Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

12 жовтня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що близько двох років тому їхня сім`я розпалась, вони із відповідачем почали проживати окремо. З того часу відповідач вихованням свого сина [PERSON] не займається, дитиною не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, стягнутих за рішенням суду аліментів не сплачує, не підтримує зв`язку з дитиною, не спілкується з сином навіть у телефонному режимі, не цікавиться станом його здоров`я, навчанням та розвитком. Позивач вважає, що поведінка відповідача вказує на те, що він не має жодного бажання займатися вихованням, належним доглядом за своєю дитиною, не цікавиться його подальшою долею та життям, таким чином не виконує свої батьківські обов`язки. Позивач посилається на те, що така поведінка відповідача [PERSON] та негативний вплив на подальший розвиток неповнолітньої дитини травмує її та негативно відображається на світогляді в житті сина. Позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та просить стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн. Позивач [PERSON] до проведення судового засідання подала до суду письмову заяву, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутності, позов задовольнити, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через судовий виклик, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Виконавчого комітету Березанської міської ради Київської областів судове засідання на розгляд справи не з`явився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З`ясувавши обставини справи, взявши до уваги висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.75-76), дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що з 29.04.2017 року по 31.05.2019 року позивач з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.5, 8). Сторони від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Відповідач проживає окремо, протягом останніх двох років після розірвання шлюбу жодного з покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Відповідач не дбає про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, дитиною не опікується, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу сина, не цікавився його здоров`ям, вихованням, розвитком, відповідач має заборгованість по сплаті аліментів. Згідно вимог статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно із нормами ст.164 Сімейного кодексу України, ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення батьківських прав. Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено, що відповідач не цікавиться життям дитини, не бачиться з малолітнім сином, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків не турбується про фізичний та духовний розвиток дитини; нe цікавиться, як росте його дитина; не забезпечує дитину необхідним харчуванням; не забезпечує дитину медичним доглядом; не спілкується з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, а тому має бути позбавлений батьківських прав щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний, духовний розвиток дитини, не забезпечують дитині необхідного харчування, медичного догляду, тощо. Відповідно до ст.141 ЦПК України до стягнення з відповідача підлягає в користь позивача 840,80 грн. сплаченого судового збору, що підтверджується документально (а.с.3).

Outcome: approved