Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

11 березня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до Глобинського районного суду Полтавської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу (вперше), в якому вказала, що 05 березня 2011 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від даного шлюбу мають малолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок несумісності характерів, відсутності взаємоповаги, взаємодовіри, що породжує в сім'ї непорозуміння та конфлікти, які негативно впливають на взаємовідносини. Фактично шлюбні відносини з відповідачем припинили та спільно як сім'я не проживають з вересня 2014 року, в зв'язку з чим подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має для позивача істотне значення, а тому шлюб прохає розірвати. Заявою до суду позивач [PERSON] просить справу розглядати у її відсутності. Позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просив надати строк на примирення, після закінчення якого в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомляв. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 169, 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ст.ст. 105, 112 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 05 березня 2011 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Глобинського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис за № 12. Від даного шлюбу мають спільну дитину: дочку [PERSON], [INFO]. Спільне проживання у сторін не склалося, стосунки погіршились, що призвело до формального існування шлюбу, оскільки сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, будь-які інші спільні інтереси між ними відсутні. Враховуючи позицію позивача, який категорично наполягав на розірванні шлюбу, примирення не можливе. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя. Судом було надано сторонам строк для примирення тривалістю один місяць. В судове засідання позивач не з"явилася заявою до суду прохала справу розглядати у її відсутності. Позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання, після закінчення терміну, наданого на примирення, не з"явився. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що подальше спільне сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них та їх малолітньої дитини, шлюб між позивачем та відповідачем існує формально, сторони поновлювати шлюбні відносини не бажають. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved