Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

06 січня 2015 року позивач звернувся з позовом до суду та просив постановити рішення, відповідно до якого стягнути солідарно з [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER], адреса місця проживання: [ADDRESS]) та [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER], адреса місця проживання: [ADDRESS]) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (код за ЄДРПОУ 34047020, адреса місця знаходження: 01001, м. Київ, вул. Щорса, буд. 36, корп. Б) заборгованість за Кредитним договором, що станом на 12.12.2014 року складає 58 319, 47 дол. США, що згідно курсу НБУ станом на 12.12.2014 року є еквівалентом 916 239, 75 гривень. Судові витрати покласти на відповідачів. Свої вимоги мотивував тим, що 04.07.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», який в подальшому змінив назву на ПАТ «УкрСибанк» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11368868000, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 31 163 дол. США, який зобов'язався повернути в строк до 07.07.2015 року або достроково зі сплатою процентів за користування кредитом. З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 215852, відповідно до якого [PERSON] поручилась перед Кредитором за належне виконання взятих [PERSON] зобов'язань згідно Кредитного договору. На теперішній час боргові зобов`язання відповідачами не виконані, тому позивач звернувся з позовом до суду та просить стягнути з відповідачів заборгованість відповідно до кредитного договору, укладеного 04.07.2008 року. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з`явились, сповіщались належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв та клопотань про відкладання не заявляли. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів, які сповіщені про розгляд справи належним чином, від яких не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Відповідно до ст. 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Правовідносини між сторонами врегульовані Цивільним Кодексом України, зобов'язаннями щодо кредитного договору. В судовому засіданні встановлено, що 04.07.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», який в подальшому змінив назву на ПАТ «УкрСибанк» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11368868000, відповідно до умов якого отримав кредит у сумі 31 163 дол. США, який зобов'язався повернути в строк до 07.07.2015 року або достроково зі сплатою процентів за користування кредитом. З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 215852, відповідно до якого [PERSON] поручилась перед Кредитором за належне виконання взятих [PERSON] зобов'язань згідно Кредитного договору. На підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ «УкрСиббанк» змінило назву на ПАТ «УкрСиббанк», яке є правонаступником усіх прав та зобов'язань АКІБ «УкрСиббанк». 08 грудня 2011 року своє право вимоги, що виникло з кредитного договору у Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», останнім було передано Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» на підставі договору купівлі-продажу. Отже на підставі ст. 514 ЦК України та вказаного Договору до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги, що виникло з кредитного договору та договору іпотеки у повному обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачі зобов'язання за вказаним договором не виконали, що має своє відображення у розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого Відповідач станом на 12.12.2014 року має заборгованість у сумі 58 319, 47 дол. США яка складається з наступного:тіло кредиту - 29 498, 74 дол. США, відсотки - 28 820, 73 дол. США. Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК - в разі солідарного обов'язку Відповідачів (солідарних Відповідачів) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх Відповідачів разом, так і від будь-кого з них окремо. При цьому, згідно абз. 2 ч. 2 тієї ж статті ЦК - солідарні Відповідачі залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Ст. 554 ЦК України передбачено, що в разі невиконання зобов'язання боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає в тому ж обсязі, як і боржник, зокрема відповідає за сплату основного боргу і процентів, за відшкодування збитків, за сплату неустойки, якщо інше не встановлено Договором поруки. Частиною 1 ст. 638 ЦК визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Договір та Договір поруки оформлені згідно вимог цивільного законодавства, скріплені підписами працівника Банку та печатками з однієї сторони і підписами Відповідачів з іншої, що є безперечним підтвердженням досягнення згоди з усіх істотних умов договору та його укладення. Відповідно до п. З ч. 1 ст. 611 ЦК України у випадку порушення зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором.. Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позику у тому обсязі та у строк, встановлений договором. Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Як передбачено ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Всі умови договору з моменту його підписання стають одинаково обов`язковими для виконання сторонами. З вищенаведеного випливає, що позивач та відповідачі, підписавши кредитний договір, договір апорти та застави встановили факт досягнення згоди між собою, щодо всіх істотних умов кредитного договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави Позика, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.2 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 533 ЦК України передбачено, що грошове зобов`язання має бути виконано у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає стягненню у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу , якщо інший порядок не встановлений договором або законом. Згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року, у зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. Також у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, доходить до висновку про те, що в справі міститься достатньо доказів для ухвалення рішення про задоволення позову і стягнення в солідарному порядку з відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованість за договором № 11368868000 від 04.07.2008 року в сумі 58 319, 47 дол. США, що згідно курсу НБУ станом на 12.12.2014 року еквівалентно 916 239,75 гривень. Крім того у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідачів на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подані позовної заяви до суду судовий збір у розмірі 3 654 гривень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved