Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами до [PERSON] про розподіл сумісного майна подружжя. Протягом розгляду справи неодноразово уточнювала позовні вимоги. В остаточній редакції позовних вимог просила суд визнати право спільної сумісної власності за [PERSON] та [PERSON] на: автомобіль марки ВАЗ 217030, сірого кольору, державний номер [NUMBER], 2007 року випуску; варочну панель «Ardo»- вартістю 655,00 гривень.;духову шафу «Ardo»- вартістю 1280,00 гривень;пральну машину «LG» - вартістю 1680,00 гривень;витяжку «Ardo»- вартістю 460,00 гривень.;електричний водонагрівач «Galmet» - вартістю 500 гривень;м'яку меблю (диван, 2 крісла) коричневого кольору - вартістю 4000,00 гривень;торшер вартістю -580,00гривень;2-х спальне ліжко - вартістю 1500,00 гривень;к ухонні меблі (встроїна)- вартістю 1520,00 гривень; установка під ТВ - вартістю 800,00гривень;прихожу вартістю 1150,00гривень;люстру (скляну) вартістю 1300гривень; ТВ «Сатурн» вартістю 1080,00 гривень;шафу для білизни та одягу вартістю 1650,00гривень;журнальний стіл вартістю 365,00 гривень;-IP-TV приставку TP -LINK вартістю 460,00гривень;кондиціонер «Мидеа» вартістю 1600,00 гривень; пилосос Зелмер» вартістю 1969,00гривень; комп'ютер, стаціонарний (монітор) вартістю 5050,00гривень; комп'ютерний стіл вартістю 285,00 гривень; ТВ з жидкокристалевим екраном «Самсунг»29д вартістю 3500,00гривень; ТВ LED « Samsung» 39д вартістю 5904,00 гривень; планшет вартістю 2745,00 гривень;DVD- плеєр вартістю 400,00 гривень; м'який куток, коричнево-біжового кольору вартістю 3800,00гривень, WI-FI роутер -вартістю -800 гривень, IP-TV приставку- вартістю 800 гривень; MP3 плейер вартістю-2400 гривень(який знаходиться у Авто); акустичну систему «Соні» вартістю 500,00 гривень (який знаходиться у Авто). Розділити між [PERSON] та [PERSON] сумісне майно подружжя, а саме: Автомобіль марки ВАЗ 217030, сірого кольору, державний номер [NUMBER], 2007 року випуску, стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] 1\\2 частку вартості автомобіля ВАЗ 217030, сірого кольору , державний номер [NUMBER], 2007 року випуску у розмірі 37922,70 гривень. Припинити право спільної сумісної власності [PERSON] на автомобіль ВАЗ 217030 , сірого кольору , державний номер [NUMBER], 2007 року випуску . Визнати за [PERSON] право власності та виділити в натурі: варочну панель «Ardo»- вартістю 655,00 гривень; духову шафу «Ardo»- вартістю 1280,00 гривень;пральну машину «LG» - вартістю 1680,00 гривень; витяжку «Ardo»- вартістю 460,00 гривень; електричний водонагрівач «Galmet» - вартістю 500 гривень; м'які меблі (диван, 2 крісла) коричневого кольору - вартістю 4000,00 гривень;торшер вартістю -580,00гривень;2-х спальне ліжко - вартістю 1500,00 гривень; кухонні меблі (встроїна)- вартістю 1520,00 гривень; установка під ТВ - вартістю 800,00 гривень; ТВ «Сатурн» вартістю 1080,00 гривень; шафу для білизни та одягу вартістю 1650,00 гривень; -IP-TV приставку TP -LINK вартістю 460,00гривень; пилосос Зелмер» вартістю 1969,00 гривень; комп'ютер, стаціонарний (монітор) вартістю 5050,00гривень; комп'ютерний стіл вартістю 285,00 гривень; ТВ LED « Samsung» 39д вартістю 5904,00 гривень,загальною вартістю 28723,00 гривень. Визнати за [PERSON] право власності та виділити в натурі: ТВ з жидкокристалевим екраном «Самсунг»29д вартістю - 3500,00 гривень; планшет вартістю 2745,00 гривень; DVD- пленер вартістю 400,00гривень; м'який куток, коричнево-беж. кольору вартістю 3800,00 гривень; WI-FI роутер - вартістю-800 гривень; MP3 плейер (який знаходиться у Авто)вартістю-2400 гривень; акустичну систему « Соні», яка знаходиться у Авто) вартістю- 500,00 гривень;кондиціонер «Мидеа» вартістю 1600,00 гривень ;шафу для білизни та одягу вартістю 1650,00 гривень ; журнальний стіл вартістю 365,00 гривень; люстра (скляна) вартістю 1300 гривень; прихожа вартістю 1150,00 гривень , загальною вартістю 20210,00 гривень ( а.с.188). Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] різницю вартості побутової техніки у розмірі 4258,50 гривень та судові витрати у розмірі 10180,59 гривень, а саме судовий збір у розмірі 433 гривень та 487,50 гривень, послуги оцінювальника у розмірі 500 гривень, витрати пов'язані з наданням юридичної допомоги у розмірі 8 760 гривень (а.с.208). В обґрунтування позовних вимог вказувала на те, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі з 24.11.2006 року. За час шлюбу придбали вище перелічене майно, яке вважає об'єктом спільної сумісної власності подружжя, та яке підлягає розподілу. Просила суд задовольнити позовні вимоги. У судовому засіданні позивачка повністю підтримала позовні вимоги та надала суду пояснення аналогічні змісту позовних вимог. Зустрічні позовні вимоги відповідача не визнала та суду пояснила, що автомобіль придбаний за сумісні кошти, ніяких грошей батьки позивача не давали на придбання автомобіля. Крім того суду пояснила, що пилосос «Зелмер» вартістю 1969,00 гривень; комп'ютер, стаціонарний (монітор) вартістю 5050,00 гривень; комп'ютерний стіл вартістю 285,00 гривень; ТВ LED « Samsung» 39д вартістю 5904,00 гривень відповідач вивіз з квартири, ТВ з жидкокристалевим екраном «Самсунг»29д вартістю - 3500,00 гривень; м'який куток, коричнево-бежевого кольору вартістю 3800,00 гривень знаходяться у матері відповідача. Відповідач не дарував їй на день народження ноутбук та у неї немає даного комп'ютеру. Холодильник «Атлант» та мікрохвильова піч, про які відповідач вказує в зустрічних позовних вимогах вона купувала до укладання шлюбу, тому дані речі не є суб'єктом сумісної спільної власності подружжя. Не заперечувала проти того, що вартість MP3 плейер (який знаходиться у Авто) складає 2000 гривень. Також виключила з переліку майна, яке підлягає розподілу WI-FI роутер - вартістю-800 гривень, оскільки зазначила його помилково. Доказів про те, що пилосос, комп'ютер, комп'ютерній стіл, та телевізор знаходиться у відповідача в користуванні надати не може. Також не може надати доказів про те, що акустична система «Соні», яка знаходиться в автомобілі купувалася окремо від автомобіля. Погодилася з тим, щоб було припинено її право власності на 1\\2 частину автомобіля, оскільки відповідач вніс на депозитний рахунок суду 1\\2 частину вартості автомобіля. Представник позивачки адвокат [PERSON] повністю підтримала позицію позивачки та надала пояснення аналогічні змісту позовних вимог. Відповідач [PERSON] позовні вимоги позивачки не визнав, звернувся до суду з зустрічними позовними вимогами про розподіл майна подружжя. Протягом розгляду справи неодноразово уточнював позовні вимоги. В остаточній редакції позовних вимог просив суд виділити йому автомобіль марки ВАЗ 217030, сірого кольору, реєстраційний № [NUMBER], 2007 року випуску. Визнати за ним право особистої власності на автомобіль марки ВАЗ 217030, сірого кольору, реєстраційний № [NUMBER], 2007 року випуску, припинивши право спільної сумісної власності подружжя на вказаний автомобіль. Виділити [PERSON] наступне майно: меблі "Передпокій" - 2500 гривень, бойлер "Гамлет", виробництво Польща 1500 гривень, пральну машину 3 500 грн., варильну поверхню "Ардо" 1500 гривень. духовку "Ардо" 4500 гривень, піч мікрохвильову FG 1500 гривень, витяжку "Ардо" 1000 гривень, холодильник "Атлант" 5000 гривень, телевізор "Saturn" 19» 2000 гривень, комплект м'яких меблів (3 вироби) 4000 гривень, журнальний столик 700 гривень, торшер 750 гривень, телевізор "Samsung Smart TV-39" 11000 гривень, DVD-плеєр 400 гривень, IP-TV приставка " INext" 1700 гривень, комп'ютер (системний блок, монітор, акустична система, WiFi-роутер) 5500 гривень, ноутбук "Lenovo" 10200 гривень, стіл комп'ютерний 800 гривень, люcтpу 1500 гривень, шафа тридверна 1000 гривень, ліжко 2-х спальне 1500 гривень загальною вартість у розмірі 62050,00 гривень та визнати за нею право власності на дане майно Зобов'язати [PERSON] передати йому в натурі в справному стані те майно - меблі та побутову техніку, яке буде присуджено на його користь. Стягнути з [PERSON] на його користь суму сплаченого судового збору у розмірі 866,18 грн., та витрати на проведення експертизи у розмірі 650,00 гривень (а.с.184). У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнав, підтримав свої зустрічні позовні вимоги та надав суду пояснення аналогічні змісту зустрічних позовних вимог. Також суду пояснив, що він подарував позивачці на день її народження ноутбук «Леново», оскільки даний ноутбук купувався у шлюбі з позивачкою, то він є об'єктом спільної сумісної власності подружжя. Також вважає, що об'єктом спільної сумісної власності подружжя є холодильник «Атлант» та мікрохвильова піч, оскільки купувалися на час спільного проживання його з позивачкою, хоча шлюб не був зареєстрований. Також вважає, що не підлягає розподілу ТВ з жидкокристалевим екраном «Самсунг»29д вартістю - 3500,00 гривень; м'який куток, коричнево-бежевого кольору вартістю 3800,00 гривень тому, що дані речі подаровані його матері та знаходяться у неї в квартирі. MP3 плеєр (який знаходиться у Авто) складає 2000 гривень. Акустична система «Соні», яка знаходиться в автомобілі купувалася разом з автомобілем, тому її вартість входить до загальної вартості автомобіля. Також вважає, що не є об'єктом спільної власності автомобіль, оскільки даний автомобіль було придбано за кошти, які надали йому батьки від продажу свого гаража, тому об'єктом спільної сумісної власності є частина автомобіля, яку купили за спільні кошти подружжя. Ніяких речей з квартири він не вивозив, та у нього не має в користуванні ніяких речей. При цьому зазначив, що з вартістю майна, яку вказує позивачка він погоджується, а також погоджується з варіантом розподілу майна, який пропонує позивачка. Він вніс на депозитний рахунок суду 1\\2 частини вартості автомобіля, для того, щоб припинити право власності [PERSON] на даний 1\\2 частини автомобіля. У судовому засіданні представник відповідача адвокат Крохмальова Л.П. повністю підтримала позицію відповідача та надала пояснення аналогічні його позиції. Свідок [PERSON] суду пояснив він є другом позивачки. Наприкінці 2015 року до нього звернувся син позивачки та попросив допомогти винести комп'ютер, комп'ютерній стіл, та миючий пилосос, телевізор діагональ 39д. відповідачу. Відповідач під'їхав на своїй машині до під'їзду, де проживає позивачка та поклав ці речі в машину та уїхав. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона бачила як в кінці травня 2015 року відповідач виносив з під'їзду будинку, де проживає позивачка, мішок, велику коробку та сумку. Що було в сумці, мішку та коробці вона не знає. Свідок [PERSON] суду пояснив, що до нього звернувся [PERSON] та попросив забрати речі. Він виносив пакети з речами, сумку та коробку, в якій були диски та шнури. При цьому меблі та техніку він не бачив. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є матір'ю відповідача. Підтвердила той факт, що відповідач подарував позивачу на її день народження ноутбук та віддали їй телевізор та м'який куток. Також вона давала на покупку автомобіля 17 00 гривень, які отримала від продажу гаража. Яких-небудь письмових документів в підтвердження цього факту суду не надала. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він є знайомим позивача та відповідача. Наприкінці серпня 2015 року він бачив, як [PERSON] керувала погрузкою речей, при цьому він бачив тільки килим та телевізор, більше ніяких речей не бачив. Вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та зустрічних позовних вимог. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 24 листопада 2006 року. Шлюб розірвано рішенням Орджонікідзевського районного від 10.08.2015 року. У період шлюбу подружжям придбано: автомобіль ВАЗ 217030, сірого кольору , державний номер [NUMBER], 2007 року випуску. Відповідно до висновку експерта № 153 про оцінку транспортного засобу ринкова вартість даного автомобіля складає 75 845 гривень ( а.с. 97-106). Також сторонами за час шлюбу була придбана побутова техніка і меблі, належність деяких з них подружжю як спільного майна оспорюється сторонами : позивачка не вважає спільним майном подружжя холодильник «Атлант» та мікрохвильову піч, оскільки вони придбані нею до реєстрації шлюбу, та ноутбук, оскільки він не купувався за спільні кошти подружжя, та зі слів відповідача є її подарунком. Відповідач не вважає спільним майном подружжя автомобіль, оскільки даний автомобіль було придбано за кошти, які надали йому батьки від продажу свого гаража, тому об'єктом спільної сумісної власності є частина автомобіля, яку купили за спільні кошти подружжя, ТВ з жидкокристалевим екраном «Самсунг»29д вартістю - 3500,00 гривень ; м'який куток, коричнево-бежевого кольору вартістю 3800,00 гривень, тому, що дані речі подаровані його матері, та знаходяться у неї в квартирі, акустична система «Соні», яка знаходиться в автомобілі, купувалася разом з автомобілем, тому її вартість входить до загальної вартості автомобіля. З рештою майна придбаного подружжям за час шлюбу сторони погодилися. В підтвердження того, що за час шлюбу подружжям купувалися побутова техніка та меблі позивачкою надані документи, які свідчать придбання даних речей (а.с.64-69,81-87). Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. На підставі ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. В керівних роз'ясненнях п. 23,24,25 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 21.12.2007, № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" зазначено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК). Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов'язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Що стосується премії, нагороди, одержаних за особисті заслуги, суд може визнати за другим з подружжя право на їх частку, якщо буде встановлено, що він своїми діями сприяв її одержанню. Вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. З урахуванням вищенаведених норм права та керівних роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, суд приходить до висновку, що не є об'єктом спільної сумісної власності холодильник «Атлант» та мікрохвильова піч, оскільки дані речі не купувалися в період шлюбу, про що стверджували у судовому засіданні сторони. При цьому суд не приймає до уваги пояснення відповідача про те, що він проживав з позивачкою однією сім'єю на час придбання даних речей, тому вони є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, оскільки даний факт в судовому засіданні не встановлювався та відповідач не звертався до суду з даними вимогами. Також суд вважає, що не може бути визнано об'єктом спільної сумісної власності подружжя ноутбук «Леново», який було придбано за час шлюбних відносин відповідачем в подарунок позивачці на її день народження в сенсі ст. 57 СК України, та ст. 729 ЦК України, яка не вимагає письмового укладання договору дарування побутової техніки, про що стверджував відповідач у судовому засіданні ( а.с.79). Крім того суд вважає, що не є об'єктом спільної сумісної власності подружжя та не підлягає розділу акустична система «Соні», яка знаходиться в автомобілі, оскільки з боку позивачки не надано жодного доказу про те, що дана річ купувалася окремо від автомобіля, тому приймає до уваги пояснення відповідача, що вартість акустичної системи входить до складу вартості автомобіля. Суд вважає об'єктом спільної сумісної власності подружжя, який підлягає розділу, телевізор з жидкокристалевим екраном «Самсунг»29д, м'який куток, коричнево-бежевого Кольору, які зі слів відповідача подаровані ним та позивачкою його матері, оскільки свідок [PERSON] суду не пояснювала, що дані речі їй були подаровані, та факт дарування даних речей не визнається позивачкою та не підтверджений жодним доказом відповідачем в сенсі ст. 60 ЦПК України. Також суд дійшов до висновку, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя автомобіль ВАЗ 217030, сірого кольору , державний номер [NUMBER], 2007 року випуску, оскільки придбаний під час шлюбу позивачки та відповідача, доказів про те, що даний автомобіль придбаний не за сумісні кошти подружжя не надані, тому суд не приймає до уваги пояснення відповідача, що даний автомобіль не є об'єктом спільної сумісної власності подружжя. Вирішуючи позовні вимоги в частині розподілу даного автомобіля, суд з урахуванням того, що даний автомобіль є неподільною річчю, та позивачка не заперечує проти того, щоб їй було сплачено 1\\2 частину вартості автомобіля, що складає 37922,70 гривень, які позивач поклав на депозитний рахунок суду ( а.с. 202,203) та припинено її право власності на 1\\2 частину автомобіля суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог позивачки в цій частині та відмову у задоволені зустрічних позовних вимог відповідача. Крім того суд вважає, що підлягає виключенню з розподілу речі, які є спільною сумісною власністю подружжя, придбання яких під час шлюбу за сумісні кошти подружжя підтверджено сторонами, яких не має в наявності ні у позивачки, ні у відповідача, та сторонами не надано суду доказів, де знаходяться дані речі, а саме: комп'ютер, стаціонарний (монітор) вартістю 5050,00 гривень, комп'ютерний стіл вартістю 285,00 гривень, пилосос «Зелмер» вартістю 1969,00 гривень ; ТВ LED «Samsung» 39д вартістю 5904,00 гривень, тому суд не вирішує питання щодо їх розділу та виділення в натурі сторонам. Оскільки сторони не зверталися до суду з вимогою про стягнення вартості даних речей на їх користь, тому суд розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог не вирішує дане питання. При цьому суд не приймає до уваги пояснення свідків [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON], які бачили як вивозилися ці речі, оскільки дані свідки не свідчили де знаходяться дані речі, за якою адресою, що підтверджує їх наявність. Також суд не визнає об'єктом спільної сумісної власності IP-TV приставку- вартістю 800 гривень, оскільки позивачка у судовому засіданні пояснила, що дана приставка є IP-TV приставкою TP -LINK вартістю 460,00 гривень, тому просила виключити IP-TV приставку- вартістю 800 гривень з розподілу майна подружжя, про що погодився відповідач. З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про наступний розподіл майна подружжя: визнати об'єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] майно: автомобіль марки ВАЗ 217030, сірого кольору, державний номер [NUMBER], 2007 року випуску вартістю 75845,40 гривень; варочна панель «Ardo» вартістю 655,00 гривень; духова шафа «Ardo» вартістю 1280,00 гривень; пральна машина «LG» вартістю 1680,00 гривень; витяжка «Ardo» вартістю 460,00 гривень; електричний водонагрівач «Galmet» вартістю 1500 гривень; м'які меблі (диван, 2 крісла) коричневого кольору вартістю 4000,00 гривень; торшер вартістю 580,00 гривень; 2-х спальна кровать вартістю 1500,00 гривень; кухонні меблі (встроїна) вартістю 1520,00 гривень; установка під ТВ вартістю 800,00 гривень; прихожа вартістю 1150,00 гривень; люстра (скляна) вартістю 1300 гривень; ТВ «Сатурн» вартістю 1080,00 гривень; шафа для білизни та одягу вартістю 1650,00 гривень; журнальний стіл вартістю 365,00 гривень; IP-TV приставка TP -LINK вартістю 460,00 гривень; кондиціонер «Мидеа» вартістю 1600,00 гривень; пилосос «Зелмер» вартістю 1969,00 гривень; комп'ютер, стаціонарний (монітор) вартістю 5050,00 гривень; комп'ютерний стіл вартістю 285,00 гривень; ТВ з жидкокристалевим екраном «Самсунг»29д вартістю 3500,00 гривен; ТВ LED «Samsung» 39д вартістю 5904,00 гривень; планшет вартістю 2745,00гривень;DVD плеєр вартістю 400,00 гривень; м'який куток коричнево - бежевого кольору вартістю 3800 гривень; IP-TV приставка вартістю 800 гривень; MP3 плеєр вартістю 2000 гривень на загальну суму 123878, 40 гривень. Розділити між [PERSON] та [PERSON] сумісне майно подружжя, а саме: виділити у власність [PERSON] автомобіль марки ВАЗ 217030, сірого кольору, державний номер [NUMBER], 2007 року випуску, вартістю 75845, 40 гривень. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок компенсації 1\\2 частини автомобіля марки ВАЗ 217030, сірого кольору, державний номер [NUMBER], 2007 року випуску, грошові кошти в сумі 37922,70 гривень, які знаходяться на депозитному рахунку Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецької області № 37311047011792, код банку 820172, код ЄДРГІОУ 26288796, банк отримувача Держказначейска служба України, м. Київ (платник [PERSON]), шляхом виплати вказаних коштів [PERSON]. Припинити право спільної сумісної власності [PERSON] на автомобіль ВАЗ 217030, сірого кольору, державний номер [NUMBER], 2007 року випуску. Виділити у власність [PERSON] майно в натурі: варочна панель «Ardo» вартістю 655 гривень; духова шафа «Ardo» вартістю 1280 гривень; пральна машина «LG» вартістю 1680 гривень; витяжка «Ardo» вартістю 460,00 гривень; електричний водонагрівач «Galmet» вартістю 1500 гривень; м'які меблі (диван, 2 крісла) коричневого кольору вартістю 4000 гривень; торшер вартістю 580 гривень; 2-х спальна кровать вартістю 1500 гривень; кухонні меблі (встроїна) вартістю 1520 гривень; установка під ТВ вартістю 800 гривень; ТВ «Сатурн» вартістю 1080 гривень.; IP-TV приставка TP-LINK вартістю 460 гривень; IP-TV приставка вартістю 800 гривень, прихожа вартістю 1150,00 гривень - на загальну суму 17465 гривень. Виділити у власність [PERSON] майно в натурі: ТВ з жидкокристалевим екраном «Самсунг»29д вартістю 3500 гривень; планшет вартістю 2745 гривень; DVD плеєр вартістю 400,00 гривень; м'який куток, коричнево-бежевого кольору вартістю 3800,00 гривень; MP3 плеєр вартістю 2000 гривень; кондиціонер «Мидеа» вартістю 1600,00 гривень; шафа для білизни та одягу вартістю 1650,00 гривень; журнальний стіл вартістю 365,00 гривень; люстра (скляна) вартістю 1300 гривень - на загальну суму 17360 гривень. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок зрівняння часток у спільному майні подружжя 52 гривні 50 копійок. Відповідно до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Представник позивачки адвокат [PERSON] в підтвердження надання правової допомоги позивачці надає квитанції та звіт виконаних робіт (а.с. 160-163), з якого вбачається що за 7 годин 40 хвилин її роботи з надання правової допомоги позивачці останньою сплачено 5 660 гривень. В 2016 році позивачкою сплачено 2400 гривень (а.с.209), а всього 8060 гривень. З урахуванням того, що мінімальна заробітна плата на час розгляду справи складала 1378 гривень, 40 відсотків за 7 годин 40 хвилин участі адвоката [PERSON], яка надавала правову допомогу позивачці складають 4078,88 гривень, які підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 433,09 гривень, 487,50 гривень судовий збір за забезпечення позову, а всього 920,59 гривень, та з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 553,35 гривень, та 1\\2 частину витрат, пов'язаних з проведенням експертизи у розмірі 325 гривень. Також суд відповідно до ст. 88 ЦПК України стягує з [PERSON] на користь держави недосплачений збір у розмірі 120,26 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України не підлягають стягненню з відповідача витрати у розмірі 500 гривень, понесені позивачкою з метою встановлення оцінки автомобіля, оскільки дані витрати позивачка понесла поза межами судового засідання, тому суд не стягує з відповідача на її користь дані витрати.

Outcome: partial