Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

У лютому 2020 року [PERSON] звернувся в Дарницький районний суд м. Києва із позовною заявою до представника стягувача адвоката Гуримського О.В., приватного виконавця Мілоцького О.Л., за участю третьої особи: стягувача [PERSON] , якій просив суд визнати дії представника стягувача адвоката Гуримського О.В. при проникненні до квартири незаконними та зобов"язати [PERSON] вчинити дії по відновленню попереднього стану дверних замків та безперешкодного користування позивачем квартирою. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що на праві сумісної власності [PERSON] та [PERSON] належала квартира [ADDRESS] . 22.12.2009 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики грошей та договір іпотеки під заставу вказаної квартири. У зв"язку з неповерненням позики, продовжувала діяти до виконання зобов"язання боржником. Але за іншим зобов"язанням приватним виконавцем Мілоцьким О.Л. за заявою [PERSON] 18.10.2018 року було відкрито виконавче провадження та здійснено арешт предмета іпотеки та реалізовано його на електронних торгах ДП "СЕТАМ" 19.07.2019 року без згоди на це іпотекодержателя [PERSON] . Переможцем торгів став стягувач [PERSON] , який зареєстрував на підставі свідоцтва від 26.07.2019 року право власності на вищезазначену квартиру. 31 січня 2020 року представник стягувача адвокат Гуримський О.В. не маючи рішення суду про виселення позивача з квартири [ADDRESS] , разом з приватним виконавцем Мілоцьким О.Л., незаконно проникли до квартири без повідомлення позивача та змінили замки, що свідчить про фактичне виселення позивача в порушення норм чинного законодавства. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва 20.03.2020 року відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом учасників справи. 28.05.2020 року [PERSON] подав до суду відзив, в якому вказав про неприпустимість ототожнення адвоката з його клієнтом, що було здійснено позивачем у позовній заяві. Також зазначив про те, [PERSON] є неналежним позивачем та не може щось вимагати, оскільки власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] . Проникнення до квартири відбулося на підставі ухвали Дарницького районного суду м. Києва, яка набрала законної сили та ніким не оскаржувалася. Також 28.05.2020 року представником [PERSON] в інтересах [PERSON] подані до суду пояснення щодо заявлених позовних вимог, вважає дії щодо подання вказаного позову тиском на адвоката та перешкоджанням у здійсненні адвокатської діяльності. 09.06.2020 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач підтримав свої доводи, викладені у позовній заяві та зазначив про те, що дії приватного виконавця Мілоцького О.Л. щодо звернення стягнення на квартиру [ADDRESS] судом визнано незаконними. У судовому засіданні [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Адвокат Гуримський О.В. у судове засідання не прибув, подав до суду заяву про у його відсутність як відповідача та як представника третьої особи [PERSON] . У задоволенні позовних вимог просив відмовити. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 05.09.2005 року належала квартира [ADDRESS] (а. с. 9, 10). 22 грудня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, умовами якого передбачено, що позикодавець при укладенні цього договору передав у власність позичальникові строком до 22 червня 2010 року грошові кошти в розмірі 1495805,00 грн. Договір є безвідсотковим (а. с. 11 - 13). 22 грудня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір іпотеки, пунктом 1.1 якого визначено, що цим договором забезпечується виконання зобов`язання, що виникло в іпотекодавця на підставі договору позики, посвідченого 22 грудня 2009 року, на суму 1495805,00 грн. Предметом іпотеки є квартира [ADDRESS] (а. с. 14 - 17). Разом з тим, з матеріалів справи також вбачається, що квартира [ADDRESS] зареєстрована 29.07.2019 року на праві власності за [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Могильницькою О.А. та копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а. с. 94, 95). Звертаючись до суду з даним позовом [PERSON] зазначив про те, що проникнення до квартири та зміна дверних замків відбулося у січні 2020 року, чим були порушені його права безперешкодного користування квартирою та виселено його із квартири. Згідно із ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Вимога про усунення перешкод у користуванні квартирою пов`язана із тим, чи має позивач будь-яке право щодо спірного майна. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст.76, ч.1, 2 ст.77, ст.ст.79, 80 і 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Проаналізувавши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позивачем не доведено порушення його права користування квартирою [ADDRESS] відповідачем по справі, оскільки жодного доказу того, що адвокатом Гуримським О.В. було замінено замки на вхідних дверях квартири суду не надано. Твердження позивача про те, що проникнення до квартири було незаконним суд не приймає до уваги, оскільки як вбачається з матеріалів справи, дозвіл на проникнення до житла було надано приватному виконавцю Мілоцькому О.Л. ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16.12.2019 року в межах примусового виконання рішення суду про стягнення боргу. Враховуючи зазначене суд вважає відсутніми правові підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed