Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

У липні 2016 року ПАТ « Акцент-Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] обґрунтовуючи позовні вимоги тим,що 26 грудня 2011 року [PERSON] стала клієнтом ПАТ "Акцент-Банк", та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписавши анкету-заяву про приєднання до них, отримала кредитну картку "Універсальна". 12 березня 2013 року вказану кредитну картку було переоформлено на кредитну картку « Gold», відповідно до тарифів якої відповідач отримала кредит у розмірі 10 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на вказану платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У звязку з порушеннями відповідачем зобовязань за кредитним договором, остання має заборгованість, яка станом на 07 червня 2016 року становить 20 494,15 грн. та складається з наступного: 10 156,41 грн. заборгованість за кредитом, 7 385,64грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 1500 грн. заборгованість за пенею та комісією. Крім того, відповідно до п. 2.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, відповідачу нараховані штрафи 500 грн. - фіксована частина, 952,10 грн.- процентна складова. Просили стягнути вказану заборгованість з відповідача, а також судові витрати в сумі 1378 грн. Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 11 жовтня 2016 року у задоволенні позовних вимог ПАТ «Акцент-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту відмовлено. В апеляційній скарзі ПАТ «Акцент-Банк » , посилаючись на неповне з*ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, просить заочне рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. У судовому засіданні апеляційного суду представник ПАТ «Акцент-Банк »,що діє за довіреністю [PERSON] підтримала доводи апеляційної скарги. [PERSON] у судове засідання апеляційного суду не з*явилася,належним чином неодноразово була повідомлена про час і місце розгляду справи ,шляхом отримання телефонограм, зареєстрованих в журналі телефонограм №1 за №№1982,2021.Апеляційним судом Донецької області для вручення [PERSON] у відповідності до ч.3 ст.76 ЦПК України судова повістка направлялася до ПП «Жилфонд-279». Крім того,відповідачу [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання направлена телеграма (а. с.76-77,84-85,а.с.111,115-116,117,118). Заслухавши суддю доповідача,пояснення представника ПАТ « Акцент-Банк», що діє за довіреністю [PERSON],розглянувши справу відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України у відсутності повідомленого належним чином про час і місце розгляду справи відповідача [PERSON] за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою її проживання (ч.5ст.74 ЦПК України ),дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню,а рішення суду скасуванню з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено, що 26 грудня 2011 року між ПАТ «Акцент-Банк» та [PERSON] досягнута домовленість про надання останній кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку "Універсальна". 12 березня 2013 року відповідачу було переоформлено кредитну картку "Універсальна" на престижну кредитну картку « Gold», відповідно до якої відповідач отримала кредит у розмірі 10 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку . Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того,що додані до позову матеріали не містять будь-яких доказів на підтвердження наведених у позові обставин, зокрема, доказів на підтвердження досягнення домовленості сторін щодо переоформлення кредитної картки «Універсальна» на престижну кредитну картку« Gold», суми кредитного ліміту, доказів ознайомлення відповідача [PERSON] із умовами договору про надання банківських послуг . З такими висновками суду не можна погодитись з огляду на наступне. Апеляційним судом встановлено ,що 26 грудня 2011 року [PERSON] стала клієнтом ПАТ "Акцент-Банк", ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписавши анкету-заяву про приєднання до них, отримала кредитну картку "Універсальна". 12 березня 2013 року вказану кредитну картку було переоформлено на кредитну картку «Gold», відповідно до тарифів якої відповідач отримала кредит у розмірі 10 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на вказану платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Приєднавшись до Умов та Правил надання банківських послуг, позичальник погодилась, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку та в будь-який момент може бути змінений (зменшений або збільшений) банком. Підписання договору є прямою та безумовною згодою позичальника про прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, складають між нею та Банком Договір, про що свідчить її особистий підпис у заяві. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно із якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. За змістом пункту 2.1.2.1 Умов для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у пам'ятці клієнта і заяві, підписанням якого клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг.Датою укладання договору є дата одержання картки,зазначена у заяві. Пунктом 2.1.2.3 Умов встановлено, що після одержання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк виконує перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт надає згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає право банку в будь-який момент змінювати (зменшувати, збільшувати або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту,встановленого банком,відповідно до п.2.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до пункту 2.1.2.11 Умов картка дійсна до останнього календарного дня місяця указано на ній. У анкеті-заяві позичальника від 26 грудня 2011 року [PERSON] своїм підписом засвідчила свою згоду з тим, що дана заява з Пам'яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також з Тарифами складають між нею і банком Договір про надання банківських послуг; позичальник засвідчила своє ознайомлення з цими складовими договору, що їй надані в письмовому вигляді; поінформована про розміщення Умов і Правил надання банківських послуг на офіційному сайті А-Банку www.a-bank.com.ua; зобов'язалась їх виконувати, регулярно ознайомлюючись із змінами на цьому сайті банку. Таким чином відповідач погодила всі запропоновані умови банку. На підтвердження наявності домовленості сторін щодо переоформлення картки «Універсальна» на престижну кредитну картку « Gold», встановлення кредитного ліміту, використання його позичальником, в суді апеляційної інстанції банк надав: - виписку з особового рахунку [PERSON] про рух коштів на рахунку 2262500001209012980,основної карти ; 4323 **** ****7148 за період з 20.03.2013року по 07.06.2016 року, з якого вбачається встановлення кредитного ліміту в сумі 10 000 грн., активне користування клієнтом кредитними коштами на картці « Gold» з 21 березня 2013 року (зняття коштів в банкоматі,надходження готівки ,поповнення карткового рахунку через відділення ПриватБанку та в терміналі самообслуговування,повернення коштів відповідно заяви ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», оплата товарів в торгівельній мережі, часткове і несистематичне погашення кредиту тощо). Останнє поповнення рахунку відбулось - 14 .11.2013 року в сумі 60 грн. (а.с. 87-91). - скрін-шот з екрану про дію картки і скрін-шот з екрану про отримання картки «Універсальна» та картки «Gold» з фотографією клієнта [PERSON]Ф, відзначенням наданого кредитного ліміту 10 000грн. і граничного строку його дії до березня 2015 року (0315) (а.с. 92,93,106); - наказ № СП-2010-599 від 31.05.2010 р. (а.с. 94-97),що регулює документооборіт при оформленні кредитних карток , яким затверджено процедуру ідентифікації, згідно з якою клієнт лише при оформленні першого продукту банку заповнює анкету-заяву про приєднання до Умов - в даному випадку договірні відносини між сторонами охоплюються підписаною [PERSON] анкетою-заявою від 26 грудня 2011 р.; - наказ № СП-2010-64 від 21.01.2010 р. (а.с.100-102 ), що регулює процедуру ідентифікації , фотографування клієнта з карткою - до матеріалів справи долучено вищезазначений скрін-шот. - наказ № СП-2010-911 від 17.08.2010 р. (а.с.98-99 ) про актуалізацію Умов та Правил надання банківських полуг до матеріалів справи долучено Витяг із Умов та Правил надання банківських послуг ,затверджених наказом № СП-2010-911 від 17.08.2010 р. Надані до апеляційної інстанції докази в сукупності підтверджують волю позичальника [PERSON] на укладення кредитного договору з оформленням з 2011 року картки «Універсальна», а з 2013 року переоформлення картки на « Gold», а також факт утворення внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань заборгованості в розрахунку банку станом на 07.06.2016 року , де відзначено розмір поточної та простроченої заборгованості, кількість днів прострочення, процентна ставка за порушення умов договору. Цих даних відповідач, не прибувши в судове засідання, не спростувала. А також відповідачем не були надані й Умови і Правила надання банківських послуг, Тарифи, Пам'ятка іншого змісту, аніж ті, що долучені до справи. Оскільки, справа розглянута у відсутність відповідача, то твердження в оскаржуваному рішенні про не підтвердження досягнення домовленості щодо переоформлення кредитної картки,суми кредитного ліміту,доказів ознайомлення відповідача із умовами договору - не є обґрунтованими, як слушно посилається в апеляційній скарзі позивач. Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Разом з тим, ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд не використав процесуальні можливості згідно із наведеною нормою і не запропонував позивачеві надати всі наявні відомості для підтвердження факту існування договірних відносин між сторонами і їх неналежне виконання позичальником. Наведене призвело до помилкового висновку про відсутність правових підстав для стягнення кредитної заборгованості з боржника. У звязку з порушеннями відповідачем зобовязань за кредитним договором, остання має заборгованість, яка станом на 07 червня 2016 року становить 20 494,15 грн. З розрахунку заборгованості вбачається,що заборгованість складається з наступного: 10 156,41 грн. заборгованість за кредитом, 7 385,64грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 1500 грн. заборгованість за пенею та комісією. Крім того, відповідно до п. 2.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, відповідачу нараховані штрафи 500 грн. - фіксована частина, 952,10 грн.- процентна складова. Зважаючи на викладене, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в порядку ст. 309 ЦПК України про задоволення позову в частині стягнення доведеної заборгованості: основної суми заборгованості 10 156,41 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 7 385,64 грн. Також ,апеляційний суд вважає , що до правовідносин, що склались між сторонами необхідно застосувати Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року з змінами та доповненнями від 12 лютого 2015 року. Тому , вимоги банку про стягнення заборгованості по пені та комісії у розмірі 1500 грн. підлягають частковому задоволенню , з огляду на положення ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 14.10.2014р.№ 1669-VII, Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30.10.2014р., Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015р. № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визначення такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07 жовтня 2014 року № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», які на час проведення антитерористичної операції забороняють нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14.04.2014р. громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають у населених пунктах, де проводилася антитерористична операція, в тому числі Маріуполь, де мешкає відповідач [PERSON] З наданого розрахунку заборгованості вбачається нарахування пені та комісії у розмірі 1500 грн. за період з 01.01.2014 року по 07.06.2016 року , отже в цій частині з огляду на положення Закону № 1669-VII , у задоволенні позовних вимог ПАТ «Акцент-Банк» до [PERSON]Ф.в частині стягнення пені за період з 14 квітня 2014 року по 07 червня 2016 року у розмірі 1 300 грн.слід відмовити. Разом з тим,апеляційний суд не може погодитись із звільненням відповідача від обов*язку сплатити кредиторові пеню з комісією за прострочення грошового зобоов*язання за період з моменту виникнення такої прострочки і до 14 квітня 2014 року ,тобто моменту заборони нарахування цього виду матеріальної відповідальності за Законом № 1669-VII та стягнути з [PERSON] на користь банку заборгованість за пенею та комісією у розмірі 200 грн.за період з 01.01.2014 р.по 14.04.2014 року. Крім того ,

Outcome: partial