Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернулась в суд з позовом про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом до відповідача [PERSON] сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, де третіми особами без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивачки є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Посилається на те, що 21.05.2001 року помер її дід [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, який розташований в с.Коритне по вул.Гнилецькій, 42, Вижницького району Чернівецької області. Спадкоємцями першої черги за законом, є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які спадщину не прийняли та на неї не претендують, інших осіб, які б мали право на обовязкову частку у спадковому майні. За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому [PERSON] сільської ради, Вижницького району Чернівецької області 30.03.2001 року та зареєстрований в реєстрі за №24, який не був змінений чи скасований на момент його смерті, яким все своє майно, де б воно не було і з чого не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом буде мати право, заповів їй [PERSON] Вона, фактично прийняла спадщину, як малолітня на день смерті діда 21.05.2001 року, а по досягненню повноліття доглядає за будинком, земельною ділянкою. З метою оформлення спадщини, вона звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом державним нотаріусом Вижницької державної нотаріальної контори їй було відмовлено в звязку з тим, що вона протягом встановленого шестимісячного терміну не подала заяву про прийняття спадщини та за життя спадкодавцем не були належним чином оформлені документи, які посвідчують право власності на дане спадкове майно. Просить встановити факт прийняття спадщини після смерті її діда [PERSON], який помер 21.05.2001 року та визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно після смерті діда [PERSON], померлого 21 травня 2001 року, а саме на житловий будинок по плану забудови під літ. «А», з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в с.Коритне по вул.Гнилецькій, 42, Вижницького району Чернівецької області. В судове засідання позивачка не зявилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи від представника позивачки [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у відсутності позивачки та її представника, позовні вимоги підтримують, просять позов задовольнити. В судове засідання представник відповідача [PERSON] сільської ради не зявився, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи від представника відповідача [PERSON] сільської ради, Вижницького району Чернівецької області надійшла заява, в якій вони позовні вимоги визнають в повному обємі, заперечень проти задоволення позову не мають та просять справу розглядати без їх участі. В судове засідання треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не зявилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обємі. Судом встановлено, що 21.05.2001 року помер дід позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-МИ №069625, виданим 22.05.2001 року виконкомом [PERSON] сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №19. Після смерті [PERSON]І відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, який розташований в с.Коритне по вул.Гнилецькій, 42, Вижницького району Чернівецької області. 30.03.2001 року [PERSON] залишив заповіт, який посвідчений секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради, Вижницького району Чернівецької області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №24, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що за законом матиме право заповів онучці [PERSON], що підтверджується копією заповіту. З копії свідоцтва про шлюб, Серія І-МИ №092384 виданого 27.09.2013 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №08 вбачається, що [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу [PERSON]. З копії технічного паспорту на житловий будинок, складеного 30.03.2015 року Вижницьким БТІ, вбачається, що житловий будинок, який розташований в с.Коритне по вул.Гнилецька, 42, Вижницького району Чернівецької області, оформлений на імя [PERSON]. по плану забудови під літ. «А» - 1970 року побудови, вартістю 147763,00 грн. Згідно довідки [PERSON] сільської ради №755 від 10.06.2015 року вбачається, що [PERSON] на день смерті постійно проживав і перебував на реєстраційному обліку за місцем проживання у [INFO] з 1930 року по 21.05.2001 року, тобто по день його смерті. Спадкоємцем майна померлого [PERSON] по заповіту є [PERSON], яка фактично прийняла спадщину, як малолітня на день смерті діда 21.05.2001 року, а по досягненню повноліття доглядає за будинком, земельною ділянкою. Відповідно до ст. 256 ч. 2 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивачка [PERSON] надала докази того, що вона після смерті дідуся [PERSON] прийняла спадщину. Судом також встановлено, що крім позивачки [PERSON], спадкоємцями за законом є діти померлого [PERSON] - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які спадщину не прийняли, а саме у встановлений шестимісячний термін не звертались до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради №755 від 10.06.2015 року, копією спадкової справи №111 від 29.04.2015 року. Згідно розяснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2007 року п.1 у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні норми ЦК УРСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Згідно ст.524 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.) "Спадкування здійснюється за законом і за заповітом". Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, який діяв на час спірних правовідносин, встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) позивачка [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину після смерті дідуся [PERSON], оскільки на час його смерті будучи неповнолітньою проживала разом з ним та після досягнення повноліття утримує будинок, обробляє земельну ділянку. Позивачка [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Вижницької державної нотаріальної контори [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, але в звязку з відсутністю належним чином оформлених документів, що посвідчують право власності на будинок та в звязку з тим, що вона протягом встановленого шестимісячного терміну не подала заяву про прийняття спадщини їй було в цьому відмовлено, що підтверджується копією постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 29.04.2015 року №409/02-31. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Як видно з представлених доказів, житловий будинок 1970 року побудови знаходиться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер, інші особи на володіння та користування даними будинками на підставах, передбачених законом, своїх прав не заявляють, придатність будинків для проживання ніким не оспорюється. Крім того, відповідно до Закону України «Про внесення змін до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» щодо особливостей державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна, закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, що набув чинності на момент ухвалення рішення судом першої інстанції, внесено зміни, відповідно до яких для здійснення державної реєстрації прав власності, з подальшою видачею відповідного свідоцтва про право власності, на об'єкти (індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них), що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, проведення технічної інвентаризації не потребується. Документом, що замінює технічний паспорт у разі його відсутності, є виписка з погосподарської книги, яка надається виконавчим органом сільської ради (у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою. Державна реєстрація прав власності, з подальшою видачею відповідного свідоцтва про право власності, на об'єкти (індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них), що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, щодо яких раніше не здійснювалася державна реєстрація прав власності, для осіб, за якими закріплені особові рахунки в погосподарських книгах відповідних сільських рад, здійснюється на підставі поданої заяви та виписки із зазначених книг, наданої виконавчим органом сільської ради (у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою, а також інших документів, визначених у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи зазначені вимоги закону, а також з урахуванням наведених вище досліджених судом доказів, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, а саме на житловий будинок, з надвірними будівлями та господарськими спорудами, який розташований в с.Коритне по вул.Гнилецька, 42, Вижницького району Чернівецької області, який належав померлому 21.05.2001 року [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обємі. При цьому судом не встановлено порушення нічиїх прав.

Outcome: approved