Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

10 червня 2020 року [PERSON] звернулась до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] про визнання договору поруки припиненим та просила суд визнати припиненим договір поруки №1/084-МК/2 від 29 лютого 2008 року, укладеного між [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків № [NUMBER] та Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», ідентифікаційний код юридичної особи 14360570, яким забезпечувалося виконання зобов`язань померлого [PERSON] , [INFO] , за кредитним договором №1/084-МК від 29.02.2008 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] та у разі задоволення її позовних вимог стягнути з відповідача на її користь судовий збір у розмірі 840,80 грн. покласти на відповідача. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що 03.06.2006 року між нею [PERSON] та [PERSON] , [INFO] був укладений шлюб. За час перебування у шлюбі з [PERSON] у них народився син [PERSON] , [INFO] . 13.10.2010 року шлюб між нею та [PERSON] був розірваний та 07.08.2015 року вона уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] та наразі її прізвищем є [PERSON] 29 лютого 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «ПриватБанк» був укладений кредитний договір за №1/084-МК. Згідно вказаного договору ЗАТ КБ «ПриватБанк» надав [PERSON] кредит у розмірі 17500,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20 лютого 2013 року. [PERSON] брав у кредит грошові кошти для купівлі автомобіля, сам автомобіль виступив залоговим майном, згідно умов кредитного договору та в подальшому, був забезпечений банком, в рахунок забезпечення боргу за кредитним договором. Крім того, в якості забезпечення по кредиту, в Криворізькій філії АТ КБ «ПриватБанк», між нею [PERSON] та АТ КБ «ПриватБанк», було укладено договір поруки №1/084-МК/2 від 29 лютого 2008 року, та [PERSON] було укладено договір поруки №1/084-МК/3 від 29 лютого 2008 року. Згідно умов цих договорів, позивач та [PERSON] зобов`язалися перед АТ КБ «ПриватБанк» у повному обсязі відповідати за виконання зобов`язань [PERSON] . Однак, [PERSON] порушив взяті на себе зобов`язання, допустивши прострочення в погашені суми кредиту і відсотків. Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.11.2012 року у цивільній справі за №411/3973/12 були задоволені позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» та стягнуто солідарно з [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] на користь АТ КБ «ПриватБанк», заборгованість по кредитному договору від 29 лютого 2008 року в сумі 30 501 доларів США, що за курсом НБУ, станом на 23.11.2011 року складало 243 708 грн., витрати по справі: судовий збір в сумі 2 437, 08 грн. Рішення суду не оскаржено, набрало законної сили 20.12.2012 року. Позивач у позові зазначила, що з 01.11.2013 року по теперішній час із її заробітної плати за місцем роботи на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», утримується заборгованість за виконавчим листом Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за №411/3973/12 від 24.04.2013 року, до погашення боргу в сумі 246145,18 грн. на користь АТ КБ «ПриватБанк». За період з 01.11.2013 року по 30.04.2020 року з заробітної плати позивача утримано та перераховано борг у розмірі 41070,97 грн., залишок заборгованості станом на 01.05.2020 року становить 205 074,21 грн. В жовтні 2016 року [PERSON] , [INFO] , яка є матір`ю [PERSON] , звернулась до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою про оголошення її сина [PERSON] померлим. В обґрунтування заяви пояснила суду, що рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 11.11.2013 року він визнаний безвісті відсутнім, оскільки є відсутнім за місцем свого постійного мешкання з 2009 року. Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.10.2016 року [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, останнє місце мешкання: [ADDRESS] , був оголошений померлим. Позивач у позові стверджує, що після рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.10.2016 року про визнання її колишнього чоловіка [PERSON] померлим державним нотаріусом Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори Артеменко Л.М. були видані свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.02.2019 року, [PERSON] , та малолітньому сину спадкодавця - [PERSON] , на наступне майно: житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] ., - літ. «А-1», житловою площею 51,9 кв.м.. загальною площею приміщень всього 68,1 кв.м.; літньої кухні літ. «Б», вбиральні літ. «В», літнього душу літ. «Г», огорожі №1,2; водо колонки 1, вимощення ІІ та на 1/4 частку земельної ділянки з кадастровим номером 1211000000:03:200:0008 площею 0,0645 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташоване за адресою [ADDRESS] кожному з спадкоємців. Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.05.2020 року, у справі №211/2042/19, за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини як законний представник [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Служба у справах дітей виконкому Довгинцівської районної у місті ради про припинення частки у майні, що знаходиться у спільній частковій власності та визнання права власності, вирішено: припинити право спільної часткової власності на 1/8 частину домоволодіння, що розташоване за адресою [ADDRESS] , у складі якого: житловий будинок літ. «А-1», житловою площею 51,9 кв.м.. загальною площею приміщень всього 68,1 кв.м.; літньої кухні літ. «Б», вбиральні літ. «В», літнього душу літ. «Г», огорожі №1,2; водоколонки 1, вимощення II, за неповнолітнім [PERSON] , [INFO] - відповідачем, в інтересах якого діє його законний представник мати - [PERSON] . Припинити право спільної часткової власності на 1/ 4 частину земельної ділянкою, за адресою: [ADDRESS] , з кадастровим номером 1211000006:03:200:0008 площею 0,0645 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за неповнолітнім [PERSON] , [INFO] - відповідачем, в інтересах якого діє його законний представник мати - [PERSON] . Визнати за позивачем по справі - [PERSON] право власності на 1/8 домоволодіння, що розташоване за адресою [ADDRESS] , у складі якого: житловий будинок літ. «А-1», житловою площею 51,9 кв.м.. загальною площею приміщень всього 68,1 кв.м.; літньої кухні літ. «Б», вбиральні літ. «В», літнього душу літ. «Г», огорожі №1,2; водоколонки 1, вимощення II. Визнати за позивачем по справі - [PERSON] право власності на 1/ 4 частку земельної ділянки, за адресою: [ADDRESS] , з кадастровим номером 1211000000:03:200:0008 площею 0,0645 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] , в інтересах якого діє його законний представник мати - [PERSON] , [INFO] , компенсацію вартості 1/8 частини домоволодіння, що розташоване за адресою [ADDRESS] та 1/ 4 частини земельної ділянки, за адресою: [ADDRESS] , в розмірі 33566 грн., зобов`язавши Територіальне управління Державної Судової Адміністрації України в Дніпропетровській області виплатити [PERSON] , [INFO] , в інтересах якого діє його законний представник мати - [PERSON] внесені [PERSON] через [PERSON] на депозитний рахунок Територіального Управління Державної Судової Адміністрації України в Дніпропетровській області грошові кошти в сумі 33566 ( тридцять три тисячі п"ятсот шістдесят шість ) грн. згідно квитанції № 2852926405 від 16 травня 2019 року. Позивач у позові зазначила, що померлий [PERSON] жодного разу не сплачував аліменти на утримання їх сина [PERSON] . У зв`язку з прийняттям спадщини після смерті [PERSON] , його матір`ю [PERSON] , [INFO] , у кредитному зобов`язанні змінився боржник. Натомість, у договорі поруки за №1/084-МК/2 від 29 лютого 2008 року, укладеного між позивачем та АТ КБ «ПриватБанк», відсутні умови щодо відповідальності першого за нового боржника. У зв`язку з викладеним, позивач вважає, що її зобов`язання поруки на підставі договору за №1/084-МК від 29 лютого 2008 року, яким забезпечувалося виконання зобов`язань померлого [PERSON] , за кредитним договором №1/084-МК, укладеного 08.02.2008 року з АТ КБ «ПриватБанк», наразі мають бути припинені судом. Ухвалою суду від 09 липня 2020 року відкрито провадження по вказаній справі в порядку спрощеного позовного провадження. (а.с. 98) Ухвалою суду від 08 вересня 2020 року заяву відповідача Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про розгляд вказаної справи з викликом сторін задоволено та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. (а.с. 119) 16 жовтня 2020 року на адресу суду надійшов відзив від представника третьої особи [PERSON] - [PERSON] , в якому представник третьої особи зазначила, що Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.05.2020 року у справі №211/2042/19 припинено право спільної часткової власності на 1/8 частину домоволодіння та 1/4 частину земельної ділянки, що розташовані за адресою: [ADDRESS] та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] компенсації вартості 1/8 частини домоволодіння та 1/4 частини земельної ділянки, що розташовані за вказаною адресою, в розмірі 33 566 грн. У зв`язку з тим, що [PERSON] сплатила компенсацію у розмірі 33 566 грн. за те майно, яке [PERSON] отримав у спадок, вона не є одноособово спадкоємцем. У зв`язку з чим, просили суд у задоволенні позову відмовити. Присутні у судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали у повному обсязі та просили суд його задовольнити. Стосовно заперечень представника третьої особи [PERSON] - [PERSON] представник позивача [PERSON] зазначив, що позивачем не отримано компенсацію у розмірі 33 566 грн. за те майно, яке [PERSON] отримав у спадок, у зв`язку з чим, [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті свого сина [PERSON] . Представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» - Бродько А.І. заперечував проти задоволення позову у повному обсязі та зазначив, що предметом кредитного договору який був укладений між банком та [PERSON] були грошові кошти для придбання автомобіля, а саме «Мерседес Бенц Віто» 1999 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , який був відчужений [PERSON] третій особі без дозволу банку, станом на 2014 рік вказаний автомобіль перебував у власності [PERSON] . Представник третьої особи [PERSON] - [PERSON] заперечувала проти задоволення позову у повному обсязі посилаючись на обґрунтування наведені у відзиві на позовну заяву. Заслухавши доводи та заперечення сторін, дослідивши письмові матеріали, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до наступного висновку. За ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України). За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 03 червня 2006 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області до Книги реєстрації шлюбів внесено актовий запис №213, після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 03.06.2006 року. (а.с.56) [INFO] народився [PERSON] , про що Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області 31 жовтня 2006 року зроблено відповідний актовий запис №801, Батьками [PERSON] зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . (а.с. 14) Ухвалою суду від 02 листопада 2020 року за клопотанням позивача витребувано з Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області матеріали цивільної справи №411/3973/12. (а.с. 133) 01 грудня 2020 року на виконання ухвали суду з Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла цивільна справа №411/3973/12 на 64 арк., що підтверджується Листом за підписом керівника апарату Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Глушаниці Д.І. №29796/20 від 27.11.2020 року. (а.с.140) 29 лютого 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ «ПриватБанк», і [PERSON] був укладений кредитний договір № 1/084-МК. Згідно умов вищевказаного договору позивач надав кредит у розмірі 17 500,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20 лютого 2013 року. А відповідач взяв на себе зобов`язання погашати отриманий кредит і відсотки за його використання. (а.с. 9-10 матеріалів цивільної справи №411/3973/12) В якості забезпечення по кредиту між Закритим акціонерним товариством «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ «ПриватБанк», та [PERSON] було укладено договір поруки № 1/084-МК/2 від 29 лютого 2008 року, та [PERSON] було укладено договір поруки № 1/084-МК/3 від 29 лютого 2008 року. Згідно умов цих договорів [PERSON] та [PERSON] зобов`язалися перед АТ «Приватбанк`у повному обсязі відповідати за виконання зобов`язань [PERSON] (а.с. 11, 12 матеріалів цивільної справи №411/3973/12) Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 листопада 2012 року стягнути солідарно з [PERSON] , з [PERSON] , з [PERSON] , на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по кредиту за договором від 29 лютого 2008 р. в сумі 30 501, 64 доларів США, що за курсом Нацбанку України станом на 23.11.2011 р. складало 243 708, 10 грн., витрати по справі - судовий збір в сумі 2 430,08 грн.(а.с. 22-23) Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. (частина четверта статті 82 ЦПК України). 13 березня 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвання шлюбу зроблено відповідний актовий запис №51, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 16.03.2010 року. (а.с.13) 07 серпня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області та складено відповідний актовий запис №528, після державної реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 07.08.2015 року. (а.с. 15) Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 листопада 2013 року задоволено заяву [PERSON] , заінтересована особа Довгинцівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції, про визнання особи безвісті відсутньої та визнано [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , безвісно відсутнім. (а.с. 25) Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 жовтня 2016 року задоволено заяву [PERSON] , заінтересована особа виконавчий комітет Довгинцівської районної у місті ради, про оголошення фізичної особи померлою та оголошено померлим [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з дня набрання рішенням суду законної сили. Вказане рішення суду набрало законної сили 08 листопада 2016 року. (а.с. 26-27) Довгинцівським районним у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 16 листопада 2016 року складено актовий запис №2 про те, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16.11.2016 року. (а.с.28) Після оголошення [PERSON] померлим спадкоємці померлого [PERSON] та малолітній [PERSON] , звернулись до державного нотаріуса Четвертої криворізької державної нотаріальної контори Артеменко Л.М. з заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом Четвертої криворізької нотаріальної контори від 05.02.2019 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом: [PERSON] , та малолітньому сину спадкодавця - [PERSON] , на наступне майно: Свідоцтво про право на спадщину на 1/8 частку житлового будинку видано [PERSON] та зареєстровано у реєстрі за №121 серія та номер: ННО 149536, виданий 05 02 2019 року державним нотаріусом Четвертої криворізької державної нотаріальної контори Артеменко Л.М., Свідоцтво про право на спадщину на 1/4 частку земельної ділянки видано [PERSON] та зареєстровано у реєстрі за №122, серія та номер: ННО 149537, виданий 05.02.2019 року державним нотаріусом Четвертої криворізької державної нотаріальної контори Артеменко Л.М., Свідоцтво про право на спадщину на 1/8 частку житлового будинку на ім`я [PERSON] видано та зареєстровано у реєстрі за №123, серія та номер: ННО 149538, виданий 05.02.2019 державним нотаріусом Четвертої криворізької держаної нотаріальної контори Артеменко Л.М., Свідоцтво про право на спадщину на 1/4 частку земельної ділянки на ім`я [PERSON] видано та зареєстровано у реєстрі за №124, серія та номер: ННО 149539, виданий 05.02.2019 державним нотаріусом Четвертої криворізької державної нотаріальної контори Артеменко Л.М. (а.с. 29-29-34) Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 травня 2020 року припинено право спільної часткової власності на 1/8 частину домоволодіння, що розташоване за адресою [ADDRESS] , у складі якого: житловий будинок літ. «А-1», житловою площею 51,9 кв.м.. загальною площею приміщень всього 68,1 кв.м.; літньої кухні літ. «Б», вбиральні літ. «В», літнього душу літ. «Г», огорожі №1,2; водоколонки 1, вимощення II, за неповнолітнім [PERSON] , [INFO] - відповідачем, в інтересах якого діє його законний представник мати - [PERSON] . Припинено право спільної часткової власності на 1/4 частину земельної ділянкою, за адресою: [ADDRESS] , з кадастровим номером 1211000006:03:200:0008 площею 0,0645 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за неповнолітнім [PERSON] , [INFO] - відповідачем, в інтересах якого діє його законний представник мати - [PERSON] . Визнано за позивачем по справі - [PERSON] право власності на 1/8 домоволодіння, що розташоване за адресою [ADDRESS] , у складі якого: житловий будинок літ. «А-1», житловою площею 51,9 кв.м.. загальною площею приміщень всього 68,1 кв.м.; літньої кухні літ. «Б», вбиральні літ. «В», літнього душу літ. «Г», огорожі №1,2; водоколонки 1, вимощення II. Визнано за позивачем по справі - [PERSON] право власності на 1/4 частку земельної ділянки, за адресою: [ADDRESS] , з кадастровим номером 1211000000:03:200:0008 площею 0,0645 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] , в інтересах якого діє його законний представник мати - [PERSON] , [INFO] , компенсацію вартості 1/8 частини домоволодіння, що розташоване за адресою [ADDRESS] та 1/ 4 частини земельної ділянки, за адресою: [ADDRESS] , в розмірі 33566 грн., зобов`язавши Територіальне управління Державної Судової Адміністрації України в Дніпропетровській області виплатити [PERSON] , [INFO] , в інтересах якого діє його законний представник мати - [PERSON] внесені [PERSON] через [PERSON] на депозитний рахунок Територіального Управління Державної Судової Адміністрації України в Дніпропетровській області грошові кошти в сумі 33566 ( тридцять три тисячі п"ятсот шістдесят шість ) грн. згідно квитанції № 2852926405 від 16 травня 2019 року. (а.с. 57-61) Відповідно до Листа начальника Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області Ігнтьєвої А. вих. №Г-123/2810/20 від 10.11.2020 року вбачається, що відповідно до Виписки з депозитного рахунку територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області за 16 травня 2019 року на депозитний рахунок внесено компенсацію за частку в спільному майні за позовом [PERSON] ч/з [PERSON] у справі №211/2042/19 -335660,00 грн. Станом на 10.11.2020 року грошові кошти в сумі 33566,00 грн., згідно квитанції №2852926405 від 16 травня 2019 року знаходяться на депозитному рахунку територіального управління Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області. (а.с. 152-153) Згідно зі статтею 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). За правилом частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, відповідно до яких зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконанням ним свого обов`язку. Частиною першою статті 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно з частиною першою статті 523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника (частина третя статті 559 ЦК України). Положеннями ч. 1 ст.599 ЦК України передбачено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. Частиною 3 ст.599 ЦК України визначено, що порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не погодився забезпечувати виконання зобов`язання іншим боржником у договорі поруки чи при переведенні боргу. Відповідно до положень ч.1 ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Положеннями ст. 523 ЦК України визначено, що порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником. Частиною четвертою статті 25 ЦК України встановлено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. За ст. 55 ЦК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника, відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. У випадку смерті боржника за кредитним договором його права і обов`язки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі (п. 5 ст. 1219, ст. 1282 ЦК України). Зазначене кореспондується з правовими висновками Верховного Суду України, що викладені у Постановах від 17 квітня 2013 року у справі № 6-18цс13 та Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі №2- 2519/11, відповідно до яких судом зазначено, що у разі смерті позичальника за кредитний договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в основному зобов`язанні який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Зобов`язання за договором поруки нерозривно пов`язані з особою боржника, а тому в силу статей 553, 554 ЦК України неможливо поручитися за виконання зобов`язання боржника, цивільна правоздатність якого на момент укладення оспорюваного договору поруки припинилася у зв`язку зі смертю боржника [PERSON] , що свідчить про те, що оспорюваний договір поруки не відповідає вимогам закону. У Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 р. № 5, зазначено, що (п. 32) При вирішенні спорів щодо виконання зобов`язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке. З урахуванням положення статті 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Поручитель приймає на себе зобов`язання відповідати за виконання кредитного договору за боржника (статті 553 - 554 ЦК), а також за будь-якого боржника в разі переводу боргу чи смерті боржника, якщо таке зазначено у договорі поруки. Відповідно до статті 523 ЦК порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником, а згідно зі статтею 607 ЦК зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна зі сторін не відповідає. Таким чином, на поручителів може бути покладено відповідальність за порушення, боржником обов`язку щодо виконання зобов`язання за кредитним, договором у випадку смерті позичальника лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за будь-якого нового боржника, зафіксоване в тому числі у договорі поруки.». За змістом зазначеної норми у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов`язанні, який відповідає перед кредитором в межах вартості одержаного у спадок майна. Законодавством визначено, що у подібних випадках відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками. На поручителів може бути покладено обов`язок щодо належного виконання зобов`язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності в позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за нового боржника, зафіксованої в тому числі й у договорі поруки як згоди відповідати за виконання зобов`язання перед будь-яким боржником у разі переведення боргу за забезпечувальним зобов`язанням. Подібний за змістом правовий висновок Верховного Суду України викладений у постанові від 03 червня 2015 року у справі № 6-206цс15. Таким чином, після смерті позичальника за кредитним договором поручитель, за наявності його згоди, може відповідати за виконання спадкоємцями померлого позичальника зобов`язань за кредитним договором, однак цивільне законодавство не передбачає можливості поручатися за виконання зобов`язань особою, правоздатність якої припинилась у зв`язку зі смертю. Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Чинне законодавство України не передбачає обов`язку кредитора чи поручителя отримувати згоду позичальника на укладення договору поруки. Разом із тим це не означає, що за позовом позичальника (у даному випадку спадкоємця позичальника) такий договір поруки не може бути визнано недійсним, якщо буде доведено, що він звужує його права чи розширює обов`язки, або доведено зловмисну домовленість кредитора з поручителем. Зважаючи на те, що у зв`язку з укладенням оспорюваного договору поруки, позивач, як спадкоємець померлого позичальника, був позбавлений можливості самостійно узгодити з кредитором умови, порядок та строки погашення заборгованості за кредитним договором, і така угода призводить до збільшення зобов`язань спадкодавця (заборгованість боржника визначена у безспірній фіксованій сумі, без урахування вартості спадкового майна, отриманого позивачем), суд вважає, що укладенням оспорюваного договору поруки порушуються майнові права позивача [PERSON] , а тому обраний ним спосіб захисту є ефективним, оскільки призводить до відновлення його прав. Договір поруки №1/084-МК/2 від 29 лютого 2008 року не містить положень про надання [PERSON] згоди відповідати за будь-якого нового боржника за кредитним договором № 1/084-МК від 28 лютого 2008 року. З наведеного вбачається, що у разі смерті боржника, та у випадку встановлення відсутності заміни боржника, спадкоємців боржника та неприйняття спадщини після його смерті, зобов`язання вважається припиненим. Порука за спадкоємця може бути добровільною, в іншому випадку після заміни боржника у зобов`язанні раніше існуюча порука припиняється. Відповідно до положень вищенаведеної Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ однією з умов покладення на поручителя відповідальності за порушення боржником обов`язку щодо виконання зобов`язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника є наявність у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину. У разі відмови від спадщини або відсутності спадкоємців, поруку слід уважати такою, що припинилась. Таким чином, можна прийти висновку, що у правовідносинах за кредитним договором №1/084-МК від 28 лютого 2008 року після 08.11.2019 року відсутній боржник (позичальник), що є наслідком припинення зобов`язань за цим договором, а відтак є підставою для визнання припиненим й договір поруки. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить до висновку, що є всі правові підстави для задоволення позову (з урахуванням заяви про зміну підстав позову). На підставі викладеного та

Outcome: approved