Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

03 листопада 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить з урахуванням уточнення позову від 07 грудня 2015 року визнати право застави за [PERSON] на рухоме майно транспортні засоби - вантажний сідловий тягач марки «DAF», модель «ТЕ 96 NCE 138», № шасі (кузова, рами) XLRTE47XS0E626405, державний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію САА № 386367, напівпричіп рефрижератор марки «VAN», модель «ECK DT-3NI», № шасі (кузова, рами) XL9DT333910017211, державний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію САК № 431007, звернути стягнення на предмети застави, що предметом забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів для забезпечення вимог заставодержателя [PERSON] в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобовязання рухомого майна: транспортний засіб - вантажний сідловий тягач марки «DAF», модель «ТЕ 96 NCE 138», № шасі (кузова, рами) XLRTE47XS0E626405, державний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію САА № 386367, встановити початкову ціну реалізації в розмірі 490\~000 (чотириста девяносто тисяч) грн., транспортний засіб - напівпричіп рефрижератор марки «VAN», модель «ECK DT-3NI», № шасі (кузова, рами) XL9DT333910017211, державний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію САК № 431007, встановити початкову ціну реалізації в розмірі 475\~000 (чотириста сімдесят пять тисяч) грн., за рахунок реалізації заставного майна задовольнити вимоги позивача у розмірі основної суми заборгованості, що склала 48000 доларів США, що на дату подання на дату подання позовної заяви (30 жовтня 2015 року) відповідно до офіційного курсу НБУ складає 1099200 грн. Позовна заява мотивована тим, що відповідач згідно договору позики від 01 квітня 2010 року позичив 48000 доларів США у позивача, зобовязався повернути борг до 01 квітня 2015 року. В забезпечення виконання зобов'язань за договором позики між позивачем та відповідачем 01 квітня 2010 року було укладено договір застави транспортного засобу №01-1/04-2010. Відповідач свої зобовязання за договором позики не виконав, борг не повернув в повному обсязі. Позивач в судове засідання не зявився, представник позивача просив розглянути справу без участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не зявився, представник відповідача просив розглянути справу без участі, позовні вимоги визнав. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 01 квітня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики №01/04-2010, згідно з умовами якого [PERSON] отримала безвідсоткову позику у сумі 48000 доларів США, що на день передачі грошей відповідає 380400 грн. згідно офіційного курсу Національного банку України на дату укладення договору, позика повинна бути повернута позичальником позикодавцю у повному розмірі в строк не пізніше 01.04.2015 року (п.1.1., п.1.4 договору позики №01/04-2010). Згідно п.1.3 договору позики №01/04-2010 сторони підтверджують факт передачі коштів позикодавцем на користь позичальнику у сумі, вказаній п.1.1 цього договору у повному обсязі у момент підписання даного договору. На забезпечення виконання зобов'язань за договором позики між позивачем та відповідачем 01 квітня 2010 року було укладено договір застави транспортного засобу №01-1/04-2010, додатковий договір №1 від 04 лютого 2012 року до договору застави транспортного засобу №01-1/04-2010 від 01 квітня 2010 року, за яким в заставу передано транспортні засоби - вантажний сідловий тягач марки «DAF», модель «ТЕ 96 NCE 138», № шасі (кузова, рами) XLRTE47XS0E626405, державний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію САА № 386367, оцінюється за згодою сторін у сумі 490000 грн.; напівпричіп рефрижератор марки «VAN», модель «ECK DT-3NI», № шасі (кузова, рами) XL9DT333910017211, державний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію САК № 431007, оцінюється за згодою сторін у сумі 475000 грн. (п.1.2 договору застави). Згідно з п.1.3 договору застави транспортного засобу №01-1/04-2010 від 01 квітня 2010 року Заставодавець свідчить, що предмет застави є спільною сумісною власністю з її чоловіком [PERSON], який надав свою згоду на його заставу; вони є повноважними власниками і мають усі права щодо вільного розпорядження предметом застави, який не заставлений по інших договорах, не перебуває в податковій заставі, на нього не накладено арешт, він не є предметом судового спору та стосовно предмету застави, не укладено угод з третіми особами, що можуть передбачати передачу останнім права володіння, користування або розпорядження предметом застави.\~ Згідно договору застави транспортного засобу №01-1/04-2010, додаткового договору №1 від 04 лютого 2012 року до договору застави транспортного засобу №01-1/04-2010 від 01 квітня 2010 року, [PERSON] надав згоду на укладення вказаних договорів, про що свідчить його підпис. Однак у строк до 01.04.2015 року та до теперішнього часу відповідач свої зобовязання за договором позики не виконала. Матеріали справи не містять доказів повернення позивачу суми за позикою. Згідно з ч.1 ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики №01/04-2010 від 01 квітня 2010 року вчинений у письмовій формі, підписано сторонами у справі. У звязку з неналежним виконанням позичальником умов договору позики утворилась заборгованість в сумі 48000 доларів США. За змістом ст. 1 Закону України «Про заставу», ст.572 ЦК України\~;застава є способом забезпечення зобов'язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 20 Закону України «Про заставу»,\~\~ст. 589 ЦК\~України заставодержатель\~;набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, а також у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України визначено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 2.3. договору застави транспортного засобу №01-1/04-2010 від 01 квітня 2010 року заставодержатель набуває права стягнення заборгованості за рахунок предмету застави у випадку якщо позика, що забезпечена заставою не буде погашена у встановлені договором позики строки Відповідно до п.п. 2.10, 2.14, 2.15 договору застави транспортного засобу №01-1/04-2010 від 01 квітня 2010 року у випадку невиконання чи неналежного виконання Заставодавцем зобов'язань по договору Позики, Заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави. Звернення стягнення на Предмет застави здійснюється Заставодержателем на підставі рішення суду або в позасудовому порядку відповідно до ст.ст. 24, 26, 27 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень". В разі невиконання чи неналежного виконання Заставодавцем зобов'язань по договору Позики, Заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави шляхом набуття права власності на предмет застави у судовому порядку. Якщо суми отримані від реалізації заставленого майна недостатньо для повного задоволення вимог Заставодержателя, він має право отримати суму яка недостає для повного погашення заборгованості за рахунок звернення стягнення на інше майно Заставодавця в порядку, передбаченому чинним законодавством.\~ Заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, за ціною, що вказана за згодою сторін у п. 1.2. даного договору. За рахунок заставленого майна задовольняються вимоги Заставодержателя в повному обсязі, включаючи відшкодування збитків, завданих несвоєчасним виконанням зобов'язання, необхідні витрати на реалізацію заставленого майна.\~ Згідно із ч. 1 ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право у разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Відповідно до вимог ст. 25 цього Закону передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. Відповідно до п.1.2 договору застави транспортного засобу заставна вартість предмета застави №1 складає 490 000 грн., предмета застави №2\~- 475 000 грн., загалом -965\~000 грн. Згідно інформації, наданої регіональним сервісним центром в Донецькій області транспортні засоби - вантажний сідловий тягач марки «DAF», модель «ТЕ 96 NCE 138», № шасі (кузова, рами) XLRTE47XS0E626405, державний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію САА № 386367, напівпричіп рефрижератор марки «VAN», модель «ECK DT-3NI», № шасі (кузова, рами) XL9DT333910017211, державний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію САК № 431007, зареєстровані за [PERSON], станом на 07.04.2016 року під арештом не перебувають. Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна станом на 11.04.2016 року в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відсутня інформація щодо реєстрації обтяжень на рухоме майно [PERSON]. Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки боржник не виконує умов договору позики, у зв'язку з чим утворилася заборгованість, тому є підстави звернути стягнення на транспортні засоби як на предмет застави, визначивши при цьому початкову ціну предмету застави узгоджену сторонами згідно договору застави. Станом на 20 квітня 2016 року, дату розгляду справи судом, офіційний курс валют Національного банку України становить 100 доларів США 2544,3478 грн., тобто станом на 20 квітня 2016 року 48000 доларів США дорівнює 1221286,94 грн. Враховуючи, що відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог, суд вважає за необхідне звернути стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості в розмірі 48000 доларів США, що складає 1221286,94грн. на дату розгляду справи відповідно до вимог позовної заяви. У відповідності до ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що вимога заставодержателя про звернення стягнення на предмет застави, пред'явлена до звернення до суду з вимогою про виконання основного зобов'язання, оплачується судовими збором як вимога майнового характеру, ціна позову визначається розміром виконання, на яке претендує заставодержатель за рахунок заставленого майна, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 6090 грн. з урахуванням обмеження оплати судового збору фізичною особою за вимогу майнового характеру не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати,встановленого Законом України «Про судовий збір».

Outcome: approved