Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, позовні вимоги якого в ході розгляду справи змінив та просив зменшити розмір аліментів, щро стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на підставі рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 18.12.2014 року, на утримання дитини - доньки [PERSON], 29 липня 2013 року нароздження, з 1/4 частини усіх доходів на 813 грн., але не менше ніж мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, що становить 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 20 червня 2015 року та до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вони з відповідачем з 02.03.2013 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 24.11.2014 року було розірвано. 29.07.2013 року у шлюбі в них народилась дочка - [PERSON], яка після розірвання шлюбу залишилась проживати разом із матір"ю та на утримання якої він, на підставі рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 18.12.2014 року, сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів свого заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. На даний час він з 18.02.2015 року знаходиться в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від спільного проживання з якою у них народилось двоє дітей: донька - [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. На даний час він офіційно не працевлаштований та не має постійного місця роботи, а лише тимчасові підробітки та загальна сума доходу не первищує трьох тисяч гривень в місяць. Крім того він має хронічне захворювання- епілепсію з поодинокими генералізованими епіприпадками, що позбавляє його можливості знайти пристойну роботі. Зважаючи те, що він офіційно не працевлаштований, то 1/4 частини від усього його доходу вираховується із середньої заробітної плати робітників у даному регіоні, що становить 1500-2000 грн. на місяць. Вказані суми є великими та унеможливлюють нормальне існування для нього та його родини. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від16.01.2019 року провадження у справі було відкрито та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з"явився, проте подав заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з"явилась, хоч належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, у запропонований судом строк, відзив на позов не надала, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі доказами. Судом встановлено, що від шлюбу у сторін 29.07.2013 народилась донька - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-АМ №267218, виданим Виконкомом Комсомольської сільської ради Козятинського району Вінницької області (а.с.9). Шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 18.12.2014 р. у справі № 133/3603/14 із [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] щомісячно на утримання доньки - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягнення з 13.11.2014 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.12). Як вбачається з матеріалів справи, 18 лютого 2015 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ОК №175949, видане Відділом рестрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березанського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 20 (а.с.13) Від даного шлюбу в [PERSON] та його дружини народилось двоє дітей: [PERSON], 20.06.2015 року та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними копіями про народження дітей (а.с.14,15) Ппозивач, він ніде не працює, а забезпечує сім'ю за рахунок нестабільних заробітків. Крім того, із довідки про надання консультації у приймальному відділенні № 420 від 01.08.2017 року, наданої позивачем, вбачається, що [PERSON] хворіє епілепсією з поодинокими генералізованими епіприпадками (а.с.21-22) Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 181 Сімейного кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності із ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 184 СК України визначає, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Правовою позицією постанови Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13 визначено, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Позивач, звертаючись до суду з позовом зазначав, що оскільки він не працює, у нього є окрім доньки від першого шлюбу - [PERSON] є ще двоє дітей, які перебувають на його утриманні, погіршився його стан здоров'я та матеріальне становище не дозволяє сплачувати аліменти, які були визначені рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 18.12.2014 р. у справі № 133/3606/14. У відповідності до положень ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. В позовній заяві позивач просить починати проводити стягнення зменшеного розміру аліментів з 20 червня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили Таким чином, в цій частині позовних вимог слід відмовити та проводити стягнення аліментів з часу набрання рішенням законної сили. Даючи оцінку наданим по справі доказам, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, відсутність офіційного місця роботи позивача, враховуючи, що суду не надано доказів наявності у позивача рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; позивач має ще двох неповнолітніх дітей на утриманні, зважаючи на те, що сторони рівні в обов'язку утримувати спільну дитину, відсутність відзиву від відповідача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial