Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

08.10.2019 [PERSON] звернулася до Семенівського районного суду Полтавської області із зазначеним позовом до [PERSON] , вказавши, що [PERSON] згідно рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 22.03.2017 зобов`язана сплачувати [PERSON] аліменти на утримання дочки сторін [PERSON] , [INFO] . Із червня 2019 року дочка проживає із позивачем. Позивач повністю утримує дочку. Відповідач добровільно допомоги на дочку не надає. Відтак позивач вказує на необхідність припинення стягнення з неї аліментів на утримання дочки сторін [PERSON] та присудження стягнення аліментів з відповідача на користь позивача для утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але неменше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач у судових засіданнях позовні вимоги підтримала повністю, вказала, що дочка з червня 2019 року проживає з нею у м. Києві. Дочка навчається там у школі, закріплена за сімейним лікарем. Позивач допомоги для утримання дочки не надає, хоча досить часто спілкується із дочкою телефоном. Після того, як ініційовано цей позов відповідач став різким та категоричним у своїх висловлюваннях щодо необхідності надання грошової допомоги на утримання дочки. Позивач просила ухвалити заочне рішення. Вказувала на можливий розгляд спрви без неї, якщо їй не вдасться дістатися до суду. Участь позивача у судовому засіданні у режимі відеоконференції 10.12.2019 о 13 год. 05 хв. не забезпечено, що не перешкоджає продовженню розгляду справи за її відсутності. Відповідач у судові засідання не з`являвся, про які повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання. Його відзив на позов до суду не надходив. Про причини неявки він суд не повідомляв. Ураховуючи зазначені обставини суд відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 223, ст. 279 ЦПК України, ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснити заочний розгляд справи та за відсутності позивача. Виконуючи приписи ст.ст. 264, 265 ЦПК України суд зазначає таке. Сторони є батьками [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про її народження (а.с. 6). Щодо звільнення від сплати аліментів Згідно довідки виконавчого комітету Оболонської сільської ради Семенівського району Полтавської області позивач [PERSON] зареєстрована у [ADDRESS] , але за вказаною адресою не проживає (а.с. 8). Згідно довідки СЗОШ № 99 м. Києва від 29.08.2019 № 02-23/163 [PERSON] навчається у 8-В класі школи № 99 (а.с. 9). Декларацією про вибір лікаря КНП "ЦПМСД № 3 Дніпровського району м. Києва" від 29.07.2019 підтверджено, що [PERSON] проживає у [ADDRESS] (а.с. 11). Декларацією про вибір лікаря вказаної установи від 23.07.2019 підтверджено, що позивач [PERSON] також проживає за вказаною адресою (а.с. 10). Отже щонайменше з 01.07.2019 дочка сторін проживає з позивачем. Доказів більш раннього проживання до суду не надано. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Заочним рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 22.03.2017, № 547/206/17, ухвалено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 17.02.2017 (а.с. 7). Рішення набрало законної сили. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Отже, з урахуванням доведеного позивачем спільного проживання з дочкою сторін у м. Києві, перебування дочки на повному утриманні позивача, є достатні правові підстави для звільнення позивача від сплати аліментів за вказаним заочним рішенням суду із 01.07.2019. Щодо стягнення аліментів Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 Сімейного кодексу України - далі СК). Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч.ч 1, 2 ст. 182 СК). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (ч.ч. 1, 5 ст. 183 СК). Отже мінімальна визначена законодавчо частка заробітку (доходу) платника аліментів на одну неповнолітню дитину складає 1/4 заробітку (доходу) платника аліменітв. А мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд наголошує, що відповідач не подав відзив, не брав участі у судових засіданнях, про причини неявки суд не повідомляв, тому у суду відсутні достатні правові підстави для зменшення вказаної позивачем частки доходу (заробітку) відповідача, яку слід стягнути як аліменти на утримання дочки сторін, із 1/3 до 1/4. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років (ст. 191 СК). Позивач не ставить питання про присудження аліментів за минулий час. Це не є предметом позовних вимог. Відтак суд повністю задовольняє позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання дочки сторін з дня звернення позивача з позовом до суду - з 08.10.2019. Суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір 1 536,80 грн (768,40 + 768,40), оскільки позивач звільнена від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved