Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до КЗ ММР" Миколаївська міська стоматологічна поліклініка ", в якому просила визнати наказ № 228 від 29.11.2013 року таким, що винесений безпідставно і підлягає зняттю, та просила зобов"язати головного лікаря зняти накладене вказаним наказом стягнення. При цьому позивач вказала, що їй оголошена догана за відсутність на робочому місці на протязі 45 хвилин, тоді як хворий [PERSON] знаходився у кріслі лікаря. Вважаючи наказ безпідставним, позивач і просила про задоволення позову. У подальшому позивач уточнила свої позовні вимоги, вказавши наступне. В наказі не зазначено, в який саме час була відсутня на робочому місці, з кабінету завідуючої відділення не можна вести спостереження за роботою лікарів-стоматологів, у лікарському закладі не зареєстровано ні письмових, ні усних скарг хворого щодо неналежного рівня обслуговування, окрім того, [PERSON] 29.11.2013 року у письмовій заяві на ім"я головного лікаря вказав , що отримав медичну допомогу своєчасно та у повному обсязі. Позивач також вказує на те, що зі змісту наказу не вбачається в чому виразилось порушення посадової інструкції та правил медичної етики та деонтології. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі. Представник позивача вважала позов таким, що підлягає задоволенню. Не визнаючи позовних вимог у повному обсязі, представник відповідача вказав наступне. Підставою для притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності послугувало залишенння в кріслі хворого [PERSON], який потребував термінової допомоги, яка була надана медичною сестрою, відсутність на робочому місці лікаря-стоматолога на протязі 45 хвилин без поважних причин, що є порушенням вимог посадової інструкції, принципів медичної етики та деонтології. При цьому, відповідач вважав, що всі вимоги, передбачені законом , щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності виконані. Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. [PERSON] працює на посаді лікаря стоматолога-терапевта поліклініки КЗ ММР " Миколаївська міська стоматолоргічна поліклініка ". 25 листопада 2013 року [PERSON] працювала у першу зміну , яка тривала з 8.00 до 14.36 год. У цей день на ім"я головного лікаря поліклініки [PERSON] надійшов рапорт завідуючої стоматологічним відділенням [PERSON] про те, що [PERSON] була відсутня на своєму робочому місці- кабінеті № 38 з 11 .00 до 11.45. В цей час пацієнт [PERSON], який є інвалідом 1 групи знаходився у стані, який потребував допомоги, знаходячись у кріслі лікаря ,та така допомога була надана медичною сестрою [PERSON] Причину відсутності лікар пояснити відмовилась, як і надати з цього приводу письмові пояснення. В цей же день аналогічні пояснення на ім"я головного лікаря надані лікарями, які знаходились у кабінеті 38 у ту ж зміну, а саме [PERSON], та [PERSON] Медсестра [PERSON] 25.11.2013 року доповіла про те, що під час відсутності в кабінеті лікаря [PERSON], пацієнту [PERSON] стало погано, та вона надала йому допомогу. За даними первинної медичної облікової документації 25.11.2013 року, лікарем [PERSON] був здійснений прийом хворого [PERSON] 27.11.2013 року [PERSON] заперечила відсутність на робочому місці 25.11.2013 року, вказавши, що доповідна [PERSON] не відповідає дійсності, про що написала у своїх письмових поясненнях на ім"я головного лікаря. 29.11.2013 року головним лікарем КЗ ММР " Миколаївська міська стоматологічна поліклініка " Смільницьким Є.М. виданий наказ № 288, за яким за порушення правил внутрішнього трудового розпорядку, пов"язаного з відсутністю на робочому місці без поважних причин 45 хвилин, одночасне порушення посадової інструкції, пов"язане з неналежним рівнем обслуговування хворого [PERSON], недотриманням при цьому правил медичної етики та деонтології, лікарю [PERSON] оголошена догана. З даним наказом [PERSON] ознайомлена 02.12. 2013 року під розпис, та відміткою про його повну не відповідність дійсності. Термін "деонтологія" передбачає собою обов"язки та норми поведінки медичного персоналу, які забезпечують високу якість і результативність роботи по поновленню та збереженню здоров"я пацієнта. Лікарська етика базується на загальних етичних нормах, правилах поведінки окремої особи в суспільстві, колективі, на високих моральних якостях кожної людини. Практична діяльність являється критерієм оцінки правильного прояву моральних якостей. Конкретними методами медичної деонтології є три аспекти : лікар-хворий, лікар- лікар і медичний персонал, лікар- суспільство. Важливою особливістю деонтології в стоматології є страх пацієнта перед лікарем-стоматоглогом. Такі хворі потребують підвищеної уваги, неуважне відношення до таких пацієнтів викликає недовіру до лікарського закладу та стає неефективним. Згідно Посадової Інструкції лікаря-стоматолога-терапевта, останній керується чинним законодавством України про охорону здоров"я ,нормативними правовими актами, що визначають діяльність закладів охорони здоров"я, організацію стоматологічної допомоги (1.4, 2.1) Пункт 2.7 вказаної інструкції передбачає дотримання принципів медичної деонтології За неналежне виконання або невиконання своїх посадових обов"язків, помилкової дії чи бездіяльності, невикористання прав та обов"язків, передбачених посадовою інструкцією та правил внутрішнього трудового розпорядку, розділом IVпередбачена відповідальність лікаря, встановлена законом, в тому числі і Кодексом України про працю. За п. 5.20 даної інструкції лікар повинен знати Правила внутрішнього трудового розпорядку. Правилами внутрішнього трудового розпорядку для працівників КЗ ММР " Миколаївська міська стоматологічна поліклініка " встановлено наступне. Добросовісна праця , дотримання трудової дисципліни. Трудова дисципліна забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченнями за сумлінну працю. До несумлінних працівників застосовуються заходи дисциплінарного і громадського впливу. Трудовий розпорядок визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, який передбачає зміцнення трудової дисципліни, раціональному використанню робочого часу , високій якості роботи, забезпеченню охорони здоров"я населення. Працівник повинен виконувати доручену йому роботу особисто, працювати чесно, сумлінно, своєчасно і точно виконувати свої обов"язки, вчасно приходити на роботу, використовувати весь робочий час для продуктивної праці, утримуватись від дій, що заважають іншим працівникам виконувати свої обов"язки. При виконанні професійних обов"язків дотримуватись професійної етики і деонтології, надання невідкладної медичної допомоги, екстримальних ситуаціях та виконання інших обов"язків. Згідно ст.139 КЗпП України, працівники зобов"язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника, додержуватися трудової дисципліни. За приписами ст. 140 КЗпП України, метою застосування дисциплінарних стягнень є забезпечення трудової дисципліни. Статею 149 КЗпП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення , власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення повинен бути врахований ступінь тяжкості вчиненого проступку, заподіяна шкода, обставини, за яких вчинено проступок, попередня робота працівника. Законодавстом не зазаначено перелік обставин, за яких висновок органу, який має право застосувати дисциплінарне стягнення , вважається прийнятим правомірно, тому, вирішуючи позови даної категорії, суд повинен виходити з конкретних обставин і враховувати будь-які докази, із числа передбачених ст. 57 ЦПК України. За такого, матеріалами справи , поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], посадовими інструкціями, даними медичного обліку, Правилами внутрішнього трудового розпорядку доведений факт відсутності лікаря [PERSON] на робочому місці- в кабінеті № 38 на протязі 45 хвилин ( 11.00 -11.45 )без поважних причин, що призвело до порушення медичної етики та деонтології, що виразилось у явній неповазі до хворого [PERSON], інваліда першої групи. Накладення дисциплінарного стягнення відбулось з дотриманням вимог ст. 149 КЗпП України : відібрані пояснення, вияснені обставини, оголошенню догани передувало вже притягнення до дисциплінарної відповідальності. Позивачка жодним чином не спростувала надані відповідачем докази на підтвердження правомірності притягнення до дисциплінарної відповідальності , не довела належними та допустими доказами обставини, викладені в позовній заяві та доповненні до неї. Показання свідка [PERSON] не спростовують вищевикладеного, окрім того, вона не була свідком надання медичної допомоги чоловіку, та його стану в кріслі лікаря. Надані письмові пояснення [PERSON], як встановлено в судовому засіданні, із пояснень позивача та свідка [PERSON], написані останнім за проханням [PERSON], після видання наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності та не є належним доказом в розумінні вимог ст.ст. 57-61 ЦПК України. Не є належним доказом і надання позивачкою ксерокопії медичної карти [PERSON] про те , що він не переносить розчин нашатирю , оскільки це написано його рукою та після отриманих в судовому засіданні пояснень свідка. Суд не може взяти до уваги пояснення позивача про наявність численних подяк та характеристок, оскільки подані вже після оголошення догани. Наявність неприязненних стосунків з адміністрацією не звільняє [PERSON] від належного виконання своїх обов"язків. Не заслуговують уваги посилання [PERSON] на невідповідність наказу обставинам, оскільки спростовується вищевикладеним, необхідністю останньої знати свою посадову інструкцію, методи деонтології та медичної етики, на відсутність яких остання посилається та знанням Правил внутрішнього розпорядку. Оскільки судом не встановлено порушення трудових прав позивача, її позовні вимоги щодо визнання наказу незаконним і таким , що підлягає скасуванню задоволенню не підлягають. Згідно п.1 ч.1 ст.5 Закону України " Про судовий збір ", від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про поновлення на роботі та іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин. За такого, на підставі вимог ст. 88 ЦПК України, судовий збір слід віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed