Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 18.07.2014 року відділом ДРАЦС по м. Бердичеву РС Бердичівського МРУЮ Житомирської області, актовий запис № 372, та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1500 гривень, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на її утримання в розмірі 1000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем вони перебувають в шлюбі. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалося, вони втратили взаємне почуття любові та поваги, маєть різні погляди на сім"ю, на ведення спільного господарства. Дитина проживає з нею і перебуває на її утриманні. Син часто хворіє, потребує кошти на лікування. Відповідач допомоги на його утримання не надає. Він не має постійного місця роботи, його дохід є нерегулярним та мінливим. А тому вона хоче стягувати з нього аліменти за рішенням суду в твердій грошовій сумі. В судове засідання позивачка не з»явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 600 грн., щомісячно, та 500 грн. на її утримання щомісячно. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, у відповідності до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України. Заяви про розгляд справи в його відсутності суду не надав. В звязку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 169 ч. 4, 224 ЦПК України. Зясувавши обставини справи, на засадах змагальності, як того вимагає ст. 10 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, який зареєстрований 18.07.2014 року відділом ДРАЦС по м. Бердичеву РС Бердичівського МРУЮ Житомирської області, актовий запис № 372, що підтверджується свідоцтвом про шлюб(а.с. 8). Оскільки сторони разом не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Вищенаведені обставини, на думку суду, свідчать про неможливість збереження шлюбу, а тому позовна вимога в частині розірвання шлюбу, є обгрунтованою і підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 105 ч. 3 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно копії свідоцтва про народження - [PERSON], [INFO], [PERSON] є його батьком(а.с. 9), і відповідно до вимог ст. 180 СК України, зобов'язаний утримувати його до досягнення повноліття. У відповідності до частини першої ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров"я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров"я та матеріальне становище платника; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Відповідач працює не офіційно, має нерегулярний, мінливий дохід, а тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з нього аліментів на утримання дитини, відповідно до вимог ст. 184 СК України, у твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, то суд вважає, що дані позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 4 статті 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. [PERSON] не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення сином трирічного віку, та отримує допомогу по догляду за дитиною, даний факт сторони не оспорюють. А тому суд вважає, що [PERSON] може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, в розмірі 500 грн. щомісячно до дорсягнення сином трирічного віку, оскільки доказів на простування даних обставиин відповідач суду не надав. Також, суд вважає, що відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача судовий збір на користь держави, та на користь позивачки, оскільки його понесення підтверджено документально(а.с. 1).

Outcome: approved