Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

13 березня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову посилається на те, що 08 грудня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції Львівської області, актовий запис №347. Від шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. З самого початку одруження вони проживали окремо і на даний час проживають окремо. Справа про розірвання шлюбу знаходиться в провадженні Радехівського районного суду Львівської області. Відповідач грошей на утримання сина не надає, вихованням його не займається, хоча має постійний дохід і має можливість сплачувати аліменти. Позивачу одній важко утримувати дитину, тому вона змушена ставити питання про стягнення аліментів на утримання сина. Справу просить слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, прошу позов задовольнити. Просить ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] - [INFO], аліменти в її користь на утримання сина: [PERSON] [INFO] року народження у розмірі ? частина від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на дитину щомісячно, з дня подачі заяви і до його повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, також суду пояснила, відповідач купляв дитині памперси, медикаменти, надавав певну суму грошей на утримання дитини, але цього недостатньо для його забезпечення речами першої необхідності, тому змушена позичати у батьків гроші. У неї окрім сина, ще на утриманні є двоє дітей від першого шлюбу. Вона розуміє, що відповідач немає відношення до її дітей від першого шлюбу, однак він коли з нею одружувався він знав, що у неї є двоє дітей. З самого початку коли вона подала заяву, вони розійшлись через те, що він приховує від нею свої доходи. Сварки, скандали влаштовує сам відповідач. Він на неї підняв руку, після чого вона подала заяву про розірвання шлюбу, однак він не намагався з нею примиритися, шлюб у даний час ще не розірвано. Її діти доглянуті, вона бажає їх виховувала, а відповідача боїться, так як він їй погрожує. Просила постановити рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав та суду пояснив, що коли був випускний він дав 30000 гривень старшій дочці. Погоджується на сплату аліментів, однак хоче, щоб його син був забезпеченим і він це буде контролювати. Суд, вислухавши пояснення позивачки та відповідача, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов необхідно задовольнити, виходячи із наступних міркувань. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, який укладений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції Львівської області 8 грудня 2012 року, актовий запис №347 (а.с.5). Від шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO] року народження (а.с. 6). Сторони проживають окремо. Дитина проживає разом із позивачкою та перебуває на повному її утриманні, що підтверджується довідкою, виданою виконкомом Синьківської сільської ради Радехівського району Львівської області за №33 від 05.03.2015 року (а.с.7). Відповідач є інвалідом 3 групи, що підтверджується карткою МСЕК виданою 3.11.2014 року, повідомленням про професійне захворювання від 24.09.2014 року, медичним висновком від 24.09.2014 року, випискою з картки амбулаторного хворого, висновком Львівського обласного клінічного діагностичного центру та довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія 10 ААВ №706411 (а.с. 20-30). Як визначено ст.155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності і не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, обов'язок надавати утримання неповнолітній дитині, тобто дитині, яка не досягла 18 років, покладається на батьків. Виходячи з норм вказаної статті, приймаючи до уваги, що неповнолітня дитина проживає разом із позивачкою та перебуває на повному її матеріальному утриманні і домовленості між нею та відповідачем про способи виконання обов'язку утримувати дитину не досягнуто, суд вважає вимоги позивачки про стягнення із відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини є правомірними. Згідно із ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, судом враховано те, що дитина потребує матеріальної допомоги, а відповідач є працездатним та може таку надати, тому суд прийшов до висновку, що стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 13 березня 2015 року і до досягнення дитини повноліття, з проведенням індексації розміру аліментів, відповідно до Закону, буде відповідати вимогам закону та інтересам дитини. Враховуючи вищенаведене, вимоги Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"; обов'язок обох батьків утримувати дитину до досягнення повноліття; суд робить висновки про те, що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити. У відповідності до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При наявності у позивачки доказів про одержання відповідачем доходів у більшому розмірі, а також документального підтвердження додаткових витрат на особливі потреби дітей, вона не позбавлена у майбутньому заявити вимогу про збільшення розміру аліментів. У відповідності із вимогами ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати стягнути із відповідача.

Outcome: approved