Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовними вимогами до відповідача про збільшення розміру аліментів на неповнолітніх дітей - [PERSON] , 2014 року народження, та [PERSON] , 2015 року народження, зазначаючи, що рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 19 жовтня 2016 року з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання двох неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 400 грн. на кожну дитину, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 12 серпня 2016 року до досягнення ними повноліття. На даний час позивач просить про ухвалення рішення, яким стягувати з відповідача аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення ними повноліття. Ухвалою Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 23 липня 2020 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, про що повідомлено сторони. Позивач отримала ухвалу про відкриття провадження у справі 25 липня 2020 року, відповідачем копія ухвали разом із копією позовної заяви та доданих до неї документів отримана 01 серпня 2020 року, що підтверджується матеріалами справи. Клопотань від учасників процесу про розгляд справи у поряду загального позовного провадження не надходило. Відзив від відповідача до суду не надходив. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.8 ст.178 ЦПК України). Оскільки, відповідно до вимог ст.279 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснюється. З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно положень ст.141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Судом встановлено, що сторони мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Кривоозерським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 20 грудня 2017 року, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Кривоозерським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 20 грудня 2017 року. Рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 19 жовтня 2016 року з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання двох неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 400 грн. на кожну дитину, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 12 серпня 2016 року до досягнення ними повноліття. На даний час позивач просить про ухвалення рішення, яким стягувати з відповідача аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Положення ст.ст.180, 181 Сімейного кодексу України регламентують, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов`язку визначаються за домовленістю між ними. Відповідно до положень ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно положень ст.192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання спільних дітей в розмірі по 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до їх повноліття. За положеннями ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved