overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

02 вересня 2014 року представник ПАТ КБ "ПриватБанк" Сафір Ф.О. звернувся до суду з цивільним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] суму боргу за кредитним договором б/н від 28.04.2006 року у сумі 8392,39 гривень, а також судовий збір в розмірі 243,60 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, він направив до суду заяву в якій просив справу слухати за його відсутності в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити і не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась повторно та не повідомила суд про причини своєї відсутності, а тому суд приймає рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 28.04.2006 року укладено кредитний договір б/н про надання кредиту у розмірі 5700,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно умов кредитного договору погашення заборгованості повинно здійснюватись у встановленому банком (позивачем) порядку, а саме: щомісяця в період сплати, позивальник (відповідачка) повинен надати банку (позивачу) грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов договору. Однак, у порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання не виконував в повному обсязі, у зв'язку з чим станом на 30.06.2014 року виникла заборгованість по поверненню кредиту у сумі 8392,39 грн., з яких: 1. заборгованість за кредитом - 5443,70 грн.; 2. заборгованість по процентам за користування кредитом - 1622,86 грн.; 3. заборгованість з пені та комісії за користування кредитом - 450,00 грн.; 4. штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; 5. штраф (процентна складова) - 375,83 грн.. Згідно зі ст.ст.525,526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60 гривень. Таким чином, у відповідності до ст.ст.526,549,550,554,1054 ЦК України, суд вважає що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

02 вересня 2016 року до Любешівського районного суду із цивільним позовом звернулася [PERSON]. Просить ухвалити рішення, яким розірвати її шлюб з [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що стосунки між подружжям не склались, протягом останніх шести місяців вони проживають окремо. За таких обставин позивач вважає недоцільним подальше збереження шлюбу. На призначену дату судового засідання сторони не з'явилися. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач про причини своєї неявки не повідомив, будь-яких клопотань суду не подавав. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі -- ЦПК). На підставі частини 2 статті 197 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідженням доказів по справі суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 22 січня 2010 року у Дольській сільській раді Любешівського району Волинської області, про що зроблено актовий запис № 1. [INFO] року у подружжя народилась донька [PERSON]. Позивач бажає розірвати шлюб. Відповідно до частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України (далі - СК) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 статті 112 СК визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обґрунтування позовної заяви, суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, а тому позов слід задовольнити. Згідно з частиною 1 статті 88 ЦПК понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до статті 15 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", частини 2 статті 115 СК рішення після набрання ним законної сили слід надіслати у Любешівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області для внесення відомостей про розірвання шлюбу до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відповідної відмітки в актовому записі про шлюб. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

02 вересня 2016 року до суду надійшла заява лікаря 4-А відділення Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім.О.Ф.Мальцева Гаврилюк Майї Григорівни про визнання доцільної госпіталізації та лікування в психіатричному закладі [PERSON], заява обґрунтована тим, що 31.08.2016 року о 16 год. 45 хв. за направленням лікаря швидкої допомоги [PERSON] та за заявою опікуна [PERSON] була госпіталізована [PERSON], [INFO] з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, загострення. Висновком комісії лікарів-психіатрів ПОКПЛ ім.О.Ф.Мальцева від 01.09.2016 року встановлено клінічний діагноз: «шизофренія, параноїдна форма, параноїчний синдром, епізодичний перебіг з дефектом особистості змішаного типу» та прийшла до висновку, що хвора потребує стаціонарного лікування за згодою опікуна. В судовому засіданні прокурор Мушук Т.В. заяву підтримала. Інші учасники судового процесу в судове засідання не з»явились. Просили суд слухати справу у їх відсутності. Хвора [PERSON] в судове засідання не була доставлена, оскільки у зв'язку з своїм психіатричним станом не може приймати участі в судовому засіданні, про що свідчить довідка №32 від 02.09.2016 року. Суд вважає можливим слухати справу у відсутності осіб, що не з»явились. Суд, заслухавши прокурора Мушук Т.В., вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 31.08.2016 року о 16 год. 45 хв. за направленням лікаря швидкої допомоги [PERSON] та за заявою опікуна [PERSON] була госпіталізована [PERSON], [INFO] з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, загострення. Згідно ст.14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Висновком комісії лікарів-психіатрів ПОКПЛ ім.О.Ф.Мальцева від 01.09.2016 року встановлено клінічний діагноз: «шизофренія, параноїдна форма, параноїчний синдром, епізодичний перебіг з дефектом особистості змішаного типу». Крім того, згідно вищевказаного висновку комісії лікарів-психіатрів ПОКПЛ ім.О.Ф.Мальцева [PERSON] потребує стаціонарного лікування за згодою опікуна. Опікун [PERSON] в судовому засіданні надав згоду на госпіталізацію та лікування в психіатричному закладі [PERSON]. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява лікаря 4-А відділення Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім.О.Ф.Мальцева Гаврилюк Майї Григорівни про визнання доцільної госпіталізації та лікування в психіатричному закладі [PERSON] - підлягає задоволенню повністю. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

02 вересня 2016 року позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою, яку обґрунтувала наступними обставинами. З 11 серпня 2007 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів, разом сторони не проживають. Отже, на думку позивача, при таких обставинах подальше перебування у шлюбі та збереження родини є неможливим. Згідно розпорядження Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 04.10.2016 року № 204, щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ, відповідно до пункту 23.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 227/3436/16-ц, за підсумками якого головуючим суддею по справі призначено Притуляка С.А. Позивач у судове засідання не з'явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Останнім відомим місцем реєстрації та проживання відповідача є адреса, за місцем реєстрації: [ADDRESS], що підтверджується копією паспорта відповідача серії [NUMBER], виданого Кіровським РВ ДМ УМВС України в Донецькій області 03 листопада 1998 року. На виконання Указу Президента від 14.11.2014 №875/2014 про введення в дію рішення РНБО «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», а також Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження», рішенням ДП «Укрпошта» від 27.11.2014 року було зупинено приймання і доставка поштових відправлень на територіях Донецької та Луганської областей, які не контролюються українською владою, зокрема до м. Донецьк Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач, місце проживання (перебування) місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Разом із тим, оскільки суд позбавлений можливості достеменно встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача, судом у відповідності до ч. 9 ст. 74, п. 4 ч. 3 ст. 122 ЦПК України, відповідача було викликано оголошенням у пресі - в газеті "Урядовий Кур'єр" № 173 від 15.09.2016 року. Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у відсутність відповідача, до суду надано не було. З огляду на наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

02 вересня 2021 року позивачка [PERSON] звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення. Заяву обґрунтовує тим, що рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 25.06.2021 вимоги [PERSON] були задоволенні в повному обсязі. Однак, при ухваленні рішення, судом не було вирішено питання щодо вимоги про повернення судового збору, сплаченого заявницею при подачі позову в більшому розмірі в сумі 4760 грн. 50 коп., а не в розмірі 908 грн., відповідно до норм чинного законодавства. Сторони у судове засідання не з`явились, про день, час і місце розгляду заяви були повідомлені належним чином. Згідно ч.4 ст. 270 ЦПК України неявка сторін та інших осіб у судове засідання не є перешкодою для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглядати заяву за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення. Судом встановлено, що рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 25.06.2021 позовні вимоги [PERSON] були задоволенні в повному обсязі. Як вбачається з матеріалів справи, заявниця при зверненні до суду сплатила судовий збір у розмірі 4760 грн. 50 коп.. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 грн. Згідно п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне винести додаткове рішення у справі, повернути [PERSON] надміру сплачену суму судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

02 грудня 2013 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, зазначивши, що 20 лютого 2009 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівка Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 50. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Позивачка у судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила задовольнити позов. Відповідач у судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 20 лютого 2009 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівка Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 50, про свідчить свідоцтво про шлюб (а.с. 3). Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], батьком в свідоцтві про народження дитини записаний відповідач у справі. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження дитини ( а.с. 4). Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини, стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів родини, а також інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює, та отримує доходи, непрацездатних членів родини та інших утриманців не має. На підставі викладеного з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку щомісяця, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп., відповідно до Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року № 3674-VI. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

02 грудня 2013 року представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з неї заборгованість у розмірі 2490 грн. 00 коп. за кредитним договором № 005-10035-040408 від 04 квітня 2008 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між банком та відповідачем було укладено договір про надання кредиту, умови якого відповідачем не виконуються, в результаті чого виникла заборгованість яку представник позивача просить стягнути. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання була повідомлена шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації, які повернулися до суду без вручення адресатові за закінченням терміну зберігання. При таких обставинах в силу ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судовий виклик вручений відповідачеві належним чином, тому суд, з підстав ст. 224 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, в зв'язку з наступними встановленими судом обставинами справи та відповідними їм правовідносинами. 04 квітня 2008 року між [PERSON] та публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" було укладено договір про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки № 005-10035-040408 (а.с. 5-7). Відповідно до вказаного договору, на ім'я відповідача відкрито картковий рахунок № [NUMBER] з кредитною лінією на загальну суму 30000 грн. зі встановленим лімітом кредитної лінії у розмірі 3000 грн. та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,00001% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. На підставі розрахунку заборгованості судом встановлено, що [PERSON] порушено договірні зобов'язання, внаслідок чого станом на 17 жовтня 2013 року її заборгованість по кредиту склала 2490 грн. 00 коп. (а.с. 13,14). Згідно п. 5.2 договору про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. З підстав положень ст. ст. 1054, 1049, 1050 ЦК України, позивач має право вимагати повернення заборгованості за кредитом та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню, в межах встановлених судом сум заборгованостей. Судові витрати у справі розподіляються у відповідності з положеннями ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

02 грудня 2014 року до Слов'янського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 24 жовтня 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Слов"янського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 651. Від шлюбу мають доньку - [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через виниклу відсутність взаєморозуміння, періодичність виникнення скандалів та психологічну несумісність. Спільне господарство не ведуть, спір про розподіл майна між сторонами відсутній. Просила позовні вимоги задовольнити та шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви з клопотанням слухати справу у їх відсутності, позивач наполягала на задоволенні позовних вимог, відповідач позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Шлюб може бути розірвано, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя та збереження родини стали неможливими. Так у ході судового засідання з достовірністю було встановлено, що сторони одружені з 24 жовтня 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Слов"янського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 651. (а.с. 6). Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами зникло взаєморозуміння, періодично почали виникати скандали, зникло бажання збереження родини. Спільного господарства сторонами не ведеться. Спору про поділ майна сторони не мають. Враховуючи конкретні обставини справи, стосунки, які склалися у подружжя, причини конфлікту, суд приходить до висновку, що в сім'ї дійсно склались складні відношення, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважаючи неможливим збереження сім'ї, відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог. За таких обставин суд вважає, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтовані, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

02 грудня 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 16 березня 1994 року. Від подружнього життя сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сторони разом не проживають протягом останніх семи років, подружні стосунки припинені, тому позивачка і вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка [PERSON] не з"явилася, надіслала до суду завірену нотаріусом заяву, якою просила заслухати справу в її відсутність, позов задовольнити і шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] також в судове засідання не з"явився, передав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає, на розірвання шлюбу згоден. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, у зв'язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 26 березня 1994 року, шлюб зареєстровано виконкомом Ворожбянської міської Ради народних депутатів, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис №12 (а.с.5). Як вбачається із матеріалів справи на даний час сім'я фактично розпалась, подружні стосунки припинені, сторони не проживають разом останні сім років. Згідно паспортних даних позивачка зареєстрована в [ADDRESS] з 21.10.1999 року, має сина [PERSON], [INFO] (а.с.6-8). Згідно довідки виконавчого комітету Черепівської сільської ради Буринського району від 15 жовтня 2014 року [PERSON], 1972 року народження, був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] в період часу з 21 жовтня 1999 року по 07 серпня 2007 року (а.с..4). Таким чином, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу не можливе, суперечить інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved