Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду і просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою №1 в будинку №59 по вулиці Леніна в м. Овручі та зняти його з реєстраційного обліку, мотивуючи тим, що їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. 26.02.2010 нею з відповідачем було укладено договір найму житлового приміщення, згідно якого наймачу було надано в піднайм частину житлової площі. Договір було укладено строком на три роки. Термін найму приміщення закінчився 26.02.2013. Відповідач на даний час житловою площею квартири не користується. По закінченню дії договору найму з реєстраційного обліку в добровільному порядку не знімається. В неї постійно виникають перешкоди в користуванні квартирою, зокрема при оформленні субсидій. В судове засідання позивач та третя особа не зявилися, але надали заяви, в яких просять справу розглядати без їх участі. Позовні вимоги підтримали. Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином відповідно до ст. 74 ЦПК України повідомлявся про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням. Суд, дослідивши в судовому засіданні докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Позивач є власником квартира [ADDRESS]. У вказаній квартирі, як наймач, зареєстрований відповідач з 2010 року. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про право власності на житло №2432 від 06.08.1998, копією договору найму жилого приміщення від 26.02.2010 №9, довідкою КП «Комунальник» Овруцької міської ради №1620 від 04.08.2015. Відповідно до ч.1 ст. 158 ЖК України наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Статтею 167 ЖК України передбачено, що наймач жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, вправі за згодою членів сім'ї в будь-який час розірвати договір найму. У разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Згідно ч.1 ст. 168 ЖК України укладений на визначений строк договір найму жилого приміщення у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, припиняється після закінчення цього строку, і його може бути продовжено лише за угодою між наймачем і наймодавцем. Копії договору найму жилого приміщення від 26.02.2010 №9 та акту КП «Комунальник» Овруцької міської ради №41 від 08.05.2015 підтверджують, що договір найму між сторонами було укладено на три роки і, що відповідач з січня місяця 2012 року у квартирі [ADDRESS] не проживає. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Тобто, як випливає із указаної правової норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язана з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Відповідно до ст.150 ЖК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Аналогічна норма закріплена і в ст.383 ЦК України. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, оскільки відповідач не проживає в [INFO] з січня місяця 2012 року, тобто більше трьох років, строк дії договору найму закінчився, наявні правові підстави для визнання його таким, що втратив право користування вказаною квартирою. Вимога щодо зняття відповідача з реєстраційного обліку не підлягає задоволенню, оскільки зняття з реєстрації місця проживання має бути здійснено на підставі рішення суду виключно про позбавлення права користування житловим приміщенням. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., який відповідно до ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на її користь.

Outcome: partial