Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

08.09.2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , посилаючись на те, що він являється власником житлового будинку під [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. В даному будинку зареєстрований відповідач [PERSON] , який фактично не проживає в ньому протягом чотирьох років, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймає, особистих речей в будинку немає. На прохання добровільно знятися з реєстрації не реагує. Перешкод в користуванні жилим приміщенням він відповідачу не чинив. Своїми діями відповідач порушує його конституційне право на вільне володіння, користування і розпорядження приватною власністю. Тому, просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. 17.03.2021 року [PERSON] подав до суду зустрічний позов до [PERSON] , посилаючись на те, що останній чинить йому перешкоди у користуванні житловим приміщенням, у якому він зареєстрований, а саме: не дає йому вселитися до вказаного будинку, не надає ключів від житлового будинку і тому він вимушений проживати в іншому житлі, яке йому не належить. Тому, просить суд усунути йому перешкоди в користуванні житловим будинком під [ADDRESS] , де він зареєсрований, шляхом його вселення та зобов`язання [PERSON] не чинити йому перешкоди під час вселення та надання ключів до будинку. Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом до суду не з`явився, представник його надіслав заяву про розгляд справи за їх відсутності, первісний позов підтримали. В задоволенні зустрічного позову просить відмовити. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом до суду не з`явився, представник його надіслав заяву про розгляд справи за їх відсутності, зустрічний позов підтримали. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. [PERSON] являється власником житлового будинку під [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.12.2006 року, зареєстроване 08.12.2006 року за № 731, про що зроблено запис у реєстрову книгу №3, що вбачається з реєстраційного посвідчення Маловисківської дільниці обласного комунального підприємства "Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації". З довідки, виданої Маловисківською міською радою Кіровоградської області від 07.10.2020 року вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . З акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 19.08.2020 року встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , крім [PERSON] , зареєстрований його син - [PERSON] , який не проживає за зазначеною адресою з 2016 року по даний час. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно змісту ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним свого права власності. Право власностіє непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, згідно ст.321 ЦК України . Нормами ст.405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Дослідивши надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що первісний позов [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки через відсутність [PERSON] без поважних причин понад чотири роки в житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , останній втратив право на користування зазначеним житлом, а його реєстрація місця проживання у будинку, порушує право позивача на вільне володіння, користування і розпорядження приватною власністю. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житловим будинком, задоволенню не підлягає, оскільки до суду не надано жодного доказу того, що [PERSON] чинять перешкоди в користуванні житловим будинком, розташованим по [ADDRESS] , натомість, матеріали справи містять лише спростування даного твердження. Так, згідно повідомлення начальника ВП №1 (м.Мала Виска) Новоукраїнського РВП в Кіровоградській області від 02.04.2021 року, з 2016 року по теперішній час до відділення поліції не надходили звернення відносно [PERSON] в частині перешкоджання ним, членам його родини в користуванні житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Також, [PERSON] в період з 2016 року, не звертався до суду за захистом порушеного права щодо усунення перешкод в користуванні ним житловим будинком по [ADDRESS] , що вбачається з довідки, виданої Маловисківським районним судом Кіровоградської області від 24.03.2021 року. За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] у житловому приміщенні по [ADDRESS] , не проживає з 2016 року, жодного доказу на підтвердження обставин викладених у зустрічній позовній заяві не надано, суд дійшов висновку, що первісний позов підлягає задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

Outcome: approved