Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості в якому зазначили, що відповідно до укладеного договору № б/н від 20.04.2015 року [PERSON] (далі - Відповідач) отримав кредит у розмірі 10000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобовязання за договором виконав і видав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. В порушення умов кредитного договору позичальник кредитні кошти своєчасно не повернув. В звязку з порушенням відповідачем зобовязань за кредитним договором, станом на 19.10.2017 року виникла заборгованість на загальну суму 13214 гривень 99 копійок, з них тіло кредиту в сумі 1974 гривні 23 копійки, по відсоткам за користування кредитом 4529 гривень 44 копійки; заборгованість за пенею в сумі 5605 гривень 84 копійки, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг в сумі 500 грн. - фіксована частина та 605 гривень 48 копійок процентна складова, яку і просять стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду клопотання про розгляд позову без участі представника ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». В клопотанні також зазначено, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, і не заперечують щодо винесення судом заочного рішення суду, у разі виникнення обставин передбачених в ч.1 ст. 224 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Про причини неявки [PERSON] суду не повідомив, заперечення проти позову та докази на їх обґрунтування суду не надав. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного висновку. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються нормами цивільного законодавства України. Відповідно до ст.627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно положень ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Як встановлено в судовому засіданні 20.04.2015 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено договір № б/н, відповідно до умов якого [PERSON] отримав від позивача кредит в розмірі 10000 гривень, у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.7-24). Підписана відповідачем заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір і згода на це засвідчена 20.04.2015 року підписом [PERSON] в анкеті-заяві позичальника про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с.7). Відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Правил надання банківських послуг клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт (а.с.17). Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов надання банківських послуг, які є невідємною частиною договору, відповідач [PERSON] взяв на себе зобов'язання перед позивачем погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених Договором (а.с.18 зворот). У відповідності до положень п.2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань передбачених договором більше, ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі встановленому тарифами договору (а.с.18 зворот). Відповідно до положень 2.1.1.12.10 вищевказаних Умов, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленій банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових зобовязань та інших обовязків (а.с.20). В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ст.ст.1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором. Відповідно до положень ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Судом встановлено, що [PERSON] умови вищевказаного кредитного договору щодо своєчасного повернення позивачеві наданих грошових коштів зі сплатою відповідних відсотків за користування кредитом, відповідно до умов договору, порушив, внаслідок чого, згідно розрахунку наданого позивачем, станом на 19.10.2017 року, утворилась заборгованість на загальну суму 13214 гривень 99 копійок, з них тіло кредиту в сумі 1974 гривні 23 копійки, по відсоткам за користування кредитом 4529 гривень 44 копійки; заборгованість за пенею в сумі 5605 гривень 84 копійки, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.17.6. Умов та правил надання банківських послуг в сумі 500 грн. - фіксована частина та 605 гривень 48 копійок процентна складова (а.с.5-6). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов"язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов"язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов"язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 у справі № 6-2003цс15, який відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. За вказаних обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме слід стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за договором б/н від 20.04.2015 року в сумі 12109 гривень 51 копійка, з них тіло кредиту в сумі 1974 гривні 23 копійки, заборгованість по відсоткам за користування кредитом 4529 гривень 44 копійки, заборгованість за пенею в сумі 5605 гривень 84 копійки. В іншій частині вимог відмовити. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с.1), які відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1466 грн. 15 коп. (12109, 51 х 1600/13214,99=1466,15). На основі викладеного,

Outcome: partial