Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

До суду звернувся предтсавник ТзОВ "Кредитні ініціативи" з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В позові зазначає, що 17 грудня 2012 року, між ПАТ «АК Промінвестбанк» та ТОВ «Кредитні ініціативи», відповідно до чинного законодавства України, був укладений Договір про відступлення прав вимоги. Відповідно до п. 2.2. внаслідок передачі (відступлення) Кредитного портфеля за цим Договором, новий Кредитор набуває усіх Прав вимоги первісного Кредитора за Кредитними договорами та Договорами забезпечення, включно з правом вимагати від Позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобов'язань, правом на звернення стягнення за зобов'язаннями Позичальників на заставне майно, та іншими правами вимоги за Кредитними договорами забезпечення. Внаслідок укладення указаного договору відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором 06-2.1/800 від 19.10.2006 позичальником згідно якого є [PERSON]. Крім того, позивач зазначає, що 19.10.2006 року між ПАТ «АК Промінвестбанк» та [PERSON] уклали Кредитний договір № 06-2.1/800. Відповідно до умов вищевказаного Договору Кредитор зобов'язується надати відповідачеві кредит у сумі 40 000,00 (сорок тисяч) доларів США. Відповідно до листа №13-210/7871-22612 від 07.12.2009 року Національного Банку України операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Таким чином, операція з надання банками кредитів в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії. Відповідно до умов Договору, Відповідач зобов'язується в порядку та на умовах що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користув Кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умі що передбачені Договором та Графіком погашення кредиту. Банк свої зобов'язання за Договором виконав, надавши Відповідачеві кредит в сумі 40 000,00 (сорок тисяч) доларів США. У порушення умов Договору, Відповідач, свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 01.07.2014 має прострочену заборгованість, а саме: за кредитом - 32 000,08 (Тридцять дві тисячі доларів США 08 центів США, що за курсом НБУ на 01.07.2014 складає - 377 136,88 (Триста сімдесят тисяч сто тридцять шість гривень 88 копійок) грн.;за відсотками - 14 992,32 (Чотирнадцять тисяч дев'ятсот дев'яносто доларів США 32 центи) дол. США, що за офіційним курсом НБУ складає - 176 691,96 (Сто сімдесят шість тисяч шістсот дев'яносто гривень 96 копійок) грн. Крім того, у зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого Кредитного договору йому було нараховано неустойку. Станом на 01.07.2014 року розмір неустойки становить: - пеня - 5 688,21 (П'ять тисяч шістсот вісімдесят вісім доларів США 21 цент) дол. США, шо за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку складає - 67 038,39 (Шістдесят сім тисяч тридцять вісім гривень 39 копійок) грн. Згідно ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Таким чином, розмір неустойки становить: - пеня - 4 706,66 (Чотири тисячі сімсот шість доларів США 66 центів) дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку складає - 55 470,33 (П'ятдесят п'ять тисяч чотириста сімдесят гривень 33 копійки) грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками, неустойку за невиконання умов договору а також відшкодувати судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з’явився, надав суду заяву у якій просить справу розглянути за їх відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовільнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з’явився , надав суду заяву у якій просить розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги не визнає та просить відмовити у задоволенні позову. Вивчивши документи, які є у справі, взявши до уваги думку сторін, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити. Із копії кредитного договору (а.с.6-9) судом встановлено, що 19.10.2006 року між Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банком та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 40000 доларів США з кінцевим терміном повернення до 18 жовтня 2016 року. У розрахунку заборгованості (а.с.16) зазначено, що [PERSON] згідно кредитного договору №06-2.1/800 від 19.10.2006 року станом на 01.07.2014 року має заборгованість на загальну суму 620867,23 гривень. Копія договору відступлення прав вимоги (а.с.25-35) свідчить, що між ПАТ "АК Промінвестбанк" та ТОВ "Кредитні ніціативи" 17.12.2012року укладено договір про відступлення права вимоги ,згідно якого передано кредитний портфель новому кредитору. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статей 526,527,530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання. Відповідно до ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Позивачем на обґрунтування своїх вимог, щодо стягнення заборгованості надано розрахунок заборгованості та копію кредитного договору. Однак судом встановлені інші обставини, які істотно впливають на вирішення справи. Із копії рішення Літинського райсуду від 16.12.2009 року (а.с.51-54) встановлено, що із [PERSON] стягнуто на користь Акціонерного комерційно промислово-інвестиційного банку заборгованість за кредитним договором та цим же рішенням розірвано кредитний договір №06-2.1/800 від 19.10.2006 року. Також із даного документу вбачається, що рішення набрало законної сили 18.02.2010 року відповідно до ухвали Апеляційного суду Вінницької області. Згідно ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Позивач в своєму позові вказує, що набув права вимоги згідно договору кредиту. Проте рішенням Літинського райсуду від 16.12.2009 року кредитний договір розірвано і фактично банк мав передати право вимоги згідно рішення суду, а не по договору кредиту. Крім того, усі нарахування штрафів та пені по кредиту повинні бути припинені. Копією постанови про закінчення виконавчого провадження (а.с.55) підтверджено факт того, що рішення суду про стягнення боргу із [PERSON] на користь ПАТ АК "Промінвестбанк" знаходилось на примусовому виконанні , виконавчий лист № 2-690 від 23.03.2010 р., провадження по ньому закінчено. Аналогічні обставини встановлені також рішенням Літинського районного суду від 13.12.2013року відповідно до якого Товариству з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" відмовлено у звернені стягнення на предмет іпотеки . Згідно ст 61 ч 3ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. На підставі ст. 514, 526, 549, 550,1054 ЦК України, та

Outcome: dismissed