Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

13 березня 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В позовній заяві зазначила, що 22.10.2011 року уклала шлюб з [PERSON] Байрам-огли, який зареєстровано у відділі ДРАЦС Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 43. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги дитині не надає. В зв'язку з викладеним [PERSON] просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Позивачка свої вимоги підтримала, надавши до суду письмову заяву, просила про розгляд справи за її відсутності. Відповідач позовні вимоги не визнав і просив стягувати з нього аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі, в розмірі 600 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, про що надав заперечення, а справу за заявою просив розглянути без його участі. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, оскільки від позивача та відповідача надійшли заяви про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. Судом встановлено, що 22 жовтня 2011 року між позивачкою та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано у відділі ДРАЦС Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 43 ( а.с.4). Згідно свідоцтва про народження дитини, виданого у відділі ДРАЦС Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №36, сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.3). Відповідно довідки про склад сімї, виданої виконавчим комітетом Березнегуватської селищної ради Миколаївської області 10.03.2017 року № 766, дитина проживає з позивачкою, а отже перебуває на її утриманні (а.с.7). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча є працездатним та має можливість надавати таку допомогу, інших стягнень за виконавчими документами не має. Так, у відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними. За приписами ч.3 ст.181 СК України та ч.1 ст.183 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, як це передбачено положеннями ст.184 СК України. Відповідно до ст.182 СК України та роз'яснень, наданих у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при визначенні розміру аліментів суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається із матеріалів справи, а саме з характеристики Березнегуватського професійного ліцею від 29.03.2017 року №85 відповідач працює завідуючим господарством Березнегуватського професійного ліцею, а отже має постійне місце роботи, що свідчить про регулярність та стабільність отриманого ним доходу у виді заробітної плати (а.с.18). За такого доводи відповідача про необхідність визначити аліменти у твердій грошовій сумі є безпідставними, оскільки саме наявність регулярного, фіксованого доходу є за законом підставою для визначення розміру аліментів у частці від доходу платника аліментів. Приймаючи до уваги вищевикладене та зважаючи на батьківський обов'язок відповідача по утриманню дитини до її повноліття, враховуючи інтереси останньої, суд доходить висновку про задоволення вимог позивачки у повному обсязі та стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в частці від його доходу. Статтею 192 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Також, відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved