Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

03.01.2018 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом і просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05.12.2017 року вона з відповідачем розірвали шлюб. За час шлюбу у сторін народилися троє дітей: син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], які є повнолітніми та син [PERSON], [INFO]. З моменту народження сина [PERSON] і до травня місяця 2017 року відповідач приймав участь у вихованні та утримання дитини. Проте в травні 2017 року у відповідача зявилася інша жінка та її діти і він перестав надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Дитина перебуває на повному утриманні та вихованні позивачки. Позивачка на даний час проживає у будинку своєї матері, офіційно не працює, не отримує жодної допомоги з державних установ та допомоги як малозабезпечена сімя. ЇЇ доходами є тільки грошові кошти, які вона отримує за фактично виконану роботу (прибирання), яких не вистачає на утримання дитини, поскільки дитина часто хворіє. Позивачка не має у власності земельної ділянки та не веде підсобного господарства. Відповідач працює у ТзОВ «Радивилівмолоко» на посаді водія. Його щомісячний дохід становить 6500 гривень. Він не має на утриманні інших дітей, стягнень за виконавчими документами не проводиться. Тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно, до досягнення ним повноліття. Позивачка в підготовчому судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Вона просить задовольнити позов. Відповідач у підготовчому судовому засіданні позов визнав. Він пояснив, що згідний сплачувати кошти на утримання дитини і не заперечує проти задоволення позову. Суд заслухавши пояснення сторін, вивчивши письмові докази та оцінивши досліджені докази в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з та ких підстав. Поясненнями сторін встановлено, що шлюб між ними розірвано, Дана обставина підтверджується копією рішення Яремчанського міського суду від 05.12.2017 року (а.с.6). Згідно копії свідоцтва про народження 1-ГЮ №058989 (а.с.7), сторони є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Поясненнями сторін встановлено, що вони проживають окремо, неповнолітній син проживає \~з позивачкою та перебуває на її утриманні. Проживання дитини сторін з позивачкою також стверджується записами в акті обстеження матеріально-побутових умов від 18.12.2017 року (а.с.9). За результатами підготовчого провадження, відповідно до ч.3, ч.4 ст.200 ЦПК України суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем в порядку, встановленому статтями 206, 207 ЦПК України. Згідно ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.\~ Відповідно до ст.18\~ Конвенції ООН «Про права дитини» держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Положеннями ст.180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу дії ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Згідно з ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України і розяснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За правилами ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України враховує, що позивачкою не надано суду доказів про матеріальне становище відповідача та стан його здоровя. Проте, він є працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання дитини. Відповідно до вимог ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що слід стягувати з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO]\~ аліменти у твердій грошовій сумі\~ в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень,\~ але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно,\~ починаючи з 03.01.2018 року до досягнення дитиною повноліття. Питання судових витрат\~ по справі\~ суд вирішує\~ відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст.\~180-184,\~191 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved