Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

Представник позивача АТ "Райффайзен Банк" звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про захист порушеного права шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості, яка виникла за кредитним договором №014/4062/82/39201 від 05.06.2008року. Позов мотивує тим, що 05.06.2008 між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/4062/82/39201, згідно умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 10000 доларів США до 06.08.2018, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 14 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати інші зобов`язання в порядку та в строки, визначені кредитним договором. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 05.06.2008, між банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки №014/4062/82/39201. Відповідно до п.1.2. договору іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно - житловий будинок з надвірними спорудами загальною площею: 124,3 кв.м., житловою - 69,1 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] та який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , виданого Березниківською сільською радою 14.06.2006року та зареєстрованого КУП "Свалявське РБТІ" 21.06.2006року. Згідно умов п. 1.3. договору іпотеки сторони визначили заставну вартість предмета іпотеки у сумі 80000 гривень. У разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором банк має право захистити своє право за рахунок звернення стягнення на іпотечне майно. 22.05.2015року Свалявським районним судом ухвалено рішення, відповідно до якого позовні вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором №014/4062/82/39201 від 05.06.2008 у розмірі 224 534,26грн. та вирішено питання щодо розподілу судових витрат. З 2016 року дане рішення перебуває на виконанні в Ужгородському міському відділі ДВС Південно-Західного управління МЮУ. Наразі [PERSON] не виконує взяті на себе договірні зобов`язання, визначені кредитним договором, ухиляється від виконання рішення Свалявського районного суду. У зв`язку з нездійсненням щомісячного погашення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитними коштами, станом на 19.01.2021р., заборгованість останнього перед банком становить 12635.68 доларів США, яка складається з: заборгованості за кредитом у сумі 6315.29 доларів США та заборгованості по відсоткам у сумі 6320.39 доларів США. Просить звернути стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок з надвірними спорудами загальною площею: 124,3 кв.м., житловою - 69,1 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] та який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , виданого Березниківською сільською радою 14.06.2006року та зареєстрованого КУП "Свалявське РБТІ" 21.06.2006року. У судове засідання сторони не з"явились. Представник банку надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та просить задовольнити позов в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач та третя особа у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оглянувши матеріали справи суд доходить висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 05.06.2008 між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/4062/82/39201, згідно умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 10000 доларів США , зі сплатою 14 % річних, строком до 06.08.2018року. Відповідно до пп. 3.5. п. 3 кредитного договору у відповідності до діючого законодавства України забезпечення даного договору може бути: договір застави/іпотечний договір, договір про надання гарантії/письмова гарантія/ або договір поруки, інші документи /види забезпечення. При надані кредиту кредитор може вимагати від одного або декількох видів забезпечення договір застави/іпотечний договір позичальник повинен нотаріально посвідчити та внести у відповідні державні реєстри за власний рахунок, у відповідності з діючим законодавством України. Згідно до вимог пп. 6.5 п. 6 та п. 9 кредитного договору кредитор має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, у випадках невиконання позичальником умов цього договору та/або договір застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. За порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених положеннями цього договору, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0.5 % від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення починаючи з першого дня закінчення строку виконання зобов`язань, зазначеного в цьому договору. В якості забезпечення виконання зобов`язання, 05.06.2008, між банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки №014/4062/82/39201, відповідно до п. 1.2. договору іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно - житловий будинок з надвірними спорудами загальною площею: 124,3 кв.м., житловою - 69,1 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] та який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , виданого Березниківською сільською радою 14.06.2006року та зареєстрованого КУП "Свалявське РБТІ" 21.06.2006року. Підпунктами 5.1. та 5.2. договору іпотеки у разі порушення основного зобов`язання або умов цього договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. Іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов`язання у наступних випадках: якщо у момент настання строку виконання зобов`язань за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений кредитним договором строк суми кредиту, або при несплаті або частковій несплаті у встановлені кредитним договором строки сум процентів; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені кредитним договором строки сум неустойки (пені, штрафних санкцій). Відповідно до пп. 5.5.1. у випадку невиконання іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя про усунення порушених зобов`язань за цим або кредитним договором встановлений іпотекодержателем строк, такі вимоги іпотекодержателя задовольняються за рахунок предмета іпотеки. Із розрахунку заборгованості за кредитним договором №014/4062/82/39201 від 05.06.2008 вбачається, що станом на 19.01.2021, заборгованість [PERSON] перед банком становить 12635.68 доларів США, яка складається з: заборгованості за кредитом у сумі 6315.29 доларів США та заборгованості по відсоткам у сумі 6320.39 доларів США . 12.02.2021року [PERSON] та [PERSON] було направлено вимогу про виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, яка відповідачем на момент розгляду справи залишена поза увагою. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитор зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно стст. 525, 526 ч. 1, 530 ч. 1 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 612 ч. 1 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст. 1049 ч. 1 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Таке стягнення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 7 цього ж Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Пунктами 40 та 48 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 361/7543/17 (провадження № 14-546 цс 19) від 19 травня 2020 року, визначено, що наявність самого судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором за наведеними вищеположеннями законодавства не є підставою для припинення грошового зобов`язання боржника і припинення іпотеки та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений законодавством. З метою забезпечення однозначного розуміння ухваленого рішення у резолютивній частині слід зазначати, що звернення стягнення на предмет іпотеки відбувається в рахунок стягнення заборгованості за основним договором, а отже таке звернення стягнення не є додатковим стягненням, яке могло б розумітися як подвійне. За таких обставин, суд вважає, що в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором банку слід надати дозвіл на звернення стягнення на предмет іпотеки. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь банку слід стягнути судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду. Тому,

Outcome: approved