Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

01.09.2020 року до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтувавши свої вимоги тим, що між нею та відповідачем 06.07.2019 року був укладений шлюб, зареєстрований Лиманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Сім`я розпалася у березні 2020 року з причин різних поглядів на життя, нерозуміння одне одного. В зв`язку з цим між позивачем та відповідачем стали виникати сварки, були втрачені почуття любові та поваги один до одного. За таких обставин позивачка вважає, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне проживання та збереження сім`ї неможливе, просить шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, для участі в судовому засіданні не прибула, позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути без її участі, про що суду надала відповідну заяву (а.с. 13). Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, для участі в судовому засіданні не прибув, позовні вимоги визнав, просив справу розглянути без його участі, про що суду надав відповідну заяву (а.с. 15). Виходячи з наведеного, а також з положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, за загальним правилом неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що між сторонами 06.07.2019 року був укладений шлюб, зареєстрований Лиманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 114 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Сторони припинили шлюбні відносини у березні 2020 року з причин різних поглядів на життя, відсутності між ними взаєморозуміння. Сторони не підтримують шлюбні відносини, однією сім`єю не мешкають. Майнового спору та спору щодо виховання дитини сторони не мають. Відповідно до ст. 104, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, позивач наполягає на розлученні та не згодна на примирення, як і відповідач. Тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до частин 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає диспозитивне розпорядження відповідача та вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання щодо розподілу судових витрат між сторонами суд вирішує таким чином. Позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір у розмірі 840,80 грн. (квитанція № 0.0.1821326172.1 від 01.09.2020 року АТ КБ "ПриватБанк"). Судовий збір віднесено до складу судових витрат (ч.1 ст. 133 ЦПК України). Згідно із ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті, а позовні вимоги задоволені у повному обсязі, то суд стягує з відповідача на користь позивача 420,40 грн. витрат. пов`язаних зі сплатою судового збору. Крім того, 420,40 грн. витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, підлягають поверненню позивачу з державного бюджету України.

Outcome: approved