Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

У поданій заяві представник позивача просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ КБ Приватбанк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 91250,94 доларів США, що за курсом 21,32 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 19 червня 2015 року складає 1945470,05 грн., та судові витрати по справі. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що 28 лютого 2008 року між ПАТ КБ Приватбанк та [PERSON] укладено кредитний договір, за яким останній отримав кредит у розмірі 150000 доларів США строком до 25 лютого 2013 року. Отримавши кредит, відповідач не виконав взяті на себе за договором зобовязання, що призвело до утворення заборгованості. Невиконання відповідачем умов договору дають позивачу право стягнути з нього заборгованість за кредитом та нараховані відсотки за користування кредитом. Відповідно до укладеного договору поруки фінансовим поручителем є [PERSON], яка несе солідарну відповідальність перед кредитором на рівні з боржником за повернення сум кредиту. Представник позивача та відповідачі у судове засідання не зявилися з невідомої суду причини, хоча про місце та час слухання справи повідомлялися заздалегідь та належним чином відповідно до вимог ст.74 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Згідно поданого представником позивача клопотання позовні вимоги підтримує повністю та просить розглянути справу без його участі. Така сукупність обставин, на думку суду, не є перешкодою для розгляду справи у відсутність сторін, оскільки у матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін і немає необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору. При таких умовах суд вважає за можливе винести заочне рішення по справі, при цьому представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення спору. За вказаних обставин неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Зясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов доведений і підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено судом, 28 лютого 2008 року між ПАТ КБ Приватбанк" та [PERSON] укладено кредитну угоду №0802/125, за яким останній отримав кредит у розмірі 150000 доларів США на споживчі потреби, зі строком повернення не пізніше 25 лютого 2013 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14% річних (пункти 1.1-1.4, 2.2, 4.1 договору). Банк свої зобовязання виконав, що не заперечується відповідачами. У забезпечення виконання зобовязань [PERSON] між ПАТ КБ Приватбанк" та [PERSON] 31 березня 2010 року укладено договір поруки, за яким остання несе солідарну відповідальність перед кредитором на рівні з боржником, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки (пункти 2, 4 договору поруки). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то відповідно до ст.530 ЦК України воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до п.2.2.3 кредитного договору позичальник зобовязувався здійснювати погашення кредиту, відсотків за користування кредитом і винагороди відповідно до Графіку, який є невідємною частиною укладеного кредитного договору. Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) та у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом строк. Пунктами 6.1 - 6.6 кредитного договору за порушення позичальником зобовязань за договором передбачено сплату ним штраф та пені у визначених договором розмірах. Позичальник [PERSON] порушив свої зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість, та у встановлені договором строки кредитні кошти не повернув, про що листом від 29 серпня 2015 року повідомлено позичальника та поручителя, з вимогою про сплату простроченої заборгованості. Вимога кредитора відповідачами залишилася невиконаною. Згідно представленого позивачем розрахунку станом на 19 червня 2015 року загальна заборгованість становить 91250,94 доларів США, з них: за кредитом 75173,94 доларів США, по відсотках 9652,28 доларів США, пеня 2068,27 доларів США, фіксована частина штрафу в сумі 11,73 доларів США та процентної частини штрафу 4344,72 доларів США, що за курсом 21,32 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ еквівалентно 1945470,05 грн., та підлягає стягненню з відповідачів солідарно. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. При постановлені рішення відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів підлягає до стягнення на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 29182,05 грн., а саме у рівних частинах по 14591,03 грн. На підставі наведеного, ст.ст.261, 267, 526, 530, 549, 551, 599, 610-612, 625 1054 ЦК України,

Outcome: approved