Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

02.09.2014 року від Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до суду надійшла позовна заява до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 11.01.2010 року в розмірі 14716 грн. 43 коп. та судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 11.01.2010 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 6200 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов надання споживчого кредиту фізичним особам; погашення заборгованості здійснюється в такому порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідачка станом на 31.07.2014 року має заборгованість 14716 грн. 43 коп., яка складається з наступного: 5977 грн. 46 коп. заборгованості за кредитом; 6357 грн. 26 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом; 1204 грн. 74 коп. заборгованості з пені та комісії за користуванням кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 676 грн. 97 коп. - штраф (процентна складова). Належним чином повідомлені сторони повторно в судове засідання не з'явилися. Представник позивача Клименко Н.С. подала заяву про розгляд справи за відсутністю представника банку, на позовних вимогах наполягала, просила постановити заочне рішення у разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] про причини повторної неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, заперечень проти позову не подавав. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, повідомленого належним чином, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, проти чого не заперечував представник позивача. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: 11.01.2010 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір, за яким відповідач отримав споживчий кредит фізичним особам у розмірі 6200 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. (а. с. 8-14). Згідно розрахунків, наданих позивачем, станом на 31.07.2014 року за [PERSON] рахується заборгованість 14716 грн. 43 коп., яка складається з наступного: 5977 грн. 46 коп. заборгованості за кредитом; 6357 грн. 26 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом; 1204 грн. 74 коп. заборгованості з пені та комісії за користуванням кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 676 грн. 97 коп. - штраф (процентна складова). (а. с. 6-7). У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідністю з ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв'язку з укладанням кредитного договору та наявності з боку відповідача невиконаних зобов'язань за цим договором. Будь-яких заперечень проти позову чи доказів, які б спростовували надані позивачем розрахунки, або зобов'язання по сплаті нарахованої суми, відповідачем не надано. Відповідач [PERSON] не виконав в повному обсязі зобов'язання за кредитним договором від 11.01.2010 року. Внаслідок порушення [PERSON] умов кредитного договору, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» значною мірою позбавлено того, на що воно розраховувало при укладенні договору. За таких обставин, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved