Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

13 січня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ФОП [PERSON] про захист прав споживача, визнання недійсним договору, та стянення суми, мотивуючи тим, що 16.09.2016 року між нею та ФОП [PERSON] було укладено договір за № 418 на виконання робіт по виготовленню та установці ПВХ конструкції. Відповідно до даного договору вона зобовязувалась сплатити на користь ФОП [PERSON] грошову суму в розмірі 7680 грн., а ФОП [PERSON] в свою чергу зобовязувався виготовити та установити ПВХ конструкцію в її квартирі. На той час вказану суму грошових коштів вона мала і могла сплатити, проте як їй пояснив [PERSON], вона повинна була сплатити йому лише частину грошових коштів, а саме 6 150 грн., решту суми - 1530 грн. він, в усному порядку, сказав їй сплатити після доставки ПВХ конструкції, аргументуючи це тим, що в нього так заведено, а письмовий договір № 418 формальний, так як він являється приватним підприємцем. Того ж дня [PERSON] в усному порядку пообіцяв, що привезе їй додому ПВХ конструкції не через 72 робочих дні, як указано в договорі, а через тиждень. Через тиждень їй ніхто ПВХ конструкції до дому не привіз та не телефонував. Зателефонував їй [PERSON] через декілька днів після установленого ним самим строку та повідомив, що привезти ПВХ конструкції він не може через проблеми з автомобілем; пообіцяв привезти через декілька днів. Вона почекала ще один тиждень, з нею ніхто з приводу ПВХ конструкцій на зв'язок не виходив, після чого вона вирішила сама зателефонувати [PERSON] по контактному телефону, який він їй залишив - [NUMBER]; [NUMBER], проте дані телефони були поза зоною дії. В офісі, який винаймав [PERSON]О за адресою: Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Толстого, 10, невідома їй жінка повідомила, що [PERSON] даний офіс уже не винаймає, де він наданий час знаходиться та як з ним можна вийти на зв'язок вона не знає. Потім вона почала власне розслідування, в ході якого на сайті Міністерства юстиції України знайшла інформацію про ФОП [PERSON], який зареєстрований за адресою: [INFO]. Однак за цими координатами ФОП [PERSON] також відсутній. Вважає, що ФОП [PERSON], укладаючи з нею договір, не мав наміру його виконувати, оскільки після отримання грошей одразу зник, тобто договір є фіктивним. За таких обставин просить визнати зазначений договір недійсним та стягнути з відповідача на її користь матеріальні збитки у сумі 6 150 грн., які вона уплатила ФОП [PERSON] на виконання фіктивного договору. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач ФОП [PERSON] в судові засідання неодноразово не зявлявся. Згідно витягу з ЄДРПОУ, ФОП [PERSON], код [NUMBER], зареєстрований за адресою: [INFO]. Судові повістки відповідно до вимог абз. 3 ч. 5 ст. 74 ЦПК України надсилалися відповідачу за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, а тому в силу абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судові виклики вручені йому належним чином, що також підтверджується повідомленням про вручення листа. ФОП [PERSON] причини своїх неявок суду не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутність або заперечення проти позову суду не надав. Оскільки не має відомостей про причину неявки відповідача, на підставі ч.4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність та ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у даній справі доказів, на що позивач згоден. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що сторони уклали договір №418 від 16.09.2016 року, за умовами якого ФОП [PERSON] зобовязався виготовити та встановити ПВХ конструкції у [PERSON] протягом 72 робочих днів після оплати послуг. Того ж дня [PERSON] сплатила 6 150 грн. на виконання договору. Такі обставини підтверджуються копією Договору, укладеного в м. Первомайську по вул. Толстого, 10. Договір відповідачем не виконано. Відповідач так і не приступив до його виконання. Натомість одразу після отримання грошей від [PERSON], з офісу за адресою, вказаною у договорі, він зник, на телефонні дзвінки не відповідає. За місцем реєстрації ФОП [PERSON] також відсутній. Така поведінка відповідача свідчить про те, що він не мав наміру вчиняти будь які дії на виконання договору, а мав намір лише заволодіти грошима [PERSON] Відповідно до ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Відповідно до ч. 2 ст. 234 ЦК України фіктивний правочин визнається судом недійсним. Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Згідно ч. 2 ст. 216 ЦК України, якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. За наведених обставин суд визнає, що позовні вимоги [PERSON] законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки судом встановлено підстави для визнання спірного правочину недійсним. Тож з відповідача на користь позивача слід стягнути гроші, отримані ним від неї внаслідок укладення фіктивного правочину. Крім того, на підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід також стягнути судові витрати за двома позовними вимогами.

Outcome: approved