Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 01.10.2005 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі, під час якого, а саме 08.12.2011 року та 27.11.2017 року у сторні народилися діти [PERSON] та [PERSON] відповідно, які проживають з позивачем. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що в сторін різні погляди на подальше спільне життя та обов`язки. Між ними відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, внаслідок чого часто виникають протиріччя, що робить неможливим подальше спільне проживання. Ведення спільного господарства та проживання сторонами припинено, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини, надії на примирення немає, шлюб носить формальний характер. Тому позивач просить вказаний шлюб розірвати, залшити їй прізвище " [PERSON] " та залишити і надалі проживати з нею вказаних дітей після розірвання шлюбу. Позивач в судове засідання не з`явилася, 13.09.2021 року подала письмову заяву, в якій просить позов задовольнити, а справу розглядати в її відсутності (а.с.30). Відповідач та його представник, адвокат Гринів Я.В. в судове засідання повторно не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причин своїх неявок вони суду не повідомили, не звернулися із заявою (заявами) про розгляд справи в їх відсутності. Крім того, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 р.). Таким чином, Верховний Суд зазначив, що особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви. Отже, оскільки інформація про судові засідання, яка розміщена на веб-порталі «Судова влада України», є відкритою, то суд вважає, що сторони є належним чином повідомлені про судовий розгляд. Однак, в судовому засіданні 19.10.2021 року вказана представник відповідача заявила клопотання про залучення третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, орган опіки та піклування- виконавчий комітет Коломийської міської ради, оскільки відповідач не визнає позовної вимоги щодо визначення місця проживання малолітніх дітей сторін з позивачем, так як відповідач вважає, що позивач має намір вивезти дітей за кордон без його згоди. Ухвалою суду від 19.10.2021 року вказане клопотання задоволене та витребувано від вказаного органу опіки та піклування висновок щодо визначення місця проживання малолітніх дітей сторін. Однак, в наступні судові засідання, які призначалися на 26.11. та 20.12.2021 року, ні відповідач, ні її представник не з`явилися, а висновок щодо визначення місця проживання малолітніх дітей сторін вказаним органом опіки та піклування не подано. Зазначену поведінку суд розцінює як втрату стороною відповідача інтересу до даної справи та, враховуючи, що дана справа перебуває в провадженні суду з 15.06.2021 року, суд вважає за необхідне прийняти рішення на підставі наявних доказів. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб сторони одружилися 01.10.2005 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломиї реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №422 (а.с.4). Відповідно до даних свідоцтва про народження сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.6,7). Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення. Згідно з правилами частин 1 та 2 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них будуть проживати малолітні діти, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Судом встановлено, що вказані діти сторін після припинення спільного проживання сторін проживають з позивачем. В зв`язку з фактичною відсутністю на час ухвалення даного рішення спору між сторонами щодо визначення місця проживання вказаних дітей, суд вважає, що їх слід залишити і надалі проживати з їх матір`ю. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113, 160, 161 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved