Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

06.02.2020 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був між ними зареєстрований 05.02.2011 року Степківською сільською радою Первомайського району Миколаївської області, актовий запис № 01. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, на підставі чого в сім`ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Вважає, що можливості зберегти сім`ю немає. Подружні відносини між ними припинилися з грудня 2019 року та з цього часу спільне господарство не ведуть. Зберегти сім`ю не представляється можливим, оскільки шлюб носить формальний характер, а його збереження буде суперечити інтересам позивача та дитини. Позивач в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву із клопотанням про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву із клопотанням про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає і не заперечує проти їх задоволення. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище " [PERSON] ". Через неявку сторін фіксування судового засідання не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обгрунтована та підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. Судом встановлено, що 05.02.2011 року Степківською сільською радою Первомайського району Миколаївської області, актовий запис № 01, між сторонами по справі було зареєстровано шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Шлюбні стосунки припинені через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, на підставі чого в сім`ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 07.06.2011 року Степківською сільською радою Первомайського району Миколаївської області, актовий запис № 16. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін, іхній малолітній дитини, суд вважає, що позов заявлено обгрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. Враховуючи ч.3 ст. 200 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому засіданні оскільки відповідач визнав позов повністю. Судові витрати понесені позивачем по сплаті судового збору в сумі 840 грн. 80 коп. за клопотанням позивача суд залишає за ним. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved