Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про зміну розміру і способу стягнення аліментів, присуджених рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.03.2016 року у розмірі 200 грн на місяць та стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, визнання виконавчого листа №398/596/16-ц від 29.03.2016 таким, що не підлягає виконанню та стягнення витрат на правничу допомогу. Позов обгрунтований тим, що позивач перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. У сторін [INFO] народився син [PERSON] , батьком якого, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , є [PERSON] , спільне життя у сторін не склалось, фактичні шлюбні відносини між ними припинені. 16 березня 2016 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області прийнято рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в твердій грошовій сумі на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 200грн. щомісячно, починаючи з 22.02.2016 року і до повноліття сина, тобто до [INFO] . Станом на 21.01.2021 року відповідач аліменти навіть в тому розмірі, що визначений в рішенні суду, не сплачує належним чином, має заборгованість протягом 5 місяців. Вона також має ще малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . На даний час коштів на виховання та утримання дитини не вистачає, а матеріальне становище платника аліментів дозволяє в повній мірі надавати матеріальну допомогу на утримання їх неповнолітньої дитини. В судове засідання позивач не з`явилась, про час, місце та дату судового засідання повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її та представника участі та позивача та представника, позовні вимоги підтримала. Представник позивача [PERSON] в судове засідання позивач не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. Відповідач в судове засідання позивач не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Позивач та відповідач є батьками неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] . Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.03.2016 року по справі № 398/596/16-ц з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 200 грн. щомісячно, починаючи з 22.02.2016 року і до досягнення сином\~ повноліття, тобто до [INFO] . На виконання даного рішення суду 29.03.2016 року виданий виконавчий лист. В Олександрійському МРВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністрерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавчий лист про стягнення з відповідач на користь позивача аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 200 грн. щомісячно, починаючи з 22.02.2016 року і до досягнення сином\~ повноліття, тобто до [INFO] . З довідки-розрахунку заборгованості відповідача по сплаті аліментів, виданої Олександрійським МРВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністрерства юстиції (м. Дніпро) заборгованість станом на 21.01.2021 року складає 935,48 грн. Позивач проживає за адресою: [ADDRESS] та має такий склад сім`ї: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . З даних Реєстру засторахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) вбачається, що дохід позивача, зокрема, за 2020 рік склав 61625,19 Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються ст.ст.180, 192 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст.180 СК України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлений прожитковий мінімум на одну особу на 2021 рік в розрахунку на місяць для дітей віком д від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Враховуючи вищенаведене, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України, що регулює сімейні правовідносини щодо утримання неповнолітніх дітей та визнання позову відповідачем суд вважає, що позов підлягає задоволенню, спосіб стягнення аліментів слід змінити та стягувати з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в частці від заробітку (доходу) в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до повноліття сина [PERSON] , тобто до [INFO] . Своє рішення суд обґрунтовує тим, що спосіб стягнення аліментів, визначений раніше рішенням суду, не відповідає інтересам дитини, рівню достойного його забезпечення. Відповідач є працездатною особою, а тому може надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина. Стягнення аліментів слід розпочати з дня набрання цим рішенням законної сили, оскільки аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, про що надано роз`яснення у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Також позивач просила стягнути з відповідача витрати напрофесійну правнич допомогу в розмірі 3 000 грн. Напідтвердження факту понесення витрат та їх розміру позивачем наданий договір про надання правової допомоги від 18.01.2021 року, укладений між позивачем та адвокатом Боровським В.А., відповідно до умов якого адвокат зобов`язується надати позивачу (замовнику) у справі про зміну способу та розміру стягнення аліментів на утримання дитини, а позивач як замовник зобв`язаний сплатити авдокату винагороду в сумі 3000 грн.(пункти 1.1, 3.1 договору, акт надання правової допомоги від 25.01.2021 року з зазначенням виду послуг, часу та вартості години послуга двоката та розрахункова квитанція на суму 3000 грн. Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Частиною 2 ст. 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно із частиною 4 статті 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справКонвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має враховувати критерій реальності витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерій розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41Конвенціїпро захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі«Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна та інші проти України» (пункти 34-36),від 23 січня 2014 року по справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 рокуу справі «Баришевський проти України» (пункт 95)зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20 травня 2019 року у справі№916/2102/17, від 25 червня 2019 року у справі №909/371/18, у постановах від 05 червня 2019 року у справі №922/928/18, від 30 липня 2019 року у справі №911/739/15 та від 01 серпня 2019 року у справі №915/237/18). Аналізуючи зазначені норми права, застосовуючи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, суд вважає, що з урахуванням критерію розумності та співмірністю розміру таких витрат, виходячи з конкретних обставин справи та обсягу наданих стороні, як клієнту, послуг професійної правничої допомоги щодо представництва її інтересів під час розгляду справи, розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача, становить 500 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн. в дохід держави.

Outcome: approved