Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

Прокурор Кам"янець- Подільського району в інтересах держави в особі : Хмельницької обласної державної адміністрації до Кам"янець-Подільської районної державної адміністрації, [PERSON] звернувся до суду про визнання незаконними та скасування розпоряджень, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору оренди землі, зобов"язання повернути земельні ділянки. Під час слухання справи до справи були залучені треті особи без самостійних вимог : Відділ Держгеокадастру у Кам»янець- Подільському районі Хмельницької області, землевпорядна організація ПП Фірма «Земля» ,землевпорядна організація ТОВ Кайлас-К». Прокурор Шумейко Л.П. у судовому засіданні, підтримуючи позовні вимоги, вказала, що даний позов заявлений, у звязку із порушенням інтересів держави. Так, розпорядженням Камянець-Подільської районної державної адміністрації № 63/2007-р від 06.02.2007 «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» надано дозвіл 8 громадянам України ( в тому числі: [PERSON]В.) замовити в проектній організації розробку проектів землеустрою, щодо відведення земельних ділянок, орієнтовною площею 0,12 га кожному, що розташовані на території Устянської сільскої ради Камянець-Подільського району за межами населених пунктів, з метою передачі у власність для ведення садівництва. Розпорядженням Камянець-Подільської районної державної адміністрації № 64/2007-р від 06.02.2007 «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» надано дозвіл 8 громадянам України (в тому числі [PERSON]В.) замовити в проектній організації розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, орієнтовною площею 0,20 га кожному, що розташовані на території Устянської сільскої ради Камянець-Подільського району за межами населених пунктів, з метою надання в оренду для сінокосіння. На підставі зазначених розпоряджень проектною організацією - приватним підприємством фірмою «Земля» виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок [PERSON] для ведення садівництва та для сінокосіння на території Устянської сільської ради за межами населеного пункту с. Баговиця Камянець-Подільського району Хмельницької області. Розпорядженням Камянець-Подільської районної державної адміністрації №385/2007-р від 29.05.2007 «Про передачу у власність земельних ділянок на території Устянської сільскої ради» передано у власність громадянам України (в тому числі [PERSON]В.) земельні ділянки для ведення садівництва, що розташовані на території Устянської сільскої ради Камянець-Подільського району за межами населених пунктів та дозволено виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки. Розпорядженням Камянець-Подільської районної державної адміністрації № 340/2007-р від 15.05.2007 «Про надання в оренду земельних ділянок для сінокосіння» надано в оренду терміном на 49 років земельні ділянки для сінокосіння, що розташовані на території Устянської сільської ради за межами населених пунктів громадянам України (в тому числі [PERSON]В.) та встановлено орендну плату за земельні ділянки в розмірі 35,00 грн. в рік за 1,00 га кожному, яку вносити в рівних частках щомісячно, до 30 числа наступного за звітним періодом на розрахунковий рахунок Устянскої сільської ради. На підставі зазначених розпоряджень [PERSON] отримала державний акт серії ЯГ №977667 про право власності на земельну ділянку за кадастровим номером 6822489100:12:017:0005, площею 0,0960 га, який зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею №0107755910190 від 15.06.2007 року. Окрім того, між Камянець-Подільською районною державною адміністрацією та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки від 30.05.2007 щодо передачі земельної ділянки з кадастровим номером 6822489100:12:017:0006, загальною площею 0,1529 га в оренду для сінокосіння на 49 років. Тому, зазначені розпорядження Камянець-Подільської районної державної адміністрації прийняті з порушенням вимог чинного законодавства, у звязку з чим підлягають визнанню незаконними та скасуванню. Так, відповідно до проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянці [PERSON] для ведення садівництва та для сінокосіння на території Устянської сільської ради за межами населеного пункту с. Баговиця Камянець-Подільського району Хмельницької області, виданого державного акту й договору оренди, земельна ділянка, площею 0,0960 га, за кадастровим номером 6822489100:12:017:0005 надана [PERSON] для ведення садівництва (цільове призначення вказаної земельної ділянки відповідно до Українського класифікатора цільового використання землі 3.4., категорія земель землі іншого призначення), а земельна ділянка, площею 0,1529 га за кадастровим номером 6822489100:12:017:0006 надана в оренду для сінокосіння (цільове призначення вказаної земельної ділянки відповідно до Українського класифікатора цільового використання землі 6, категорія земель землі водогосподарського призначення). Разом з тим, співставленням ситуаційної схеми проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для [PERSON], експлікації земель за ф.6 ЗЕМ, а також плану- схеми розташування земельних ділянок, розробленого спеціалістами землевпорядної організації ТОВ «Кайлас-К», вказані земельні ділянки розташовані в межах прибережної захисної смуги Дністровського водосховища. Згідно ст.4 Водного кодексу України, ст.58 Земельного кодексу України до земель водного фонду, окрім інших, належать землі, зайняті прибережними захисними смугами вздовж річок та навколо водойм. Статтями 85, 88 Водного кодексу України, статтями 59, 84 Земельного кодексу України передбачено, що землі прибережних захисних смуг перебувають виключно у державній та комунальній власності і можуть надаватися лише в користування та для спеціально визначених цілей. Пунктом «д» ч.4 ст.84 ЗК України передбачено, що землі водного фонду із земель державної власності не можуть передаватись у приватну власність крім випадків, визначених цим Кодексом. Отже, надання земель прибережної захисної смуги уздовж Дністровського водосховища у приватну власність законодавством не передбачено. Враховуючи те, що земельна ділянка за кадастровим номером 6822489100:12:017:0005, площею 0,0960 га розташована в межах прибережної захисної смуги Дністровського водосховища та відноситься до категорії земель водного фонду, надання її для ведення індивідуального садівництва із земель іншого призначення, без зміни у встановленому законом порядку її цільового призначення, є порушенням вимог земельного законодавства. Разом з тим, [PERSON], при наданні у приватну власність та в оренду земельних ділянок, розроблявся проект землеустрою без зміни цільового призначення, що є порушенням ст.ст.22 п.3 Земельного кодексу України та Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 року № 677. Згідно ч.4 ст.122 ЗК України (чинної на момент прийняття оскаржуваних розпоряджень) розпорядником вказаних земельних ділянок є Хмельницька обласна державна адміністрація. З огляду на викладене, розпорядження Камянець-Подільської районної державної адміністрації мають бути визнані незаконними та скасованими з підстав перевищення органом виконавчої влади своїх повноважень при розпорядженні землями, а договір оренди земельної ділянки має бути визнаний недійсним. Оскільки, в даному випадку спірна земельна ділянка вибула з власності та користування держави всупереч вимогам законодавства та поза волею належного розпорядника Хмельницької обласної державної адміністрації, тому існують всі підстави для повернення їх державі згідно ст.ст. 387, 388 ЦК України. Із змісту ч.ч. 2, 3 ст. 152 ЗК України, ч. 1 ст. 387 ЦК України вбачається, що власник земельної ділянки може звернутися за захистом до суду. Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту судом цивільного права є відновлення становища, яке існувало до порушення. Вищевказані обставини незаконної передачі земель водного фонду державної власності викликають необхідність повернення спірної земельної ділянки Хмельницькій облдержадміністрації. З огляду на викладене, способом відновлення становища, яке існувало до вилучення земельних ділянок державної власності із земель водного фонду на користь [PERSON] є їх повернення у розпорядження Хмельницької облдержадміністрації. Статтею 121 Конституції України на органи прокуратури покладена функція представництва інтересів держави в суді у випадках, визначених законом. Право звернення прокурора до суду в інтересах держави передбачено також ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру» та ст. 45 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно зі ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави. Обираючи форму представництва прокурор визначає, в чому полягає порушення або загроза порушення інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту. Статтями 14 Конституції України та 373 ЦК України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Незаконне надання у власність та в користування [PERSON] спірної земельної ділянки державної власності порушує інтереси держави у сфері контролю за використанням та охороною земель, що є підставою для захисту інтересів держави органами прокуратури шляхом пред'явлення цього позову. Згідно зі ст.ст.13, 14 Конституції України, ст.ст.177, 181, 324 ЦК України земля та земельні ділянки є обєктами цивільних прав, а держава і територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах із метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок. Отже, вказаний спір є приватноправовим та виник із відносин, урегульованих нормами цивільного права, які повязані зі здійсненням сторонами цивільних або інших майнових прав на земельні ділянки на засадах рівності. Відповідно до пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства» № 4176-VI від 20.12.11 визначено, що протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом особа має право звернутися до суду з позовом, зокрема, про визнання незаконним правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено право власності або інше речове право особи. При цьому, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України № 4176-VI від 20.12.11 передбачено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування. Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства» № 4176-VI від 20.12.11 офіційно опублікований в газеті «Голос України» № 6 від 14.01.12. Враховуючи те, що прокурору району про існування спірних правовідносин, а саме про порушення вимог земельного та водного законодавства стало відомо з листа землевпорядної організації ТОВ «Кайлас-К», який надійшов до прокуратури району 05.05.2015 (№2013вх-15) журналу вхідної кореспонденції прокуратури Камянець- Подільського району), а тому строк звернення до суду не пропущений.. Оскільки зазначені розпорядження Камянець-Подільської районної державної адміністрації прийняті з порушенням вимог чинного законодавства, прокурор у суді просить визнати їх незаконними, скасувати та повернути земельну ділянку державі. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] позов у суді не визнала, вказуючи про те, що до цього часу не визначені межі прибережної захисної смуги Дністровського водосховища, відсутня землевпорядна документація цієї зони, крім того, заявила клопотання про застосування строків позовної давності, щодо подання позову прокурором, оскільки особа, яку представляє прокурор, повинна була дізнатись про порушення її прав поза межами строків позовної давності. Представник відповідача [PERSON]»янець-Подільської РДА - [PERSON] позов не визнала, у судове засідання не з»явилась, звернулась до суду із заявою про проведення судового засідання без її участі, раніше заявила клопотання про застосування строків позовної давності, щодо звернення прокурора до суду. Представники третіх осіб в судове засідання не з»явились, належним чином повідомлені про день слухання справи, представники відділу Держгеокадастру у Кам»янець- Подільському районі Хмельницької області та землевпорядної організації ПП Фірма «Земля» в попередніх судових засіданнях проти позову заперечують, оскільки заперечують наявність землевпорядних документів повздовж прибережної захисної смуги Дністровського водосховища. Суд справу слухає у відсутності третіх осіб, на підставі наявних матеріалів справи. Заслухавши прокурора, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов прокурора підлягає задоволенню в повному об»ємі. Судом встановлено, що розпорядженням Камянець-Подільської районної державної адміністрації № 63/2007-р від 06.02.2007 «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» надано дозвіл 8 громадянам України (в тому числі [PERSON]В.) замовити в проектній організації розробку проектів землеустрою, щодо відведення земельних ділянок, орієнтовною площею 0,12 га кожному, що розташовані на території Устянської сільскої ради Камянець-Подільського району за межами населених пунктів, з метою передачі у власність для ведення садівництва. Розпорядженням Камянець-Подільської районної державної адміністрації № 64/2007-р від 06.02.2007 «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» надано дозвіл 8 громадянам України (в тому числі [PERSON]В.) замовити в проектній організації розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, орієнтовною площею 0,20 га кожному, що розташовані на території Устянської сільскої ради Камянець-Подільського району за межами населених пунктів, з метою надання в оренду для сінокосіння. На підставі зазначених розпоряджень проектною організацією - приватним підприємством фірмою «Земля» виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок [PERSON] для ведення садівництва та для сінокосіння на території Устянської сільської ради за межами населеного пункту с. Баговиця Камянець-Подільського району Хмельницької області. Розпорядженням Камянець-Подільської районної державної адміністрації №385/2007-р від 29.05.2007 «Про передачу у власність земельних ділянок на території Устянської сільскої ради» передано у власність громадянам України (в тому числі [PERSON]В.) земельні ділянки для ведення садівництва, що розташовані на території Устянської сільскої ради Камянець-Подільського району за межами населених пунктів та дозволено виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки. Розпорядженням Камянець-Подільської районної державної адміністрації № 340/2007-р від 15.05.2007 «Про надання в оренду земельних ділянок для сінокосіння» надано в оренду терміном на 49 років земельні ділянки для сінокосіння, що розташовані на території Устянської сільської ради за межами населених пунктів громадянам України (в тому числі [PERSON]В.) та встановлено орендну плату за земельні ділянки в розмірі 35,00 грн. в рік за 1,00 га кожному, яку вносити в рівних частках щомісячно, до 30 числа наступного за звітним періодом на розрахунковий рахунок Устянскої сільської ради. На підставі зазначених розпоряджень [PERSON] отримала державний акт серії ЯГ №977667 про право власності на земельну ділянку за кадастровим номером 6822489100:12:017:0005, площею 0,0960 га, який зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею №0107755910190 від 15.06.2007 року. Окрім того, між Камянець-Подільською районною державною адміністрацією та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки від 30.05.2007 щодо передачі земельної ділянки з кадастровим номером 6822489100:12:017:0006, загальною площею 0,1529 га в оренду для сінокосіння на 49 років. Згідно із ч.1 ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Відповідно до вимог ст.19 Конституції України та ст.7 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно вимог ст.3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Підстави для набуття права власності на земельну ділянку встановлені ст.116 ЗК України, відповідно до якої громадяни та юридичні особи набувають права власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Статтями 2, 8 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. У пункті 12 Розділу X Перехідних положень ЗК України (чинному на момент прийняття оскаржуваних розпоряджень) зазначено, що до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів відповідні органи виконавчої влади Відповідно до ч.3 ст.122 ЗК України (чинної на момент прийняття оскаржуваних розпоряджень) районні державні адміністрації на їх території передають земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: сільськогосподарського використання, ведення водного господарства та будівництва об'єктів пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо). Судом встановлено, що відповідно до проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянці [PERSON] для ведення садівництва та для сінокосіння на території Устянської сільської ради за межами населеного пункту с. Баговиця Камянець-Подільського району Хмельницької області, виданого державного акту й договору оренди, земельна ділянка, площею 0,0960 га, за кадастровим номером 6822489100:12:017:0005 надана [PERSON] для ведення садівництва (цільове призначення вказаної земельної ділянки відповідно до Українського класифікатора цільового використання землі 3.4., категорія земель землі іншого призначення), а земельна ділянка, площею 0,1529 га за кадастровим номером 6822489100:12:017:0006 надана в оренду для сінокосіння (цільове призначення вказаної земельної ділянки відповідно до Українського класифікатора цільового використання землі 6, категорія земель землі водогосподарського призначення). Разом з тим, співставленням ситуаційної схеми проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для [PERSON], експлікації земель за ф.6 ЗЕМ, а також плану- схеми розташування земельних ділянок, розробленого спеціалістами землевпорядної організації ТОВ «Кайлас-К» вказані земельні ділянки розташовані в межах прибережної захисної смуги Дністровського водосховища. Згідно ст.4 Водного кодексу України, ст.58 Земельного кодексу України до земель водного фонду, окрім інших, належать землі, зайняті прибережними захисними смугами вздовж річок та навколо водойм. Статтями 85, 88 Водного кодексу України, статтями 59, 84 Земельного кодексу України передбачено, що землі прибережних захисних смуг перебувають виключно у державній та комунальній власності і можуть надаватися лише в користування та для спеціально визначених цілей. Пунктом «д» ч.4 ст.84 ЗК України передбачено, що землі водного фонду із земель державної власності не можуть передаватись у приватну власність крім випадків, визначених цим Кодексом. Отже, надання земель прибережної захисної смуги уздовж Дністровського водосховища у приватну власність законодавством не передбачено. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного суду України по справах № 6-14цс14 від 21.05.2014 та № 3-41гс14 від 02.09.2014. Пунктом «а» ч.2 ст.61 Земельного кодексу України передбачено, що в прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво. Крім того, при прийнятті вказаних розпоряджень Камянець-Подільською районною державною адміністрацією допущено й інші порушення законодавства. Враховуючи те, що земельна ділянка за кадастровим номером 6822489100:12:017:0005, площею 0,0960 га розташована в межах прибережної захисної смуги Дністровського водосховища та відноситься до категорії земель водного фонду, надання її для ведення індивідуального садівництва із земель іншого призначення, без зміни у встановленому законом порядку її цільового призначення, є порушенням вимог земельного законодавства. Відповідно до пункту 12 розділу Х «Перехідних положень» ЗК України та ч.3 ст.122 ЗК України спірна земельна ділянка для садівництва не відноситься до категорій земель, що можуть передаватись у постійне користування та у власність, а тому, Кам»янець-Подільська РДА передала її у власність [PERSON], з перевищенням наданих їй повноважень. Так, відповідно до змісту ст.20 Земельного кодексу України надання (передача) земельної ділянки громадянам та юридичним особам відбувається згідно з їх цільовим призначенням. У випадку передачі громадянам у приватну власність земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності, межі якої не встановлені в натурі або цільове призначення якої змінюється, обовязковим є розроблення проекту землеустрою про відведення земельної ділянки. Разом з тим, [PERSON], при наданні у приватну власність та в оренду земельних ділянок, розроблявся проект землеустрою без зміни цільового призначення, що є порушенням ст.22 п.3 Земельного кодексу України та Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 року № 677. Тому, РДА незаконно передала земельну ділянку у власність відповідачки зез зміни цільового призначення та не за рахунок земель сільськогосподарського призначення. Відповідно до ст.31 Земельного кодексу України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам, відмови у реєстрації земельної ділянки або визнання реєстрації недійсною. Цей висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у постановах від 13.11.2013 (справа № 6-123цс13) і від 14.05.2014 року (справа №6-35цс 14). Крім того, статтею 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» установлено, що обовязковій державній експертизі підлягають проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок особливо цінних земель, земель лісогосподарського призначення, а також земель водного фонду, природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення. Відповідно до вимог ч.9 ст.118 Земельного кодексу України та ст.35 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» лише позитивні висновки державної експертизи землевпорядної документації є підставою для прийняття органами виконавчої влади чи органами місцевого самоврядування відповідного рішення. Реалізація заходів, передбачених документацією із землеустрою щодо об'єктів обов'язкової державної експертизи, без позитивних висновків державної експертизи забороняється. Проте, відповідно до висновку державної експертизи землевпорядної документації від 25.04.2007 №1108, землевпорядна документація по зазначених земельних ділянках не в повній мірі відповідала вимогам чинного, на той час законодавства України, встановленим нормам і правилам та повернута на доопрацювання. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України по справі 6-11цс13 від 22.05.2013. Згідно зі ст.321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. З огляду на викладене, розпорядження райдержадміністрації суперечать законодавству, порушують цивільні права та інтереси, що згідно зі ст.21 ЦК України, ст.152 ЗК України та ст.43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» є підставою для визнання їх незаконними та скасування у судовому порядку. Відповідно до пункту 11 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 №7 розглядаючи позови про захист прав власників земельних ділянок і землекористувачів (про усунення перешкод у користуванні ними тощо), суд має перевіряти законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки іншій особі без вилучення (викупу) її в позивача в установленому порядку і за наявності для цього підстав ухвалювати рішення про його недійсність. Згідно ч.4 ст.122 ЗК України (чинної на момент прийняття оскаржуваних розпоряджень) розпорядником вказаних земельних ділянок є Хмельницька обласна державна адміністрація. Відповідно до ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України (в редакції чинній на момент прийняття спірних розпоряджень), зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України (далі ЦК України), іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Частинами 1, 3 ст. 215 цього ж Кодексу, передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу. Аналогічний спосіб захисту прав на земельні ділянки передбачено п. «в» ч. 3 ст. 152 ЗК України. З огляду на викладене, розпорядження Камянець-Подільської районної державної адміністрації мають бути визнані незаконними та скасованими з підстав перевищення органом виконавчої влади своїх повноважень при розпорядженні землями, а договір оренди земельної ділянки має бути визнаний недійсним. Оскільки, в даному випадку, спірна земельна ділянка вибула з власності та користування держави всупереч вимогам законодавства та поза волею належного розпорядника Хмельницької обласної державної адміністрації, тому існують всі підстави для повернення їх державі згідно ст.ст. 387, 388 ЦК України. Із змісту ч.ч. 2, 3 ст. 152 ЗК України, ч. 1 ст. 387 ЦК України вбачається, що власник земельної ділянки може звернутися за захистом до суду. Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України - одним із способів захисту судом цивільного права є відновлення становища, яке існувало до порушення. Вищевказані обставини незаконної передачі земель водного фонду державної власності викликають необхідність повернення спірної земельної ділянки Хмельницькій облдержадміністрації. З огляду на викладене, способом відновлення становища, яке існувало до вилучення земельних ділянок державної власності із земель водного фонду на користь [PERSON] є їх повернення у розпорядження Хмельницької облдержадміністрації. Незаконне надання у власність та в користування [PERSON] спірних земельних ділянок державної власності порушує інтереси держави у сфері контролю за використанням та охороною земель, що є підставою для захисту інтересів держави органами прокуратури шляхом пред'явлення цього позову. Таким чином, зазначені розпорядження Камянець-Подільської районної державної адміністрації прийняті з порушенням вимог чинного законодавства, у звязку з чим позовні вимоги прокурора, про їх визнання незаконними та скасування, підлягають задоволенню. Оскільки позовні вимоги стосуються визнання незаконними та скасування розпоряджень, визнання недійсним державного акту, що стосуються одного й того ж майна спірної земельної ділянки, що має наслідком повернення цього майна законному власнику, то вказана позовна вимога прокурора про повернення земельної ділянки також підлягає задоволенню. Щодо клопотання відповідачів про застосування строків позовної давності та відмову у позові, то в його задоволенні слід відмовити. Відповідно до ст 256 ЦУК України - позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст.257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства» № 4176-VI від 20.12.11 визначено, що протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом особа має право звернутися до суду з позовом, зокрема, про визнання незаконним правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено право власності або інше речове право особи. Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку про те, що позовна давність є строком для пред»явлення позову безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб»єктами, які уповноважені законом звертатись до суду з позовом в інтересах іншої особи носія порушеного права (інтересу), при цьому відлік позовної давності обчислюється з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила. Прокурор визначив облдержадміністрацію, як орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Згідно з розділом 4,2 Регламенту Хмельницької облдержадміністрації, затвердженого розпорядженням голови Хмельницької ОДА від 21.02.2003 року за № 51/2003 р- облдержадміністрація здійснювала контроль за діяльністю місцевих органів виконавчої влади шляхом аналізу, виданих ними актів. З матеріалів справи вбачається, що райдержадміністрацією надсилались до облдержадміністрації тільки копії розпоряджень без будь-яких додатків, зі змісту яких неможливо було встановити факт порушення земельного законодавства райдержадміністрацією. Крім того, відповідачами не було надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження початку перебігу строку позовної давності у 2007 році, а враховуючи те, що прокурору району про існування спірних правовідносин, а саме про порушення вимог земельного та водного законодавства, стало відомо з листа землевпорядної організації ТОВ «Кайлас-К», який надійшов до прокуратури району 05.05.2015 за №2013вх-15, відповідно до журналу вхідної кореспонденції прокуратури Камянець- Подільського району, а тому, строк позовної давності не сплив. Відповідно до ст.88 ЦПК України - у разі задоволення позовних вимог судові витрати стягуються з відповідачів. Оскільки [PERSON] є інвалідом 2-гої групи, вона звільнена від сплати судового збору, відповідно до Закону «Про судовий збір», тому судовий збір підлягає стягненню із Кам»янець-Подільської РДА. Враховуючи викладене,

Outcome: approved