Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

06.11.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання припиненим зобов»язання за кредитним договором №129/08 від 18.04.2008 року та додаткових угод до нього,, в частині заборгованості за кредитом у розмірі 16282,66 доларів США починаюи з 12 листопада 2014 року. В обґрунтування позову зазначив, що 18.04.2008 року між ним та ПАТ „ВіЕйБі Банк" було укладено Кредитний договір №129/08 від 18.04.2008р. про надання кредитних коштів в сумі 100000 доларів США строком по 18 квітня 2018 року. На підставі Договору про відступлення права вимоги №б/н від 06 жовтня 2014 року [PERSON] передав [PERSON] право вимоги за Договором банківського вкладу „НВУ „Щомісячний" №839859/2014 від 02 вересня 2014 року на суму 16000 доларів США, укладеним між [PERSON] та ПАТ „ВіЕйБі Банк". 10.11.2014 року [PERSON] звернувся до банку із заявою про припинення дії договору банківського вкладу, повернення належних коштів в сумі 16000 доларів США і процентів в розмірі 282,66 доларів США та перерахування відповідної частини коштів на погашення кредиту. Проте, банком відмовлено у задоволенні вказаних вимог з посиланням на те, що вказана операція відбудеться не шляхом поєднання боржника і кредитора, а способом зарахування зустрічних вимог, що заборонено під час тимчасової адміністрації в банку та ліквідації, оскільки може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів. Позивач вважав відмову банку незаконною, а тому, посилаючись на положення ст.ст.\~11,\~512,\~601,\~1058,\~1075 Цивільного кодексу України\~просив визнати припиненим з 12 листопада 2014 року зобов'язання [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством „Всеукраїнський [PERSON]" за кредитним договором №129/08 від 18.04.2008 року та додаткових угод до нього в частині заборгованості за кредитом у розмірі 16282,66 доларів США. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Третя особа [PERSON] подав до суду письмові пояснення, в яких останній зазначив, що 06.10.2014 року відступив [PERSON] право вимоги за договором банківського вкладу «НВУ «Щомісячний» №839859/2014 від 02 вересня 2014 року шляхом укладення Договору про відступлення права вимоги від 06 жовтня 2014 року. По вказаному договору передав всі документи, що засвідчують права за Договрором банківського вкладу та з моменту відступлення права вимоги від Публічного акціонерного товариства „Всеукраїнський [PERSON]", а також від Фонду гарантування по договору банківського вкладу «НВУ «Щомісячний» №839859/2014 не отримував грошових коштів, оскільки відступив це право [PERSON] Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 18.04.2008 року між [PERSON] та ПАТ „ВіЕйБі Банк"" було укладено Кредитний договір №129/08 від 18.04.2008 року про надання кредитних коштів в сумі 100000 доларів США строком по 18 квітня 2018 року. 02 вересня 2014 року [PERSON] уклав з ПАТ „ВіЕйБі Банк", Договір банківського вкладу „НВУ „Щомісячний" №839859/2014, розмістив в банку строковий вклад зі строком зберігання 13 місяців до 02.10.2015 року та відкрив вкладний рахунок №36356240102219, де обліковується вклад в розмірі 16000 доларів США. Сума строкового вкладу становить 16000 доларів США, що підтверджується меморіальним ордером №97899 від 02.09.2014 року. На підставі п.1.2 цього Договору банківського вкладу 02 вересня 2014 року [PERSON] уклав Договір банківського вкладу на вимогу „Для виплат" №26202240105047 та відкрив рахунок-кореспондент №26202240105047, де обліковуються проценти за користування вкладом в розмірі 282,66 доларів США. 06 жовтня 2014 року [PERSON] і [PERSON] уклали договір про відступлення права вимоги, згідно з умовами якого [PERSON] передав [PERSON] право вимоги за Договором банківського вкладу „НВУ „Щомісячний" №839859/2014 від 02 вересня 2014 року в розмірі 16000 доларів США. Цінним листом від 13.10.2014 року [PERSON] направив повідомлення Банку про відступлення йому [PERSON] права вимоги за Договором банківського вкладу „НВУ „Щомісячний" №839859/2014 від 02 вересня 2014 року, що підтверджується копією опису до цінного листа, фіскального чека та повідомлення про вручення від 14.10.2014 року. Цінним листом від 10.11.2014 року [PERSON] направив до Банку заяву про припинення дії договору банківського вкладу „НВУ „Щомісячний" №839859/2014 від 02 вересня 2014 року, повернення належних коштів в сумі 16000 доларів США і процентів в розмірі 282,66 доларів США та перерахування відповідної частини коштів на погашення кредиту за Кредитним договором №129/08 від 18.04.2008 року, що підтверджується описом до цінного листа, фіскальним чеком від 10.11.2014 року та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Отримання Банком заяви від 10.11.2014р. підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 12.11.2014 року (а.с. 11). Відповідно до п. 32.3 ст. 32 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" банки зобов'язані виконувати доручення клієнтів, що містяться в документах на переказ, відповідно до реквізитів цих документів. Відповідно до ст. 8 вказаного закону, [PERSON] зобов'язаний виконати доручення клієнта, в день його надходження, але не пізніше наступного робочого дня. Внутрішньобанківський переказ виконується в строк, встановлений внутрішніми нормативними актами банку, але не може перевищувати двох операційних днів. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до вимог ст. 529 ЦК України, кредитор має право не приймати від боржника виконання його обов»язку частинами, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов»язання чи звичаїв ділового обороту. Крім того, стаття 629 ЦК України, передбачає, що договір є обов»язковим для виконання сторонами. При цьому, суд не приймає до уваги посилання відповідача на наявність ліквідаційної процедури у ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», оскільки заява від [PERSON] надійшла до банку 12 листопада 2014 року, тобто до впровадження тимчасової адміністрації та процедури ліквідації. З врахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що 12 листопада 2014 року банк отримавши заяву [PERSON] був зобов»язаний здійснити списання грошових коштів з депозитного рахунку строкового банківського вкладу за Договором банківського вкладу «НВУ «Щомісячний» №839859/2014 від 02 вересня 2014 року в розмірі 16000 доларів США та направити їх на погашення поточної заборгованості за Кредитним договором №129/08 від 18.04.2008 року. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.06.2015 року в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним удаваного правочину, а саме договору про відступлення права вимоги від 06 жовтня 2014 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] відмовлено. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. На підставі постанови Правління Національного банку України від 20.11.2014 року №733/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до категорії неплатоспроможних виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 20.11.2014 року прийнято рішення №123 про запровадження з 21.11.2014 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Всеукраїнський акціонерний банк». Відповідно до норм ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, відповідно до ст. 626 ЦК України. На підставі ст. 601 ЦК України зобовязання припиняється шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог з моменту направлення відповідної заяви іншій стороні про таке зарахування. Відповідно до\~статті 601 ЦК України\~зобов'язання припиняються зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги; зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін. Таким чином, зарахування зустрічних однорідних вимог як односторонній правочин, є волевиявленням суб'єкта правочину, спрямованим на настання певних правових наслідків у межах двосторонніх правовідносин. Згідно зі\~статтею 602 ЦК України\~не допускається зарахування зустрічних однорідних вимог, зокрема: про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю; про стягнення аліментів; щодо довічного утримання (догляду); у разі спливу позовної давності; в інших випадках, встановлених договором або законом. Відтак, випадки недопустимості зарахування зустрічних вимог, передбачених\~статтею 602 ЦК України, за даних обставин відсутні. Крім того, у випадку, коли боржник банку придбав право вимоги до банку, відповідні два зобов'язання між банком і його боржником, який придбав право вимоги до банку, могли припинятись тільки відповідно до статей\~601,\~602 ЦК України\~(у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин). Однак у разі зарахування зустрічних вимог діють обмеження, встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 року. Оскільки до даних правовідносин не застосовуються норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», так як заява від [PERSON] надійшла до банку 12.11.2014 року, тобто до впровадження тимчасової адміністрації та процедури ліквідації, тому суд приходить до висновку про визнання припиненим зобов»язання [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» за кредитним договором №129/08 від 18.04.2008 року та додаткових угод до нього, в частині заборгованості за кредитом у розмірі 16000 доларів США починаючи з 12 листопада 2014 року на підставі договору про відступлення права вимоги від 06 жовтня 2014 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] з припиненням зобов»язання Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» за Договором банківського вкладу „НВУ „Щомісячний" №839859/2014 від 02 вересня 2014 року в розмірі 16000 доларів США, укладеним між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк». Також підлягає стягненню з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» на користь держави судовий збір в розмірі 3667 грн. 20 коп.

Outcome: partial