overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

05 вересня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 09 березня 2002 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції у Волинській області. Від спільного шлюбу подружжя має неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що подружнє життя не склалось внаслідок відсутності спільних інтересів, протилежних понять щодо розуміння сім'ї та відносин між чоловіком та дружиною. Сторони не підтримують подружні стосунки, не спілкуються, не ведуть спільного господарства. Спільне проживання і збереження сім'ї не можливе, фактично сім'я розпалась. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, від її імені діє по довіреності її представник [PERSON], яка до проведення судового засідання подала до суду письмову заяву, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутності, позов задовольнити, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Судові витрати по справі просить залишити за позивачем. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, через оголошення в газеті "Волинь-нова", про причини неявки в судове засідання не повідомила. \~ Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ Зясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, а саме: свідоцтво про шлюб (а.с.4), копію свідоцтва про шлюб (а.с.5), копію свідоцтва про народження дитини (а.с.6), копію паспорта та коду позивача (а.с.7,8), суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружні відносини, не спілкуються, не ведуть спільного господарства, шлюб фактично розпався та існує формально. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому суд шлюб розриває. Судові витрати по справі залишити за позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

05 вересня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 15 листопада 2014 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововолинського міського управління юстиції Волинської області. Від спільного шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що подружнє життя не склалося через різні погляди на життя, звички у побуті, виховання дитини, ставлення до людських цінностей. З вересня 2015 року сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Фактично шлюб носить формальний характер, примирення і збереження сім?ї неможливе. Позивач звернулась до суду, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], після розірвання шлюбу залишити їй прізвище набуте у шлюбі, стягнути з відповідача в її користь понесені по справі судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала до суду письмову заяву, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутності, позов задовольнити. Відповідач [PERSON] до проведення судового засідання подав до суду письмову заяву, просив справу розглядати у його відсутності, позов визнає, згідний на розірвання шлюбу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задовольняє і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] Після розірвання шлюбу прізвище позивачу [PERSON] не змінювати, залишити їй прізвище набуте у шлюбі. Відповідно до ст.88 ЦПК України, Закону України "Про судовий збір" з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] підлягає до стягнення 551,20 грн. сплаченого судового збору, що підтверджується документально (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-04 00:00:00

05 вересня 2018 року сторони зареєстрували шлюб у Летичівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис\~№ 64, в якому у них народився син [PERSON] , [INFO] .. У зв`язку із різними поглядами\~на життєві\~цінності між\~ними почали\~виникати непорозуміння,\~що привело\~до припинення\~сімейно-шлюбних\~відносин та окремого проживання з березня 2020 року, тому [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. В судове засідання позивач та відповідач не з`явилися, проте подали до суду заяви в яких просять справу розглядати у їх відсутність, позивач позовні вимоги підтримала, відповідач, строк на примирення не надавати. Справу розглянуто в порядку ст. 247 ЦПК України на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку, передбаченому ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. \~ \~ \~ \~Відповідно до абзацу 3 пункту 24\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~12.06.2009,\~№ 2\~"Про\~застосування норм\~цивільного процесуального\~законодавства при\~розгляді справ\~у суді\~першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. \~ \~ \~ \~Спору щодо місця проживання сина [PERSON] , [INFO] , немає. \~ \~ \~ \~ В судовому засіданні не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і тому, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та задовольнити вимоги позивача. \~ \~ \~ \~ На підставі наведеного, ст. ст. 105,110 - 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

05 грудня 2013 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, зазначивши, що 07 грудня 2007 року сторони зареєстрували шлюб у Виконкомі Марківської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, актовий запис № 01. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні просила задовольнити позов. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 07 грудня 2007 року сторони зареєстрували шлюб у Виконкомі Марківської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, актовий запис № 01, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а.с. 5). Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], батьком в свідоцтві про народження дитини записаний відповідач у справі. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження дитини ( а.с. 6). Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини, стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів родини, а також інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює, та отримує доходи, непрацездатних членів родини та інших утриманців не має. На підставі викладеного з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку щомісяця, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп., відповідно до Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року № 3674-VI. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

05 грудня 2014 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісячно на утримання їх неповнолітніх дітей - дочку [PERSON] та сина [PERSON], які живуть з ним. В заяві вказує, що добровільно кошти на утримання дітей відповідачка не надає, не має постійного місця праці, працює неофіційно, має дохід в сумі по 4000-5000 грн. в місяць. В суді позивач доводи позову підтримує, пояснив, що відповідачка повідомлена про розгляд справи, вона живе і працює продавцем в м. Іллічівськ Одеської області. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка належним чином повідомлялася за місцем реєстрації її місця проживання, що підтверджується поштовим повідомленням. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України за відсутності [PERSON] за місцем її реєстрації вважається, що судова повістка їй вручена, тому суд ухвалює заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Встановлено, що шлюб між сторонами укладено 14 жовтня 2011 року, але проживають окремо. Між сторонами не досягнуто згоди про спосіб матеріального забезпечення їх неповнолітніх дітей, які проживають з позивачем. Відповідачка не має постійного місця праці. Дані обставини встановлені із змісту позовної заяви, з письмових доказів - свідоцтвами про народження дітей, свідоцтвом про шлюб сторін, довідкою про склад сім"ї позивача та висновком органу опіки та піклування про визначення місця проживання дітей з позивачем. Згідно ст.ст. 180, 182,184 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення ними повноліття, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я і матеріальне становище платника аліментів та дитини, наявність в платника аліментів інших дітей, інші обставини, які мають істотне значення. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити аліменти у твердій грошовій сумі. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і тому підлягають задоволенню. Суд визначає розмір аліментів згідно позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

05 грудня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 24 грудня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у м. Донецьку, за актовим записом № 744. Від шлюбу дітей не мають. Сумісне життя не склалося в зв'язку з різними поглядами на життя, внаслідок чого виникають постійні суперечки. На теперішній час шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, спільно не проживають. Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 27/0/38-14 дана позовна заява підлягає розгляду Дзержинським міським судом Донецької області. Позивач в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю. Крім цього позивач просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за його відсутності суду не подавав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Виходячи з того, що належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився, не бажає зберегти шлюб, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе і подальше збереження шлюбу не буде відповідати інтересам подружжя. Майнового спору та питань щодо утримання дітей у сторін не має. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сім'ї, фактичні обставини справи, а також той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сім'ю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Судом також з'ясовано той факт, що позивач має намір залишити прізвище "[PERSON]". Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір, що підтверджено документально: квитанцією № 200 від 05.12.2014 року (а.с. 1) у розмірі 243 грн. 60 коп., який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

05 грудня 2016 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 05 жовтня 2001 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, від якого вони мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, що призвело до втрати почуття любові і поваги один до одного, а також те, що в жовтні 2016 року відповідач домовилась з іншим чоловіком про те, що б він фізично з ним "розправився" та за даним фактом порушено кримінальне провадження. Шлюбні відносини вони припинили у червні 2011 року та з того часу спільне господарство не ведуть. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позові, просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечувала проти розірвання шлюбу, пояснила, що шлюбні відносини між нею та позивачем припинені з 13 лютого 2017\~року, до цього часу вели спільний бюджет. Зазначила, що у кримінальному провадженні вона є свідком. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони одружились 05 жовтня 2001 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження Відділом реєстрації актів громадянського стану Новомосковського міського управління юстиції Дніпропетровської області зроблено запис за № 332 (а.с. 8). 16 вересня 2002 року у сторін від шлюбу народилась донька [PERSON] (а.с. 9). Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на шлюб та сім'ю, внаслідок чого виникали сварки, які призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного. Крім того, на теперішній час позивач не бажає зберігати сім'ю з відповідачем, оскільки, на його думку, відповідач причетна до замаху на його вбивство, що, між іншим, стало підставою для звернення ним з позовом до суду. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство вони не ведуть. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

05 грудня 2019 р [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , 3-х річного віку, тобто до [INFO] . В позовній заяві позивачка вказала, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , має з ним неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, не працює, потребує утримання від чоловіка - батька дитини, який є працездатним, може надавати їй утримання. Відповідач працює механіком в СФГ "Клепачі", має регулярний заробіток. Просить стягнути з відповідача в її користь аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн щомісячно до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , 3-х річного віку, тобто до [INFO] . Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про розгляд справи у спрощеному провадженні, не подав суду клопотання про розгляд справи за його участю, письмового відзиву на позовну заяву не подав. Дослідивши письмові докази, суд знаходить, що позов слід задовольнити з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 27 жовтня 2013 року (а.с. 6). У шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 04 січня 2018 року (а.с.5). Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Статтею 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. На підставі викладеного, з урахуванням того, що позивачка не працює, не має джерела доходу у зв`язку з відпусткою по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, відповідач не довів, що у нього відсутні кошти для виконання свого обов`язку по утриманню дружини, яка потребує утримання у зв`язку непрацездатністю на період догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, суд знаходить позовні вимоги законними, підставними та обгрунтованими, а тому їх слід задовольнити. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача в користь держави відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

05 жовтня 2015 року до Любешівського районного суду із позовом звернулася [PERSON]. Просить ухвалити рішення, яким розірвати її шлюб з [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що стосунки між подружжям не склались, проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують. За таких обставин вважає недоцільним подальше збереження шлюбу. Позивач в судове засідання 30 листопада 2015 року не з'явилася. Подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала. Проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання також не з'явився, хоча належним чином був сповіщений про час і місце розгляду справи. Про причини своєї неявки не повідомив, будь-яких клопотань суду не подавав. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі -- ЦПК). На підставі частини 2 статті 197 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу 30 листопада 2015 року не здійснювалось. Дослідженням доказів по справі суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 19 січня 2001 року у Луцькому відділі РАГСу Волинської області, про що зроблено актовий запис № 18. У подружжя народилось двоє дітей. Позивач настоює на розірванні шлюбу. Відповідно до частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України (далі - СК) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 статті 112 СК визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обґрунтування позову, суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, а тому позов слід задовольнити. Згідно з частиною 1 статті 88 ЦПК понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до статті 15 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", частини 2 статті 115 СК рішення після набрання ним законної сили слід надіслати у відділ ДРАЦСу реєстраційної служби Любешівського районного управління юстиції Волинської області для внесення відомостей про розірвання шлюбу до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відповідної відмітки в актовому записі про шлюб. Враховуючи наведене,

Outcome: approved