Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

04 листопада 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, посилаючись на те, що відповідач, будучи матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO], не виконує свої батьківські обов'язки. На початку вересня 2015 року малолітня [PERSON] захворіла і її разом з матір'ю [PERSON] було госпіталізовано до Красноокнянської ЦРЛ. Під час лікування до служби у справах дітей неодноразово надходили повідомлення з Красноокнянської ЦРЛ , що відповідач порушує правила поведінки, а саме: надовго покидає дитяче відділення, залишає дитину без нагляду і повертається до лікарні у стані алкогольного сп'яніння, ліки дитині не купувала та не виконувала свої батьківські обов'язки. З [PERSON] неодноразово проводилася профілактична робота щодо належного догляду за новонародженою дитиною з боку працівників служби у справах дітей та працівниками кримінальної поліції у справах неповнолітніх. Але на зауваження вона реагувала неадекватно, не виправлялася. 28 жовтня 2015 року [PERSON], була заслухана на комісії з питань захисту прав дитини при Красноокнянській РДА, де вона пообіцяла виправитись та повідомила, що її нове помешкання придатне для життя. Після чого, 02 листопада 2015 року [PERSON] знову залишила дитину в дитячому відділенні лікарні і повернулася в лікарню лише 03 листопада 2015 року о 10 год., в станні алкогольного сп'яніння, вела себе неадекватно, не виконувала свої батьківські обов'язки. В судовому засіданні представник позивача наполягала на заявлених вимогах та повідомила,що відповідач прибула разом з малолітньою дитиною [PERSON] з Ананьївського району,де проживала на території Кохівської сільської ради. Так як вона характеризувалися негативно,то сім'я була взята на контроль органу опіки та піклування. Дитина часто хворіла,але під час лікування [PERSON] не завжди належним чином виконувала свої батьківські обов'язки та рекомендації лікарів. Так , 09 листопада 2015 року відповідач в черговий раз залишила дитину у дитячому відділенні Красноокнянської ЦРЛ і,незважаючи на неодноразові вимоги та прохання забрати дитину, до відділення так і не повернулася і 12 листопада 2015 року було складено акт про покинуту дитину, після чого [PERSON] була влаштована до КУ « Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини №3 «Сонечко» м.Одеси, де перебуває по теперішній час. Мати [PERSON] місцезнаходженням дитини жодного разу не поцікавилася. Прокурор вважав, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, хоча про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином.Тому справа розглянута у її відсутність, що не суперечить положенням ст.169 ЦПК України . Вислухавши пояснення представника органу опіки та піклування Красноокнянської районної державної адміністрації, думку прокурора, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач є матір'ю [PERSON], [INFO] /а.с.9/. Відомості про батька дитини внесені відповідно до ч.1 ст.135 СК України /а.с.20-21/. Відповідач зареєстрована в с. Чорна Красноокнянського району Одеської області разом з донькою [PERSON] /а.с.6-7,10/. Однак в с.Чорна Красноокнянського району відповідач не проживає, повідомивши соціальні служби, що придбала будинок у с.Червоний Орач Красноокнянського району . Згідно акту обстеження матеріально - побутових умов проживання відповідача в с. Червоний Орач від 03.11.2015 року, остання (з її слів) за кошти, отриманні на новонароджену дитину, придбала будинок в с. Червоний Орач Красноокнянського району Одеської області. Працівники служби у справах дітей запропонували показати їй будинок, на що [PERSON] погодилася, але не взяла із собою ключів від дверей будинку. В ході обстеження встановлено, що будинок потребує капітального ремонту, через вікна було видно одну кімнату, в якій зроблено пічне опалення, помащено глиною, але не побілено, меблі відсутні, скло на вікнах веранди побите. Поруч є літня кухня, в якій через вікно було видно один стілець, лавку, дві домоткані доріжки. [PERSON] розповідала, що в будинку є дитячий візок та ходунки для дитини, але через вікно цього не було видно. Запасу дров біля будинку не було. Запасу продуктів також не було. Присадибна ділянка не прибрана. Під час обстеження житлового будинку відповідач вела себе неадекватно, від неї пахло алкогольними напоями /а.с.19/. Згідно довідки-характеристики, виданої Кохівською сільською радою Ананьївського району Одеської області, [PERSON], [INFO], прибула на територію Кохівської сільської ради в 2013 році. Зарекомендувала себе з негативної сторони. Поведінка в суспільстві незадовільна, зловживала спиртними напоями, поводила себе агресивно, часто залишала дітей без нагляду, на зауваження реагувала неадекватно. На даний час її син [PERSON], [INFO] /а.с.8/, проживає зі своїм батьком [PERSON] /а.с.11/, в с. Шелехове Ананьївського району Одеської області /а.с.12/. Відповідно до повідомлень Красноокнянської ЦРЛ, відповідач неодноразово без дозволу залишала дитяче відділення разом з хворою дитиною, з'являлася в стані алкогольного сп'яніння, ліки дитині не купувала, а 02.11.2015 року залишила свою дитину в дитячому відділені на громадянку [PERSON] та не повернулася до дитини /а.с.14-17 Згідно акту про дитину, покинуту в закладі охорони здоров'я, від 12.11.2015 року, складеним педіатром Красноокнянської ЦРЛ [PERSON], [PERSON] залишила дитину у відділенні Красноокнянської ЦРЛ 09.11.2015 року і до 12.11.2015 року дитину мати та інші родичі не відвідували. /а.с.42/. Малолітня [PERSON], [INFO], з 18.11.2015 року по теперішній час знаходиться на повному державному забезпеченні в КУ «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини №3 «Сонечко»» [PERSON], на підставі розпорядження Красноокнянської РДА від 16.11.2015 №264/А-2015. За весь час перебування дитини в дитячому закладі, мати дитини, [PERSON], жодного разу не відвідала свою доньку, не цікавилася її долею та станом здоров'я ні в усній, ні письмовій формі, матеріальної допомоги не надавала /а.с.45-46,55/. Протягом 2015 року [PERSON] притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. ст.173, 178, ч.1,2 ст.184 КУпАП /а.с.13,56-57/. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є працівником кримінальної поліції у справах неповнолітніх Красноокнянського ВП Котовського ВП ГУНП в Одеській області. Він разом з працівниками служби у справах дітей та педіатром неодноразово виїжджали до [PERSON], при огляді дитини лікарем, було прийнято рішення госпіталізувати дитину в Красноокнянську ЦРЛ. Перебуваючи в лікарні, [PERSON] з'являлася в відділення в станні алкогольного сп'яніння, залишала дитину більш як на 10 год., відносно неї складалися протоколи про адміністративне правопорушення. Теперішнє місце проживання [PERSON], йому невідомо. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працівник служби у справах дітей Красноокнянської РДА. До служби неодноразово надходили повідомлення від Красноокнянської ЦРЛ, про те, що [PERSON] не виконує свої батьківські обов'язки, залишає дитину у відділенні без нагляду на тривалий час, з'являється у відділення у стані алкогольного сп'яніння. Також повідомила, те що у відповідача не має власного житла та вона не може і не намагається забезпечити нормальні умови для проживання своєї малолітньої доньки . Служба запрошувала [PERSON] на засідання комісії, однак вона не виправила свою поведінку. Де зараз проживає відповідач, їй невідомо. Свідок [PERSON] пояснила, що вона працівник ЦССДМ. Відповідач [PERSON] була запрошена на засідання комісії, у зв'язку з тим, що не виконувала свої батьківські обов'язки, залишала дитину в лікарні без нагляду,власного житла немає та не може і не намагається забезпечити належні умови для проживання дитини. Відомо, що [PERSON] проживала тимчасово у своєї подруги [PERSON], теперішнє місце проживання їй невідомо. Свідок [PERSON], яка є педіатром дитячого відділення Красноокнянської ЦРЛ, пояснила, що [PERSON] перебувала разом з малолітньою донькою на лікуванні в Красноокнянській ЦРЛ. За час лікування дитини, мати залишала її без нагляду, з'являлася у відділення в стані алкогольного сп'яніння, не виконувала свої батьківські обов'язки. Після того, як дитину помістили в будинок дитини, [PERSON] в лікарню не приходила і не цікавилася своєю донькою. Свідок [PERSON] повідомила, що [PERSON] її давня подруга і деякий час проживала у неї. Їй відомо, що на даний час [PERSON] проживає в с. Червоний Орач Красноокнянського району. Вона разом з відповідачем була на лікуванні і бачила, як остання залишала свою доньку без нагляду, приходила у відділення в стані алкогольного сп'яніння та поводила себе неадекватно. Коли в останній раз відповідач залишила дитину в у дитячому відділенні, вона неодноразово телефонувала їй, просила забрати дитину, так як дитину мали забрати у дитячий будинок, але та лише обіцяла прийти. Лише коли дитину забрали з лікарні до дитбудинку і вона повідомила про це [PERSON], та протягом півгодини приїхала на таксі і забрала із лікарні свої особисті речі, при цьому будь-яких питаннь щодо дитини та її місцезнаходження її не цікавили. Висновком органу опіки та піклування Красноокнянської райдержадміністрації Одеської області визнано доцільним позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до її малолітньої дитини [PERSON], [INFO], так як відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, залишила дитину в дитячому відділенні Красноокнянської ЦРЛ, не створила належні умови для проживання дитини /а.с.4-5/. Підставами для позбавлення батьківських прав відповідно до ст.164 СК України є ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблею ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення тощо . Визначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Всі вище зазначені обставини у їх сукупності дають підставу вважати, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, так як вона залишила дитину в дитячому відділенні лікарні, не створила належні умови для проживання дитини, не цікавиться долею та здоров'ям свої доньки, матеріально не забезпечує. Зазначені фактори суд розцінює як ухилення від виховання дитини саме у зв'язку з винною поведінкою матері - відповідача по справі, так як вона свідомо знехтувала своїми батьківськими обов'язками. На підставі вище наведеного та з огляду на те, що [PERSON] в порушення ст.ст.180, 150 СК України, ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини, не піклується про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, суд дійшов висновку, що на підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України, виходячи із інтересів дитини, відповідача слід позбавити батьківських прав, тому позов підлягає задоволенню. Разом з тим, позбавлення батьківських прав не позбавляє відповідача батьківських обов'язків, тому відповідно до ст.180,182,183 Сімейного Кодексу України, з відповідача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в доход держави.

Outcome: approved