Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

09 червня 2016 року [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судове засідання позивачка не з»явилась, через канцелярію суду надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з"явився, причина його неявки суду невідома, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Згідно зі ст.224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється на підставі ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.04.2010 р. по 26.02.2013 р. ( а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7,8). Згідно виконавчого листа № 610/1043/13-ц виданого 25.04.2013 р. з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття ( а.с.10-11). Як зазначила позивачка в позовній заяві, на час прийняття рішення про розірвання шлюбу вона була вагітна третьою дитиною. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 19.12.2013 року, сторони мають третю дитину - сина [PERSON], [INFO] ( а.с.4). На теперішній час всі діти мешкають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобо»вязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов»язок утримувати дитину є рівною мірою обов"язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] не виконує обов'язок по утриманню сина [PERSON], а значить вимога позивачки про стягнення аліментів підлягає задоволенню. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.( ч.3 ст. 181, ст. ст. 182, 183 СК України). Судом встановлено, що дитина обєктів рухомого і нерухомого майна не має, проживає із матірю, яка не працює. Відповідач є інвалідом 3 групи та отримує пенсію, сплачує аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість стягнення із [PERSON] аліментів в розмірі 1/6 частини його заробітку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved