Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

\~07 грудня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача - Костянтинівського державного хімічного заводу, про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку, вказуючи, що з 01 жовтня 2014 року перебував у трудових відносинах з відповідачем, був звільнений 03 серпня 2016 року з посади виконуючого обов*язки директора Костянтинівського державного хімічного заводу на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України (скорочення штату). При звільненні виплата належних йому проведена не була, розмір заборгованості по заробітній платі на день звернення до суду складає 13150,10 грн., що підтверджується виданою відповідачем довідкою. Вказану заборгованість просив стягнути з відповідача на його користь. Також, враховуючи що підприємством дотепер не виплачена заборгованість з заробітної плати, вважає, що відповідач повинен сплатити йому середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, виходячи з розміру його середньоденного заробітку, що складає 393,06 грн., на день звернення до суду розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку складає 34196,22 грн. (393,06 грн. х 87 робочих днів за період серпня-грудня 2016 року). Просив стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за період часу з моменту звільнення по день винесення судового рішення. В судове засідання позивач не з*явився, звернувшись з заявою про розгляд справи за його відсутності, позов в частині стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні підтримує. Представник відповідача - Костянтинівського державного хімічного заводу, у судове засідання не з*явився, будучи\~належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомив, тому суд за таких обставин на підставі ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (ухвалює заочне рішення).. З*ясувавши позицію позивача, дослідивши надані докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON], [INFO] (а.с. 4-6), у період часу з 01 жовтня 2014 року по 03 серпня 2016 року перебував у трудових відносинах з Костянтинівським державним хімічним заводом; 03 серпня 2016 року звільнений з займаної посади виконуючого обов*язки директора заводу за скороченям штатів за п.1 ст. 40 КЗпП України, що підтверджується записами у трудовій книжці позивача (а.с. 7-14), а також копіями наказів про прийняття на роботу та звільнення (а.с. 15-19). \~\~ Згідно частини 1 статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У відповідності зі ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення провести з працівником розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу. Згідно зі ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Таким чином, виплата всіх сум, що належать позивачу від підприємства, повинна була бути проведена в день звільнення 03 серпня 2016 року, проте, остаточний розрахунок з ним не проведений. Так, як вбачається з довідки Костянтинівського державного хімічного заводу № 68 від 22 листопада 2016 року (а.с. 28), [PERSON] працював у заводі на посаді виконуючого обов*язки директора, звільнений 03 серпня 2016 року, розмір заборгованості по виплаті заробітної плати станом на 22 листопада 2016 року за період липень-серпень 2016 року складає 13150 грн. 10 коп. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, що є підставою для стягнення з відповідача вказаного середнього заробітку. Розрахунок середнього заробітку провадиться відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року з відповідними змінами та доповненнями. Згідно п. 2 зазначеного Порядку обчислення середньої заробітної плати провадиться виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата. Відповідно до довідки Костянтинівського державного хімічного заводу № 73 від 05 грудня 2016 року (а.с. 29) розмір середньоденного заробітку позивача складає 393,06 грн. Кількість робочих днів [PERSON], звільненого 03 серпня 2016 року, за п*ятиденним робочим графіком у період з 01 червня 2016 року по 03 серпня 2016 року складає 44 робочі дні; з 03 серпня 2016 року по грудень 2016 року складав би 87 робочих дні, що вбачається з довідок Костянтинівського державного хімічного заводу № 25/125 від 05 грудня 2016 року, та № 25/128 від 06 грудня 2016 року (а.с. 30-31). Весь час затримки розрахунку за період з 04 серпня 2016 року по 25 січня 2017 року включно становить 121 робочий день, таким чином, середній заробіток за цей час складає 47560,26 грн., виходячи з розрахунку: середньоденна заробітна плата позивача 393,06 грн. х 121 робочий день, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в силу ст. 117 КЗпП України. \~\~\~\~\~ В силу ст. 32 Закону України «Про оплату праці» трудові спори з питань оплати праці розглядаються і вирішуються згідно з законодавством про трудові спори. У відповідності до п. 25\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24 грудня 1999 р. "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці"\~встановлено, що закінчення строку виплати заробітної плати (ст. 115 КЗпП) не є початком перебігу зазначеного процесуального строку, якщо не оспорюється право на її одержання; у відповідних випадках ця обставина може бути підставою для вимог про компенсацію втрати частини заробітку у зв'язку із затримкою його виплати. Непроведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої\~ст. 117 КЗпП. Відповідно до матеріалів справи позивач, звертався на адресу роботодавця з вимогою про розрахунок вх. № 300 від 15 серпня 2016 року (а.с. 22), відповідачем не було вжито будь-яких заходів для здійснення розрахунку з позивачем при звільненні (не направлено відповідного листа із пропозицією отримати належні кошти; належні кошти не були надіслані грошовим переказом на адресу позивача тощо), тому суд вважає вину відповідача у не проведенні такого розрахунку з позивачем при звільненні доведеною.\~\~ Приймаючи до уваги викладене, суд вважає за необхідне стягнути з підприємства - Костянтинівський державний хімічний завод, на користь позивача [PERSON] заборгованість по виплаті заробітної плати за період липень-серпень 2016 року у розмірі 13150 грн. 10 коп., середній заробіток за весь час затримки виплати за період часу з 04 серпня 2016 року по 25 січня 2017 року включно в розмірі 47560 грн. 26 коп., а всього 60 710 грн. 36 коп. В силу ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1378 грн. На підстві викладеного та

Outcome: approved