Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що вони перебували у шлюбі з відповідачем з 01.02.2003 року по 18.08.2005 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З січня 2015 року відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. На підставі викладеного позивачка звертається до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1000, 00 грн. щомісячно на утримання дитини, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. У судовому засіданні позивачка [PERSON] повністю підтримала свої позовні вимоги. Зазначила, що вона офіційно не працює, не має можливості самостійно утримувати дитину, відповідач матеріальну допомогу з січня 2015 року не надає. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що він постійно надавав матеріальну допомогу на утримання дитини, коли працював і мав таку можливість. Але більше року він не працює, має на утриманні малолітнього сина та дружину, яка не працює. Також зазначив, що він тривалий час не працює, доходу не має. Не заперечує проти стягнення з нього аліментів, але не у тому розмірі, що був зазначений позивачкою. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов′язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.02.2003 року по 18.08.2005 року включно. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. На даний час неповнолітня дитина знаходиться на утриманні матері, яка офіційно не працює, доходу не має. Як встановлено судом, відповідач на даний час офіційно не працює, доходу не має, у нього на утриманні перебуває малолітній син та цивільна дружина. Враховуючи вимоги діючого законодавства, а також ту обставину, що відповідач тривалий час матеріальну допомогу не надає, позивачка самостійно не має можливості утримувати дитину, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню. Що стосується розміру аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки, то слід зазначити наступне. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров′я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров′я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням вимог діючого законодавства, пояснень сторін, наданих ними письмових доказів, при визначенні розміру аліментів, що підлягає стягненню, суд враховує той факт, що неповнолітня дитина перебуває на утримання своєї матері, яка не працює, доходу не має, а також матеріальний стан батька дитини, який має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, але при цьому офіційно не працює, має на утриманні малолітнього сина та дружина. Таким чином, при вирішенні питання щодо розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, судом враховуються вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, обставини справи, а тому суд приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 1000, 00 грн. щомісячно до повноліття дитини, починаючи з дня звернення до суду. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551, 20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved