Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

11.07.2012 року між ПАТ "ВТБ Банк" та [PERSON] укладений кредитний договір № R52110285930В, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 151 200,00 грн. зі строком повернення кредитних коштів до 11.07.2017р. з нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 17,69 % річних (а.с.5-9). В якості забезпечення виконання зобов`язань з приводу повернення кредитних коштів укладено договір застави № R52110285930В від 11.07.2012 року, згідно якого надано в приватне обтяження автотранспортний засіб: автомобіль марки - Great Wall, модель HAVAL H3, тип - легковий універсал, 2012 року випуску, колір - сірий, номер державної реєстрації [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) - [NUMBER] , що належить відповідачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого ВРЕР м.Макіївки при УДАІ ГУМВСУ в Донецькій області 10.07.2012 року. (а.с.14-17), який зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. 22.06.2015 р. між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено Договір відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 220615нв, відповідно до якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором (а.с.18-22). 22.06.2015 р. між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено договір відступлення прав вимоги за договорами застави №220615зн, за яким ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право вимоги до відповідача за договором застави № R52110285930В від 11.07.2012 року на предмет застави (а.с.23-25). На підставі вищезазначених договорів, до реєстраційного запису Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено зміни, згідно яких вилучено обтяжувала ПАТ «ВТБ Банк» і додано обтяжувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (а.с.26). 29.01.2019 р. між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантів» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було укладено договір факторингу №29/01/19-1 від 29 січня 2019 року, відповідно до якого позивач набув право нового кредитора до відповідача за кредитним договором № R52110285930В від 11.07.2012 року (а.с.27-31). 14 березня 2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було укладено договір про відступлення прав вимоги за договорами застави до договору факторингу №29/01/19-1 від 29.01.2019 року, за яким ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло права вимоги до відповідача за договором застави № R52110285930В від 11.07.2012 року на предмет застави (а.с.32). На підставі вищезазначених договорів між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс», 21 березня 2019 року до реєстраційного запису Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 17304915 було внесено зміни, згідно яких вилучено обтяжувача ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» і додано обтяжувача ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» (а.с.35). Відповідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 16 ЦК України, одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі. Згідно ст. 1 Закону України «Про заставу» та ст. 572 ЦК України застава є способом забезпечення зобов`язань, у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання. забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Згідно ч. 1 ст. 589 ЦК України в разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно ч. 1,2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором - надав відповідачу у передбачений кредитним договором спосіб грошові кошти за кредитним договором, що підтверджується копією меморіального ордеру № 31708 від 11.07.2012 року (а.с.13). В порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 179 055,09 грн., а саме: загальної заборгованості за кредитом, яка складає 123 110,00 грн., а також урахування індексу інфляції та 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України, що станом на 26.04.2019 становить 55 944,98 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором. У листі Верховного суду України від 01.07.2014 р. «Аналіз практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві» зазначено, що неустойка має подвійну правову природу. До настання строку виконання зобов`язання неустойка є способом його забезпечення, а в разі невиконання зобов`язання перетворюється на відповідальність, яка спрямована на компенсацію негативних для кредитора наслідків порушення зобов`язання боржником. Водночас формулювання ст. 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Верховного Суду України від 6 червня 2012 року у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 року у справі № 6-38цс11). Отже, проценти, передбачені ст. 625 ЦК України, не є штрафними санкціями (неустойко, пенею) (постанова Верховного Суду України від 17 жовтня 2011 р. у справі №6-42цс11). Враховуючи, що в договорі про надання кредиту та застави транспортного засобу № R52110285930В від 11.07.2012 рокувартість предмету застави (транспортного засобу) обумовлена та визначена в сумі 168 000,00 гривень та є меншою за розмір заборгованості за кредитним договором, яка складає 179 055,00 гривень, зазначена вимога може бути задоволена заявленим позивачем способом звернення стягнення на заставлене майно. Приймаючи до уваги, що ТОВ «ФК «Прайм Альянс» заявлено позов про звернення стягнення на предмет застави шляхом передачі рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов`язання, виконання рішення суду - неможливо без фактичного знаходження предмету застави у володінні ТОВ «ФК «Прайм Альянс» Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов`язання в натурі. Примусове виконання зобов`язання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов`язання та полягає в зобов`язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. Виходячи з наведеного, суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне документально підтверджені витрати позивача на сплату судових витрат у розмірі 2 685,83 грн. покласти на відповідача. На підставі, викладеного,

Outcome: approved