Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся дро суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором №004/216/2К/I-11 від 26.09.2011 року у розмірі 200564,75 грн. та в рахунок погашення заборговансоті за вищевказаним кредитним договором у розмірі 200564,75 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] житловою площею 38,8 кв.м., загальною площею 65,1 кв.м., яка належить на праві власності іпотекодавцю [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №4252, зареєстрованого Товарною біржею "Нерухомість південь" 29.11.1999 року і зареєстрованого в ММБТІ 02.12.21999 року, дійсність якого визнано рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 01.07.2001 року, шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною продажу предмету іпотеки визначеною суб'єктом оціночної діяльності згідно чинного законодавства. В подальшому позивач за первісним позовом ПАТ АК "Укргазбанк" уточнив свої вимоги просив стягнути з [PERSON] і [PERSON] в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №004/216/2К/I-11 від 26.09.2011 року станом на 05.12.2014 року у розмірі 217095,75 грн. та в рахунок погашення заборгованості за вищевказаним кредитним договором у розмірі 217095,75 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] житловою площею 38,8 кв.м., загальною площею 65,1 кв.м., яка належить на праві власності іпотекодавцю [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №4252, зареєстрованого Товарною біржею "Нерухомість південь" 29.11.1999 року і зареєстрованого в ММБТІ 02.12.21999 року, дійсність якого визнано рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 01.07.2001 року, шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною продажу предмету іпотеки визначеною суб'єктом оціночної діяльності згідно чинного законодавства, а також стягнути з [PERSON] штраф за порушення умов договору іпотеки від 26.09.2001 року у розмірі 1950 грн. [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом до ПАТ АБ «Укргазбанк», приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Димова О.С., третьої особи - [PERSON] про визнання недійсними кредитного договору №004/216/2К/I-11 від 26.09.2011 року укладеного між нею та ПАТ АБ «Укргазбанк» і недійсним договору іпотеки від 26.09.2001 року, укладеного між ПАТ АБ «Укргазбанк» (іпотедержателем) і [PERSON] (іпотекодателем), в забезпечення належного виконання кредитного договору №004/216/2К/I-11 від 26.09.2011 року, відповідно до ст.ст. 215, 216 ЦК України. В подальшому [PERSON] уточнила свої вимоги за зустрічним позовом та просила визнання недійсними кредитного договору №004/216/2К/I-11 від 26.09.2011 року укладеного між нею та ПАТ АБ «Укргазбанк». В зустрічному позові [PERSON] зазначила, що відповідно до позиції викладеної і рішенні Конституційного суду України у праві за конституційним звернення [PERSON] щодо офіційного тлумачення деяких положень Закону України "Про захист прав споживачів" у зв'язку з положенням ч.4 ст. 42 Конституції України (справа №1-26/2011 року від 10.11.2011 року) встановлено, що зазначені норми закону діють на протязі виконання договору. Вважає, що кредитний договір №004/216/2К/I-11 від 26.09.2011 року украдений між нею та ПАТ АБ «Укргазбанк» і договір іпотеки від 26.09.2001 року, укладений між ПАТ АБ «Укргазбанк» (іпотедержателем) і [PERSON] (іпотекодателем) є недійсними, у зв'язку з тим, що відповідно до ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів", ст. 1055 ч.1 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі та згідно ст. 207 ЦК України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю. Кредитний договір та договір іпотеки, були укладені з позивачем за первісним позовом в особі заступника директора Одеської обласної дирекції АБ "Укргазбанк", діючого на підставі довіреності від 27.10.2010 року, при цьому, позивач за первісним позовом не надав доказів на підтвердження повноважень посадових осіб ЗАТ КБ "Укргазбанк" на укладення та підписання кредитного договору та договору іпотеки від 26.09.2011 року. При цьому, в супереч вимогам ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів", п.2.1 постанови Правління НБУ від 10.05.2007 року №168 їй при укладенні кредитного договору не було надано інформації про орієнтовану сукупну вартість кредиту та вартість всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача, які пов'язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту. В порушення ст. 13 Закону України "Про захист прав споживачів" їй не була надана необхідна, доступна достовірна та своєчасна інформація банком щодо укладення кредитного договору, примірник договору вона отримала в день укладення та не мала змоги належним чином ознайомитися з його умовами, оцінити властивості такої послуги та можливі негативні для неї наслідки. Складений банком кредитний договір порушує вимоги ст. 626 ЦК України оскільки передбачає тільки наявність прав у банка та не встановлює їх для позичальника Так, банк до договору включив положення, які є несправедливими, оскільки містять умови про зміну у витратах, у п. 1.4.2 встановлено збільшення відсотків за користування кредитними коштами в наслідок прострочення заборгованості, також є дисбаланс зарахування відсотків та тіла кредиту, що встановлено п. 3.8 Договору. У зв'язку з тим, хоча вона і діяла добровільно при укладенні договору, проте не мала реальної змоги надати дійсну оцінку положенням цього договору та наслідків його укладення через ненадання баком повної, достовірної та своєчасної інформації про умови, порядок кредитування та супутні послуги, отже вказаний кредитний договір в силу ст. 203 ЦК України суперечить ЦК, іншим актам цивільного законодавства є несправедливим, тому підлягає визнанню не дійсним в цілому, з моменту його укладення відповідно до ст. 236 ЦК України. [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом до ПАТ АБ «Укргазбанк», третьої особи - [PERSON] про визнання договору поруки №004/216/2П/I-11 припиненим, відповідно до ч. 4 ст. 599 ЦК України. В зустрічному позові [PERSON] зазначила, що в забезпечення кредитного договору №004/216/2К/I-11 від 26.09.2011 року украденого між [PERSON] та ПАТ АБ «Укргазбанк» , між нею та ПАТ АБ «Укргазбанк 26.09.2011 року було укладено договір поруки №004/216/2П/ I-11 . При зверненні з первісним позовом позивач не врахував положення ч.4 ст. 559 ЦК України стосовно припинення договору поруки внаслідок пропуску шестимісячного строку з моменту настання основного зобов'язання, тобто з початку строку виконання погашення чергового платежу за основним зобов'язанням, відповідно до ст. 1050 ч.2 ЦК України та вказана правова позиція зазначена ВСУ у справі №6-53цс14 та є обов'язковою для усіх суб'єктів владних повноважень та судів. Так, заборгованість за кредитним договором утворилась та зростала відповідно до графіку погашень та нарахованих відсотків з вересня 2007 року за весь період часу. Отже, заборгованість з приводу якої заявлений первісний позов виникла у боржника з 11.11.2013 року у зв'язку з несплатою боржником поточних щомісячних платежів із погашення кредиту та процентів за користування ним. Оскільки відповідно до ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник та зазначені правила з урахуванням вимог ч.4 ст. 559 ЦК України повинні застосовуватись і до поручителя. Тобто у разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погіршення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. З графіку погашення кредиту, чергові платежі боржник повинен був здійснювати не пізніше 26 числа кожного місяця, тому з часу несплати кожного з платежів відповідно до ст. 261 ЦК України, починається перебіг позовної давності до вимог до боржника та обрахування встановлено ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя. У разі пред'явлення вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання порука припиняється в частин певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК України до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає, зокрема у разі встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення. В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив про задоволення позову, зустрічні позовні вимоги [PERSON] і [PERSON] не визнав, просив в їх задоволенні відмовити у зв'язку їх безпідставністю, необґрунтованістю та таких, що протирічать доказам по справи. В судовому засіданні представник позивача за зустрічним позовом [PERSON] зустрічні вимоги [PERSON] підтримав просив про їх задоволення, первісні позовні вимоги ПАТ АК "Укргазбанк" не визнав, просив в їх задоволенні відмовити, застосувати строк позовної давності, а також посилався на те, що безпідставні є одночасні вимоги щодо стягнення заборгованості та звернення стягнення. В судове засідання представник позивача за зустрічним позовом [PERSON] не з'явився, просив розглянути справу за його відсутності, зустрічний позовні вимоги [PERSON] підтримав, просив про їх задоволення, первісні позовні вимоги ПАТ АК "Укргазбанк" не визнав, просив в їх задоволенні відмовити. В судове засідання [PERSON]. і [PERSON] не з'явилися, про час та місце слухання справи були повідомлені, причини неявки суду не повідомили. В судове засідання 3 особа приватний нотаріус Димов О.С. не звився, про час та місце слухання справи був повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Як встановлено в судовому засіданні, 26.09.2011 року між ПАТ АК "Укргазбанк" в особі Одеської обласної дирекції АБ "Укргазбанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №004/216/2К/I-II, згідно якого банк надав позичальнику [PERSON] кредит у розмірі 210000 грн. на строк з 26.09.2011 року по 25.09.2021 року зі сплатою процентів за користування кредитом виходячи із 17,1% річних на задоволення споживчих потреб позичальника (п.1.1 Договору). При цьому, перед укладання кредитного договору 30.08.2011 року [PERSON] була власноруч підписана заява позичальника-фізичної особи на отримання кредиту, згідно п. 3 якої, [PERSON] підтвердила, що банк надав їй в письмовій формі та в повному обсязі інформацію передбачену п. 2 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" від 01.12.2005 року. В той же день 30.08.2011 року [PERSON] була власноруч підписана Анкета позичальника на отримання кредиту, в якої зазначено, що [PERSON] підтверджує, що погоджується з усіма пунктами цієї Анкети та вся надана нею інформація вірна, підписанням цієї Анкети [PERSON] підтверджує, що Банк надав їй в письмовій формі та в повному об'ємі інформацію передбачену п.2 ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів" від 01.12.2005 року. Крім того, 30.08.2011 року [PERSON] була власноруч підписана Довідка про умови кредитування та орієнтовану сукупну вартість споживчого кредиту за програмою "Іпотечний кредит" на споживчі цілі під заставу нерухомості, в якої детально розписана сукупну вартість кредиту з урахуванням процентної ставки, сума кредиту, форма кредиту, погашення кредиту, дострокове погашення кредиту, строк кредиту, вартість супутніх послуг та додаткові витрати позичальника, основні переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. Таким чином, позивальник [PERSON] перед укладенням кредитного договору належним чином була ознайомлена із умовами кредитування та сукупною вартістю кредиту, процентною ставкою за кредитом, умовами користування та повернення кредиту, про що свідчать вищевказані документи, які вона засвідчила власним підписом, зауважень чи заперечень не заявляла після чого 26.09.2011 року уклала кредитний договір. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, що підтверджується заявкою на видачу готівки №6324-7 від 26.09.2011 року. Згідно п. 1.4.2 Кредитного договору за користування кредитними коштами що не повернути у термін, передбачений цим Договором (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється у розмірі 22,1% річних. Згідно п. 3.1 Кредитного договору позичальник здійснює погашення кредиту з графіком, встановленим у Додатку №2 до цього Договору та сплату процентів за користування кредитними коштами шляхом сплати рівних один одному платежів у розмірі 3675 грн. щомісячно з 1-го по 10-е число кожного місяця, шляхом внесення коштів на рахунок кредиту, відкритий у відділенні 3261/14 АБ "Укргазбанк" через касу банку або шляхом безготівкового перерахування. Сплата періодичного платежу оформлюється єдиним платіжним документом, в якому не відокремлюються суми, що припадають на погашення кредиту та сплату процентів за користування кредитними коштами. Крім того, згідно п. 4.3 договору позичальник зобов'язується використати кредит на зазначені у п.1.2 цього договору цілі повернути банку отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитними коштами у повному обсязі. У строки та у порядку згідно цього договору. Відповідно до п. 3.4 кредитного договору сторони погоджуються, що зобов'язання по частковому поверненню кредиту та сплаті процентів за користування коштами є виконання позичальником належним чином у разі зарахування на рахунок кредиту суми періодичного платежу у розмірі, у строки та у порядку згідно цього Договору, за умови відсутності на момент зарахування періодичного платежу простроченої заборгованості позичальника за цим Договором. Згідно п. 3.8 кредитного договору при здійсненні періодичного платежу, у тому числі періодичного плантажу у неповній сумі або якщо сума зарахованих на рахунок кредиту коштів перевішує розмір періодичного платежу або у виникнення простроченої заборгованості. А також у випадку часткового або повного дострокового погашення кредиту, сторони встановлюють наступний порядок погашення заборгованості за цим Договром: 1. прострочені проценти, 2. прострочена сума за кредитом, 3. строкові проценти, 4. строкова заборгованість за кредитом. Пунктами 3.9-3.12 кредитного договору передбачено, що у разі порушення встановлених цим договором порядку та строків сплати періодичних платежів, суми не погашених у строки платежів (або їх частина) визначаються простроченими та наступного банківського дня переносяться банком на рахунки простроченої заборгованості, при цьому: розмір прострочених процентів визначається як різниця між фактично нарахованими відповідно до п.1.4 цього договору процентами за користування кредитними коштами за звітний період внесеного періодичного платежу за відповідний період. · Розмір простроченої суми за кредитом визначається як різниця між строковою заборгованістю за кредитом на 11-е число кожного місяця та плановим максимальним залишком по кредиту на відповідну акту згідно Додатку №2 до цього Договору. Проценти за користування кредитними коштами нараховуються на суму строкової та простроченої заборгованості за кредитом з дотриманням умов п. 3.11 цього договору. При розрахунку процентів застосовується метод "30/360". Проценти нараховуються за зобов'язаннями позичальника за період від дня одержання кредиту до дня його погашення, враховуючи перший день видачі кредиту та не враховуючи останній день користування кредитом. Проценти нараховуються на залишок заборгованості за кредитом. Згідно п. 4.2.3, 4.2.4 кредитного договору банк має право вимагати дострокового повного виконання позичальником своїх зобов'язань по цьому договору включаючи повернення всієї суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами, комісій та штрафних санкцій у випадку невиконання позичальником будь-яких зобов'язань (із простроченням їх виконання більше ніж на один банківський день), що випливають з цього договору. У разі невиконання позичальником зобов'язань, передбачених цим Договором, банк має право задовольнити свої вимоги по цьому договору в порядку, передбачатиму чинним законодавством України, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет забезпечення. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №004/216/2К/I-11 від 26.09.2011 року, між позивачем ПАТ АБ "Укргазбанк" та [PERSON] 26.09.2011 року був укладений Договір поруки №004/216/2П/I-11, згідно з умовами якого [PERSON] взяла на себе зобов'язання перед позивачем у повному обсязі солідарно відповідати за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором за Умовами якого позичальник зобов'язаний у порядку та на умовах, викладених у кредитному договору не пізніше 25.09.2021 року повернути кредит у сумі 210000 грн., сплати відсотки за користування кредитом, пені, штрафів, передбачених кредитним договором та договором поруки (п.1.1 договору поруки). Термін дії договору поруки визначено в п. 5.2 до закінчення трирічного строку від останнього дня, передбаченого для виконання зобов'язань за договором кредиту. Позичальник свої зобов'язання за кредитним договором №004/216/2К/I-11 від 26.09.2011 року не виконує, у зв'язку з чим станом на 05.12.2014 року виникла заборгованість у розмірі 217095,75 грн. з яких: 177221,18 грн. - заборгованість по кредиту строкова, 13496,79 грн. - заборгованість по кредиту прострочена, 23143,05 грн. - заборгованість по процентам, 3234,73 грн. - заборгованість по процентам поточна. Згідно ст. 1054 ч. 2 ЦК України та умов кредитного договору передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокове повернення частини позики, що залишалась та сплати процентів (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов'язані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст.ст. 553, 554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідає перед кредитором як солідарні боржники. При цьому поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків. Крім того, з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №004/216/2К/I-11 від 26.09.2011 року, між позивачем ПАТ АБ "Укргазбанк" та [PERSON] 26.09.2011 року був укладений Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Димовим О.С. за реєстровим №3523/30, предметом якого є нерухоме майно - квартира 41 житловою площею 38,8 кв.м., загальною площею 65,1 кв.м., яка знаходиться по [ADDRESS] в м. Миколаєві, яка належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №4252, зареєстрованого Товарною біржею "Нерухомість Південь" 29.11.1999 року і зареєстрованого ММБТІ 02.12.1999 року за реєстровим №18402, дійсність договору купіллю-продажу визнано рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 01.07.2011 року, згідно п.2.2 Договору іпотеки вартість предмету іпотеки визначено в розмірі 300000 грн. Згідно п. 3.1.4 Договору іпотеки банк має право вимагати дострокового виконання зобов'язання, забезпеченого іпотекою, а якщо його вимога не буде задоволена звернути стягнення на предмет іпотеки у разі порушення позичальником обов'язків передбачених кредитним договором. Відповідно до п. 3.1.6 Договору іпотеки, у разі невиконання позичальником умов кредитного договору, банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки та задовольнити за рахунок предмета свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення, включаючи суму кредиту, процентів, відшкодування збитків, завданих пророченням виконання, витрати, пов'язані з пред'явленням вимоги за кредитним договором і звернення стягнення та реалізації предмета іпотеки, а також інших збитків, завданих порушенням умов кредитного договору та цього договору. Пунктом 6.1 Договору іпотеки передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання позичальником умов кредитного договору іпотекодержатель набуває прав звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки виникає також з підстав, передбачених кредитним договором, цим договором та законодавством України. У пункті 6.2 Договору іпотеки зазначено, що у разі порушення позичальником умов кредитного договору та/або умов цього договору іпоекодержатель надсилає іпотекодателю та позичальнику, якщо він є відмінним від іпотекодателя письмову вимогу про усунення порушення. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. На виконання вимог п. 6.2 Договору іпотеки позивач надіслав на адресу позичальника та іпотекодавця (поручителя) претензію від 09.12.2013 року зп №510013/05/1209/465. Крім того, згідно п. 3.3.6 договору іпотеки, іпотекодавець зобов'язаний на період дії цього договору застрахувати предмет іпотеки за власний рахунок у відповідності до вимог банку та надати копії договору страхування, а також документи, що підтверджують сплату страхових платежів за цим договором страхування. Згідно п. 4.2 Договору іпотеки за кожний випадок невиконання чи неналежного виконання п.3.3.6 цього договору іпотекодавець сплачує на користь іпотекодержателя штраф. Розмір штрафу встановлюється залежно від строку, протягом іпотекодавець порушував умови вимог п. 3.3.6 цього договору та становить 0,5% від заставної вартості предмета іпотеки, визначеної у п.п. 2.2 цього договору, який збільшується на 0,05% щомісячно наростаючим підсумком починаючи з 2-го календарного місяця, що слідує за місяцем порушення (у т.ч. врахоуючи місяць у якому будуть виконані зобов'язання зі страхуванням). При цьому сплата штрафу не звільняє іпотекодавця від виконання своїх зобов'язань за вказаними пунктами. Проте, іпотекодавець [PERSON] доказів на підтвердження укладення нею договору страхування предмета іпотеки не надала, у зв'язку з чим з неї на користь позивача підлягає стягненню штраф за порушення умов договору іпотеки у розмірі 1950 грн. (300000 грн.х0,65%). Відповідно до вимог ч.1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами договору, що обумовлює основне забов'язання. Згідно ч.1, 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основними зобов'язаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст. 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притримання, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі не виконання зобов'язання, забезпеченного заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ч.1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду , якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 575 ЦК України та ст. 1 Закону України "Про іпотеку" в силу іпотеки іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченного іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Таким чином, суд приходить до переконання, що первісні позовні вимоги ПАТ КБ "Укргазбанк" є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Суд не приймає до уваги заперечення відповідачів оскільки ними не надано належних і допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень та вони протирічать дослідженими судом матеріалам справи. Безпідставною є заява представника відповідача [PERSON] про застосування позовної давності та відмови у позові, а також відносно не можливості звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнення суми заборгованості за кредитним договором, оскільки одночасно можливо звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором в разі коли особа позичальника є відмінною від особи іпотекодавця. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] щодо визнання недійсними кредитного договору №004/216/2К/I-11 від 26.09.2011 року укладеного між нею та ПАТ АБ «Укргазбанк» суд вважає такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведене ті обставин на які вона посилається як на підставу свої вимог. Відповідно до ч.3 ст. 244 ЦК України довіреність є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Згідно ст. 246 ЦК України довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою уповноваженою на це її установчими документами. Статтею 247 ч.1 ЦК України встановлено, що строк довіреності встановлюється у довіреності. Якщо строк довіреності не встановлений, вона зберігає чинність до припинення її дії. Відповідно до с . 207 ч.2 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Обов'язковість скріплення правочину печаткою може бути визначена за письмовою домовленістю сторін. Згідно п.2 ч.1 ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичної особою. Відповідно до ст. 1055 ч.1 ЦК України кредитний договір ускладається у письмовій формі. Відповідно до ст. 43 Закону України "Про нотаріат" нотаріус при посвідчені угод повинен встановити особу, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії, перевірити її дієздатність, а у випадку, якщо звернулася юридична особа, перевірити її правоздатність, а також перевірити обсяг повноважень представника. Нотаріусу подається довіреність або інший документ, що надає повноваження представникові. Дійсність довіреності перевіряється нотаріусом за допомогою Єдиного реєстру довіреностей. Так, вказаний кредитний договір №004/216/2К/I-II від 26.09.201 року укладений від імені АБ "Укргазбанк" у письмовій формі заступником директора Одеської обласної дирекції АБ "Укргазбанк" Корінь М.М., який діє на підставі довіреності, посвідченої Заєць І.О. приватним нотаріусом Київського нотаріального округу від 27.10.2010 року за Р32866, відповідно до якого заступник директора Одеської обласної дирекції Корінь М.М. має право представляти Банк з питань банківської діяльності перед третіми особами, а також вчиняти від імені Банку дії та правочини. Отже, заступник директора Одеської обласної дирекції АБ "Укргазбанк" Корінь М.М., при укладені кредитного договору виступав в якості уповноваженої особи та діяв в межах прав, наданих йому довіреністю, виданою ПАТ АК "Укргазбанк", з в тексті якої зазначено, що уповноважена особа має права "представляти Банк з питань банківської діяльності перед третіми особами, а також вчиняти від імені Банку такі дії та правочини, а саме: укладати та підписувати від імені Банку з фізичними особами, юридичними особами та фізичними особами-підприємцями від імені Банку договори, погоджені згідно з встановленим у банку порядком, кредитні договори, договори поруки, застави, іпотеки, інші договори та додаткові угоди до них, що передбачають переведення боргу, усі договори, пов'язані зі зверненням стягнення на предмет застави/іпотеки, з метою задоволення вимог банку, укладаються виключно за умови надання банком письмового дозволу уповноваженого колегіального органу банку або уповноваженої особою банку. Таким чином, заступником директора Одеської обласної дирекції АБ "Укргазбанк" Корінь М.М. кредитний договір №004/216/2К/I-II від 26.09.2011 року вчинено відповідно до чинного законодавства, за довіреністю від імені Банку та в межах наданих йому повноважень. Крім цього, перед укладанням кредитного договору 30.08.2011 року [PERSON], відповідно до вимог ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" та Правил надання банками України інформації споживчу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, була ознайомлення із умовами кредитування та сукупною вартістю кредиту, процентною ставкою за кредитом, умовами користування та повернення кредиту, про що свідчать наявні в матеріалах справи: заява позичальника-фізичної особи на отримання кредиту від 30.08.2011 року, анкета позичальника на отримання кредиту від 30.08.2011 року, довідка про умови кредитування та орієнтовану вартість споживчого кредиту, які засвідчені власним підписом позичальника [PERSON], без зауважень чи заперечень, після чого 26.09.2011 року був укладений кредитний договір. При цьому, безпідставні є посилання позивача [PERSON] на незаконність умов кредитного договору щодо встановлення процентної ставки 22,1% за користування кредитними коштами не повернутими у терміні, передбачені кредитним договором та встановлений сторонами порядок погашення заборгованості за кредитним договором відповідно до до п. 3.8 договопу, оскільки нарахування процентної ставки 22,1%, тобто збільшення від базової ставки за кредитним договором не є підвищенням процентної ставки в односторонньому порядку, оскільки такий порядок виконання кредитних зобов'язань викладений у кредитному договорі, погоджений та підписаний обома сторонами, який було укладено на підставі добровільного волевиявлення сторін. Що стосується зустрічних позовних вимог [PERSON] про визнання договору поруки №004/216/2П/ I-11 припиненим, відповідно до ч. 4 ст. 599 ЦК України, суд приходить о наступного: Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить вимоги протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до ч.1, 3 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи полія, яка має юридичне значення. Строк може бути визначено актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. На підставі ч.1 ст. 252, ч.1 ст. 253 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями, годинами. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Згідно п.1.3 договору поруки поручитель підписуючи цей договір, засвідчує, що він ознайомлений з положенням кредитного договору та згоден забезпечувати виконання всіх його умов. Відповідно п.1.3.2 кредитного договору, строк кінцевого повернення кредитних коштів в повному обсязі встановлений датою: 25.09.2021 року. Згідно п. 5.1 умов договору поруки №004/216/2П/ I-11 укладеного між АБ "Укргазбанк" та [PERSON] цей договір набирає чинності з моменту підписання сторонами і діє до припинення забезпеченого ним зобов'язання позичальника за кредитним договором; п. 5.2 порука також припиняється якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку виконання зобов'язання позичальника за кредитним договором не пред'явить вимоги до поручителя. Отже договором поруки встановлено строк її припинення - після закінчення трьох років, починаючи з дня настання строку виконання зобов'язання позичальника за кредитним договором. П.п. 1.3.2 п. 1.3 кредитного договору встановлена його дія по 25.09.2021 року. Тобто днем настання строку виконання основного зобов'язання, з якого починається відлік трирічного строку для пред'явлення кредитної вимоги до поручителя буде 26.09.2021 року, а припинення поруки відповідно до вимог ч.4 ст. 559 ЦК України - 26.09.2024 року. Таким чином, суд вважає вимоги [PERSON] не обґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведене ті обставин на які вона посилається як на підставі своїх вимог. Одночасно, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів за первісним позовом на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2249,24 грн.

Outcome: approved