overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

04.12.2014р. [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, яка розташована на території Борщагівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області. [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом. Проте успадкувати майно не має можливості у зв'язку з втратою державного акта про право власності на земельну ділянку, про що було подано оголошення у газету „Колос". В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву про розгляд справи уйого відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник Борщагівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив розгляд справи провести у його відсутності, про що повідомив у телефонному режимі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беззаперечно встановлено, що померла [INFO].[PERSON] була власницею земельної ділянки, розташованої на території Борщагівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, що підтверджується довідкою відділу Дерземагенства у Погребищенському районі (а.с. 9), після смерті спадкодавиці позивач у [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом (а.с. 7), він має намір успадкувати майно померлої. Проте успадкувати майно не має можливості у зв'язку з втратою правовстановлюючого документа на право на земельну частку (пай), про що було оголошено в газеті „Колос" (а.с. 11). Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: - ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; - ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; - ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла [INFO], була власницею земельної ділянки, розташованої на території Борщагівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області. [PERSON] як спадкоємець за законом має намір успадкувати майно померлої [PERSON], проте успадкувати майно не має можливості у зв'язку з втратою правовстановлюючого документа про право власності на земельну ділянку, то з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за ним право приватної власності на земельну ділянку (пай), яка належала померлій 15.11.2011 року [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

04.12.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 03 березня 2011 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що у них з відповідачем життя не склалось, подружні стосунки припинені через зловживання відповідачем спиртними напоями, різні характери та погляди на подружні стосунки у зв'язку з чим подальше сумісне проживання та збереження сім'ї стало неможливим, а тому просить суд позов задовольнити. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги, посилаючись на ті самі обставини, що і в позовній заяві. Відповідач [PERSON] на виклик суду не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин чи розгляд справи у його відсутності не надходило. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вирішуючи спір суд встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03 березня 2011 року (а.с.3). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Подружні стосунки припинені, позивачка наполягає на розлученні, миритись не бажає. Причиною розпаду сім'ї стали сварки та непорозуміння, які виникали на ґрунті різних поглядів на подружнє життя та зловживання відповідачем спиртними напоями. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.51 Конституції України, ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.), ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України. Згідно ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і "в разі його розірвання" Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить їх інтересам та інтересам їхнього малолітнього сина, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

04.12.2014 року головний лікар Берегівської обласної психіатричної лікарні звернулася в суд з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] мотивуючи тим, що останній 04.12.2014 року поступив в Берегівську обласну психіатричну лікарню за направленням чергового лікаря-психіатра [PERSON] Виноградівської ЦРЛ, так як у нього встановлено різке погіршення психічного стану. Згода [PERSON] на госпіталізацію відсутня. Оскільки [PERSON] страждає психічним захворюванням та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих, тому необхідне рішення суду про його госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку. Представник обласної психіатричної лікарні Ромачевська-Губинець М. Ф. в судовому засіданні заяву підтримала та пояснила, що за направленням чергового лікаря-психіатра [PERSON] Виноградівської ЦРЛ, [PERSON] був доставлений до обласної психіатричної лікарні для обстеження та лікування. Останній страждає на параноїдну шизофренію, що являє собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих. Його згода на госпіталізацію на даний час відсутня. Доставлений в судове засідання [PERSON] пояснив, що психічним розладом не хворіє та непотрібно його госпіталізовувати. Заслухавши пояснення представника обласної психіатричної лікарні, думку прокурора, який вважає за доцільним задовольнити заяву та думку особи, щодо якої розглядається питання про надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Із заяви головного лікаря Берегівської обласної психіатричної лікарні вбачається, що [PERSON] виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих і згідно висновку комісії лікарів - психіатрів страждає на параноїдну шизофренію, внаслідок чого виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановлені в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Оскільки [PERSON] добровільно не погодився на госпіталізацію в психіатричний заклад та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих, тому суд вважає за необхідне госпіталізувати [PERSON] в психіатричний заклад в примусовому порядку. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

04.12.2014 року позивач звернувся до суду з позовом та просить суд стягнути солідарно звідповідачів заборгованість за договором кредиту № 11146982000 від 21.05.2007 року в сумі 238\~784,29 гривень, що складає 96\~408,94 грв. . тіло кредиту, 142\~375,35 грн. заборгованість за відсотками. Представник позивача просив слухати справу у його відсутності. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав. Суд ухвалив слухати справу у відсутності сторін заочно на підставі наявних в справі доказів відповідно до ч.2 ст.197, ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно кредитного договору, укладеного між ПАТ « Дельта Банком» та [PERSON]. відповідачеві було надано кредитні кошти за кредитним договором № 11146982000 від 21.05.2007 року на загальну суму 12\~700 доларів США строком до 21.05.2011 року з виплатою 12,5 % на рік. (а.с.4). З відповідачами [PERSON], [PERSON], ТОВ фірмою "Анжеко" 21.05.2007 року були укладені договори поруки в забезпечення вказаного договору кредиту. Відповідач не виконує умови кредитного договору належним чином не повертає банку суму отриманого кредиту. У звязку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] зобовязань за кредитним договором заборгованість станом на 17.06.2014 року становить 238\~784,29 гривень, що складає 96\~408,94 грв. . тіло кредиту, 142\~375,35 грн. заборгованість за відсотками. Відповідач погашення кредиту в строки та на умовах, зазначених в кредитному договорі не здійснювала, чим порушила взяті на себе зобовязання за кредитним договором. У звязку з відсутністю щомісячних оплат по кредиту , та порушенням умов Кредитного договору, у позивача виникло право вимагати дострокового погашення Кредиту відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України. Відповідно до якої , якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Кредиту. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору. Так, відповідач допустила істотні порушення умов кредитного договору, а саме порушив взяті на себе зобовязання за Кредитним договором. Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.. 553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитом за порушення зобовязань боржника. Відповідно до ст. 543 ЦК України кредитор має право вимагати виконання обовязку як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо. Згідно платіжного доручення, позивачем при предявленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а саме з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

04.12.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з*явилась, суду надала заяву, в якій на позовних вимогах наполягає та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, неодноразово в судові засідання не з*явився. Від нього не надійшло клопотань про відкладення розгляду справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 30.06.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Слов*янську Слов*янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 292 (а.с.5). Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с. 6,7). Неповнолітній [PERSON], [INFO], є дитиною-інвалідом підгрупи "А", що підтверджується медичним висновком про дитину-інваліда віком до 18 років № 58/2 від 17.07.2012 року (а.с. 9). Згідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших осіб. При цьому розмір аліментів на одну дитину, відповідно до Закону України № 2901-IV від 22 вересня 2005 року, який набрав чинності 15 жовтня 2005 року, не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому, враховуючи матеріальне становище відповідача та його неповнолітньої дитини, стан здоров*я дитини, а також те, що відповідач не хворіє на хронічні захворювання, працездатний, але не працює, інших непрацездатних осіб на утриманні не має, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю - відповідач має можливість виплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

04.12.2017 р. до суду надійшла заява [PERSON] про встановлення факту належності документа. В заяві зазначає, що він народився 10.03.1949 р. 30.10.2017 р. звернувся до Шевченківського об»єднаного управління пенсійного фонду України м.Запоріжжя з заявою про перерахунок стажу. Відповідно до повідомлення про призначення йому пенсії за віком при нарахуванні загального трудового стажу, було нараховано 34 роки 4 місяці 11 днів, але відповідно до записів в його трудових книжках, трудовий стаж складає 40 років 11 місяців 1 день. Листом від 07.11.2017 р. Шевченківське об»єднане управління пенсійного фонду України відмовило йому в перерахунку стажу з посиланням на те, що відповідно до його паспортних даних прізвище, ім»я та по батькові зазначено як «Бенедик Володимир Федорович», проте в трудовій книжці № 1 від 16.01.1968 р., яка була надана для перерахунку пенсії, зазначено «Бенедык Владимыр Федоровыч». Через зазначену помилку у написанні, заявник позбавлений можливості отримати перерахунок загального трудового стажу. За заявою [PERSON] просить встановити факт належності йому трудової книжки № 1 від 16.01.1968 року. [PERSON] направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримує, просить задовольнити. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. Представник зацікавленої особи Шевченківського об»єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя до суду не з»явився, про день, час та місце проведення судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку. У відповідності до ч.1 ст.223 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності представника зацікавленої особи. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію заявника, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із п.6 ч. 1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім"я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначено в документі, не збігається із прізвищем, ім"ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Викладені в заяві обставини підтверджені дослідженими копіями письмових доказів: заяви [PERSON] про перерахунок трудового стажу; листа Шевченківського об»єднаного УПФУ від 07.11.2017 р.; розпорядження 844383 від 01.11.2017 р.; паспорта громадянина України [PERSON]; свідоцтва про народження [PERSON]; трудової книжки на ім»я ««Бенедык Владимыр Федоровыч» (а.с.5-13). Аналіз досліджених письмових доказів дають суду підстави для задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

04.12.2018 позивач, АТ КБ "ПриватБанк", звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору № б/н від 21.04.2016 року. Посилався на те, що [PERSON] 21.04.2016 року уклав договір № б/н з позивачем, згідно якого отримав кредит у розмірі 175 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач [PERSON] своєчасно не виконує умови договору, має заборгованість за кредитом станом на 18.10.2018 у сумі 242 934.96 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 177 975.54 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 52 914.90 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 11 544.52 грн. Просили стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість по кредитному договору та судові витрати по справі. Ухвалою суду від 11.12.2018 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача надав заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимог підтримав, просив розглядати справу у заочному провадженні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у його відсутність не надавав. Враховуючи клопотання представника позивача, суд ухвалив розглядати справу у відсутність відповідача, у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. 280 - 283 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що [PERSON].21.04.2016 уклав договір № б/н з ПАТ КБ «ПриватБанк» та отримав кредит у розмірі 175 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач [PERSON] не виконує умови кредитного договору, має заборгованість за кредитом станом на 18.10.2018 у сумі 242 934.96 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 177 975.54 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 52 914.90 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 11 544.52 грн. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Підлягають також задоволенню вимоги про стягнення судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

04.12.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03.08.2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Комінтернівського районного управління юстиції у м.Харкові, актовий запис №366. Мотивуючи позовну заяву вказала, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, сімейні обов'язки та часті сварки. Шлюбні відносини припинені. Спільне господарство не ведеться. Близько 8-ми років разом не проживають. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе. Позивач в судове засідання не з'явилася. Надала заяву, у якій наполягає на розірванні шлюбу, просить розглянути справу за її відсутності. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище "[PERSON]". В судове засідання відповідач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Згідно з частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сім'я існує формально, сторони не мають наміру зберегти шлюб. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 03.08.2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Комінтернівського районного управління юстиції у м.Харкові, актовий запис №366 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Як вбачається з позову, за час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відноси, сімейні обов'язки та часті сварки. Шлюбні відносини припинені. Спільне господарство не ведеться. Разом не проживають близько 8-ми років. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Положеннями ст. 200 ЦПК України визначено право суду ухвалювати рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved