Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

03 липня 2018 року до суду надійшла заява [PERSON], подана його представником адвокатом [PERSON], до виконкому Іскрівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області про встановлення факту проживання однією сім'єю. Вимоги позивача мотивовано відмовою нотаріуса у видачі йому свідоцтв про право на спадщину за законом та заповітом на спадкове майно - домоволодіння, розташоване по [ADDRESS], та земельну ділянку загальною площею 5,100 га., кадастрові номери [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Іскрівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, як спадкоємцю четвертої черги, оскільки ним не було надано документу, що підтверджує факт проживання разом зі спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років до дня його смерті. Зазначене змушує його звернутись до суду. В судове засідання позивач, його представник не з'явилися, до суду надійшли заяви, в яких позов підтримали, просили його задовольнити, вважаючи вимоги законними та обґрунтованими. Уповноважений представник відповідача в судове засідання не з'явився, разом з тим, на адресу суду надійшла заява, в якій Іскрівська сільська рада із позовними вимогами погодилась повністю та клопотала про можливість судового розгляду без участі представника. При даних обставинах суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними документами. Розглянувши матеріали справи, судом встановлено: [INFO] року померла [PERSON], про що видане свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 22.06.2007 року. Відповідно до заповіту складеного [PERSON], який 18.07.2006 був посвідчений секретарем Іскрівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за [ADDRESS] та земельну ділянку біля дому площею 0,25 га, [PERSON] заповіла [PERSON]. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договору) № 52326223 від 19.06.2018 року, виданого Великоновосілківською державною нотаріальною конторою, заповіт складений [PERSON] [INFO], уродженкою с. Іванівка Межівського району Дніпропетровської області, посвідчений Іскрівською сільською радою Великоновосілківського району Донецької області 18.07.2006 року, зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 63, та є чинним. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 52326220 від 19.06.2018 року, виданої Великоновосілківською державною нотаріальною конторою, інформація щодо заведених спадкових справ на спадкодавця [PERSON] померлу [INFO] року у Спадковому реєстрі відсутня. Постановою державного нотаріуса Великоновосілківської державної нотаріальної контори Кравець С.В. № 835/02-31 від 18.06.2018 року [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії по видачі свідоцтв про право на спадщину за законом та заповітом на спадкове майно після померлої [INFO] року [PERSON] посилаючись на ненадання позивачем документів, що підтвердили б родинні чи інші відносини зі спадкодавцем, а також в зв'язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. Оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Ч. 2 цієї статті встановлюється, що кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Ст. 1262 ЦК України встановлюється, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно ст. 1263 ЦК України, у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2ст. 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно довідки №256, виданої 07.06.2018 року виконавчим комітетом Іскрівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, [PERSON], [INFO], дійсно здійснив поховання [PERSON], яка померла [INFO] року. Згідно довідки № 257, виданої виконкомом Іскрівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області 07.06.2018 року, [PERSON], яка померла [INFO] року, дійсно з січня місяця 2002 року по день своєї смерті постійно проживала в родині [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS], та вела з ним спільне господарство. З пояснень свідка [PERSON], яка проживає [ADDRESS], селища Зелений Гай Великоновосілківського району Донецької області вбачається, що свідок проживає в селищі з 1994 року і бабусю [PERSON] знає давно: самотня жінка, немає чоловіка і дітей, часто хворіла. Позивач, [PERSON] будучи медичним працівником часто надавав їй медичну допомогу, а потім і допомогу по господарству (обробіток городу, отоплення хатини, забезпечення продуктами харчування тощо). В січні 2002 року [PERSON] переїхали жити до [PERSON] в сім'ю, які проживали [ADDRESS], там про неї піклувалися, забезпечували її харчуванням, лікуванням, доглядом до самої смерті. Навіть після смерті [PERSON] [PERSON] підтримує будинок померлої в належному стані. Свідок [PERSON], яка проживає в [ADDRESS], в своїх поясненнях зазначила, що знала [PERSON] давно. Вона була самотня жінка, ніколи не була одружена і дітей не мала. А коли захворіла, то медичний робітник [PERSON] навідувався до неї і надавав медичну допомогу. Сім'я [PERSON] також возила [PERSON] до лікарні, допомогли прибирати в будинку, приносила продукти, саджала город. Взимку 2002 року [PERSON] стало гірше і сім'я [PERSON] взяла її жити до себе по [ADDRESS], піклувалися і доглядали за нею до самою її смертю. Крім того, наявність у позивача оригіналів правовстановлюючих документів на майно спадкодавця та факт прийняття спадщини після його смерті, також є свідченням проживання останніх однією сім'єю. Таким чином, судом встановлено правомірність звернення заявника до суду із заявленими вимогами, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved