Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

09.08.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою № 67 в будинку № 15 по вулиці Набережна енергетиків в місті Южноукраїнськ Миколаївської області та розподіл особових рахунків. Мотивує свої вимоги тим, що згідно свідоцтва про право власності на житло №4653 від 25.01.1996 року їм з відповідачем належить право власності по 1/2 частині зазначеної квартири, яка складається з двох кімнат житловою площею 12.0 кв.м та 16 кв.м. Оскільки відповідач відмовляється надавати кошти на сплату комунальних послуг, просить визначити порядок користування спірною квартирою виділивши їй в користування кімнату площею 16.0 кв.м, а відповідачу [PERSON] з сім'єю кімнату площею 12.0 кв.м. Інші приміщення кухню, ванну кімнату, туалет, коридор, вбудовану шафу, залишити в спільному користуванні. Також просить зобовязати ОСББ «Набережна енергетиків, 15» укласти з нею та [PERSON] окремі договори на користування квартирою та розподілити особові рахунки відповідно до площі виділених жилих приміщень. Ухвалою суду від 17.08.2017 року у справі було відкрите провадження та призначено справу до розгляду. Відповідно до пункту 9) Перехідних положень цивільного процесуального Кодексу України, який набрав чинності 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, суд продовжує розгляд справи за правилами Цивільного процесуального Кодексу, який набрав чинності 15.12.2017 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила про задоволення позову. Відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги та не заперечував проти запропонованого позивачем порядку користування квартирою. Представник третьої особи: голова ОСББ [PERSON] не заперечував проти задоволення позовних вимог. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до наступного. Згідно копії свідоцтва про право власності, виданого 25.01.1996 року відділом приватизації житла ВП "ЮУ АЕС", квартира [ADDRESS], належить на праві приватної власності при спільній власності по 1/2 частині [PERSON] та [PERSON] (а.с. № 9). Відповідно до копії технічного паспорту спірна квартира складається з 2-х ізольованих кімнат площею 12.0 кв.м та 16.0 кв.м (а.с. № 7-8). З довідки (виписки з домової книги про склад сімї та реєстрацію) від 15.06.2017 року вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], на яку відкритий особовий рахунок, [PERSON] та неповнолітня [PERSON], [INFO] (а.с. № 6). Довідками від 01.08.2017 року, від 31.07.2017 року за №195, від 31.07.2017 року за №221 та від 01.11.2017 року, підтверджується наявна заборгованість зі сплати комунальних послуг (а.с.№ 11-13, 35, 43). Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього, він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Пленум Верховного Суду України в п.14) Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності» роз'яснив, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку, може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Зважаючи на те, що спірні правовідносини врегульовують порядок користування житловим приміщенням, суд вважає, що запропонований позивачем порядок користування спірною квартирою, найбільш враховує баланс інтересів кожного із сторін та відповідає розміру часток. На підставі викладеного суд вважає можливим задовольнити позов [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою № 67 в будинку № 15 по вулиці Набережна енергетиків в місті Южноукраїнськ Миколаївської області та виділити в користування [PERSON] кімнату площею 16.0 кв.м, [PERSON] та його сім'ї кімнату площею 12.0 кв.м, кухню, ванну кімнату, туалет, коридор та вбудовану шафу залишити в спільному користуванні, зобовязати ОСББ «Набережна енергетиків, 15» укласти з [PERSON] та [PERSON] окремі договори на користування квартирою та відкрити на їх ім'я окремі особові рахунки відповідно до площі виділеного їм житлового приміщення з урахуванням площі приміщень, які залишені в спільному користуванні. Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»позивач від сплати судового збору за звернення до суду з даним позовом звільнена. Таким чином, судовий збір на користь держави в сумі 704.80 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved