Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-27 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - адвокат Костенко О.М. звернувся до Згурівського районного суду Київської області із вищезазначеною позовною заявою посилаючись на те, що [INFO] помер дід позивачки - [PERSON] . Позивачка є спадкоємцем померлого за заповітом та за законом. Спадщина за заповітом складається із земельної ділянки згідно державного акту серії ІУ-КВ № 017134 від 26.06.2003 року. До складу спадщини за законом входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , а також земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2500 га, кадастровий номер 3221980603:02:008:0005, яка розташована по [ADDRESS] , згідно Державного акту серії ЯМ № 163136, та для ведення особистого селянського господарства площею 0,1956 га, кадастровий номер 3221980603:02:008:0006, яка розташована по [ADDRESS] , згідно Державного акту серії ЯМ № 163135. Крім того, до складу спадщини входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,2209 га, кадастровий номер 3221980600:04:004:0025, що розташована на території Безуглівської сільської ради Згурівського району Київської області. Позивачка спадщину прийняла у встановленому законом порядку. Інший спадкоємець - відповідач у справі [PERSON] від прийняття спадщини відмовилась на користь позивачки. Позивачці було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтв про право на спадщину на спадкове майно, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Враховуючи вищевикладене, представник позивачки просить визнати за позивачкою [PERSON] право власності на спірні житловий будинок та земельні ділянки, та не стягувати з відповідача судовий збір. В підготовче судове засідання учасники справи не з"явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, направили до суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи у їх відсутність, представник позивачки позовні вимоги підтримав повністю, відповідач позовні вимоги визнав повністю, треті особи проти задоволення позову не заперечували. Суд визнав можливим розглядати справу у відсутність учасників справи, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та їх неявка не перешкоджає розгляду справи. На підставі ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення про задоволення позову, враховуючи визнання позову відповідачем. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступного. Дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами встановлено, що [PERSON] на праві власності належав житловий будинок з господарськими спорудами та надвірними будівлями, який розташований по [ADDRESS] , згідно свідоцтва про право власності на жилий будинок від 04 квітня 2006 року, виданого на підставі розпорядження представника Президента України по Згурівському району Київської області від 21 серпня 1992 року № 79, що встановлено з копії дублікату свідоцтва про право власності (а.с.24), копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с.20-23). Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2500 га, кадастровий номер 3221980603:02:008:0005, яка розташована по [ADDRESS] , згідно державного акту серії ЯМ № 163136, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 322190001001943 від 14 березня 2012 року. Також [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,1956 га, кадастровий номер 3221980603:02:008:0006, яка розташована по [ADDRESS] , згідно державного акту серії ЯМ № 163135, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 322190001001944 від 14 березня 2012 року. Земельні ділянки передані у власність на підставі рішення Безуглівської сільської ради 6 сесії 5 скликання № 41 від 09.08.2007 року (копії державних актів - а.с.17,18). Також [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,2209 га, кадастровий номер 3221980600:04:004:0025, що розташована на території Безуглівської сільської ради Згурівського району Київської області, згідно державного акту серії ЯМ № 163137, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 322190001001942 від 14 березня 2012 року. Земельна ділянка передані у власність на підставі розпорядження Згурівської районної державної адміністрації № 17 від 26.06.2001 року (копія державного акту - а.с.19). Інформація про реєстрацію права власності на вищезазначені земельні ділянки в Державному земельному кадастрі відсутня (інформація з ДЗК - а.с.26-27) Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. В силу ст. 80 ЗК України суб`єктами права власності на землю є, зокрема, громадяни. Відповідно до положення ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 126 ЗК України, в редакції яка діяла до 01 січня 2013 року, передбачала, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. [PERSON] помер [INFO] , після його смерті позивачці [PERSON] , дошлюбне прізвище якої [PERSON] , відкрилась спадщина за заповітом на земельну ділянку, яка належала померлому на підставі державного акту ІУ-КВ № 017134 від 26.06.2003 року. Крім того, позивачці відкрилась спадщина за законом на інше майно померлого, зокрема житловий будинок та спірні земельні ділянки. Позивачка спадщину у встановленому законом порядку прийняла та її спадкові права ніким не оспорюються. Інші спадкоємці за законом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] від спадщини відмовились на користь позивачки, встановлений законом строк для прийняття спадщини закінчився, що встановлено з копії свідоцтва про смерть (а.с.7), копії заповіту (а.с.14-15), копії свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.11), копії довідки Безуглівської сільської ради (а.с.13), копія заяви про відмову від спадщини (а.с.6), копії спадкової справи № 141/2019 до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с.46-78). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Положеннями ст. 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Згідно ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. В силу ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. В пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7 передбачено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Позивачці було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтв про право на спадщину на спірні житловий будинок та земельні ділянки у зв"язку із відсутністю правовстановлюючих документів (нотаріальна відмова - а.с.5). Через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права у нотаріуса. Згідно ч.1, ч. 3 ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав, застосування інших, передбачених законом, способів. Суд вважає за необхідне, визнати за позивачем [PERSON] в порядку спадкування право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та надвірними будівлями, який розташований по [ADDRESS] , земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2500 га, кадастровий номер 3221980603:02:008:0005 та для ведення особистого селянського господарства площею 0,1956 га, кадастровий номер 3221980603:02:008:0006, які по [ADDRESS] , а також земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,2209 га, кадастровий номер 3221980600:04:004:0025, що розташована на території Безуглівської сільської ради Згурівського району Київської області. Суд не застосовує до відповідача [PERSON] . ст. 141 ЦПК України та не стягує з відповідачки на користь позивачки судові витрати.

Outcome: approved