Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

У червні 2016 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Миронівського районного суду в Київській області із позовом до Потіцької сільської ради Миронівського району Київської області (далі - відповідач), третя особа Відділу Держгеокадастру у Миронівському районі Київської області про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, зокрема на земельну ділянку, розташовану на території Потіцької сільської ради Миронівського району Київської області. За життя померла провести державну реєстрацію вказаної земельної ділянки не встигла. Позивач, будучи спадкоємцем за законом, в межах шестимісячного строку звернувся до Миронівської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку. У зв'язку з цим він змушений звернутися до суду та просить визнати за ним право власності на земельну ділянку у порядку спадкування після смерті матері. У подальшому позивач змінив предмет позову, подавши до суду позовну заяву із позовом до Потіцької сільської ради, третя особа: Відділ Держгеокадастру у Миронівському районі і просив визнати за ним у порядку спадкування право на завершення приватизації та державної реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,8491 га на території Потіцької сільської ради Миронівського району Київської області для ведення особистого селянського господарства. У судовому засіданні позивач позові вимоги підтримав з мотивів і підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити Представник відповідача Потіцької сільської ради сільський Музичка Л.А. у судове засідання не з'явилася, до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав, викладених у позовній заяві. Представник третьої особи Відділу Держгеокадастру у Миронівському районі Мироненко К.В. у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з'явилися у судове засідання. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом та заповітом відповідно достатті 1217 ЦК України. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов'язання встановлено законодавством у зв'язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] в с. Потік Миронівського району Київської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим 20 листопада 2007 року виконавчим комітетом Потіцької сільської ради Миронівського району Київської області /а.с.4/. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері, оскільки згідно копії спадкової справи №275 чоловік померлої [PERSON] - [PERSON] від належної йому частки спадкового майна відмовився /а.с. 30/. У встановлений законом строк позивач звернувся до Миронівської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку /а.с. 5/. Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовано положеннями ЗК України в частині виникнення права на земельні ділянки та ЦК України в частині виникнення права на прийняття спадщини. Згідно ст. 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється. Відповідно до положень ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів. Судом також встановлено, що на підставі рішення двадцять сьомої сесії четвертого скликання Потіцької сільської ради Миронівського району Київської області від 9 січня 2006 року №173-27-IY складено список громадян, яким надано земельні ділянки за межами населеного пункту с. Потік із земель запасу Потіцької сільської ради, із якого вбачається, що [PERSON] надано земельну ділянку площею 0,8491 /а.с.6-7/. Згідно розпорядженя Миронівської районної державної адміністрації Київської області від 22 лютого 2006 року №65 про виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства громадянам-працівникам соціальної сфери на території Потіцької сільської ради затверджено список громадян по виготовленню державних актів на право власності на земельні ділянки, померла [PERSON] вказана у списку під номером 69 /а.с. 8-9/. Проте за життя [PERSON] не встигла провести державну реєстрацію отриманої у власність земельної ділянки Пунктом 4.20 гл. 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 282/20595, передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Витягу з Державного земельного кадастру. У матеріалах справи міститься відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, що полягають у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно. Вказана обставина підтверджуються листом державного нотаріуса Миронівської районної державної нотаріальної контори та матеріалами спадкової справи померлої [PERSON] №275. /а.с. 5, 25-69/. За положеннями ч.ч. 9, 10 ст. 79-1 ЗК України земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ листом від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» роз'яснив, що в разі, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного Кодексу, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця. Померла [PERSON] розпочала процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, проте померла, не завершивши її та не отримавши правовстановлюючого документа цю земельну ділянку. Право на завершення процедури приватизації та отримання земельних ділянок у власність, яке належало померлій на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок її смерті. Це право в порядку спадкування перейшло до позивача, який є спадкоємцем померлої за законом. Враховуючи ті обставини, що позивач успадкував право на одержання земельної ділянки у власність, яке мала спадкодавиця, та в установленому порядку не може завершити процедуру приватизації і одержати правовстановлюючий документ на вказане майно, то успадковане право позивача підлягає захисту в судовому порядку. У статті 16 Цивільного кодексу України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 даного Кодексу визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Відповідно до Законів України "Про державний земельний кадастр" та Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" з 1 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються, а тому за позивачем в порядку захисту його спадкових прав необхідно визнати право на завершення приватизації та здійснення державної реєстрації права власності на земельну ділянку. На підставі викладеного, ст.ст. 373, 1216, 1218, 1223, 1225, 1270, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 25,79-1,125,152,158 ЗК України,

Outcome: partial