Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

05 травня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що 30 січня 2010 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на все належне їй майно, зокрема на земельну ділянку площею 2,67 га, яка розташована на території Річківської сільської ради Білопільського району та належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю. За життя [PERSON] склала заповіт, яким вказану вище земельну ділянку заповіла своєму онуку [PERSON], сину позивача. [PERSON] у визначений законом строк з заявою про прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON], до нотаріуса не звертався, на спадкове майно не претендує. На даний час [PERSON] має намір прийняти спадщину за законом, що залишилась після матері, оскільки до цього часу спадщину ніхто із спадкоємців її не прийняв, але при зверненні із заявою до нотаріуса було встановлено, що нею пропущений шестимісячний строк для звернення з заявою про прийняття спадщини. Причиною пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини позивач зазначила скрутне матеріальне становище та відсутність коштів для оформлення спадщини на час відкриття спадщини. Посилаючись на викладене, [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом і просила визначити їй додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини тривалістю у два місяці. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не зявились, [PERSON] направила суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача - Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не зявився, сільський голова [PERSON] направив суду листа про розгляд справи без участі їх представника, з позовом згодні. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що на спадкове майно, що залишилось після смерті його баби [PERSON], не претендує, проти задоволення позову матері [PERSON] не заперечує. Представник третьої особи - Білопільської державної нотаріальної контори в судове засідання в судове засідання не зявився, завідувач нотаріальної контори направила суду заяву про розгляд справи без участі їхнього представника. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, третіх осіб за наявними в справі доказами та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Повно, всебічно та обєктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що матірю позивача [PERSON], дівоче прізвище якої до одруження було Іваній, була нині покійна [PERSON] (а.с. 6-8). 30 січня 2010 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а.с.9). Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне їй майно, зокрема на земельну ділянку площею 2,67 га, яка розташована на території Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області та належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-СМ №010244 від 31 травня 1999 року (а.с. 10). Також судом встановлено, що [PERSON], яка померла 30 січня 2010 року, за свого життя скалала три заповіти посвідчені виконкомом Річківської сільської ради Білопільського району, а саме: заповіт від 15 березня 1988 року за №38, яким все своє майно заповіла [PERSON]Г; заповіт від 29 жовтня 1990 року за №111, яким [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON]; заповіт від 26 листопада 1997 року за №876, яким [PERSON] заповіла на користь [PERSON] земельний пай розміром 2,97 умовних кадастрових гектар, який належав їй на підставі сертифікату серії СМ №0161490 (а.с. 11-12, 23-24). Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно частин 2 та 3 статті 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином право на спадщину виникає з моменту її відкриття і закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як вбачається з довідки Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області від 18 квітня 2016 року №672 [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [INFO]. За вказаною адресою [PERSON] проживала одна. Заповіти від імені [PERSON] посвідчені виконкомом Річківської сільської ради від 15 березня 1988 року за № 38, від 29 жовтня 1990 року за № 111, від 26 листопада 1997 року за №876 не змінювались. Похорон [PERSON] здійснила її донька [PERSON], позивач у справі (а.с. 12). Згідно з ч.1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Спадкоємець за заповітом [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався, надав суду заяву про те, що на спадкове майно, що залишилось після [PERSON]М, не претендує. Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. На даний час [PERSON] має намір прийняти спадщину, що залишилося після смерті її матері [PERSON], а тому звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Але їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки з'ясувалось, що нею пропущений шестимісячний строк для звернення з даною заявою. Частиною 3 статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. З довідки Білопільської районної державної нотаріальної контори вбачається, що спадкова справа відносно [PERSON], яка померла 30 січня 2010 року, не заводилась (а.с. 21). Так як позивач на час відкриття спадщини мала скрутне матеріальне становище, у зв'язку з чим не могла своєчасно подати заяву нотаріусу, яка є платною, тому нею був пропущений шестимісячний строк для звернення з заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Суд вважає причини пропуску 6-ти місячного строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачем поважними, а тому їй необхідно визначити додатковий строк тривалістю у два місяці з дня набрання чинності рішенням суду, оскільки проти цього не заперечує відповідач. На підставі викладеного,

Outcome: approved