Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

14.07.2020 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до територіальної громади в особі Межиріцької сільської ради Коростенського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. В обгрунтування позову зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Спадкодавець за життя склала заповіт на ім`я позивачки. Після смерті матері позивачка звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, що і стало приводом для звернення до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. В підготовче судове засідання позивач не з`явилась, хоч повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, однак подала до суду заяву в якій позов підтримала, просила вимогу задовольнити та справу розглядати без її участі. Представник відповідача - територіальної громади в особі Межиріцької сільської ради Коростенського району Житомирської області в підготовче судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечив та просив справу розглянути без участі представника. Відповідно до ч.3 ст.200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. \~\~ Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане виконкомом Межиріцької сільської ради Коростенського району Житомирської області. Ступінь родинних зв`язків між позивачем [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] , як донькою та матір`ю, підтверджується даними свідоцтв про народження позивача серії [NUMBER] та про одруження позивача серії [NUMBER] . Факт належності на праві власності спадкодавцю [PERSON] житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Межиріцької сільської ради Коростенського району Житомирської області. В.о. завідувача нотаріальної контори Коростенської районної державної нотаріальної контори Житомирської області позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу, який посвідчує право власності спадкодавця та рекомендовано звернутись до суду. До позовних вимог про визнання права власності підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року. Отже, частиною 1 ст.524 Цивільного кодексу Української РСР 1963 р., спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст.548 Цивільного кодексу Української РСР 1963 р., для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Вимогою ст.549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. До часу набрання чинності Цивільного кодексу України та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від їх державної реєстрації. Факт, того що позивачка [PERSON] володіла спадковим майном, стверджується наявністю у неї ощадної книжки на ім`я спадконавця. Отже, судом встановлено, що [PERSON] на день смерті була власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , її дочка [PERSON] прийняла спадщину, інших спадкоємців не має, тому за позивачем слід визнати право на спадщину. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 524, 548, 549 Цивільного кодексу Української УРС (1963 р.),

Outcome: approved