Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

10.07.2020 року [PERSON] звернулася до суду в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав, а також стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування позову зазначив наступне. Відповідач [PERSON] є донькою позивачки. [INFO] у [PERSON] народився син [PERSON] , [INFO] народилась донька [PERSON] , відомості про батька у свідоцтвах про народження дітей записані згідно частини 1 ст.135 Сімейного кодексу України. [PERSON] та [PERSON] проживають у позивачки за адресою [ADDRESS] . Мати дітей, згідно вироку Дзержинського міського суду від 23.03.2018 року визнана винною у вчиненні злочину і їй було призначено покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік. [PERSON] , відповідачка по справі, ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дітьми взагалі, тобто не дбає про їх нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»,ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей. 18.09.2019 року [PERSON] написала нотаріально посвідчену заяву про відмову від дітей. На підставі викладеного, позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та стягнути аліменти на утримання дітей. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позовної заяви, вказала, що не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, заяву про розгляд справи за її відсутності не надала, про причини неявки суд не інформувала. Представник третьої особи Військово-цивільної адміністрації м. Торецьк Донецької області до судового засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував щодо задоволення позовної заяви. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Згідно з ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Так, [PERSON] звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав матері відносно дітей. У ч.1 ст.164 СК України наведено перелік підстав позбавлення батьківських прав, який складається з шести пунктів. Він охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Для задоволення позову достатньо впевнитись в одному з них. Відповідно до пункту 2 ст.164 Сімейного кодексу України, мати та батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини. Так у п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Звертаючись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, позивач, як на підставу позову, посилався на ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно із ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, схваленої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, і ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, а також ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402 кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно статті 12 цього Закону на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані поважати дитину, виховувати її, піклуватись про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Суд зазначає, що ухиляння батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечення медичним доглядом, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних цінностей та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №5174 (а.с.7), відомості про батька дитини записані відповідно до вимог ч.1 ст.135 СК України. Крім того, відповідач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №79 (а.с.6), відомості про батька дитини записані відповідно до вимог ч.1 ст.135 СК України. Відповідно до копії Розпорядження керівника Військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області №129р від 28.02.2018, [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування у зв`язку з тим, що матері дитини, [PERSON] , вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 20.12.2017 року (ЄУН №225/5121/17, Провадження №1-кп/225/534/2017) призначено міру покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік; відомості про батька в свідоцтві про народження дитини записані згідно частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України (повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 24.01.2018 № 00019442367). У зв`язку з чим, [PERSON] , [INFO] , влаштований на тимчасове проживання до родини [PERSON] та мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с.8) Відповідно до копії Розпорядження керівника Військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області №123р від 27.02.2018, [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування у зв`язку з тим, що матері дитини, [PERSON] , вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 20.12.2017 року (ЄУН №225/5121/17, Провадження №1-кп/225/534/2017) призначено міру покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік; відомості про батька в свідоцтві про народження дитини записані згідно частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України (повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 24.01.2018 № 00019439156. У зв`язку з чим, [PERSON] , [INFO] , влаштована на тимчасове проживання до родини [PERSON] та мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с.15) Згідно копії Розпорядження в.о. голови Ясинуватської районної державної адміністрації Донецької області №106 від 20.04.2018 року [PERSON] , [INFO] , призначено опікуном над малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.13-14) Згідно довідки №217 від 22.05.2019 року, виданої Служби у справах дітей Ясинуватської районної державної адміністрації Донецької області, [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , перебуває на обліку служби як опікун та є опікуном над малолітнім [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.9) Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 1448003671 від 31.03.2016 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.21А) Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 0000539258 від 18 травня 2018 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.19) Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 0000539276 від 18 травня 2018 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.20) Відповідно до копії довідки про склад сім`ї №293 від 15.05.2019 року, виданої Олександропільською сільською радою [PERSON] , яка мешкає як переселенець без реєстрації за адресою: [ADDRESS] про те, що за вказаною адресою разом з нею мешкають [PERSON] , [INFO] , який приходиться їй чоловіком, [PERSON] , [INFO] , яка приходиться їй онучкою, а також онук - [PERSON] , [INFO] (а.с.10) Згідно копії виробничої характеристики, виданої [PERSON] філією «Технобуд Н» ПП «Техноком Н», [PERSON] працює двірником філії «Технобуд Н» ПП «Техноком II» з травня 2019 року За цей час нарікань за виконану роботу не мала. Свої функціональні обов`язки виконує вчасно, без зауважень. Має організаторські здібності. Під час виконання громадських робіт згуртовує навколо себе двірників, що сприяє якісному виконанню завдання (а.с.12) Вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 23 березня 2018 року у справі з Єдиним унікальним номером 225/27/18 провадженні №1-кп/225/130/2018, [PERSON] визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено їй покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік (а.с.16-18) Відповідно до копії заяви [PERSON] від 18 вересня 2019 року, засвідченої приватним нотаріусом Торецького міського нотаріального округу Донецької області Рижковим О.О., вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 21) Згідно з висновком Військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області №32 від 11.03.2020 року вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та доньки - [PERSON] , [INFO] (а.с. 49-50) Відтак, в ході судового розгляду судом встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання юридичного обов`язку по вихованню дітей, ніяким чином не піклується про них, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться їх успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, написала посвідчену приватним нотаріусом Торецького міського нотаріального округу Донецької області Рижковим О.О. заяву, в якій не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно дітей. Доказів, які б свідчили про те, що відповідач в силу певних поважних причин або інших обставин не може здійснювати свої батьківські обов`язки щодо своєї дитини, судом не встановлено. У суду немає підстав вважати, що позбавлення батьківських прав відповідача вплине на інтереси дітей, які не отримують від своєї матері необхідної уваги та догляду. Крім того, при зміні своєї поведінки та зміні обставин згідно з ст.169 СК України, відповідач не позбавлена права звернутися до суду із позовом про поновлення батьківських прав. Щодо стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей суд зазначає наступне. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч.1,2 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як зазначено в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей, в розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу) на утримання сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 10.07.2020 року та продовжувати до досягнення найстаршою дитиною сином [PERSON] , [INFO] повноліття, після чого аліменти стягувати за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до вимог ст.191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За таких обставин суд вважає можливим позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та доньки - [PERSON] , [INFO] та стягнути з неї аліменти на утримання дітей. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved