Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

У жовтні 2019 року перший заступник керівника Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області (далі - прокурор) звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (далі - ГУ Держгеокадастру), Снігурівської міської об`єднаної територіальної громади (далі Снігурівської ОТГ), Снігурівської районної державної адміністрації (далі Снігурівської РДА) до [PERSON] про дострокове розірвання договору оренди землі з додатковою угодою та повернення земельних ділянок. Позовна заява мотивована тим, що відповідно до умов договору оренди земельної ділянки, укладеного 27 грудня 2012 року Снігурівською РДА з [PERSON] , останній на 49 років були передані у користування 43 земельні ділянки державної власності загальною площею 680,6040 га., з яких 417,9178 га ріллі, 129,3439 га пасовищ та 133,3423 га сіножатей, для ведення фермерського господарства в межах території Нововасилівської сільської ради Снігурівського району. У наступному право оренди [PERSON] земельної ділянки загальною площею 24,4773га було припинено, про що укладено додаткову угоду від 24 червня 2016 року до вказаного договору. [INFO] [PERSON] померла. За життя, 15 липня 2016 року, [PERSON] склала заповіт, згідно з яким спадкоємцем права оренди земельними ділянками визначила [PERSON] . На підставі вказаного заповіту, приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Валієвою В.В. 12 жовтня 2017 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на зазначені земельні ділянки. 11 травня 2018 року між Снігурівською РДА та [PERSON] укладено додаткову угоду про внесення змін до договору оренди землі від 27 грудня 2012 року, а саме замінено орендаря на [PERSON] , припинено право оренди частини земельних ділянок. З урахуванням внесених змін в основний договір, [PERSON] прийняв в оренду 39 земельних ділянок сільськогосподарського призначення із земель державної власності та нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки загальною площею 647,3467 га, в тому числі 384,6605 га ріллі (із них 95,4250 га ріллі нерозподілені (не витребувані) земельні ділянки), 129,3439 га пасовищ, 133,3423 га сіножатей. За умовами договору орендар зобов`язався використовувати земельну ділянку виключно за цільовим призначенням. Разом з тим, [PERSON] у 2014 році передала всі наявні у її користуванні земельні ділянки через створене нею фермерське господарство «Зерновик» в суборенду ТОВ НВП «Авангард» на весь строк та на тих же умовах, що визначені основним договором оренди для ведення товарного сільгоспвиробництва, а з лютого 2015 року взагалі припинила свою участь в діяльності фермерського господарства, тобто земельні ділянки за цільовим призначенням самостійно не використовувала, а передала в суборенду безпідставно змінивши вид цільового використання земельної ділянки в межах категорії земель сільськогосподарського призначення. Крім того, перевіркою, яка проведена у рамках кримінального провадження № 4201815110000052 13 червня 2019 року та 19 серпня 2019 року, прокуратурою встановлено, що з вказаних 39 земельних ділянок 2 земельні ділянки загальною площею 133,3423га (4825782700:25:000:0053 площею 74,999 га та 4825782700:24:000:0058 площею 58,3433 га) за видом угідь відносяться до сіножатей та 4 земельні ділянки загальною площею 85,5771 га (4855782700:20:000:0011 площею 43,3813 га, 4855782700:20:000:0012 площею 10,9211 га, 4855782700:21:000:0085 площею 15,9885 га, 4855782700:22:000:0073 площею 15,2862 га) за видом угідь відносяться до пасовищ, а всього загальною площею 218,9194 га розорені по всій площі та засіяні ячменем, пшеницею, рапсом та соняшником, тобто використовуються з порушенням обмежень у використанні певного виду угідь пасовищ та сіножатей. Прокурор вважав, що порушення цільового використання земельної ділянки, з урахуванням набуття відповідачем прав на земельні ділянки з порушенням вимог земельного законодавства на поза конкурентній основі, є істотним, оскільки сторони заздалегідь при укладенні договору встановили обмеження щодо використання землі виключно за цільовим призначенням, що є підставою для дострокового розірвання договору. Ураховуючи наведене, прокурор просив суд достроково розірвати договір оренди землі, укладений 27 грудня 2012 року між Снігурівською РДА та [PERSON] , додаткову угоду, укладену 11 травня 2018 року між Снігурівською РДА та [PERSON] та зобов`язати його повернути земельні ділянки державної власності та невитребуваваних паїв у розпорядження держави в особі ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області та Снігурівської міської ради відповідно. У листопаді 2019 року відповідач подав до суду відзив на позов прокурора, в якому вказує, що позовні вимоги є безпідставними та документально недоведеними, оскільки набуте право оренди відповідачем є успадкованим, що відповідає вимогам чинного законодавства та умовам договору, земельні ділянки використовувалися за цільовим призначенням в межах визначеної категорії земель та за видом використання, оскільки ще до пред`явлення позову, відповідачем у встановленому порядку погоджено зміни виду угідь земельних ділянок сільськогосподарського призначення з пасовища та сіножаття на ріллю, а тому відсутнє вказане позивачем порушення вимог земельного законодавства, тобто предмет позову. Крім того, всі порушення, однак які б могли існувати під час виконання умов договору до 17 жовтня 2016 року пред`явлені з порушенням строку позовної давності. З боку відповідача відсутнє істотне порушення умов договору оренди земельної ділянки, орендна плата сплачується своєчасно (Т.2 а.с.1-112). У судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав, з викладених у позові підстав просив про їх задоволення. Представник ГУ Держгеокадастру у судове засідання не з» явився, надав письмове пояснення, у якому просив про задоволення позовних вимог (Т.1 а.с.200-203). Представник Снігурівської РДА у судове засідання не з`явилася, надала письмові пояснення згідно яких позовні вимоги позивач підтримує (Т.2 а.с.165-166). Представник Снігурівської міської ради позовні вимоги підтримав частково, вважав відсутніми підстави для задоволення позовної вимоги прокурора про зобов`язання відповідача повернути земельні ділянки у державну власність, оскільки згідно Указу Президента України №449/2020 від 15.10.2020 року «Про деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин» та Постанови Кабінету Міністрів України від 16.11.2020 року №1113 «Деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин» передбачаєтся передача земель сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну, у зв`язку із чим Снігурівською міською радою 01.12.2020 року прийнято рішення, яким доручено міському голові [PERSON] звернутися до ГУ Держгеокадастру з відповідним клопотанням, що, на його думку, у разі прийняття спірних земельних ділянок у комунальну власність при задоволенні судом зазначеної позовної вимоги порушить інтереси територіальної громади. Представник відповідача у задоволенні позову просила відмовити, обґрунтовуючи заперечення мотивами, що відповідають викладеним у відзиві та запереченнях (Т.2 а.с.132-153). Заслухавши учасників справи, дослідивши докази у справі, суд встановив таке. Баштанською місцевою прокуратурою Миколаївської області під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №4201815110000082, розпочатому 2 жовтня 2018 року ч.2 ст.364 КК України за фактом можливого зловживання службовими особами Снігурівської райдержадміністрації при передачі депутату обласної ради [PERSON] в оренду на 49 років земель площею 649га., виявлені порушення вимог законодавства при використанні земель сільськогосподарського приначення на території Снігурівського району. Встановлено, що головою Снігурівської РДА 25 грудня 2012 року винесено розпорядження №708-р «Про надання земельної ділянки гр.України [PERSON] у власність та в довгострокову оренду для створення та ведення фермерського господарства в межах території Нововасилівської сільської ради» На підставі вказаного розпорядження, 27 грудня 2012 року між Снігурівською РДА та [PERSON] було укладено договір оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення в межах території Нововасилівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, для ведення\~фермерського господарства, загальною площею 680,6040 га, з яких 417,9178 га ріллі, 129,3439 га пасовищ та 133,3423 га сіножатей, кадастрові номери: 4825782700:32:000:0044,4825782700:08:000:0025,4825782700:16:000:0061,4825782700:21:000:0085,825782700:17:000:0153,4825782700:20:000:0011,825782700:20:000:0012,4825782700:22:000:0073,4825782700:20:000:0013,4825782700:32:000:0043,4825782700:33:000:0019,4825782700:34:000:0019,4825782700:08:000:0024,4825782700:25:000:0057,4825782700:25:000:0058,4825782700:25:000:0059,4825782700:25:000:0060,4825782700:25:000:0061,4825782700:25:000:0062,4825782700:25:000:0063,4825782700:25:000:0064,4825782700:25:000:0065,4825782700:25:000:0066,4825782700:12:000:0106,4825782700:12:000:0107,4825782700:12:000:01084825782700:12:000:0109,4825782700:12:000:0110,4825782700:12:000:0111,4825782700:12:000:0112,4825782700:12:000:0113,4825782700:12:000:0114,4825782700:11:000:0066,4825782700:11:000:0067,4825782700:11:000:0068,4825782700:11:000:0069,4825782700:11:000:0070,4825782700:11:000:0071,4825782700:11:000:0072,4825782700:11:000:0073,4825782700:11:000:0074,4825782700:24:000:0058,4825782700:25:000:0053 (Т. 1 а.с. 33-35) (далі Договір оренди). Договором оренди передбачено, що земельна ділянка передаєтся в оренду з обмеженням її виключного використання за цільовим призначенням-для ведення фермерського господарства (п.16, п.25 Договору оренди). 12 лютого 2013 року [PERSON] створила фермерське господарство «Зерновик». Водночас, 23 травня 2014 року та 01 липня 2014 року між [PERSON] та ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Авангард" укладено договори суборенди земельних ділянок ( Т. 1 а.с. 62-140), за умовами яких [PERSON] передала ТОВ НВП «Авангард» всі надані їй в оренду земельні ділянки для ведення фермерського господарства з метою виробництва сільськогосподарської продукції цільовим призначенням землі сільськогосподарського призначення. 24 червня 2016 року між Снігурівською районною державною адміністрацією Миколаївської області та [PERSON] укладено Додаткову угоду до договору оренди землі від 27 грудня 2012 року, згідно з якою припинено право користування [PERSON] земельною ділянкою державної власності площею 24,4773 га ріллі з кадастровим номером 4825782700:17:000:0153 (а.с. Т. 1 а.с. 37). [INFO] [PERSON] померла. Спадкоємцем за заповітом на право оренди вище вказаних земельних ділянок є [PERSON] , якому приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу 12 жовтня 2017 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого у реєстрі за № 944 (Т. 1 а.с. 39-41). Відповідно до Додаткової угоди від 11 травня 2018 року, укладеної між Снігурівською районною державною адміністрацією Миколаївської області та [PERSON] до договору оренди землі від 27 грудня 2012 року, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у договір оренди землі було внесено зміни та замінено орендаря [PERSON] на [PERSON] ; припинено право оренди земельними ділянками площею 2,81 га (кадастровий номер 4825782700:11:000:0068), площею 2,97 га (кадастровий номер 4825782700:12:000:0112) - Т. 1 а.с. 45-47. З урахуванням внесених змін в основний договір, [PERSON] прийняв в оренду 39 земельних ділянок сільськогосподарського призначення із земель державної власності та нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки загальною площею 647,3467 га, в тому числі 384,6605 га ріллі (із них 95,4250 га ріллі нерозподілені (не витребувані) земельні ділянки), 129,3439 га пасовищ, 133,3423 га сіножатей, за кадастровими номерами: 4825782700:08:000:0024; 4825782700:08:000:0025; 4825782700:16:000:0061;4825782700:20:000:0011;4825782700:20:000:0012;4825782700:20:000:0013;825782700:21:000:0085;4825782700:22:000:0073;4825782700:24:000:0058;4825782700:25:000:0053;4825782700:32:000:0043;4825782700:33:000:0019;4825782700:34:000:0119;4825782700:11:000:0066;4825782700:11:000:0067;4825782700:11:000:0069;4825782700:11:000:0070;4825782700:11:000:0071;4825782700:11:000:0072;4825782700:11:000:0073;4825782700:11:000:0074;4825782700:12:000:0106;4825782700:12:000:0107;4825782700:12:000:0108;4825782700:12:000:0109;4825782700:12:000:0110;4825782700:12:000:0111;4825782700:12:000:0113;4825782700:12:000:0114;4825782700:25:000:0057;4825782700:25:000:0058;4825782700:25:000:0059;4825782700:25:000:0060;4825782700:25:000:0061;4825782700:25:000:0062;4825782700:25:000:0063;4825782700:25:000:0064;4825782700:25:000:0065;4825782700:25:000:0066. 15 травня 2018 року за [PERSON] зареєстровано право оренди вказаних земель у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. З травня 2018 року успадковані [PERSON] земельні ділянки фактично перебувають у користуванні Фермерського господарства «Кормишкін», що підтверджується податковими деклараціями господарства за 2018 та 2019 роки (Т.2 а.с.72-92). Згідно з висновком начальника відділу у Снігурівському районі ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області Бульби І. № 0-14-0.35-231/119-19 від 12 квітня 2019 року, погоджено технічну документацію № 6114/0/14-18-СГ від 12 вересня 2018 року із землеустрою щодо інвентаризації земель для ведення фермерського господарства в межах території Нововасилівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, що перебувають в оренді [PERSON] 22 квітня 2019 року за заявою [PERSON] затверджено технічну документацію ( Т. 2 а.с. 23, 24). \~ \~ \~ \~ 25 травня 2019 року [PERSON] отримано Агрохімічні паспорти земельних ділянок за кадастровими номерами: 4825782700:20:000:0013, 4825782700:20:000:0011, 4825782700:20:000:0012, 4825782700:33:000:0019, 4825782700:25:000:0013, 4825782700:24:000:0058, 4825782700:22:000:0073, 4825782700:21:000:0085 (Т. 2 а.с. 26-33). 10 липня 2019 року [PERSON] отримано Витяги з ДЗК про вказані земельні ділянки, із зазначенням виду угідь земельних ділянок - рілля (Т. 2 а.с. 34-66). Згідно протоколу огляду місця події від 13 червня 2019 року, проведеним у кримінальному провадженні № 4201815110000052 прокуратурою Снігурівського відділу, земельна ділянка кадастровий номер 4855782700:22:000:0073 площею 15,2862 га.(за видом угідь-пасовища), засіяна ячменем по всій площі; земельна ділянка кадастровий номер 4855782700:20:000:0012 площею 10,9211 га. (за видом угідь пасовища) засіяна пшеницею по всій площі; земельна ділянка кадастровий номер 4855782700:20:000:0011 площею 43,3813 га. (за видом угідь пасовища) по всій площі засіяна рапсом; земельна ділянка кадастровий номер 4855782700:21:000:0058 площею 58,3433 га (за видом угідь сіножаті) по всій площі засіяна пшеницею; земельна ділянка кадастровий номер 4825782700:25:000:0053 площею 74,999 га (за видом угідь сіножаті) по всій площі засіяна соняшнком (Т.1 а.с.58-61). Відповідно до інформації Нововасилівської сільської ради Снігурівського району від 05 листопада 2018 року, орендну плату за спірні земельні ділянки сплачували наступні особи: ФГ «Зерновик» ( [PERSON] ) з лютого 2013 року по червень 2014 року; ТОВ НВП «Авангард» з липня 2014 року по квітень 2018 року; [PERSON] з травня 2018 року (Т.1 а.с.48). Згідно із частиною першою статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Статтею 5 ЗК України визначені основні принципи земельного законодавства, зокрема й зазначено принцип раціонального використання та охорони земель. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Положеннями статті 15 Закону України «Про оренду землі» визначено, що істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки. Згідно із частиною першою статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди. За змістом статті 25 Закону України «Про оренду землі» орендар земельної ділянки зобов`язаний, зокрема: виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення. Відповідно до пункту «а» частини першої статті 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням. У частинах першій та другій статті 651 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Аналогічна норма закріплена в статті 31 Закону України «Про оренду землі». Згідно із частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24,25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки,\~\~а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Статтею 19 ЗК України закріплено такі категорії земель: землі сільськогосподарського призначення; землі житлової та громадської забудови; землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; землі оздоровчого призначення; землі рекреаційного призначення; землі лісогосподарського призначення; землі водного фонду; а також землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Віднесення земель до тієї чи іншої категорії згідно з частиною першою статті 20 ЗК України здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Кожна категорія земель має узагальнене цільове призначення, що визначає специфіку її особливого правового режиму. Так, земельні ділянки, віднесені до однієї категорії, можуть використовуватися за різними видами цільового призначення. Землями сільськогосподарського призначення згідно з частиною першою статті 22 ЗК України визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. У свою чергу відповідно до частини третьої статті 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення, зокрема, можуть передаватися у власність та надаватися у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства; сільськогосподарським підприємствам - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Статтями 31, 33-37 цього Кодексу встановлений правовий режим видів використання сільськогосподарських земель. Правовий режим земельних ділянок для ведення фермерського господарства визначається статтею 31 ЗК України, відповідно до частини першої якої встановлено, що землі фермерського господарства можуть складатися із: земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі; земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності; земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди. Відповідно до частини другої цієї статті громадяни - члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю). Абзац 2 частини п`ятої статті 30 ЗК України встановлює обов`язок власників використовувати землі зазначеної категорії виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статями 31,33-37 цього Кодексу. Зміна виду цільового призначення (використання) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, встановленого законодавством та конкретизованого уповноваженим органом державної влади у рішенні про передачу її у власність або надання у користування та в документі, що посвідчує право на земельну ділянку, потребує обов`язкового дотримання механізму такої зміни. Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилася внаслідок його смерті. Згідно ст.7 Закону України «Про оренду землі» (в редакції станом на жовтень 2017 року) право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи-орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців - до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам Земельного кодексу України та цього Закону. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.77 ЦПК України). Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи, що спірна земельна ділянка відноситься до земель сільськогосподарського призначення загальною площею 647,3467га та була передана [PERSON] в оренду для ведення фермерського господарства, однак передана останньою в суборенду 23 травня 2014 року ТОВ НВП «Авангард» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, тобто з порушенням встановлених договором оренди від 27 грудня 2012 року обмежень щодо цільового використання, яке діяло по квітень 2018 року, наявні підстави для розірвання укладеного договору оренди через порушення відповідачем статей 25,32 Закону України «Про оренду землі», що призвело до порушення режиму використання земельної ділянки. При цьому, усунення порушення до подання позову до суду не виключає наявності самого факту порушення умов договору, спадкоємцем права оренди за яким став відповідач. Використання орендованої земельної ділянки не за цільовим призначенням тривало по квітень 2018 року, тобто на час звернення прокурора з даним позовом у жовтні 2019 року трирічний строк позовної давності не сплив. Крім того, [PERSON] з 39 земельних ділянок, які він отримав в оренду на підставі успадкування та додаткової угоди від 11 травня 2018 року, 2 земельні ділянки загальною площею 133,3423га (4825782700:25:000:0053 площею 74,999 га та 4825782700:24:000:0058 площею 58,3433 га) за видом угідь відносяться до сіножатей та 4 земельні ділянки загальною площею 85,5771 га (4855782700:20:000:0011 площею 43,3813 га, 4855782700:20:000:0012 площею 10,9211 га, 4855782700:21:000:0085 площею 15,9885 га, 4855782700:22:000:0073 площею 15,2862 га) за видом угідь відносяться до пасовищ, а всього загальною площею 218,9194 га розорені по всій площі та засіяні ячменем, пшеницею, рапсом та соняшником, що підтверджено протоколом огляду місця події від 13.06.2019 року, тобто використовувалися з порушенням обмежень у використанні певного виду угідь пасовищ та сіножатей. За даними інформації відділу агропромислового розвитку Снігурівської РДА висів озимого ріпаку на території Снігурівського району проводився в період з 09 серпня 05 вересня 2018 року, висів озимої пшениці проводився у період з 10 вересня по 12 жовтня 2018 року, висів озимого ячменю проводився у період з 24 вересня по 17 жовтня 2018 року (Т.2 а.с.125). Вказане, з урахуванням вище зазначених правових норм, є порушенням вимог земельного законодавства та умов договору оренди земельної ділянки від 27 грудня 2012 року з урахуванням додаткової угоди від 11 травня 2018 року, припинення якої в тому числі є похідним наслідком розірвання основного договору. Доводи відповідача про те, що прокурор не навів належних підстав для представництва інтересів держави в суді, є неспроможними, оскільки відповідно до частини четвертої статті 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, у кожному конкретному випадку самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави та обгрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. В позовній заяві прокурор вказав, що звертається з позовом в інтересах Головного управління Держгеокадастру, яке має право на розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення на території Миколаївської області, Снігурівської міської ради, до повноважень якої перейшло право розпорядження земельними ділянками не витребуваними паями, та Снігурівської РДА, як сторони оспорюваного договору, але які незважаючи на тривалість та очевидність допущеного порушення не вжили заходів щодо його усунення. При цьому, звертаючись до суду прокурор дотримав порядку передбаченого ст.23 Закону України «Про прокуратуру» попередньо повідомивши відповідачів про виявлені факти порушення вимог земельного законодавства та вжиття заходів реагування, однак таке залишилося без їх реакції протягом розумного строку. Така бездіяльність відповідачів є достатньою підставою для представництва прокурором інтересів держави у суді. Вказане відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду України, висловленій нею у постанові від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 (провадження №12-194гс19). У відповідності до ст.34 Закону України «Про оренду землі», у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Відповідно до пункту 37 Договору оренди землі, його дія припиняється шляхом розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором. Згідно зі статтею 152, 158 ЗК України власник землі може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. Таким чином, оскільки прокурор довів, що [PERSON] та [PERSON] у порушення вимог статтей 19, 22 ЗК України та умов договору оренди землі змінили цільове призначення переданої їм земельної ділянки як у межах певної категорії земель так і виду використання у межах певної категорії, що є суттєвим порушенням вимог земельного законодавства, та відповідно до пункту 37 договору, статті 141 ЗК України та статті 651 ЦК України є підставою для його розірвання за рішенням суду та повернення земельних ділянок у розпорядження їх власникам. При цьому твердження представника Снігурівської міської ради про порушення даним позовом інтересів територіальної громади в частині повернення 13 земельних ділянок у державну власність необґрунтовані, оскільки доказів того, що дані земельні ділянки на час ухвалення судом даного рішення перебувають у комунальній власності суду не надано. Отже, враховуючи вище зазначене, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Суд розподіляє судові витрати відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved