Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

11 березня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, який зареєстрований 27 жовтня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Козелецького районного управління юстиції Чернігівської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 120, посилаючись на те, що спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків між собою не підтримують, примирення в подальшому неможливе. Також просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі 3000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що 02.04.2008 від подружнього життя з відповідачем народилась донька [PERSON], яка являється інвалідом з дитинства діагноз сенеоневральна туговухість 3-ї ступені, що покладає на позивача додаткових витрат на лікування доньки. Відповідач моральної та матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. У судове засідання позивач подав заяву про слухання справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Згодний на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений відповідно до вимог чинного законодавства, заяв та клопотань від нього не надходило. Суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе винести заочне рішення по справі, оскільки в справі є достатньо доказів, що підтверджують позов. Матеріалами справи та дослідженими у судовому засіданні доказами встановлені такі факти. Між позивачем та відповідачем 27.10.2007 зареєстровано шлюб, відділом реєстрації актів цивільного стану Козелецького районного управління юстиції Чернігівської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 120 та видане свідоцтво про шлюб серії 1-ЕЛ № 029340 (а .с. 5). Від шлюбу подружжя мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БК № 225507 (а . с. 6). Правовідносини сторін регулюються статтями 84, 104, 105, 110-112, 180-184 Сімейного кодексу України. Задовольняючи позовні вимоги в частині розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово „сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово „союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивач звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Судом при розгляді справи встановлено, що збереження цього шлюбу неможливо у зв'язку з припиненням між подружжям шлюбних відносин та відсутністю у сторін будь-якого наміру на збереження подружніх стосунків. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, являються обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам та інтересам дитини, що має істотне значення, внаслідок чого позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ст. ст. 180-184 Сімейного кодексу України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначається за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матери, батька і (або) у твердій грошовий сумі. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30 % (тридцяти відсотків) встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я дитини, її потреби у цьому віці, стан здоров'я батька, його матеріальне становище та матеріальне становище дитини, відсутність у відповідача інших неповнолітніх дітей, обов'язок обох батьків утримувати дитину, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, які є одними з загальних засад регулювання сімейних відносин, призначає аліменти в твердій грошовій сумі 3000 грн. до досягнення дитиною повноліття. Суд стягує аліменти від дня пред'явлення позову, що передбачено ст. 191 Сімейного кодексу України. Згідно з пунктом першим частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд стягує з відповідача судовий збір на користь позивача в розмірі 243, 60 грн., у доход держави в розмірі 243,60 грн. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved