Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

28 січня 2014 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом та просила стягнути з ПрАТ СК "Провідна" 2059,96 грн. матеріальної шкоди, а з [PERSON] 10000 грн. моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. При цьому мотивувала свої вимоги тим, що під час ДТП, що сталася 11 жовтня 2013 року на автодорозі Білопілля-Терни-Липова Долина на 56 км+ за участю автомобіля Фольцваген д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та Шевролет д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON], вона була пасажиром останнього автомобіля. Внаслідок ДТП вона отримала травму у вигляді садна роговиці правого ока. Між ПрАТ СК "Провідна" та [PERSON], якого постановою Гадяцького районного суду Полтавської області від 14 листопада 2013 року притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, який діяв на момент дорожньо-транспортої пригоди. Тому просить стягнути з ПрАТ СК "Провідна" 2059,96 грн. матеріальної шкоди, яка складається з: витрат на відвідування лікаря - 70 грн., на придбання медикаментів - 269,46 грн., всього 339,46 грн., а також не отримані доходи за час втрати працездатності у розмірі мінімальної заробітної плати за період з 11 жовтня 2013 року до 25 листопада 2013 року - в сумі 1720,5 грн. Крім того, просить стягнути 10000 грн. моральної шкоди з відповідача [PERSON] Позивачка [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач ПрАТ СК "Провідна" в судове засідання не з'явився, в своїх письмових запереченнях позов не визнав, вказав, що всі необхідні передбачені законом та страховим договором виплати були належним чином позивачці проведені. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] кожен окремо в судовому засіданні позов не визнали, пояснили, що після дорожньо-транспортної пригоди відповідач [PERSON] давав позивачці та її чоловіку гроші в сумі 3000 грн., з яких особисто позивачці 500 грн. Крім того, вказали, що відповідальність [PERSON] застрахована і шкода має бути відшкодована саме страховою компанією. Заслухавши позивачку [PERSON], відповідача [PERSON], представника відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 жовтня 2013 року близько 18.00 год. на автодорозі Білопілля-Терни-Липова Долина на 56 км+ [PERSON], керуючи автомобілем Фольцваген д.н. [NUMBER], здійснюючи обгін, не впевнився у безпеці для інших учасників дорожнього руху, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автомобілем Шевролет д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Внаслідок ДТП [PERSON], яка була пасажиром автомобілем Шевролет д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON], отримала ушкодження здоров'я у вигляді садна роговиці правого ока, про що свідчить довідка, видана Недригайлівським відділенням екстреної медичної допомоги КЗ СОР СОЦЕМД та МК. Копія цієї довідки міститься на а.с.8. Постановою Гадяцького районного суду Полтавської області від 14 листопада 2013 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с. 12). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ СК "Провідна", відповідно до полісу №АС/0182959 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 13 лютого 2013 року на строк з 24 лютого 2013 року по 23 лютого 2014 року (а.с.49). Встановлений у п.4 цього договору ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю становить 100000 грн. На підставі ст.ст. 22, 23 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. А також особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Оскільки шкоду здоров'ю позивачки заподіяно внаслідок винних дій [PERSON], то суд вважає, що транспортна пригода внаслідок якої позивачка зазнала ушкоджень у вигляді садна рогівки правого ока є страховим випадком в розумінні ст. 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі Закон). Отже, виплата страхового відшкодування шкоди, завданої здоров'ю позивачки мала бути здійснена ПрАТ СК "Провідна". Відповідно до вимог п. 22.1 ст.22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Пунктом 23.1 ст.23 Закону передбачено, що шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов'язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; шкода, пов'язана із смертю потерпілого. Згідно п.п. 24.1, 24.2 Закону у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов'язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров'я, але не більше 120 днів. Стаття 25 Закону встановлює, що у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров'я час втрати працездатності. Відповідно до ст.26-1 страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю. Так, позивачка зазначає, що на момент лікування ніде не працювала. Оскільки документально підтверджено лише один день лікування потерпілої, а саме день, коли сталася дорожньо-транспортна пригода, відповідачем було нараховано та перераховано позивачці мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов'язану з лікуванням потерпілого, до якої додано підтверджені документально витрати на придбані нею лікарські препарати та з урахуванням передбаченої ст.26-1 Закону моральної шкоди всього в сумі 82,06 грн. Вказані обставини підтверджуються страховими актами за договором (полісом) страхування ОСЦПВ №2300027475 від 29 листопада 2013 року, №2 [NUMBER] від 12 грудня 2013 року, платіжними доручення та відомостями до них, про нарахування [PERSON] коштів на загальну суму 82,06 грн. Копії вказаних підтверджуючих документів містяться на а.с.32-40. Позивачка підтвердила, що ці кошти дійсно знаходяться на її особистому рахунку, але вона їх не отримувала, оскільки не погоджується з розміром нарахованого страховою компанією відшкодування. В той же час вимоги про стягнення витрат в сумі 261,31 грн., пов'язаних з відвідуванням лікаря невролога, та придбання ліків для лікування позивачкою астено-невротичного синдрому, а саме придбання афобазолу, вживання якого призначено лікарем невропатологом (а.с.7), задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до розяснень, які містяться в п.4 та 25 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Страхове відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю потерпілого в дорожньо-транспортній пригоді, а також особам, яким завдано шкоди смертю годувальника, та витрати на поховання, якщо смерть потерпілого настала в результаті страхового випадку, здійснюються в порядку, передбаченому параграфом 2 глави 82 ЦК та розділом III Закону № 1961-IV. При цьому страховому відшкодуванню підлягають і додаткові витрати, зумовлені необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Потреба у додаткових витратах встановлюється висновком медико-соціальної експертної комісії. На думку суду, лікування у невропатолога не пов'язано з лікуванням травм, отриманих під час ДТП, а будь-яких висновків щодо необхідності у зв'язку з ДТП якогось додаткового лікування позивачкою не надано. Позивачкою заявлені позовні вимоги на придбання медикаментів на суму 269,46 грн., в той час, як квитанції надано на 261,31 грн. Будь-яких доказів на підтвердження витрат в сумі 8,15 грн. позивачкою не надано, тому в задоволенні вимог на цю суму також слід відмовити. Крім того, стаття 25 Закону передбачає, що у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров'я час втрати працездатності. Що стосується вимог позивачки щодо стягнення неотриманих доходів за час втрати працездатності у розмірі мінімальної заробітної плати за період з 11 жовтня 2013 року до 25 листопада 2013 року в сумі 1720,5 грн., то вони задоволенню не підлягають, оскільки будь-яких підтверджень тимчасової втрати працездатності позивачка суду не надала. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача [PERSON] моральної шкоди, то вони підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч.1, 3 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Враховуючи глибину душевних страждань, а також вимоги розумності і справедливості, суд вважає, що вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в сумі 2000 грн. Як вбачається з розрахунку виплаченого позивачці страхового відшкодування, з 82,06 грн., моральна шкода складає 3,91 грн. На підставі вимог ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до вимог ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Так, в судовому засіданні, як відповідач, так і позивач визнали той факт, що [PERSON] після дорожньо-транспортної пригоди було передано позивачці особисто 500 грн. У зв'язку з викладеним, суд вважає, що стягненню з [PERSON] на користь позивачки підлягає моральна шкода у сумі 1496 грн. 09 коп. (2000 грн. - 500 грн. - 3,91 грн.). В іншій частині позовних вимог щодо стягнення моральних збитків слід відмовити.

Outcome: partial