Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

У березні 2015\~р. Білякова (прізвище до реєстрації шлюбу з [PERSON] [PERSON] , а.\~с.\~8) [PERSON] звернулась до суду з заявою, у якій просить визначити місце проживання сина [PERSON] , який народився [INFO] , з нею за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] проти позову заперечив, посилаючись на те, що [PERSON] не надала доказів щодо права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Також посилався на те, що більшу частину життя син проживав разом з ним і з боку [PERSON] претензій з цього приводу не було, між ним та [PERSON] було укладено мирову угоду, відповідно до умов якої визначено, що дитина проживатиме з ним, він забезпечує належні умови для життя дитини, виховує дитину, має дохід, його дружина гарно ставиться до дитини, він не чинить [PERSON] перешкод у спілкуванні з дитиною (28 32). Виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області надав Висновок від 29.04.2015\~р. №\~02-16/908 щодо розв`язання спору між батьками про визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] (далі Висновок), згідно з яким вважає за недоцільне змінювати на даний час місце проживання дитини, та вважає за необхідне залишити дитину проживати з батьком [PERSON] , оскільки останній не чинить перешкод [PERSON] у спілкуванні з сином (а.\~с.\~55 56). Судом з`ясовано, що [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини (сина) [PERSON] , який народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 27.04.2009\~р. серії [NUMBER] (а.\~с.\~7). Дитина проживає з [PERSON] , що визнається усіма особами, які беруть участь у справі. Крім того, у Висновку, зокрема, вказано, що після розлучення [PERSON] та [PERSON] дитина проживала разом з батьком. Як вбачається з відмітки на 10-й сторінці паспорту [PERSON] , шлюб між нею та [PERSON] було розірвано на підставі рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13.12.2012\~р. (а.\~с.\~10). Зі спільної заяви від 05.03.2013\~р. [PERSON] та [PERSON] випливає, що між ними було досягнуто спільну домовленість про те, що дитина проживає з батьком. Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05.03.2013\~р. визнано мирову угоду, укладену між [PERSON] та [PERSON] , відповідно до якої, зокрема, спільною домовленістю між ними визначено, що дитина проживає з батьком (а.\~с.\~80, 47). Свідок [PERSON] дала показання про те, що [PERSON] виїжджала в м.\~Київ, скільки не було змоги забезпечити дитину, і вона попросила [PERSON] , що б син побув з ним. Коли вона приїхала з м.\~Києва, той не дозволяв забрати дитину до себе, деякий час не дозволяв бачитись з дитиною. При ній [PERSON] дзвонила [PERSON] , просила поговорити з дитиною, але той відмовляв. [PERSON] та [PERSON] не спілкувались з приводу садка та школи, у яку влаштовувати сина. [PERSON] не давав змоги водити дитину в садок та забирати. Коли був "утренік" на 8 березня, [PERSON] хотіла прийти подивитись, але [PERSON] їй заборонив. Так само з гуртками не давав забирати. Коли [PERSON] хотіла відвести дитину на відпочинок, [PERSON] не давав змоги це зробити. Подарунок на 8 березня, який зробила дитина, [PERSON] сказав подарити [PERSON] (своїй дружині). Але коли [PERSON] дозволяє бачитись з дитиною, він дзвонить і намагається заманити дитину назад. Дуже рідко на ніч оставляє дитину. Коли забирає дитину, та не хоче іти, плаче, хоче залишитись з мамою. Про 8 березня це був 2015\~р. Свідок [PERSON] дав показання про те, що після розірвання шлюбу [PERSON] змушена була оставити дитину [PERSON] і вирушити до м.\~Києва на заробітки, так як аліменти були малі, дитину і себе вона утримувати не могла, тому і поїхала. Після приїзду з м.\~Києва вона хотіла забрати дитину, але ніхто не віддав. [PERSON] давав дитину на день, з важкими скандалами. [PERSON] не хотів давати дитину. [PERSON] змушена була подавати до суду, що б повернути дитину. [PERSON] зустрічається з дитиною. Сказати, що [PERSON] погана мама, він (свідок) не може. [PERSON] відповідально ставиться до дитини. [PERSON] перебувала у м.\~Києві приблизно три місяці. Чоловік [PERSON] працює в 26-й артбригаді, відповідальна людина, зараз в АТО, нічого поганого про нього сказати не може, хороша, поміркована людина. Особисто він не чув, що б [PERSON] чинив перешкоди [PERSON] щодо дитини. З дитиною він (свідок) спілкувався особисто не раз, та, з її слів, хоче жити з мамою. Свідок [PERSON] дав показання про те, що [PERSON] за невідомих йому обставин забрав дитину. Про справу, за якою суд присудив проживання дитини з батьком ( [PERSON] ), йому (свідку) відомо зі слів [PERSON] . [PERSON] разом з дитиною бачить не часто. В [PERSON] є проблеми зі спілкуванням з дитиною, бо [PERSON] перешкоджає бачити дитину. Був свідком, як приблизно тиждень тому [PERSON] подзвонила [PERSON] , що б поспілкуватись з дитиною по телефону. [PERSON] сказав, що дитина у матері. [PERSON] подзвонила його матері (колишній свекрусі) теж їй не дали поспілкуватись з дитиною. [PERSON] протягом двох годин не могла зв`язатись з дитиною. З чоловіком [PERSON] він (свідок) особисто знайомий, той зараз знаходиться в АТО, нормальний військовослужбовець. Він (свідок) не питав у дитини, з ким та хоче проживати. З поведінки дитини знає, що та хоче проживати з матір`ю. Свідок [PERSON] дала показання про те, що дитина проживає з [PERSON] . Мама іноді дитину бере до себе. Дитина знаходиться у дворі по [ADDRESS] , а [PERSON] знаходиться у подруги. З дитиною ніколи не бачила, що б [PERSON] гуляла. [PERSON] дитиною не займається: як беруть дитину, то мають з нею гуляти, а не залишати дитину. Дитина добре відноситься до батька, вони разом гуляють. Теперішнього чоловіка [PERSON] \~ не знає, не бачила їх вдвох з дитиною. Дитина тягнеться більше до батька. [PERSON] до реєстрації шлюбу з теперішнім чоловіком бачила з різними чоловіками. [PERSON] не перешкоджає [PERSON] бачитись з дитиною, іноді привозить її, потім [PERSON] телефонує, що б забрали. Один раз таке бачила. Свідок [PERSON] дав показання про те, що знає [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] більше, [PERSON] менше. Дитина (хлопчик) ставиться до [PERSON] відмінно. [PERSON] завжди з дитиною, та хоче бачити батька. Дитина завжди тягнеться до батька, разом грають у футбол, катаються на велосипеді. [PERSON] їхала до м.\~Києва, приблизно на півроку. Дитина проживає у гарних умовах, все для неї. Він (свідок) часто приходить до [PERSON] , за цей час ні разу не бачив, що б [PERSON] приходила до дитини. [PERSON] за сина горою, ніколи не дасть образити. Про теперішнього чоловіка [PERSON] нічого не відомо, ніколи його не бачив. Чув, що [PERSON] у 2013\~р. залишили дитину та поїхала заробляти. Про думки дитини, з ким та хоче проживати, йому (свідку) невідомо. [PERSON] не перешкоджає [PERSON] бачитись з дитиною. Іноді під час дзвінків [PERSON] останній каже, що відвіз дитину до [PERSON] . [PERSON] не подобається, що [PERSON] забирає дитину, оскільки це має недивні наслідки: дитина вередує, хворіє. [PERSON] працює будівельником на себе. [PERSON] завозить дитину до батьків у с.\~Бистрик раз на місяць, на який термін не знає. Їдуть туди усією родиною. Можуть дитину там лишити, а можуть забрати. Свідок [PERSON] дала показання про те, що коли [PERSON] та [PERSON] розійшлися, дитина жила з [PERSON] . Потім вирішили, що дитина буде проживати з [PERSON] . [PERSON] було важко самому, тому він з дитиною переїхав до неї (свідка) та її чоловіка (його батька) у с.\~Бистрик. Дитина ходила у с.\~Бистрику у садок. У 2014\~р. [PERSON] оформив шлюб з другою жінкою і вони забрали дитину, остання почала ходити у 27 садок у м.\~Бердичеві з 03.09.2014\~р. Дитину одягали, лікували, їздили в санаторій, водили до логопеда, на різні гуртки, циркову студію. [PERSON] нею повністю займається: читають, рахують, катаються на велосипеді, грають у футбол, на рибалку їздять. [PERSON] раніше, як тільки розлучились, не часто брала дитину. Була у м.\~Києві, потім повернулась, зустрічалась з різними чоловіками, знайомила з ними дитину, розповідала, як вони люблять один одного. Коли народилась дитина, у 2009\~р., її привезли додому, приїхав лікар і сказав, що треба їхати в Житомирську лікарню. [PERSON] відвіз дитину та [PERSON] до лікарні у м.\~Житомир. [PERSON] вчинила істерику, що там режим, треба о 7:00 вставати. Вона (свідок), [PERSON] , лікарі, родичі [PERSON] ледве вмовили останню, що б залишилась лікувати дитину. У 2013\~р. у дитини була планова операція. Попросили [PERSON] , що б лягла у м.\~Житомирі. [PERSON] після операції втекла з лікарні, привезла дитину до м.\~Бердичева на 2-й чи 3-й день після операції. і віддала разом з речами їй (свідку) і не сказала, що далі робити. Вона (свідок) взяла дитину, потім возила на таксі до м.\~Бердичева, лікувала. Жорстокий дій з боку [PERSON] до дитини ніколи не бачила. [PERSON] у стані алкогольного сп`яніння не бачила, та могла випити сто грам на гулянках. Хлопчик до [PERSON] ставиться дуже гарно, тягнеться до батька. Вчора грав в комп`ютерну гру, подзвонила [PERSON] , але дитина не захотіла спілкуватись, сказала, що б та завтра передзвонила. [PERSON] останні два місяці дуже часто дзвонить, це вже набридло, у них у селі господарство, вони не можуть по двадцять разів на день з нею спілкуватись. У 2013\~р. їздили з дитиною у санаторій у Закарпаття. Після того, як повернулись, [PERSON] місяця два не брала дитину. Дитина питала: "Бабуся, я що, погана дитина? Вона (свідок) пояснювала, що найкраща. Дитина спитала, чого її мама не бере? Вона (свідок) повідомила про це двоюрідній сестрі [PERSON] , потім [PERSON] взяла дитину. Про суд, який був у 2013\~р., їй відомо, що [PERSON] написала розписку, що не може глядіти дитину і що та залишиться з [PERSON] . Дитина у с.\~Бистрику була півтора роки, бо там був батько ( [PERSON] ). З вересня 2014\~р. дитина проживає з [PERSON] та його дружиною [PERSON] . Дитина приїжджає до с.\~Бистрика на вихідні, у цей час [PERSON] може бути теж, або може бути на роботі. [PERSON] ніколи не перешкоджав [PERSON] бачити дитину, тільки коли у дитини температура. Вона (свідок) не питала у дитини, з ким та хоче проживати. Дитина живе з ними з задоволенням, тягнеться до Христини, та теж до неї гарно ставиться. Спочатку, коли [PERSON] почала брати дитину, та не дуже хотіла. Дитина іноді тягнеться до матері, бо це її мама. Свідок [PERSON] дала показання про те, що колишню сім`ю [PERSON] та [PERSON] знає з самого початку, коли вони одружились. Коли народився хлопчик (дитина), [PERSON] та [PERSON] проживали десь до року у батьків [PERSON] у с.\~Бистрику. Дитина часто хворіла, бабуся допомагала матері у вихованні, і лікувала часто. Бабуся докладала багато зусиль, так як [PERSON] завжди працював та приносив до дому кошти. Потім [PERSON] та [PERSON] переїхали жити до м.\~Бердичева. Розійшлися. Хлопчик проживав з батьком у його батьків у с.\~Бистрику. Коли мама приїжджала взяти дитину до себе, то вона завжди дуже плакала і не хотіла їхати. Дитина ходила в дитячий садок протягом двох років, і мама ніколи його не приводила до садка, не забирала, цим завжди займався батько. Маму ніколи не бачила у дитячому садочку. Батько до дитини відноситься гарно. Вони гарно граються, батько забезпечує його різним розвиваючими іграми. Бачила, як у футбол гралися, і на рибалку ходять разом. Не чула від дитини, з ким та хоче бути з батьком чи з матір`ю. Коли дитина проживала у с.\~Бистрику, мати рідко приїжджала. Особисто вона (свідок) бачила матір два рази. З вересня 2014\~р., коли [PERSON] переїхав у м.\~Бердичів, дитина приїжджає на вихідні до с.\~Бистрика. Приїжджає, в основному, з батьком. Чи чинить [PERSON] перешкоди [PERSON] в спілкуванні дитиною, їй не відомо. Свідок [PERSON] дала показання про те, що дитина відвідує садок, у якому вона працює, з 2-го вересня 2014\~р. Дитина пішла у старшу групу. Дітей у них багато. Дитина приходить завжди охайною. Іде в садочок дитина із задоволенням, уходить з гарним настроєм. В садку є платні гуртки, дитина цікавилась ними. Коли ми звернулись до батька, то той погоджувався на те, що б дитина відвідувала всі гуртки, хоча ті платні. Дитина із задоволенням відвідувала гуртки. Дитина в садку відчувала себе комфортно. За весь час дитину приводив і забирав батько, інколи бабуся, і, звісно, теперішня його дружина. [PERSON] не приходить до садка їй (свідку) про це нічого не відомо. На зайняттях, коли торкається тема мами, дитина про матір не згадує. Дитина згадує лише про батька. Про те, що [PERSON] забороняє [PERSON] спілкуватись з дитиною, не знає, не чула. Частиною першою статті 161 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Принципом 6 Декларації про права дитини від 20.11.1959\~р. встановлено, що малолітня дитина не повинна крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою з матір`ю. Оцінивши наведені вище встановлені обставини та показання свідків, суд не знаходить виключних обставин, через які малолітня дитина [PERSON] , має бути розлучений з матір`ю [PERSON] . З показань свідків випливає, що [PERSON] , весь час, окрім періоду перебування у м.\~Києві, намагалась спілкуватись та виховувати свого сина, виконувати інші батьківські обов`язки, хоча батько дитини [PERSON] , чинив певні перешкоди (обмеження) цьому. Дитини відчуває прихильність як до батька, так і до матері. [PERSON] проживає разом з чоловіком у найманій квартирі (без оформлення договору оренди) за адресою: [ADDRESS] , матеріально-побутові умови проживання задовільні, для [PERSON] (сина) виділене спальне місце, має достатньо часу для спілкування з сином, її утримує чоловік [PERSON] , про що зазначено у Висновку. Чоловік [PERSON] працевлаштований, а саме працює в Військовій частині [NUMBER] на посаді військовослужбовця, отримує заробітну плату, що підтверджується видній йому довідкою від 24.02.2015\~р. про доходи, за місцем роботи характеризується позитивно, що підтверджується його службовою характеристикою (а.\~с.\~19, 20). Як пояснила [PERSON] , вона також отримує доход від передачу в оренду земельної ділянки, яка їй належить на праві власності. Належність [PERSON] земельної ділянки підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 06.06.2013\~р. та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.06.2013\~р. (а.\~с.\~15, 17). Наявні у справі докази не вказують на те, [PERSON] зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Суд не погоджується з Висновком про недоцільність змінювати місце проживання дитини [PERSON] , оскільки він є недостатньо обґрунтованим, а саме його зроблено лише з врахуванням того, що [PERSON] не чинить перешкод у спілкуванні матері [PERSON] , з дитиною. Між тим, як зазначалось вище, ця обставина спростовується показаннями свідків, з яких випливає, що [PERSON] чинив певні перешкоди (обмеження) цьому. Крім того, у Висновку взагалі відсутні посилання на прихильність дитини до батьків. З показань свідків ж випливає, що дитина прихильна до обох батьків. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що малолітня дитина [PERSON] , має проживати з матір`ю [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Посилання [PERSON] у запереченнях проти позову на те, що [PERSON] не надала доказів щодо права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , є недорченим, оскільки, як вже вказувалось вище, [PERSON] не є власником цієї квартири (а відтак не може подати таких доказів), а наймає її разом зі своїм чоловіком. Питання ж наявності у [PERSON] права власності на житло не має значення для вирішення справи, оскільки законодавство України не містить норми про те, що той з батьків, з яким суд визначає місце проживання дитини, зобов`язаний мати у власності житло. [PERSON] у заперечення проти позову також посилається на те, що більшу частину життя син проживав разом з ним і з боку [PERSON] претензій з цього приводу не було, між ним та [PERSON] було укладено мирову угоду, відповідно до умов якої визначено, що дитина проживатиме з ним, він забезпечує належні умови для життя дитини, виховує дитину, має дохід, його дружина гарно ставиться до дитини, він не чинить [PERSON] перешкод у спілкуванні з дитиною. Щодо цього суд зазначає, що спори про визначення місця проживання малолітньої дитини можуть розглядатись неоднократно, оскільки умови виховання дитини можуть змінюватись в залежності від різних обставин (стан здоров`я батька (матері) і дитини, можливості догляду за дитиною, поява вітчима (мачухи) і так далі). Обставини ж, на які він посилається, не є тими виключними обставинами, про якій йдеться у принципі 6 Декларації про права дитини від 20.11.1959\~р., достатніми для розлучення малолітньої дитини [PERSON] , з матір`ю [PERSON] . Зважаючи на наведене, позов [PERSON] підлягає задоволенню. Частиною першою статті 79 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином документально підтверджені судові витрати, понесені [PERSON] , у розмірі 243,60\~грн. (судовий збір), підлягають стягненню на її користь з [PERSON] .

Outcome: approved