Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Як вбачається з позовної заяви, позивач [PERSON], [INFO], є старшою сестрою відповідача [PERSON], [INFO].[INFO] сестра позивача [PERSON] народила сина [PERSON]. Відповідач в шлюбі не перебувала, відомостей про батька дитини нікому не повідомила, тому при реєстрації акту про народження дитини відомості про батька зазначені відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України. Від самого народження дитини відповідач відмовлялася від сина і не бажала ним опікуватись, а продовж кількох років не опікується ним взагалі, переклавши обов'язки матері на позивача. Cин відповідача [PERSON] вже впродовж кількох років та більшу частину свого життя від народження, проживає разом з позивачем , яка його виховує та утримує, оскільки повністю опікується дитиною, намагається максимально забезпечити всі його потреби, займається його вихованням, проявляє турботу про фізичний та духовний розвиток дитини, купує йому одяг, взуття та інші необхідні речі, докладає всіх зусиль, щоб дитина отримувала відповідне для його віку та потреб харчування. Він називає позивача матір'ю, а позивач вважає його своєю дитиною. Окрім [PERSON] у позивача також є рідний син [PERSON], [INFO]. Обидва вони ростуть і виховуються як рідні брати. Вони разом ходять до дитячого дошкільного закладу, де їх також знають як рідних братів. Протягом вього часу відповідач [PERSON] як не виявляла, так і не виявляє ні якого бажання опікуватись дитиною. У зв'язку з цим позивач просить позбавити відповідача батьківських прав стосовно сина [PERSON] , [INFO] народження та встановити опіку над малолітнью дитиною і призначети позивача опікуном [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі і пояснила, що з дня народження вона виховує та утримує свого племінника [PERSON], [INFO], батька у дитини немає , а мати дитини, відповідач по справі, самоусунулася від виконання своїх обов»язків, покинула дитину на руках позивача і займається влаштуванням свого життя. На теперішній час позивач повністю опікується та відповідає за дитину сестри, влаштувала його до дитсадка, у разі потреби звертається до лікарні, але виникають проблеми, бо всі питають про матір дитини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала і пояснила, що, дійсно, вона у 2008році народила дитину, на той час їй самій було лише 16років, вона пізно дізналася про вагітність і була вимушена народжувати дитину, але ніяких почуттів до дитини у неї немає, батько дитини її покинув і тому батько дитини у свідоцтві про народження записаний з її слів. Після народження сина ним опікується сестра відповідача , позивач по справі [PERSON], виховує та утримує сина відповідача разом зі своїм сином. Свідки [PERSON], [PERSON] пояснили, що вони сусіди і сім»ю позивача знають тривалий час з 2008року, як вони переїхали у село, і знають, що сестра позивача [PERSON] у 2008році народила сина і залишила його своїй сестрі [PERSON], яка з того часу утримує та виховує племінника, влаштувала його до дитсадка разом зі своїм сином, а відповідач долею дитини не цікавиться. Представник органу опіки та піклування Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області Лузан О.А. пояснила, що це питання було вивчене органом опіки та піклування і в своєму висновку вони вважають, що на користь неповнолітньої дитини доцільно позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав, оскільки вона долею своєї дитини не цікавиться, матеріально дитину не забезпечує і залишила свого сина позивачу по справі. Після рішення суду про позбавлення відповідача батьківських прав, орган опіки та піклування буде вирішувати питання про опікунство над неповнолітнім відповідно до своїх повноважень. Прокурор Мельник М.М. позов [PERSON] підтримала. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, суд вважає позовну заяву обґрунтованою і підлягаючою задоволенню частково з наступних підстав: Позивач [PERSON], [INFO], є старшою сестрою відповідача [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про народження, поясненнями сторін. [INFO] відповідач [PERSON] народила сина [PERSON]. Відповідач в шлюбі не перебувала, відомостей про батька дитини нікому не повідомила, тому при реєстрації акту про народження дитини відомості про батька зазначені відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, копією Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 06.08.2013 року за № 00012555353. Від самого народження дитини відповідач відмовлялася від сина і не бажала ним опікуватись, а продовж останіх трьох років не опікується ним взагалі, переклавши обов'язки матері на позивача. Cин відповідача [PERSON] від народження проживає разом зі позивачем , яка його виховує та утримує, оскільки повністю опікується дитиною, намагається максимально забезпечити всі його потреби, займається його вихованням, проявляє турботу про фізичний та духовний розвиток дитини, купує йому одяг, взуття та інші необхідні речі, докладає всіх зусиль, щоб дитина отримувала відповідне для його віку та потреб харчування. Дитина називає позивача матір'ю. Окрім [PERSON] у позивача також є рідний син [PERSON], [INFO]. Обидва вони ростуть і виховуються як рідні брати. Вони разом ходять до дитячого дошкільного закладу, де їх також знають як рідних братів. Протягом всього часу відповідач [PERSON] не виявляла ні якого бажання опікуватись дитиною, виховувати та утримувати дитину, що підтверджується громадською характеристиекою позивача, довідками Осипенківської сільської ради № 1514 від 31.07.2013р., № 1560 від 09.08.2013р., актом обстеження житлово-побутових умов позивача від 01.08.2013р., довідкою Осипенківського дошкільного навчального закладу № 23 від 13.08.2013р., поясненнями сторін та свідків Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України- батьки зобов'язані піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, про підготовку її до самостійного життя. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України- ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. Як встановлено у судовому засіданні мати дитини [PERSON] - відповідач по справі [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків, залишила свого сина позивачу остаточно з 2011року, і з того часу ніяких родинних стосунків зі своїм сином не підтримує, про нього не піклується і ставиться до нього байдуже, матеріально його не забезпечує, не цікавиться його здоров»ям та навчанням. Згідно ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. За приписами пп. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про поз-бавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема становлення батьків до дітей. Відповідно до вимог ст. 164 Сімейного Кодексу України, Конвенції про права дитини позбавлення батьківських прав - це спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можнарозцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Досліджуючи докази по справі, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] усунулася від виконання своїх батьківських обов'язків відносно неповнолітньої дитини, матеріально її не забезпечує, не піклується про її здоров'я, фізичний, духовний, моральний розвиток, а також враховуючи інтереси неповнолітнього, суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON]. Позовні вимоги позивача про призначення її опікуном над неповнолітнім племінником не підлягають задоволенню, оскільки ці питання вирішуються органом опіки та піклування Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області відповідно до повноважень цього органу за наявності відповідних обставин та документів. На підставі викладеного,

Outcome: partial