Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

04 червня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт того, що померла [INFO] [PERSON] доводилась рідною матір`ю померлій [INFO] [PERSON] та була бабою [PERSON] . Обґрунтовуючи вимоги заяви, [PERSON] зазначила, що [INFO] померла її баба [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно у вигляді земельної ділянки на території Миронівської сільської ради. Єдиним спадкоємцем після померлої була її дочка (мати заявника) [PERSON] , проте за життя вона спадкових прав не оформила. Заявник в свою чергу є спадкоємцем після померлої [PERSON] , яка спадщину прийняла, однак при зверненні до нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність документів, які б підтверджували родинний зв`язок між бабою заявника та її матір`ю, також їй було роз`яснено, що оскільки [PERSON] свого часу не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після померлої [PERSON] , не була зареєстрована на день її смерті за однією адресою, та не надала доказів про фактичне управління та володіння спадковим майном, то дане питання має бути вирішено в судовому порядку. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилась надала заяву, в якій заяву підтримала в повному обсязі та прохала слухати справу за її відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій зазначив, що заявлені вимоги [PERSON] визнає та просить розглянути справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, надавши їм відповідну правову оцінку, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян [INFO] померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно. Як зазначає заявник, єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] була її донька [PERSON] мати заявника, яка спадщину прийняла шляхом вступу в фактичне управління та володіння майном. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] в с. Миронівка Шосткинського району Сумської області. Згідно повідомлення Шосткинської міськдержнотконтори від 06 вересня 2019 року, після смерті [PERSON] заведена спадкова справа за № 816/2008. Спадщину прийняли діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] . На даний час [PERSON] має намір оформити спадкові права на земельні ділянки, які успадкувала її мати [PERSON] після смерті своєї матері [PERSON] , однак вона позбавлена такої можливості, оскільки не може документально підтвердити родинні відносини між бабою та матір`ю, через відсутність свідоцтва про народження [PERSON] , а також той факт, що [PERSON] після померлої матері [PERSON] прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в володіння та управління спадковим майном. З метою встановлення даних фактів судом досліджено наступні докази. Як зазначає заявник та підтверджено письмовими доказами по справі [PERSON] була тричі заміжня. 27 грудня 1959 року вона вперше уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». 29 липня 1963 року цей шлюб розпався. Після розірвання шлюбу [PERSON] змінила прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». 19 листопада 1963 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». Вказаний шлюб розірвано 27 листопада 1969 року. Втретє [PERSON] зареєструвала шлюб 15 січня 1970 року з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Вказане прізвище вона мала і на час смерті. З вказаного можна зробити висновок, що оскільки дошлюбне прізвище [PERSON] - « [PERSON] », що збігається з прізвищем баби заявника [PERSON] , то\~ [PERSON] мала родинні відносини з [PERSON] . Також судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю заявника, яка народилась під час перебування [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , тому в свідоцтві про народження заявника її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.13) Заявник після реєстрації шлюбу 25 січня 1986 року з [PERSON] змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». (а.с.14) Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показала, що заявник\~ є її матір`ю. [PERSON] доводилась їй бабою, а [PERSON] прабабою. Прабаба [PERSON] , баба\~ [PERSON] та дід [PERSON] переїхали до с. Миронівка з с. Шкирманівка. Прабаба [PERSON] з тих пір постійно проживала в с. Миронівка, вела там господарство. Баба [PERSON] з дідом [PERSON] здебільшого мешкали в м. Шостка, де мали квартиру. До прабаби вони приїжджали, допомагати дбати господарство. Після того як помер дід [PERSON] , баба переїхала мешкати до своєї матері [PERSON] в с. Миронівка, оскільки прабаба на той час вже була квола та потребувала сторонньої допомоги. Проте, на момент смерті прабаби [INFO] 2000 [INFO] [PERSON] \~ була зареєстрована в [ADDRESS] . В 2008 році, внаслідок замикання в хаті, де мешкала [PERSON] відбулась пожежа, під час якої вона загинула, також були знищені під час пожежі і всі документи, в тому числі, і свідоцтво про народження баби [PERSON] \~ Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показав, що заявник є його матір`ю. [PERSON] доводилась йому бабою, а [PERSON] прабабою. Йому відомо, що баба проживала в с. Миронівка одна. Останній раз був в с. Миронівка на похоронах баби в 2008 році. Отже, як вбачається з вищевикладеного, заявником доведено належними, допустимими та достатніми доказами, що [PERSON] була рідною матір`ю [PERSON] та доводилась їй, [PERSON] , рідною бабою. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами від якого залежить виникнення майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку встановлення цих фактів та за відсутності спору про право. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995р. №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Таким чином, беручи до уваги вказані норми закону та зважаючи на ті обставини, що встановлення факту родинних відносин має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати право на спадкування, не має ознак спору про право\~ і зазначений факт суд визнав доведеним, тому суд вважає, що заява про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню. Що стосується вимог заяви про встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] після померлої [INFO] [PERSON] , то слід також звернути увагу на наступне. З відповіді нотаріуса Шосткинської міської державної нотаріальної контори на запит суду вбачається, що після смерті [PERSON] спадкоємці для прийняття спадщини в нотаріальну контору не звертались.\~ Разом з тим, згідно довідки, яка видана виконавчим комітетом Миронівської сільської ради 30 травня 2018 року за №298 [PERSON] по день своєї смерті була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] одна. Проте, після смерті [PERSON] її донька [PERSON] спадщину прийняла, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Доглядала за будинком, в якому проживала померла, обробляла земельну ділянку біля будинку. Дана обставина підтверджується також показами допитаного в судовому засіданні свідка [PERSON] . Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину у разі: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 14.06.1994 № 18/5, що діяла на час відкриття спадщини після померлого, передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст. 549 Цивільного кодексу). Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі,\~ який свідчить про те, що спадкоємець\~\~ був\~ постійно\~ прописаний\~ в спадковому\~ будинку (квартирі) в період шести місяців\~ після\~ смерті\~ спадкодавця;\~ квитанція про сплату податку, страхового платежу, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.\~ Таким чином суд вважає доведеним факт того, що [PERSON] фактично вступила в володіння та управління спадщиною, яка відкрилась [INFO] після померлої [PERSON] , тому її слід вважати такою, що спадщину прийняла. З огляду на викладене заяву, [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved