Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

04.11.2014 р. позивач звернулась до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що з 10.02.1995 р. до 19.01.1999 р. проживала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого народився син [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу сторони мешкають окремо, син проживає з нею і перебуває на її утриманні. Через досягнення сином повноліття відповідач припинив сплачувати аліменти, які з нього стягувалися на підставі рішення Путивльського районного суду (виконавчий лист № 2-360 від 23.08.2000р.), однак син продовжує навчання в Путивльському професійному ліцеї, тому потребує матеріальної допомоги. Посилаючись на наведені обставини просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 400 грн. щомісячно до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані ними докази, суд приходить до висновку про повне задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що сторони з 10.02.1995 року до 19.01.1999 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджено фотокопіями відповідних свідоцтв (а.с. 4,5). Після розірвання шлюбу сторони мешкають окремо, син проживає з матір'ю в по [ADDRESS] та навчається в ДПТНЗ «Путивльський професійний ліцей» за денною формою навчання (строк навчання по 30.06.2015 р.), тому він потребує матеріальної допомоги. В силу ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як роз'яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 р. N 3, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. За приписами ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а саме: стану здоров'я та матеріального становища дитини; стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення. Згідно наданої довідки про доходи, позивач працює перукарем у ПП «[PERSON]» у м. Путивль та отримала дохід з 01.04.2014р. по 30.09.2014р. в сумі 1850 грн. 00 коп. (а.с.10). Згідно наданої довідки Управління праці та соціального захисту населення Путивльської РДА від 23.10.2014р. № 694 позивач з квітня 2014р. по вересень 2014р. отримувала державну соціальну допомогу, загальний розмір якої становить 5994 грн. 79 коп. (а.с.11). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що після розірвання шлюбу з позивачем, ним було зареєстровано шлюб з [PERSON], від якого у них народилася дочка [PERSON], [INFO] В теперішній час він не має регулярного доходу, проте спроможний надавати своєму сину матеріальну допомогу у вказаному позивачем розмірі. За встановлених обставин, наявні у справі докази та їх належна оцінка вказують на те, що повнолітній син сторін потребує матеріальної допомоги на період навчання, а батько взмозі її надавати. Оскільки позивача була звільнено від сплати судового збору при подачі позову, тому на підставі ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved