Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

09.07.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 18 листопада 2011 року. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що у них з відповідачем життя не склалось, подружні стосунки припинені через зловживання ним спиртними напоями, різні погляди на сімейне життя, ведення домашнього господарства, на ґрунті чого в сім'ї виникають постійні сварки та бійки. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, наполягала на розлученні посилаючись на те, що відповідач співмешкає з іншою жінкою, а тому подальше сумісне проживання та збереження сімї є неможливим. Також просить відновити її дошлюбне прізвище "Кілімчук" та стягнути з відповідача на її користь судові витрати в сумі 243,60 грн. Відповідач [PERSON] на виклик суду не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин чи розгляд справи у його відсутності не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вирішуючи спір суд встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18 листопада 2011 року. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.4,5). Подружні стосунки припинені, позивач наполягає на розлученні, миритись не бажає, наданий судом строк для примирення позитивного результату не дав. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.51 Конституції України, ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.), ст.ст. 24, 105, 110, 112, 113 СК України. Згідно ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і в разі його розірвання. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить їх інтересам та інтересам їхньої малолітньої дитини суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] сплачений нею при зверненні до суду судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved