Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Позивач звернулася до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області з позовом до територіальної громади в особі виконавчого комітету Стремигородської сільської ради Коростенського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина за законом на спадкове майно, а саме: майновий пай фонду майна колективного сільського господарського підприємства «Зоря» с.Стремигород Коростенського району Житомирської області, загальна вартість якого складає 2170,77 гривень. Зазначає, що фактично прийняла спадщину, так як звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Проте нотаріусом позивачу було роз»яснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що правовстановлюючий документ на спадкове майно видано після смерті спадкодавця. За таких обставин просила визнати за нею право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO]. До суду сторони не з»явилися, були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги, та просила їх задоволити, а справу розглянути за її відсутності. Від відповідача - виконавчого комітету Стремигородської сільської ради до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника установи. Позовні вимоги представник відповідача визнав, про що зазначив в поданій заяві. За таких обставин, на підставі ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.3,6,7), після смерті якої відкрилася спадщина на спадкове майно у вигляді майновий пай фонду майна колективного сільського господарського підприємства «Зоря» с.Стремигород Коростенського району Житомирської області, загальна вартість якого складає 2170,77 гривень, що підтверджується даними свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЖИ-6 № 353043 від 16.09.2014 року (а.с.4). Після смерті [PERSON], Коростенською районною державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа за заявою [PERSON], що підтверджується даними інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 38717522 від 24.10.2014 року. Зокрема, [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом (на грошові вклади, земельну частку (пай)). Відповідно до частини 4-5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16.01.2003 року, ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або подовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України 2003 року, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються зазначеним Кодексом. При відкритті спадщини діяв ЦК УРСРС 1963 року, стаття 548 якого передбачала, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п.1 ст.549 ЦК УРСР 1963 року, спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно із пунктом 3.21 Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого Наказом №269/5 Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини він не заявив про відмову від неї. Постановою Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування"передбачено, що при неможливості видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину, справа про спадкування розглядається судом. Так, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом (ст. 524 ЦК УРСР). Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст. 525 УРСР). Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ст. 548 УРСР ). Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ст. 549 УРСР) Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, у разі коли це право оспорюється, не визнається, або у разі відсутності документів на майно. Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, повно та всебічно з"ясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку про те, що вимоги про визнання за позивачем [PERSON] права власності на спадкове майно підлягають задоволенню. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved