Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

13 березня 2020 року позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що з 02.05.1994 року з відповідачем [PERSON] перебуває у шлюбі. Від шлюбу мають спільну малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Останні роки шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем носять лише формальний характер. Між ними втрачені почуття поваги та любові, не проживають однією сім`єю, спільного госодарства не ведуть. Позивачка переконана, що фактично та юридично збереження шлюбу між нею та відповідачем у подальшому неможливе та суперечитиме їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. Після розірвання шлюбу просила відновити дошлюбне прізвище " [PERSON] "(а.с. 1-3). Враховуючи той факт, що з 25 березня 2020 року Уряд запровадив режим надзвичайної ситуації на всій території України до 22 червня 2020 року, з огляду на боротьбу з поширенням СOVID-19 (короновірусної інфекції). 26 травня 2020 року в судове засідання позивачка не з`явилася, а надала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. На примирення не згодна. Не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. У зв`язку з епідемією, просить суд провести розгляд справи без її участі. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомили (а.с. 22,23). \~ \~ \~ \~Суд вважає можливим, розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що в сім`ї склалися ненормальні відносини. Сторони подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Збереження сім`ї, за твердженням позивачки неможливе, оскільки вони втратили один до одного почуття любові і поваги. При таких обставинах суд вважає, що сімейні відносини між сторонами припинились остаточно і сім`я не може бути відновлена, в зв`язку із чим позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Із матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 20 грудня 2018 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] виданим Южноукраїнським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, за актовим записом № 212 (а.с. 7). \~ \~ \~ \~Від спільного життя сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON] 2018 року народження, що підтверджується ксерокопією його свідоцтва про народження (а.с. 8). \~ \~ \~ \~Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясувавши фактичні стосунки подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Тому суд встановив, що сторони припинили шлюбні відносини, та разом не проживають, а їх шлюб носить формальне значення та не відповідає своєму призначенню, тому суд, вважає що за таких обставин подальше сумісне життя подружжя не можливе і їхній шлюб має бути розірвано. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. \~ \~ \~ \~Отже, вирішення питання про те, яким прізвищем іменуватися після розірвання шлюбу є виключним правом того, хто у зв`язку із шлюбом змінив своє прізвище. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved