Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

06 квітня 2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Спільного підприємства «Товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» про розірвання договору та припинення дій, які порушують право. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким розірвати договір, укладений між сторонами про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води від 01 лютого 2010 року та зобов`язати відповідача припинити нарахування плати за послуги з централізованого опалення квартири [ADDRESS] з моменту відключення вказаної квартири від мереж централізованого опалення, тобто з 16 серпня 2017 року. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням виконавчого комітету Світловодської міської ради від 02 червня 2017 року за № 367 «Про надання дозволів на відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання» їй надано дозвіл на відключення вищевказаної квартири від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання. Після відключення квартири від централізованого та облаштування індивідуального опалення вона звернулась до відповідача з вимогою розірвати договір та припинити нарахування плати за послуги, які вона не отримує. Проте відповідач безпідставно продовжує нараховувати плату за послуги з централізованого опалення, якими вона не користується. (а.с.1-5) Ухвалою від 07 квітня 2020 року позовну заяву залишено без руху з наданням часу на усунення недоліків. (а.с.17-18) Ухвалою від 15 квітня 2020 року відкрито провадження у справі, без виклику сторін. (а.с. 31-32) 21 травня 2020 року від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. (а. с. 36) Ухвалою судді від 28 травня 2020 року в задоволенні клопотання представника відповідача відмовлено.(а.с.37-38) 04 серпня 2020 року представником відповідача до суду подано відзив на позовну заяву, в якому він просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі з підстав його необґрунтованості, оскільки позивачем відключення від централізованого опалення квартири здійснено з порушенням Порядку відключення гарячої води, тобто незаконно. Відповідач зазначає, що на законодавчому рівні передбачено можливість відключення від мереж централізованого опалення будинків, а не квартир чи окремих приміщень. Права та обов`язки за договором про надання централізованого опалення підлягають зміні після надання споживачем до теплопостачальної організації комісійного акту про відключення від мереж централізованого опалення цілого будинку, який затверджений міжвідомчою комісією. Акт про відключення, який надав позивач, не є підставою для перегляду відносин за договором, оскільки він не підписаний представником виконавця послуг ЦО і ГВП і не може розповсюджуватися на відключення окремої квартири. При цьому, між позивачем та підприємством відповідача 01 лютого 2010 року було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, який на даний час у встановленому законом порядку не розірвано. У зв`язку із чим, відповідач здійснює нарахування за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання по особовому рахунку позивача на законних підставах. (а.с. 46-49) 11 серпня 2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вона вважає доводи представника відповідача необґрунтованими з огляду на те, що на момент відключення квартири від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання позивач мала діючий дозвіл, наданий виконавчим комітетом Світловодської міської ради. (а.с.55-56) Вивчивши матеріали справи, дослідивши представлені сторонами докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 01 лютого 2010 року між [PERSON] та СП ТОВ «Світловодськпобут» у справі укладено договір про надання послуг з централізованого опалення квартири [ADDRESS] з особовим рахунком № [NUMBER] та постачання гарячої води, підписаний обома сторонами, терміном на 5 років. (а.с.6) Відповідно до п.28 вказаного договору, договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду. Згідно витягу з рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради від 02 червня 2017 року за № 367 «Про надання дозволів на відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання» за № 367 [PERSON] надано дозвіл на відключення квартири [ADDRESS] від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання. (а.с.7) Згідно Акту про відключення квартири від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП від 12 червня 2017 року, затвердженого Рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО ГВП Протокол №4 від 16 серпня 2017 року, квартира [PERSON] за адресою: [ADDRESS] відключена від централізованого опалення шляхом заварювання стояків та ізолювання стояків. (а.с.10) З Акту обстеження щодо відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання квартири (приміщення) від 02 серпня 2017 року вбачається, що комісією у складі власника [PERSON] , представників УЖКГ міськвиконкому Носенко Т.В., Світловодського РЕМ [PERSON] , Світловодського УЕГГ [PERSON] встановлено, що в квартирі за адресою [ADDRESS] проведено відключення від внутрішньо-будинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання. Централізоване опалення в квартирі (приміщенні) відсутнє, транзитні стояки опалення ізольовані, встановлено електричне індивідуальне опалення, відповідно до проекту. Прийнято Світловодським РЕМ. (а.с.9) Копією заяви [PERSON] від 10 жовтня 2017 року підтверджується факт звернення останньої до СП ТОВ «Світловодськпобут» з повідомленням щодо розірвання договору про надання послуг з централізованого опалення. (а.с. 11) Згідно довідки СП ТОВ «Світловодськпобут» №412 від 11 вересня 2017 року за [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] і станом на 01 липня 2017 року заборгованість за спожиту теплову енергію відсутня. (а.с.14) Згідно довідки СП ТОВ «Світловодськпобут» про розмір платежів за послуги [PERSON] , особовий рахунок № [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] , станом на 01 квітня 2020 року має заборгованість в сумі 23026 грн. 43 коп. (а.с.30) Факт отримання заяви від [PERSON] про розірвання договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води за адресою [ADDRESS] відповідач не заперечував. Вирішуючи порушений спір, суд зазначає про таке. Правовідносини, що існують між сторонами, регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (від 24 червня 2004 року, № 1875-IV), Законом України «Про теплопостачання», Правилами користування тепловою енергією, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року №1198 (далі по тексту - Правила користування тепловою енергією), Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 (далі по тексту - Правила надання послуг), Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (далі по тексту - Порядок відключення від мереж ЦО і ГВП) чинними на момент виникнення спірних правовідносин. Ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Ч. 6 ст. 26 цього ж Закону передбачено, що у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом. Згідно ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії має право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами. У п.39 Правил користування тепловою енергією передбачено право споживача вибирати теплопостачальну організацію, а також відмовитися від послуг теплопостачальної організації, про що попереджає письмово теплопостачальну організацію в строк, передбачений договором. Пунктами 24, 25, 26 Правил надання послуг визначено, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Процедура відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (далі - ЦО і ГВП) житлового будинку при відмові споживачів від послуг ЦО і ГВП визначена Порядком відключення від мереж ЦО і ГВП від 22 листопада 2005 року. П. 1.2 цього Порядку передбачено, що для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг ЦО і ГВП орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП (далі - Міжвідомча комісія), призначає голову та затверджує її склад, затверджує положення про роботу комісії. Для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. (п.2.1) Якщо заявником є власник, наймач (орендар) окремого приміщення, Комісія має право не розглядати його заяву до прийняття рішення про відключення від мереж централізованого теплопостачання всього будинку. Про відмову у розгляді заяви Комісія повідомляє заявника у десятиденний строк. ( п.2.2.3) При позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП. (п. 2.2.1) Відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи. ( п. 2.5) По закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП (додаток 4) і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження.( п. 2.6) Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. (п.2.7) Судом встановлено, що [PERSON] звернулась до Виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області з заявою про надання дозволу на відключення від мереж централізованого опалення належної їй квартири, реалізувавши власне право, надане їй ст. 1 Закону України «Про звернення громадян». Таке право, до речі, не обмежує і Порядок відключення від мереж ЦО і ГВП, оскільки воно витікає з п. 2.2.3 цього Порядку та визначає особливий розгляд такого звернення. Виконавчий комітет Світловодської міської ради Кіровоградської області своїм рішенням № 367 від 02 червня 2017 року надав дозвіл позивачці на відключення квартири від мереж централізованого опалення при наявності технічної можливості встановлення індивідуального опалення та при умові проведення робіт з відключення квартири в міжопалювальний період. На підставі наданого дозволу позивач провела відключення квартири від мереж централізованого опалення, про що було складено відповідний Акт, що був затверджений рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО ГВП Протокол №4 від 16 серпня 2017 року. Суд не перевіряє в межах даного судового процесу правильність та повноту зазначеного акту, оскільки вказане є дискрецією Міжвідомчої комісії. Правомірність рішення Міжвідомчої комісії, підстав відключення помешкання позивача від мереж ЦО і ГВП та процедури встановлення автономного опалення не є предметом спору, що наразі розглядається судом. Як встановлено в ході судового розгляду, рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області № 367 від 02 червня 2017 року скасоване постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 червня 2018 року, яка залишена без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2018 року та набрала законної сили. (а.с.50-53) В той же час суд акцентує свою увагу на тому, що позивач реалізувала дозвіл на відключення своєї квартири від мереж ЦО і ГВП 16 серпня 2017 року, тобто в період чинності відповідного рішення - індивідуального акту суб`єкта владних повноважень, яким цей дозвіл їй було надано, та зазначає наступне. Пунктом 19 частини першої статті 4 КАС України визначено термін індивідуальний акт, як акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який (яке) стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк. Індивідуально-правові акти як результати правозастосування адресовані конкретним особам, тобто є формально обов`язковими для персоніфікованих (чітко визначених) суб`єктів; вміщують індивідуальні приписи, в яких зафіксовані суб`єктивні права та/чи обов`язки адресатів цих актів; розраховані на врегулювання лише конкретної життєвої ситуації, а тому їх юридична чинність (формальна обов`язковість) вичерпується одноразовою реалізацією. Крім того, такі акти не можуть мати зворотної дії в часі, а свій зовнішній прояв можуть отримувати не лише в письмовій (документальній), але й в усній (вербальній) або ж фізично-діяльнісній (конклюдентній) формах. Отже, акт застосування норм права (індивідуальний акт) містить індивідуально-конкретні приписи, що є результатом застосування норм права; адресується конкретним суб`єктам і створює права та/чи обов`язки лише для цих суб`єктів; регулює конкретну життєву ситуацію; дія акта застосування норм права закінчується у зв`язку з припиненням існування конкретних правовідносин. Зазначене відповідає правовому висновку Великої палати Верховного суду від 18 вересня 2019 року у справі № 2040/6074/18. Крім наведеного, суд звертає увагу, що Конституційний Суд України в рішенні від 16 квітня 2009 року (справа № 1-9/2009 про скасування актів органів місцевого самоврядування) дійшов висновку, що ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені після їх виконання. За таких обставин суд дійшов висновку, що позивач у вищезазначений спосіб реалізувала своє право на вибір джерела теплопостачання до свого помешкання, при цьому дану реалізацію не можна визнати свавільною, оскільки вона отримала на це дозвіл суб`єкта владних повноважень і провела відключення квартири під час його чинності. Затвердивши 16 серпня 2017 року згідно п. 2.6 Порядку відключення від мереж ЦО і ГВП акт про відключення від мереж ЦО і ГВП від 12 червня 2017 року, Міжвідомча комісія створила умови для настання наслідків, визначених п. 2.7 Порядку відключення від мереж ЦО і ГВП, а саме для перегляду сторонами умов Договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. Ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. При цьому у п. 29 Договору закріплено, що він може бути розірваний достроково, зокрема, у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугами виконавця відповідно до діючого порядку, законодавства України, норм та правил.(а.с. 6) А ч. 2 ст. 653 ЦК України наголошує, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. При цьому суд зауважує, що право на розірвання договору з надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води у позивача виникло з часу затвердження 16 серпня 2017 року Міжвідомчою комісією Акту про відключення від мереж ЦО і ГВП, відтак і зобов`язання за договором мають бути припинені саме з цього часу, в тому числі і в частині нарахування позивачеві плати за послуги централізованого опалення. Оцінивши кожен з аргументів, наведених сторонами на підтвердження своїх доводів та заперечень, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] та необхідність задоволення її позову в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України та покладає їх на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved