Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-02 00:00:00

У листопаді місяці 2019 року надійшла позовна заява від [PERSON] до Каланчацької селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно. Позивач в обґрунтування позовних вимог вказує, що в 1995 році на підставі рішення виконавчого комітету Каланчацької селищної Ради народних депутатів Херсонської області №95 від 20.09.1995 року «Про встановлення права власності на індивідуальні забудови» [PERSON] встановили право власності на гараж загальною площею 26.5 кв.м, по [ADDRESS] П.2 рішення було вказано бюро завідуючому бюро інвентаризації Кравченко І.С. видати реєстраційне посвідчення [PERSON] 18.08.2019 року було проведено технічну інвентаризацію гаражу та складено технічний паспорт. Представник позивача [PERSON] просить визнати за [PERSON] право власності на нерухоме майно гараж загальною площею 26,5 кв.м., який розташовано по [ADDRESS] . Учасники процесу в судове засідання не з`явились, незважаючи на те, що були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Від позивача [PERSON] , представника позивача [PERSON] , представника відповідача Каланчацької селищної ради Херсонської області надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У п.33 постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" роз`яснено, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документів, які засвідчують його право власності. В 1995 році на підставі рішення виконавчого комітету Каланчацької селищної Ради народних депутатів Херсонської області №95 від 20.09.1995 року «Про встановлення права власності на індивідуальні забудови» [PERSON] встановили право власності на гараж загальною площею 26.5 кв. м, по [ADDRESS] П.2 рішення було вказано бюро завідуючому бюро інвентаризації Кравченко І.С. видати реєстраційне посвідчення [PERSON] 18.08.2019 року було проведено технічну інвентаризацію гаражу та складено технічний паспорт. Судом згідно матеріалів справи встановлено, що в дійсності гараж загальною площею 21,8 м. кв належить на праві власності [PERSON] , що підтверджується рішенням Каланчацької селищної ради від 20.09.1995 року № 95. Планування і забудова міських і сільських селищ" в частині розташування гаражу по відношенню до будівель та споруд іншого призначення. Технічний стан гаража задовільний. Гараж, є об`єктом завершеного будівництва і придатний для подальшої експлуатації. Як визначено в ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Враховуючи викладене, аналізуючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог [PERSON] та наявність підстав для задоволення позову й визнання за позивачем права власності на гараж, збудований ним на земельній ділянці, що виділена саме з цією метою та перебуває у власності позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved