Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] покликається на те, що з 4 травня 2011 року по 10 лютого 2014 року та із 17 березня 2014 року по даний час працює у відповідача на посаді молодшої сестри палатної, що підтверджується відповідними наказами за місцем роботи та записами у її трудовій книжці. За характером роботи у вказаний період працювала позмінно, упродовж 24 годин підряд через кожні три доби, близько восьми разів на місяць. Однак, відповідач належним чином не проводив облік її робочого часу, не здійснював доплату за роботу у нічний час. Покликаючись на положення ст. 57, 108 КЗпП України, із врахуванням поданої заяви про уточнення та зменшення розміру позовних вимог, просить стягнути з відповідача на її користь доплату за роботу у нічний час за період з 04.05.2011 року по 10.02.2014 року та із 17.03.2014 року по 30.07.2014 року в сумі 4806 грн. 17 коп. У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог. Просила позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився повторно, подав заяву про відкладення розгляду справи, доказів поважності неприбуття в судове засідання суду не надав. Разом з тим відповідач про день, місце та час розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Згідно до ст. 108 КЗпП України робота у нічний час оплачується у підвищеному розмірі, встановленому генеральною, галузевою (регіональною) угодами та колективним договором, але не нижче 20 відсотків окладу за кожну годину роботи в нічний час. Згідно до ч. 3 ст. 54 КЗпП України нічним вважається час з 10 години вечора до 6 години ранку. Судом встановлено, що позивач з 04 травня 2011 року по 10 лютого 2014 року та з 17 березня 2014 року по даний час працює у відповідача на посаді молодшої сестри палатної, що підтверджується відомостями про роботу, зазначеними у її трудовій книжці, наказом територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) № 18 від 17.03.2014р. "Про скасування наказу № 7 від 07.02.2014 року "Про звільнення [PERSON]". У вказаний період позивач працювала позмінно, упродовж 24 годин підряд через кожні три доби, однак її робота в нічний час належним чином відповідачем не обліковувалася та відповідна доплата не проводилася. Наведене підтверджується журналом чергування молодших сестер палатних, актом перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування № 17-01-002/0002 від 17.06.2014 року, згідно до якого відповідач не забезпечив достовірний облік виконуваної працівником [PERSON] роботи та бухгалтерський облік витрат на оплату праці, а також приписом Територіальної державної інспекції з питань праці у Рівненській області № 17-01-002/0002-0002 від 17.06.2014 року про усунення порушень вимог ч. 2 ст. 30 Закону України «Про оплату праці», забезпечення в установі достовірного обліку виконуваної працівниками роботи та бухгалтерського обліку витрат на оплату праці. Обставина щодо роботи позивача у Територіальному центрі соціального обслуговування Зарічненського району у нічний час у попередньому судовому засіданні визнавалася і самим представником відповідача Білоусом І.І. З довідки відповідача № 107 від 08.09.2014 року вбачається, що посадовий оклад позивача становив: у 2011 році - 985 грн., 2012 році - 1098 грн., 2013 - 1147 грн., 2014 - 1218 грн. З роз'яснень, що містяться у п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» вбачається, що при вирішенні спорів про доплату за роботу в нічний час судам належить виходити з положень статей 54, 108 КЗпП України і враховувати, що нічним вважається час із 10-ї години вечора до 6-ї години ранку і робота в такий час має оплачуватись роботодавцем у підвищеному розмірі, встановленому генеральною, галузевою, регіональною угодами або колективним договором, але в будь-якому разі не нижче 20 відсотків тарифної ставки (окладу) працівника за кожну годину. Оплата в зазначеному розмірі провадиться незалежно від того, скільки годин робочого часу припадає на нічний час. Відповідно до листів Мінпраці від 25.08.2010 р. №9111/0/14-10/13, 23.08.2011р. № 8515о14-1113, 21.08.2012р. № 9050о14-1213, від 04.09.2013 № 9884о14-1313 при 40-годинному робочому тижні норма робочого часу на 2011 рік становитиме - 1996,0 год., на 2012 рік -2001,0 год., на 2013 рік - 2002,0 год., та і у періоод із січня по липень 2014 р. - 1139 год. Суд вважає, що позивачем вірно визначено середню щомісячну кількість робочих годин, яка складає: за 2011 рік - 1996/12 = 166,3; за 2012 рік - 2001/12 = 166,75; за 2013 рік 2002/12 = 166,8; за січень-липень 2014 р. - 1139/7 = 162,7 та кількість відпрацьованих нею годин: у 2011 році (без врахування січня-квітня): 1996 - 486 - 166,3 = 1343,7 год.; у 2012 році 2001 - 166,75 = 1834,25 год.; у 2013 році 2002 - 166,8 = 1835,2 год.; у 2014 році (за січень-липень) 1139 год., а також кількість відпрацьованих годин у нічний час, що становить 13 частину всіх відпрацьованих годин (24 год. : 8 = 3) та складає у 2011 році 447,9 год. (1343,7 : 3), у 2012 році 611,4 год. (1834,25 : 3), у 2013 році 611,7 год. (1835,2 : 3), у 2014 році 379,7 год. (1139 : 3). Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Генеральною Угодою про регулювання основних принципів і норм реалізації соціально-економічної політики і трудових відносин в Україні на 2010-2012 роки від 09.11.2010р. передбачено доплату за роботу в нічний час 35 відсотків годинної тарифної ставки (посадового окладу) за кожну годину роботи в цей час, тому суд вважає обгрунтованими вимоги позивача про проведення доплати за роботу в нічний час саме у такому розмірі, а також наведений нею розрахунок, згідно до якого у 2011 році середня заробітна плата позивача за одну годину роботи становить: 985 х 166,3 = 5 грн. 92 коп./год.; у 2012 році -1098 х 166,75 = 6 грн. 58 коп. /год.; у 2013 році - 1147 х 166,8 = 6 грн. 88 коп./год.; у 2014 році -1218 х 162,7 = 7 грн. 50 коп./год. Звідси 35 % доплати за кожну годину роботи у нічний час становить: у 2011 році 5,92 х 0,35=2 грн.07 коп.; у 2012 році - 6,58 х 0,35=2 грн. 30 коп.; у 2013 році -6,88 х 0,35=2 грн.41 коп.; у 2014 році -7,50 х 0,35= 2 грн.63 коп. та за кожну годину роботи у нічний час має бути нарахована така доплата: у 2011 році - 2,07 грн.; у 2012 році - 2,30 грн.; у 2013 році - 2,41 грн.; у 2014 році - 2,63 грн.; При цьому розмір належної позивачу доплати за роботу у нічний час у період із травня 2011 року по липень 2014 року включно становить: за відпрацьований нічний час у 2011 році - 447,9 х 2,07= 927,15 грн., у 2012 році - 611,4 х 2,30= 1406,22 грн., у 2013 році - 611,7 х 2,41= 1474,20 грн., у 2014 році- 379,7 х 2,63= 998,60 грн. Таким чином, сума належної позивачу доплати за роботу в нічний час у вказані періоди становить 4806 грн. 17 коп. ( 927,15 + 1406,22 + 1474,20 + 998,60). На підставі наведеного та

Outcome: approved