Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

02 лютого 2017 року від представника позивача поштою до суду надійшла зазначена позовна заява. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 20 квітня 2016 року о 15 год. 00 хв. в м. Дніпропетровськ по вулиці Чаплинська в районі будинку 90 сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій приймали участь транспортний засіб Mercedes-Benz 208 ПЕ реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортний засіб Honda Accord реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON]. В результаті ДТП транспортний засіб Mercedes-Benz, який належить [PERSON] на праві приватної власності, отримав значну кількість механічних пошкоджень. 22 червня 2016 року постановою Самарського районного суду м.\~Дніпропетровська по справі № 206/3351/16-п [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Mercedes-Benz була застрахована по діючому на дату ДТП полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/7854539 виданого ПАТ «Європейський страховий союз», а цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Honda Accord не була застрахована. 27 квітня 2016 року для отримання регламентної виплати він надав до МТСБУ повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду з додатками, заяву про страхове відшкодування з документами. Тому, з метою визначення вартості шкоди нанесеної транспортному засобу Mercedes-Benz 22 квітня 2016 року було замовлено проведення автотоварознавчої експертизи у експерта [PERSON]. 26 квітня 2016 року було сповіщено МТСБУ про дату, час та місце проведення огляду пошкодженого транспортного засобу. 28 квітня 2016 року було сповіщено [PERSON] про дату, час та місце проведення огляду пошкодженого транспортного засобу Mercedes-Benz. На підставі отриманого висновку було встановлено, що: ринкова вартість автомобіля Mercedes-Benz на дату огляду, без врахування пошкоджень КТЗ при ДТП становить 112 842,73 грн.; вартість відновлювального ремонту без урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових, які підлягають заміні, автомобіля Mercedes-Benz в результаті його пошкодження при ДТП 20.04.2016 р. становить 226 993,89 грн.; ринкова вартість аварійно пошкодженого транспортного засобу Mercedes-Benz на момент дослідження становить 20 557,61 грн. Отже, в зв'язку з тим, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу перевищує ринкову вартість транспортного засобу, тому МТСБУ повинно виплатити різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи вищевикладене, розмір регламентної виплати становить 92 285,12 грн. 10 червня 2016 року - отримавши висновок, він надав до МТСБУ заяву про узгодження розміру регламентної виплати. 08 липня 2016 року - до МТСБУ було надано заяву про долучення документів до матеріалів страхової справи, до якої додавалася копія постанови рішення суду Самарського районного суду м. Дніпропетровська. 03 серпня 2016 року МТСБУ всупереч вимогам закону, а саме без погодження розміру регламентної виплати, сплатило частину регламентної виплати у розмірі 58 570, 99 грн. Також, приблизно в серпні 2016 року, ним було отримано від МТСБУ повідомлення згідно, якого МТСБУ пояснило, що вартість ТЗ в пошкодженому стані було визначено на підставі Інтернет аукціону AUTO online, також до повідомлення було надано зобовязуючу пропозицію про визначенню залишкової вартості пошкодженого транспортного засобу. 23 серпня 2016 року не погоджуючись з розміром регламентної виплати, а саме визначення вартості ТЗ в пошкодженому стані на підставі Інтернет аукціону, МТСБУ було надано заяву про узгодження розміру регламентної виплати в якій зазначалося, що для зясування вартості аварійно пошкодженого транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди, необхідно звернутися до [PERSON] товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 р. за № 1074/8395. Ознайомившись з висновком № 211220416 автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, в звязку з аварійними пошкодженнями, заподіяними автомобілю Mercedes-Benz складеного 31 травня 2016 року експертом [PERSON] зрозуміло, що при визначенні розміру ринкової вартості аварійно пошкодженого транспортного засобу експерт [PERSON] керувався саме формулами п. 7.3. та 7.25. Методики. Тому, для належного виконання зобовязання без порушення положень Закону № 1961-ІУ, [PERSON], розмір регламентної виплати повинен становити 92 285,12 грн. В свою чергу вважає, що визначення ринкової вартості аварійно пошкодженого транспортного засобу на підставі Інтернет - аукціону є необґрунтованим так, як таким способом вираховується лише вартість утилізації КТЗ (п. 7.19 [PERSON]) в випадках коли вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників розукомплектованого або аварійно пошкодженого КТЗ, перевищує його ринкову вартість без зазначених пошкоджень (п. 7.17 [PERSON]). Враховуючи, що в його випадку вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників (92 285, 12 грн.) не перевищує ринкової вартості транспортного засобу без зазначених пошкоджень (112 842,73 грн.), тому взагалі немає жодної підстави визначати вартість утилізації КТЗ. Враховуючи, що МТСБУ виплатило не повний розмір регламентної виплати, а також взявши до уваги положення ст. 36.5 ст. 36 Законом № 1961-IV , в якому зазначається, що за кожен день прострочення виплати регламентної виплати з вини МТСБУ особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня, тому МТСБУ повинно, окрім доплати частини регламентної виплати також доплатити пеню у розмірі 3 886,14 грн. А [PERSON] зобов'язаний відшкодувати йому витрати на телеграфний звязок у розмірі 166,99 грн. На підставі викладеного просить суд стягнути з [PERSON] (транспортного) страхового бюро України (код ЄДРПОУ: 21647131) на його користь не сплачену частину регламентної виплати у розмірі 33 714, 33 грн. та пеню за несвоєчасну сплату регламентної виплати у розмірі 3 886, 14 грн. Стягнути з [PERSON] на його користь витрати на телеграфний зв'язок у розмірі 166, 99 грн. Стягнути з [PERSON] (транспортного) бюро України та [PERSON] судові витрати, повязані з розглядом даної справи (а.с.2-5). Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та просив задовольнити. Від представника відповідача [PERSON] (транспортне) страхове бюро України надійшли до суду письмові заперечення проти позову в яких вони просять відмовити у задоволенні позову та розглядати справу за їх відсутності. Свої заперечення обґрунтовують тим, що у потерпілого [PERSON] є дві можливості отримати компенсацію за матеріальну шкоду, перша, це безпосереднє звернення з позовом до винуватця ДТП про відшкодування матеріальної шкоди. Друга, звернення до МТСБУ з заявою для отримання відшкодування. Проте в даному випадку МТСБУ виступає лише як «посередник», тобто спочатку сплачує потерпілому відшкодування матеріальної шкоди, а після чого звертається з позовом до винуватця ДТП в порядку регресу, оскільки винуватець не мав полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Проте, якщо особа, обирає другий варіант отримання відшкодування через МТСБУ, то порядок отримання такого відшкодування чітко визначено саме Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». З закону вбачається, що для визначення причин та розміру збитків МТСБУ зобовязане направити аварійного комісара, а право у позивача на самостійне визначення розміру шкоди виникає лише у тому випадку, якщо МТСБУ на протязі десяти робочих днів не направить аварійного комісару. Так, з матеріалів справи вбачається, що повідомлення про ДТП та заява про страхове відшкодування датовані 27.04.2016 року, надіслані до МТСБУ поштою та фактично отримані МТСБУ 04.05.2016 року. Відповідно до ст.34.1 Закону початок 10 денного строку на визначення розміру матеріальної шкоди у МТСБУ починає свій перебіг 04.05.2016 року та закінчується 18.05.2016 року (10 робочих днів). З матеріалів справи вбачається, що МТСБУ було проведено оцінку матеріальної шкоди в межах вказаного строку, про що було складено звіт про розмір шкоди №3127 від 06.05.2016 року. За вищевикладеного, звіт проведений позивачем [PERSON] 22.06.2016 року (замовлений, дата фактичного огляду 06.05.2016 року), не може братися до уваги при виплаті страхового відшкодування та розміру шкоди, оскільки право позивача на розрахунок шкоди відповідно до закону не виникло, оскільки МТСБУ в межах 10 денного строку провело оцінку пошкодженого майна. Відповідно до проведеного МТСБУ звіту про оцінку майна розмір матеріальної шкоди склав 114 070,99 грн. Вказана сума була розрахована наступним чином: 204 441,95 грн. - вартість відновлювального ремонту ТЗ; 114 070,99 грн. - ринкова вартість пошкодженого ТЗ. У зв'язку з тим, що розмір відновлювального ремонту перевищує вартість транспортного засобу, розмір матеріальної шкоди прирівнюється до вартості транспортного засобу на момент ДТП, а транспортний засіб вважається фізично знищеним оцінювачем прийнято розмір матеріальної шкоди в розмірі вартості транспортного засобу до ДТП - тобто в сумі 114 070,99 грн., при цьому необхідним є визначення розміру вартості транспортного засобу в пошкодженому стані (вартість утилізації). В даному випадку оцінювач при визначені розміру транспортного засобу в пошкодженому стані (вартість утилізації) керується Наказом Фонду Державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003 року, яким затверджена [PERSON] товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Діючи відповідно до вказаної методики, а саме п.7.19 [PERSON], МТСБУ було отримано дані про утилізаційну вартість на підставі Інтернет - аукціону «АвтоОнлайн», а саме суму утилізаційної вартості в розмірі 55 500 грн. За вищевикладеного, підстав ставити під сумнів об'єктивність визначення утилізаційної вартості, з боку МТСБУ не має жодних, та відповідно сума страхового відшкодування склала 58 570,99 грн. як різниця між вартістю транспортного засобу до ДТП (114 070,99 грн.) та утилізаційною вартістю (55 500 грн.) та була сплачена в межах 90 денного строку визначеного ст.36.2 Закону, який обліковується з моменту отримання МТСБУ документів від позивача (04.05.2016 року), та відповідно страхова виплата проведена 03.08.2016 року в розмірі визначеному законом. В той же час посилання позивача на невірне визначення МТСБУ утилізаційної вартості транспортного засобу (у МТСБУ сума утилізаційної вартості складає 55 500 грн., а у позивача 20 557,61 грн.) з посиланням на п.7.3 та п.7.25 [PERSON] є не вірними, оскільки вказані пункти [PERSON], на які посилається позивач, стосуються саме визначення ринкової вартості транспортного засобу, а не утилізаційної вартості та не можуть братися до уваги. Ринкова та утилізаційна вартість є різними формами, та відповідно вартість пошкодженого ТЗ після ДТП є саме утилізаційною вартістю (непридатного для подальшої експлуатації ТЗ), яка і була розрахована МТСБУ, а не ринковою вартістю, яку не вірно розраховує позивач та посилається на п.7.3 та п.7.25, які не стосуються утилізаційної вартості (а.с.70-78, 83-88). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає суду підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Суд, розглянувши доводи позивача викладені у позові, заслухавши представника позивача, розглянувши доводи представника відповідача МТСБУ викладені у письмових запереченнях, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником автомобіля Mercedes-Benz модель 208 ПЕ, тип автобус-D, 1998 року випуску, реєстраційний номер АЕ 2683АА, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу АЕС 031258 (а.с.10). Автомобіль Mercedes-Benz, 1998 року випуску, реєстраційний номер АЕ 2683АА, було застраховано в ПрАТ "Європейський страховий союз", що підтверджується Полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/7854539 від 14.02.2016р. (а.с.13). Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22 червня 2016 року, яка набрала законної сили 05 липня 2017 року [PERSON] було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 130 КпАП України в тому, що 20.04.2016 року о 15 год. 20 хв. [PERSON] у м. Дніпропетровську по вул. Чаплінській, в районі будинку 90 керував автомобілем Хонда Аккорд, державний номер [NUMBER], у стані алкогольного спяніння. Проходження огляду на стан спяніння в установленому законом порядку проводився у КЗ «Дніпропетровський обласний наркологічний диспансер» [PERSON] ж дня, 20.04.2016 року о 15 год. 20 хв., водій [PERSON] у м. Дніпропетровську по вул. Чаплінській, в районі будинку 90, керуючи автомобілем Хонда Аккорд, державний номер [NUMBER], не впорався з керуванням автомобілем, виїхав на смугу зустрічного напрямку руху та скоїв зіткнення з рухомим назустріч мікроавтобусом [PERSON], державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого транспортним засобам завдано механічні пошкодження (а.с.12). Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. [PERSON] зазначеною постановою суду була прямо встановлена вина відповідача [PERSON] у скоєнні адміністративного правопорушення, причинний звязок між порушенням Правил дорожнього руху і як наслідок цього, зіткненням із автомобілем позивача [PERSON], що призвело до механічних пошкоджень та матеріальних збитків. Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу Honda Accord, реєстраційний номер [NUMBER] не була застрахована, що підтверджується витягом із централізованої бази МТСБУ (а.с.14). 26 квітня 2016 року було повідомлено МТСБУ про дорожньо-транспортну пригоду, що сталася 20 квітня 2016р. та надано заяву про страхове відшкодування з необхідними документами (а.с.15-17). 26 квітня 2016 року позивачем було повідомлено МТСБУ про запрошення на огляд пошкодженого транспортного засобу, що відбудеться 06 травня 2016р., яке було отримано 04.05.2016р. (а.с.20, 41 з обороту). 26 квітня 2016 року позивачем було повідомлено [PERSON] про огляд пошкодженого транспортного засобу, що підтверджується телеграмою та квитанцією про відправлення на суму 166,99грн. (а.с.21). 06 травня 2016 року судовим експертом [PERSON] в присутності довіреної особи [PERSON] було проведено огляд автомобіля Mercedes-Benz, 1998 року випуску, реєстраційний номер АЕ 2683АА, на предмет пошкоджень, які були спричинені внаслідок дорожньо-транспортної події, про що складено протокол огляду транспортного засобу (а.с.31). Відповідно до звіту № ZU220416 від 31 травня 2016р. про проведення оцінки вартості шкоди, спричиненої автомобілю Mercedes-Benz, 1998 року випуску, реєстраційний номер АЕ 2683АА, що був складений судовим експертом [PERSON] ринкова вартість автомобіля Mercedes-Benz, 1998 року випуску, реєстраційний номер АЕ 2683АА на дату огляду, без врахування пошкоджень КТЗ при ДТП становить 112 842,73 грн.; вартість відновлювального ремонту без урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових, які підлягають заміні, автомобіля Mercedes-Benz, 1998 року випуску, реєстраційний номер АЕ 2683АА в результаті його пошкодження при ДТП 20.04.2016р. становить 226 993,89 грн.; ринкова вартість аварійно пошкодженого транспортного засобу Mercedes-Benz, 1998 року випуску, реєстраційний номер АЕ 2683АА на момент дослідження становить 20 557,61 грн. (а.с.22-30). 06 травня 2016 року судовим експертом [PERSON] в присутності довіреної особи [PERSON] було проведено огляд автомобіля Mercedes-Benz, 1998 року випуску, реєстраційний номер АЕ 2683АА, на предмет пошкоджень, які були спричинені внаслідок дорожньо-транспортної події, про що складено протокол огляду транспортного засобу (а.с.98). Відповідно до звіту № 3127 від 06 травня 2016 про проведення оцінки вартості шкоди, спричиненої автомобілю Mercedes-Benz, 1998 року випуску, реєстраційний номер АЕ 2683АА, що був складений судовим експертом [PERSON] ринкова вартість автомобіля Mercedes-Benz, 1998 року випуску, реєстраційний номер АЕ 2683АА на момент ДТП на 20.04.2016р. складає 114070,99грн.; вартість відновлювального ремонту з урахуванням ПДВ у розмірі на момент завершення виконання експертизи складає 204441,95грн., вартість відновлюваного ремонту з урахуванням КТЗ складових складає 114070,99грн. (а.с.94-97). 10 червня 2016р. та 23 серпня 2016 року позивачем направлялися до МТСБУ заяви про узгодження розміру регламентної виплати (а.с.38-40). З листа МТСБУ на адресу позивача [PERSON] від 04.08.2016р. та 19.09.2016р. вбачається, що відповідно до експертного автотоварознавчого дослідження ринкова вартість ТЗ марки Mercedes-Benz складає, 114070,99грн., тому вони на підставі Інтернет аукціону Auto online визначили вартість ТЗ в пошкодженому стані 55500,00грн. Їх розрахунок регламентної виплати та відповідно рішення про виплату відшкодування шкоди в розмірі 58570,99грн. Виплата відшкодування здійснена 03.08.2016р. (а.с.44-46). З наданих відповідачем МТСБУ документів вбачається, що вартість КТЗ в пошкодженому стані визначена на підставі Інтернет аукціону Auto online і складає 55500,00грн. (а.с.107-108, 112) Відповідно до наказу МТСБУ від 03.08.2016р. та довідки від 03.08.2016р. про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] на відшкодування шкоди сплачено 58570,99грн. (а.с.110-111). Аналізуючи спірні правовідносини, співвідношуючи їх із дослідженими в судовому засіданні доказами, суд доходить до наступного. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії \~кількох \~джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах. Відповідно до ч. 1. ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а відповідно п.1 ч.1 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. В силу ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.\~Шкода,\~завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода,\~завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема,\~шкода,\~завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала\~шкоди\~майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають\~відшкодуванню\~потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З огляду на зазначені положення ЦК України факт завдання\~шкоди\~майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала\~шкоди,\~та/або якщо завдання такого роду\~шкоди\~не пов'язане з виконанням цими особами обов'язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов'язання. Воно виникає з факту завдання\~шкоди\~й припиняється належним виконанням у момент\~відшкодування\~потерпілому\~шкоди\~в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов'язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала\~шкоди\~(боржник). За загальним правилом відповідальність за\~шкоду\~несе боржник - особа, яка завдала\~шкоди.\~Якщо\~шкода\~завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така\~шкода\~відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Разом з тим правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість\~відшкодування\~завданої потерпілому\~шкоди\~не безпосередньо особою, яка завдала\~шкоди,\~а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов'язок. Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають з обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов'язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV. Метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення\~відшкодування шкоди,заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок\~ДТП,\~а також захист майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з\~відшкодуванням\~особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована,\~шкоди,\~заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5). Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є\~ДТП,\~що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за\~шкоду,заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. За змістом статей 9, 22-28, 35 Закону № 1961-IV настання страхового випадку (скоєння\~ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового\~відшкодування\~потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим\~відшкодуванням\~у цих межах покривається оцінена\~шкода,\~заподіяна внаслідок\~ДТП\~життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й\~шкода,\~пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового\~відшкодування\~потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання\~відшкодування,\~подає страховику заяву про страхове\~відшкодування. [PERSON] (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, це передбачено підпунктом а) п. 41.1 ст. 41 Закону № 1961 - IV. Судом встановлено та не заперечувалося відповідачем [PERSON] (транспортне) страхове бюро України, що цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] застрахована не була. В абзаці другому ст. 22 Закону № 1961 - IV зазначено, що у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Відповідно до п. 34.4. ст. 34 Закону № 1961 - IV для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитку МТСБУ залучаються їх працівники. МТСБУ та потерпілим також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. Згідно п. 30.1 ст. 30 Закону № 1961 - IV передбачено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаними аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. При цьому в Законі № 1961-IV визначено порядок розрахунку\~шкоди,\~пов'язаної з пошкодженням транспортного засобу. Порядок відшкодування шкоди, повязаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано п. 30. 2 ст. 30 Закону № 1961 - IV згідно якого, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до статті 29 цього Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Такий розрахунок здійснюється згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - [PERSON]). Відповідно до пунктів 1.6, 8.1 та 8.3 [PERSON] відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості. Тому вартість відновлювального ремонту пошкодженого у\~ДТП\~транспортного засобу більша за вартість матеріального збитку, а вартість матеріального збитку - це та сума, яку за Законом № 1961-IV має сплатити страховик як страхове\~відшкодування. Розділом 7 [PERSON] передбачено порядок розрахунку ринкової вартості КТЗ, згідно якого: основним підходом, який використовується для оцінки КТЗ, є порівняльний підхід. Згідно з ним визначення вартості КТЗ на території України проводиться на підставі їх цін продажу та поточних цін пропозиції до продажу, які зазначені у вітчизняних довідниках, п. 7.2. Методики. Відповідно до п. 7.3. Методики коригування ринкової вартості КТЗ, отриманої із застосуванням порівняльного підходу, здійснюється за загальною формулою. Таким чином, вирішуючи питання про суму стягнення матеріальної шкоди, суд бере до уваги висновок № ZU220416 від 31 травня 2016 року складений судовим експертом [PERSON], в якому ринкова вартість аварійно пошкодженого транспортного засобу Mercedes-Benz, 1998 року випуску, реєстраційний номер АЕ 2683АА на момент дослідження становить 20 557,61 грн. Суд не приймає до уваги визначення ринкової вартості аварійно пошкодженого транспортного засобу на підставі Інтернет - аукціону Auto online, оскільки він є необґрунтованим, таким способом вираховується лише вартість утилізації КТЗ (п. 7.19 [PERSON]) в випадках коли вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників розукомплектованого або аварійно пошкодженого КТЗ, перевищує його ринкову вартість без зазначених пошкоджень (п. 7.17 [PERSON]). Враховуючи викладене суд доходить до висновку, що МТСБУ виплатило не повний розмір регламентної виплати, а також взявши до уваги положення ст. 36.5 ст. 36 Законом № 1961-IV, в якому зазначається, що за кожен день прострочення виплати регламентної виплати з вини МТСБУ особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня, тому МТСБУ повинно, окрім доплати частини регламентної виплати у розмірі 33714,33грн. також доплатити пеню у розмірі 3 886,14 грн. виходячи з розрахунку позивача. Крім того з відповідача [PERSON] слід стягнути витрати на телеграфний звязок у розмірі 166,99 грн., що підтверджується квитанцією. В силу ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Змістом ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Положенням ч. 2 ст. 59 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. \~ \~Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. \~\~ \~ \~ \~ У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 214 Цивільного процесуального кодексу України, під час ухвалення рішення суд зокрема має вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Розглядаючи позов в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів, у відповідності до вимог ст. 11 ЦПК України, оцінюючи їх в сукупності та аналізуючи зміст наведених вище норм права, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Змістом ч. 1 ст. 88 ЦПК України визначено, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved