Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

11 квітня 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача у якому зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 6,83 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в межах території Новоочаківської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, що належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-МК №005783. Вона є єдиною спадкоємицею першої черги, однак нотаріусом їй відмовлено в оформлені спадщини, через втрату оригіналу державного акту на право приватної власності на землю. Посилаючись на викладене позивач просила визнати за нею право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Позивач до суд подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач до суду надав заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позовних вимог позивача не заперечувала. Також, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, оскільки від позивача та відповідача надійшли заяви про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про її смерть виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївської міського управління юстиції 13 липня 2009 року, про що в Книзі реєстрації смертей 13.07.2009 року зроблено відповідний актовий запис № 2625 (а.с.4). Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 6,83 гектарів, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Новоочаківської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, що належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю IV-МК №005783, виданого 29 грудня 2001 року головою Новоочаківської сільської ради на підставі рішення 15 сесії 23 скликання Новоочаківської сільської ради народних депутатів від 25 квітня 2001 року № 5, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2289 (а.с.10). Позивач є донькою померлої [PERSON] що підтверджується копією свідоцтва про її народження [NUMBER] виданого повторно 08 лютого 1972 року Новоочаківською сільською радою Володимирівського району Миколаївської області, запис № 4 книги реєстрації актів про народження ( а.с.13). Якій після реєстрації шлюбу 16 березня 1979 року із [PERSON] було присвоєно прізвище «[PERSON]» про що свідчить довідка видана 24.09.2004 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського обласного управління юстиції ( а.с.12). Померла з 28.09.2004 року по день смерті -08.07.2009 року була зареєстрована та проживала разом з позивачкою [ADDRESS], про що свідчить довідка № 2548 видана 09.11.2009 року приватним підприємством «ЖЕД-7» (а.с.5). За повідомленням державного нотаріуса Першої Миколаївської державної нотаріальної контори №1274/01-16 від 15.05.2014 року спадкової справи [PERSON] у спадковому реєстрі не знайдено ( а.с.23). Натомість із роз'яснення державного нотаріуса Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 09.04.2014 року № 949 убачається, що позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з ненаданням документів, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно (а.с.6). Однак за довідкою відділу Держземагенства у Березнегуватському районі Миколаївської області від 04.04.2014 року № 1636 [PERSON] отримувала державний акт на право власності на землю IV-МК №005783, виданий Новоочаківською сільською радою 29.12.2001 року на земельну ділянку площею 6,83 га (а.с.9). З копії оголошення опублікованого у газеті "Народна трибуна " 10.04.2014 року убачається до державний акт IV-МК №005783, виданий на ім'я [PERSON] - втрачено (а.с. 11). Відповідно до ч .1 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частина 3 ст.1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У пункті 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (із збереженням її цільового призначення) для підтвердження цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п.23 вказаної Постанови пленуму Верховного суду України у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З доданих до позовної заяви документів убачається, що позивачці відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну ділянку, однак у позивачки мається копія державного акту на право приватної власності на земельну ділянку виданого її померлій матері [PERSON], оригінал державного акту втрачено, отримати на сьогодні його дублікат позивач не має можливості. Таким чином, отримавши відмову нотаріуса позивачка відповідно до ст. 16 ЦК України та п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» має право на захист порушеного права у судовому порядку, за такого її позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved