Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

02.07.2018 до Фрунзенського районного суду м.Харкова надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця [PERSON] до [PERSON] [PERSON], в якій позивач просить стягнути з [PERSON] [PERSON] на її користь завданні збитки в порядку регресу у розмірі: 10\~800 (десять тисяч вісімсот) грн. 47 коп.; витрати на правову (правничу) допомогу в розмірі 4 928 (чотири тисячі девятсот двадцять вісім) грн. 40 коп.; витрати по сплаченому судовому зборі в розмірі: 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.. В обґрунтування\~\~позовних вимог, представник позивача посилається на те, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] [PERSON], було укладено Договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту №АЕ/7891185 від 18.04.2016 року, за яким страховик зобовязується відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоровю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме автомобіля «ВАЗ 21093» державний реєстраційний номер «АХ 3876 ЕЕ». 03 грудня 2016 року у м. Харків по вул. Рибалко 16 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: автомобіль «ВАЗ 21093», державний номер [NUMBER] - під керуванням [PERSON] [PERSON], який допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2108», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON]. В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб «ВАЗ 2108» державний реєстраційний номер «АХ 3382 ЕЕ» відповідно до чого Власник зазнав матеріального збитку. Відповідно до Постанови Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29.03.2017р. водія [PERSON] [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП. Згідно Постанови Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29.03.2017р. Відповідач 03.12.2016 року о 21 год. 00 хв., керуючи автомобілем «ВАЗ 21093», державний номер [NUMBER], не вибрав безпечну швидкість руху та не врахував дорожню обстановку та допустив наїзд на транспортний засіб «ВАЗ 2108», державний номер [NUMBER], після чого покинув місце дорожньої пригоди з невідомих причин, чим порушив п.п. 12.1 Правил дорожнього руху України, тобто скоїв правопорушення, за яке передбачена відповідальність згідно з ст. 124, ст. 122-4 КУпАП. Від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Заподіяна матеріальна шкода.Відповідач, вину у скоєнні правопорушенні визнав та виявив щире каяття. Протоколи не оспорював, претензій до співробітників УПП в м. Харкова не має. Згідно ремонтної\~калькуляції №\~202/03/17\~від 31.03.2017\~року вартість\~відновлювального ремонту\~транспортного засобу\~«ВАЗ 2108»\~державний реєстраційний\~номер «АХ\~3382\~ЕЕ»,\~склала: 26 752 грн. 83 коп. За заявою\~потерпілої особи\~[PERSON],\~та виконуючи\~взяті на\~себе зобовязання\~по Договору\~страхування,\~на підставі\~страхового акту\~№ 8202-24\~від 22.09.2017\~року,\~ПрАТ «СК\~«ВУСО» виплатило\~суму страхове\~відшкодування у\~розмірі: 10 800 грн. 47 коп. що підтверджується платіжними дорученнями: № 21267 від 22.09.2017 р., Факт ДТП\~03.12.2016\~був визнаний\~ПрАТ СК\~«ВУСО» страховим\~випадком,\~На підставі\~страхового акту,\~співробітниками ПрАТ\~СК «ВУСО»\~було зроблено\~розрахунок страхового\~відшкодування та\~здійснено виплату\~страхового відшкодування\~на користь\~[PERSON],\~в сумі\~10\~800,47\~грн..\~Загальний розмір\~фактично понесених\~витрат ПрАТ\~«СК «ВУСО»\~склав: 10 800 грн. 47 коп. Право регресної вимоги виникло у ПрАТ «СК «ВУСО» з моменту виплати страхового відшкодування, тобто 22 вересня 2017 року, що підтверджується платіжними дорученнями: № 21267 від 22.09.2017 р. Відшкодувавши матеріальну шкоду в сумі 10 800 грн. 47 коп., заподіяну Відповідачем внаслідок ДТП 03 грудня 2016 р., ПрАТ СК «ВУСО» отримало право регресної вимоги до Відповідача щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, а саме 10 800 (десять тисяч вісімсот) грн. 47 коп. 18.04.2018 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та Фізичною особою-підприємцем «Забіякою Галиною Іванівною» укладено Договір № 18/04/2018 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає, а Новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування. В тому числі, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором страхування № АЕ/7891185 від 18.04.2016 року. З метою досудового врегулювання спору, Відповідачеві було направлено Вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу. Ніяких дій зі сторони Відповідача проведено не було, щодо погашення заборгованості в добровільному порядку, а тому, Позивач змушений звертатись до суду за захистом свої прав та законних інтересів з даним позовом. Згідно з правилами ч. 6\~ст. 19 ЦПК України\~зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог\~ст. 274 ЦПК України\~справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова\~\~від 27.09.2018 р. вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з*явився, в матеріалах справи міститься клопотання представника позивача [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги, про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся належним чином, причин неявки в судові засідання не повідомив, відзив на позов до суду не подано.\~Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України відповідач зобовязаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобовязує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом предявленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідачів свідчить про їх небажання захищати свої процесуальні права. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч.4\~ст.223 ЦПК України\~\~постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені наступні фактичні обставини. 03 грудня 2016 року у м. Харків по вул. Рибалко 16 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: автомобіль «ВАЗ 21093», державний номер [NUMBER] - під керуванням [PERSON] [PERSON] який допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2108», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON]. В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб «ВАЗ 2108» державний реєстраційний номер «АХ 3382 ЕЕ» відповідно до чого Власник зазнав матеріального збитку. Відповідно до Постанови Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29.03.2017р. провадження у справі про притягнення водія [PERSON] [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП закрито у звязку з закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративної відповідальності. В постанові зазначено, що в діях водія [PERSON] [PERSON] вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП. Згідно ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 1.6.\~Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», власники транспортних засобів це юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. [PERSON], скориставшись своїм правом передбаченим\~Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі», подав заяву, як того вимагає\~ст. 35 п. 35.1 вказаного Закону, з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду, завдану відповідачем. Відповідно до\~ст..11 ЦК України\~цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Таким актом є\~Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до\~ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідач відшкодування за завдану матеріальну шкоду добровільно не сплатив. Згідно ремонтної\~калькуляції №\~202/03/17\~від 31.03.2017\~року вартість\~відновлювального ремонту\~транспортного засобу\~«ВАЗ 2108»\~державний реєстраційний\~номер «АХ\~3382\~ЕЕ»,\~склала: 26 752 грн. 83 коп. За заявою\~потерпілої особи\~[PERSON],\~та виконуючи\~взяті на\~себе зобовязання\~по Договору\~страхування (Поліс),\~на підставі\~страхового акту\~№ 8202-24\~від 22.09.2017\~року,\~ПрАТ «СК\~«ВУСО» виплатило\~суму страхове\~відшкодування у\~розмірі: 10\~800\~грн.\~47\~коп. що підтверджується платіжними дорученнями: № 21267 від 22.09.2017. На підставі\~страхового акту, №\~8202-24\~від 22.09.2017 ПрАТ СК «ВУСО» було зроблено розрахунок страхового відшкодування та здійснено виплату страхового відшкодування на користь [PERSON], в сумі 10\~800,47 грн. Таким чином,\~загальний розмір\~фактично понесених\~витрат ПрАТ\~«СК «ВУСО»\~склав: 10 800 грн. 47 коп. Отже, відшкодувавши матеріальну шкоду в сумі 10 800 грн. 47 коп., заподіяну Відповідачем внаслідок ДТП 03 грудня 2016 р., ПрАТ СК «ВУСО» отримало право регресної вимоги до Відповідача щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, а саме 10 800 грн. 47 коп. Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про страхування», франшиза частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно договору страхування. Страхове відшкодування за шкоду заподіяну потерпілим, завжди зменшується на суму франшизи. Тобто франшиза відшкодовується особою, яка завдала матеріальну шкоду. Відповідно ст.\~979 ЦК України , якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно п.\~3 ст. 20 ЗУ "Про страхування", страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. З вимог\~ст. 27 Закону України «Про страхування»\~та\~ст. 993 ЦК України\~вбачається, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Положення\~ст. 1191 ЦК України\~та п. 38.2.1\~ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. 18.04.2018 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та Фізичною особою-підприємцем «Забіякою Галиною Іванівною» укладено Договір № 18/04/2018 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає, а Новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором страхування № АЕ/7891185 від 18.04.2016 року. Згідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, є договори та інші правочини. Так, відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, до Позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з Відповідача вищевказаної суми боргу. Позивач також просить стягнути з Відповідача витрати на правову (правничу) допомогу в розмірі 4928,40 коп. Відповідно до\~п.\~2\~ч.\~2\~ст.\~137\~ЦПК України, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №002/29/03 від 25.06.2018 Позивачем сплачено 1928,40 грн. за надання правової допомоги за договором №002 від 29.03.2018. Таким чином, вимога про стягнення витрат на правову допомогу підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 704,80 грн..\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved