Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

01.04.2020 року, позивач - Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] суми заборгованості за договором про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту № 0272040773 в розмірі 9 364 грн. 03 коп. та, крім того, суму судового збору в розмірі 2102,00 грн. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 16 серпня 2010 року між позивачем та відповідачем укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунка у рамках зарплатного проекту № 0272040773. Відповідно до п. п. 2.4., 2.6., 2.10. кредитного договору позивач відкрив відповідачу кредитну лінію з лімітом не більше 4 000,00 гривень під 34 % річних. Дія кредитної лінії припиняється 31 липня 2018 року (п. 2.6. Кредитного говору). Відповідно до п. 2.4. кредитного договору позичальник зобов`язався своєчасно, в порядку передбаченому кредитним договором повернути банку кредит та сплати проценти за його користування. Використовуючи свою платіжну картку відповідач отримував грошові кошти в межах встановленого кредитним договором ліміту. Відповідач перестав належним чином сплачувати кредит та проценти, чим порушив свої зобов`язання за договором. Згідно п. п.8.1.1., 8.1.2. кредитного договору позичальник у разі прострочення сплати заборгованості за кредитом та/або процентів за користування кредитом, сплачує банку за кожний день прострочення, включаючи день сплати, пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості до дня погашення відповідної заборгованості у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, який сплачується пеня. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань за кредитним говором, позивач неодноразово направляв відповідачу листи з вимогою погасити прострочену заборгованість, але відповідач всупереч умовам кредитного договору вимоги позивача у повному обсязі не виконав. Станом на 31 січня 2020 прострочена заборгованість відповідача за кредитним договором становить 9 364 гривень 03 копійок: 3 903 гривень 08 копійок - заборгованість за кредитною лінією; 2 369 гривень 35 копійок - заборгованість за процентами за період з 30.03.2018 по 30.01.2020; 1 840 гривень 21 копійок - пеня за прострочення сплати процентів за період з 31.01.2019 по 30.01.2020; 354 гривень 60 копійок - 3 % за прострочення сплати процентів за період з 31.07.2017 по 30.01.2020; 869 гривень 79 копійок - втрати від інфляції за прострочення сплати процентів за період з 01.08.2017 по 31.12.2019. Посилаючись на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 9 364 гривень 03 копійок та витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08 квітня 2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі. Одночасно вирішено розглядати справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників процесу. Представник позивача в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви представник позивача Колесник І.Г. просить провести розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. У судовому засіданні відповідач позовні вимог визнав частково, в частині визнання суми боргу - 3 903 гривні 08 копійок ( заборгованість за кредитною лінією), в іншій частині просить відмовити, вважає відсутні підстави для їх задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 16 серпня 2010 року між Акціонерним товариством «Державний експертно-імпортний банк України» (АТ «Укрексімбанк») та [PERSON] укладено договір про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту № 0272040773 (а.с. 37), за яким відповідно до п. п. 2.4., 2.6., 2.10. кредитного договору позивач відкрив відповідачу кредитну лінію з лімітом не більше 4 000,00 гривень під 34 % річних. Дія кредитної лінії припиняється 31 липня 2018 року (п. 2.6. Кредитного говору). Відповідно до п. 2.4. кредитного договору позичальник зобов`язався своєчасно, в порядку передбаченому кредитним договором повернути банку кредит та сплати проценти за його користування. На вимоги про виконання зобов`язань боржник не реагує, кредит та проценти за користування кредитом не повертає, чим спричиняє банку збитки. У відповідності до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами, а ст.. 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України сторони повинні виконувати свої обов`язки належним чином і у встановлені строки відповідно до умов договору та вимог закону. Станом на 31.01.2020 року загальна сума заборгованості клієнта перед АТ «Укрексімбанк» становить 9 364 гривень 03 копійок: 3 903 гривень 08 копійок - заборгованість за кредитною лінією; 2 369 гривень 35 копійок - заборгованість за процентами за період з 30.03.2018 по 30.01.2020; 1 840 гривень 21 копійок - пеня за прострочення сплати процентів за період з 31.01.2019 по 30.01.2020; 354 гривень 60 копійок - 3 % за прострочення сплати процентів за період з 31.07.2017 по 30.01.2020; 869 гривень 79 копійок - втрати від інфляції за прострочення сплати процентів за період з 01.08.2017 по 31.12.2019. Згідно ст. 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність", відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. ст. 610, 611, 623 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Тобто законом встановлено, що обов`язковою умовою кредитного договору є сплата процентів. Частиною 1 ст. 1056 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього ж Кодексу, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Згідно зі ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, у разі задоволення позову. При подачі позовної заяви до суду позивач по справі Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» сплатив судові витрати при розгляді справи: а саме: судовий збір у сумі 2102 гривні 00 копійок (а.с. 1), а тому зазначені витрати згідно вимог ст.. 142 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача по справі. У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, доведеними та вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту № 0272040773.

Outcome: approved