Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

У січні 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» звернулося до суду з вищевказаним позовом. В позовній заяві позивач вказує, що 06.02.2019 р. між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ФІНАНС», код ЄДРПОУ 40284315, що зареєстровано за адресою: 01021, м. Київ, вул. Кловський узвіз, буд. 7, офіс 49/2, та [PERSON] було укладено договір № 6726600006 від 06.02.2019 року у формі електронного документу з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, на підставі якого Відповідачем був отриманий кредит, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок (платіжну карту) у розмірі 3000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,50 % на залишок суми кредиту за кожний день користування кредитними коштами та 2,50 % за кожний день користування кредитом на залишок фактичної заборгованості по кредиту у разі порушення Відповідачем (позичальником) умов договору (невиконання або неналежного виконання його умов), строком дії на 30 днів, але у будь-якому разі, до повного виконання позичальником своїх зобов`язань Позивач своє зобов`язання по видачі кредиту. шляхом перерахування грошових коштів на номер банківської картки, вказаний Позичальником при реєстрашї на сайті Товариства у особистому кабінеті, виконав. Відповідачем зобов`язання за договором № 6726600006 від 06.02.2019 року не виконуються, що змусило Товариство звернутись до суду з даним позовом за захистом своїх прав та інтересів. Відповідно до п. 6.3. договору, у разі порушення Позичальником виконання зобов`язань щодо погашення суми кредиту та/або процентів за цим договором, то розмір процентної ставки для такого Позичальника збільшуватиметься на 1 (один) процент від процентної ставки, визначеної п. 3.1.1. цього Договору та нараховуватиметься щоденно на залишок фактичної заборгованості по кредиту, починаючи з першого дня порушення Позичальником умов Договору до моменту повного погашення простроченої Заборгованості за кредитом. Згідно з розрахунком заборгованості, сума непогашеної Відповідачем заборгованості по кредиту станом на 14.08.2019 року складає загальну суму у розмірі 11175 грн., з врахуванням добровільного погашення на суму 1350, а саме: сума кредиту - 3000 грн., проценти за користування кредитом 1350 грн., за порушення зобов`язань, передбачених п.6.3. договору - 6825 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписаний ним договір разом з Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту складає між ним та ТОВ «ФК«ІНВЕСТ ФІНАНС» публічний договір. На підтвердження нього Позивач надає підписаний з обох боків Договір № 672660006 у формі електронного документу з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, на підставі якого Відповідачем був отриманий кредит. Тому на підставі вищевикладеного ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» просить суд: Стягнути з [PERSON] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ««Фінансова компанія «Інвест Фінанс»», код ЄДРПОУ 40284315, заборгованість за кредитним договором № 6726600006 від 06.02.2019 року у розмірі 11175 грн. Стягнути з [PERSON] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс», код ЄДРПОУ 40284315, витрати на судовий збір у розмірі 1921 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 750 грн. Представник позивача ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву в якій просить суд розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує (а. с. 49,58). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення (а.с.48,53). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання на підставі вимог ч. 1 ст.223 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.02.2019 р. між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ФІНАНС», код ЄДРПОУ 40284315, що зареєстровано за адресою: 01021, м. Київ, вул. Кловський узвіз, буд. 7, офіс 49/2, та [PERSON] було укладено договір № 6726600006 від 06.02.2019 року у формі електронного документу з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, на підставі якого Відповідачем був отриманий кредит, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок (платіжну карту) у розмірі 3000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,50 % на залишок суми кредиту за кожний день користування кредитними коштами та 2,50 % за кожний день користування кредитом на залишок фактичної заборгованості по кредиту у разі порушення Відповідачем (позичальником) умов договору (невиконання або неналежного виконання його умов), строком дії на 30 днів, але у будь-якому разі, до повного виконання позичальником своїх зобов`язань (а.с.8-12) Позивач своє зобов`язання по видачі кредиту шляхом перерахування грошових коштів на номер банківської картки, вказаний Позичальником при реєстрації на сайті Товариства у особистому кабінеті, виконав, що підтверджується копією довідки №80/07 від 26.07.2019 року (а.с.21). Відповідачем зобов`язання за договором № 6726600006 від 06.02.2019 року не виконуються, що підтверджується копією розрахунку заборгованості за Договором №6726600006 від 06.02.2019 року (а.с.28-30), що змусило Товариство звернутись до суду з даним позовом за захистом своїх прав та інтересів. Відповідно до п. 6.3. договору, у разі порушення Позичальником виконання зобов`язань щодо погашення суми кредиту та/або процентів за цим договором, то розмір процентної ставки для такого Позичальника збільшуватиметься на 1 (один) процент від процентної ставки, визначеної п. 3.1.1. цього Договору та нараховуватиметься щоденно на залишок фактичної заборгованості по кредиту, починаючи з першого дня порушення Позичальником умов Договору до моменту повного погашення простроченої Заборгованості за кредитом. Згідно з розрахунком заборгованості, сума непогашеної Відповідачем заборгованості по кредиту станом на 14.08.2019 року складає загальну суму у розмірі 11175 грн., з врахуванням добровільного погашення на суму 1350 грн., а саме: сума кредиту - 3000 грн., проценти за користування кредитом 1350 грн., за порушення зобов`язань, передбачених п.6.3. договору - 6825 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписаний ним договір разом з Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту складає між ним та ТОВ «ФК«ІНВЕСТ ФІНАНС» публічний договір. На підтвердження нього Позивач надає підписаний з обох боків Договір № 672660006 у формі електронного документу з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, на підставі якого Відповідачем був отриманий кредит. Цивільний кодекс України у ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Статтею 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Згідно частини 1 статті 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано законами України Про електронну комерцію та Про електронний цифровий підпис . Відповідно до статті 3 Закону України Про електронний цифровий підпис , електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа. Згідно із частиною 3 статті 11 Закону України Про електронну комерцію , електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Частина 5 статті 11 ЗУ Про електронну комерцію передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно із частиною 6 статті 11 Закону України Про електронну комерцію відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України Про електронну комерцію встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис , за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У статті 3 ЗУ Про електронну комерцію (зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 ЗУ Про електронну комерцію ). Таким чином, суд вважає, що між товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНВЕСТ ФІНАНС" та [PERSON] правовідносини виникли внаслідок приєднання однієї сторони до умов іншої. Із запропонованими умовами відповідачка ознайомилася та погодилася. Суд вважає, що договір позики було укладено та підписано в електронній формі, і такі дії сторін відповідають приписам статей 6 та 627 ЦК України, статей 11 та 12 ЗУ Про електронну комерцію , сторонами узгоджено питання щодо розміру відсотків, які підлягають стягненню у разі неповернення боргу у строк дії договору. За змістом ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. У відповідності до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Враховуючи, що понесені позивачем судові витрати у справі та витрати на професійну правничу допомогу документально підтверджені відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, вони підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. Згідно акта про надання правової допомоги за період з 10 липня 2019 року по 4 вересня 2019 року, загальний розмір наданої правової допомоги складає 750 грн. (а.с. 38). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved