Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

10 травня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про\~ стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В позові зазначила, що з серпня 2013 року вона знаходилася у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, з яким вони проживали за адресою [INFO]. Мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя в них не склалося. З березня 2017 року вони припинили шлюбні стосунки і вона виїхала на постійне місце проживання в Казанківський район. Син залишився проживати з нею. Матеріальної допомоги відповідач на сина не надає, хоча обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Відповідач в даний час ніде не працює, знаходиться під вартою в СІЗО м.Миколаєва за скоєння кримінального злочину. Просила стягнути з нього аліменти на утримання сина в розмірі 1000 грн. щомісячно. Позивачка в судове засідання не зявилася, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала. Згодна на винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, відзиву на позовну заяву не надав. Судом, за згоди позивачки, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.280 ЦПК України. Суд дослідивши докази у справі, дійшов наступного. Сторони по справі є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що вбачається зі свідоцтва про народження, виданого повторно 13 серпня 2014 року за актовим записом № 50 від 13 червня 2014 року, зробленого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Великоолександрівського районного управління юстиції у Херсонській області (а.с.5). Після припинення сумісного проживання, дитина залишилася проживати з матір'ю та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина 2 ст.182 СК України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частина 2 ст. 184 зазначеного Кодексу передбачає, що розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд приймає встановленою наявність фактів на обґрунтування вимог позивачки та вважає, що відповідачем порушені її права на одержання матеріальної допомоги на утримання дитини, за захистом яких вона звернулася до суду та вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до ст.5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Таким чином\~ у\~ відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 зазначеного Кодексу, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі зазначеного,

Outcome: approved