Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] звернувся з позовом до Чернігівського учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, суми компенсації втрат частини доходів у зв"язку з порушенням строків їх виплати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з роботи та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що він з 23 жовтня 2013 року звільнився з роботи на підставі ст.38 КзпП України і відповідач не провів з ним розрахунку у встановлені законом строки. Тому, посилаючись на ці обставини, просив суд стягнути з відповідача в його користь 4 тис. 702 грн. 01 коп. заборгованості по заробітній платі, компенсацію за невикористану відпустку, суму компенсації втрати частини доходів у зв"язку з порушенням строків їх виплати, середній заробіток за час затримки розрахунку та 1 тис. моральної шкоди. Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 22 травня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з Чернігівського учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих на користь [PERSON] 4 тис. 702 грн. 01 коп. заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку; 18 тис. 907 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку та 1 тис. моральної шкоди і всього 24 тис. 609 грн. 01 коп. В задоволенні решти вимог було відмовлено. Також було стягнуто з підприємства в користь держави судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. У апеляційній скарзі Чернігівське учбово-виробниче підприємство УТОС просить скасувати рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 22 травня 2014 року та зменшити суму стягнення заробітної плати за час затримки розрахунку та розмір моральної шкоди, вказуючи, що суд вирішуючи ці питання, не врахував всіх обставин справи. Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. З довідки про обчислення середньоденного заробітку від 08 липня 2014 року № 53, наданої відповідачем і визнаної позивачем в засіданні апеляційного суду, видно, що середньоденний заробіток [PERSON] складає 92 грн. 97 коп. З матеріалів справи слідує і не заперечується відповідачем, що сумарний час затримки розрахунку при звільненні станом на день розгляду справи в суді першої інстанції складає 146 днів. Отже, сума середнього заробітку за час затримки розрахунку складає 13 тисяч 573 грн. 62 коп. ( 92 грн. 97 коп. х 146 днів = 13 573 грн. 62 коп.). Крім того, з довідки № 53 від 08.07.2014 року видно, що позивач був зайнятий на роботі у серпні та вересні 2013 року відповідно 20 та 22 дні, що спростовує доводи представника відповідача про роботу підприємства в умовах одноденного робочого тижня на підставі наказу № 20 від 25 лютого 2010 року. В судовому засіданні апеляційного суду позивач не заперечував про стягнення з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 400 грн., що відповідає обсягу його моральних страждань, як особи, що втратила джерело доходів і має сім"ю. Заперечення представника відповідача про те, що підприємство перебуває в скрутному фінансовому становищі і ця обставина, виправдовує затримку розрахунку, апеляційний суд не може взяти до уваги як таку, що не грунтується на нормах чинного законодавства. В іншій частині рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Outcome: partial