Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

11 лютого 2021 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який було між ними зареєстровано 03.08.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції, актовий запис № 99. В обґрунтування своїх вимог, позивачка вказала, що від даного шлюбу з відповідачем мають двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки між нею та відповідачем не склалися, втрачено почуття любові і поваги один до одного, стосунки між ними зіпсувалися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага. Позивачка в 2018 році вже зверталась до суду з аналогічним позовом, але згодом написала заяву про залишення позовної заяви без розгляду, бо вважала, що є можливість зберегти сім`ю з відповідачем, але всі намагання виявились марними. На даний час вони з відповідачем проживають окремо, спільне господарство не ведуть. На примирення позивачка не погоджується та вважає, що шлюб необхідно розірвати. Ухвалою судді від 02.03.2021 року було відкрите провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилася. 04.03.2021 року від неї надійшла через канцелярію суду заява про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився. 22.03.2021 року від нього надійшла через канцелярію суду заява про розгляд справи без його участі. Також зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 03.08.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції, актовий запис № 99, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 03.08.2006 року. Від даного шлюбу сторони мають двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , (Свідоцтво про народження, серії [NUMBER] , видане 05.09.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції, актовий запис № 309), [PERSON] , [INFO] , (Свідоцтво про народження, серії [NUMBER] , видане 27.11.2008 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориславського міського управління юстиції, актовий запис № 416). Подружні відносини між сторонами фактично припинено. На даний час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, вони не бажають зберегти шлюб, позивачка позов підтримала, а відповідач позовні вимоги визнав проти розірвання шлюбу не заперечує, тому шлюб між ними повинен бути розірваний. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя відповідно до ст. 110 СК України. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В позовній заяві позивачка просить відновити їй дошлюбне прізвище - " [PERSON] ". Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved