Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

05 липня 2016 року [PERSON] звернувся до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача на його користь індексацію заробітної плати. В обґрунтування позову зазначив, що у період з 05 червня 2007 року по 11 червня 2012 року він працював у ДП «УкрНДІметалургмаш». З 2010 року ДП «УкрНДІметалургмаш» припинило виплачувати працівникам заробітну плату. 11 червня 2012 року позивач був звільнений з роботи. При його звільненні з підприємства, відповідач зобов'язаний був провести з ним повний розрахунок, однак цього не зробив, мотивуючи це скрутним фінансовим становищем. Заборгованість по заробітній платі становила 9 981 грн. 91 коп., яку за рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 21 жовтня 2014 року стягнуто з ДП «УкрНДІметалургмаш» на користь позивача. Крім того, за даним рішенням суду з відповідача на користь позивача було присуджено до стягнення середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 35 770 грн. 41 коп., компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням терміну її виплати за весь час затримки розрахунку при звільненні у сумі 918 грн. 06 коп., три відсотки річних від простроченої суми по день винесення судового рішення по справі у сумі 688 грн. 75 коп., та моральну шкоду в розмірі 1000 грн. Виконавчий лист за рішенням суду був своєчасно наданий у відділ державної виконавчої служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції та взято на виконання. В березні 2016 року ліквідатор ДП «УкрНДІметалургмаш» Нестеренко О.А. виплатив заборгованість по заробітній платі позивачу у повному обсязі у сумі 9981 грн. 91 коп., а виплачувати індексацію заробітної плати арбітражний керуючий відмовляється. Посилаючись на положення статті 33 Закону України «Про оплату праці» та ст.1, ч.1 ст. 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року, просив стягнути на його користь індексацію заробітної плати за період з 01 листопада 2014 року по 01 березня 2016 року, що становить 5 647 грн. 76 коп. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутності, на задоволенні позову наполягав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, відомостей про причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутності від нього до суду не надходило. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки від відповідача не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, як то передбачає ст. 169 ЦПК України, з причин, які б могли бути визнані судом поважними, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд зі згоди позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів відповідно ст. 224-228 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з таких встановлених у судовому засіданні обставин та відповідних їм норм чинного законодавства. [PERSON], [INFO], з 05 червня 2007 року був прийнятий водієм 1 класу автобуса «ПАЗ», згодом працював механіком до 11 червня 2012 року. На час звільнення позивача з підприємства, відповідач мав перед [PERSON] заборгованість по заробітній платі у сумі 9 981 грн. 91 коп., що підтверджується рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 21 жовтня 2014 року (а.с. 6-11). Як встановлено у судовому засіданні і не оспорюється сторонами заборгованість по заробітній платі у сумі 9 981 грн. 91 коп. була виплачена позивачеві арбітражним керуючим Нестеренко О.А. у березні 2016 року. Право на своєчасне одержання винагороди за працю (ст. 43 Конституції України) захищається законом. Відповідно ч.3 ст. 94 КЗпП України, питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначаються цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами. Згідно із ч.6 ст. 95 КЗпП України заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку. Відповідно ст. 33 Закону України «Про оплату праці» у період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством. Рішенням Конституційного Суду України у справі № 1-18/2013 від 15 жовтня 2013 року № 9-рп/2013, визнано, що в аспекті конституційного звернення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України слід розуміти так, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. З огляду на викладені норми чинного законодавства, рішення Конституційного суду України, доводи відповідача щодо того, що ним не виплачена індексація заробітної плати у зв'язку із відкриттям справи про банкрутство є неприйнятними та такими, що не грунтуються на законі. За приписами п. 22. Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24 грудня 1999 року у справах, пов'язаних із вирішенням спорів про індексацію заробітної плати або компенсацію працівникам втрати її частини у зв'язку із затримкою її виплати, суди мають враховувати, що: індексація заробітної плати провадиться згідно зі ст. 33 Закону (108/95-ВР) в період між переглядами Верховною Радою України розміру мінімальної заробітної плати і здійснюється відповідно до Закону "Про індексацію грошових доходів населення" (1282-12) і тих положень Порядку проведення індексації грошових доходів громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 травня 1998 р. N 663 (663-98-п) (з внесеними змінами та доповненнями), котрі йому відповідають, підприємством, установою чи організацією, які виплачують заробітну плату, при її нарахуванні починаючи з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, який перевищив 105 відсотків (величину порога індексації). За наявності зазначених умов у тому ж порядку індексації підлягає присуджена за рішенням суду сума заробітної плати, якщо ці умови настали у зв'язку з несвоєчасним виконанням рішення. Наприклад, коли воно мало бути виконано до січня 1998 р., то він і є місяцем, з якого обчислюється (береться за 100 відсотків) величина порога індексації. Спір із цього приводу розглядається судом за заявою стягувача в позовному провадженні. Як встановлено у судовому засіданні і не оспорюється сторонами, заборгованість по заробітній платі у сумі 9 981 грн. 91 коп. була виплачена позивачеві арбітражним керуючим Нестеренко О.А. у березні 2016 року. Під час розгляду справи, судом вживалися всі можливі заходи щодо отримання у відповідача відомостей про отримані доходи позивача та чи було здійснено нарахування заробітної плати з урахуванням індексації чи без такої. Оскільки відповідачем суду вказаних відомостей надано так і не було, суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач у судове засідання не з'явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Згідно із представленим позивачем розрахунком індексації, сума індексації за період з 01 листопада 2014 року по 01 березня 2016 року складає 5 647 грн. 76 коп., виходячи із такого розрахунку. Приріст індексу споживчих цін за період з 01 листопада 2014 року по 01 березня 2016 року (згідно меж заявлених та підтриманих позовних вимог) складає 56,58 %, тому розмір індексації за цей період складає 5 647 грн. 76 коп. (9 981 грн. 91 коп. заборгованість по заробітній платі х 56,58 % : 100% = 5 647 грн. 76 коп.). Судом перевірений наданий позивачкою розрахунок індексації заробітної плати. Таким чином, враховуючи положення ст.ст.10, 60 ЦПК України, враховуючи, що рішення суду стосовно виплати заробітної плати позивачеві було виконано несвоєчасно, суд приходить до висновку, що присуджена сума заробітної плати підлягає індексації, а позов задоволенню, та загальна сума індексації заробітної плати, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача [PERSON] становить 5647 гривень 76 копійок. Крім того, відповідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно роз'яснень п. 36 Постанови Пленуму ВССУ України № 10 від 17.10.2014 року, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI). У зв'язку із викладеним, враховуючи, що позов задоволений повністю, суд приходить до висновку, що з відповідача у дохід держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved