Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

12 жовтня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Вирівської сільської ради Білопільського району Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що 10 листопада 2008 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на все належне його майно, зокрема на земельну ділянку загальною площею 2,79 га, що розташована на території Вирівської сільської ради Білопільського району Сумської області. На даний час [PERSON] має намір прийняти спадщину, що залишилась після смерті батька, але при зверненні до нотаріуса було встановлено, що нею пропущений шестимісячний строк для звернення із заявою про прийняття спадщини. Причиною пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини позивач зазначила скрутне матеріальне становище та відсутність коштів для оформлення спадщини на час відкриття спадщини. Посилаючись на викладене, [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом і просила визначити їй додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини тривалістю в два місяці. У судове засідання [PERSON] та її представник за довіреністю [PERSON] не зявилися, останній направив суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача - Вирівської сільської ради Білопільського району Сумської області ради в судове засідання не зявився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовом сільська рада згодна. Третя особа - приватний нотаріус Білопільського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилась, причин неявки суду не повідомила, хоча належним чином була сповіщена про день, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та обєктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що батьками позивача [PERSON], дівоче прізвище якої було [PERSON], були нині покійні [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження позивача та свідоцтвами про укладення шлюбу (а.с. 6, 7). Мати позивача [PERSON] померла 22 лютого 1993 року, а батько [PERSON] помер 10 листопада 2008 року, що підтверджується свідоцтвами про їх смерть (а.с. 8, 19). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне його майно, зокрема на земельну ділянку загальною площею 2,79 га, що розташована на території Вирівської сільської ради Білопільського району Сумської області та належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю (а.с. 9). З довідки виконкому Вирівської сільської ради від 03 листопада 2016 року вбачається, що [PERSON] був зареєстрований та проживав одиноко в [INFO]. Заповіт від імені [PERSON] виконкомом сільської ради не посвідчувався (а.с. 10). Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. На даний час [PERSON] має намір прийняти спадщину, що залишилося після смерті батька [PERSON], тому звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Але їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки з'ясувалось, що нею пропущений шестимісячний строк для звернення з даною заявою (а.с. 11). Частиною 3 статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Так як позивач на час відкриття спадщини після смерті батька мала скрутне матеріальне становище, у зв'язку з чим не могла своєчасно подати заяву нотаріусу, яка є платною, тому нею був пропущений шестимісячний строк для звернення з заявою про прийняття спадщини. Суд вважає причини пропуску 6-ти місячного строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачем поважними, а тому їй необхідно визначити додатковий строк тривалістю в три місяці з дня набрання чинності рішенням суду. При цьому суд враховує, що відповідач проти позову не заперечує. На підставі викладеного,

Outcome: approved