Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

02 грудня 2020 року представник заявника [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить суд оголосити померлим [PERSON] , [INFO] , уродженця с.Обуховичі Іванківського району Київської області. В обґрунтування своїх позовних вимог представник заявника посилається на те, що син заявника [PERSON] , [INFO] , пішов з дому та до цього часу не повернувся. За місцем постійного проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] немає відомостей про його місце перебування з 26.03.2015 року, тобто протягом останніх п`яти років. Днем зникнення сина, заявник вважає 26 березня 2015 року, тобто день, коли він пішов з дому та до цього часу не відоме місце його перебування. [PERSON] неодноразово був судимий. Після спливу одного року з моменту його зникнення заявник разом з [PERSON] звернулися до поліції із заявою про розшук. Іванківським ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області Слободчика Анатолія Петровича було оголошено в державний розшук, однак результатів до цього часу розшук не дав. Будь-яких відомостей про місце знаходження [PERSON] заявниця не отримувала. Оголошення померлим [PERSON] заявнику необхідно для вирішення питання про оформлення спадщини. Ухвалою суду від 22 січня 2021 року провадження в справі відкрито та призначено до судового засідання на 05 березня 2021 року на 09 год. 45 хв. Підготовче судове засідання відкладено на 14.04.2021 року у зв`язку з викликом свідків. В судовому засіданні заявник та її представник доводи викладені в заяві підтримали. Заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Іванківському та Поліському районах Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) в судове засідання свого представника не направили, але надіслала заяву, в якій просить справу розглянути без участі представника, а також зазначено, що вимоги заявника є обґрунтованими. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявами про розгляд справи за їх відсутності, вимоги заявника підтримують в повному обсязі. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що із заявником проживають в одному селі, не родичі. [PERSON] вживав спиртні напої, працював по людях, неодноразово притягувався до відповідальності. З березня 2015 року його ніхто не бачив, місце перебування його невідоме. Як їй відомо, [PERSON] часто зникав з дому на 3-5 днів, а дружина [PERSON] разом із сином його розшукували. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є дружиною [PERSON] . Проживала з ним 18 років у цивільному шлюбі, має сина. У березні 2015 року чоловік - [PERSON] пішов з дому, і до його часу не повернувся. Через тиждень, після його зникнення звернулися до поліції із заявою про зникнення. На її думку, її чоловіка могли вбити, але вона у цьому не впевнена. Суд, заслухавши представника заявника, свідків, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне заяву задовольнити, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] являється матір`ю [PERSON] , [INFO] , уродженця с.Обуховичі Іванківського району Київської області. Факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON] в місці його постійного проживання в [ADDRESS] підтверджується наступними доказами: довідками з Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області, відповідно до яких [PERSON] перебуває в розшуку, оскільки 26 березня 2015 року пішов з дому і до цього часу не повернувся (а.с.10, 12,13); довідкою Обуховицької сільської ради Іванківського району Київської області, згідно з якою [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , місце перебування сільській раді не відомо (а.с.11) та показами свідків у судовому засіданні. Отже, з вказаної інформації вбачається, що вже більше трьох років [PERSON] ймовірно є особою, що померла, але юридично це не оформлено. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Цивільного кодексу України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин , що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Оголошення особи померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців. Особливості цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", слід звернути увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України. При цьому заявник має мати особисту цивільну-правову заінтересованість і зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини-матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку - дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків. Враховуючи вищевикладене, оцінивши наведені заявником обставини та мету, з якою йому необхідно оголосити особу померлою, є підстави для висновку про наявність між заявником та особою, яку вона просить оголосити померлою, матеріально-правового зв`язку, а саме з метою реалізації права на прийняття спадщини. Відповідно до ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява про оголошення фізичної особи померлою є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 48 ЦК України, у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених заявником [PERSON] . Дані про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать інших зібраним у справі доказам. Згідно ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Задоволення заяви [PERSON] має для неї юридичне значення, оскільки становлення даного факту їй необхідно для подальшого оформлення своїх спадкових прав. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для оголошення [PERSON] , [INFO] , -померлим. Оскільки, день вірогідної смерті [PERSON] у точності встановити неможливо, а тому його необхідно оголосити померлим з дня набрання цим рішенням законної сили, відповідно до ч. 3 ст. 46 ЦК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved