overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

Що [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує наступним. 11.03.2013р. зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від спільного проживання народилася дочка [PERSON] - [INFO]. Сімейне життя не склалося, сторони прожили у шлюбі фактично 4 місяці. Після народження дитини шлюбні стосунки припинилися. У відповідача появилася інша жінка і він пішов проживати в іншу сім"ю. На даний час шлюбні стосунки між ними існують тільки формально. Тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивачка подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позов підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідач подав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, на розірвання шлюбу згідний. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги позивачки є обгрунтованими і підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. У відповідності до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Матеріалами справи встановлено, що сторони одружилися 11.03.2013 року /а.с.4/. Від шлюбу народилилася дочка [PERSON] - [INFO] /а.с.5/. Причиною розлучення є те, що у відповідача появилася інша жінка і він пішов проживати в іншу сім"ю. Сторони припинили подружні відносини, миритися не бажають, шлюб носить формальний характер, тому зберігати його є недоцільним. Таким чином, визнання відповідачем пред"явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст. 104, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

Юдицький О.В. арбітражний керуючий-ліквідатор ФОП [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON], за участю третіх осіб на стороні позивача філії Черкаського ГУ ПАТ КБ "ПриватБанк" м.Черкаси, [PERSON] про визнання будинковолодіння об"єктом спільної сумісної власності, визначеня частки у спільній сумісній власності подружжя та визнання права власності на неї. Зважаючи на складність у складанні повного рішення суду, пов'язаного з необхідністю обґрунтування доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне, проголосити його вступну та резолютивну частини. Повний текст рішення суду буде проголошено і сторони можуть отримати 30 грудня 2014 року о 14 годині 50 хвилин. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

Як видно з позовної заяви, відповідач є рідною матір"ю [PERSON], [INFO] , яка проживає з позивачем , опікуном, знаходиться на її утриманні і позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі і пояснила, що вона піклується про дитину і повністю забезпечує дитину матеріально, але їй не вистачає коштів на утримання дитини, а для отримання соціальної допомоги необхідно надати відомості про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. У судовому засіданні відповідач позов визнала і згодна платити аліменти на утримання дитини. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав: Дитина [PERSON] народилася [INFO] і в свідоцтві про народження її матір"ю записана [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, копією паспорта відповідача. Згідно рішення Приморського районного суду від 04грудня 2014року дитину [PERSON], [INFO], було відібрано у [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Згідно розпорядження Приморської районної державної адміністрації № 520 від 16.12.2014р. малолітній [PERSON], [INFO], наданий статус дитини, яка позбавлена батьківського піклування. Згідно рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради № 95 від 12.03. 2015р. позивач [PERSON], [INFO], призначена опікуном малолітньої [PERSON], [INFO]. На теперішній час малолітня [PERSON], [INFO], проживає з опікуном [PERSON] і знаходиться на її утриманні, що підтверджується поясненнями сторін та матеріалами справи. Згідно ст. 180 СК України « батьки зобов'язані містити своїх дітей до досягнення ними повноліття». Враховуючи матеріальне положення відповідача, а також враховуючи, що дитина проживає зопікуном і перебуває на її утриманні, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку . Згідно ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Враховуючи, що позивач звернулася до суду 19.03.2015р., аліменти необхідно стягнути з 19.03.2015р. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Як видно з позовної заяви, між сторонами 24 грудня 2014 року був укладений Договір позики. Згідно п. 1 Договору позики сума позики становить 70000,00 гривень. Згідно п. 3 Договору позики відповідач зобов»язався повернути позивачу грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позивачем , тобто 70000,00грн. , у строк до 24 грудня 2015року. Однак відповідач грошові кошти в сумі 70000грн. не повернув позивачу у визначений договором позики строк, в зв'язку, з чим позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] суму боргу в розмірі 70000грн., а також судовій збір. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі. У судове засідання відповідач не з"явився, причини неявки не повідомив, заперечень проти позову не надіслав і згідно ч. 4 ст.169 ЦПК України суд вважає за можливе справу розглянути на підставі наявних в ній доказів.( заочне рішення). Розглянувши матеріали справи, вислухавши учасника процесу, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав: 24 грудня 2014р. між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений Договір позики. Згідно п. 1 Договору позики сума позики становить 70000,00 гривень. Згідно п. 3 Договору позики відповідач зобов»язався повернути позивачу грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позивачем , тобто 70000,00грн. , у строк до 24 грудня 2015року, що підтверджується оригіналом договору позики від 24.12.2014р. Станом на час розгляду справи відповідач не повернув борг в сумі 70000грн. Згідно ст. ст. 526,527,530, 1050,1054 ЦК України відповідач зобов'язаний свої обов"язки виконувати належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України- договір є обов"язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1046 ЦК України- За договором позики одна сторона /позикодавець/ передає у власність другій стороні /позичальникові/ грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Враховуючи, що відповідач у встановлений договором термін не повернув позивачу суму боргу, суд вважає необхідним стягнути з відповідача суму боргу 70000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

Як вказано у заяві, ПАТ «Альфа-Банк" посилається на те, що 21.06.2013 р. Оболонським р/с м. Києва було видано виконавчий лист № 2/756/869/13 про стягнення із боржника [PERSON] на користь ПАТ "Альфа-Банк" заборгованості за кредитним договором від 28.05.2008 р. № 490072952 у сумі 74200,20 грн. Проте банком пропущено строк на пред'явлення виконавчого документа до виконання з поважних причин, а тому заявник просить суд поновити йому строк для пред'явлення до виконання виконавчого листа від 21.06.2013 р. № 2/756/869/13. Жоден учасник процесу не з'явився. Суд. дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Згідно ст. 370 ЦПК України, замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав даний лист має право за заявою стягувача видати його дублікат. Як з'ясовано судом, рішенням Оболонського р/с м. Києва від 15.01.2013 р. у справі за позовом ПАТ «Альфа Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором позовні вимоги задоволено у сумі 70065.07 грн.; заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 3736,80 грн.; пені за прострочення термінів сплати кредиту та процентів за його користування у сумі 398,35 грн. 21.06.2013 р. Оболонським р/с м. Києва було видано виконавчий лист № 2/756/869/13 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором від 28.05.2008 р. Як вбачається із матеріалів справи, боржник у добровільному порядку виконувала рішення Оболонського р/с м. Києва від 15.01.2013 р. частково сплативши заборгованість за кредитним договором. Таким чином суд приходить до висновку, що строк пред'явлення виконавчого листа від 21.06.2013 р. не закінчився, а тому підстави для його поновлення відсутні. За таких обставин,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

Як вказує в позовній заяві позивач, вона перебуває в юридично зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 05 вересня 2009 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області, від якого сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що збереження сім'ї неможливе через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено з 01 травня 2017 року. У судове засідання позивач не з'явилася, проте подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання також не з"вився, проте надіслав заяву, згідно якої просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. . Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05 вересня 2009 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області відповідно до Свідоцтва про шлюб, виданого того ж дня серії [NUMBER] та мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.7, 10). Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов"язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом - ч.ч.3,4 ст. 56 СК України. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, у даному випадку інтересам - позивача. У судовому засіданні було також встановлено, що сторони разом не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, тому суд прийшов до висновку про розірвання даного шлюбу. На підставі наведеного, ст.104,105,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

Як вказує в позовній заяві позивач, вона перебуває в юридично зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 10 травня 1997 року, який зареєстрований Виконкомом Нетяжинської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, від якого сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що збереження сім'ї неможливе через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено з жовтня 2017 року. У судове засідання позивач не з'явилася, проте подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Судовий збір, сплачений нею при подачі позову, з відповідача просить не стягувати. Відповідач у судове засідання також не з"вився, проте надіслав заяву, згідно якої просить суд розглянути справу без його участі та ухвалити рішення у підготовчому засіданні, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. . Згідно ст..200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 10 травня 1997 року, який зареєстрований Виконкомом Нетяжинської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області відповідно до Свідоцтва про укладення шлюбу виданого того ж дня серії [NUMBER] та мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.3, 5). Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов"язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом - ч.ч.3,4 ст. 56 СК України. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, у даному випадку інтересам - позивача. У судовому засіданні було також встановлено, що сторони разом не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, тому суд прийшов до висновку про розірвання даного шлюбу. На підставі наведеного, ст.104,105,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

Як вказує в позовній заяві позивач, вона перебуває в юридично зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 10 травня 2014 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області, від якого сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що збереження сім'ї неможливе через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено з 23 червня 2018 року. У судове засідання позивач не з'явилася, проте подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Просить не стягувати з відповідача судовий збір, сплачений нею при подачі позову. Відповідач у судове засідання також не з"вився, проте надіслав заяву, згідно якої просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. . Згідно ст..200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 10 травня 2014 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області відповідно до Свідоцтва про шлюб виданого того ж дня серії [NUMBER] та мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с.5, 6). Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов"язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом - ч.ч.3,4 ст. 56 СК України. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, у даному випадку інтересам - позивача. У судовому засіданні було також встановлено, що сторони разом не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, тому суд прийшов до висновку про розірвання даного шлюбу. На підставі наведеного, ст.104,105,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

Як вказує в позовній заяві позивач, вона перебуває в юридично зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 21 вересня 2007 року, який зареєстрований в виконкомі Малодівицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області, від якого сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що збереження сім'ї неможливе через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено з 08 квітня 2018 року. У судове засідання позивач не з'явилася, проте подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить стягнути з відповідача судовий збір, сплачений при подачі позову. Відповідач у судове засідання також не з"вився, проте надіслав заяву, згідно якої просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги не визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. . Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21 вересня 2007 року, який зареєстрований в виконкомі Малодівицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області відповідно до Свідоцтва про шлюб виданого того ж дня серії [NUMBER] та мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с.4, 5). Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов"язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом - ч.ч.3,4 ст. 56 СК України. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, у даному випадку інтересам - позивача. У судовому засіданні було також встановлено, що сторони разом не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, тому суд прийшов до висновку про розірвання даного шлюбу. На підставі наведеного, ст.104,105,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

Як вказує в позовній заяві позивач, вона перебуває в юридично зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 27 лютого 2003 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Прилуцького міського управління юстиції Чернігівської області, від якого сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що збереження сім'ї неможливе через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено з 2012 року. У судове засідання позивач не з'явилася, проте подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання також не з"вився, проте надіслав заяву, згідно якої просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. . Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27 лютого 2003 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Прилуцького міського управління юстиції Чернігівської області відповідно до Свідоцтва про одруження виданого того ж дня серії [NUMBER] та мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.12, 10, 11). Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов"язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом - ч.ч.3,4 ст. 56 СК України. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, у даному випадку інтересам - позивача. У судовому засіданні було також встановлено, що сторони разом не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, тому суд прийшов до висновку про розірвання даного шлюбу. На підставі наведеного, ст.104,105,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Як зазначає заявниця вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від даного шлюбу у них народилися діти: син [PERSON], [INFO] та сик [PERSON], [INFO] (а.с. 4,5), які проживають разом з матір'ю (а.с.6). Мотивуючи тим, що відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання синів позивачка і просить суд стягнути з нього аліменти на утримання дітей. У судове засідання позивачка не з'явилася, але направила письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, справу просить розглянути у її відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений завчасно, а також не надав заперечень щодо суті позову і не повідомив про поважність причин неявки в судове засідання. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв"язку з цим, суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Враховуючи, що відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов"язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, то суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 180, 182, 183 СК України,

Outcome: approved