Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

11 липня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог орган опіки і піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав. В позовній заяві позивач зазначає, що 5 серпня 1998 року Личаківським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Львова було зареєстровано шлюб між мною та Відповідачем, [PERSON]. В шлюбі у них з відповідачем народилося дві доньки: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 22 травня 2013 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано, а також з відповідача було стягнено аліменти на утримання дітей в розмірі 700 (сімсот) гривень щомісячно, починаючи з 13.03.2013 року і до досягнення дітьми повноліття. 26 жовтня 2013 року між нею та громадянином Німеччини [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану РС ЛМУЮ, актовий запис №571. Після реєстрації шлюбу вона змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. [PERSON], що є батьком двох дочок, однак фактично з вересня 2011 року остаточно припинив проживання з ними однією сім'єю та виконувати свої батьківські обов'язки. Доньки проживають із позивачем, спорів стосовно місця проживання дітей не було, відповідач не заперечує, щоб доньки проживали разом з нею. Нею та її теперішнім чоловіком [PERSON]. дітям забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між нею, чоловіком та доньками [PERSON] і [PERSON] склалися доброзичливі стосунки, які сприяють належному розвитку і вихованню дітей. Всі питання щодо виховання вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Діти знаходиться на повному її утриманні, оскільки відповідач [PERSON] не надає жодної матеріальної та фінансової допомоги. Відповідач не відвідує дітей, не бере участі у їх вихованні, зовсім не цікавиться ні їх здоров'ям, ні успіхами у навчанні, морально їх не підтримує, хоч вони потребують постійного піклування та догляду. Крім цього, відповідач також не сплачує аліментів, призначених йому рішенням суду та не надає жодної матеріальної допомоги донькам. В даний час тимчасово проживає, на території Російської Федерації, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо обох доньок та просить розглядати справу за його відсутності. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просила суд позбавити громадянина [PERSON] батьківських прав відносно відносно дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та стягнути з відповідача судові витрати. В судове засідання відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не з"явився, причини неявки в судове засідання суд не повідомив (а.с.39). Представник третьої особи у судове засідання не з»явився, подав суду заяву в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу у його відсутності, у зв»язку з неможливісю прибути в судове засідання (а.с.36). Вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити. Нормою ст.141 СК України встановлено, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ч.2,3 ст.150 СК України кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її здібностей та несуть відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків. В ч.1 ст.164 СК України зазначаються підстави позбавлення батьківських прав, зокрема: ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Згідно з положенням ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім»ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. В Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року роз»яснено, що ухилення батьків від виконання ними батьківських обов'язків має місце коли вони не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстровано шлюбі, який зареєстрований 5 серпня 1998 року Личаківським відділом реєстрації актів громадського стану. Від шлюбу у них народилися [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідно до даних свідоцтв про їх народження серії [NUMBER] від 17.04.1999 року та серії [NUMBER] від 17.01.2009 року батьками дитини являються сторони по справі (а.с.6-7). На підставі заочного рішення Личаківського районного суду м.Львова від 22.05.2013 року шлюб між сторонами було розірвано та стягнуто аліменти на утримання дітей (а.с.8). 26 жовтня 2013 року [PERSON] одружилася із [PERSON], про що Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис за №571. Після одруження [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.12). Довідкою ЛКП «Дім» №649 від 07.04.2014 року про склад сім'ї та прописку та актом ЛКП «Дім» від 28 березня 2014 року підтверджується факт проживання із позивачем дітей [PERSON] та [PERSON], за адресою [ADDRESS] (а.с.14-15). Довідкою Відділу ДВС Радехівського районного управління юстиції №1923 від 4.03.2014 року підтверджується наявність заборгованості по аліментах у [PERSON] та факт неотримання позивачем жодних аліментів (а.с.16). Суд встановив, що відповідач не спілкується з дітьми, не бере участі у їх вихованні, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується про стан їх здоров'я та духовний розвиток, не проявляє до дітей щонайменшої батьківської турботи, не надає матеріальних коштів на їх утримання та не сплачує аліментів. Крім того, в матеріалах справи наявні заяви, які адресовані Личаківській райадміністрації Львівської міської ради, від сусідів позивачки - [PERSON] та [PERSON], які лягли в основу висновку органу опіки і піклування, з яких вбачається, що відповідач не займається дітьма, не приймає жодної участі в їх вихованні та відсутній за місцем проживання дітей з 2011 року (а.с.11-20). Все наведене знайшло підтвердження у висновку органу опіки і піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міськради, яким встановлено, що [PERSON], який згідно свідоцтв про народження дітей є батьком неповнолітніх дітей, ухиляється від виконання батьківських обов"язків, вихованням дітей не займається, про їх фізичний, духовний та моральний розвиток не піклується, коштів на утримання не надає, а тому орган опіки і піклування вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до неповнолітньої [PERSON] та малолітньої [PERSON] (а.с.22-23). На думку суду вказані докази дають підстави вважати, що відповідач повністю нехтує своїми батьківським обов'язками, маючи для цього реальну можливість, свідомо не бажає брати участі у вихованні дітей, не піклується ними, не дбає про їх добробут, хоча перешкод в цьому йому ніхто не чинить. Відповідно до ст.164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як визначено ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності і не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до Конвенції ООН про права дитини, діти мають право на належне спілкування та допомогу. Дані гарантії закріплені і в інших нормативних документах щодо охорони дитинства. Узагальнюючи вищенаведене, враховуючи, що небажання відповідача здійснювати свої батьківські обов'язки щодо дітей може негативно вплинути на розвиток дітей, суд робить висновки, що обставини ухилення [PERSON] від виконання обов'язку по вихованню дітей у судовому засіданні доведено в повній мірі, а від так позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved