Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі в сумі 5 106 грн. 96 коп. та моральну шкоду в розмірі 500 грн. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що вона з 23.09.1981 року по 21.02.2013 року перебувала у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Ніжинський механічний завод». На підставі наказу №24к від 21.02.2013 року її звільнено за власним бажанням в зв'язку з виходом на пенсію. Всупереч вимогам ст.116 КЗпП України відповідач при звільненні не виплатив всіх належних їй сум. Борг по заробітній платі на день звільнення склав суму 5 106 грн. 96 коп. Несвоєчасною виплатою зарплати їй завдана моральна шкода, яку вона оцінює в 500 грн. Отримання моральної шкоди обґрунтовує тим, що вона протягом періоду неотримання зарплати прикладувала додаткові зусилля для проживання сім»ї, мала душевні переживання що негативно впливало на її психологічний стан та стан здоров»я. В судове засідання позивач не з'явилася, надавши до суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути без її участі. Представник відповідача позовні вимоги в частині стягнення заборгованості визнав, пояснивши, що зарплата позивачу за спірний період не виплачена у зв"язку з відсутністю коштів. Щодо вимог про стягнення моральної шкоди то представник її не визнає оскільки вважає, що позивач не довів наявність самої шкоди та причинний зв"язок настання шкоди з невиплатою зарплати. Вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач 21 лютого 2013 року була звільнена з роботи, згідно наказу №24к. На момент її звільнення Публічне акціонерне товариство «Ніжинський механічний завод» не провело остаточного розрахунку і не виплатило заробітну плату в розмірі 5 106 грн. 96 коп. за серпень, жовтень, листопад 2012 року та за лютий 2013 року., що підтверджується довідкою Розмір заборгованості представник відповідача не оспорює. Згідно з ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Дані вимоги закону відповідачем не виконані, а тому вимоги про стягнення боргу по зарплаті підлягають задоволенню у повному обсязі. Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Вирішуючи питання про наявність підстав для відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що позивачу заробітна плата не виплачувалась протягом тривалого часу, чим порушувались її законні права і що призвело до моральних страждань, вимагало від неї додаткових зусиль для організації її життя і життя сім"ї. Суд, виходячи з принципу розумності та справедливості, а також недоведення позивачем моральних стаждань в сумі заявлених вимог, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково і стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 200 грн. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: partial