Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

У грудні 2018 року до суду надійшл заява [PERSON], заінтересована особа: Святошинський районний у м.Києві віділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві про встановлення факту родинних відносин. Як вбачається зі змісту заяви, в обґрунтування своїх позовних вимог заявник посилається на те, що вона є спадкоємцем першої черги спадкування за законом, 06.10.2016 року звернулась до 12 київської державної нотаріальної контори з метою прийняття спадщини, проте їй було відмовлено, оскільки не підтверджено її родинний зв"язок з померлою [PERSON] Заявник вказує, що у її свідоцтві про народження допущено помилку у імені та по-батькові її матері - [PERSON], а саме не вірно вказано- [PERSON]. На даний час мати заявника померла. Заявник просить суд визнати факт материнства [PERSON] по відношенню до заявника [PERSON]. 03.12.2018 року протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями головуючим суддею визначено суддю Величко Т.О. 06.12.2018 року ухвалою судді заяву залишено без руху. 14.01.2019 року Ухвалою судді відкрито провадження у справі. В судове засідання з"явилась заявник, заяву підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання не з"явилась, про судові засідання була повідомлена належним чином. Направила до суду лист в якому просила розглядати справу без представника відділу за навяними документами та доказами, з урахуванням іактичних обставин справи та ухвалити рішення відповідно до вимог діючого законодавства. Суд, з'ясувавши обставини справи та дослідивши докази встановив наступне. Судом встановлено, що у свідоцтві про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 12.01.1956 року у графі мати вказано - [PERSON]. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] померла [INFO] року - [PERSON]. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] рідної сестри заявниці [PERSON], в графі мати записано - [PERSON]. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу батьків заявниці, 01.11.1945 року шлюб було укладено між [PERSON] та [PERSON]. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 05.05.2000 року право приватної сумісної власності значиться за - [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.3 ст.12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення, постановлене у справі про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно відповідати вимогам статей 203, 275 ЦПК (чинних за Кодексом 2004 р.) Суд повинен також навести в рішенні докази в підтвердження висновку про обставини, що мають значення для вирішення справи, а при задоволенні заяви чітко викласти встановлений факт. Проаналізувавши п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5, для встановлення факту необхідна наявність певних умов, серед яких: встановлений факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред'явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документів, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану, тощо). Та обставина, що встановлення даного факту необхідно заявнику для реалізування права на прийняття спадщини за законом, підтверджується зібраними у справі доказами. Оскільки у документах є розбіжності в написанні імені та по-батькові матері заявника - [PERSON], а саме не вірно вказано- [PERSON], усунення вказаних розбіжностей іншим способом не вбачається можливим, то заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved