Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

Позивач, ПАТ „ Райффайзен Банк Аваль " звернувся із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 37359,98 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 25.10.2007 року між ВАТ « Райффайзен Банк Аваль» правонаступником , якого є ПАТ „ Райффайзен Банк Аваль " та гр.. [PERSON] укладено кредитний договір № 014/1354/82/53025, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у сумі 51 000,00 грн, зі сплатою 13,5 % річних з терміном погашення не пізніше 25.10.2017 року. В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ВАТ « Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено договір поруки № 014/1354/82/53025 від 25.10.2007 року, згідно з умовами якого [PERSON] являється поручителем по зобов'язаннях [PERSON] 20.08.2012 року Миколаївським районним судом Львівської області ухвалено заочне рішення про задоволення позову Банку на суму 42 973,88 грн. та 429,73 грн. судового збору, а всього разом 43403,61 грн. На виконання вказаного рішення судом були видані виконавчі листи, які станом на дату подачі даної позовної заяви перебувають у провадженні відділу ДВС Новороздільського міського управління юстиції у Львівській області. У зв'язку з тривалим примусовим стягненням з боржників заборгованості за кредитним договором збільшилась заборгованість по відсотках за користування кредитом та нарахована пеня за простроченя відсотків. Таким чином, станом на 12.09.2014 р. заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом за період з 20.06.2012 р. по 12.09.2014 р. становить 8119,76 грн., нарахована пеня за період з 15.09.2013 р. по 12.09.2014 р. становить 29240,00 грн., що в загальному становить 37359,98 грн. Представник позивача Качор Н.Б. в судове засідання не з»явився, однак надіслав до суду клопотання, в якому просив позов задоволити , а справу слухати у його відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились, хоча про день, час та місце розгляду справи були сповіщені своєчасно та належним чином, у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомили, заперечення на позов не подали. Тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Так, 25.10.2007 року між ВАТ « Райффайзен Банк Аваль» правонаступником , якого є ПАТ „ Райффайзен Банк Аваль " та гр.. [PERSON] укладено кредитний договір № 014/1354/82/53025, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у сумі 51 000,00 грн, зі сплатою 13,5 % річних з терміном погашення не пізніше 25.10.2017 року. В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ВАТ « Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено договір поруки № 014/1354/82/53025 від 25.10.2007 року, згідно з умовами якого [PERSON] являється поручителем по зобов'язаннях [PERSON] 20.08.2012 року Миколаївським районним судом Львівської області ухвалено заочне рішення про стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 42 973,88 грн. та 429,73 грн. судового збору, а всього разом 43403,61 грн, однак у зв'язку з тривалим примусовим стягненням з боржників заборгованості за кредитним договором збільшилась заборгованість по відсотках за користування кредитом та нарахована пеня за прострочену відсотків, яка станом на 12.09.2014 р. становить: заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом за період з 20.06.2012 р. по 12.09.2014 р. - 8119,76 грн., нарахована пеня за період з 15.09.2013 р. по 12.09.2014 р. - 29240,00 грн., а всього разом - 37359,98 грн. Сторони договору поруки визначили, що у випадку невиконання [PERSON] всіх або окремо взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, [PERSON] несе солідарну відповідальність перед позивачем за виконання боргових зобов'язань у тому ж обсязі, що і [PERSON] включаючи сплату основного боргу за кредитним договором , нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки, відшкодування збитків. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи вищенаведене позовні вимоги необхідно задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує судові витрати з відповідачів.

Outcome: approved