Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

13 липня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач свої вимоги обгрунтовує тим, що він є власником квартири [ADDRESS] , яку отримав в спадщину від батьків. Вказує, що у даній квартирі зареєстрований він та його син [PERSON] , який є відповідачем по справі. Зазначає, що відповідач права власності на спірну квартиру не має, вже давно має свою сім`ю, проживає окремо але залишається зареєстрованим у квартирі позивача хоча фактично там не проживає з 2012 року, жодних перешкод йому у користуванні житлом ніколи ніхто не чинив. Вказує, що до 2019 року відповідач мав у власності будинок, який відчужив і з того часу його місце проживання йому не відоме, реєстрація відповідача залишається у квартирі позивача, хоча відповідач у даній квартирі ніколи не проживав і жодних угод сторони не укладали. Зазначає, що у 2019 році та у 2020 році намагався зв`язатись із [PERSON] , телефонував до нього щодо зняття його з реєстрації у квартирі, однак вінповідач на телефонні дзвінки не відповідав. Позивач посилається на те, що відповідач права власності на квартиру немае, в квартирі не проживає, не бере участі ні в поточних ремонтах, ні в утриманні житла, не оплачує комунальні платежі, позивач несе додаткові витрати по оплаті комунальних послуг, що значно впливає на його матеріальний стан. Реєстрація відповідача у спірній квартирі, порушує права позивача, як власника квартири, він не може на власний розсуд користуватись та розпоряджатись своїм майном, не може оформити субсидію. Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та залишити за ним судові витрати по справі. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] до проведення судового засідання подала до суду письмову заяву про розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги підтримують повністю, просять позов задовольнити, залишити за позивачем судові витрати по справі, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через судовий виклик, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, з`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Із копії свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.6), копій витягів про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.7, 11), копії витягу про державну реєстрацію прав (а.с.8), копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.9), копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.10), копії будинкової книги (а.с.12-16) вбачається, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності позивачу [PERSON] . Із копії будинкової книги встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований у квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.12-16). Із акту від 30.06.2020 року, затвердженого КП "УЖК №1" встановлено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , 1984 року народження, який у вказаній квартирі не проживає з 2012 року (а.с.19). У відповідності до ст. 317 ЦК України, власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною другою статті 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст.72 ЖК України суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , 1984 року народження більше року, а саме з 2012 року не проживає у квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] без поважних причин, тому суд позов задовольняє та визнає його таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Понесені по справі судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн. (а.с.1) за клопотанням позивача залишити за позивачем.

Outcome: approved