Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, спричиненою пожежею, який неодноразово уточнював ( а.с.177-192 т.1, 38-50,64 т.2 ). В останній уточненій позовній заяві позивач предявив позовні вимоги до [PERSON], [PERSON], [PERSON] і просив суд стягнути з відповідачів на відшкодування матеріальної шкоди 438418,00 грн., на відшкодування моральної шкоди 200000,00 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 28 липня 2014 року о 04 годині ранку в квартирі відповідачів, розташованій за адресою [ADDRESS], на восьмому поверсі сталася пожежа, та згодом відбулося розповсюдження пожежі на квартиру № 29 на девятому поверсі, в якій він проживав з сімєю. Внаслідок пожежі знищено вогнем квартиру № 29 та завдано матеріальний збиток [PERSON], що підтверджується актом від 28 липня 2014 року та листом відділу запобігання надзвичайним ситуаціям Бердянського міськрайонного управління ГУ ДСНС України у Запорізькій області від 08 серпня 2014 року ( копії додаються). Комісія в складі головного спеціаліста відділу з питань надзвичайних ситуацій, цивільного захисту населення та охорони праці виконавчого комітету Бердянської міської ради, головного спеціаліста УЖКГ виконавчого комітету Бердянської міської ради, начальника виробничо- технічного відділу КП «Житлосервіс-2А» провела обстеження квартири № 29 за адресою Пролетарський проспект, 100 в місті Бердянську Запорізької області з метою визначення пошкоджень, що утворилися внаслідок пожежі 28липня 2014 року в квартирі № 29 та № 25 вказаного будинку. В результаті обстеження виявлено: квартира розташована у першому підїзді на девятому поверсі девятиповерхового житлового будинку. Житловий будинок 1991 року забудови, стіни будинку цегляні, покрівля з рулонних матеріалів. Всі двері та вікна квартири, а також електропроводка, меблі, інші речі повністю знищені вогнем, залишки лежали на підлозі. В усіх житлових кімнатах, на лоджіях та у службових приміщеннях квартири штукатурка на стелях та стінах під час гасіння пожежі відвалилась. Залишилися тільки цегляні стіни та плити перекриття на стелях. У залі пустотна плита перекриття на стелі має тріщини, центральна дільниця плити частково зруйнована по нижній частині, площею приблизно 0,06 м у місті руйнування плити видно арматуру. На кухні залишилися обгорілі залишки холодильника та кухонної плити. Чавунні радіатори системи централізованого опалення пошкоджені від високої температури, потребують заміни. Позивач звернувся до проектної організації ТОВ «Бердянскгражданпроект», яка склала кошторис витрат на відновлення пошкодженої квартири № 29 житлового будинку № 100 по Пролетарському проспекту в місті Бердянську Запорізької області після пожежі 28.07.2014 року». Всього за звітним кошторисним рахунком на момент його складання потрібно 222356 гривень. За його підрахунком вартість відновлювальних робіт, з урахуванням індексу інфляції в Україні на 01.10.2015 року, складає 317404 гривень. В наслідок пожежі в його квартирі було знищено усе майно, яке їх сімя нажила за 35 років їх спільного проживання. На відновлення документів, а саме паспортів, свідоцтв про народження, свідоцтва про власність було витрачено 999 гривень. Було знищено: меблі на загальну суму 14150 гривень, компютерної і радіотелевізійної техніки на суму 11508 гривень, побутової техніки на суму 17537 гривень, іншого побутового майна на суму 44950 гривень, колекцію філателії на суму 4800 гривень, посуду на суму 8570 гривень, одягу на суму 9640 гривень, книжкова бібліотека на суму 8250 гривень. Всього майна на суму 120314 гривень. Факт не проживання протягом одинадцяти місяців в квартирі не придатній для проживання, а також неможливість добитися яких-небудь позитивних результатів від відповідачів завдав позивачу моральної шкоди, що виразилась у психологічній травмі всієї сімї, особливо маленької онуки, яка знаходилась в квартирі під час пожежі. А також погіршення стану здоровя позивача ( він є інвалідом ІІ групи), почастішанням захворювань, загостренням подагричного артриту, головного болю, що в його віці абсолютно є небезпечним та додатковими витратами на лікування. Дружина позивача відразу після пожежі в результаті стресу захворіла ( копія лікарняного листа додається). Завдану йому та його сімї моральну шкоду позивач оцінює у 200000 гривень. Позивач неодноразово звертався до відповідачів з проханням вжити усі можливі заходи досудового врегулювання спору. Проте, відповідачі, вимоги позивача проігнорували. Добровільно відшкодувати завдану йому шкоду відмовляються. Крім того ним було витрачено кошти на опублікування оголошень в газетах «Урядовий кур'єр» і «Запорізька правда» про виклик відповідачів у судове засідання на загальну суму 610 грн. Посилаючись на ст.ст. 23, 1166, 1167 ЦК України просить стягнути з відповідачів в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 437805 гривень та моральної шкоди в розмірі 200000 гривень. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Позивач додатково суду пояснив, що внаслідок недотримання власниками квартири №25 пожежної безпеки в їх квартирі виникла пожежа, яка розповсюдилася на його квартиру. Все, що було нажито ним та його дружиною за 30 років спільного проживання знищено вогнем. Квартира вигоріла повністю і потребує капітального ремонту. [PERSON] знищення усіх речей і документів позивач позбавлений можливості довести суду реальну наявність і вартість втраченого майна. Вони не мають коштів щоб відновити своє майно, а відповідачі в добровільному порядку компенсувати їх втрати не бажають. Внаслідок пожежі були втрачені сімейні реліквії, а саме ікона, яку дід позивача привіз з Києво-Печерської лаври, золотий годинник і гранатові буси бабусі позивача. Відчуття безвихідності негативно впливає на його моральний і психологічний стан, його переслідують тривожні думки. Він майже не спить вночі, загострилися його хронічні хвороби, його мучать постійні болі, через що він потребує постійного лікування. Неможливість використання власної квартири за призначенням, втрата нажитого майна негативно впливає на його емоційний стан. Він постійно знаходиться у пригніченому стані, взагалі втратив можливість отримувати якісь позитивні емоції. Позивач просить задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі. Представник позивача [PERSON] позов [PERSON] підтримав. Суду додатково пояснив, що в рахунок матеріальної шкоди ними помилково було зараховано витрати на оплату оголошення про виклик відповідачів у судове засідання у розмірі 610 гривень. Просить віднести ці витрати до судових витрат і стягнути їх з відповідачів. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] і представник відповідача [PERSON]С- - [PERSON] проти задоволення позову заперечують, посилаючись на його недоведеність. В обґрунтування заперечень вказують на те, що відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за доведеності спричиненої шкоди, протиправної поведінки заподіювача шкоди, причинного звязку між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вини заподіювача. Позивачем не доведено, що саме винними діями відповідачів йому було заподіяно матеріальну і моральну шкоду. Так в процесі розслідування кримінального провадження за фактом смерті [PERSON] слідчим була призначена судова пожежотехнічна експертиза. За висновком експертів НДЕКЦ Головного управління МВС України в Запорізькій області від 22.09.2014 року встановити місце розташування осередку пожежі та їх кількість, джерело займання, причину пожежі в квартирі [ADDRESS] не виявляється можливим. У технічному висновку управління ДСНС в Запорізькій області жодних посилань на те, що пожежа в кв. №25 сталася з вини відповідачів не має. Вважають також, що позивачем не доведено належними доказами ні кількісний склад згорівшого майна, ні його вартість. Просять відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення сторін, показання свідків, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі Згідно з ч.3 ст.10, ч.ч. 1,2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. За вимогами ст.ст. 58-59 ЦПК України докази мають бути належними і допустимими. Підстави звільнення від доказування визначені у ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 22 ЦК України \~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно з ч.1, ч.2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, вина заподіювача презюмується і тягар доказування про невинуватість несе відповідач. Це означає, що при розгляді спору потерпілий має доводити наявність шкоди, протиправність поведінки заподіювача та наявність причинного звязку між його поведінкою та шкодою. На заподіювача шкоди закон покладає доведення відсутності його вини в завданні потерпілому шкоди. Зазначене роз"яснення надано у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 з подальшими змінами та доповненнями "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди". Судом встановлено, що 28 липня 2014 року о 04 год.10 хв. в середені квартири [ADDRESS], яка знаходиться на восьмому поверсі девятиповерхового будинку сталася пожежа, яка розповсюдилася на квартиру №29, яка знаходиться на девятому поверсі цього будинку. Внаслідок пожежі загинув мешканець квартири №25 [PERSON], пошкоджено майно в квартирах №25 і №29. Про вказану подію комісією Бердянського міськрайонного управління ГУ ДСНС України в Запорізькій області складено акт про пожежу від 28.07.2014 року (а.с.15). 31.07.2014 року комісією у складі головного спеціаліста відділу з питань надзвичайних ситуацій, цивільного захисту населення та охорони праці виконкому Бердянської міської ради, головного спеціаліста УЖКГ виконкому Бердянської міської ради, начальника виробничо-технічного відділу КП «Жилсервіс-2а» було проведено обстеження квартири [ADDRESS], про що складено акт (а.с.17). В результаті обстеження встановлено, що «квартира розташована у першому підїзді на девятому поверсі девятиповерхового житлового будинку. Житловий будинок 1991 року забудови, стіни будинку цегляні, покрівля з рулонних матеріалів. Всі двері та вікна квартири, а також електропроводка, меблі, інші речі повністю знищені вогнем, залишки лежать на підлогах. В усіх житлових кімнатах, на лоджіях та у службових приміщеннях квартири штукатурка на стелях та стінах під час гасіння пожежі відвалилась. Залишилися тільки цегляні стіни та плити перекриття на стелях. У залі пустотна плита перекриття на стелі має тріщини, центральна дільниця плити частково зруйнована по нижній частині, площею приблизно 0,06 м у місті руйнування плити видно арматуру. На кухні залишилися обгорілі залишки холодильника та кухонної плити, водопостачання здійснюється. Чавунні радіатори системи централізованого опалення пошкоджені від високої температури, потребують заміни». 04.09.2014 року працівниками КП БМР «Житлосервіс- 2А» були проведені роботи по демонтажу непридатних приладів опалення та кільцюванню стояків опалення у квартирі №29, про що складено акт (а.с.18). 05.08.2014 року дослідно-випробувальною лабораторією аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління ДСНС України в Запорізькій області надано технічний висновок, за яким найбільш вірогідною причиною пожежі в квартирі [ADDRESS] є порушення правил пожежної безпеки при експлуатації побутових електроприладів (а.с.88-89). 28.07.2014 року Бердянським МВ ГУМВС України в Запорізькій області було внесено до ЄРДР кримінальне провадження за фактом смерті мешканця квартири №25 [PERSON] У цьому кримінальному провадженні слідчим була призначена пожежотехнічна експертиза. За висновком експертів НДЕКЦ Головного управління МВС України в Запорізькій області від 22.09.2014 року, встановити місце розташування осередку пожежі та їх кількість, джерело займання, причину пожежі в квартирі №25 по пр.-ту Пролетарському,100 не виявляється можливим (а.с.85-87). Судом також встановлено, що власниками квартири [ADDRESS], яка була осередком пожежі, є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого управлінням розвитку та реформування ЖКГ виконкому Бердянської міської ради від 24.03.2000р., що підтверджується довідкою КПТІ Бердянської міської ради №306 від 02.09.2015 року (а.с.106) і не заперечується відповідачами. [PERSON] зареєстрований в [INFO] разом з дружиною [PERSON] і сином [PERSON] (а.с.14). Квартира належить їм на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, що видане Бердянським заводом скловолокно від 08.01.1998р. (а.с.21). Відповідно до вимог п. 7 ч. 2 ст. 21 Кодексу цивільного захисту України, який діє з 01.07.2013 року, громадани України зобовязані виконувати правила пожежної безпеки. Згідно з ч. 6 ст. 55 Кодексу цивільного захисту України обовязок із забезпечення пожежної безпеки в жилих приміщеннях приватного житлового фонду покладається на їх власників або наймачів, якщо це обумовлено договором найму. Пожежна безпека, відповідно до п.33 ст. 2 цього ж кодексу, - це відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та повязаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю. Згідно до п.7 Правил користування приміщенням житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної i газової безпеки, санітарних норм i правил. Відповідно до ч.2 ст. 319, ст. 322 ЦК України власність зобовязує. Власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, судом встановлено, що осередком пожежі у даному випадку була квартира [ADDRESS], співвласниками якої є відповідачі. Ймовірною причиною виникнення пожежі було недотримання правил пожежної безпеки при експлуатації побутових електроприладів. Тобто недотримання власниками квартири правил пожежної безпеки призвело до виникнення пожежі у квартирі позивача і спричинення йому майнової шкоди. Доказів протилежного, а саме, що шкода позивачу завдана не з вини відповідачів, відповідачами суду не надано. Як вбачається з кошторисної документації капітального ремонту квартири №29 житлового будинку по пр. Пролетарському в м. Бердянську, яка була виготовлена проектною організацією ТОВ «Бердянськгражданпроект» станом на 01.09.2014 рік (а.с.22-33) загальна вартість капітального ремонту квартири становить 222356,00 гривень. Таким чином, відповідно до вимог ст. 1190 ЦК України, з відповідачів необхідно стягнути вартість капітального ремонту квартири у розмірі 222356,00 грн. Що стосується вимог позивача про стягнення цієї суми з урахуванням індексу інфляції станом на 01.10.2015 року у загальній сумі 317404 гривень, то ці вимоги задоволенню не підлягають, оскільки законодавством України не передбачено можливості відшкодування шкоди з урахуванням індексу інфляції в деліктних зобовязаннях. Так, дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, що передбачає обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, не розповсюджується на правовідносини, що виникають у зв'язку із заподіянням шкоди, і може застосовуватись лише при порушенні зобов'язання за договором. Що стосується вимог позивача про відшкодування йому вартості пошкодженого пожежею майна, то ці вимоги підлягають частковому задоволенню. Так, допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON], дружина позивача, суду показала, що вона, чоловік та син проживали в [INFO]. 28.07.2014 року приблизно в 4 години ранку вона почула запах диму. Коли виглянула у вікно побачила , що з квартири №25 йде дим. Вона розбудила чоловіка, він спустився до сусідів знизу. Сусід [PERSON] попросив викликати пожежних. В їх квартирі була сильна задимленість, вона схопила онучку, яка в той день була у них, і спустилася на двір. Пожежа поширювалася дуже швидко, винести з квартири нічого не встигли, вони залишилися в тім, що були у день пожежі. Пожежею було знищено усе. Їм довелося відновлювати свої паспорти і інші документи, в т. ч. на квартиру. Майно, що перелічено в позовній заяві вони нажили з чоловіком за 30 років їх спільного проживання. Їх онука була дуже перелякана. У неї самої внаслідок перенесеного нервового стресу став підвищуватися тиск, вона у серпні 2014 року перебувала на лікарняному. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] суду показали, що після пожежі в квартирі позивача не вціліло жодного майна. Квартира була мебльована, було багато техніки, в т.ч. 2 телевізори, 2 холодильники, пральна машина, відеомагнітофон, компютер, бойлер, кухонна техніка. На стінах і на підлогах були килими і паласи. У позивача була колекція марок. Позивачем на підтвердження вартості знищеного пожежею майна надано суду перелік цього майна з визначеною ним же приблизною вартістю на ідентичні товари, взяті з сайту «АУКРО». Судом було розяснено позивачу його право подавати заяву про призначенн експертизи у справі, однак своїм правом він не скористався. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на це, суд не може прийняти в якості належного і допустимого доказу наданий позивачем перелік майна із зазначеною приблизною вартістю цього майна. Разом з тим, позивачем надано суду квитанції (а.с.103-105) на придбання ним 31.12.2013 року холодильнику INDESIT вартістю. 2222,00 гривень, телевізору LG 32LN541U вартістю 2699,00 гривень і модулю Т2 Strong Ird до нього вартістю 369,90 грн. Вартість цього втраченого майна підлягає стягненню з відповідачів. В іншій частині стягнення матеріальної шкоди позов задоволенню не підлягає. Що стосується вимог позивачки про стягнення моральної шкоди у розмірі 200000,00 грн., то суд приходить до наступного. За ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. в п. 5 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов'язковому з'ясуванню при вирішені спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду ті з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. У разі відсутності преюдиційного доказу наявності вини відповідача, обставини щодо наявності правових підстав для відшкодування моральної шкоди підлягають встановленню та перевірці судом під час розгляду цивільної справи. При цьому, моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Позивач посилаються на те, що йому та його сімї спричинена моральна шкода, яка полягає у моральних стражданнях, які вони постійно відчувають внаслідок неможливості користуватися і проживати у своїй квартирі. Був порушений її звичайний спосіб життя. Їх сімї була завдана глибока психологічна травма, особливо маленькій онуці, яка знаходилась в квартирі під час пожежі. [PERSON] постійні переживання погіршився стан здоровя позивача (він є інвалідом ІІ групи), почастішали захворювання, спричинені загостренням подагричного артриту, головного болю, що в його віці абсолютно є небезпечним. Це призводить до додаткових витрат на лікування. Дружина позивача відразу після пожежі в результаті стресу захворіла. [PERSON] знищення усіх речей і документів позивач позбавлений можливості довести суду реальну наявність і вартість втраченого майна. Вони не мають коштів щоб відновити своє майно, а відповідачі в добровільному порядку компенсувати їх втрати не бажають. Внаслідок пожежі були втрачені сімейні реліквії, а саме ікона, яку дід позивача привіз з Києво-Печерської лаври, золотий годинник і гранатові буси бабусі позивача. Відчуття безвихідності негативно впливає на його психологічний стан, його переслідують тривожні думки. Він майже не спить вночі, загострилися його хронічні хвороби, його мучають постійні болі, через що він потребує постійного лікування. Він взагалі втратив можливість отримувати якісь позитивні емоції. Як встановлено у судовому засіданні, позивач, у звязку з повним знищенням пожежею його майна, неможливістю тривалий час проживати у належній йому на праві власності квартирі безумовно зазнав моральних, душевних страждань і переживань. Був порушений його звичайний спосіб життя. Йому доводиться докладати додаткових зусиль і коштів щоб придбати для себе і сімї предмети першої необхідності ( одяг, взуття тощо). Позивач є інвалідом 2 групи (а.с.100), потребує часткової сторонньої допомоги і певного лікування. Окрім пенсії інших доходів не має. На відновлення нерухомого майна необхідні певні кошти, яких позивач не має. Відчуття безвихідності викликає у позивача моральні переживання. Таким чином, враховуючи характер негативних наслідків, душевних і моральних страждань позивача, яких він зазнав у звязку зі знищенням його майна і неможливістю тривалого користування квартирою, тривалість цих страждань, з урахуванням принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку про можливість стягнення на користь позивача моральної шкоди у розмірі 50000 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави. Судові витрати присуджуються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено (п. 35 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014р.). Загальний розмір задоволених позовних вимог становить 277646,90 грн. Таким чином, стягненню з відповідачів на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 2776,47 грн., тобто по 925,49 грн. з кожного відповідача. Позивачем також були оплачені витрати на виклик відповідачів [PERSON] і [PERSON] у судове засідання через засоби масової інформації в газетах «Урядовий кур'єр» і «Запорізька правда» (а.с.18,19) у розмірі 420,00 грн і 185,00 грн. відповідно (а.с.51,52). Вказані витрати підлягають стягненню з відповідачів [PERSON] і [PERSON] на користь позивача по 302,50 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: partial