Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

22.05.2017 р. позивач звернувся в суд з указаним позовом, який умотивовано таким. З 25.06.2001 року позивачка\~ працювала сестрою медичного стаціонару (палатною) відділення\~ інтенсивної терапії\~ та анестезіології Міжгірської райлікарні, її роботодавцем був\~ сектор охорони здоров'я Міжгірської РДА (відповідач). 14.07.2016 р. відповідач звільнив позивачку з роботи на підставі Наказу № 426-к від 14.07.2016 року. Позивачка в судовому порядку оскаржила це звільнення і рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 16.11.2016 р. у справі № 302/701/16-ц її поновлено\~ на попередній роботі. Це рішення суду в частині поновлення на роботі [PERSON] допущено до негайного виконання. 17.11.2016 року позивачка звернулася до відповідача із заявою виконати рішення суду щодо поновлення її на роботі, а також 17.11.2016 року подала до Міжгірського РВ ДВС виконавчий лист\~ Міжгірського районного суду від 16.11.2016 р. по справі № 302/701/16-ц\~ щодо поновлення\~ її на\~ попередній роботі за рішенням суду в примусовому порядку. 21.11.2016 р. на підставі цього виконавчого листа державним виконавцем Міжгірського РВ ДВС було\~ винесено постанову про відкриття виконавчого\~ провадження. 24.11.2016 року відповідач\~ видав наказ № 580-к про поновлення позивачки на роботі такого змісту:\~ "Поновити [PERSON] на попередній посаді медичною сестрою Міжгірської районної лікарні з 17.11.2016 року". 25.11.2016 р. відповідач видав наказ\~ № 110-о "Про відсторонення\~ від роботи [PERSON]М." такого змісту: "Відсторонити медичну сестру Міжгірської райлікарні [PERSON] від роботи з 25.11.2016 р. у зв'язку\~ з не проходженням нею чергової атестації". 29.11.2016 року державний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з виконання рішення суду про\~\~ поновлення позивачки на попередній роботі. Того ж дня позивачка подала відповідачу сектору охорони здоров'я трудову книжку.Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 21.02.2017 р. скасовано рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 16.11.2017 р. і позивачці відмовлено в задоволенні позову. 06.03.2017 р. відповідач - сектор охорони здоров'я на підставі зазначеного рішення апеляційного суду наказом № 97-к скасував наказ № 580-к "Про поновлення на роботі [PERSON]М." і через тиждень видав позивачці трудову книжку 03.04.2017 р. позивачка звернулась до Міжгірського районного центру зайнятості з метою зареєструватись безробітною. Однак їй усно відмовлено з мотивів, що записи в її трудовій книжці не підтверджують звільнення з роботи а саме: - запис № 11 від 14.07.2016 р. - про звільнення її з роботи; - запис № 12 без дати про недійсність запису № 11; - запис № 13 від 17.11.2016 р. - про поновлення на роботі на підставі рішення суду; - запис № 14 без дати про недійсність запису № 13. У зв'язку з цим обгрунтуванням позивачка вважає, що їй видано неналежно оформлену трудову книжку, яку вона 12.04.2017 р. повернула відповідачу. 19.05.2017 р. відповідач повернув позивачці трудову книжку із записом № 15 без дати яким запис за № 12 вважається недійсним. Позивачка вважає, що з вини відповідача вона не може отримати статус безробітної, одержувати допомогу по безробіттю і просить задовольнити її вимоги, покликаючись на ст.ст. 47 ч.1, 48 ч.4 і 235 ч.5 КзпП України. Відповідач - сектор охорони здоров'я Міжгірської РДА позов заперечив повністю і цю позицію обгрунтував так. Наказом № 92-к від 06.03.2017 р. скасовано наказ № 580-к від 24.11.2016 р. "Про поновлення на роботі [PERSON]М.". Наступного дня позивачці відправлено лист з повідомленням про отримання трудової книжки в кадровій службі відповідача. 13.03.2017 р. позивачці видано трудову книжку під особисту розписку про одержання. 12.04.2017 р. позивачка звернулась до відповідача із заявою про виправлення записів у трудовій книжці 10.05.2017 р. позивачці письмово повідомлено про відповідність записів у трудовій книжці вимогам Інструкції і 18.05.2017 р. повторно видано трудову книжку. Відповідач вважає, що затримання видачі трудової книжки мало місце з вини позивачки, а тому вона не має право на компенсацію середнього заробітку. Залучений до участі в справі співвідповідач Міжгірська районна лікарня за клопотанням позивача, згідно ухвали Міжгірського районного суду від 19.10.2017 р., позов заперечив, а позицію обгрунтував такими ж аргументами і доводами як і відповідач - сектор охорони здоров'я Міжгірської РДА. Оцінивши зміст позовних вимог, заперечення співвідповідачів, надані в справу докази на ствердження і спростування вимог, суд установив такі обставини. Позивачка працювала у відповідача сестрою медичного\~ стаціонару палатного відділення інтенсивної терапії\~ та анастезіології (ВАІТ) з 25.06.2001 року. Відповідач наказом\~ № 426-к від\~ 14.07.2016 р. звільнив її з роботи за систематичне невиконання\~ без поважних причин обов'язків, покладених на неї\~ трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку. Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 16.11.2016 р. (справа № 302/701/16-ц) вирішено: позивачку поновити на попередній роботі - медичною сестрою Міжгірської райлікарні: стягнуто з сектору охорони здоров'я Міжгірської РДА середній заробіток за час вимушеного прогулу без врахування\~ загальнообов'язкових\~ платежів з 15.07.2016 р. по 16.11.2016 р. в сумі\~ 6768 грн. 67 коп.. Рішення\~ суду\~ в частині поновлення [PERSON] на роботі та оплати за весь час вимушеного прогулу допущено до негайного виконання. Згідно наказу № 580-к\~ від 24.11.2016 р.\~ керівника сектору охорони здоров'я Міжгірської РДА [PERSON] поновлено на попередній посаді медичної сестри Міжгірської\~ районної лікарні з 17.11.2016 р. з виплатою їй середнього заробітку за час вимушеного прогулу на підставі вказаного рішення. Згідно наказу № 110-0 від 25.11.2016 р. відповідач відсторонив [PERSON] від роботи з 25.11.2016 р. в зв'язку з непроходженням нею чергової атестації з наданням терміну для проходження такої до 26.11.2016 р.. \~\~\~\~ [PERSON] атестацію не пройшла. Відповідач іншу роботу [PERSON] не пропонував. Ці обставини визнані сторонами. Згідно рішення апеляційного суду Закарпатської області\~ від 21.02.2017 р. скасовано рішення Міжгірського районного суду від 16.11.2016 р. і\~ у позові [PERSON] відмовлено. На підставі зазначеного рішення відповідач 06.03.2017 р. видав наказ № 97-к, яким скасовано наказ № 24.11.2016 р. № 580-к про поновлення на роботі [PERSON], проведено відповідні записи в трудову книжку і 18.05.2017 р. позивачці видано трудову книжку наруки. В трудовій книжці позивачки є такі записи: - № 11 від 14.07.2016 р. про звільнення з посади на підставі наказу № 426-к від 14.07.2016 р.; - № 12 без дати про недійсність запису № 11; - № 13 від 17.11.2016 р. про поновлення на попередній посаді (роботі) на підставі наказу № 580-к від 24.11.2016 р.; - № 14 без дати про недійсність запису № 13 на підставі наказу № 97-к від 06.03.2016 р.; - № 15 без дати про недійсність запису № 12 на підставі наказу № 97-к від 06.03.2017 р.. Позивачка під час розгляду справи як свідок показала, що 13.03.2017 р. вона отримала у відповідача трудову книжку і звернулась у Міжгірський РЦЗ, де працівник [PERSON] пояснила їй, що за записами в трудовій книжці вона вважається працюючою і не може стати на облік як безробітна. На звернення позивачки відповідач виконав у трудовій книжці запис № 15, однак у районному центрі зайнятості їй повторно усно роз'яснили, що вона "не звільнена" на початку квітня 2017 р. Свідки [PERSON] і [PERSON] (спеціаліст і керівник Міжгірського РЦЗ) показали, що весною 2017 р. (орієнтовно березень-квітень) позивачка звернулась за консультацією з приводу постановки на облік як безробітної і надала їм для огляду трудову книжку. Позивачці надано усну консультацію, щодо правильності записів у трудовій книжці за дослідженими записами № № 11-14. Натомість позивачка не наполягала на офіційній реєстрації та одержання письмової відповіді з приводу звернення, заявивши, що звернеться в службу повторно після виправлення записів у трудовій книжці. Ці свідки повідомили, що на підставі запису № 15 в трудовій книжці позивачки вона підлягає взяттю на облік з правом на отримання допомоги по безробіттю після спливу 90 днів з дня взяття її на облік як безробітної з огляду на причину звільнення з роботи. Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 19.07.2017 р. скасовано рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 19.05.2017 р. в частині задоволення позовних вимог про стягнення заробітку за затримку виконання рішення суду і відсторонення від роботи та моральної шкоди і в задоволенні позову [PERSON] до сектору охорони здоров'я Міжгірської РДА про стягнення середнього заробітку за затримку виконання рішення суду і відсторонення від роботи та моральної шкоди відмовлено. Судом також установлено, що Міжгірська районна лікарня не є належним відповідачем у справі, бо ця медична установа підпорядковується організаційно і фінансово сектору охорони здоров'я Міжгірської РДА, не має розрахункових рахунків, обслуговується центральною бухгалтерією і сектором кадрів, які підпорядковуються сектору охорони здоров'я. Отже, належним відповідачем за вимогами позивачки, згідно положення про СОЗ Міжгірської РДА і статуту Міжгірської РЛ , довідок, - суд визнає сектор охорони здоров'я Міжгірської РДА. Згідно рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 19.05.2017 р. суд задовольнив частково позовні вимоги [PERSON] і стягнув з сектору охорони здоров'я Міжгірської РДА в користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу і відсторонення від роботи в період з 17.11.2016 р. по 18.05.2017 р. в сумі 11670 грн. 12 коп. і моральну шкоду в сумі 2000 грн.. Цим рішенням судом встановлено обставини та дано правову оцінку змісту записів у трудовій книжці № № 11-15, яка належить [PERSON], а також щодо оформлення трудової книжки та її вручення із застосуванням до встановленого вимог ст. 235 ч.5 КзпП України. Натомість це рішення суду скасоване і рішенням суду апеляційної інстанції відмовлено в позові [PERSON], у тому числі щодо стягнення середнього заробітку за час невручення належно оформленої трудової книжки, починаючи з 06.03.2017 р. по 18.05.2017 р.. Отже, щодо зазначеного встановлені обставини рішення суду в цивільній справі, що набрало законної сили, а тому ці обставини не доказуються в розглядуваній справі ( ст.61 ч.3 ЦПК України). Доводи позивачки щодо неналежного оформлення трудової книжки станом на час винесення рішення (з 19.05.2017 р.) і затримання її видачі повністю спростовані відповідачем, показами свідків - працівників Міжгірського РЦЗ. Зокрема, відповідач довів, що записи у трудовій книжці здійснені згідно з інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом № 58 від 29.07.1993 р. (пп.2.2, 2.4, 2.10). Відповідач також спростував, що затримка у видачі трудової книжки позивачці, мала місце з його вини. З обставин справи видно, що позивачка офіційно не зверталась у Міжгірський РЦЗ для взяття на облік безробітною, не наполягала на цьому, не вимагала письмових відповідей тощо. Позивачка також після здійснення запису в трудовій книжці за № 15 повернула трудову книжку відповідачу і не бажає її отримати, по суті, без поважних причин. Таким чином, підстав для застосування ст.ст. 235 ч.5 КзпП України, суд не встановив, бо не встановлено порушення вимог ст. 48 КзпП України з боку відповідача за обставинами , які мали місце після 18.05.2017 р. до ухвалення рішення судом у цій справі. Судових витрат до стягнення чи повернення не має.

Outcome: dismissed