Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивачка звернулася до суду з даним позовом і в його обґрунтування зазначила, що 10.11.2010 року померла [PERSON], дане підтверджується Актовим записом пр осмерть № 39 від 10.11.2010 року, та яка проживала одиноко у [INFO], що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради № 102 від 01.02.2017 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 3,70 гектара, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Лохвицького району Полтавської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ПЛ № 037607, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 602. Від імені [PERSON] 08.11.2010 року секретарем Лучанської сільської ради Лохвицького району Полтавської області за реєстровим № 150 був посвідчений заповіт, згідно якого [PERSON] заповіла вищевказану земельну ділянку [PERSON]. До 2018 року [PERSON] не було відомо про існування даного заповіту. Позивачка звернулася до Другої лохвицької державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини, але їй було відмовлено, у звязку із закінченням строку для прийняття спадщини. Тому позивачка змушена звернутися до суду і просити визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачка в судове засідання не з`явилася, але направила заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Лохвицького району Полтавської області в судове засідання не зявився, але надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Третя особа [PERSON] лохвицька державна нотаріальна контора в судове засідання не зявилася, але надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Ознайомившись із матеріалами цивільної справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд прийшов до наступного. \~ \~ \~ \~Як вбачається з матеріалів справи, 10.11.2010 року померла [PERSON], дане підтверджується Актовим записом пр осмерть № 39 від 10.11.2010 року, та яка проживала одиноко у [INFO], що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради № 102 від 01.02.2017 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 3,70 гектара, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Лохвицького району Полтавської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ПЛ № 037607, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 602. Від імені [PERSON] 08.11.2010 року секретарем Лучанської сільської ради Лохвицького району Полтавської області за реєстровим № 150 був посвідчений заповіт, згідно якого [PERSON] заповіла вищевказану земельну ділянку [PERSON]. Як пояснює [PERSON], до березня 2018 року їй не було відомо про існування даного заповіту. На час смерті спадкодавця, позивачка по справі проживала у м. Харкові, про наміри спадкодавця скласти заповіт на її ім"я не знала, а тому й були відсутні підстави для звернення до нотаріальної контори. Після того, як позивачці стало відомо про наявність заповіту, вона звернулася до державного нотаріуса Другої лохвицької державної нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав на вищевказану спадкову земельну ділянку, але позивачці було відмовлено в зв"язку із тим, що вона пропустила строк необхідний для прийняття спадщини. Строк необхідний для прийняття спадщини позивачка пропустила у зв"язку із тим, що тільки в березні 2018 року вона дізналася про наявність заповіту. Відповідно до п. 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга\~статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому\~статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого\~статтею 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини. Як видно з матеріалів справи, позивачка надала суду докази щодо поважності причин пропуску шестимісячного строку, оскільки вона не знала про існування заповіту. За змістом\~ст. 1272 ЦК України, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може звернутися до суду з позовом про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини, достатнього для подання такої заяви. Поважними причинами слід вважати такі причини, які з огляду на моральні норми суспільства виправдовують поведінку спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини. За таких обставин, суд вважає, що строк пропущений позивачкою для звернення до нотаріальної контори з поважних причин, тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved