Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

Позивач звернулась із позовом до відповідачів про визнання недійсною постанови про акт опису та арешту майна боржника, винесену 21.04.2017 року головним державним виконавцем Автозаводського відділу державної виконавчої служби м Кременчука Головної територіального управління юстиції [PERSON] при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження до складу якого входить виконавчий лист, виданий 26.04.2011 року Автозаводським районним судом м Кременчука по цивільній справі №2-363/2010 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 376\~047, 40 грн. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити з підстав, що зазначені в позовній заяві. Стверджує, що [PERSON] зверталась до суду зі скаргою з вимогами щодо -визнаня дії головного державного виконавця Автозаводського ВДВС міста Кременчук головного територіального управління юстиції у Полтавській області [PERSON], яка займаючи посаду державного службовця вчиняла незаконні виконавчі дії на території Крюківського району міста Кременчука, тобто на території, на яку не поширюється її компетенція;-визнати дії головного державного виконавця Автозаводського ВДВС міста Кременчук головного територіального управління юстиції у Полтавській області [PERSON], яка займаючи посаду державного службовця вчиняла незаконні виконавчі дії на території Крюківського району міста Кременчука, тобто на території, на яку не поширюється її компетенція без вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до комунального приміщення, неправомірними; -визнати дії начальника [PERSON] ВДВС міста Кременчук головного територіального управління юстиції у Полтавській області [PERSON], яка дозволила головному державному виконавцю Ніколаєвій Юлії Володимирівні вчиняти незаконні виконавчі дії на території Крюківського району міста Кременчука, тобто на території, на яку не поширюється їх компетенція , без вмотивованого рішення суду про примусове проникнення; -зобов"язати начальника [PERSON] ВДВС міста Кременчук головного територіального управління юстиції у Полтавській області [PERSON] скасувати постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 21 квітня 2017 року.-зобов"язати начальника [PERSON] відділу ВДВС міста Кременчук головного територіального управління юстиції у Полтавській області [PERSON] провести належним чином службову перевірку по факту вчинення головним державним виконавцем Ніколаєвою Юлією Володимирівною незаконних виконавчих дій на території Крюківського району міста Кременчука, тобто на території, на яку не поширюється їх компетенція, без вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до комунального приміщення, які розглянуті судом. При розгляді скарги, крім іншого, судом відмовлено в частині вимог [PERSON] та роз"яснено спосіб захисту порушеного права - визнання недійсною постанову, який нею реалізований, зверненням до суду саме з позовом. Представник відповідача [PERSON] відділу державної виконавчої служби м Кременчука Головної територіального управління юстиції [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову Представник [PERSON] [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] у судове засідання не прибули. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як убачається із матеріалів справи, в [PERSON] ВДВС м. Кременчука Головного територіального управління юстиції у Полтавській області перебуває зведене виконавче провадження №27755681 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на підставі виконавчих листів, виданих Автозаводським районним судом м. Кременчука: -за № 2-363 від 26 квітня 2001 року про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь [PERSON]Г у розмірі 376047,40 грн.; -за № 524/9164/13-ц від 24 листопада 2014 року про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь [PERSON]Г інфляційні збитки за період прострочення у розмірі 52867,50 грн. та 3% річних у розмірі 49981,81 грн. , а також судові витрати в сумі 1028, 49 грн., а всього 103877, 80 грн.; -за № 524/9635/14-ц від 23 червня 2016 року про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь [PERSON]Г у розмірі 490195, 10 грн.; -за № 524/9633/14-ц від 17 червня 2016 року про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь [PERSON]Г за час користування грошовими коштами розмірі 36489,89 грн. інфляційні збитки у розмірі 57056,80 грн., 3% річних у розмірі 4049,61грн., та судові витрати 976,06 грн. Під час виконання рішення про стягнення коштів з [PERSON] головний державний виконавець Ніколаєва Ю. В., без вмотивованого рішення суду, в приміщенні ?Картинної галереї [PERSON]?, описала та наклала арешт та заборону на відчуження 19 картин, що належать [PERSON] Вважаючи дії головного державного виконавця неправомірними, [PERSON] оскаржила дії державного виконавця до суду в порядку цивільного процесуального судочинства. Ухвалою Автозаводського районного суду міста Кременчука від 5 вересня 2017 року, залишеною без змін постановою апеляційного суду Полтавської області від 01 лютого 2018 року, визнано неправомірними дії \~головного державного виконавця Автозаводського ВДВС м.Кременчук головного територіального управління юстиції у Полтавській області [PERSON],\~яка здійснила \~21 квітня 2017 року без\~вмотивованого рішення суду примусове проникнення\~до приміщення КЗК «Картинна галерея [PERSON]», де зберігалися та було здійснено опис та арешт 19 картин, автором та власником яких є [PERSON] Відмовлено [PERSON] у задоволенні скарги в іншій частині вимог. Відповідно до\~статті 124 Конституції України\~судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному\~ЗУ «Про виконавче провадження». Згідно частини першої статті 5 Цивільного процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Закон України «Про виконавче провадження»\~визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку. Згідно\~ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження»\~виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені\~Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідно до\~ст. 17 ЗУ «Про виконавче провадження»\~примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони\~виконавчого провадження\~мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу\~державної виконавчої служби\~або\~приватного виконавця\~під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. З початком процедури примусового виконання рішення суду, спірні правовідносини врегульовуються\~ЗУ «Про виконавче провадження»\~та іншими\~нормативно-правовими\~актами,\~що встановлюють\~порядок виконання\~рішення суду. Отже, правовідносини сторін пов?язані із стадією виконання рішення, що регулюються Законом України ?Про виконавче провадження? та Розділом VII ?Судовий контроль за виконанням судових рішень? Цивільного процесуального кодексу України. Позивач [PERSON] зверталась в суд із скаргою на дії головного державного виконавця Ніколаєвої Ю.В. щодо неправомірності накладення арешту на 19 картин, що належать їй на праві власності. Її скарга задоволена і ухвала суду від 5 вересня 2017 року набрала чинності. У частині, в якій скаржнику відмовлено у задоволенні, ухвала суду не була предметом апеляційного оскарження. Посилаючись на порушення вимог статті 28 Закону України ?Про виконавче провадження? та статті 4 Закону України ?Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів? позивач [PERSON] по суті оскаржує ту ж постанову про опис та арешт майна від 21 квітня 2017 року у спосіб, який не відповідає закону. Крім того, відповідно до вимог пункту другого частини другої статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним. Саме такий спосіб захисту порушеного права обрано позивачем [PERSON] Разом з тим, постанова про опис та арешт майна не є правочином, а тому позивач [PERSON] звернулася в суд не в той спосіб, що передбачений чинним законодавством. За викладених обставин у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити за безпідставністю. Судові витрати розподіляються згідно ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed