Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-28 00:00:00

Представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» Троцан Є. звернувся у березні 2019 року до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди про відшкодування шкоди, в порядку суброгації в сумі 68 988,55 грн. та стягнення судових витрат. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 28.09.2017 року у м.Києві, по вул.Княжий Затон трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «КІА Кіо», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «HYUNDAI TUCSON», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] Постановою суду відповідача було визнано винним у вчиненні іміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу. Між ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних собів № [NUMBER] від 19.11.2016, предметом якого є страхування автомобіля «КІА Кіо», державний реєстраційний номер [NUMBER] . До позивача звернувся потерпілий з заявою про пошкодження транспортного засобу вз`язку з дорожньо-транспортною подією, яка є страховим випадком відповідно до умов договору. Позивач на підставі страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування до нього здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в розмірі 68 988,55 грн., що підтверджується платіжним дорученням. На адресу відповідача було направлено вимогу щодо компенсації .суми виплаченого страхового відшкодування, однак дана вимога залишилась поза увагою відповідача, що і змусило позивача звернутися до суду за захистом порушеного права. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 08.04.2019 року передано цивільну справу за заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за підсудністю на розгляд Святошинського районного суду м. Києва. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.07.2019 року, вказану справу передано в провадження судді Бабич Н.Д. (а.с. 21-22, 27). Ухвалою суду від 17.07.2019 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін (а.с.28-29). Позивачу направлялася копія ухвали про відкриття провадження та про розгляд справи в порядку спрощеного провадження (а.с 30). Відповідачу [PERSON] направлялася копія ухвали суду про відкриття провадження та про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, а також матеріали позовної заяви та додатки до неї (а.с.30). Відповідач [PERSON] заяв із запереченнями про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву до суду не направив. Суд вважає за можливе розглядати справу, відповідно до ст. 280 ЦПК України, в порядку заочного розгляду справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість ухвалення по справі заочного рішення та задоволення позовних вимог з наступних підстав. Згідно положень п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 28.09.2017 року у м.Києві, по вул.Княжий Затон трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «КІА Кіо», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «HYUNDAI TUCSON», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Факт ДТП підтверджується довідкою про дорожньо-транспортну пригоду №3017277476888414 (а.с. 7). Постановою Дарницького районного суду м.Києва від 27.10.2017 р. водія [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 31-33). Внаслідок дорожньо-транспртної пригоди автомобіль «КІА Кіо», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] отримав механічні пошкодження, який на момент ДТП був застрахований у ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», відповідно до договору добровільного страхування наземних транспортних засобів АМ №112113 від 19.11.2016 (Каско), предметом якого є страхування автомобіля «КІА Кіо», державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 9). В подальшому страхувальник звернувся із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. ПрАТ ««Страхова компанія «ПЗУ Україна» на вимогу виконання умов договору страхування АМ №112113 від 19.11.2016, на підставі рахунку страхового відшкодування до страхового акту №UA2017092800019/L01/01, страхового акту №UA2017092800019/L01/01 від 18.10.2017року, було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 68 988,55 грн, яке було перераховано на рахунок визначений страхувальником, що підтверджується платіжним дорученням №7205 від 20.10.2017 року (а.с. 8, 9, 10). Згідно ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату, відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором і страховим актом. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Анатогічне положення міститься в ст. 27 Закону України «Про страхування». Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ч. 4 ст. 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. Оскільки «Страхова компанія «ПЗУ Україна» відшкодувала потерпілій особі суму матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, таким чином страховик набув права на звернення з вимогою до особи, яка завдала шкоди, в межах виплаченого страхового відшкодування на підставі ст. 993 ЦК України. У відповідності до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача. Також відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1921,00 грн.

Outcome: approved