Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

05 січня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач ухиляється від аліментних зобов'язань, добровільно не сплачує аліменти на утримання дитини, тому вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги та просила суд задовольнити позов в повному обсязі. Суду пояснила, що на підставі рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 13 грудня 1999 року відкрито виконавче провадження про примусове стягнення із відповідача на її користь аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше мінімального розміру аліментів, встановлених законодавством на одну дитину, починаючи з 9 грудня 1999 року і до його повноліття. Оскільки відповідач належним чином не виконує рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини, тому утворилась заборгованість з її виплати за період з 01 жовтня 2013 року по 01 листопада 2014 року. Просила суд стягнути із відповідача на свою користь 10487 грн. 00 коп. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та сплачений нею при зверненні до суду судовий збір. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про що свідчать підписи в розписках судових повісток. Від відповідача заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, причини неявки до суду ним не повідомлені. За таких обставин, за згодою позивача, суд розглядає справу в заочному порядку, що відповідає положенням ст. ст. 224-226 ЦПК України. Вислухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи та надані суду докази в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON], який народився [INFO], його батьком є [PERSON], матір'ю - [PERSON] (а.с. 6) Постановою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 13 грудня 1999 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (а.с. 19). Дана постанова набрала чинності. Постановою державного виконавця відділу ДВС Арбузинського районного управління юстиції від 28 квітня 2004 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного рішення суду (а.с. 8). Між тим, відповідач неналежним чином виконував вказане рішення суду, аліменти на утримання дитини сплачував нерегулярно та не у повному обсязі. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину. Згідно зі ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3 роз'яснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у ст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Таким чином, є передбачені законом підстави для нарахування відповідачеві неустойки за прострочення сплати аліментів, оскільки у виникненні заборгованості зі сплати аліментів наявна вина відповідача, який тривалий час офіційно не працює, хоча є працездатною особою, що не позбавляє його можливості виконувати покладені на нього судовим рішенням аліментні зобов'язання та не довів поважних причин неможливості сплачувати аліменти своєчасно та в повному обсязі. Будь-яких доказів тому, що відповідач приймав спроби для усунення причин, через які він не міг сплачувати аліменти, відповідач не надав. Відповідно до ст. 195 СК України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається державним виконавцем виходячи з фактичного заробітку (доходу), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилося, або одержуваного ним на момент визначення розміру заборгованості. Якщо боржник у цей період та на час визначення заборгованості не працював, така заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості. У разі спору розмір заборгованості визначається судом. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику, а ч.9 цієї ж статті свідчить, що спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Згідно з розрахунку, проведеного державним виконавцем, сума боргу станом на кінець жовтня 2014 року за період з 1 жовтня 2013 року по 1 листопада 2014 року становить 9939 грн. 79 коп. (а.с. 9). Сума заборгованості в установленому законом порядку зацікавленими особами не оспорювалась. Стягнення провадиться за виконавчим провадженням, в цій частині позов не підлягає задоволенню. За такого, є підстави вважати, що саме з вини [PERSON], який ухиляється від виконання батьківського обов'язку по утриманню свого сина до повноліття, виникла заборгованість по аліментам, а відповідно, він повинен відповідати за прострочення сплати аліментів перед [PERSON] і сплатити їй пеню. За змістом ст. 196 СК України пеня нараховується не на всю суму заборгованості. Її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається за наступні, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певної суми заборгованості. В судовому засіданні не ставилось питання про зменшення розміру нарахованої суми неустойки (пені), тому нарахування неустойки (пені) за несвоєчасно сплачені відповідачем аліменти на утримання дитини необхідно здійснити в межах позовних вимог, в період з 01 жовтня 2013 року по 01 листопада 2014 року виходячи з наступних розрахунків: За жовтень 2013 року(559,34х1%)х365днів (листопад 2013- 01.11.2014\-) = 2041,59 За листопад 2013 року (559,34х1%)х334дні (грудень 2013- 01.11.2014\-) = 1868,20 За грудень 2013 року(559,34х1%)х304дні (січень 2014- 01.11.2014\-) = 1700,39 За січень 2014 року(520,81х1%)х273дні (лютий 2014- 01.11.2014\-) = 1421,81 За лютий 2014 року(520,81х1%)х242дні (березень 2014- 01.11.2014\-) = 1260,36 За березень 2014 року(520,81х1%)х214днів (квітень 2014- 01.11.2014\-) = 1114,53 За квітень 2014 року(560,97х1%)х183дні (травень 2014- 01.11.2014\-) = 1026,58 За травень 2014 року(560,97х1%)х153дні (червень 2014- 01.11.2014\-) = 858,28 За червень 2014 року(560,97х1%)х122 дні (липень 2014- 01.11.2014\-) = 684,38 За липень 2014 року(560,97х1%)х92 дні (серпень 2014- 01.11.2014\-) = 516,09 За серпень 2014 року(560,97х1%)х 61день (вересень 2014- 01.11.2014\-) = 342,19 За вересень 2014 року(560,97х1%)х 30 днів (жовтень 2014- 01.11.2014\-) = 168,29 Всього 13002грн. 69 коп. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оскільки позивачем заявлена сума позову становить 10487 грн. 00 коп., а розрахунок складає 13002 грн. 69 коп. заборгованості, суд виходячи із положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України не може вийти за межі позовних вимог. Таким чином, усього з відповідача підлягає стягненню 10487 грн. 00 коп. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Позивачем під час звернення до суду сплачено судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп., які відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь [PERSON] На підставі викладеного і

Outcome: approved