Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду із даним позовом посилається на те, що від зареєстрованого шлюбу із відповідачем, народилася спільна дитина [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Коломийського міськрайонного суду від 14 серпня 2014 року з відповідача стягуються на її користь аліменти на утримання спільної дитини у розмірі 450 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Вважає, що на даний час розмір аліментів є недостатнім для матеріального утримання дитини, оскільки витрати на утримання дитини зросли, так як остання хворіє і потребує додаткового вітамінізованого харчування, а тому просить суд збільшити розмір аліментів до 700 грн. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач з позовом не погодився і пояснив суду, що не працевлаштований, має непостійний та мінливий дохід, а тому не має змоги сплачувати аліменти у розмірі, заявленому позивачкою. Крім того зазначив, що на його утриманні перебуває непрацюючий, хворий батько. Вивчивши та дослідивши подані до суду докази у сукупності, заслухавши пояснення сторін, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню частково виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого 06 червня 2013 року народилася спільна дитина [PERSON]. На підставі рішення Коломийського міськрайонного суду від 14 серпня 2014 року з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 450 грн. щомісячно до моменту досягнення нею повноліття. Позивачка ствердила, що зазначений розмір аліментів вважає заниженим і недостатнім для матеріального забезпечення дитини зі сторони батька. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2 ст.182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ст. 192 ч.1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо\~\~батьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення . Задовольняючи позовні вимоги частково суд виходить із того, що малолітня дитина сторін проживає окремо від батька і перебуває на утриманні матері. Виходячи із зазначеного та беручи до уваги, що відповідач є здоровим та працездатним чоловіком і хоч він у судовому засіданні вказав, що має на утриманні хворого батька із яким проживає, проте суд вважає, що все ж таки він може оплачувати дещо більший розмір аліментів ніж сплачує на даний час. На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст. 180, 181, 182, 184, 192 СК України,

Outcome: approved