Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

07 березня 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Нововирківської сільської ради Білопільського району Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вимоги мотивовані тим, що [INFO] в м. Апрєлєвка Ново-Фомінського району Московської області померла його рідна сестра - [PERSON], яка до дня смерті була зареєстрована в [ADDRESS]. Після смерті сестри [PERSON] відкрилась спадщина на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності Акціонерно - пайового товариства закритого типу «Сейм», розміром 4,59 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Нововирківської сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. За життя спадкодавець не складала заповітного розпорядження. Вказує, що фактично вступив в управління спадковим майном шляхом зберігання особистих документів, в тому числі й оригіналу сертифікату за земельну частку (пай), розпоряджався речами померлої. На даний час спадщина ніким не успадкована та юридично не оформлена. Маючи намір прийняти спадщину після смерті сестри [PERSON], позивач звернувся до приватного нотаріуса, однак в оформленні спадщини йому було відмовлено у зв'язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Внаслідок складних сімейних обставин, постійних хвороб, які потребували значних коштів на лікування, скрутного фінансового становища та інших життєвих обставин, позивачем був пропущений з поважних причин встановлений законом строк для прийняття спадщини. Посилаючись на вище викладені обставини, оскільки позивач не може реалізувати своє право на спадщину за законом в інший спосіб, строк для прийняття спадщини яким було пропущений через поважні, об'єктивні та незалежні від нього обставини, [PERSON] просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилась після [PERSON], яка померла [INFO], тривалістю два місяці з дня набрання чинності рішенням суду. Ухвалою від 11 березня 2019 року цивільну справу призначено до підготовчого засідання за вказаним вище позовом. У підготовче засідання позивач [PERSON] не з'явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а. с. 28). Представник відповідача - Нововирківської сільської ради Білопільського району Сумської області у підготовче засідання не з'явився. Сільський голова письмовою заявою повідомив, що позов визнають, просить розглянути справу без участі представника сільської ради (а. с. 29). Третя особа - приватний нотаріус Білопільського районного нотаріального округу Бойко О.І. у підготовче засідання також не з'явилась. Нотаріус надіслала письмову заяву про розгляд справи без її участі (а. с. 27). У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. За змістом ч. 3 та ч. 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Таким чином, Цивільний процесуальний кодекс України допускає ухвалення рішення в підготовчому засіданні в правовідносинах, що виникли між сторонами. Представник відповідача позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, отже у суду наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні. Перешкод для здійснення розгляду справи у підготовчому засіданні та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За загальними правилами про спадкування, передбаченими ст. 1216, 1218, 1220 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною 3 статті 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). Судом встановлено, що матір'ю позивача [PERSON], [INFO], є [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а. с. 9). Також, [PERSON] була матір'ю [PERSON], [INFO] відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а. с. 8). Згідно із свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] [PERSON] після реєстрації шлюбу отримала прізвище чоловіка - [PERSON] (а. с. 10). Наведене вище свідчить про родинні відносини, а саме те, що [PERSON] та [PERSON] є рідними братом та сестрою по лінії матері. У відповідності до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] в с. Піски Буринського району Сумської області (а. с. 7). [PERSON] мала право на земельну частку (пай) розміром 4,59 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності АПТЗТ «Сейм» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого 28 березня 1996 року на підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації від 27 березня 1996 року № 97 (а. с. 11). [PERSON] померла [INFO] в м. Апрєлєвка Ново-Фомінського району Московської області, що стверджується свідоцтвом про смерть серії ІV-ИК № 654341 (а. с. 6). Довідкою Нововирківської сільської ради Білопільського району Сумської області від 14 грудня 2018 року за № 223 встановлено, що [PERSON], [INFO], на день смерті дійсно була зареєстрована в [ADDRESS]. Заповіт від імені померлої виконкомом сільської ради не посвідчувався. Після смерті документи померлої зберігав її брат - [PERSON], який розпоряджався майном померлої (а. с. 12). Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Зі змісту письмового роз'яснення, виданого приватним нотаріусом Білопільського районного нотаріального округу Бойко О.І. від 01 березня 2019 року № 275/01-16 вбачається, що оформлення спадщини після [PERSON], яка померла [INFO], не вдається можливим у зв'язку з пропущеним строком для подання заяви про прийняття спадщини у відповідності до вимог ст. 1272 ЦК України (а. с. 15). На підставі п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини. У відповідності до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області від 19 березня 2019 року, спадкова справа після [PERSON], яка померла [INFO], не заводилась, будь-яка інформація у спадковому реєстрі відсутня (а. с. 23). Таким чином, у судовому засіданні встановлено факт пропуску строку для прийняття спадщини позивачем, який не є підставою для усунення від спадкування, оскільки позивач має право на спадщину після смерті [PERSON] за законом. Однак, він не може реалізувати його у зв'язку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. Отже право останнього підлягає захисту в судовому порядку. Визначаючи спадкоємцю додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. У відповідності до роз'яснень, що містяться в абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Із позовної заяви вбачається, що позивач пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини після спадкодавця внаслідок складних сімейних обставин, постійних хвороб, які потребували значних коштів на лікування, скрутного фінансового становища та інших життєвих обставин, що підтверджується дослідженими документами, доданими до позовної заяви (а. с. 13-14). Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач [PERSON] пропустив строк прийняття спадщини після смерті спадкодавця з поважних причин. Таким чином, враховуючи встановлені фактичні обставини справи та причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, які суд визнає поважними, враховуючи наведені вище норми закону, які діяли на час виникнення спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, підлягають задоволенню. На підставі викладеного

Outcome: approved