Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

02 лютого 2016 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом,\~в обґрунтування якого посилається на те, що 14 липня 2007 року нею з відповідачем укладений шлюб, за період якого вони придбали трикімнатну квартиру № 32 в будинку №1 на вулиці Комсомольській в місті Новомосковську, яка оформлена на відповідача. Оскільки взаємної згоди між ними не досягнуто, позивач просить поділити спільне майно подружжя, а саме квартиру № 32 в будинку №1 на вулиці Комсомольській в місті Новомосковську, визнавши за нею право власності на 1/2 зазначеної вище квартири. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, одночасно позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, одночасно позовні вимоги визнав у повному обсязі. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони з 14 липня 2007 року до 15 березня 2016 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.\~6, 26). 25 грудня 2008 року у сторін від шлюбу народилась донька Ангеліна (а.с. 7). 07 серпня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] укладений договір купівлі-продажу квартири № 32, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область. м. Новомосковськ, вул. Комсомольська, 1, загальною площею 62,2 м2, житловою площею 45,8 м2, яка складається з: коридору 1 4,6 м2, кімнати 2 17,6 м2, кімнати 3 12,2 м2, шафи 4 1,6 м2, кімнати 5 16,00 м2, шафи 6 0,4 м2, кухні 7 5,9 м2, ванної 8 2,1 м2, туалету 9 0,9 м2, балкону І, посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 3388 (а.с. 5). Відповідно до ст.ст.\~60,70 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині і чоловікові на праві спільної сумісної власності. Дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Згідно ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 25 Постанови № 11 від 21\~грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення законодавства щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. У разі, коли жоден з подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального розподілу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що згідно витягу з рішення виконавчого комітету Новомосковської міської ради № 205 від 23 березня 2011 року, [PERSON] дозволено проектування, перепланування та переобладнання в квартирі, розташованій на вул. Комсомольській, 1/32. До виконання робіт дозволено приступити після узгодження проекту в установленому порядку (а.с. 27), на виконання якого [PERSON] замовив розробку робочого проекту перепланування зазначеної вище квартири (а.с. 28-30). Відповідно до технічного паспорту, складеного після перепланування в квартирі № 32, розташованій за адресою: Дніпропетровська область, м.\~Новомосковськ, вул. Комсомольська, 1, відбувалась перебудова, остання розташована на четвертому поверсі пятиповерхового будинку та складається з трьох кімнат, загальною площею 61,4 м2, житловою площею 43,9 м2, у тому числі 1-а кімната 17,4 м2, 2-а кімната 13,7 м2, 3-я кімната 12,8 м2, кухні площею 5,7 м2, вбиральні (сполученої) 0,9 м2, ванної кімнати площею 2,8 м2, коридору 7,4 м2. Квартира обладнана балконом (терасою) 0,7 м2 (а.с. 31-33). З урахуванням того, що спірне майно є неподільною річчю, приймаючи до уваги, що позивачем заявлені вимоги про поділ майна шляхом визначення ідеальних часток, проти чого відповідач не заперечував, враховуючи, що наявність будь-якої домовленості або шлюбного договору між сторонами судом не встановлено, суд приходить до висновку, що частки сторін в цьому майні слід визнати рівними і кожному з них належить по 1/2 частці майна, набутого в шлюбі. А тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved