Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-04 00:00:00

09 грудня 2014 року позивач, [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що з відповідачем по справі 11 жовтня 2010 року рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу №2-2251/10/0408 було розірвано шлюб. Від спільного шлюбу вона з відповідачем мають сина - [PERSON], [INFO], який мешкає з нею та повністю знаходиться на її утримані. Її заробітку не вистачає на утримання сина. Відповідач добровільно матеріальної допомоги сину не надає та не займається його вихованням, не спілкується з ним. Тому просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи із дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Присутня у судовому засіданні позивачка надала суду пояснення по суті справи. Уточнила позовні вимоги у зв'язку із тим, що їй стало відомо про те, що відповідач офіційно не працевлаштований, та просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі - 500 гривень щомісячно, починаючи із дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Присутній у судовому засіданні відповідач уточнені позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував, надав суду пояснення по суті справи. Враховуючи викладене та враховуючи думку сторін, суд вважає, що судове засідання можливо провести, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити уточнені позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 жовтня 2010 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.3). Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.2). Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 17 постанови ПВСУ № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України" при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач дійсно не утримує свою дитину, яка знаходиться на утриманні позивачки, тому, відповідно до ч.2 ст.180 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України). Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання відповідачем [PERSON] уточненого позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З урахуванням наведеного, згідно з до ч.1 ст.182 СК України, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення, та відповідно до ст.180 СК України, суд вважає необхідним з відповідача стягувати аліменти на користь позивачки на утримання дитини [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття у твердій грошовій сумі, що становить 500 гривень щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.1. ч.1. ст.367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, підлягає обов'язковому негайному виконанню. Згідно зі ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки позивачку звільнено від сплати судового збору, судовий збір на користь держави слід стягнути з відповідача. На підставі наведеного, ст.ст.180, 181 СК України та

Outcome: approved