Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

12.03.2019 позивач звернулася до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до договору купівлі-продажу її чоловік [PERSON] придбав житлову квартиру № 1 в чотирьохквартирному будинку по вул. Зіновія Гафановича (Звязку), 3 в м. Охтирка Сумської області, а також ј частину сараю, ј частину гаражу та ј частину огорожі. Продана їм квартира займала 30 % площі всього житлового одноповерхового будинку, у договорі купівлі-продажу зазначено, що продано саме 30/100 частки будинку загальною площею 58,6 метрів квадратних, житловою площею 40,5 м. кв. 16.06.2017 її чоловік [PERSON] помер. Їх донька [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини на її користь. На початку березня 2019 року вона вирішила скласти заповіт та виявила помилку у свідоцтві про право на спадщину за законом, а саме нотаріус [PERSON] невірно зазначила про придбання у власність 30 відсотків квартири. При цьому частка прибудованих споруд (гаражу, сараю та огорожі) визначена вірно і склала ј частину, що відповідало саме квартирі в чотирьохквартирному будинку. Внаслідок помилки вона позбавлена можливості розпорядитися своєї власністю. В звязку з чим звернулася до суду з позовом та просить визнати за нею, [PERSON], право власності на житлову квартиру № 1, розташовану в будинку № 3 по вул. Зіновія Гафановича в м. Охтирка Сумської області. 04 квітня 2019 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 18.04.2019 о 15:00 годині. Крім цього, відповідачу визначено строк до 18.04.2019 для подання відзиву на позовну заяву. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, справу просила розглянути у відсутності її та її представника. Представник відповідача виконавчого комітету Охтирської міської ради в судове засідання не зявився, надав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнав, зазначивши, що відповідно до договору купівлі-продажу, [PERSON] купив квартиру, а не її частину. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги визнала, просила визнати право власності за позивачем. Відповідно до положень ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши докази у справі, дійшов наступного висновку. Встановлено, що 29.04.1962 укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] ( а.с.8). 20.11.1992 року укладено договір між виконавчим комітетом Охтирської міської ради народних депутатів та [PERSON], відповідно до якого він придбав у власність квартиру, що складається з 3 кімнат, загальною площею 58,6 кв.м., в тому числі житловою 40,5 кв.м., за адресою вул. Звязку, 3/1, м. Охтирка, Сумської області, що складає 30/100 долі: ј сараю Б, гараж В, ј уборної Г, ј огорожі (а.с.6). 17.06.2016 [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-БП№ 264980 від 17.06.2016 (а.с.7). 22.06.2017 державним нотаріусом Охтирської міської державної нотаріальної контори Сумської області [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину, відповідно до якого [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] спадкове майно, що складається з: 30/100 частини квартири, що знаходиться за адресою Україна, [ADDRESS], загальною площею 62 кв.м., в тому числі житловою площею 40,5 кв.м., розташована на першому поверсі одноповерхового будинку, до квартири належить ј сараю Б, гаражу В, ј огорожі ( а.с.5). Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий [ADDRESS] по вул. Гафановича, м. Охтирка Сумська область[ADDRESS] складається з 3 житлових кімнат, загальна площа 62, житлова- 40,5 ( а.с.11-15). Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Частиною першою ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Непорушність права власності закріплено і в статті 321 ЦК України, відповідно до частини першої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з частиною першою статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядженням своїм майном. Згідно частин першої, третьої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 12.11.1992, належала вся квартира №1 за адресою вул. Зіновія Гафановича, 3, м. Охтирка, Сумської області. Відповідно до статті 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до положень ст. 34 Закону України "Про нотаріат", видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється державними нотаріальними конторами. Відповідно до ст. 1300 ЦК України за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус або в сільських населених пунктах - уповноважена на це посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину. На вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. У випадках, встановлених частинами першою і другою цієї статті, нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину. З матеріалів справи вбачається, що нотаріусом помилково визначено об'єкт спадкування (склад спадщини ст. 1218 ЦК України) та видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 30/100 частини квартири, набутого спадкодавцем у власність на підставі договору купівлі-продажу від 20.11.1992. Охтирська міська державна нотаріальна контора на час розгляду справи не функціонує. Документи нотаріального діловодства та архів Охтирської міської державної нотаріальної контори передано до Сумського обласного державного нотаріального архіву. Оскільки внесення відповідних змін до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.06.2017 виходячи з положень ст. 1300 ЦК України у даному випадку є неможливим, позивачу було рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання про підтвердження права власності на квартиру. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та наявності правових підстав для їх задоволення.

Outcome: approved