Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що 28 березня 2015 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання у них народилася дочка: [PERSON], 23 вересня 2015 року. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. На даний час вона перебуває у декретній відпустці, тому забезпечити належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини їй трудно. Відповідач є\~ працездатним та фізично здоровим, інших утриманців не має, офіційно не працює, але має нерегулярний, мінливий дохід. В зв»язку з виниклими обставинами, просить суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1\~000 гривень щомісяця до досягнення нею повноліття. В судове засідання позивачка не з»явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд довідома не поклав. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вивчивши та дослідивши подані до суду докази, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню виходячи із наступного.\~ Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, від спільного проживання сторін в шлюбі народилась дочка - [PERSON], [INFO], яка згідно довідки Печеніжинської селищної ради обєднаної територіальної громади села Кийданці від 15 травня 2017 року за № 172 проживає із матір»ю окремо від батька. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2 ст.182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо\~\~батьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення . Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із того, що малолітня дитина сторін проживає окремо від батька, відповідача по справі і перебуває на утриманні матері. Виходячи із зазначеного та беручи до уваги, що відповідач є здоровою та працездатною особою, інших утриманців немає, то на думку суду може сплачувати аліменти на утримання дочки у розмірі, що просить позивачка. \~ \~На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved