Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

11.08.2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами, які заявою від 13.01.2021 року уточнила та просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на: житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] ; 1/2 частку земельної ділянки загальною площею 0,0609 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5110600000:01:017:0054. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Перелигіної В.В. №57-02-14 від 23.06.2020 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, проти задоволення уточнених позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] та належить 1/2 частка земельної ділянки загальною площею 0,0609 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5110600000:01:017:0054, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №467987, виданого на підставі рішення Ізмаїльської міської ради №2955-V від 12.02.2010 року. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 05.10.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якого входить: 1/2 частка земельної ділянки загальною площею 0,0609 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5110600000:01:017:0054. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. За життя [PERSON] залишила заповіт від 23.03.1999 року, посвідчений державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Богдан О.М., зареєстрований в реєстрі за № 2-1526, згідно якого, все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, на що вона за законом матиме право на день смерті, заповіла [PERSON] . Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 61026577 від 22.07.2020 року, наданої приватним нотаріусом Перелигіною В.В., заповіт [PERSON] від 23.03.1999 року, зареєстрований за № 2-1526, чинний, не змінювався та не скасовувався. Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України - малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Осіб, які відповідно до вимог ч. 1 ст. 1241 ЦК України мають право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту, немає. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом, тобто вважається такою, яка прийняла спадщину. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 21.04.2018 року, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якого входить: - 1/2 частка земельної ділянки загальною площею 0,0609 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5110600000:01:017:0054, яку вона успадкувала після [PERSON] ; - житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , що належав спадкодавця на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.04.1991 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Богдан О.М. в реєстрі №1227 (1/2 частка) та рішення Народного суду м. Ізмаїл Одеської області №2-13/1973 від 20.03.1973 року (1/2 частка). За життя [PERSON] залишила заповіт від 11.04.1991 року, посвідчений державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № 1238, згідно якого, все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, на що вона за законом матиме право на день смерті, заповіла [PERSON] . Встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 06.08.1998 року відділом реєстрації актів цивільного стану виконкому Ізмаїльської міської ради Одеської області, [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 53639276 від 11.10.2018 року, наданої приватним нотаріусом Перелигіною В.В., заповіт [PERSON] від 11.04.1991 року, зареєстрований за № 1238, чинний, не змінювався та не скасовувався. Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України - малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Осіб, які відповідно до вимог ч. 1 ст. 1241 ЦК України мають право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту, немає. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом, тобто вважається такою, яка прийняла спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Перелигіної В.В. №57-02-14 від 23.06.2020 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Згідно п. 3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved