Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

Лікар - психіатр Мурованокуриловецької лікарні планового лікування Полянська Л.Б. звернулася до суду із заявою про надання примусової амбулаторної психіатричної допомоги [PERSON] без його згоди, мотивуючи вимоги тим, що останній перебуває під диспансерним наглядом лікаря-психіатра Мурованокуриловецької ЛПЛ з 2004 року з приводу рекурентного депресивного розладу. З 1994 року неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні в "ВОПНЛ ім.Ющенка". При погіршенні психічного стану здоров'я 31.08.1994 року скоїв суїцидальну спробу . З 05.09.1994 року по 22.09.1994 року проходив стаціонарне лікування в "ВОПНЛ ім. Ющенка". У 2004 році стан здоров'я хворого [PERSON] погіршився та з 16.01.2004 року по 19.02.2004 року він проходив стаціонарне лікування в "ВОПНЛ ім. Ющенка". 26.05.2011 року - повторна спроба самогубства. З 31.05.2011 року по 16.09.2011 року хворий проходив стаціонарне лікування в "ВОПНЛ ім. Ющенка". Загальна кількість госпіталізацій в "ВОПНЛ ім. Ющенка" - 16 разів. Останнє лікування в "ВОПНЛ ім. Ющенка" з 29.12.2014 року по 20.03.2015 року в зв'язку з погіршенням стану та суїцидальною спробою. 19.02.2015 року [PERSON] оглянутий комісією лікарів-психіатрів Вінницької обласної психіатричної ЛКК, яка дійшла до висновку про необхідність призначення примусового амбулаторного лікування. Хворий не має усвідомлення необхідності безперервного підтримуючого амбулаторного лікування, потребує примусової амбулаторної допомоги. В судовому засіданні лікар - психіатр Мурованокуриловецької ЛПЛ Полянська Л.Б., заявлені вимоги підтримала за обставин, викладених в заяві, просить суд їх задовольнити. [PERSON] не заперечив на задоволення заяви про надання йому примусової амбулаторної допомоги. Прокурор проти задоволення заяви не заперечив. Вислухавши пояснення лікаря-психіатра, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заява обґрунтована, а тому підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває під диспансерним наглядом в психіатричному кабінеті Мурованокуриловецької ЛПЛ з 2004 року з приводу рекурентного депресивного розладу (а.с. 3). Психічний стан здоров'я [PERSON] погіршився, він висловлює думки про небажання жити, неодноразово здійснював спроби суїциду. На даний час потребує примусової амбулаторної психіатричної допомоги. Відповідно до висновку лікарняно-консультативної комісії ЛКК КЗ «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. академіка О.І.Ющенка» протокол №52 від 19.02.2015 року [PERSON] рекомендовано примусове амбулаторне лікування за місцем проживання, встановлено діагноз - рекурентний депресивний розлад. Суїцидальна спроба (а.с.5). Згідно висновку лікаря-психіатра від 23.03.2015 року за станом психічного здоров'я хворий [PERSON] потребує примусового амбулаторного лікування без його згоди. Відповідно до ст. 12 Закону України "Про психіатричну допомогу" амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. За викладених обставин, враховуючи стан здоров'я [PERSON], суд вважає необхідним надати амбулаторну психіатричну допомогу останньому без його згоди.

Outcome: approved