Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

07.06.2019 позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, і просить позбавити батьківських прав [PERSON] , громадянина Російської Федерації, відносно його сина [PERSON] , [INFO]. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що вона з відповідачем перебували у фактичних сімейних відносинах. Шлюб не реєстрували. У них народилася донька [PERSON] , а згодом син [PERSON] , [INFO] 2012 року у зв`язку з погіршенням відносин між ними, та застосуванням до неї та дітей фізичної сили, відносини з відповідачем були припинені. Відповідач поїхав, і місце його перебування їй не відомо. Життям, здоров`ям дітей він не цікавився, не піклувався про них, матеріально не допомагав. Не піклувався про їх моральне виховання, фізичних та духовний розвиток. Батьківської турботи не виявляв. Від виконання батьківських обов`язків самоусунувся. Позивачка зазначила, що вона одружилась з громадянином Данії, [PERSON]. Мають намір переїхати до Данії, в Копенгаген. Відомостей про батька сина [PERSON] , [PERSON] , вони не мають, тому не можуть з дитиною за кордон. Вона позбавлена можливості повністю реалізовувати права дитини, оскільки для здійснення багатьох дій потрібен офіційний дозвіл батька. Позивачка у наданій суду заяві позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглянути справу в її відсутності. Не заперечила щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причин неявки не повідомив. Відзиву на позов не подавав. Представник третьої особи, органу опіки та піклування виконкому Бердичівської міської ради - Орел Л.І надала заяву про розгляд справи в її відсутності. Висновок органу опіки та піклування підтримала(а.с. 46). У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Дослідивши докази, суд доходить висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] Батьківство [PERSON] встановлювалось(а.с.11, 12, 13, 14). З характеристики на [PERSON] , вбачається, що він навчається в Бердичівському загальноосвітньому НВК № 4 з п`ятого класу. Його мати постійно спілкується з вчителями, класним керівником. Хвилюється за навчання сина. Приділяє належну увагу його вихованню. Систематично відвідує батьківські збори. Батько [PERSON] , його навчанням та вихованням не цікавиться(а.с.16). З 01.09.2017 по 01.03.2018, [PERSON] навчався в Бердичівській художній школі. В заяві до вступу в художню школу батька дитини не було вказано. Оплату за навчання здійснювала мама(а.с. 17). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України (далі СК України), батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, чого не виконує відповідачка. Згідно зі ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до частини першої статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; хронічно зловживають алкоголем або наркотиками; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердичівської міської ради, [PERSON] недоцільно позбавляти батьківських прав відносно його сина [PERSON] , оскільки встановлено, що зі слів [PERSON] , батько дитини проживає в Російській Федерації, точне місце його перебування не відоме. Відсутні відомості щодо його ставлення до позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON] . Мати дитини не зверталась щодо стягнення аліментів на утримання сина, щодо встановлення місця перебування батька. Такі обставини не дають можливості повно та об`єктивно з`ясувати обставини справи(а.с. 65-66). У частині 6 ст. 19 СК України зазначено, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування всіх обставин справи. У пункті 16 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Зазначені фактори можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З письмових пояснень [PERSON] вбачається, що він не вважає щасливим життя поруч з батьком. Пам`ятає його в стані сп`яніння, незадоволеним та агресивним. Коли його не було тижнями вдома, вони почувалися вільними. Стало легше як батько пішов. Він не бажав згадувати про батька, але і той не згадав про нього. Забув день народження. Ніколи не цікавився його життям та справами. Вважає його поганим батьком(а.с. 60-61). Судом встановлено, що відповідач не займається вихованням сина [PERSON] , не утримує його, не спілкується з ним, не виявляє батьківської уваги та турботи, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, загалом з 2012 року самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Іншого відповідачем не доведено, доказів не надано. Вказані обставини доводять факт умисного ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, нехтування ними. Такі дії тривають значний період. Виходячи перш за все із інтересів дитини, відповідача слід позбавити батьківських прав щодо сина [PERSON] . Відповідно до статей 79, 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З відповідача на користь держави слід стягнути 768.40 грн. судового збору.

Outcome: approved