Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

02.06.2021 представник позивача [PERSON] звернувся до Соснівського районного суду м.Черкаси з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. У позові просить стягнути на користь ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» завдані збитки у розмірі 4 283,94 грн. у порядку регресу, та сплачений судовий збір у розмірі 2270,00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 11.05.2018 за адресою: м.Черкаси, пров.Б.Хмельницького, 49 відбулась дорожно-транспортна пригода за участі транспортного засобу Volkswagen Caddy, д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] та автомобіля Opel Vivaro, д.н.з. [NUMBER] . Після ДТП відповідач самовільно залишив місце пригоди до приїзду працівників поліції, порушивши Правила дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124, 122-4 КУпАП. Постановою Придніпровського районного суду міста Черкаси від 03 серпня 2018 року в справі 711/3898/18 [PERSON] визнано винним у вчиненні вищезазначеної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, 124 КУпАП. Власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля Opel Vivaro, д.н.з. [NUMBER] звернувся до страховика - ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» із заявою про сплату страхового відшкодування за Полісом №АК/8561448 від 31.03.2018 року. ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» визнало вказану подію страховим випадком та здійснило виплату власнику автомобіля Opel Vivaro, д.н.з. [NUMBER] страхового відшкодування в розмірі 4 283,94 грн. Оскільки, відповідач зник після вчинення ДТП, страхова компанія набула права регресної вимоги. 07 липня 2021 року Соснівським районним судом м. Черкаси відкрите провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст.274 ЦПК України. Як вбачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї документами повернулась до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання (адресат відсутній)». Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання ; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З матеріалів справи вбачається, що позивач не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони грунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. 11.05.2018 за адресою: м.Черкаси, пров.Б.Хмельницького, 49 відбулась дорожно-транспортна пригода за участі транспортного засобу Volkswagen Caddy, д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] та автомобіля Opel Vivaro, д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до постанови Придніпровського районного суду міста Черкаси від 03 серпня 2018 року в справі 711/3898/18 [PERSON] визнано винним у вчиненні вищезазначеної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. 18.05.2018 року до ПрАТ ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку, звернулася [PERSON] 12 червня 2018 року ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» складено Страховий акт №180000163424 до полісу обов`язкового страхування цивільно - правових відповідальності власників транспортних засобів АК/8561448 від 31.03.2018, відповідно до якого, прийнято рішення про виплату [PERSON] 4283,94 грн., факт виплати підтверджується платіжним дорученням №3Р042360 від 12 червня 2018 року. Відповідно до п. б ст. 38.1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Як встановлено судом в мотивувальній частині постанови суду: « [PERSON] 11.05.2018 року о 10 год. 00 хв., керуючи автомобілем Фольсваген д.н.з. [NUMBER] по провулку Б. Хмельницького, 48 у м. Черкаси, під час руху заднім ходом не впевнився в безпечності та допустив наїзд на припаркований автомобіль Опель Вівара д.н.з. [NUMBER] . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 420025 від 14.05.2018, [PERSON] 11.05.2018 о 10 год. 00 хв. в м. Черкаси, по провулку Б.Хмельницького, 48 став учасником дорожньо-транспортної пригоди та місце пригоди залишив, чим порушив вимоги п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст.122-4 КУАП. Відповідно до частини третьої ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі, з вини іншої особи відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом. Згідно положень п.38.2.1 (в) ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником. Виходячи з предмету позову та наведених позивачем правових підстав щодо звернення з цим позовом до суду, позивач зазначає, що на виконання зобов`язань за Договіром обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/8561448 від 31.03.2018, ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виплачено потерпілій особі, страхове відшкодування у розмірі 4283,94 грн., оскільки відповідач залишив місце ДТП, тому у страхової компанії виникло право звернутись до відповідача [PERSON] , як особи винної у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, про відшкодування фактично понесених витрат по виплаті страхового відшкодування. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Дослідженими судом обставинами справи встановлено, що відповідач [PERSON] вчинив дорожньо-транспортну пригоду, після чого самовільно залишив місце пригоди, що встановлено постановою суду, яка набрала законної сили. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення коштів у порядку регресу. Отже, суд приходить висновку про наявність передбачених законом підстав для стягнення з відповідача в порядку регресу на користь ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» суми виплаченого страхового відшкодування у розмірі 4283,94 грн., яка виплачена як страхове відшкодування за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії № АК/8561448 від 31.03.2018. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов підлягає до задоволення, судовий збір слід стягнути з відповідача у розмірі 2 270,00 гривень на користь позивача. Враховуючи наведене та

Outcome: approved