Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

Представник [PERSON] за довіреністю [PERSON] звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації про стягнення коштів, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно з рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25 грудня 2014 року по адміністративній справі №127/21628/14-а [PERSON] відповідач провів нарахування щорічної разової грошової допомоги до 05 травня 2014 року в сумі 5342 гривні. Однак, виконати рішення суду в частині виплати донарахованої суми допомоги відповідач не має можливості, оскільки з державного бюджету не надходили кошти для забезпечення виконання судового рішення. Станом на день звернення до суду з позовом вищезазначена сума [PERSON] не виплачена через відсутність коштів в державному бюджеті для забезпечення виконання судових рішень. Проте, реалізація особою права, що пов»язане з отриманням бюджетних коштів, не може бути поставлена в залежність від бюджетних асигнувань і посилання органами державної влади на відсутність коштів, як на причину невиконання зобов»язання, судами не повинні прийматися, на що у своїх рішеннях вказав Європейський суд з прав людини (Кечко проти України», «Жовнер проти України» та ін.), права [PERSON] є порушеними, а тому підлягають захисту шляхом примусового стягнення з відповідача даного боргу в сумі 5342 гривні. В судовому засіданні представник [PERSON] [PERSON] підтримав позов та просив його задовольнити, пославшись на підстави, викладені вище. Представник відповідача [PERSON] позов не визнала, надала письмові заперечення, які приєднані до матеріалів справи (а.с. 17-19), суду пояснила, що 06 січня 2015 року набрала законної сили постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 25 грудня 2014 року по справі №127/21628/14-а за позовом [PERSON] до Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов»язання вчинити певні дії. Згідно з даною постановою зобов»язано Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації перерахувати та виплатити [PERSON] щорічну грошову допомогу до 05 травня 2014 року у відповідності до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплаченої суми, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» станом на момент призначення [PERSON] щорічної разової допомоги до 05 травня 2014 року. В іншій частині задоволення позову [PERSON] було відмовлено. Зазначене рішення відповідачем виконано частково, а саме в частині здійснення перерахунку [PERSON] щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2014 рік в сумі 5342 гривні. Рішення суду в частині проведення виплати [PERSON] разової грошової допомоги на оздоровлення за 2014 рік поки що не виконано, оскільки зазначені виплати здійснюються виключно за рахунок коштів Державного бюджету України та з рахунку за КПКВК 3504040 «Забезпечення виконання рішень суду, що гарантовані державою», який по управлінню відсутній. Тому зазначені кошти будуть сплачені в разі надходження додаткових обсягів з Державного бюджету України для забезпечення виконання судових рішень. Управління неодноразово зверталось до Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької облдержадміністрації, як до розпорядника коштів вищого рівня, про виділення додаткових коштів в сумі 5342 гривні для виконання рішення суду, проте, кошти на зазначені цілі Управлінню праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації не виділялися. В разі виділення додаткових коштів з державного бюджету на виконання судового рішення, управління перерахує [PERSON] нараховані кошти в сумі 5342 гривні. Вислухавши пояснення сторін, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що в позові слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є інвалідом 2-ї групи в зв»язку із захворюваннями, пов»язаними з виконанням службових обов»язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, та користується пільгами (а.с. 5). Згідно з постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 25 грудня 2014 року по справі №127/21628/14-а за позовом [PERSON] до Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов»язання вчинити певні дії, зобов»язано Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації перерахувати та виплатити [PERSON] щорічну грошову допомогу до 05 травня 2014 року у відповідності до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплаченої суми, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» станом на момент призначення [PERSON] щорічної разової допомоги до 05 травня 2014 року. В іншій частині позов [PERSON] залишено без задоволення. Дана постанова набрала законної сили, виконавчий лист був виписаний та пред»явлений до виконання. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно з листом Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації від 13.02.2017 року №851 виконати вищезазначене рішення суду управління не має можливості з поважних причин, оскільки з Державного бюджету не надходили кошти для забезпечення виконання судового рішення. Виплатити кошти згідно рішення суду можливо в разі виділення додаткових коштів для забезпечення його виконання. В Управлінні відсутнє фінансування на ці цілі. Управління праці та соціального захисту населення Вінницької райдержадміністрації є органом державної влади, фінансується за рахунок коштів державного бюджету та є неприбутковою організацією. Відповідно до ст. 48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов»язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. Згідно ст. 95 Конституції України та бюджетного кодексу України, виключно Закону України "Про Державний бюджет України" на відповідний рік визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Статтею 87 Бюджетного кодексу України передбачено, що видатки на соціальний захист на соціальне забезпечення здійснюються у встановленому порядку за рахунок наявних надходжень до загального фонду Державного бюджету в межах обсягів призначень, передбачених Державним бюджетом України. Розподіл коштів за наслідками проводиться відповідно до затверджених в установленому порядку кошторисів. Виплата бюджетних коштів у розмірах, не передбачених відповідним бюджетним асигнуванням або з інших рахунків, є грубим порушенням бюджетного законодавства, нецільове використання коштів тягне за собою відповідальність посадових осіб (ст. 164-12 КУпАП, ст. 210 КК України). Частиною 1 статті 23 Бюджетного кодексу України передбачено, що будь які бюджетні зобов»язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Суд враховує, що порядок виконання рішення суду врегульований Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень". Оскільки рішення суду у справі №127/21628/14-а за позовом [PERSON] до Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов»язання вчинити певні дії набрало законної сили і підлягає обов»язковому виконанню на всій території України, підстав для стягнення коштів в сумі 5342 гривень в порядку цивільного судочинства немає. Відповідно до ст. 88 ЦПК україни, судові витрати слід залишити за рахунок держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed