Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що у 2019 році він купив у відповідачці будинок з надвірними побудовами, розташований за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку. Про отримання грошових коштів в розмірі 50000 грн. за будинок та земельну ділянку відповідачка написала йому розписку, при цьому пообіцявши укласти нотаріальний договір купівлі-продажу. Однак, в подальшому відповідач почала ухилятися від нотаріального посвідчення договору, розповідає, що погано себе почуває, хворіє. З зазначених підстав просить суд визнати договір дійсним та визнати права власності на житловий будинок та земельну ділянку. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, вимоги, викладені в позовній заяві, підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Представник третьої особи до суду не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Так, згідно копії договору дарування жилого будинку, посвідченого Красногорівською державною нотаріальною конторою 28.08.2000 року за р. № 1139, [PERSON] є власником жилого будинку з надвірними побудовами, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Згідно копії розписки від 01.10.2019 року, [PERSON] отримала від [PERSON] гроші в розмірі 50000 грн. в порядку розрахунку за договором купівлі-продажу за житловий будинко [ADDRESS] , розташований на присадибній ділянці. Сплата їй проведена в повному обсязі, претензій не має (а.с.8). Відповідно до довідки № 04-460 від 02.07.2020 року, видраної РКП «Мар`їнське БТІ», право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] . На земельній ділянці за вищевказаною адресою розташовані: житловий будинок "А-1" (1953р.) з прибудовою до житлового будинку "а-1" (1953 р.) і тамбуром "а1-1" (2000 р.) загальною площею 43,1 кв.м., житловою площею 20,5 кв.м., господарські будівлі та споруди: літня кухня "Б-1" (1953р.), погріб "бп" (1953р.), сарай "В-1", сарай "Г-1" (1982р.), навіс "Н-1" (1982р.) (тимчасовий), вбиральня "У-1" (1982р.), літній душ "Д-1" (1982р.), вигрібна яма "е", (1982р.), ворота №1 (2000р.), паркан №2 (2000р.), вимощення "І" (1982р.). Згідно норм ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. На підставі статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки сторони домовилися усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, однак відповідач ухиляється від його нотаріального посвідчення, з зазначених підстав суд може визнати за позивачем право власності на автомобіль. На підставі викладеного, у відповідності до ст.ст. 263-265 ЦПК України, ст.ст. 16, 220, 328 ЦК України, суд

Outcome: approved