Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

10 квітня 2018 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем [PERSON] перебуває у цивільному шлюбі. Від спільного проживання у них народилась дочка - [PERSON], [INFO]. На даний час вони з відповідачем та дочкою проживають в одному будинку, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Угоди щодо добровільної сплати аліментів з відповідачем не досягнуто. Позивачу доводиться самостійно доглядати та виховувати дитину, матеріально її забезпечувати, а також виконувати інші обов'язки, необхідні для утримання їх дитини. Відповідач не отримує офіційного доходу, аліментів остання не сплачує, стягнення за виконавчими листами з неї не проводиться. Просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання дочки - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення нею повноліття. 29 травня 2018 року від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач у судове засідання не з'явилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду справи. Будь-яких клопотань від неї не надходило. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, судом встановлено наступне. Сторони проживають разом без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання у них народилась дочка - [PERSON], [INFO], що підтверджуються копією свідоцтва про її народження серії І-ЕГ № 243611 від 24 листопада 2016 року, та з якого вбачається, що відповідач [PERSON] є її матір'ю (а.с. 5). Із довідки Озютичівської сільської ради Локачинського району про склад сім'ї № 28 від 12 січня 2018 року вбачається, що малолітня дочка [PERSON] проживає разом з своїми батьками за адресою: с. Озютичі, вул. Першотравнева, 8 Локачинського району Волинської області (а.с.6). Судом встановлено, що відповідач не приймає належної участі в утриманні своєї дочки. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частинами 1 та 2 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів судом враховано, що дитина знаходиться на утриманні батька, останній доглядає та виховує дочку самостійно та виконує інші обов'язки, необхідні для належного її утримання. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем не надано жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували її непрацездатність, наявність на утриманні інших дітей, непрацездатних батьків, дочки, сина, а також ту обставину, що вона не має можливості сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі. Згідно зі ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум з 1 січня 2018 року на дітей віком від 6 до 18 років становить 1860 грн. Виходячи із норм СК України, обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладається рівною мірою на матір і батька. Враховуючи зазначене, а також положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 СК України, відповідно до яких під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення повністю. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн. Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved