Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про скасування судового наказу Оболонського районного суду м. Києва від 28.07.2014 року за яким із [PERSON], яка проживає по [ADDRESS], на користь ТОВ «Управ-Дом» стягнуто 4 389 грн. 40 коп. заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги, 202 грн. 02 коп. - 3% річних від простроченої суми, 414 грн. 88 коп. втрат від інфляції та 121 грн. 80 коп. судових витрат. В обґрунтування заяви вказувала, що при винесенні судового наказу судом порушено норми процесуального права, оскільки вона не отримувала жодної повістки про судове засідання, а також копії судового наказу, заяви стягувача з копіями документів. В судовому засіданні заявниця підтримала подану заяву хоча не заперечувала існуючої заборгованості. Представник ТОВ «Управ-Дом» категорично заперечила проти поданої заяви вказуючи на те, що наказне провадження не передбачає судового засідання та виклику боржника до суду судовою повісткою. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що заяву [PERSON] про скасування судового наказу слід залишити без задоволення з наступних підстав. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, крім іншого, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості. 28.07.2014 року суддею Оболонського районного суду м. Києва було видано судовий наказ у справі №2-н-756/396/14, яким із [PERSON], яка проживає по [ADDRESS], на користь ТОВ «Управ-Дом» стягнуто 4389 грн. 40 коп. заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги, 202 грн. 02 коп. - 3% річних від простроченої суми, 414 грн. 88 коп. втрат від інфляції та 121 грн. 80 коп. судових витрат. Підставою для скасування судового наказу в судовому засіданні [PERSON], крім іншого, зазначила порушення ТОВ «Управ-Дом» строків позовної давності при зверненні із вимогою щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з червня 2011 року по 24 червня 2014 року. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572 власник або наймач (орендар) квартири зобов'язаний своєчасно оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. У відповідності до п.5 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строк встановлений договором або законом. За Правилами надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення", що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 1997 року №1497 регулюють відносини по наданню вищезазначених послуг і обов'язкові для виконання усіма споживачами і виконавцями послуг незалежно від форм власності та підпорядкованості. Відповідно ст. 162 ЖК України власник зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є власником квартири №30 багатоквартирного будинку [ADDRESS], який знаходиться на обслуговуванні ТОВ «Управ-Дом», а тому зобов'язана сплачувати кошти за комунальні послуги, обслуговування будинку і прибудинкової території. Заявник не навела суду жодного доказу на підтвердження того, що житлово-комунальні послуги їй не надавалась, а вона в свою чергу їх не споживала, не спростувала правильність і безспірність розрахунків існуючої заборгованості. Суд не бере до уваги твердження заявника, що стягувачем пропущено строк позовної давності, оскільки строк позовної давності переривався у зв'язку із тим, що боржник періодично сплачувала за спожиті житлово-комунальні послуги, що свідчить про те, що нею вчинялись дії, які свідчать про визнання боргу за спожиті житлово-комунальні послуги. Ст. 102 ЦПК України системно входить в Розділ ІІ «Наказне провадження», регламентує порядок розгляду заяви про видачу судового наказу і не передбачає проведення судового засідання, більше того із викликом боржника повісткою до суду. Також, матеріали справи свідчать про дотримання судом вимог закону щодо направлення боржнику матеріалів наказного провадження та судового наказу. Відповідно до ч. 8 ст.105-1 ЦПК України за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суд має право: залишити заяву про скасування судового наказу без задоволення; скасувати судовий наказ та роз'яснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову; змінити судовий наказ. За таких обставин суд вважає, що підстави для скасування судового наказу від 28.07.2014 року відсутні. З огляду на вищевикладене,

Outcome: dismissed