Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування належним їй житловим будинком в [ADDRESS], мотивуючи тим, що вона у відповідності до свідоцтва про право особистої власності, виданого комунальним підприємством Київської обласної ради «Білоцерківське МБТІ» про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 18 за реєстром №1292 від 01.10.1985 є власником даного будинку. Відповідно запису на зворотній стороні даного свідоцтва, виконаного приватним нотаріусом Скоробагатько В.Д., на Ѕ частину вищезазначеного домоволодіння видано свідоцтво про право власності по реєстру №1292 на ім»я [PERSON] від 30.03.2001. 12.10.2001 між позивачкою та відповідачем укладено шлюб, який був зареєстрований у республіці Сербія община Ражань та позивач змінила своє прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]». Після реєстрації шлюбу відповідач переїхав проживати до будинку позивачки в [ADDRESS] та був зареєстрований за вказаною адресою. Згодом відносини погіршилися і відповідач виїхав проживати в м.Київ, залишаючись зареєстрованим в житловому будинку, хоча фактично не проживає біля 10 років. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 03.09.18 відповідач в будинку позивачки не проживає, при цьому він залишився зареєстрованим у будинку. Протягом останніх років він не користується житловим будинком, не бере участі у витратах на його утримання та проживає в іншому місці. В судове засідання позивачка та її представник не з»явилися. представник подав до суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі та просить слухати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи через оголошення на сайті Рокитнянського районного суду, до суду не з»явився, заперечень проти позову не подав та не подав заяву про слухання справи без його участі. Представник відповідача - Рокитнянської селишної ради, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, до суду не з»явився, подав заяву, в якій просить слухати справу без його участі. За вказаних умов суд ухвалив слухати справу без участі сторін та не проводити фіксування судового засідання. Зважаючи, що відповідач належним чином - через оголошення на сайті суду повідомлений про день, час та місце слухання справи, не з»явився в судове засідання без поважних причин, не подав відзив на позов та позивачка не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив постановити заочне рішення. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивачка у відповідності до свідоцтва про право особистої власності, виданого комунальним підприємством Київської обласної ради «Білоцерківське МБТІ» про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 18 за реєстром №1292 від 01.10.1985 є власником житлового будинку в [ADDRESS]. Відповідно запису на зворотній стороні даного свідоцтва, виконаного приватним нотаріусом Скоробагатько В.Д., на Ѕ частину вищезазначеного домоволодіння видано свідоцтво про право власності по реєстру №1292 на ім»я [PERSON] від 30.03.2001. 12.10.2001 між позивачкою та відповідачем укладено шлюб, який був зареєстрований у республіці Сербія община Ражань та позивачка змінила своє прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]». Після реєстрації шлюбу відповідач переїхав проживати до будинку позивачки в [ADDRESS] та був зареєстрований за вказаною адресою. Згодом відносини погіршилися і відповідач виїхав проживати в м.Київ, залишаючись зареєстрованим в житловому будинку, хоча фактично не проживає біля 10 років. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 03.09.18 відповідач в будинку позивачки не проживає, при цьому він залишився зареєстрованим у будинку. Протягом останніх років він не користується житловим будинком, не бере участі у витратах на його утримання та проживає в іншому місці. Ст.150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. У відповідності до ст.156 ЖК члени сім"ї власника житлового будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири). За згодою власника будинку (квартири) член його сім"ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім"ї. До членів сім»ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені ч .2 ст.64 ЖК України. Згідно до ч.2 ст.64 ЖК України до членів сім»ї наймача належать дружина, їх діти і батьки. Членами сім»ї може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом із наймачем і ведуть з ним спільне господарство. У відповідності до ч.2 ст.405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником майна. Так як відповідач не проживає більше 10-ти років в житловому будинку позивачки, суд вважає, що позов про визнання відповідача таким, що втратив право користування будинком необхідно задовольнити.

Outcome: approved