Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

01 червня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області з позовом до [PERSON] про припинення іпотеки та обтяження майнових прав. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що йому на праві власності належить 57/100 часток житлового будинку літ.А-1 за адресою [ADDRESS] . Згідно Договору купівлі-продажу долі будинку від 10 липня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Ніколаєнко Т.І. та зареєстрованого у реєстрі за №1612, вказана частина житлового будинку [ADDRESS] раніше належала на праві власності [PERSON] . 14 січня 2005 року між [PERSON] , яка діяла від імені [PERSON] (Позикодавець) та [PERSON] (Позичальник) було укладено договір позики-іпотеки, посвідчений нотаріально, реєстр №52, за умовами якого позикодавці передали на умовах позики в борг позичальнику грошові кошти у розмірі 8700 грн., а позичальник зобов`язався повернути борг позикодавцю в термін до 14 липня 2005 року зі сплатою неустойки у разі порушення строків повернення позики. З метою забезпечення виконання зобов`язань, [PERSON] передав в іпотеку [PERSON] , як іпотекодержателю, належне йому нерухоме майно, а саме: 57/100 частки житлового будинку за адресою [ADDRESS] . На підставі цього іпотечного договору 15.01.2005 року приватним нотаріусом Танаджи Г.Г. було внесено відомості до Державного реєстру іпотек, реєстраційний номер обтяження 1609224, на вказане нерухоме майно. 20 грудня 2006 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір, посвідчений приватним нотаріусом Скалун Р.В., за яким позивач зобов`язався повернути [PERSON] за договором позики-іпотеки від 14 січня 2005 року грошові кошти у розмірі 14000 грн. Позивачем умови договору від 20.12.2006 виконані у повному обсязі, що підтверджується розписками та визнано рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 28 квітня 2009 року. На підставі рішення від 28 квітня 2009 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на 57/100 частки житлового будинку за адресою [ADDRESS] , що підтверджується витягом від 01.09.2009 року про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 лютого 2021 року було скасовано заборону відчуження нерухомого майна, накладену на підставі договору позики-іпотеки від 14 січня 2005 року, реєстр №52 на 57/100 часток житлового будинку літ.А-1 за адресою [ADDRESS] . Відомості до Державного реєстру іпотек були внесені приватним нотаріусом Танаджи Г.Г. На теперішній час нотаріус за цією адресою відсутній, за даними Єдиного реєстру нотаріусів діяльність його припинена. Таким чином, до теперішнього часу не припинена іпотека за договором позики - іпотеки від 14 січня 2005 року, реєстр №52 та існує обтяження майнових прав на нерухомість у Державному реєстрі іпотек, що порушує законні права та інтереси позивача на розпорядження майном. Просить суд визнати припиненою іпотеку за договором позики-іпотеки від 14 січня 2005 року, реєстр № 52, укладеним між [PERSON] , яка діяла від імені [PERSON] та [PERSON] ; припинити обтяження майнових прав на нерухоме майно 57/100 частки житлового будинку літ А-1, а саме: кімната 1-3, кухня 1-2, кладова 1-7, коридор 1-8, погреб Л/п, тамбур а, площадка а, а2, сарай Б, літня кухня В, Ѕ вбиральні Г, Ѕ огорожи, мощіння, житловою площею 18,7 кв.м, розташованого за адресою: [ADDRESS] , номер РПВН 9549462, шляхом вилучення відповідного запису з Державного реєстру іпотек. В судове засідання позивача не з`явився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, просив задовольнити. Не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] \~в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. Враховуючи вимоги\~ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. Відповідно до\~ст.55 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненим законом способом захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За\~ст.124 Конституції України\~юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Відповідно до\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 14 січня 2005 року між [PERSON] , яка діяла від імені [PERSON] , та [PERSON] укладено договір позики-іпотеки, посвідчений нотаріально, реєстр № 52, за яким позикодавцем було передано в борг позичальнику грошові кошти у розмірі 8700 грн. до 14 липня 2005 року зі сплатою неустойки в разі порушення строків повернення позики. На забезпечення виконання основного зобов`язання за таким договором [PERSON] передав в іпотеку [PERSON] 57/100 частин житлового будинку [ADDRESS] , належному йому. На підставі такого договору приватним нотаріусом Танаджи Г. Г. було внесені відомості до Державного реєстру іпотек та до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна в частині накладення заборони, реєстр №1609234, на 57/100 часток житлового будинку [ADDRESS] , а також внесенно іпотеку, реєстр № 1609224, на вказане нерухоме майно, що підтверджується інформацією з таких реєстрів від 3 листопада 2020 року. Натомість, суд встановив, що 20 грудня 2006 року був укладений договір між сторонами по справі, [PERSON] та [PERSON] , як третьою стороною, в рахунок виконання зобов`язання [PERSON] , посвідчений нотаріально, реєстр № 3724, за яким [PERSON] зобов`язався повернути [PERSON] за договором позики-іпотеки від 14 січня 2005 року, який є невід`ємною частиною укладеного 20 грудня 2006 року договору, грошові кошти у розмірі 14000 грн., які за розрахунком позикодавця складають загальну суму позики та неустойки за договором позики-іпотеки від 14 січня 2005 року, укладеного [PERSON] із [PERSON] . Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 28 квітня 2009 року за [PERSON] було визнано право власності на 57/100 часток жилого будинку [ADDRESS] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 1 вересня 2009 року. Таким вчином, вказаним рішенням суду було встановлено факт повного задоволення вимог [PERSON] з боку [PERSON] за умовами договору від 20 грудня 2006 року, реєстр № 3724, що також підтверджується розписками від 20 грудня 2006 року, 22 грудня 2006 року, 08 лютого 2007 року, 29 квітня 2007 року, 27 червня 2007 року, 27 липня 2007 року, 29 листопада 2007 року, складеними [PERSON] . На підставі даного рішення від 28 квітня 2009 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на 57/100 часток будинку [ADDRESS] , що підтверджується витягом від 1 вересня 2009 року про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 22 лютого 2021 року, яке набрало законної сили 24 березня 2021 року, скасовано заборону, накладену на підставі договору позики-іпотеки від 14 січня 2005 року, реєстр № 52, на 57/100 часток житлового будинку літ. А-1 (житлова площа - 18,7 кв. м.), до складу якого входять: кімната 1-3, кухня 1-2, комора 1-7, коридор 1-8, погреб Л\\п, тамбур а, майданчик а1, а2, сарай Б, літня кухня В, 1/2 вбиральні Г, 1/2 огорожі, мощення, який розташований в [ADDRESS] . Частиною 1\~ст. 321 ЦК України\~встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. У відповідності до\~ст.598 ЦК України\~зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Виходячи зі змісту\~ст.599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом\~статті 17 Закону України "Про іпотеку"\~іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Положеннями ч.5\~ст.43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувана,\~в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Згідно із ч.3\~ст.44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків. Враховуючи викладене та те, що зобов`язання за кредитним договором, забезпеченого іпотекою на підставі договору іпотеки від 14.01.2005 року, реєстр № 52, укладеним між [PERSON] , яка діяла від імені [PERSON] та [PERSON] , предметом якого виступила належна позивачу частка нерухомого майна у вигляді 57/100 частки житлового будинку літ А-1, а саме: кімната 1-3, кухня 1-2, кладова 1-7, коридор 1-8, погреб Л/п, тамбур а, площадка а, а2, сарай Б, літня кухня В, Ѕ вбиральні Г, Ѕ огорожи, мощіння, житловою площею 18,7 кв.м, розташованого за адресою: [ADDRESS] , номер РПВН 9549462, виконано повністю, суд приходить до висновку про припинення іпотеки. Однак в порушення вимог ст.\~4,\~17 Закону України «Про іпотеку», ст.ст.\~43,\~44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~відомості про припинення обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо майна позивача відсутні, чим порушуються права позивача. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та наявність підстав для його задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного, згідно ст. ст.\~526,\~527,\~530 ЦК України,

Outcome: approved