Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА [NUMBER] ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 1. [PERSON] звернулася з позовом до суду, в якому вказувала, що з 15 травня 2005 року по 14 вересня 2017 року вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу із [PERSON] Від спільного проживання у них [INFO] народився син - [PERSON] За життя [PERSON] визнавав себе батьком [PERSON] Основною перешкодою для запису [PERSON] в якості батька [PERSON] у свідоцтві про народження стала та обставина, що на час народження сина вони не перебували у зареєстрованому шлюбі. Однак, не зважаючи на це, дотримуючись релігійних обрядів під час хрещення сина, у свідоцтві про хрещення були вірно зазначені відомості про сина, оскільки вона та [PERSON] разом з`явились до церкви, та саме зі слів батька були записані прізвище та по батькові сина. В подальшому у них був намір офіційно зареєструвати свій шлюб та привести до порядку документи, давши сину прізвище батька, та внести зміни у свідоцтво про народження сина. Однак, у зв`язку із передчасною смертю [PERSON] , зробити це вони не встигли. Таким чином виникла ситуація, коли батько ще за життя визнав своїм сином [PERSON] , і це підтверджується показаннями свідків, свідоцтвом про хрещення, характеристикою сина за місцем навчання. Однак мати померлого заперечує проти офіційного визнання [PERSON] . сином [PERSON] , оскільки вважає себе єдиним спадкоємцем, котрий може успадкувати майно свого померлого сина. Враховуючи, що заповіт за життя [PERSON] не склав, то належне йому майно успадковується за законом, і, відповідно, без визнання [PERSON] . сином померлого [PERSON] , все спадкове майно в порядку спадкування перейде до відповідача, яким є [PERSON] . У іншому ж випадку, після визнання в судовому порядку батьківства [PERSON] відносно [PERSON] , спадкове майно буде поділено між двома спадкоємцями, а саме між сином та матір`ю померлого. 2.В позові [PERSON] , із врахуванням уточнених позовних вимог (а.с. 186), на підставі ст. 130 СК України, просила встановити факт того, що [PERSON] , який помер [INFO] , являється батьком [PERSON] , [INFO] , та визнати [PERSON] спадкоємцем першої черги спадкування після смерті [PERSON] . КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВІДЗИВУ, ВІДПОВІДІ НА ВІДЗИВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ 3.Відповідачі [PERSON] та [PERSON] подали до суду відзиви, в яких вказали, що з моменту народження [PERSON] [PERSON] заяв про визнання батьківства не подавав, на момент народження дитини [PERSON] перебувала в іншому шлюбі, її чоловіка також звали [PERSON] . [PERSON] не проживала за місцем проживання померлого [PERSON] , а саме по [ADDRESS] , де [PERSON] проживав з 07 липня 1995 року. [PERSON] та [PERSON] не проживали разом, та не могли вести спільне господарство. Докази їх спільного проживання в матеріалах справи відсутні. Докази на підтвердження того, що матір`ю дитини та відповідачем велось спільне господарство до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, які підтверджують визнання відповідачем батьківства, також в матеріалах справи відсутні. У зв`язку з цим відповідачі просили в задоволенні позову відмовити. 4.В запереченнях на відзив позивач вказала, що рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 23 грудня 2005 року, по справі 2-758, було розірвано шлюб між нею та [PERSON] . Твердження відповідача про те, що батьком [PERSON] у свідоцтві про народження записаний її попередні чоловік - [PERSON] , також спростовуються рішенням суду про виключення із запису про народження [PERSON] відомостей про [PERSON] як батька вказаної дитини. Крім того, при виключенні із запису про народження дитини відомостей про її першого чоловіка, у суді з`ясовувалось питання, хто є справжнім батьком дитини, та було встановлено, що батьком дитини є [PERSON] , що ще раз доводить обґрунтованість заявлених нею позовних вимог. В матеріалах справи є письмовий доказ, у вигляді характеристики дитини із навчального закладу, де чітко зазначено, що саме [PERSON] є батьком дитини, і що він займався вихованням сина. Крім того, в матеріалах справи є свідоцтво про хрещення дитини, де також батьком записаний [PERSON] . Окрім того, для спростування будь яких сумнівів суду, а також, враховуючи ту обставину, що відповідач відмовилась від своїх свідчень, котрі вона надавала у суді першої інстанції під час розгляду справи про встановлення факту, що має юридичне значення, коли відповідач сама заявляла, що [PERSON] є її внуком та сином [PERSON] , позивач вважає за необхідне підтвердити додатково заявлені позовні вимоги шляхом надання показів свідків, а також висновком судово - біологічної експертизи, котра може беззаперечно підтвердити кровну спорідненість [PERSON] та [PERSON] . На підставі вищевказаного позивач просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. 5.В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. 6.Відповідач [PERSON] та представник відповідачів [PERSON] , просили відмовити у задоволенні позову. 7.Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в справі була представлена представником [PERSON] , у зв`язку з чим суд розглянув справу у відсутність вказаного відповідача. 8.Вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, допитавши свідків, а також вивчивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, у зв`язку з наступним. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 9.Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження від 07 листопада 2006 року, серії [NUMBER] , виданого Барвінівською сільською радою Новомиколаївського району Запорізької області. 10.Як вбачається із матеріалів справи матір`ю останнього є [PERSON] , а батьком записаний [PERSON] 11.На момент народження сина [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебувала, що підтверджується актовим записом про розірвання шлюбу № 07 від 17 лютого 2006 року, здійсненим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новомиколаївського районного управління юстиції у Запорізькій області 12 квітня 2006 року. 12.Постановою Апеляційного суду Запорізької області від 03 квітня 2018 року встановлено, що запис про батька [PERSON] в актовому записі про народження зроблено в порядку ст. 135 СК України, а тому вказаний факт, відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, не підлягає доказуванню. 13.Позивач стверджує, що батьком її сина [PERSON] є [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Барвінівка Новомиколаївського району Запорізької області, з яким вона спільно виховувала та утримувала сина. 14. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] від 18 вересня 2017 року. 15.Ухвалою Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 05 липня 2018 року було призначено судово - генетичну експертизу, на вирішення якої поставлене питання чи є [PERSON] батьком [PERSON] . Проведення вказаної експертизи було доручене комунальній установі "Запорізьке обласне бюро судово - медичної експертизи" Запорізької обласної ради. 16.Як вбачається із листа комунальної установи "Запорізьке обласне бюро судово -медичної експертизи" Запорізької обласної ради від 16 серпня 2018 року в архіві судово - імунологічного відділення будь - яких зразків біологічного матеріалу від трупа [PERSON] не має. У зв`язку з цим проведення експертизи є не можливим. 17.У зв`язку з вищевказаним ухвалою Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 12 листопада 2018 року було призначено судово - генетичну експертизу, на вирішення якої поставлені питання щодо вірогідності кровного споріднення між [PERSON] і [PERSON] , та чи є [PERSON] онуком [PERSON] Проведення експертизи було доручено експертам Товариства з обмеженою відповідальністю "Мама Папа". 18.Згідно висновку генотипоскопічного дослідження № 21620 від 02 травня 2019 року імовірність біологічної патрилінейної спорідненості (на рівні бабуся - онук) учасника " [PERSON] , [INFO] " по відношенню до учасника " [PERSON] , [INFO] ", в рамках проведеного дослідження складає 98 %. 19.У характеристиці на учня 6 класу Комунального закладу "Терсянський навчально - виховний комплекс "Загальноосвітній навчальний заклад І - ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад" Новомиколаївської районної ради Запорізької області Литвиненка В.В., батьком вказаної дитини зазначено [PERSON] 20.Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що вона з дитинства товаришувала з [PERSON] З 2005 року [PERSON] жив з [PERSON] однією сім`єю, по день своєї смерті. Вони вели спільно господарство. [PERSON] ходив із сином [PERSON] на свята, називав себе батьком вказаної дитини. В свідоцтві про хрещення [PERSON] записаний батьком [PERSON] , а, оскільки [PERSON] був віруючою людиною, він вважав, що цього досить для підтвердження факту його батьківства. 21.Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що вона, як бувша голова Барвінівської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, та мешканка вказаного села, знає [PERSON] та [PERSON] , і їй достовірно відомо, що вони жили однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство. Вони почали спільно проживати ще до народження [PERSON] [PERSON] називав [PERSON] своїм батьком. [PERSON] визнавав себе батьком вказаної дитини, займався його вихованням, часто був на святах у сина в навчальному закладі. 22.Допитана в судовому засіданні в якості свідка відповідач [PERSON] пояснила суду, що вона являється сестрою померлого [PERSON] Брат більше часу проживав з матір`ю, чим з [PERSON] Він не багато часу жив з [PERSON] . Брат не визнавав [PERSON] своїм сином. 23.Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що [PERSON] часто виганяла з дому [PERSON] Більшість часу він жив у матері. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИВ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА 24.Статтею 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. 25.Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. 26.Відповідно до положень ст. 121 Сімейного кодексу України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану, в порядку, встановленому статтями 122 та 125 кодексу. 27.Статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. 28.Відповідно роз`яснень Пленуму ВС України в постанові "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2005 року № 3, питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. 29.При наданні оцінки висновку генотипоскопічного дослідження № 21620 від 02 травня 2019 року суд виходив із наступного. 30.Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. 31.Таким чином висновок експерта не являється єдиним можливим доказом у справах, зокрема, про встановлення фату батьківства. 32.Висновок дослідження є письмовим доказом, в розумінні ст. 76 ЦПК України. 33.Враховуючи не можливість встановлення кровного споріднення на рівні "батько - дитина", у зв`язку зі смертю імовірного батька, та відсутності зразків його ДНК, було проведено дослідження на рівні "бабуся - онук". Проведення експертизи було доручене Товариству з обмеженою відповідальністю "Мама Папа". 34.Як вбачається із висновку, дослідження було проведене [PERSON] , яка має вищу освіту за спеціальністю "Лікувальна справа" та кваліфікаційну категорію зі спеціальності "Генетика медична", диплом кандидата наук, є доцентом, автором більше ніж 80 наукових робіт та 4 патентів. 35.Згідно ст. 7 Закону України "Про судову експертизу", судово-експертну діяльність у кримінальному провадженні здійснюють державні спеціалізовані установи, а в інших випадках - також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом. 36.До державних спеціалізованих установ належать: науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України; науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України; експертні служби Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Державної прикордонної служби України. 37.Виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз. 38.Таким чином дослідження було проведене у встановленому законом порядку. 39.При цьому суд зазначає, що наведене у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема в рішенні у справі "Калачова проти Російської Федерації", на яке посилався представник відповідачів у клопотанні про визнання недопустимим доказом висновку вищевказаного дослідження, положення про те, що у випадку величини вірогідності біологічного батьківства між сторонами менше ніж 99,9 відсотків, біологічне батьківство вважається не доведеним, а припустимим, стосується саме встановлення кровного споріднення на рівні "батько - дитина", а не інших осіб. 40.В цій же справі кровне споріднення встановлювалося на рівні "бабуся - онук", і вірогідність його склала 98 відсотків. 41.Факт визнання [PERSON] свого батьківства по відношенню до [PERSON] був підтверджений також показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] , доказів зацікавленості яких у результатах розгляду справи суду надано не було. 42.Разом з тим, суд не прийняв до уваги як докази показання свідків [PERSON] , яка в подальшому була залучена до участі у справі в якості співвідповідача, та [PERSON] , який є сином відповідача [PERSON] та братом відповідача [PERSON] , оскільки останні, з вказаних підстав, зацікавлені в результатах розгляду справи. 43.За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 44.Оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним факт батьківства [PERSON] по відношенню до [PERSON] 45.Разом з тим, вимога про визнання [PERSON] спадкоємцем майна [PERSON] не підлягає задоволенню, оскільки встановлення факту батьківства являється підставою для реалізації [PERSON] свого права на спадкування, і перешкод для цього в позасудовому порядку судом не встановлено. 46.Таким чином позивачем [PERSON] було обрано не належний спосіб захисту прав, у частині вимог щодо визнання її сина спадкоємцем майна померлого [PERSON] ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 47.Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. 48.Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. 49.На підставі вищевказаного, із відповідачів в рівних частинах на користь позивача підлягають стягненню понесені нею витрати на проїзд її та дитини до м. Києва, для участі в експертизі, та назад, в загальній сумі 1580 гривень, та за сплату нею витрат за проведення генотипоскопічного дослідження, в сумі 10775 гривень, оскільки вказані витрати стосуються саме вимоги, яка визнана судом такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: partial