overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

02 жовтня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 31 серпня 2002 року виконкомом Щербинівської селищної ради м. Дзержинська Донецької області, за актовим записом № 21. Сумісне життя не склалося в зв'язку з різними поглядами на життя. На теперішній час шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, повністю втрачено почуття любові і взаємоповаги. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. Позивач у судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю. Крім цього, позивач просила змінити її прізвище на дошлюбне «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Виходячи з того, що сторони написали заяви про слухання справи у їх відсутності, не бажають зберегти шлюб, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе і подальше збереження шлюбу не буде відповідати інтересам подружжя. Майнового спору та питань щодо утримання дітей у сторін не має. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сім'ї, фактичні обставини справи, а також той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сім'ю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Судом також з'ясовано той факт, що позивач має намір змінити прізвище на дошлюбне "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

02 жовтня 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, зазначивши, що 25 грудня 2002 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану м. Костянтинівки, Донецької області, актовий запис № 505. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Позивачка у судовому засіданні посилалася на ті ж самі обставини, що зазначені у позові, просила задовольнити позов. Відповідач у судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 25 грудня 2002 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану м. Костянтинівки, Донецької області, актовий запис № 505, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а.с. 2). Від спільного проживання сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], батьком в свідоцтві про народження дітей записаний відповідач у справі. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження дітей ( а.с. 3-4). Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини, стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів родини, а також інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює, та отримує доходи, непрацездатних членів родини та інших утриманців не має. На підставі викладеного з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку щомісяця, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., відповідно до Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року № 3674-VI. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

02 жовтня 2015 року\~ позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача\~ про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що з 01 серпня 2009 року перебуває в шлюбі з [PERSON] , який зареєстровано у Відділі\~ реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис\~ №31. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя в сторін не склалося, з серпня 2015 року шлюбні стосунки між ними фактично припинені, позивачка змінила місце проживання окремо від відповідача. [PERSON] вважає, що примирення неможливе та просить суд розірвати шлюб, укладений з [PERSON] , дитину залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу повернути дошлюбне прізвище\~ " [PERSON] ", стягнути з відповідача на її користь сплочений судовий збір. Позивачка\~ свої вимоги підтримала,\~ надавши до суду письмову заяву, на розірванні шлюбу наполягала, а справу просила слухати за її відсутності. Відповідач надав до суду заяву про слухання справи за його відсутності,\~ проти задоволення позову не заперечував. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, оскільки від позивача та відповідача надійшли заяви про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд,\~ дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази\~ доходить наступного. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 01 серпня 2009 року між позивачкою та відповідачем\~ укладено шлюб, який зареєстровано у Відділі реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис\~ № 31 ( а.с.7). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачкою (а.с.4). Шлюбно сімейні відносини між сторонами фактично припинені, з серпня 2015 року вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, на примирення\~ не згодні. Таким чином, суд доходить висновку, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими, це суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. На підставі викладеного вище, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, суд доходить висновку про можливість задоволення позову про розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

02 жовтня 2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, зазначивши, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 12 листопада 2011 року в виконкомі Верхньокринської сільської ради Совєтського району м. Макіївки Донецької області. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання сина. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повністю, зазначила, що шлюб з відповідачем зареєстровано 12 листопада 2011 року. Стосунки з відповідачем ускладнилися, любов та повага пройшли, просить шлюб розірвати. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а саме телефонограмою та до суду надійшла телефонограма про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 12 листопада 2011 року, про що складено відповідний актовий запис за № 1 та видано свідоцтво про шлюб серії 1-НО № 270452 (а.с. 3). Спільне життя подружжя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання сина, внаслідок чого між ними часто виникали сварки, в їх сім`ї склався несприятливий психологічний клімат. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з викладеного, суд приходить до переконання, що шлюб між сторонами розпався, подружні стосунки носять формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам подружжя, а тому є підстави для задоволення позову. В судовому засіданні судом не встановлено між сторонами спору щодо спільно нажитого майна, шлюб сторони розривають вперше. В судовому засіданні позивач побажала скористатися своїм правом та після розірвання шлюбу залишити прізвище "Сімакова ". На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

02 жовтня 2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, зазначивши, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 23 грудня 1995 року в Варюшинській сільській раді Веселинівського району Миколаївської області. Від шлюбу мають двох дітей, які є повнолітніми. Подружнє життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та через те, що відповідач зловживає алкоголем . Шлюбні відносини припинені з грудня 2012 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повністю, зазначила, що шлюб з відповідачем зареєстровано 23 грудня 1995 року. Стосунки з відповідачем ускладнилися, любов та повага пройшли, просить шлюб розірвати. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а саме телефонограмою та до суду надійшла телефонограма про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 23 грудня 1995 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 7 та видано свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] (а.с. - 4). Спільне життя подружжя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства, внаслідок чого між ними часто виникали сварки, в їх сім`ї склався несприятливий психологічний клімат. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з викладеного, суд приходить до переконання, що шлюб між сторонами розпався, подружні стосунки носять формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам подружжя, а тому є підстави для задоволення позову. В судовому засіданні судом не встановлено між сторонами спору щодо спільно нажитого майна, шлюб сторони розривають вперше. В судовому засіданні позивач побажала скористатися своїм правом та після розірвання шлюбу залишити прізвище "[PERSON]". На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

02 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 24 листопада 2009 року на її користь на сина [PERSON], [INFO], та просить визначити аліменти в розмірі 1/4 частки від всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що згідно з рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 24 листопада 2009 року на її користь на сина [PERSON] з відповідача стягуються аліменти в розмірі 500 грн щомісячно. Однак у зв'язку з недостатністю цих коштів на утримання дитини, а також невідповідністю призначених рішенням суду аліментів мінімальному їх розміру, встановленому законом, просить змінити їх розмір. Позивач у судове засідання не з'явилася та подала до суду заяву, в якій позов підтримує, просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився та подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно з рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 24 листопада 2009 року з відповідача на користь позивача на сина [PERSON] стягуються аліменти в розмірі 500 грн щомісячно, починаючи з 07 грудня 2009 року і до повноліття дитини. Такий розмір аліментів не є необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та не відповідає мінімальному їх розміру, встановленому частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. При поданні позову позивач була звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

02 жовтня 2019 року в провадження суду надійшла позовна заява Акціонерного Товариства КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 12 грудня 2011 року відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 4 000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www. privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Копії Витягу з Умов та правил надання банківських послуг та Витягу з "Тарифів банку" додаються до позовної заяви. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, що передбачено п.2.1.1.5.7 договору. Овердрафт - це короткостроковий кредит який надається банком клієнту у разі перевищення суми операцій по платіжній картці над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом погодження, тобто обміну інформацією по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.privatbank.ua) або інший інтернет/SMS-ресурс, зазначений банком. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) ПАТ КБ «ПриватБанк», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29 липня 2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05 жовтня 2011 року

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

02 жовтня 2019 року в провадження суду надійшла позовна заява Акціонерного Товариства КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідно до\~укладеного договору № б/н від 21 жовтня 2015 року відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 5 000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www. privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Копії Витягу з Умов та правил надання банківських послуг та Витягу з "Тарифів банку" додаються до позовної заяви. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, що передбачено п.2.1.1.5.7 договору. Овердрафт це короткостроковий кредит який надається банком клієнту у разі перевищення суми операцій по платіжній картці над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом погодження, тобто обміну інформацією по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.privatbank.ua) або інший інтернет/SMS-ресурс, зазначений банком. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) ПАТ КБ «ПриватБанк», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29 липня 2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05 жовтня 2011 року

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

02 жовтня 2020 року звернувся в суд із позовом в якому вказав, що 16 червня 2020 року зареєстрував з відповідачем шлюб у Летичівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 13. Задля створення повноцінної сім`ї він визнав батьківство доньки відповідачки [PERSON] , [INFO] , та надав їй своє прізвище « [PERSON] », відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] . У зв`язку із різними поглядами на життєві цінності та різними характерами між ними почали виникати конфлікти, що привело до припиненню сімейно-шлюбних відносин та окремого проживання з 20.07.2020 року, тому [PERSON] звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. 05 жовтня 2020 року ухвалою Летичівського районного суду було відкрито провадження у справі. В судове засідання позивач та відповідач не з`явилися, проте подали до суду заяви в яких просять справу розглядати у їх відсутність, позивач позовні вимоги підтримав, відповідач визнала та просить після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] », строк на примирення не надавати. Справу розглянуто в порядку ст. 247 ЦПК України на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку, передбаченому ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009, № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Спору щодо місця проживання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , немає. В судовому засіданні не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і тому, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та задовольнити вимоги позивача. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище « [PERSON] ». На підставі наведеного, ст. ст. 105,110 - 112 СК України,

Outcome: approved