Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

09 липня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача - Моторно (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) за змістом заявлених вимог просила: «стягнути з Моторно (транспортного) страхового бюро України на користь позивача [PERSON]регламентну виплату в розмірі 54 636, 42 грн.». Обгрунтовуючи підстави звернення з позовом до суду, позивач посилається на наступне, що [PERSON] є власником автомобіля «SkodaFabia», державний реєстраційний номер [NUMBER]. 05 листопада 2017 року в м. Дніпро по вул. Тітова, 29, водій [PERSON] керуючи автомобілем «DaewooLanos», державний реєстраційний номер[NUMBER], на світлофорі виконував маневр розвороту та не переконався в тому, що це буде безпечно та не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху та небезпеки, чим здійснив зіткнення з автомобілем «Skoda Fabia»,державний реєстраційнийномер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. При цьому водій [PERSON] порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення передбачене ст.124 КУпАП. 06 червня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до МТСБУ з повідомленням про настання страхового випадку та просить виплатити їй страхове відшкодування. З метою оцінки завданих матеріальних збитків позивач звернулася до судового експерта Цаберябого Віктора Миколайовича (свідоцтво [NUMBER] від 26 жовтня 2001 року, видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України). Згідно висновку №097/17 від 22 листопада 2017 року експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «SkodaFabia», державний реєстраційний номер [NUMBER], становить 97 692, 21 грн. Після чого, позивач звернулася до відповідача з заявою, в якій просить надати на ознайомлення документ на підставі якого було здійснено розрахунок матеріального збитку. Згодом позивачу було надано для ознайомлення Звіт № 63/11/17 від 23.12.2017 року, про вартість матеріального збитку завданої власнику колісного транспортного засобу, який був виконаний - СПД-ФО [PERSON] Згідно вказаного звіту № 63/11/17 розмір матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП склав 155 055, 79 грн., що дорівнює ринковій вартості транспортного засобу, таким чином відповідач визнав транспортний засіб позивача фізично знищеним. 18 червня 2018 року відповідач МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування на користь позивача у розмірі 43 055,79 грн., однак позивач не погодилася з розрахунковим розміром страхового відшкодування, оскільки сума відшкодування була значно нижче вартості відновлюваного ремонту.Позивач вважає таку відмову безпідставною та незаконною, тому змушений звернутися з цим позовом до суду та просить стягнути з МТСБУ 54 636, 42 грн. 20 вересня 2018 року до суду надійшов відзив на позов, який долучений до метіралів справи. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 12 липня 2018 року відкрито провадження та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. (а.с.76-77) Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ст.ст.174, 178 ЦПК України відповідач скористався своїм правом та направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. Просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони грунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, як це передбачено ст.279 ЦПК України. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмовідокази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони грунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися досуду за захистом свого майнового права та інтересу. Згідно із п. 8 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способами захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Застосування цього способу захисту здійснюється і в позадоговірних зобов'язаннях (гл. 82 ЦК України), якщо порушенням цивільного права особи їй завдано майнову шкоду, призведено до збитків. Згідно ч. 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як роз'яснено у п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду. Разом з тим правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов'язок. Судом встановлено, що власником автомобіля «Skoda Fabia», державний реєстраційний номер [NUMBER] є позивач, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. (а.с.6) Як вбачається з матеріалів справи, що на підставі постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2017 року [PERSON] визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 340,00 грн. (а.с.8-9) Як встановлено у мотивувальній частині постанови суду,05 листопада 2017 року в м. Дніпро по вул. Тітова, 29, водій [PERSON] керуючи автомобілем «DaewooLanos», державний реєстраційний номер [NUMBER], на світлофорі виконував маневр розворот та не переконався в тому, що це буде безпечно та не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху та небезпеки, чим здійснив зіткнення з автомобілем «Skoda Fabia»,державний реєстраційнийномер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. При цьому водій [PERSON] порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення передбачене ст.124 КУпАП (а.с.8-9). Частиною 3 ст.12 та частиною 1 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини четвертої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.89 ЦПК України). Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Основнимизавданнями МТСБУ, серед іншого, є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Відповідно до п. 41.1 ст.41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції Закону, який був чинний на момент настання страхового випадку) МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Як убачається з матеріалів справи, на момент зазначеної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована, а транспортний засіб «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер [NUMBER], не був забезпечений відповідно до умов Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». [PERSON] надав посвідчення учасника бойових дій, відповідно до п. 13.1. ст.13 учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції\~Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, щокерують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. Відповідно до п.1.7 ст.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. [PERSON] звернулась до Моторно (транспортного) страхового бюро України із заявою про настання страхового випадку, який мав місце 05 листопада 2017 року за участю забезпеченого транспортного засобу - «Daewoo Lanos», номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON], та транспортного засобу автомобіля «Skoda Fabia», номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] 18 червня 2018 року відповідач здійснив виплату страхового відшкодування на користь позивачки [PERSON] у розмірі 43 055,79 грн., однак з вона не погодилась з розрахунковим розміром страхового відшкодування, оскільки сума відшкодування була нижчою вартості відновлюваного ремонту, розрахована двома станціями технічного обслуговування. В свою чергу, відповідачем - МТСБУ надано до суду відзив на позов, в якому просить суд відмовити у задоволенні позову. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Як роз'яснено у п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», страхове відшкодування шкоди, завданої потерпілому, виплачується за кожним страховим випадком, що настав протягом періоду дії відповідного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності в межах ліміту відповідальності страховика (МТСБУ), з урахуванням умов, зазначених у статті 9 та пункті 19.1 статті 19 Закону № 1961-ІУ. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого: - це шкода, пов'язана : з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров'я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно п.п. 1 п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved