Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

11.09.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей з [PERSON] .. В обгрунтування своїх вимог позивачка зазначала, що вона та відповідач [PERSON] перебували в офіційно зареєстрованому шлюбі від якого мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На час звернення до суду з позовом діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Досягти згоди з відповідачем про добровільну сплату ним аліментів не виявилося можливим, а тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% від прожиткового мінімуму у місяць для дитини відповідного віку на кожну дитину з моменту звернення до суду з позовом. Також вказала суду, що відповідач є працездатним, не є інвалідом, не є особою пенсійного віку, нікому аліменти не сплачує і може надавати матеріальну допомогу дітям. Просила позов задовольнити. 13.09.2019 року було відкрито провадження у справі з призначенням справи до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. 28.11.2019 року до суду надійшов відзив на позов [PERSON] від представника відповідача. Зі змісту відзиву встановлено, що відповідач [PERSON] заперечую щодо стягнення з нього аліментів на користь позивачки з тих підстав, що місце проживання дитини з матір`ю не визначено, сторони у справі проживають разом, відповідач приймає участь у забезпеченні дитини. 04.12.2019 року представник позивачки подала відповідь на позов в якій послалася на те, що відповідач не проживає разом із позивачкою та дітьми, а тільки піріодично з`являється до них, що супроводжується сімейними скандалами з заподіянням тлесних ушкоджень позивачці. Допомога яка надається відповідачем є зовсім незначною та епізодичною. У судовому засіданні сторони відсутні. Представник позивачки звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, повідомила суд, що заявлений позов підтримує, проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечує. Відповідач або ж його представник у судове засідання не з`явилися про причини неявки суд не повідомили, з будь-якими клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду не зверталися. Дослідивши докази наявні у матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] є батьками - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 4-6). Діти сторін у справі - [PERSON] та [PERSON] проживають разом із матір"ю за адресою - [ADDRESS] та знаходиться на її ж утриманні. Статтями 180,181,182,183,184 СК України передбачено, що батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина; при визначенні розміру аліментів суд враховує - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Наразі судом встановлено, що діти сторін у справі проживають з матір`ю, остання виконує свої обов`язки щодо їх виховання, гармонійного розвитку та матеріального забезпечення. Батько дітей є працездатним, однак необхідної участі у вихованні дітей та їх матеріальному забезпеченні не приймає. Отже, приймаючи до уваги вік дітей сторін у справі, що перебувають у періоді посиленого росту та фізичного розвитку, суд приходить до висновку, що відповідач зможе сплачувати аліменти на дітей в розмірі, що складає 1/3 частину від його заробітку, оскільки це буде складати необхідний мінімум для забезпечення утримання синів та їх навчання. Крім того, правилами ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Зазначений розмір аліментів у частці від доходу відповідача підлягає стягненню з останнього на утримання дітей, починаючи з 11 вересня 2019 року і до повноліття останніх, або ж зміни матеріального стану сторін,однак не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку на кожну дитину. Судові витрати за розгляд справи судом у частині сплати судового збору на користь держави підлягають стягненню з відповідача за правилами ст. 141 ЦПК України. Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежів за один місяць допустити до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: approved