Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

02.11.2020\~року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа певній особі(а.с. 1-6). В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що після смерті батька [PERSON] залишилася спадщина, яка складається з земельної ділянки, площею 5,6472 га, кадастровий номер 6322882500:01:000:0035, розташованої на території Довгенської сільської ради Ізюмського району Харківської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ХР № 038368, виданого 26.12.2002 року Ізюмською райдержадміністрацією Харківської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 259. У зв`язку з тим, що в Державному акті помилково зазначено ім`я спадкодавця як « [PERSON] », просить встановити факт належності правовстановлюючого документа конкретній фізичній особі. Заявник [PERSON] був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, для участі в судовому засіданні не прибув, однак надав суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримує повністю, просив справу розглянути без його участі (а.с.31). Заінтересована особа - Довгеньківська сільська\~рада Ізюмського\~району Харківської\~області була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи; заінтересованою особою не направлено свого представника для участі в судовому засіданні, але надано заяву про розгляд справи без участі представника за наявними документами у справі та ухвалення рішення відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.30). На підставі ч. 2\~ ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] в\~с.\~Кам`янка\~Ізюмського району\~Харківської області,\~помер [PERSON] ,\~що підтверджується\~копією свідоцтва\~про смерть\~серії [NUMBER] \~від 16.02.2006\~року,\~актовий запис\~№ 05 (а.с. 8). Як вбачається з копії сертифіката на право на земельну частку(пай), серії ХР № 0071222, [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Зоря», розміром 7,01 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі(на місцевості)(а.с.11). 26.12.2002 року на ім`я « [PERSON] » Ізюмською райдержадміністрацією Харківської області був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ХР № 038368, про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 5,6472 га, кадастровий номер 6322882500:01:000:0035, розташованої на території Довгенської сільської ради Ізюмського району Харківської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 259 (а.с. 10). Відповідно до копії довідки, видної головою Довгеньківської сільської ради, [PERSON] та [PERSON] одна і таж особа(а.с 13). Відповідно до відповіді наданої Міськрайонним управлінням держгеокадастру в Ізюмському районі та м. Ізюмі від 06.12.2019 року, зазначено, що відповідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Зоря» Ізюмського району Харківської області, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0071222, був зареєстрований за гр. « [PERSON] » за № 349 від 11.01.1997 року, але на підставі довідки, виданої Довгеньківською сільською радою Ізюмського району Харківської області в тому, що [PERSON] та [PERSON] одна і таж особа, 10.09.2001 року за № 349 був зареєстрований сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РН № 888318 за гр. [PERSON] (а.с. 12-14). В архівних документах фонду КСП «Зоря», в відомостях нарахування заробітної плати колгоспникам КСП «Зоря», с. Довгеньке Ізюмського району Харківської області за 1997 рік, значиться [PERSON] , який працював на МТФ №1 КСП «Зоря» з січня по вересень 1997 року та відпрацював в 1997 році - 220,5 вихідних днів, що підтверджується довідкою архівного відділу Ізюмська районна державна адміністрація Харківської області від 12.12.2019 року (а.с. 17) Довідкою Довгеньківської сільської ради Ізюмського району Харківської області від 17.04.2020 року, підтверджується, що згідно виписки з погосподарської книги Довгеньківської сільської ради Ізюмського району Харківської області за 1977-1979 роки, голова домогосподарства - [PERSON] , [INFO] , його син - [PERSON] , [INFO] (а.с. 18). Довідкою Малокомишуваської сільської ради Ізюмського району Харківської області від 08.01.2020 року, підстверджується, що згідно з по господарських книг за 1961-1973 роки за особовим рахунком с. Вікнено Бражківської сільської ради Ізюмського району Харківської області значиться домогосподарство де головою є [PERSON] , 1937 року народження, жінка - [PERSON] , 1939 року народження, син - [PERSON] , [INFO] (а.с. 19). Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 29.05.2020 року встановлено факт того, що [PERSON] , померлий [INFO] в с. Кам`янка Ізюмського району Харківської області, є рідним батьком [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , місце народження с. Вікнено Ізюмського району Харківської області (а.с. 14-16). Розбіжність у написанні прізвища батька заявника заважає йому реалізувати повною мірою його права. Згідно з п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з п. 12\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995р. №5, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа для [PERSON] має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, в даному випадку державна реєстрація нерухомого майна Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.11.1950 року) встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. При прийнятті рішення відповідно до ст. 80 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий стороною на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"). Враховуючи викладене, суд вважає за можливе, заяву [PERSON] задовольнити у повному обсязі. Відповідно до ч. 7\~ст. 294 ЦПК України\~судові витрати заявнику не відшкодовуються.

Outcome: approved