Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори, [PERSON] і відповідно до заяви про зміну розміру позовних вимог від 29.09.2015 р. просила суд визнати за нею право власності на 1\\4 частину житлового будинку [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування, стягнення з [PERSON] моральної шкоди в розмірі 50000 гривень та відшкодування судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер [PERSON], який був її чоловіком. Після його смерті залишилось спадкове майно, у тому числі 1\\4 частина житлового будинку [ADDRESS]. З метою оформлення спадкових прав позивач звернулась до Шістнадцятої державної нотаріальної контори про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом, однак їй було відмовлено в зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документу на зазначене спадкове майно. Позивач посилається на те, що вона неодноразово зверталась до відповідача [PERSON], який є співвласником іншої 1\\4 частини будинку [ADDRESS] з проханням надати документи для отримання Свідоцтва про право на спадщину, але останній умисно перешкоджає їй в оформлені спадкових прав, не допускає до права володіння, користування і розпорядження спадковим майном, в зв»язку з чим виникла необхідність в судовому порядку визнати право власності на 1\\4 частину будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. Також в обґрунтування заявленого позову позивач зазначає, що в зв»язку з умисним перешкоджанням з боку [PERSON] в оформленні спадкових прав погіршився її стан здоров»я, їй приходиться проходити курси лікування, витрачати додаткові кошти для поліпшення стану здоров»я і отримання правової допомоги. Дії відповідача призвели до її моральних страждань з огляду на що, вона просить стягнути з відповідача [PERSON] моральну шкоду, яку оцінює в 50000 гривень. В ході судового розгляду позивач та її представник підтримали заявлений позов, просили його задовольнити. з підстав, зазначених в позовній заяві, посилаючись на те, що позивач з вини відповідача [PERSON] не може тривалий час оформити свої спадкові права, що завдає їй моральних страждань. Відповідач [PERSON] заперечував проти задоволення позову, посилаючись на його необґрунтованість і недоведеність, про що надав письмові заперечення. Представник відповідача - Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явився, подавши клопотання про розгляд справи у відсутність представника. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим Відділом реєстрації смерті у м.Києві 23.10.2012 р. серії [NUMBER], про що складено актовий запис № 18716. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, до складу якого входила 1\\4 частина будинку [ADDRESS]. Згідно з інформації КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна» від 07.05.2013 р. ПБ-2013 № 734 1\\4 частина житлового будинку [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко А.І. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу положень ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки ( ст.1261 ЦК України). Спадкоємицею після смерті [PERSON] першої черги є його дружина - [PERSON]. 01.11.2012 р. позивач звернулась до Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка - [PERSON] Крім того, судом встановлено, що 16.04.2013 р. до нотаріальної контори звернувся брат померлого - [PERSON], з заявою про прийняття спадщини, який є спадкоємцем другої черги, а також він подав заяву, відповідно до якої просив не видавати Свідоцтва про право на спадщину за законом до вирішення в судовому порядку спору щодо зміни черговості у спадкуванні. Відповідно до рішення Дарницького районного суду м.Києва від 28.01.2014 р., яке залишено без змін згідно з ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 12.03.2014 р. у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання права на спадкування за законом разом із спадкоємцем першої черги було відмовлено. Згідно з даними, які містяться матеріалах спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], єдиною спадкоємицею майна після смерті останнього, є його дружина [PERSON] 23.09.2014 р. державним нотаріусом Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори Шапченко М.І. відмовлено [PERSON] у видачі Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1\\4 частину будинку [ADDRESS] в зв»язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на будинок в спадковій справі. При зверненні до суду і в ході розгляду справи позивач посилалась на те, що саме відповідач утримує даний правовстановлюючий документ, на її прохання не надає його для оформлення права власності в порядку спадкування за законом. Однак, зазначені обставини не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду і не підтверджені жодними у справі належними доказами Обов»язок доказування закон покладає на сторони у справі. В силу положень ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ст.1296 ЦК України). Вимоги чинного законодавства зобов»язують спадкоємця, який прийняв спадину, у складі якої є нерухоме майно, зареєструвати це право в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (ст.1299 ЦК України). Відмова у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме: на 1\\4 частину будинку [ADDRESS] порушують право позивача на оформлення своїх спадкових прав і здійснення відповідної реєстрації цього права у визначений чинним законодавством спосіб. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи викладені обставини, аналізуючи всі зібрані у справи докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1\\4 частину буд.[ADDRESS] є обгрунтованими і доведеними. Беручи до уваги те, що позивач у інший спосіб позбавлена можливості оформити свої права на спадкове майно суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову в цій частині. Не підлягають задоволенню вимоги позивача про відшкодування їй відповідачем моральної шкоди в розмірі 50000 гривень, виходячи з наступного. Звертаючи до суду в обґрунтування зазначених позовних вимог позивач посилається на те, що в зв»язку з умисним перешкоджанням з боку [PERSON] в оформленні спадкових прав погіршився її стан здоров»я, їй приходиться проходити курси лікування, витрачати додаткові кошти для поліпшення стану здоров»я і отримання правової допомоги, що завдає їй моральних страждань. В силу положень ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім»ї чи близьких родичв; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Крім випадків, встановлених законом. Згідно з роз"ясненнями викладеними в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди" під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. При з»ясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен з»ясувати чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить. Вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди в розмірі 50000 гривень не є обгрунтованими і доведеними в ході розгляду справи. В ході судового розгляду не знайшов свого підтвердження факт перешкоджання відповідачем позивачу в оформленні її спадкових прав, оскільки будь-яких належних доказів на підтвердження зазначених обставин суду не надано. Звернення [PERSON] з позовними заявами до суду після відкриття спадщини не може розцінюватись як перешкоджання в оформленні спадщини, а є лише реалізації права кожної особи на звернення до суду у разі невизнання її права або його оспорювання. Медичні довідки про стан здоров»я [PERSON] і проходження нею лікування не підтверджують, що зазначені хвороби виникли і стан здоров»я погіршився внаслідок дій відповідача при оформленні позивачем своїх спадкових прав після смерті [PERSON] Матеріали справи не містять доказів на підтвердження винних дій відповідача, доказів, які б підтверджували причинний зв»язок між діями відповідача та проходженням позивачем курсів лікування. З огляду на викладене, суд вважає, що вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди є недоведеними і не підлягають задоволенню. Крім того, ні при зверненні до суду, ні в судовому засіданні позивач не обґрунтувала і не сформулювала свої вимоги до Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори, хоча при зверненні до суду залучила нотаріальну контору в якості співвідповідача у даному спорі. В силу Закону України «Про нотаріат» нотаріуси можуть бути відповідачами у разі оскарження відмови у вчиненні нотаріальних дій або ж правомірності дій нотаріуса при вчиненні нотаріальних дій. За вимогами позивача про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на нерухоме майно Шістнадцята Київська державна нотаріальна контора не є належним відповідачем. Враховуючи викладені обставини, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.88 ЦПК України і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у справі пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial