Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

09 червня 2016 року позивач звернувся з даним позовом до суду, підтримуючи який в судовому засіданні прокурор пояснив, що вироком Івано-Франківського міського суду від 18.06.2014 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.,ст. 115 ч.1, 365 ч.3, 263 ч.2 КК України та задоволено цивільні позови про відшкодування за рахунок держави на користь [PERSON] - 42 544,7 грн. матеріальної шкоди та 100 000 грн. моральної шкоди, [PERSON] - 21 000 грн. матеріальної шкоди та 100 000 грн. моральної шкоди. Вирок Івано-Франківського міського суду від 18.06.2014 р. залишений без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17.02.2015 р.. Згідно інформації Державної казначейської служби України протягом 2016 року з державного бюджету на користь [PERSON] та [PERSON] перераховано кошти у розмірі 263 544,7 грн. (платіжне доручення №159 від 16.03.2016 на суму 142 544,70 гри., платіжне доручення №160 від 16.03.2016 на суму 121 000,00 грн.) і по даний час не вжито жодних заходів для їх повернення в порядку регресу. Оскільки, за відшкодовану шкоду, завдану посадовою чи службовою особою органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури та суду держава має право зворотної вимоги тільки до особи, засудженої за обвинувальним вироком, що набрав законної сили, то просить суд стягнути з [PERSON] на користь Коломийського управління Державної казначейської служби України шкоду в розмірі 263 544 грн. 70 коп. та в дохід держави 2 635,45 грн. судового збору. Відповідач подав до суду письмове заперечення, згідно якого просить відмовити у задоволенні позову, оскільки дана шкода повинна відшкодовуватися за рахунок Державного бюджету України. [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, тому суд розглядає справу в заочному провадженні на підставі наявних у ній доказів. З'ясувавши обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що вироком Івано-Франківського міського суду від 18.06.2014 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.,ст. 115 ч.1, 365 ч.3, 263 ч.2 КК України та задоволено цивільні позови про відшкодування за рахунок держави на користь [PERSON] - 42 544,7 грн. матеріальної шкоди та 100 000 грн. моральної шкоди, [PERSON] - 21 000 грн. матеріальної шкоди та 100 000 грн. моральної шкоди. Вирок Івано-Франківського міського суду від 18.06.2014 р. залишений без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17.02.2015 р.. Згідно інформації Державної казначейської служби України протягом 2016 року з державного бюджету на користь [PERSON] та [PERSON] перераховано кошти у розмірі 263 544,7 грн. (платіжне доручення №159 від 16.03.2016 на суму 142 544,70 гри., платіжне доручення №160 від 16.03.2016 на суму 121 000,00 грн.). Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Частиною 3 цієї статті встановлено, що держава, відшкодувавши шкоду, завдану посадовою, службовою особою органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, має право зворотної вимоги до цієї особи тільки в разі встановлення в її діях складу злочину за обвинувальним вироком суду щодо неї, який набрав законної сили. Отже, за відшкодовану шкоду, завдану посадовою чи службовою особою органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури та суду держава має право зворотної вимоги тільки до особи, засудженої за обвинувальним вироком, що набрав законної сили. Згідно ст. 6 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" кошти, виплачені за рішенням суду про стягнення коштів згідно з цим Законом, вважаються збитками державного бюджету. Посадова, службова особа державного органу, державного підприємства або юридичної особи, дії якої призвелид о збитків державного бюджету, несе відповідальність згідно із законом. Орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, звертається до суду з позовами про відшкодування збитків, завданих державному бюджету. У разі встановлення в діях посадової, службової особи державного органу складу кримінального правопорушення за обвинувальним вироком суду щодо неї, який набрав законної сили, державні органи в установленому законодавством порядку реалізують право зворотної вимоги (регресу) до такої особи щодо відшкодування збитків, завданих державному бюджету, у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інше не встановлено законодавством. Оскільки вироком Івано-Франківського міського суду від 18.06.2014 р., який набрав законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.,ст. 115 ч.1, 365 ч.3, 263 ч.2 КК України та задоволено цивільні позови про відшкодування шкоди, на виконання вироку Державною казначейською службою 16.03.2016 р. було перераховано кошти з Державного бюджету України на користь [PERSON] та [PERSON], дані кошти не повернуті в порядку регресу, то суд приходить до висновку, що необхідно стягнути з [PERSON] на користь Коломийського управління Державної казначейської служби України шкоду в розмірі 263 544 грн. 70 коп. та в дохід держави 2 635,45 грн. судового збору. Наведене стверджується: копіями платіжних доручень /а.с.30-31/, копіями виконавчих листів /а.с.32-33/, копією вироку Івано-Франківського міського суду від 18.06.2014 р. /а.с.79-90/, копією ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.05.2015р. /а.с.91-92/. На підставі ст.,ст. 261, 1191 ЦК України та

Outcome: approved