overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

03.12.2014 року позивач звернувся до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона є власником квартири [ADDRESS], на підставі договору дарування квартири від 24.06.2000 року. З відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, відповідно до рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 22.02.2013 року, шлюб між нею та відповідачем - розірвано. 02.08.2000 року відповідач [PERSON] зареєстрований в квартирі [ADDRESS]. З 2012 року відповідач в квартирі не проживає, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію, особистих речей в квартирі не має, даним житловим приміщенням не цікавиться. Перешкод в користуванні квартирою вона не чинила. Добровільно знятися з реєстрації відповідач [PERSON] не бажає. Вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, так як відсутній за місцем реєстрації більше шести місяців. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, так як на протязі більше шести місяців відповідач не користувався житлом без поважних причин. Позивач в судове засідання не з»явився, подавши заяву про слухання справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та дату слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім"ї були відсутні з поважних причин понад шести місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] прийняла у дар квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с.9) Згідно домової книги [PERSON],1971 року народження зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 02.08.2000 року (а.с.11-12) Відповідно рішення Апостолівського районного суду від 22.02.2013 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с.14-15) Згідно свідоцтва про зміну імені, [PERSON], [INFO], 26.07.2013 року змінила прізвище на [PERSON] (а.с.8) Згідно акту депутатського обстеження від 27.11.2014 року за адресою: [ADDRESS] встановлено, що в даному приміщенні (квартирі) [PERSON] з 2012 року не проживає, особистих речей немає. (а.с.16) Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає за місцем реєстрації більше ніж шість місяців, тому він повинен бути визнаний таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

03.12.2014 року позивач звернулася до суду з даним позовом, та просить розірвати шлюб з [PERSON] Зазначає, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 03.09.1994 року. У шлюбі мають трьох дітей, [PERSON] вже повнолітня, а [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. На протязі останніх років сімейне життя з відповідачем погіршилося. Сторони мають різні погляди на права та обов'язки подружжя. Конфлікти та суперечки стали нестерпними, що призвело до втрати почуття любові та поваги. Вважає, що за таких обставин шлюб припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. Просить дітей залишити їй. В судове засідання позивач не з'явилася. В заяві просить справу розглядати без її присутності. Просить шлюб розірвати, прізвище залишити "[PERSON]". Відповідач в судове засідання не з'явився також. В заяві просить справу розглядати без його присутності. Не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд прийшов до наступного висновку. Сторони 03.09.1994 року зареєстрували шлюб у Новоград-Волинському міськвідділі РАГС у Житомирської області, актовий запис № 350, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). У шлюбі мають дітей : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження та які проживають разом з матір'ю (а.с. 4, 6, 7, 9). Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім'ї. Позивач та відповідач в своїх заявах наполягали на розірванні шлюбу. Тому суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Зважаючи на викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

03.12.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в позовній заяві, що 24.06.1995 року в Бутенківській сільській раді Кобеляцького району, Полтавській області зареєстрував шлюб з відповідачем, актовий запис № 17. Спільне проживання припинили по тій причині, що між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, які призвели до втрати почуття любові та поваги одне до одного. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Майновий спір між сторонами на даний час відсутній. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач [PERSON] надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та наполягав на розірванні шлюбу , прохав справу розглянути в його відсутності. Відповідач [PERSON] надала суду заяву, в якій позов визнала та прохала розглядати справу без неї, залишивши їй після розірвання шлюбу прізвище "[PERSON]". Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено обставини, що сторони припинили спільне проживання в 2014 році, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

03.12.2015 року заявник звернулася до суду з вказаною заявою посилаючись на те, що тривалий час зустрічається з [PERSON], перебуває в стані вагітності, однак має повних 15 років, тому просить суд надати їй право на укладення шлюбу. Заявник в судове засідання не з"явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримала посилаючись на вказані обставини. Заінтересовані особи в судове засідання не з"явилися, надіслали заяви про розгляд справи у їх відсутність, заяву підтримали, просять надати право на укладення шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], має повних 15-ть років, зустрічається з [PERSON], між ними склалися стабільні відносини. З довідки виданої Маловисківською ЦРЛ № 1721 від 02.12.2015 року, вбачається, що [PERSON] перебуває в стані вагітності. Відповідно до ст. 23 СК України, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Статтею 22 СК України, передбачено, що шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Заявник перебуває в стані вагітності, її опікун не заперечує проти укладення шлюбу, а тому, суд вважає, що надання права на укладення шлюбу відповідає інтересам заявниці, тому, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

03.12.2019 року позивач звернулась в суд із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі №565/295/19, в якому необхідно вирішити питання про судові витрати. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення позивач в судове засідання не з"явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки не повідомляв, заяви про відкладення судового засідання не подав. Відзиву відповідач також не подав. Згідно із ч.4 ст.270 ЦПК неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. У зв"язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, судовий розгляд проводиться без фіксування технічними засобами, у відповідності із ч.2 ст.247 ЦПК. Оскільки позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд вирішив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне додаткове рішення на підставі наявних доказів. Дослідивши подану позивачем заяву, рішення суду, матеріали цивільної справи №565/295/19 та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

03.12.2020 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 06.05.2006 року. Від спільного шлюбу народились діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Проте спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Позивач позов підтримує повністю, просить задовольнити. Відповідач позов визнав, вказав, що створив нову сім`ю в якій народилася дитина. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч. 3 ст.\~105\~, ч. 2\~ст.\~112\~ СК України\~-"шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду; суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі".\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб від 06.05.2006 року, [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON] . Від спільного шлюбу народились діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 16.08.2007 року, серії [NUMBER] від 06.10.2009 року та серії [NUMBER] від 23.03.2011 року. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає необхідним шлюб розірвати. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

03 березня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 28.02.2014 року о 17 год. 05 хв. гр. [PERSON]. була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр. [PERSON]. письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 28.02.2014 року о 17год. 05 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Локатош лікарні КЗ «ДСШМД»ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора висловлює маячнi iдеї переслiдування,збитку зi сторони "бандитiв". Стурбована, не заперечує, що намагалася врятуватись вiд бандитiв шляхом виходу через вiкно. '' Умирать было не страшно, лишь бы не били и не издевались''. Гр. [PERSON]. було поставлено попередній діагноз - маячний розлад органічного походження. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що їй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON]. до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

03 березня 2014 року позивач публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до відповідача [PERSON] з позовом, в якому вказує, що відповідач відповідно до кредитного договору від 15 серпня 2012 року отримав кредит. Щомісячно [PERSON] повинен був вносити гроші на погашення кредиту та сплати процентів за його користування. Але відповідач неналежним чином виконував своє зобов'язання, внаслідок чого утворилась заборгованість. Оскільки відповідач не виконує умов договору, тому просить стягнути з нього відповідно до умов договору борг за кредитом на загальну суму 36 997,75 грн. В позовній заяві представник позивача просить розглядати справи без участі представника банку, підтримує позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні з позовом згідний і пояснив, що виконувати зобов'язання за договором йому завадили трагічні обставини, що сталися в його житті. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Між публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір. Відповідач не виконав вимоги договору і не сплатив в обумовлені договором строки всіх встановлених договором платежів. На час розгляду справи в суді [PERSON] зобов'язаний сплатити позивачеві борг з кредиту в сумі 26958,05 грн., відсотки в сумі 4980,14 грн., пеню в сумі 5059,56 грн. - всього 36997,75 грн. Вказані обставини встановлені з документальних доказів, досліджених в судовому засіданні. Зокрема, розрахунком боргу за кредитним договором, кредитним договором від 15 серпня 2012 року, вимогою про усунення порушення умов договору, статутом банку. Відповідно до ст.526, 527,530 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, належними сторонами за договором, у встановлені строки. Згідно ст..626 ЦК України боржник за прострочення грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний повернути суму боргу та сплатити проценти передбачені договором. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1048, ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України якщо кредитним договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового припинення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до договору. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд вважає, що відповідач [PERSON] порушив умови виконання кредитного договору, тому позивачем обґрунтовано заявлені вимоги про стягнення всіх належних платежів за кредитним договором.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

03 березня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. У позовній заяві посилається на ту обставину, що з відповідачем по справі вони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу мають троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач по справі. Хоча вони і проживають разом, відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей, вони повністю перебувають на утриманні позивачки. Вона сама не може забезпечити їм належного життєвого рівня. Добровільно відповідач не бажає надавати коштів на утримання дітей. Оскільки відповідач офіційно не працює, однак має певні доходи, то просить стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 350 гривень на кожну дитину щомісячно. У судовому засіданні під час розгляду справи позивачка [PERSON] позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просить його задовільнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі, визначеному позивачкою, про що подав суду письмову заяву. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовільнити повністю з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач по справі. Дані обставини стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу та свідоцтвами про народження дітей. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки судом встановлено, що відповідач не працює, його дохід має мінливий характер, з врахуванням даних про стан здоров"я дітей та відповідача, то розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей відповідно до ст.ст.181, 183 СК України, визначає у твердій грошовій сумі у розмірі по 350 грн на кожну дитину щомісячно з дня подачі заяви в суд і до досягнення ними повноліття. Судові витрати відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, суд покладає на відповідача. На підставі ст. ст.180-184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

03 березня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначала, що з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06 січня 2010 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що шлюбні відносини із відповідачем припинені через відсутність взаєморозуміння та різних поглядів на життя. На даний час з відповідачем проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Зважаючи на зазначені обставини, просила задовольнити позовні вимоги. В судове засідання позивачка надала заяву про слухання справи у її відсутність, на розірванні шлюбу наполягає, на примирення не згодна. Просила після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на "[PERSON]". Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про слухання справи в його відсутність. Позовні вимоги визнає в повному обсязі, строк на примирення не потрібен. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 січня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 06 січня 2010 року виданого відділом РАЦС по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 02. Судом встановлено, що причиною, яка спонукала позивачку звернутися до суду з вказаним позовом є відсутність взаєморозуміння, почуття поваги та любові, різних поглядів на життя між подружжям, постійними сварками, . Сторони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо. Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачка довела обґрунтованість своїх вимог, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

03 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, предметом якого є: стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого законодавством України на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що [PERSON], [INFO], є її і відповідача сином та у теперішній час проживає з нею. Відповідач належної матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, у зв'язку із чим [PERSON] звернулася з позовом до суду. В судове засідання [PERSON] не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує (а.с. 20). Відповідач в судове засідання також не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, зазначивши, що заявлені [PERSON] позовні вимоги визнає, інших утриманців не має(а.с. 21). Розглянувши позовну заяву, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є сином позивачки і відповідача. На час розгляду справи син проживає з позивачкою. Зазначені факти підтверджуються копією свідоцтва про народження (а.с. 6) та довідкою про склад сім'ї позивачки (а. с. 7). За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину, згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням викладеного, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. За приписом ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року, від сплати судового збору звільняються, зокрема, позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, а позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню, судовий збір в розмірі 551 грн 20 коп. стягується з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved