Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

Позивач у червні 2019 р. звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 11.10.2017 о 19:40 [PERSON] , керуючи автомобілем «Опель» д.н.з. [NUMBER] та рухаючись по вул . Ст. Будного в м . Тернопіль неподалік будинку №22 «Б», скоїв наїзд на сина позивача - [PERSON] , в результаті чого він отримав тілесні ушкодження, від яких [INFO] помер. Відомості про дану подію внесені до ЄРДР. Постановою начальника відділення СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області від 31.05.2018 винесено постанову про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю в діях третьої особи складу кримінального правопорушення. Через заподіяні під час ДТП ушкодження, син позивача в період з 11.10.2017 по 20.11.2017 перебував на лікуванні у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії в Тернопільській університетській лікарні. Позивачем за власні кошти купувались ліки для сина, проведено медичні обстеження, куплено медичні пристосування. Загальний розмір витрат, здійснених позивачем на лікування сина, становить 82 573,37 грн. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПАТ «СГ «ТАС». Після звернення із заявою до відповідача про виплату страхового відшкодування, позивачу виплачено кошти в розмірі 9 308,00 грн. майнової шкоди, пов`язаної з похованням та 38 400,00 грн. моральної шкоди. У виплаті майнової шкоди, пов`язаної з лікуванням відмовлено, посилаючись на ч. 3 ст. 1219 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини не входять права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема, право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я. Вказану відмову позивач вважає необгрунтованою та незаконною, а тому просить стягнути з відповідача 82 573,37 грн. майнової шкоди, пов`язаної з витратами на лікування сина [PERSON] . Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.07.2019 справу передано на розгляд до Святошинського районного суду м. Києва (а.с. 91). Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва Шум Л.М. від 15.08.2019 відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву (а.с. 98-99). 02.09.2019 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у задоволенні позову відповідач просить відмовити, з огляду на те, що позивачу було виплачено кошти на спорудження надгробного пам`ятника у відповідності до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правовoї відповідальності власників наземних транспортних засобів» в розмірі 9 308,00 грн., моральну шкоду в розмірі 38 400,00 грн. Право членів сім`ї на отримання страхового відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю потерпілого Законом не передбачено. Зобов`язання припиняється зі смертю. А тому відповідач не відшкодовує членам сім`ї шкоду завдану здоров`ю потерпілого, якщо він помер (а.с. 103-104). 26.09.2019 позивач подала відповідь на відзив, зазначила, що позовні вимоги стосуються відшкодування витрат на лікування сина, а не відшкодування витрат [PERSON] на своє лікування на підставі свідоцтва про право на спадщину. Позивачем за власні кошти понесені витрати на лікування сина, а тому до неї перейшло право вимоги на відшкодування шкоди до володільця джерела підвищеної небезпеки [PERSON] на підставі ч. 1 ст. 1191 ЦК України, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована відповідачем. Положенням Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правовoї відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено обов`язок страховика відшкодувати обгрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі, медичним лікуванням, піклуванням, придбанням лікарських засобів. А тому позовні вимоги підлягають задоволенню (а.с. 111-113). Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 11.10.2017 о 19:40 [PERSON] , керуючи автомобілем «Опель» д.н.з. [NUMBER] та рухаючись по вул. Ст. Будного в м. Тернопіль неподалік будинку №22 «Б», скоїв наїзд на [PERSON] , в результаті чого він отримав тілесні ушкодження. З місця пригоди потерпілий [PERSON] каретою швидкої допомоги доставлений в КЗ ТОР «Тернопільська університетська лікарня». Вказані обставини встановлені постановою про закриття кримінального провадження від 31.05.2018. Кримінальне провадження закрито на підставі того, що під час досудового розслідування не здобуто порушення правил безпеки дорожнього руху зі сторони водія [PERSON] , склад кримінального правопорушення відсутній (а.с. 14-15). Довідкою Тернопільської університетської лікарні від 17.11.2017 повідомлено, що [PERSON] з 11.10.2017 перебуває у лікарні (а.с. 16). [INFO] [PERSON] помер. Причина смерті поліорганна недостатність, віддалені наслідки поєднаної травми голови грудей, тазу та правої нижньої кінцівки (а.с. 10-11). [PERSON] є сином [PERSON] (а.с. 12). Позивач зазначає, що на лікування сина вона витратила особисті кошти, що в загальному розмірі становлять 82 573,37 грн., в підтвердження чого надала квитанції (а.с. 21-70). На момент скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована полісом №АК/6925400 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого відповідальність за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 200 000,00 грн. (а.с. 78). Листом від 02.08.2018 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для виплати страхового відшкодування пов`язаного з лікуванням. Страховою компанією проведено розрахунок відшкодування витрат, пов`язаних із заподіянням моральної шкоди в розмірі 38 400,00 грн., витрат на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника в розмірі 9 308,00 грн. (а.с.81-83). Відповідно до ст.23 Закону України «Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоровю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Відповідно до ст.24 Закону України «Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (п.п.24.1, 24.2) у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів. Відповідно до ст.27 Закону України «Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування (регламетна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року післ дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Позивач понесла витрати на поховання потерпілого [PERSON] та за її зверненням страховиком у відповідності до ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодовані витрати на поховання та спорудження надгробного пам`ятника в розмірі 9 308,00 грн., моральну шкоду, заподіяну смертю особи його батькам в розмірі 38 400,00 грн. Що стосується витрат на лікування, системний аналіз норм ст.ст. 22, 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» дає підстави для висновку, що витрати на лікування потерпілого та моральна шкода внаслідок ушкодження здоров`я відшкодовується страховиком лише потерпілому внаслідок ДТП, а не іншим особам. Вказані висновки узгоджуються з Постановою Верховного суду від 12.09.2018 у справі справа № 712/1503/17-ц. Відповідачем не оспорювалось, що позивач понесла витрати на лікування сина, однак потерпілою від ДТП позивач не являється, що виключає наявність підстав для виплати їй страхового відшкодування внаслідок ушкодження здоров`я. У зв`язку зі смертю потерпілої особи право вимоги на відшкодування таких витрат у позивача настає відповідно до ст. 23, 1166 ЦК України до особи, заподіювача шкоди, яким є третя особа. З огляду на викладене, не підлягають до задоволення позовні вимоги до страхової компанії про стягнення страхового відшкодування на лікування потерпілого [PERSON] , померлого [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: dismissed