Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому зазначила, що є власником будинку №12 по вул.Будівельній в с.Горщик Коростенського району Житомирської області. В даному будинку зареєстрований відповідач, який фактично у вказаному житловому приміщенні не проживає і до членів сім"ї не відноситься. Рішенням суду просить визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право на користування будинком №12 по вул.Будівельній в с.Горщик Коростенського району Житомирської області, з зняттям з реєстрації. Позивач письмово повідомила про розгляд справи у її відсутності, в наданій суду заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує і просить задовольнити. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових викликів за місцем реєстрації та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (веб-адреса Коростенського міськрайонного суду Житомирської області krm.zt.court.gov.ua, Е-mail inbox@krm.zt.court.gov.ua). За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що згідно договорів купівлі продажу житлового будинку, посвідчених приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу [PERSON] 23.12.2015 року та 9.03.2016 року, позивач є власником будинку №12 по вул.Будівельній в с.Горщик Коростенського району Житомирської області. З довідки Горщиківської сільської ради №1744 від 31.10.2017 року слідує, що в належному позивачу на праві власності будинку зареєстрований [PERSON], який є колишнім власником будинку про що свідчить зміст вищевказаних договорів. В матеріалах справи відсутні дані про те, що договори купівлі-продажу, укладені між сторонами, були оспорені. В матеріалах справи також відсутні докази про те, що відповідач користується спірним житлом, приймає участь в його утриманні, сплачує комунальні послуги. Особистих речей відповідач в будинку не зберігає, фактично постійно проживає за іншою адресою, що стверджується актом, засвідченим 27.10.2017 року сільським головою, депутатом сільської ради та сусідами. Як зазначається позивачем в позовній заяві, після набуття права власності на житлове приміщення, між нею та відповідачем відсутня будь- яка домовленість щодо користування житлом. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, що передбачено ч.1 ст.391 ЦК України. В розумінні зазначених норм законодавства, позивач має право на захист свого права власності. Підстави втрати права користування житлом визначені ст. 405 ЦК України. Статтею 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України передбачено право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно п.1 ч.1ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Відповідно до п. 34 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК України), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про виселення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. З огляду на встановлені обставини, а саме законні підстави набуття позивачем права власності на будинок, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги власника майна та визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком №12 по вулиці Будівельній в с.Горщик Коростенського району Житомирської області. При цьому вимога про зняття відповідача з реєстрації за вищевказаною адресою задоволенню не підлягає, оскільки за змістом ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", якою передбачено вичерпний перелік підстав зняття особи з реєстрації за місцем проживання, зняття з реєстрації здійснюється органом реєстрації на підставі рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: partial