Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщення, а саме квартирою [ADDRESS] . Вказує, що вона є власником зазначеної квартири. [PERSON] доводиться їй донькою, а [PERSON] онуком. Однак [PERSON] з 2010 року, а [PERSON] з 2012 року, - не мешкають за адресою реєстрації. Особистих речей відповідачів у квартирі не має. Місцезнаходження відповідачів позивачу невідомо. Відповідачі не мешкають у даній квартирі, не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймають. Реєстрація відповідачів у квартирі створює позивачу незручності: унеможливлює отримання субсидії на комунальні послуги, вільно розпоряджатися своїм майном. Вирішити в позасудовому порядку даний спір виявилося неможливим, тому позивач вимушена звернутися з вказаним позовом до суду. Сторони у судове засідання не з`явилися. Від позивача надійшла до суду заява про розгляд справи за його відсутності, наполягає на задоволенні заявлених позовних вимог, у випадку неявки відповідачів не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час, місце і дату судового засідання були повідомлені належним чином. Судові повістки надсилались їм за їх зареєстрованим місцем проживання: [ADDRESS] . Однак до суду повернулися конверти з відмітками «не проживають». Про поважні причини своєї неявки суд не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за їх відсутності від них не надходило, тому суд визнає їх неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за їх відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, з урахування клопотання позивача про слухання справи за його відсутності та в зв`язку з неявкою відповідачів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстрацію права власності від 26.02.2019 /а.с. 9/. Відповідно до повідомлень відділу реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 24.04.2019 №№ 2145, 2146, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] .с. 14,15/. Однак, [PERSON] з 2010 року, а [PERSON] \~з 2012\~року, за вказаною вище адресою не мешкають, що підтверджується довідкою старшої по будинку, засвідченою директором ТОВ ПБК «АКВІ-БУД» від 08.04.2019 /а.с.10/. Відповідно до ст. 156\~ЖК України та ст. 405\~ЦК України право члена сім`ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку. Відповідно до ч. 2 ст. 405\~ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом. Відповідно до ст. 156\~ЖК України члени сім`ї власника квартири, в тому числі і колишні, користуються жилим приміщенням нарівні з власником. Відповідно до ст.ст. 9, 156, 157\~ЖК України сам факт припинення сімейних відносин з власником (власниками) квартири не позбавляє колишніх членів його (їх) сім`ї права користуватися займаним приміщенням і не є підставою для їх виселення з цього жилого приміщення. Отже, виходячи з зазначених положень закону, колишній член сім"ї власника зберігає право користування займаним приміщенням саме на тих умовах на яких він посилився в житлове приміщення і користується ним нарівні з власником, а втрачає\~\~колишній член сім"ї власника права користування цим будинком лише з підстав,\~передбачених ч. 2 ст. 405 ЦК України. Установлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] . В зазначеній квартирі зареєстровані та проживали відповідачі: [PERSON] - донька позивача, та [PERSON] онук позивача, отже належать до членів сім"ї власника квартири [PERSON] Оскільки квартира перебуває у приватній власності, тому у власника є право, на підставі статті 405 ЦК України, визнати члена сім`ї таким, що втратив право на житло. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідачі зареєстровані у вказаній квартирі, але понад семи років у ній не проживають, тому на підставі ч. 2 ст.\~405\~ЦК України можуть бути визнані такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved