Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

03 січня 2018 року позивач звернувся до суду вищевказаним позовом. Просив змінити розмір аліментів, визначений за рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10.08.2016 року по справі № 204/3908/16-ц, та стягнути з нього на користь [PERSON] на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання [PERSON], [INFO], до закінчення навчання, але не більше ніж до 30.06.2018 року, аліменти у розмірі 1/6 частини від заробітку щомісячно та раніше виданий виконавчий лист за рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10.08.2016 року відкликати. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що відповідно до рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10.08.2016 року з нього стягнуто аліменти на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання [PERSON], [INFO], у розмір ? частини зі всіх видів заробітку щомісячно, починаючи стягнення з 07.06.2016р. та до закінчення навчання, але не більше ніж до 30.06.2018 року, в особі матері [PERSON]. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.02.2017 року рішення суду першої інстанції було залишено без змін, однак в своїй ухвалі апеляційний суд Дніпропетровської області вказав, що він не позбавлений права звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів з підстав визначених ст. 192 Сімейного кодексу України. Після розірвання шлюбу у 2001 році з відповідачкою він уклав шлюб з [PERSON] У другому шлюбі народились двоє дітей Діти потребують його матеріального утримання. 14 березня 2018 року відповідач надала до суду відзив на позовну заяву в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначила, підставою для зменшення розміру аліментів, присуджених за рішенням суду є зміна майнового або сімейного стану особи, з якої стягуються аліменти, погіршення стану її здоров'я. Однак, з матеріалів позовної заяви та наданих позивачем доказів немаєпідстав для зменшення розміру аліментів у позивача з моменту ухвалення рішення Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення аліментіввід 10 серпня 2016 року так як відсутні зміни матеріального або сімейного стану, яківідбулись після ухвалення даного рішення.Звертає увагу суду, що позивач в своїй позовній заяві як на підставу для звернення до суду посилається на ст. 192 СК України. Так в позовній заяві позивач посилається на зміну свого сімейного стану, а саме: укладання шлюбу 17.05.2002 року з громадянкою [PERSON]; народженням двох дітей синів - [PERSON] [INFO] та [PERSON] 21.10. [INFO] Однак перелічені обставини на час розгляду справи з метою визначення розміру аліментівпри ухваленні рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від10 серпня 2016 року уже враховувались та досліджувались, в зв'язку з чим не можутьбути враховані та не підлягає зміні вказане рішення суду, так як на момент йогоухвалення описані обставини уже існували та враховувались при розгляді справи.Будь-яких інших доказів про зміну матеріального або сімейного стану як напідставу для зменшення розміру аліментів з ? на 1/6 після ухвалення рішенняпозивачем не надано.З вказаними висновками повністю погодився апеляційний суд Дніпропетровської області в ухвалі від 08.02.2017р., яка знаходиться в матеріалах справи, та надана позивачем по справі, де апелянт в апеляційній скарзі ставив питання про зміну розміру аліментів. Таким чином як видно з матеріалів справи у позивача з моменту ухвалення вищезазначеного рішення Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська відсутні будь-які підставидля його зміни. Тимчасове не працевлаштування не може бути підставою длязменшення розміру аліментів. Таким чином, вважає, щопозивач не надав жодних доказів в рахунок того, що у нього змінилось матеріальне чисімейне становище, чи погіршився стан здоров'я, що є підставою для зменшеннярозміру аліментів. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити у повному обсязі. У судовому засіданні відповідачка з урахуванням підстав викладених у відзиву заперечувала проти заявлених позовних вимог, просила їх задовольнити у повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Як встановлено в судовому засіданні, згідно рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 серпня 2016 року по справі № 204/3908/16-ц з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання його повнолітньої дочки [PERSON] у розмірі ? частини зі всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 07 червня 2016 року та до закінчення навчання, але не пізніше ніж до 30 червня 2018 року (а.с. 6). 08 лютого 2017 року ухвалою апеляційний суд Дніпропетровської області рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська залишив без змін. В обґрунтуванні свого рішення апеляційний суд зазначив, що доводи апеляційної скарги про неможливість сплачувати аліменти у визначеному розмірі, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки спростовувалися власноручно складеною заявою відповідача [PERSON], яка містилася в матеріалах справи про визнання позовних вимог та відсутністю доказів в підтвердження скарги. Проте, суд зазначив, що позивач не позбавлений права звернутися до суду першої інстанції з підстав визначених ст. 192 СК України (а.с. 7-8). 17 лютого 2017 року за рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 серпня 2016 року по справі № 204/3908/16-ц виданий виконавчий лист (а.с. 9). Постановою державного виконавця від 12 червня 2017 року відкрито виконавче провадження № 54105688 (а.с.11). Згідно довідки-розрахунку старшого державного виконавця Павлової Н.В. заборгованість по аліментам станом на 31 липня 2017 року становила 16507 грн. 75 коп. (а.с.13). 17 травня 2002 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про одруження [PERSON] 1-КИ № 147998 від 17 травня 2002 року, виданого Виконкомом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 27 (а.с. 18). Від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження [PERSON] 1-КИ від 16 серпня 2004 року, виданим виконкомом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, про що зроблений актовий запис № 107 (а.с. 19) та [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження [PERSON] 1-КИ № 511416, виданого Виконкомом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, про що зроблений актовий запис № 107 (а.с. 20). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8\~ст. 7 Сімейного Кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів отримувач аліментів може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Із змісту наведених положень ст. ст. 181, 192 СК України, вбачається, що одержувач аліментів має право звернутись до суду з позовом як про зміну способу стягнення аліментів так і про зміну розмірі аліментів, що визначені рішенням суду. Статтею 182 СК України, передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Суд критично ставиться до заперечень відповідачки про те, що при винесені рішення судом першої інстанції були досліджені та взяті до уваги обставини наявності у [PERSON] двох дітей від другого шлюбу. Оскільки доказів таким запереченням суду не надано. Відомості щодо дослідження обставин наявності у позивача двох дітей від другого шлюбу в рішенні Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 10 серпня 2016 року по справі № 204/3908/16-ц відсутні. Судом першої інстанції при винесені вказаного рішення такі обставини не досліджувались та не встановлювались, оскільки справа розглядалась за відсутності сторін на підставі наданих заяв сторін та наявних матеріалів справи. Процесуальної можливості надати відповідні докази щодо наявності у [PERSON] ще двох дітей від другого шлюбу окрім [PERSON], до апеляційної інстанції при перегляді рішення суду першої інстанції у позивача не було. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, суд приходить до висновку, що наразі у позивача наявні підстави для звернення до суду з відповідним позовом про зменшення розміру аліментів, оскільки він має суттєві зміни його сімейного та матеріального становища, які у звязку зі своєю правовою необізнаністю не надав у встановленому законом порядку при розгляді питання про стягнення аліментів на дитини від першого шлюбу. Враховуючи вищевикладене, виходячи з принципу розумності, виваженості та справедливості розгляду справи, враховуючи пояснення сторін справи, обставини справи та надані докази учасниками процесу, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання [PERSON], [INFO], визначеного рішенням Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 10 серпня 2016 року по справі № 204/3908/16-ц; зменшити розмір аліментів визначений рішенням Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 10 серпня 2016 року по справі № 204/3908/16-ц з ? частини стягуваних аліментів з [PERSON], [INFO] на утримання його повнолітньої дочки [PERSON], [INFO] на 1/6 частину зі всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 03 січня 2018 року та до закінчення навчання, але не більше ніж до 30 червня 2018 року в особі матері [PERSON]; відкликати з відповідного відділу державної виконавчої служби виконавчий лист № 204/3908/16-ц виданий на підставі рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 10 серпня 2016 року по цивільній справі № 204/3908/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи підстави позову, суд вважає за необхідне витрати по сплаті судового понесені позивачем віднести за його рахунок. На підставі викладеного,

Outcome: approved