Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

У травні 2015 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживача, стягнення суми вкладу та відсотків. Позивач зазначив, що 05 грудня 2015 року між позивачем [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір-заяву про банківський строковий вклад (депозит) № 300937/76108/5-14 «Класік» в іноземній валюті на строк з 05 грудня 2014 року по 05 травня 2015 року в сумі 2268,00 доларів США. Позивач подав до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заяву про виплату вищезазначеного банківського вкладу готівковими коштами через касу банку. Проте Банк відмовив йому виплатити банківський вклад із зарахованими процентами. Посилаючись на ст.ст. 526, 625 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача банківський вклад у сумі 2268,00 доларів США та проценти за вкладом в розмірі 109 доларів США 40 центів, 3% пені за прострочення виконання грошового зобов'язання в розмірі 11 грн. 60 коп., відсотки за фактичне користування банком сумою вкладу після закінчення строку депозитного договору у сумі 2,17 доларів США. В травні позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на кореспондентський рахунок № 32001170801, що належить Публічному акціонерному товариству "Банк "Фінанси та Кредит" відкритий у Головному управлінні НБУ по м. Києву та області в межах заявлених вимог, тобто 2379,567 доларів США та 11 грн. 60 коп. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 травня 2015 року вищезазначену заяву позивача про забезпечення позову залишено без задоволення. Не аогоджуючись з зазначеною Ухвалою [PERSON] подав апеляційну скаргу. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справі апеляційного суду м. Києва від 24 червня 2015 року апеляційну скаргу [PERSON] відхилено. Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 22 травня 2015 року залишено без змін. В липні 2015 року позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в яких просить: - перерахувати еквівалент за курсом НБУ сум зазначених у розрахунку боргу Банку та використати ці суми на дату ухвалення рішення; - зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» одноразово видати йому кошти за банківським вкладом за договором-заявою № 300937/76108/5-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» в іноземній валюті в сумі 2354,54 доларів США через касу відділення № 17 Філії «Центральне РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит»; - стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь позивача три проценти пені за прострочення виконання грошового зобов'язання в розмірі 242,97 грн. за період з 05 травня 2015 року по 06 липня 2015 року; - стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь позивача відсотки за фактичне користування банком сумою вкладу після закінчення строку депозитного договору в сумі 44,92 доларів США за період з 05 травня 2015 року по 06 липня 2015 року. У судове засідання позивач не з?явився, про час, дату та місце розгляду повідомлений вустановленому законом порядку. Надав до суду заяву, в якій просить провести заочний розгляд справи на підставі наданих суду доказів без його участі. Відповідач на виклики суду повторно не з'явився, хоча був повідомлений про час і місце судового засідання, будь-яких заяв щодо участі у розгляді справи не надіслав. Ухвалою суду від 06 серпня 2015 року постановлено про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, 05 грудня 2015 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» в особі начальника відділення № 17 Філії «Центральне РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Діхтяренко Н.С. укладено договір-заяву про банківський строковий вклад (депозит) № 300937/76108/5-14 «Класік» на 5 місяців в іноземній валюті на вкладний рахунок № [NUMBER] в сумі 2268,00 доларів США на строк з 5 грудня 2014 року по 5 травня 2015 року. Згідно п. 2 зазначеної договору-заяви за час користування коштами Вкладу протягом строку зазначеного п.1 цього Договору-заяви, Банк нараховує і виплачує Вкладникові проценти за ставкою 11,50% річних. Нарахування процентів здійснюється Банком у порядку визначеному п. 4.1.3. Основних умов. Відповідно до п. 5 Договору-заяви Вкладник має право вимагати дострокового повернення суми Вкладу протягом строку, визначеного п.1 цього Договору-заяви у порядку та на умовах викладених у п. 5.3 Основних умов. При цьому Банк здійснює перерахунок нарахованих процентів за фактичний термін розміщення Вкладу за ставкою із розрахунку 1,00% річних відповідно до положень п. 5.2 Основних умов. Позивач свої зобов'язання за Договором банківського вкладу виконав, а Відповідач не видав строковий банківський вклад, порушивши умови Договору. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таким чином, з огляду на ч. 1 ст. 509 ЦК України та зміст Договору, останній є зобов'язанням. Як встановлено судом, між 05 грудня 2015 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» в особі начальника відділення № 17 Філії «Центральне РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Діхтяренко Н.С. укладено договір-заяву про банківський строковий вклад (депозит) № 300937/76108/5-14 «Класік» (а.с. 5) Позивачу в банку було відкрито рахунок № [NUMBER], на який [PERSON] внесено до банку готівкою кошти в розмірі 2268,00 доларів США грн., згідно квитанції № 3 від 05 грудня 2014 року. (а.с. 6) 30 квітня 2015 року, 05 травня 2015 року Позивач звертався до Відповідача з заявами про своє небажання продовжити дію договору на новий строк та з вимогою повернути суму строкового вкладу у загальному розмірі 2268,00 доларів США, у зв?язку з завершенням строку, встановленого п.1.1. Договору. (а.с. 5) Проте Банк свої зобов'язання за договором-заявою № 300937/76108/5-14 не виконав, банківський вклад не повернув. Виходячи з розрахунку заборгованості станом на день винесення рішення суду 06 серпня 2015 року курс НБУ становить за 100 доларів США 2156,59 грн. Розрахунок 3% річних за формулою: сума санкції = С х 3 х Д : 365 : 100, де С- сума заборгованості, Д кількість днів прострочення. У даному випадку : Д = 93, С- 2268 доларів США, сума санкції =2268 х 3 х 93 : 365 : 100 = 17,34 доларів США, сума санкції х К + 373,95 грн. Відсотки за фактичне користування банком сумою вкладу після закінчення строку депозитного договору: В = С х 11,5 Х Д : 360 : 100, де С- сума вкладу, Д - кількість днів фактичного користування вкладом з 05.05.2015 по 06.08.2015 року - 93 дні. В = 2268 х 11.5 х 93 : 360 : 100 = 67,38 доларів США. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Положеннями ст. 1061 ЦК України встановлена виплата процентів на банківський вклад ст. 1073 того ж Кодексу (Глава 72 Кодексу) передбачає правові наслідки невиконання умов договору що стосується банківського вкладу - сплати процентів та відшкодування інших збитків. Відповідно до ч.1 ст. 1212 ЦК України особа зобов'язана повернути майно, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала, а тому сума Внеску з сумою нарахованих за користування ним процентів може бути стягнута з Відповідача Позивачем у судовому порядку відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Положеннями п. 9 постанови Правління НБУ «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютних ринків України» від 29 серпня 2014 року № 540 встановлено, що уповноваженні банки зобов'язані обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах 15 000 грн. 00 коп. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом НБУ. Разом з тим, ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Також, ч.ч. 1, 2, ст. 319 та ч. 2 ст. 386 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно із ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ч. 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Також, слід зазначити, що згідно вимог ч. 3 ст. 1058 ЦК України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. При цьому, положеннями ст. 1074 ЦК України встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Проте, представником відповідача не надано до суду жодних доказів, з яких би вбачалося, що фінансові операції щодо видачі належних позивачу коштів обмежені за рішенням суду або зупинені в порядку, визначеному ст. 17 Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму», як такі, що можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Згідно положень ч.ч. 2, 3 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Дослідивши матеріали справи з приводу нарахування позивачу зазначених сум, суд, оцінюючи зібрані докази у їх сукупності з урахуванням уточнених позовних вимог, вважає, що підлягає стягненню сума неповерненого вкладу у розмірі 2268,00 доларів США та проценти за вкладом мінус податки у розмірі 86 доларів США 56 центів за період з 05 грудня 2014 року по 05 травня 2015 року, нараховані за вкладом 3% річних в сумі 373,95 грн. та відсотки за фактичне користування банком сумою вкладу після закінчення строку депозитного договору в сумі 67,38 доларів США за період з «05» травня 2015 року по «06» серпня 2015 року. Враховуючи вищевикладене, позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживача, стягнення суми вкладу та відсотків підлягає задоволенню.

Outcome: approved