Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Антейагро» про визнання договору оренди землі недійсним, скасування його державної реєстрації. Згідно позовної заяви, позивач є власником земельної ділянки, яка розташована за адресою: Одеська область, Ананьївський район, с.Шимкове, кадастровий номер 5120285600:01:001:0174, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,20 га, що належить йому на підставі рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 30 листопада 2011 року по справі №2-297/2011р. та витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №5663910 від 4 липня 2013 року. Як зазначено в позовній заяві, в червні 2017 року позивачу стало відомо з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна про факт існування зареєстрованого договору оренди зазначеної земельної ділянки між ним та ТОВ «АНТЕЙАГРО». Про укладення зазначеного договору оренди Позивач не знав, навіть не припускав його існування, оскільки цього договору не підписував та, відповідно не міг знати про його реєстрацію. Примірник договору позивачу не надавали. В позовній заяві позивач зазначає, що на момент звернення до суду вказана земельна ділянка перебувала в користуванні ТОВ «АНТЕЙАГРО» на підставі договору оренди землі від 5 лютого 2016 року, який укладений між ТОВ «АНТЕЙАГРО» та [PERSON] , щодо земельної ділянки площею 4,20 га, кадастровий номер 5120285600:01:001:0174, яка розташована за адресою: Одеська область, Ананьївський район, с.Шимкове, що зареєстрований державним реєстратором Березівського міжрайонного управління юстиції Одеської області Драган Денисом Ігоровичем 22 березня 2016 року. З огляду на вищевикладене, враховуючи той факт, що зазначений вище договір оренди земельної ділянки [PERSON] не підписувався, більш того про існування цього договору він взагалі не знав, а отже, на думку позивача, він був укладений з порушенням чинного законодавства України, позивач звернувся до суду та просить: 1) визнати недійсним договір оренди землі від 5 лютого 2016 року, який укладений між ТОВ «АНТЕЙАГРО» та [PERSON] , щодо земельної ділянки площею 4,20 га, кадастровий номер 5120285600:01:001:0174, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ) скасувати державну реєстрацію договору оренди землі від 5 лютого 2016 року, який укладений між ТОВ «АНТЕЙАГРО» та [PERSON] , щодо земельної ділянки площею 4,20 га, кадастровий номер 5120285600:01:001:0174, яка розташована за адресою: Одеська область, Ананьївський район, с.Шимкове. Ухвалою Ананьївського районного суду Одеської області від 14 липня 2017 року позовну заяву було залишено без розгляду на підставі статті 121 ЦПК України (в редакції до 15 грудня 2017 року), у зв`язку зі сплатою позивачем судового збору не в повному обсязі. 1 серпня 2017 року на адресу Ананьївського районного суду Одеської області надійшов лист представника позивача - адвоката Стетюра А.І., який діяв на підставі угоди про надання правової допомоги від 6 червня 2017 року №0606/17-18 (том справи №1 а.15) та наданим в подальшому ордером серії ОД №136029 від 6 червня 2017 року (том справи №1 а.47), про усунення недоліків позовної заяви, викладених в ухвалі суду від 14 липня 2017 року. Ухвалою суду від 1 серпня 2017 року у справі відкрито провадження та, відповідно до положень ст.122 ЦПК України (в редакції до 15 грудня 2017 року) призначено проведення у справі попереднього судового засідання. 25 вересня 2017 року на адресу Ананьївського районного суду Одеської області надійшло заперечення проти позову представника ТОВ «АНТЕЙАГРО» - директора підприємства Шимон Л.Г. (том справи №1 а.45), в якому зазначено, що відповідач проти задоволення позову [PERSON] заперечує, оскільки договір оренди землі між ТОВ «АНТЕЙАГРО» та орендодавцем земельної ділянки було укладено з дотриманням вимог діючого законодавства у письмовій формі з проведенням відповідної державної реєстрації права оренди. Як зазначає представник відповідача у запереченні, у реєстраційній справі зберігається відповідний примірник зазначеного договору з підписами орендодавця та орендаря, який є належним підтвердженням волевиявлення сторін на укладення договору. 26 вересня 2017 року, після виконання вимог ст.ст.127-130 ЦПК України (в редакції до 15 грудня 2017 року), судом було постановлено ухвалу про призначення справи за позовною заявою [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Антейагро» про визнання договору оренди землі недійсним, скасування його державної реєстрації до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 13 лютого 2018 року, за клопотанням представника позивача - адвоката Саєвської Олени Пилипівни, яка діяла на підставі ордеру серії ОД №276393 від 12 лютого 2018 року (том справи №1 а.101), було витребувано в ТОВ «АНТЕЙАГРО» докази, а саме: оригіналу договору оренди земельної ділянки, площею 4,20 га, кадастровий номер земельної ділянки: 5120285600:01:001:0174, б/н від 05 лютого 2016 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «АНТЕЙАГРО». На виконання зазначеної ухвали представником відповідача - адвокатом Фомічовим Ігорем Олеговичем, повноваження якого підтверджувалися ордером серії ОД №263622 від 13 лютого 2018 року (том справи №1 а.100), було надано на адресу суду оригінал договору оренди земельної ділянки від 5 лютого 2016 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «АНТЕЙАГРО» (том справи №1 а.121-123). Ухвалою суду від 10 квітня 2018 року було відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача - адвоката Саєвської О.П. про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу здійснювати роботи по обробці земельної ділянки, кадастровий номер: 5120285600:01:001:0174, загальною площею 4,2 га, яка належить на праві власності [PERSON] , до прийняття судом рішення по справі. Також, 10 квітня 2018 року судом було задоволено клопотання представника позивача - адвоката Саєвської О.П. та призначено у справі проведення судової почеркознавчої експертизи на вирішення якої поставлено питання: «Чи виконано підпис від імені [PERSON] у договорі оренди земельної ділянки б/н від 05 лютого 2016 року самим [PERSON] або іншою особою?». На підставі п.5 ч.1 ст.252 ЦПК України (в редакції після 15 грудня 2017 року) 10 квітня 2018 року провадження у справі було зупинено, матеріали справи направлено до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз для проведення експертизи. 29 травня 2018 року на адресу суду від Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшло повідомлення №18-1900//1901 від 17 травня 2018 року, разом з клопотанням про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення судово-почеркознавчої експертизи (том справи №1 а.148-150) (вільних зразків підпису [PERSON] у оригіналах різних документів (не виключаючи і якісних копій), бажано виконані на лінії графлення, які не відносяться до даної справи за 2011 - лютий 2015 рр. (8-10 зразків), виконані достовірно ним самим, якісної копії другої сторінки паспорту громадянина України [PERSON] серії [NUMBER] , а також згоди на використання підписів [PERSON] , які містяться у документах матеріалів справи №491/731/17, у якості зразків його підписів, оскільки експерт не має права за власною ініціативою збирати матеріали для проведення експертизи, а в Ухвалі суду не визначено які документи з його підписами наявні в матеріалах вищезазначеної справи можуть бути прийняті до порівняльного дослідження. Також на розгляд суду поставлено наступне питання: «Чи виконаний підпис від імені [PERSON] у примірнику договору оренди землі від 05 лютого 2016 року, укладеному між [PERSON] і ТОВ «АНТЕИАГРО», розміщений у графі «Орендодавець» з попередньою технічною підготовкою чи застосуванням технічних засобів?»), та рахунком за проведення експертизи, відповідно до яких необхідно з`ясувати можливість надання сторонами по справі необхідних документів, зазначених експертом. З метою виконання клопотання експерта, ухвалою суду від 6 серпня 2018 року провадження у справі було відновлено. 23 серпня 2018 року на адресу суду надійшов лист Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 13 серпня 2018 року №18-1900/1901 (том справи №1 а.175), відповідно до якого у зв`язку з нездійсненням станом на 7 серпня 2018 року оплати рахунку за проведення експертизи ухвала суду про проведення судово-почеркознавчої експертизи залишена без виконання та повернуто до суду матеріали справи. 18 вересня 2018 року на адресу Ананьївського районного суду Одеської області надійшло клопотання представника позивача - адвоката Саєвської О.П. про приєднання до матеріалів справи документів на виконання клопотання експерта (том справи №1 а.187-194), а саме: квитанції №209609, вільних зразків підпису [PERSON] на 3 аркушах, експериментальних зразків підпису [PERSON] на 1 аркуші, копії паспорту [PERSON] , а також згоди [PERSON] на використання його підписів для проведення експертизи. В подальшому, 18 вересня 2018 року судом в судовому засіданні було відібрано в [PERSON] , на виконання клопотання експерта, експериментальні зразки його підписів (том справи №1 а.195-204). 18 вересня 2018 року у судовому засіданні позивач просив суд направити цивільну справу з додатковими матеріалами до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз для проведення експертизи. Також, в зазначеному судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявила клопотання про направлення цивільної справи з додатковими документами (договір оренди земельної ділянки від 15 червня 2017 року та акт прийому-передачі земельної ділянки від 15 червня 2017 року, якісна копія паспорту [PERSON] , згода на використання підписів [PERSON] на використання підписів, які містяться в матеріалах справи) та квитанцією про оплату експертизи до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз для проведення експертизи, згідно ухвали Ананьївського районного суду Одеської області від 10 квітня 2018 року. Зазначила, що у позивача, окрім приєднаних в судовому засіданні документів в якості вільних зразків почерку до матеріалів справи, немає інших, тому просить проводити почеркознавчу експертизу за наявними матеріалами. Ухвалою суду від 18 вересня 2018 року зазначене клопотання представника позивача задоволено та направлено до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз для проведення експертизи, згідно ухвали Ананьївського районного суду Одеської області від 10 квітня 2018 року матеріали цивільної справи №491/731/17 за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «АНТЕЙАГРО» про визнання договору оренди землі недійсним, скасування його державної реєстрації, з приєднаними до справи додатковими матеріалами та квитанцією про оплату експертизи на виконання клопотання експерта. Провадження у справі зупинено до закінчення проведення судової почеркознавчої експертизи та повернення справи до Ананьївського районного суду Одеської області. 11 жовтня 2018 року на адресу Ананьївського районного суду Одеської області надійшов лист Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз від 3 жовтня 2018 року №18/3823-1вих (том справи №1 а.219), до якого приєднано клопотання експерта про надання додаткових матеріалів для проведення експертизи, а саме: 1) вільних зразків підпису [PERSON] в оригіналах документів, які містяться в аналогічних, максимально наближених за часом виконання до досліджуваного документа; 2) згоду [PERSON] на використання підписів [PERSON] , які містяться в документах справи №491/731/17, а саме: клопотання від 9 листопада 2017 року, договір оренди земельної ділянки від 15 червня 2016 року, акти прийому-передачі земельної ділянки від 15 червня 2017 року, експериментальних зразків підпису [PERSON] . Копію зазначеного клопотання експерта було направлено позивачу та його представнику для виконання. 27 листопада 2018 року на адресу Ананьївського районного суду Одеської області надійшло клопотання представника позивача - адвоката Саєвської О.П. про приєднання до матеріалів справи документів на виконання клопотання експерта (том справи №1 а.224), а саме: оригіналу розписки, оригіналу договору від 7 березня 2009 року, оригіналу договору від 1 січня 2010 року, а також згоди [PERSON] на використання його підписів для проведення експертизи. Зазначені матеріали листом Ананьївського районного суду Одеської області від 28 листопада 2018 року за вихідним №491/731/17/8655/2019 були направлені на адресу Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз. 9 квітня 2019 року на адресу Ананьївського районного суду Одеської області надійшов лист адвоката Саєвської О.П. (том справи №1 а.229), в якому вона повідомила суд що з 1 квітня 2019 року угоду про надання правової допомоги у цивільній справі №491/731/17 з позивачем розірвано, та вона більше не є представником позивача. 28 серпня 2019 року на адресу Ананьївського районного суду Одеської області з Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз за вихідним №18-3823 від 21 серпня 2019 року надійшов висновок судово-почеркознавчої експертизи №18-3823 від 22 липня 2019 року по матеріалам цивільної справи №491/731/17 за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Антейагро» про визнання договору оренди землі недійсним, скасування його державної реєстрації. Разом з висновком експерта на адресу суду надійшли матеріали цивільної справи №491/731/17. У зв`язку з викладеним, ухвалою суду від 17 вересня 2019 року провадження у справі було відновлено та її призначено до розгляду на 11 листопада 2019 року. При цьому, 3 вересня 2019 року на адресу суду електронною поштою надійшла заява представника позивача - адвоката Саєвської О.П. про зміну предмету позову у цивільній справі. Проте, зазначену заяву адвоката Саєвської О.П. про зміну предмету позову у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Антейагро» про визнання договору оренди землі недійсним, скасування його державної реєстрації, було повернуто заявнику без розгляду, як таку, що не відповідає вимогам ч.2 ст.183 ЦПК України. При цьому, 11 листопада 2019 року у судове засідання з розгляду справи учасники не з`явилися. Позивач повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином, однак лист із викликом суду повернувся на адресу суду із довідкою пошти "за даною адресою адресат не проживає (том справи №2 а.24). Від представника позивача - адвоката Саєвської О.П., до початку судового засідання надійшло письмове повідомлення про те, що вона вже не є представником позивача (том справи №2 а.25). Лист із судовим викликом на адресу відповідача повернувся до суду із довідкою відділення поштового зв`язку «неправильно вказана (відсутня) адреса одержувача» (том справи №2 а.23). Представник відповідача - адвокат Фомічов І.О., будучи повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, що підтверджується «Рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу» про отримання ним рекомендованого листа суду з судовою повісткою (том справи №2 а.27), до суду не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяв, клопотань від нього не надходило. При цьому, з урахуванням положень частини 5 статті 130 ЦПК України (в редакції після 15 грудня 2017 року) якою визначено, що вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі, суд вважає, що відповідача належним чином повідомлено про дату, час та місце слухання справи. У зв`язку з вище викладеним судове засідання відкладено на 14 січня 2020 року. Про дату, час та місце слухання справи позивач був повідомлений належним чином, шляхом направлення на його адресу судової повістки (том справи №2 а.33), яку він отримав 14 листопада 2019 року, що підтверджується «Рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу» (том справи №2 а.40), яке повернулося на адресу суду. Проте, 14 січня 2020 року позивач у судове засідання з розгляду справи не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв або клопотань від нього на адресу суду не надходило. Водночас, суд бере до уваги те, що у судовому засіданні, яке проводилось 13 лютого 2018 року представник позивача - адвокат Саєвська О.П. повідомила суду, що позивач просить суд розглядати справу за його відсутності, що зафіксовано за допомогою звукозаписувального технічного засобу та відображено в пункті 36 протоколу судового засідання (том справи №1 а.104-106). Представник позивача - адвокат Стетюра А.І. про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення на його адресу судової повістки (том справи №2 а.32), яку він отримав 18 листопада 2019 року, що підтверджується «Рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу» (том справи №2 а.42), яке повернулося на адресу суду. При цьому, [PERSON] 14 січня 2020 року у судове засідання з розгляду справи не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв або клопотань від нього до суду не надходило. Судом було вжито заходів до виклику у судове засідання представника відповідача - адвоката Фомічова І.О., шляхом направлення на його адресу судової повістки (том справи №2 а.35), яку він отримав 15 листопада 2019 року, що підтверджується «Рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу» (том справи №2 а.41), яке повернулося на адресу суду. Проте, 9 грудня 2019 року на адресу суду надійшла заява Фомічова І.О. (том справи №2 а.44), в якій він зазначає, що більше не представляє інтереси ТОВ «АНТЕЙАГРО», через розірвання договору про надання правової допомоги., у зв`язку з чим просить не інформувати його про перебіг справи №491/731/17, та всю інформацію по справі надсилати безпосередньо відповідачу за реквізитами, вказаними в матеріалах справи. Ананьївським районним судом Одеської області також було направлено судову повістку (том справи №2 а.34) про виклик на 14 січня 2020 року на адресу відповідача у справі - ТОВ «АНТЕЙАГРО», яка міститься в матеріалах справи та підтверджена відомостями в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань по коду 40234861. Проте, представники відповідача 14 січня 2020 року у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, рекомендований лист за вихідним номером суду 491/731/17/9479/2019, яким було направлено на адресу відповідача судову повістку повернувся на адресу суду з відміткою поштового відділення «відсутня адреса одержувача». При цьому, суд бере до уваги, що листом суду від 17 вересня 2019 року за вихідним №491/731/17/7713/2019 було направлено на адресу представника відповідача - адвоката Фомічова І.О. копію ухвали суду від 17 вересня 2019 року про поновлення провадження у справі після завершення проведення експертизи. Зазначений лист з копією ухвали Фомічов І.О. отримав 24 вересня 2019 року, що підтверджується його розпискою у «Рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу» (том справи №2 а.27). При цьому, відповідно до частини 7 статті 272 ЦПК України (в редакції після 15 грудня 2017 року) якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє. Заява Фомічова І.О. (том справи №2 а.44), в якій він зазначає, що більше не представляє інтереси ТОВ «АНТЕЙАГРО» надійшла на адресу суду 9 грудня 2019 року та датована 6 грудня 2019 року, з урахуванням чого суд приходить до висновку, що на момент отримання ухвали суду від 17 вересня 2019 року про поновлення провадження у справі, Фомічов І.О. ще здійснював представництво інтересів відповідача. Враховуючи викладене, з урахуванням положень ч.7 ст.272 ЦПК України (в редакції після 15 грудня 2017 року) суд вважає, що вказану ухвалу було вручено й відповідачу. Також, суд звертає увагу на те, що судову повістку про виклик до суду на 14 січня 2020 року Фомічов І.О. отримав 15 листопада 2019 року, а заява про припинення ним представництва інтересів відповідача, як зазначалося вище, надійшла до суду 9 грудня 2019 року та датована 6 грудня 2019 року. При цьому, дати розірвання договору про надання правової допомоги зазначена заява не містить, у зв`язку з чим з урахуванням ч.5 ст.130 ЦПК України суд вважає, що відповідачу 15 листопада 2019 року було вручено судову повістку про виклик до суду на 14 січня 2020 року. Відомості про дати та час судових засідань знаходяться у вільному доступі та з ними можливо ознайомитись на офіційному сайті Судової влади за адресою в мережі Інтернет https://court.gov.ua/fair/ та сайті Ананьївського районного суду Одеської області за адресою в мережі Інтернет https://an.od.court.gov.ua/sud1501/gromadyanam/csz/. Суд також бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідачу відомо про поновлення провадження у справі, він мав вжити заходів до з`ясування стану розгляду справи, мав можливість з`ясувати дату та час, на які справу призначено до розгляду, проте таких заходів не вжив та у судове засідання 14 січня 2020 року не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Частиною 1 статті 223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Частиною 2 статті 223 ЦПК України визначено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. При цьому, враховуючи наявність відомостей про належне сповіщення всіх учасників справи, наявність заперечень відповідача проти позову, в яких ним висловлено свою позицію, наявність клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності, відсутність, передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України, підстав для відкладення розгляду справи, з урахуванням положень ч.ч.1, 3 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників. Суд дослідивши матеріали справи, з урахуванням думки сторін, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач звернувся до суду та просив винести рішення, яким 1) визнати недійсним договір оренди землі від 5 лютого 2016 року, який укладений між ТОВ «АНТЕЙАГРО» та [PERSON] , щодо земельної ділянки площею 4,20 га, кадастровий номер 5120285600:01:001:0174, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ) скасувати державну реєстрацію договору оренди землі від 5 лютого 2016 року, який укладений між ТОВ «АНТЕЙАГРО» та [PERSON] , щодо земельної ділянки площею 4,20 га, кадастровий номер 5120285600:01:001:0174, яка розташована за адресою: Одеська область, Ананьївський район, с.Шимкове. З приводу позовної вимоги позивача про визнання недійсним договору оренди землі від 5 лютого 2016 року, який укладений між ТОВ «АНТЕЙАГРО» та [PERSON] , щодо земельної ділянки площею 4,20 га, кадастровий номер 5120285600:01:001:0174, яка розташована за адресою: Одеська область, Ананьївський район, с.Шимкове, суд зазначає наступне. Позивачем, є [PERSON] , [INFO] , уродженець міста Одеса, реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області 26 вересня 1995 року (том справи №1 а.6-7) та копією довідки про присвоєння ідентифікаційного номера від 20 вересня 1999 року (том справи №1 а.8). З копії рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 30 листопада 2011 року у справі №2-297/2011 (том справи №1 а.11-12) вбачається, що судом було визнано за [PERSON] , [INFO] , уродженцем м. Одеса, мешканцем [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , в порядку спадкування, як спадкоємцем за законом, право власності на земельну ділянку розміром 4.20 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту серії ЯГ № 923746, виданого Ананьївською районною державною адміністрацією Одеської області 07 травня 2008 року, на котру право власності в порядку спадкування перейшло від [PERSON] до його матері [PERSON] . З доданої до позовної заяви копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 4 липня 2017 року №91070967 (том справи №1 а.9-10), вбачається, що за [PERSON] на підставі рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 30 листопада 2011 року у справі №2-297/2011 за записом №1510022 зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5120285600:01:001:0174 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого мана - [NUMBER] ) площею 4,2 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану за адресою: Одеська обл., Ананьївський р-н, Шимківська сільська рада. Право власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 5120285600:01:001:0174 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого мана - [NUMBER] ) площею 4,2 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану за адресою: Одеська обл., Ананьївський р-н, Шимківська сільська рада, підтверджується також доданою до позовною заявою копією витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №5663910 від 4 липня 2013 року (том справи №1 а.13-14). Також, з зазначеної довідки вбачається, що державним реєстратором Березівського міжрайонного управління юстиції Одеської області Драган Д.І. 22 березня 2016 року було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про інше речове право №13957931, а саме про право оренди зазначеної земельної ділянки ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АНТЕЙАГРО», яке виникло на підставі договору оренди землі без номера від 5 лютого 2016 року укладеного між ТОВ «АНТЕЙАГРО» та [PERSON] , в якості підстав для внесення запису зазначено: «Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 29011175 від 30.03.2016 11:51:23, [PERSON] , Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області», строк дії до 6 лютого 2026 року, в якості орендаря зазначено ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АНТЕЙАГРО», код ЄДРПОУ: 40234861, адреса: Україна, Одеська обл., Ширяївський р-н, смт.Ширяєве, вулиця Коробченка, будинок 23. В якості обґрунтування позовної вимоги про визнання договору оренди землі від 5 лютого 2016 року позивач зазначив, що про укладення зазначеного договору оренди позивач не знав, навіть не припускав його існування, оскільки цього договору не підписував та, відповідно не міг знати про його реєстрацію. Примірник договору позивачу не надавали. Відповідач, в свою чергу, в запереченні проти позову (том справи №1 а.45), зазначає, що проти задоволення позову [PERSON] заперечує, оскільки договір оренди землі між ТОВ «АНТЕЙАГРО» та орендодавцем земельної ділянки було укладено з дотриманням вимог діючого законодавства у письмовій формі з проведенням відповідної державної реєстрації права оренди. Як зазначено у запереченні, на думку відповідача, у реєстраційній справі зберігається відповідний примірник зазначеного договору з підписами орендодавця та орендаря, який є належним підтвердженням волевиявлення сторін на укладення договору. На виконання ухвали суду від 13 лютого 2018 року про витребування доказів представником відповідача - адвокатом Фомічовим І.О. було надано на адресу суду оригінал договору оренди земельної ділянки від 5 лютого 2016 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «АНТЕЙАГРО» (том справи №1 а.121-123), в якому у відповідних графах дійсно містяться підписи здійснені від імені орендодавця та орендаря. При цьому, з урахуванням того, що позивачем заперечується сам факт підписання зазначеного договору, за клопотанням представника позивача 10 квітня 2018 року судом було призначено у справі проведення судової почеркознавчої експертизи на вирішення якої поставлено питання: «Чи виконано підпис від імені [PERSON] у договорі оренди земельної ділянки б/н від 05 лютого 2016 року самим [PERSON] або іншою особою?». 28 серпня 2019 року на адресу Ананьївського районного суду Одеської області з Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз за вихідним №18-3823 від 21 серпня 2019 року надійшов висновок судово-почеркознавчої експертизи №18-3823 від 22 липня 2019 року по матеріалам цивільної справи №491/731/17 за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Антейагро» про визнання договору оренди землі недійсним, скасування його державної реєстрації (том справи №2 а.1-6). Згідно висновку експерта №18-3823 від 22 липня 2019 року по матеріалам цивільної справи №491/731/17 за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Антейагро» про визнання договору оренди землі недійсним, скасування його державної реєстрації (том справи №2 а.2-6): «Підпис від імені [PERSON] у договорі оренди земельної ділянки б/н від 5 лютого 2016 року, укладеному між [PERSON] до ТОВ «АНТЕЙАГРО», розміщений в графі «Орендодавець» (матеріали справи №491/731/17 арк.с.122-123), виконаний не самим [PERSON] , а іншою особою. Досліджений підпис від імені [PERSON] , виконаний з наслідуванням підпису [PERSON] . Моделлю для наслідування, імовірніше за все послужив підпис [PERSON] , розміщений на третій сторінці паспорту громадянина України Серії [NUMBER] , або зображення підпису [PERSON] , яке є у копії третьої сторінки паспорту громадянина України серії [NUMBER] ». Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України (в редакції від 15 грудня 2017 року) доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 зазначеної статті визначено, що ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частиною 1 статті 102 ЦПК України (в редакції після 15 грудня 2017 року) висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Відповідно до частини 1 статті 110 ЦПК України (в редакції від 15 грудня 2017 року) висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Частинами 1-3 статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). При цьому, суд вважає, що висновок експерта №18-3823 від 22 липня 2019 року по матеріалам цивільної справи №491/731/17 за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Антейагро» про визнання договору оренди землі недійсним, скасування його державної реєстрації є належним, допустимим та достовірним, оскільки відповідає обставинам справи, отриманий в установленому законом порядку, відповідає за формою вимогам ст.102 ЦПК України (в редакції від 15 грудня 2017 року), сторонами зазначений висновок експерта не оспорювався, питання щодо визнання його неповним або необґрунтованим не порушувалось. Враховуючи викладене суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] дійсно не підписувався договір оренди землі №б/н від 5 лютого 2016 року, який укладений між ТОВ «АНТЕЙАГРО» та [PERSON] , щодо земельної ділянки площею 4,20 га, кадастровий номер 5120285600:01:001:0174, яка розташована за адресою: Одеська область, Ананьївський район, с.Шимкове. При цьому, відповідно до положень частини 1 статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Частиною 1 статті 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до частини 1 статті 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Згідно частини 1 статті 16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Відповідно до положень частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 3 статті 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Частиною 4 статті 203 ЦК України визначено, що правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до частини 2 статті 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Частиною 1 статті 207 ЦК України н, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно частини 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Пунктом 2 частини 1 статті 208 ЦК України визначено, що у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу, що відповідає вимогам частини 1 статті 14 Закону України «Про оренду землі». З наведеного вбачається, що в наслідок визнання того факту, що [PERSON] дійсно не підписувався договір оренди землі №б/н від 5 лютого 2016 року, який укладений між ТОВ «АНТЕЙАГРО» та [PERSON] , щодо земельної ділянки площею 4,20 га, кадастровий номер 5120285600:01:001:0174, яка розташована за адресою: Одеська область, Ананьївський район, с.Шимкове, зазначений договір є таким, що укладений з порушенням письмової форми, а також з урахуванням позиції позивача, не відповідає його волі. Частиною 1 статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частиною 1 статті 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків. З наведеного вбачається, що наявні всі підстави для визнання недійсним договору оренди землі №б/н від 5 лютого 2016 року, який укладений між ТОВ «АНТЕЙАГРО» та [PERSON] , щодо земельної ділянки площею 4,20 га, кадастровий номер 5120285600:01:001:0174, яка розташована за адресою: Одеська область, Ананьївський район, с.Шимкове, як такого, що не відповідає вимогам частини 3 статті 203 ЦК України та укладений з порушенням письмової форми. Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Суд України при розгляді 18 грудня 2013 року справу № 6-127 цс 13, предметом якої був спір про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним через відсутність у сторони договору волі на його укладення на момент державної реєстрації цього договору. Так, верховний суд зазначив, що при вирішенні зазначеної категорії справ правове значення має наявність у сторони договору волі на його укладення на момент досягнення з іншою стороною договору згоди в належній формі з усіх істотних умов договору. Враховуючи викладене вимога [PERSON] про визнання недійсним договору оренди землі від 5 лютого 2016 року, який укладеного між ТОВ «АНТЕЙАГРО» та [PERSON] , щодо земельної ділянки площею 4,20 га, кадастровий номер 5120285600:01:001:0174, яка розташована за адресою: Одеська область, Ананьївський район, с.Шимкове, підлягає задоволенню. З приводу вимоги [PERSON] скасувати державну реєстрацію договору оренди землі від 5 лютого 2016 року, який укладений між ТОВ «АНТЕЙАГРО» та [PERSON] , щодо земельної ділянки площею 4,20 га, кадастровий номер 5120285600:01:001:0174, яка розташована за адресою: Одеська область, Ананьївський район, с.Шимкове, суд зазначає наступне. Частиною 1 статті 216 ЦК України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Відповідно до частини 5 статті 6 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Зазначене відповідає положенням підпункту 6 пункту 2 частини 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Якою визначено, що державній реєстрації прав підлягають право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката. Частиною 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. З наведеного вбачається, що з урахуванням положень пункту 1 частини 1 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», визнання недійсним договору оренди землі виключає можливість здійснення державної реєстрації права оренди землі на його підставі в наслідок чого вимога [PERSON] про скасування державної реєстрації договору оренди землі від 5 лютого 2016 року, який укладений між ТОВ «АНТЕЙАГРО» та [PERSON] , щодо земельної ділянки площею 4,20 га, кадастровий номер 5120285600:01:001:0174, яка розташована за адресою: Одеська область, Ананьївський район, с.Шимкове.

Outcome: approved