Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 11 червня 1993 року по 11 березня 1998 рік. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сторони разом не проживають. Син досяг повноліття, однак, навчається в Дніпропетровському національному університеті залізничного транспорту імені академіка В.Лазаряна, на другому курсі денної форми навчання. У зв»язку з навчанням, позивачка потребує матеріальної допомоги на утримання сина, оскільки відповідач по справі її не надає, хоча має постійний дохід. У зв»язку з чим, позивачка звернулася до суду та просить стягнути аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, щомісячно, на період навчання, до закінчення сином навчання. Позивачка в судове засідання не з"явилась. Подала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позов підтримала та просила його задовольнити з викладених в ньому підстав. Відповідач в судове засідання не з"явився. Про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчать судові повістки та телефонограма, які містяться в матеріалах справи. Про причини неявки суд не повідомив. З клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався. В зв"язку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі доводяться рідними батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 20 вересня 1996 року (а.с.2). Сторони разом не проживають. Син [PERSON] навчається на другому курсі денної форми навчання в Дніпропетровському національному університеті залізничного транспорту імені академіка В. Лазаряна. Термін закінчення навчання - 30 червня 2017 року, що підтверджується довідкою навчального закладу від 20.01.2015 року за № 000089 (а.с.6). У відповідності до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання, у зв'язку з чим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримування припиняється у випадку припинення навчання. Право на звертання до суду з позовом про стягнення аліментів мають той з батьків, з ким проживає дочка, син, а так само самі дочка, син, що продовжують навчання. Судом встановлено, що син навчається на денній формі навчання, в зв'язку чим не працює, і потребує матеріальної допомоги, проживає зі своєю матір»ю - позивачкою [PERSON]. Зважаючи на те, що відповідач є батьком повнолітнього [PERSON], який продовжує навчання і в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач не надав ніяких доказів, що він не може надавати матеріальну допомогу, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3, від 15.05.2006 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно із ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Враховуючи, наведене суд вважає необхідним призначити аліменти у частці від заробітку відповідача. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, має нормальний стан здоров'я, і має змогу виплачувати аліменти, а доказів, які б спростовували ці обставини, відповідач суду не надав. За таких обставин, розмір аліментів, вказаний позивачкою в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача є розумним, достатнім і відповідатиме інтересам сторін. Згідно із ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі ст.ст. 182, 184, 199, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved