Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

У поданій заяві представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 8767,08 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що 18 березня 2010 року між ПАТ КБ ПриватБанк" та [PERSON] укладено кредитний договір, за яким остання отримала кредит у розмірі 6900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. Отримавши кредит, відповідач належним чином взяті по договору зобовязання не виконувала, порядку погашення кредиту не дотримувалася, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на день смерті позичальника 17 квітня 2016 року становить 8767,08 грн. Відповідач як спадкоємець позичальника претензію банку не виконав та заборгованість не погасив, а тому на підставі ст.1282 ЦПК України підлягає стягненню у судовому порядку. Представник позивача та відповідач у судове засідання не зявилися з невідомої суду причини, хоча про місце та час слухання справи повідомлялися заздалегідь та належним чином відповідно до вимог ст.74 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Згідно поданих заяв представник позивача позовні вимоги підтримує повністю, а відповідач позов не визнає, просять розглянути справу без їх участі. Така сукупність обставин, на думку суду, не є перешкодою для розгляду справи у відсутність сторін, оскільки у матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін і немає необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору. Зясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Як встановлено судом, 18 березня 2010 року між ПАТ КБ ПриватБанк" та [PERSON] на підставі заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку укладено кредитний договір б/н, згідно якого банк надав позичальнику кредит у сумі 6900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом строком на 12 місяців, який автоматично лонгується на той же термін, якщо жодна із сторін не поінформує іншу сторону про припинення дії договору (п.1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг). Банк виконав свої зобовязання, відкривши [PERSON] рахунок та надавши кредитні кошти в межах обумовлених сум. У відповідності до п.2.1.1.5.5 погоджених сторонами Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язувався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то відповідно до ст.530 ЦК України воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідач передбачені кредитним договором обовязкові платежі по поверненню суми кредиту та відсотків за його користування у встановлені строки не сплачував, чим порушив умови договору. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом строк. Відповідно до ст.1054 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредит. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №189467, виданого 19 квітня 2016 року виконавчим комітетом Мізоцької селищної ради Здолбунівського району Рівненської області [PERSON], померла 17 квітня 2016 року. Спадкоємцем [PERSON] у розумінні ст.ст.1261, 1268,1269 ЦК України є [PERSON], який 13 травня 2016 року подав приватному нотаріусу Здолбунівського районного нотаріального округу Рівненської області [PERSON] за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини після смерті дружини, інші спадкоємці відмовилися від прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи №18/2016. Частиною 1 ст.1231 ЦК України передбачено, що до спадкоємця переходить обов'язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем. Таким чином, обов'язок з відшкодування шкоди (яка в даному випадку для банку виникла внаслідок неповернення відповідачем боргу за кредитним договором) згідно зі ст.1219 ЦК України не є таким, що нерозривно пов'язаний з особою спадкодавця, а тому відповідно до вимог чинного ЦК України з його смертю цей обов'язок не припинився і спадкується його спадкоємцями, тобто є таким, що входить до складу спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі (ч.2 ст.1282 ЦК України). З розяснень, які містяться в п.32 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати, що з огляду на положення ст.1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. З матеріалів спадкової справи вбачається, що [PERSON] на підставі Державного акту про право приватної власності серії І-РВ №029873, виданого Здолбунівською районною державною адміністрацією 03 квітня 2003 року, належать земельні ділянки загальною площею 5,94га, однак відповідач свідоцтво про право на спадщину не отримував. Порядок та строки предявлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців щодо виконання зобовязань спадкодавця перед своїм кредитором, визначений положеннями ст.1281 ЦК України, позивачем дотриманий. З представленого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 17 квітня 2016 року заборгованість відповідача за договором №б/н від 18 березня 2010 року складається з: тіла кредиту 3849,75 грн., заборгованості по відсотках за користування кредитом 971,15 грн., штрафу в сумі 3946,18 грн., а всього на загальну суму 8767,08 грн., яка підлягає стягненню з відповідача, але у межах вартості майна, одержаного у спадщину. З огляду на викладене, позовні вимоги позивача є доведеними та підлягають задоволенню. При постановлені рішення відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача понесені ним судові витрати у розмірі 1600 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved