Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

10.12.2014 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 02.10.2010 року, посилаючись на те, що відповідач зловживає спиртними напоями, внаслідок чого постійно виникають сварки та непорозуміння, на неодноразові прохання позивача про припинення такої поведінки відповідач не реагує. На даний час сторони разом не проживають, будь-які сімейні стосунки не підтримують. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу залишаться проживати з позивачем. Позивач у судове засідання не з'явилася, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій одночасно зазначила про те, що позов підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій одночасно зазначив про те, що позов визнає повністю. На підставі статей 158, 169 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Згідно з частиною 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.10.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Романівського районного управління юстиції Житомирській області від 02.10.2010 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 45 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Романівського районного управління юстиції Житомирській області від 20.03.2012 року (а.с. 6) та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Романівського районного управління юстиції Житомирській області від 24.12.2013 року (а.с. 7). Діти проживають разом з позивачем за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою № 5163 від 08.12.2014 року, виданою виконавчим комітетом Романівської селищної ради Романівського району Житомирської області (а.с. 8). Судом встановлено, що спору між подружжям про поділ майна на даний час не існує. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, а також враховуючи повне визнання позовних вимог відповідачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Позивач також просить залишити їй після розірвання шлюбу її дошлюбне прізвище "[PERSON]". Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved