Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

07.02.2020 позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить суд стягувати з відповідача аліменти на його користь на дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 6000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімум доходів громадян для дитини відповідного віку з подальшою індексацією, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову вказує на те, що у шлюбі з відповідачем у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 26.12.2017 шлюб між ними було розірвано. Питання щодо місяця проживання дітей судом не вирішувалось. Разом з цим, в подальшому, починаючи з березня місяця 2018 року відповідач жодного разу не виходила на зв`язок. Ні з ним, ні з дітьми не спілкувалась. Сини протягом останніх двох років фактично повністю знаходились на його утриманні і також проживають разом з ним. 20.12.2019 був складений Акт обстеження умов проживання позивача, у відповідності до змісту якого діти дійсно проживають разом з ним ( позивачем) в належних побутових умовах. Для синів створені добрі умови для виховання та розвитку. Після цього, він за власною ініціативою звернувся за місцем реєстрації відповідача в Меденицьку селищну раду з заявою щодо фактичного проживання дітей. Внаслідок проведеної перевірки була видана довідка, що діти зареєстровані по [ADDRESS] , однак по даній адресі не проживають. 05.03.2020 від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач погодилась на стягнення аліментів в розмірі 3000 грн. в місяць на утримання обох дітей. Вказала, що обставини склались так, що вона була вимушена поїхати за кордон на заробітки. Однак, вона завжди цікавилась життям дітей та спілкувалась з ними, позивачу передавала гроші для утримання дітей. Останній раз їх бачила та спілкувалась з ними в кінці січня 2020. Приїжджала до них в Трускавець, привозила подарунки і гроші, хотіла забрати їх на вихідні, але позивач невідпустив. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та дала пояснення, які по суті і змісту відповідають викладеному у позовній заяві. Погодилась на розмір аліментів, які запропонувала відповідач 3000 грн. на обох дітей. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, подала відзив на позов в якому вказала, що позов визнає частково, пояснивши, що не відмовляється від утримання своїх дітей, однак не в змозі сплачувати аліменти в розмірі 6000 грн. у запропонованому позивачем розмірі. Погоджується на сплату аліментів в розмірі 3000 грн. на обох дітей. Суд, заслухавши вступне слово сторін, з`ясувавши обставини, безпосередньо дослідивши докази, дійшов висновку, що позов слід задоволити. Вимогами ст. ст.\~13,\~81 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як вбачається з свідоцтв про народження [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , позивач [PERSON] є батьком такого, а відповідач [PERSON] матір`ю. Відповідно до довідки №127 від 24.01.2020, виданої виконавчим комітетом Меденицької селищної ради [PERSON] та [PERSON] дійсно зареєстровані по [ADDRESS] , але по даній адресі не проживають. Згідно акту обстеження умов [PERSON] служби у справах дітей Трускавецької міської ради від 20.12.2019 малолітні [PERSON] та [PERSON] проживають разом батьком по [ADDRESS] . Умови проживання дітей задовільні. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3\~ст. 181 СК України). Частиною 2\~статті 182 СК України\~визначено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України "Про державний бюджет України на 2020 рік"\~встановлено розмір прожиткового мінімуму, а саме для дітей віком від 6 до 18 років : з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів для дитини, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище позивача, який проживає разом з синами, повністю займається вихованням, і відповідача ( є особою працездатного віку) - платника аліментів, прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, а також з врахуванням рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, вимог розумності та справедливості визначає їх в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно на обох дітей, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 07.02.2020 і до досягнення дітьми повноліття. На думку суду вказаний розмір аліментів забезпечить дитині належний та достатній рівень матеріального утримання, який відповідає встановленому законодавством розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, так як позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved