overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом де вказує, що перебуває з відповідачем у юридичному шлюбі, який був зареєстрований 30 червня 2006 року у Бабаївській сільській раді Харківського району Харківської області за актовим записом №15. Від цього шлюбу мають одну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. З січня 2014 року вони з відповідачем шлюбні відносини не підтримують, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною припинення шлюбних відносин став той факт, що в них різні погляди на життя, на ведення господарства, що призвело до втрати порозуміння. Вважає що подальше збереження їх родини недоцільне, а тому просить розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з"явилась, надала суду письмову заяву з проханням розглядати справу у її відсутність та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судове засіданя не з"явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідмив. Тому суд, у відповідності з вимогами ст.224 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у його відсутність, постановивши по справі заочне рішення. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне. У відповідності зі ст.112 Сімейного кодексу України суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зебереження шлюбу протиречило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Як встановлено у судовому засіданні сторони перебувають у юридичному шлюбі, який зареєстрований 30 червня 2006 року Бабаївською сільською радою Харківського району Харківської області за актовим записом №15 (а.с.2). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.3). У той же час судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені у січні 2014 року. З цього часу сторони мешкають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. За таких обставин оголошена та досліджена у судовому засіданні сукупність доказів призводить суд до висновку про те, що подальше збереження родини сторін недоцільне, а тому позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. На підставі вищевикладеного, ст.ст.111, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

У серпні 2015 року позивачка звернулась до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що 24 листопада 2007 року між нею та відповідачем Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 220. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати з тих підстав, що вони однією сім"єю не проживають та збереження сім"ї суперечить їхнім інтересам. Сторони в судове засідання не з"явились, але кожен окремо звернувся до суду із заявми про розгляд справи у їхню відсутність, при цьому відповідач проти задоволення позову не заперечував. Згідно з положеннями ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.109 СК України Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушенні їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі 24 листопада 2007 року між позивачкою та відповідачем Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 220, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17.11.2011 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12 серпня 2008 року. В нинішній час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Збереження сім'ї суперечить інтересам сторін. При таких обставинах суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно та її збереження неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

У серпні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що з 27 листопада 2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя не склалось, шлюбні стосунки між ними припинені з травня 2014 року. Примирення та збереження сімї вважає не можливим, спору про розподіл майна між ними не має, а тому просила суд розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] в судове засідання надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, наполягала на розірванні шлюбу, прізвище після розірвання шлюбу просила змінити на дошлюбне Терещенко, а справу розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, однак від нього через позивачку на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності у зв"язку із неможливістю з"явитись в судове засідання, із додаванням копії його паспорту, в якій він не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та задовольняє його у повному обсязі. За умовами ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді чоловіка та жінки. Примушування до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що на теперішній час між подружжям шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться з травня 2014 року, сімя фактично розпалась, подружжя не має наміру досягти примирення, а тому шлюб між ними має бути розірваний. При розірванні шлюбу суд залишає позивачу прізвище Терещенко. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

У серпні 2015 року позивач, Публічне акціонерне товариство "Банк"Фінанси та Кредит" звернулося з позовом до відповідача, [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно умов Кредитного договору № 33-256/07-А від 04 травня 2007 року, укладеного між ним та [PERSON], останньому було надано кредит у розмірі 26 888 доларів США строком до 02 травня 2014 року з оплатою за процентними ставками, встановленими п. 4.1. Кредитного договору. 22 травня 2013 року між сторонами було укладено Додаткову угоду до Кредитного договору № 33-256/07-А, яка є невід'ємною частиною Кредитного договору та якою сторони погодили змінити п. 3.2. Кредитного договору щодо дати повернення кредитних коштів 02 травня 2016 року та п. 3.3. Кредитного договору щодо порядку погашення позичальником заборгованості. Посилаючись на те, що відповідач [PERSON] від виконання умов Кредитного договору ухиляється, кредитні кошти не повертає, позивач був змушений звернутися до суду з відповідним позовом та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 7 644 долари США 32 центи та 264 270 грн. 66 коп. заборгованості по тілу кредиту, відсотках та пені, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 3 654 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся судом про місце і час розгляду справи, заяви про відкладення розгляду справи не надав, причини неявки не повідомив. Поштове повідомлення повернулось до суду за закінченням терміну зберігання. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, у разі ненадання фізичними особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності особи, яка бере участь у справі, за адресою її місця проживання або місця реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що його донька [PERSON] 05.01.2008 року народила сина [PERSON]. Починаючи з дня народження і по теперішній час відповідачка вихованням сина не займається, зловживає спиртними напоями, не працює, не виявляє інтересу до дитини. З вересня 2015 року малолітній [PERSON] постійно мешкає з позивачем у справі та знаходиться на його утриманні. Просив позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її сина [PERSON] та призначити його опікуном. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізюмської міської ради громадянку [PERSON], [INFO], доцільно позбавити батьківських прав. Позивач у судове засідання не з"явився, надав до суду заяву, у якій просить справу розглянути у його відсутності, позов просив задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з"явилася, про час розгляду справи повідомлена належним чином, заперечень проти позову не надала. Третя особа у судове засідання не з"явилися, надали до суду заяви, у яких просять справу розглянути у їх відсутності, заперечень проти позову не надали. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка має дитину: [PERSON], [INFO]. (а.с.8). Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізюмської міської ради громадянку [PERSON], [INFO], доцільно позбавити батьківських прав. (а.с.13). Органом опіки та піклування виконавчого комітету Ізюмської міської ради до суду надано подання про призначення опікуном над малолітнім [PERSON], [INFO] [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. В судовому засіданні встановлено, що відповідач протягом довгого часу не займалася вихованням дитини та її утриманням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій зазначив, що\~13 січня 2016 року померла двоюрідна сестра заявника\~ [PERSON], внаслідок чого відкрилась спадщина. На даний час [PERSON] не може оформити свої спадкові права у звязку з тим, що відсутні документи, що підтверджують той факт, що її мати [PERSON] та мати спадкодавця [PERSON] були рідними сестрами. Посилаючись на вказані обставини, представник заявника \~просить суд\~ухвалити рішення, яким встановити той факт, що [PERSON] є двоюрідною сестрою [PERSON] Ухвалою Романівського районного суду Житомирської області від 4 жовтня 2017 року [PERSON] та [PERSON] було залучено до участі у даній справі в якості заінтересованих осіб. \~В судове засідання заявник, його представник та\~\~ заінтересовані особи,\~ які були належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, не з"явилися. При цьому, представник заявника, підтримавши доводи заяви, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд,\~\~ дослідивши матеріали справи\~ вважає, що заява\~ [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 256 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд\~ вправі встановити факт\~ родинних відносин між фізичними особами, якщо такий факт має юридичне значення. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб, виданого 1 листопада 1960 року Дзержинським бюро записів громадянського стану Житомирської області дошлюбним прізвищем заявника було прізвище [PERSON]. Із архівної довідки № Т/4025-1, виданої 22 грудня 2016 року державним архівом Житомирської області Житомирської обласної державної адміністрації вбачається, що батьками [PERSON] були [PERSON] та [PERSON]. В копії послужного списку [PERSON] (батька заявника) міститься дані про сімейний стан останнього, з якого вбачається, що в 1933 році він уклав шлюб із матір"ю заявника - [PERSON]. [PERSON] була рідною сестрою [PERSON], про що свідчить спільність їх прізвища, по батькові та місця народження, дані обставини підтверджується повним витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть [PERSON], копією актового запису про її смерть та оригіналом свідоцтва про смерть [PERSON] серії І-ТП № 319262. З довідки Дунаєвецької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області вбачається, що рідною дочкою [PERSON] була [PERSON], дошлюбне прізвище якої - [PERSON], що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб укладеного 6 лютого 1966 року між [PERSON] та [PERSON] Наведені вище обставини на переконання суду свідчать про обґрунтованість доводів заявника, щодо наявності родинних відносин між нею та [PERSON] Факт, про встановлення якого просить [PERSON], має для неї юридичне значення, оскільки вказаний факт пов"язаний з реалізацією її спадкових прав. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17.02.2001 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис №191. Позов мотивував тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб та сімю, шлюб між ними фактично розпався, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо з 2008 року, примирення неможливе. На підставі зазначеного позивач просив розірвати шлюб. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявилася, судові повістки, направлені на її адресу, повернені відділенням поштового звязку з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними в матеріалах справи документами. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 лютого 2001 року [PERSON] та [PERSON] (до укладення шлюбу - Дубина) Н.В. уклали шлюб, який зареєстровано міським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис №191, що стверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ТП № 071045 від 17.02.2001 р. (а.с. 6). Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, через що позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно зі ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Таким чином, враховуючи, що подальше збереження сім"ї суперечило б інтересам позивача, що бажає припинення шлюбних відносин, суд вважає, що укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом, в якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON], посилаючись на те, що шлюбні стосунки у нього із Відповідачем фактично припинені, шлюбні відносини існують лише формально, в майбутньому не мають наміру проживати однією сім'єю. В даний час сім"я розпалась остаточно, спільних інтересів не мають. В судове засідання позивач не з"явився, але надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з"явилась, надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнала. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Задовольняючи позов, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, в той час як сторони не мають наміру зберегти шлюб. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя [PERSON] скористався даним правом та звернувся до суду з таким позовом. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30 вересня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві про, що складено відповідний актовий запис № 1543 від 30 вересня 2009 року (а.с. 3). Від шлюбу у подружжя народились дитина - донька [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин,примушування до їх збереження є порушення права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~У серпні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання [PERSON], [INFO], недієздатним та встановлення над ним опіки, з призначенням її опікуном над [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що вона є рідною матірю [PERSON], [INFO], який є інвалідом з дитинства 1 групи. Внаслідок психічної хвороби [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. \~ \~ \~ \~У судове засідання заявник не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. \~ \~ \~ \~Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно довідки виданої Павлоградським МСЕК № 0021078 від 19 березня 2013 року, [PERSON], [INFO], є інвалідом першої групи «Б» з дитинства. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 137 від 30.10.2018 року Комунального закладу "Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня" ДОР" [PERSON], [INFO], страждає на хронічний стійкий психічний розлад у формі деменції внаслідок органічного ураження головного мозку. За своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Зазначені вимоги містить ч. 1 ст. 60 ЦК України визначаючи, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. З урахуванням наведеного, суд вважає, що заявлені вимоги заявника щодо [PERSON], [INFO], недієздатним та призначення її опікуном підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, повязані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved