Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням у належному їй на праві приватної власності будинку [ADDRESS], обгрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач її колишній чоловік, шлюб з яким розірвано рішенням Жидачівського районного суду 05 березня 2012 року, він зареєстрований в її будинку, але не проживає в ньому більше одного року, добровільно виписатися не хоче, а тому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на житло у вказаному будинку. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] заявлені вимоги підтримали, просять задовольнити позов та визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням у будинку [ADDRESS]. Судовий розгляд справи закінчено у відсутності відповідача [PERSON], який повторно в судове засідання не з»явився, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив, клопотання про слухання справи у його відсутності не заявив, що дає підстави відповідно до ст.169 ЦПК України справу розглядати у її відсутності на підставі наявних у ній доказів, постановивши відповідно до ст. 224 ЦПК України заочне рішення, проти чого не заперечує позивачка. Заслухавши пояснення позивачки, її представника, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав, а саме: За положеннями ч. 1 ст. 317 та ч. 1 ст. 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном і він реалізовує їх на власний розсуд. Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 150 ЖК України та ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім"ї та інших осіб. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно із ч. 1 ст. 156 ЖК України та ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, що проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім"ї (колишній член сім"ї) власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що спірний будинок [ADDRESS] належить позивачці [PERSON], відповідач [PERSON] з січня 2012 року, тобто більше року, не проживає у вказаному будинку, будинок залишив добровільно і з того часу будинком не цікавиться, будь-яких витрат по оплаті по будинку не несе, ніяких домовленостей з питань користування будинком між сторонами не існує, що підтверджуються поясненням позивачки та матеріалами справи, актами обстежень комісії Піддністрянської сільської ради Жидачівського району Львівської області. Вищенаведене є підставою для визнання відповідача, у відповідності до вимог ч.2 ст. 405 ЦК України, таким, що втратив право користування спірним житлом, у зв'язку з відсутністю без поважних причин понад один рік.

Outcome: approved