Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що згідно з договором про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати/пенсії та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною схемою № 15022 від 11.09.2012 року (надалі - Договір) Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі ТВБВ № 10021/0148 філії ХОУ ПАТ „Державний ощадний банк України" (далі - Банк ) надав [PERSON] кредитну лінію у розмірі 2300,00 (дві тисячі триста гривень із строком погашення на строк дії БПК з відсотковою ставкою 24 % річних. [PERSON] скористався кредитною лінією в повному обсязі, але на протязі дії кредитної лінії частково погасив заборгованість за кредитом. Відповідно до п. 7.5. Договору клієнт зобов'язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі у разі: - закінчення строку дії платіжної картки та не продовження її на новий строк; - звільнення з Організації, з якою Банком укладено договір про надання послуг по зарахуванню та виплаті заробітної плати та інших виплат, через поточні рахунки фізичних осіб (працівників Організації) з використанням платіжних карток: - відмови Клієнта від отримання заробітної плати та інших виплат, передбачених чинним законодавством, шляхом їх зарахування на рахунок. З листопада 2012 року відповідачем постійно порушувались умови договору, а саме були відсутні надходження заробітної плати на рахунок позичальника, що в свою чергу не давало можливості сплачувати відсотки за користування кредитом та чергові погашення кредиту, про що [PERSON] був неодноразово повідомлений по телефону та листом від 30.10.2013 р., але на повідомлення він не реагував. Внаслідок цього станом на 25.11.2013 р. виникла заборгованість у розмірі 2246,81 грн. Просить суд стягнути з відповідача вищезазначену заборгованість та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Визнання відповідачем позову приймається судом, оскільки не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень статті 1054 ЦК України до відношень за кредитним договором застосовуються положення про позику. За нормами ст.ст. 1048-1050 ЦК України позикодавець має право на отримання від позичальника процентів від суми позики, розмір яких встановлюється договором, а позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві в строк та в порядку, визначеному зобов'язаннями. У випадку порушення зобов'язань щодо повернення позики, позичальник несе відповідальність відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та проценти встановлені договором. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені неї і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 243,60 грн. що підтверджено платіжним дорученням. Тому з [PERSON] також слід стягнути понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved