Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищеназваним позовом, в якому зазначила, що вона є матірю неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Вироком Антрацитівського міського суду Луганської області від 05.12.2011 року позивачка була засуджена за ст.115 ч.1 КК України до семи років позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі. Оскільки відомості про батька при реєстрації народження дитини внесені відповідно до ст.135 СК України, а вона перебувала у місцях позбавлення волі, то рішенням виконавчого комітету Антрацитівської міської ради від 20.11.2011 року №250 її дитині надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та призначено опікунами батьками вихователями [PERSON] та [PERSON]. При цьому батьківських прав відносносвоєї доньки - позивачка не позбавлялась. В поданій заяві позивачка зазначає, що на цей час позивачка звільнилася з місць позбавлення волі, веде добропорядний спосіб життя, працює швачкою у приватного підприємця та має задовільні умови проживання, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно. Вважає, що може повною мірою здійснювати права та виконувати обовязки по вихованню та утриманню своєї дитини. За викладених обставин, в поданій заяві позивачка просить суд скасувати рішення виконавчого комітету Антрацитівської міської ради Луганської області від 20.11.2011 року №250 «Про надання статусу дитині, позбавленої батьківського піклування, малолітній [PERSON] [INFO]». Позивачка до суду не зявилась, до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Просила позов задовольнити. Відповідач у даній справі - Антрацитівська міська рада - розташований на території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, відповідно до Постанови КМУ від 07.11.2014р № 1085-р, в зв"язку із чим повідомлення для відповідача щодо розглґяду даной справи було розмішено на сайті судової влади та вважається що відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник відповідача до судуд не з"явився без повідомлення причин, , клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, відповідач не подавав відзив на позов. Також, за вказаних обставин, вирішити питання щодо втрати чинності зазначеним рішенням у позасудовому порядку неможливо. Треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, до суду не зявилялись,, до початку судового засідання надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, не заперечували проти задоволення позову, зазначивши, що позивачка здатна у повному обсязі виховувати та забезпечувати свою дитину, любить її, вважають доцільним в інтересах дитини передати її на виховання матері. Враховуючи зазначене, у даній справі суд ухвалює заочне рішення відповідно до положень ст.280 ЦПК України. на підставі наявних у ній доказів, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. Предметом даного позову є вирішення питання щодо виховання дитини матір"ю, яка тимчасово була усунута від її виховання, що регулюється положеннями Сімейного Кодексу України, а також деякими поженнями Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою КМ України від 24.09.2008 року №866. Судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. Позивачка є матірю неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Відомості про батька [PERSON], при реєстрації її народження внесені згідно ч.1 ст.135 СК України. Вироком Антрацитівського міського суду Луганської області від 05.12.2011 року позивачку засуджено за ч.1 ст.115 КК України до семи років позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі. Рішенням виконавчого комітету Антрацитівської міської ради Луганської області від 20.11.2011 року №250 її дитині надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та призначено опікунами батьками вихователями [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Зі змісту рішення вбачається, що статус дитини, позбавленої батьківського піклування, неповнолітній [PERSON] наданий на підставі підпункту 3, 22 пункту 24 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою КМ України від 24.09.2008 року №866, оскільки її мати відбуває покарання в місцях позбавлення волі за вироком суду. Задовольняючи позов, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Згідно підпункту 14 пункту 27 зазначеного вище Порядку дитина втрачає статус дитини, позбавленої батьківського піклування, у разі поновлення піклування обох або одного з батьків на підставі довідки про повернення матері, батька з місць позбавлення волі або звільнення з-під варти, заяви матері, батька, поданої районній, районній у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчому органу міської, районної у місті ради, про повернення їм дитини та висновку цього органу про можливість передачі дитини для подальшого виховання матері, батькові. Позивачка працює швачкою у швейному цеху ФОП [PERSON] та її середня заробітна плата складає 3200 грн. на місяць, що підтверджується трудовим договором № 32 від 27.07.2017 р. (а.с.9). За місцем роботи позивачка характеризується позитивно, що підтверджується характеристикою (а.с.10). Актом обстеження житлово-побутових умов від 19.03.2015 року (а.с.11) підтверджується, що за місцем проживання позивачки за адресою: м. Попасна Луганської області, вул. Лермонтова, 16, наявні всі умови, необхідні для проживання, виховання та навчання неповнолітньої дитини [PERSON] Орган опіки та піклування у особі Попаснянської районної військово-цивільнаої адміністрації Луганської області дійшов висновку про доцільність повернення дитини [PERSON], [INFO], матері [PERSON], яка має можливість повністю забезпечити повноцінне життя дитини, веде добропорядний спосіб життя, працює та має стабільний заробіток, за місцем її проживання створені всі умови для проживання та навчання дітей (а.с.13-14). Пунктом 30 Порядку передбачено, що рішення про втрату дитиною статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування на підставах, зазначених у пунктах 26 і 27 цього Порядку, приймається районною, районною у м. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом міської чи районної у місті ради за місцем її походження за поданням служби у справах дітей. Виконавчим органом міської ради за місцем походження дітей є виконком Антрацитівської міської ради Луганської області. Згідно Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затвердженого розпорядженням КМ України від 07.11.2014 року №1085-р, місто Антрацит Луганської області віднесено до таких населених пунктів. Зазначене унеможливлює виконання вимог пунктів 27, 30 Порядку органом міської ради за місцем походження дітей. Відповідно до ст. 12,81 ЦПК України - кожна сторона повиння довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимого та заперечень. Відповідачем не надано доказів на спростування наданих позивачем доказів, проте як позивач надав достатньо доказів щодо додоведення та обгрунтування своїх вимог. З огляду на викладене, враховуючи звільнення позивачки з місць позбавлення волі, наявність її волевиявлення на повернення їй дитини, висновок органу опіки та піклування про доцільність повернення дітей позивачці, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог. На підставі викладеного, ст. ст. 151 Сімейного Кодексу України, положень Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою КМ України від 24.09.2008 року №866,України,

Outcome: approved