Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання його втратившим право користування жилим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що вона являється співвласником квартири [ADDRESS]. Квартира належить їй та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло. В даній квартирі зареєстрований і її колишній чоловік - [PERSON] , який після розірвання шлюбу в квартирі не проживає, змінивши місце проживання. Вона разом з батьками сплачує за утримання квартири і за відповідача як за додаткового члена своєї сім»ї. Тому за захистом своїх прав вимушена звернутись до суду. Позивач в судове засідання не з»явилась , надіслала заяву з проханням розглядати справу без її участі, в якій зазначила, що на задоволенні позову наполягає , проти заочного розгляду справи не заперечує. Крім того діючи як законний представник своєї малолітньої доньки - [PERSON], яка також являється власником квартири, просить позовні вимоги задовольнити. Треті особи -[PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з»явились надіслали заяви з проханням розглядати справу без їхньої участі, позовні вимоги просили задовольнити. Третя особа - [PERSON] помер [INFO], згідно відповіді нотаріальної контори від 27.10.2014 року, спадкова справа після його смерті не заведена, що також підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає ,що позов підлягає задоволенню. Статею 319 ЦК України передбачено ,що власник володіє, користується , розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Встановлено, що позивач [PERSON] разом зі своїми батьками - [PERSON], [PERSON] та донькою - [PERSON], являється власниками квартири [ADDRESS] . Квартира належить їм у рівних частках, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло. В даній квартирі зареєстрований і колишній чоловік позивача [PERSON], відповідач по справі. Відповідач в 2009 році розірвав шлюб з позивачкою , що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.4). В квартирі не проживає, змінивши місце проживання (а.с.6). Відповідно до положень ст. 156 ЖК України члени сім»ї власника житлового будинку , які проживають разом з ним у будинку , що йому належить , користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користуватися займаним приміщенням. Таке право вони втрачають лише в разі вибуття на інше постійне місце проживання і припинення внаслідок цього сімейних стосунків з власником. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад 1 рік , якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні на підставі акту складеного за участю сусідів та представника Смолінської селищної ради встановлено, що відповідач не проживає в спірній квартирі понад один рік, змінивши місце проживання. Тому є всі підстави визнати його втратившим право користування жилим приміщенням.

Outcome: approved