Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

03.10.2013 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд встановити факт не проживання відповідача в [ADDRESS], в період з 07.10.2006 року по 20.08.2008 року та визнати відповідача такою, що з 07.10.2006 року не набула права користуватися вказаним жилим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.04.2009 року КП «Чутівське» звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому просило суд визнати їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Рішенням Чутівського районного суду було частково задоволено позов і визнано [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням та зобов'язано зняти його з реєстрації. В задоволенні позову в іншій частині відмовлено. Справа була предметом розгляду в апеляційній та касаційній інстанції. За результатами розгляду ВССУ, справу направлено на новий розгляд, а рішення суду апеляційної та першої інстанції скасовані. Разом з тим, в ході розгляду справи в суді першої інстанції, даючи пояснення, [PERSON] не заперечувала, що в квартирі [ADDRESS], з моменту своєї реєстрації, а саме 07.10.2006 року, вона не проживала. Постійним місцем її проживання, за словами [PERSON], була квартира матері, розташована по [ADDRESS]. Такі ж пояснення надавала і допитана в якості свідка мати [PERSON] - [PERSON] Пояснення щодо того, що [PERSON] не проживала у квартирі по [ADDRESS], надавали і інші допитані під час розгляду справи свідки. Після скасування рішення ВССУ, по справі було винесено нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову до [PERSON] Рішення було предметом розгляду апеляційного суду. Позивач зазначає, що при винесенні рішення в суді першої інстанції, з чим погодився і апеляційний суд, було встановлено, що [PERSON] не проживає у спірній квартирі. Позивач вважає, що [PERSON] не набула права користування жилим приміщенням, з моменту реєстрації, оскільки в квартирі [ADDRESS] - не проживала. Тому позивач звернувся до суду з цим позовом. В судовому засіданні представник позивача підтримує позовні вимоги у повному обсязі, з підстав зазначених у позовній заяві, і просить суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явилася, причину неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі не надала. Про час дату та місце розгляду справи відповідач була повідомлена належним чином. Судові повістки направлялись відповідачу за зареєстрованим місцем проживання. Від третьої особи надійшла заява в якій вони просять суд розглянути справу за відсутності їхнього представника. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України,обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі наданих суду доказів, судом встановлено, що в провадженні Чутівського районного суду перебувала справа за позовом КП «Чутівське» до [PERSON] та [PERSON], треті особи Чутівський РВ УМВС України та Чутівська селищна рада, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням та виселення із займаного жилого приміщення. Справа була предметом розгляду в апеляційні та касаційній інстанції. До матеріалів справи долучено рішення ВСУ від 13.10.2010 року, яким справа за таким позовом направлена на новий розгляд до суду першої інстанції. (а.с. 100-102) До матеріалів справи також долучено рішення Чутівського районного суду від 24.02.2011 року, залишене без змін ухвалою Апеляційного суду від 28.04.2011 року. Дані рішення та ухвала скасовані ухвалою ВССУ від 17.08.2011 року, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. (а.с. 12-15) В матеріалах справи також міститься рішення Чутівського районного суду від 15.12.2011 року, залишене в силі ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 14.05.2012 року, яка набрала законної сили. (а.с. 8-11) З матеріалів справи вбачається, що Чутівським районним судом розглядалася заява про винесення додаткового рішення по даній справі, в задоволенні якої було відмовлено. (а.с. 17) Ухвала про відмову залишена без змін Апеляційним судом і ухвала Апеляційного суду набрала законної сили. (а.с. 18) Дослідивши рішення, що набрали законної сили, на підставі ч. 3 ст. 62 ЦПК, суд приходить до таких висновків. Будинок [ADDRESS], входить до статутного фонду КП «Чутівське». В квартирі [ADDRESS] даного будинку, з 1989 року був зареєстрований [PERSON] Разом з [PERSON], з 07.10.2006 року, була зареєстрована його дочка - [PERSON] 20.08.2008 року [PERSON] знята з реєстрації у вказаній квартирі, у зв'язку з навчанням в м. Харкові. Позивач просить суд встановити, що [PERSON] не проживала в квартирі [ADDRESS], в період з 07.10.2006 року по 20.08.2008 року. Обґрунтовуючи позов, КП «Чутівське» посилається на те, що [PERSON], під час розгляду вищевказаної справи про визнання втратившою право користування жилим приміщенням, сама визнавала той факт, що не проживала у спірній квартирі, даючи пояснення в судових засіданнях. На підтвердження зазначених обставин, позивачем надано суду 3 диски технічного запису судових засідань по справі №2-336/11, рішення по якій було винесено 15.12.2011 року (рішення, яке набрало законної сили). Судом заслухано надані позивачем диски з технічним записом судових засідань, на підставі чого встановлено, що під час розгляду справи за позовом КП «Чутівське» до [PERSON] та [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням та виселення із займаного жилого приміщення - [PERSON] надавала пояснення, що підтверджують зазначені у позові обставини. Так [PERSON] зазначала, що з моменту розлучення батьків у 2002 році, вона постійно проживала з матір'ю по [ADDRESS], в тому числі і в той період, коли була зареєстрована з батьком по [ADDRESS]. [PERSON] також пояснювала, що в квартиру по [ADDRESS] приходила в гості до [PERSON] З адресної довідки вбачається, що з 29.09.2013 року [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS]. Саме за цією адресою, виходячи з вищевказаних пояснень відповідача, остання проживала до того як поїхала на навчання 20.08.2008 року. (а.с. 39) В судовому засіданні допитано в якості свідків [PERSON] та [PERSON]. З довідки про склад сім'ї вбачається, що на даний час в квартирі [ADDRESS], зареєстровані [PERSON] , [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 119) Кожен зі свідків пояснив, що вони проживають в квартирі [ADDRESS] з 1988 року. У 1988 році, сім'я [PERSON] заїхала в дану квартиру разом з сім'єю [PERSON] і вони користувалися нею спільно. У 2002 році подружжя [PERSON] розлучилося і дружина, разом з дочкою [PERSON], виїхали з даної квартири. [PERSON] проживав сам, а у 2005 році теж виїхав. У 2005 році, з дозволу [PERSON], сім'я [PERSON] зайняла всю квартиру і проживають в даній квартирі по теперішній час. [PERSON] та [PERSON] зазначили, що [PERSON] не проживала в квартирі [ADDRESS] по [ADDRESS], з часу розлучення батьків у 2002 році. За словами кожного зі свідків, починаючи з 2002 року, [PERSON] проживає разом з матір'ю; у спірній квартирі до 2005 року проживав батько [PERSON], а пізніше їхня сім'я. Дослідивши вищевказані джокази, суд приходить до висновкУ, що [PERSON] дійсно не проживала в квартирі [ADDRESS], з моменту своєї реєстрації. Тому суд вважає за можливе задовольнити позов в цій частині і встановити той факт, що [PERSON] не проживала в [ADDRESS], в період з 07.10.2006 року по 20.08.2008 року. Встановлення факту необхідне позивачу, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] вважає себе такою, що має право на користування вищевказаним жилим приміщенням, на підставі п. 2 ч. 3 ст. 71 ЖК. З матеріалів справи вбачається, що на підставі заяви [PERSON], Чутівською селищною радою уже було вирішено дозволити їй зареєструватись за адресою [ADDRESS]. (а.с.19) Позивач також просить суд визнати, що [PERSON] не набула права користування вищевказаним жилим приміщенням з 07.10.2006 року. Згідно з положеннями статей 64-65 ЖК України, наймач має право вселити у займане ним жиле приміщення, членів своєї сім'ї, які набувають рівного з іншими особами права користування жилим приміщенням, при цьому вони несуть на рівні з наймачем, усі обов'язки, що випливають із договору найму. Пунктом 9 Постанови Пленуму ВСУ від 12.04.1985 року роз'яснено, що вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови від 01.11.1996 року "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Як уже було встановлено судом, [PERSON] була зареєстрована в квартирі [ADDRESS] з 07.10.2006 року. При винесенні рішення, судом також було встановлено, що в дійсності [PERSON] за цією адресою не проживала. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] мала інше постійне місце проживання і жилим приміщенням по [ADDRESS] не користувалась. Вищевказане роз'яснення ВСУ є свідченням того, що законодавець не пов'язує факт реєстрацію за певною адресою, з обов'язковим набуттям права користування таким житлом. Така позиція висловлена і в роз'ясненнях пункту 13 Листа ВСУ від 26.05.2001 року, в якому зазначено, що оскільки за змістом статей 64, 65 ЖК наймач і члени сім'ї, що проживають разом з ним, набувають права користування одним жилим приміщенням у будинку державного або громадського житлового фонду, особа, яка вселилась до наймача як член сім'ї, не набуває права користування займаним ним жилим приміщенням, якщо вона зберігає за собою право користування іншим жилим приміщенням у будинку державного чи громадського житлового фонду або якщо є інші докази того, що вона при цьому не змінювала свого постійного місця проживання. Виходячи з положень Конституції про гарантування громадянам свободи пересування і вільного вибору місця проживання, сама по собі наявність чи відсутність прописки не може бути підставою як для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка вселилася до наймача, так і для відмови в цьому. Таким чином, [PERSON] не є такою, що набула право користування жилим приміщенням по [ADDRESS], лише у зв'язку з реєстрацією. На підставі пояснень наданих самою [PERSON], а також пояснень свідків, судом встановлено, що вона не проживала в даній квартирі і не користувалась жилим приміщенням в період з 07.10.2006 року по 20.08.2008 року. Таким чином, будучи зареєстрованою в квартирі як член сім'ї [PERSON], [PERSON] не набула права користування цим житлом з моменту реєстрації, тобто з 07.10.2006 року. Тому суд вважає за можливе визнати, що [PERSON] не набула права користування квартирою [ADDRESS] з 07.10.2006 року.

Outcome: approved