overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

04.06.2015 року позивач звернулась до суду з відповідним позовом про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу з відповідача щомісячно, з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 15.03.1997 року. [INFO] у них народилася донька - [PERSON]. Наразі дитина перебуває на повному утриманні матері. На даний час шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Вони проживають окремо. При цьому відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про згоду з позовними вимогами та про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Статтею 88 ЦПК України передбачений порядок розподілу судових витрат між сторонами, так якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 03.11.2000 року, актовий запис №19 (а.с7). Неповнолітня [PERSON] повністю перебуває на утриманні матері, що підтверджується довідкою Феськівської сільської ради Золочівського району Харківської області (а.с.8). Визначаючи розмір аліментів у сумі 1/4 від усіх видів доходу відповідача, судом враховано положення ст. 182 СК України, а також визначений Законом України "Про державний бюджет України на 2015 рік" розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років - 1286 грн., стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

04.07.2007 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у виконкомі Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області за актовим записом №24. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія І_АМ №176993. Від шлюбу у них є донька [PERSON], [INFO],що підтверджується копією свідоцтва про народження. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Подружнє життя у них не склалось, так як вони різні за характерами та темпераментом люди, між ними постійно виникають суперечки та непорозуміння, що призвело до розпаду сім'ї. Їх шлюб носить суто формальний характер. Донька залишиться проживати з матір'ю. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 04.07.2007 року у виконкомі Джулинської сільської ради Бершадського району, Вінницької області, актовий запис №2 згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія І-АМ №176993. Після розірвання шлюбу присвоїти прізвище "Мазур". Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак, надала до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явився та не повідомив суд про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), а тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявних у ній доказах. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують сімейних відносин, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач в судове засідання не з'явився. Строк на примирення позитивного результату не дав, що свідчить про те, що їх сім'я розпалась і зберегти її неможливо. Спір відносно спільно нажитого майна відсутній. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ст. 113 Сімейного кодексу України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

04.07.2014 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ними 03 вересня 1992 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Брусилівського районного управління юстиції у Житомирській області , актовий запис № 15. Шлюб у сторін перший. Сторони добровільно вирішили питання про проживання неповнолітньої дитини -[PERSON] [INFO] р. н. після розірвання шлюбу . Спір про майно відсутній. Свої вимоги позивачка аргументує тим, що спільне життя з відповідачем не склалось із-за різних характерів, у них різні погляди на життя, при вирішенні сімейних та життєвих питань вони не доходять до згоди , внаслідок чого виникають непорозуміння. Фактично сім»я розпалась.Її спроби налагодити сімейне життя відповідач ігнорує. Подальше збереження сім»ї є недоцільним і неможливим. В судовому засіданні позивачка позов підтримала з мотивів вказаних в позовній заяві Додатково пояснила , що примирення між нею та відповідачем не відбулося і не можливе .Просить позов задовольнити , неповнолітню дитину залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач в судовому засіданні позов визнав , на розірвання шлюбу згоден. Пояснив , що вони прожили в шлюбі 22 роки , але таке негативне відношення позивачки до нього стало недопустимим і він не бажає бути з нею в шлюбі. Просить шлюб розірвати. Свідоцтво про шлюб , копія свідоцтва про народження дитини, довідка виконкому Брусилівської селищної ради свідчать , що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі і мають одну неповнолітню дитину - сина [PERSON] [INFO] р. н. Вислухавши сторін , вивчивши матеріали справи та фактичний характер взаємовідносин подружжя Королюків суд прийшов до висновку , що згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України є підстави задовольнити позов . Шлюб сторін втратив своє призначення і при наявних обставинах подальше збереження сім" ї не можливе . Враховуючи інтереси дитини та згоду сторін неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] р. н. після розірвання шлюбу слід залишити проживати з матір" ю . Згідно ст.. 113 СК України після розірвання шлюбу за клопотанням позивачки залишити їй її шлюбне прізвище [PERSON]. Так як позов підлягає задоволенню , позивачка від сплати судового збору звільнена як потерпіла 2-ї категорії від Чорнобильської катастрофи , то згідно ст.. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 243 грн.60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

04.07.2017 року заявник звернулась до суду з зазначеною заявою, вказавши, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] Однак оформленню права на спадщину перешкоджає розбіжність у написанні прізвища спадкодавця у свідоцтві про смерть і в договорі купівлі-продажу зазначеного будинку , а саме : у свідоцтві про смерть прізвище спадкодавця записане - [PERSON], а в договорі- [PERSON]. Посилаючись на викладене, заявник просила суд встановити факт належності спадкодавцю за життя договору купівлі-продажу житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] Заявник в судове засідання не з»явилась, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність , вказавши , що заяву підтримує. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій вказав , що заперечень по справі не має. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище , ім"я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім"ям, по батькові, прізвищем цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік заявниці [PERSON] (а.с.- 8) З листа нотаріуса № 1312/01-16 від 27.06.2017 р. вбачається , що заявник являється єдиним спадкоємцем за законом на майно [PERSON], померлого [INFO](а.с.- 6 ) У свідоцтві про смерть [PERSON] його прізвище зазначене [PERSON] ( а.с.- 8 ) Як видно з договору купівлі-продажу житлового будинку, розташованого в [ADDRESS], від 02 липня 1991 р., зазначений будинок купив [PERSON] ( а.с.- 10) З довідки-характеристики КП Любашівського РБТІ № 193 від 19.12.2016 р. , виданої [PERSON], вбачається , що вказаний будинок належав на праві власності спадкодавцеві відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 02 липня 1991 р.,зареєстрованого в реєстрі за № 1084. Проаналізувавши докази у справі, суд дійшов висновку, що у вказаному договорі купівлі-продажу будинку прізвище спадкодавця помилково було вказано [PERSON] замість [PERSON] Встановлення факту належності спадкодавцю за життя зазначеного договору тягне для заявника юридичні наслідки у вигляді отримання спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

04.08.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 16 липня 2010 року зареєструвала з ним шлюб. Від спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Із-за несумісності характерів, різних поглядів та відношення до життя, спільне проживання з ним стало неможливим. З травня 2013 року вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, мають окремі бюджети, тобто шлюб існує формально. В судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснила суду, що на протязі спільно з відповідачем не проживає, збереження шлюбу неможливе. Відповідач позов визнав, суду пояснив, що намагався зберегти сім'ю, проте між ними постійно виникали сварки та непорозуміння. На даний час вони проживають окремо. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають. Протягом строку, наданого судом для примирення, відносини між подружжям не змінилися. Відповідач, який попередньо заперечував проти розірвання шлюбу, погодився з вимогами позивачки, вважає, що збереження шлюбу дійсно буде суперечити їхнім інтересам. У частині 4. ст. 174 ЦПК України вказано, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При таких обставинах підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не знаходить, позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

04.08.2014 р. позивач звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач [PERSON] уклав із ПАТ КБ „ПриватБанк" кредитний договір. У порушення умов цього договору від відповідача не надходять платежі по кредиту та проценти за користування ним, у зв'язку із чим виникла заборгованість у сумі 56991,14 грн., яку і прохає стягнути із відповідача та судові витрати у розмірі 569,91 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав письмову заяву якою прохав провести заочний розгляд справи та винести заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з огляду на наступне. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 01.08.2011 року [PERSON] уклав із ПАТ КБ „ПриватБанк" договір згідно якого отримав кредит у розмірі 4618,17 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором, відповідач перед банком станом на 24.07.2014 р. має заборгованість у сумі 56991,12 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ч. 2 ст. 1054 до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України. Так, згідно із ч. 1 ст. 1048 позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання який установлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, вимоги позивача підлягають повному задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує із другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. За таких обставин слід стягнути з відповідача на користь позивача 569,91 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

04.08.2014 р. позивач звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач [PERSON] уклав із ПАТ КБ „ПриватБанк" кредитний договір. У порушення умов цього договору від відповідача не надходять платежі по кредиту та проценти за користування ним, у зв'язку із чим виникла заборгованість у сумі 9677,88 грн., яку і прохає стягнути із відповідача та судові витрати у розмірі 243,60 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав письмову заяву якою прохав провести заочний розгляд справи та винести заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з огляду на наступне. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 18.12.2013 року [PERSON] уклав із ПАТ КБ „ПриватБанк" договір згідно якого отримав кредит у розмірі 8577,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором, відповідач перед банком станом на 25.07.2014 р. має заборгованість у сумі 9677,88 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ч. 2 ст. 1054 до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України. Так, згідно із ч. 1 ст. 1048 позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання який установлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, вимоги позивача підлягають повному задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує із другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. За таких обставин слід стягнути з відповідача на користь позивача 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

04.08.2014 р. позивач звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач [PERSON] уклала із ПАТ КБ „ПриватБанк" кредитний договір. У порушення умов цього договору від відповідача не надходять платежі по кредиту та проценти за користування ним, у зв'язку із чим виникла заборгованість у сумі 8430,54 грн., яку і прохає стягнути із відповідача та судові витрати у розмірі 243,60 грн. В судове засідання представник позивачка не з'явився надав заяву, якою повністю підтримав свої позовні вимоги, та просив розглянути справу без їх участі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву в якій заявлені позовні вимоги визнає, просить розглянути справу без її участі. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з огляду на наступне. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 06.09.2011 року [PERSON] уклала із ПАТ КБ „ПриватБанк" договір згідно якого отримала кредит у розмірі 3622,50 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором, відповідач перед банком станом на 22.07.2014 р. має заборгованість у сумі 8430,54 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ч. 2 ст. 1054 до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України. Так, згідно із ч. 1 ст. 1048 позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання який установлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, вимоги позивача підлягають повному задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує із другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. За таких обставин слід стягнути з відповідача на користь позивача 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

04.08.2015 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що, між сторонами було укладено шлюб, від шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON], [INFO] син [PERSON], [INFO] донька [PERSON], відповідач не надає допомоги на утримання дітей, тому вона просить стягнути аліменти на їх утримання в розмірі по 400 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття. Позивач в судове засідання не з"явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе справу розглянути у його відсутність на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи та постановити заочне рішення. [PERSON] являється батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. Відповідно до акту побутового обстеження складеного секретарем виконкому та депутатом Смолінської селищної ради Маловисківського району Кіровоградської області від 04.08.2015 року неповнолітні діти -[PERSON], [PERSON] та [PERSON] проживають біля матері [PERSON] та перебувають на її утриманні. В порушення вимог ст. 180 СК України, відповідач не допомагає утримувати своїх дітей, іншим особам аліменти не платить, має мінливий дохід, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

04.08.2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що, відповідач не надає допомоги на утримання їх дитини -сина [PERSON], [INFO], та на її утримання, просить стягнути аліменти на сина в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття та на своє утримання в розмірі 1000 грн. до досягнення сином трьохрічного віку. Позивач в судове засідання не з"явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе справу розглянути у його відстуність, на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи та постановити заочне рішення. [PERSON] являється батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. В порушення вимог ст. ст. 84,180 СК України відповідач не допомагає утримувати свого сина, крім того, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років, відповідач іншим особам аліменти не платить, добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина та дружини, неповнолітній Нікіта знаходиться на утриманні матері та проживає біля неї, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved