Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ "Мігфінанс", в якому просить розірвати кредитний договір [NUMBER] від 22.04.2016 року, укладений між нею та відповідачем; визначити розмір її заборгованості за кредитним договором з урахуванням сплачених нею коштів відповідачу в погашення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 22.04.2016 року між нею та відповідачем укладено кредитний договір [NUMBER], у відповідності до умов якого їй надано кредит у розмірі 2800грн. зі сплатою відсотків у розмірі 732% річних строком до 03.05.2016 року. Вона виконала свої зобов'язання, сплачуючи відповідні грошові внески на рахунок відповідача. У судовому засіданні позивач вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Додатково пояснила, що заборгованість за договором [NUMBER] від 22.04.2016 року погашена нею 04.05.2016 року, однак на телефонний номер її матері та сестри надходять вимоги про сплату заборгованості. Представник відповідача Касталанова А.К. у судовому засіданні проти позову заперечує. Пояснила, що дійсно між сторонами укладено договір [NUMBER] від 22.04.2016 року, однак позивач здійснила всі необхідні платежі за вказаним договором, а тому договір припинив свою дію. По договору, який позивач просить розірвати в межах цієї справи, у відповідача до позивача претензій не існує. Натомість, зазначила, у позивача перед відповідачем є інші кредитні зобов'язання. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне. З матеріалів справи судом встановлено, що 22.04.2016 року між [PERSON] та ТОВ "Мігфінанс" укладено кредитний договір [NUMBER], у відповідності до умов якого позивачеві надано кредит у розмірі 2800грн. зі сплатою відсотків у розмірі 732% річних строком до 03.05.2016 року. У відповідності до норм ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається з матеріалів справи, 04.05.2016 року [PERSON] сплатила на користь ТОВ "Мігфінанс" 2800грн. позики, 672грн. відсотків та 69,44грн. штрафу за прострочку повернення позики на один день, що підтверджується квитанціями до прибуткових касових ордерів. У судовому засіданні представник відповідача Касталанова А.К. визнала, що невиконаних зобов'язань позивача перед відповідачем по договору [NUMBER] від 22.04.2016 року не існує. У відповідності до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У відповідності до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, а згідно приписів ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно п. 9.3 договору [NUMBER] від 22.04.2016 року цей договір вступає в силу з моменту передачі коштів позикодавцем позичальнику і діє до повного погашення виданої позики і нарахованих відсотків. Враховуючи, що заборгованість позивача перед відповідачем за договором позики [NUMBER] від 22.04.2016 року відсутня, вказаний договір припинив свою дію, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для розірвання цього договору. Вимоги щодо визначення розміру заборгованості по договору [NUMBER] від 22.04.2016 року також задоволенню не підлягають, оскільки у судовому засіданні сторонами визнано, що заборгованість по вказаному договору відсутня. З урахуванням системного аналізу норм чинного законодавства та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed