Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся до Роздільнянського районного суду Одеської області з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 15.03.2012року [PERSON] отримала кредит у розмірі 1800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка [PERSON] свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. Заборгованість відповідача перед Банком станом на 31.08.2017 р. склала 66336,76 грн. На підставі викладеного, позивач просить задовольнити його позов. Представник позивача ПАТ КБ „ПриватБанк" в судове засідання не з'явився на підставі раніше наданої заяви про розгляд справи за його відсутністю. (а.с.39) Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, повідомлялась належним чином про дату та час судового засідання, надала заперечення, згідно якої з позовними вимогами Банку не погоджується та вважає їх бездпіставними, у зв'язку з тим, що сплили усі строки позовної давності, та це підтверджується тим, що з моменту останнього платежу та до моменту звернення Банком до суду минуло 3 роки, у зв'язку з чим просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, заслухавши відповідача, дослідивши надані сторонами докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково враховуючи наступне. Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Ч.1 ст.626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною 1 та 2 ст.639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. За ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.1054 Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що 15 березня 2012 року між сторонами був укладений кредитний договір № б\\н, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 1800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач факту укладення договору кредиту та отримання за ним грошей не заперечував. Відповідно до ч. 1 ст.82 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Старт карткового рахунку відбулся 15.03.2012 року згідно довідки Банку, картрахунок № [NUMBER] від 15.03.2012 року., строк дії картки встановлений до червня місяця 2015 року. (а.с. 70). Відповідно до Умов і правил надання банківських послуг, укладений договір складався із письмової заяви позичальника, Правил користування платіжною карткою, Умов і правил надання банківських послуг та Довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (а.с.7 - 30). Факт ознайомлення із даними документами і згода відповідача на отримання банківських послуг, а відтак і укладення кредитного договору на запропонованих Банком умовах, підтверджується особистим підписом [PERSON] в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 15.05.2012р. , в якій зазначено, що позичальник згоден з тим, що ця заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним і Банком Договір надання банківських послуг. Позичальник ознайомився і згоден з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банка, які надані йому для ознайомлення у письмову вигляді. Умови і Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті Приватбанка www.privatbank.ua, позичальник зобов'язався виконувати Умови і Правила надання банківських послуг, а також регулярно знайомитись з їхніми змінами на сайті ПриватБанка(а.с.6). За приписами п.п. 1.1.5.20, 2.1.1.7.6 вищевказаних Умов і Правил надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною укладеного сторонами кредитного договору, відповідач мав погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії та штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову, до якої кредитор вправі включити суму заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. За п.п.1.1.7.12 вищеназваних Умов, договір діє протягом 12 місяців с часу його підписання та якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу про припинення договору він та вклад подовжується на такий самий строк. (а.с19) За витягом з особового рахунку відповідач за отриманими ним кредитними картками має не погашену заборгованість. (а.с. 4-5) Право Банку надати кредит на визначених сторонами умовах підтверджується наданими до суду доказами, зокрема: ліцензією, свідоцтвом про реєстрацію та Статутом. (а.с. 35-37) Відповідач не виконав зобов'язань за кредитним договором, має прострочену заборгованість, що підтверджується випискою по особовому рахунку та розрахунком заборгованості, наданим позивачем (а.с.4-5). Стосовно заперечень відповідача про те, що з моменту останнього платежу та до моменту звернення банком до суду минуло 3 роки, а отже загальна позовна давність закінчилась, суд вважає їх не обґрунтованими. Відповідно до умов укладеного договору №б/н від 15.03.2012 року відповідачка [PERSON] отримала кредит у розмірі 1800,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» номер картки [NUMBER] встановлено, що термін дії картки до червня 2015 року, а отже позовну давність пропущено не було. Таким чином, обов'язок боржника сплатити 66336,76 грн. заборгованості за кредитним договором, з яких заборгованість за кредитом - 1739. 47 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом - 56291,66 грн., штраф (фіксована частина) - 500.00 грн., штраф (процентна складова) - 3135,08 грн. на підставі пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, розрахунки такої заборгованості наведені позивачем, право кредитора вимагати повернення кредитних коштів передбачені і відповідають змісту Умов надання кредиту саме на таких умовах, укладеного між Банком і [PERSON] договору карткового кредиту від 15 березня 2012 року. Вимогу Банку про стягнення на його користь із відповідача заборгованість по пені в розмірі 4670,55 грн. суд визнає необґрунтованою, оскільки при ознайомленні з розрахунком заборгованості за договором №б/н від 15.03.2012 року укладеного між ПриватБанком та [PERSON] пеня нараховувалась з 01.09.2012 по 31.08.2017 року, однак згідно ст. 257 ЦК України при стягненні пені застосовується позовна давність 1 (один) рік, та при перерахуванні судом встановлено, що пеня дорівнює - 1300,00 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню із відповідача на користь позивача 1600,00 грн. судового збору за розгляд справи судом.

Outcome: partial