матеріалах справи відсутнє підтвердження запрошення [PERSON] на проведення огляду ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» не надсилала та не надали доказів такого запрошення. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ст. 78 ЦПК України передбачає, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Ст. 79 ЦПК України передбачає, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Враховуючи вищенаведене, суд вважає страховий акт № 36705/1 не є достовірним доказом , оскільки належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Проте сам страховий акт № 36705/1 суперечить Рахунку-фактурі №ЗП-0007589 від 8 лютого 2018 року та звіту № 04/02/18 в частині суми розрахунку вартості відновлювального ремонту. А сам Рахунок-фактури №ЗП-0007589 від 8 лютого 2018 року не свідчить про проведення розрахунків між зазначеними суб'єктами господарювання ТОВ «[PERSON] Запоріжжя» та Фермерським Господарством [PERSON]» тому відповідно до ст.. 80 ЦПК України достатнім доказом, так як з наданого рахунку-фактури не можливо які саме відновлювальні ремонтні роботи включено до розрахунку, що в свою чергу не свідчить про дійсність проведених робіт та головне, що за даним розрахунком були проведені саме ті ремонтні роботи, які виникли в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 17.12.2017 року. Оскільки сам по собі Рахунок-фактури №ЗП-0007589 від 8 лютого 2018 року не є належним доказом проведення розрахунку за проведені ремонтні роботи. Крім того, відсутність Відповідача під час проведення огляду та складання Акту технічного стану від 26.12.2017 року стверджувати, що до Акту внесені дійсно ті пошкодження, які були отримані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від 17.12.2017 року не можливо. Враховуючи викладене висновки зроблені в Звіті №04\\02\\18 не є об'єктивними та не можуть свідчити про дійсний розмір вартості майнової шкоди заданої власнику КТЗ та відповідно до ст. 79 ЦПК України є недостовірним доказом на підставі якого можна б було встановити дійсні обставини справи. Також судом встановлено, що в Звіті №04\\02\\18 відсутні відомості згідно яких було б зазначено, що експерт був попереджений про відповідальність за завідомо неправдивий висновок відповідно до ч.7 ст. 102 ЦПК України. Частиною 5 статті 106 ЦПК України передбачено, що у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Враховуючи вищенаведене, суд визнає Звіт експерта №04\\02\\18 недопустимим доказом відповідно ст.. 78 ЦПК України. Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги, заявлені позивачем, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, а відтак в задоволенні останніх слід відмовити через недостатність доказів відповідно до ст.. 80 ЦПК України, заявлених позовних вимогах. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed