Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

14.07.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. Позовні вимоги мотивовані тим, що 07.08.2010 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Вони припинили подружні відносини, добровільно відповідач не надає допомоги на утримання доньки. Дитина проживає з нею та знаходиться на повному її утриманні, на підставі чого просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягувати від дня пред»явлення позову до суду і до досягнення дочкою повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву від 23.10.15р. про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує у повному обсязі (а.с.22). Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву від 23.10.2015 року, в якій вказував, що просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. (а.с.23). Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання позову відповідачем по справі не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання позову та задовольняє позов в повному обсязі. Судом встановлено, що 07 серпня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб позивачки з відповідачем, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 68, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, виданим 07.08.2010р. (а.с. 3). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], Свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вільногірського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 27.09.2011р. (а.с.4). Відповідач ухиляється від утримання дитини та не надає позивачці матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позивачка просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) на утримання дитини. Статтею 191 СК України, передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За такими обставинами позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини з усіх доходів щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою повноліття. Згідно зі статтею 5 частини 1 пункта 3 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 81, 88 Цивільно-процесуального кодексу України, позивач звільнений від сплати судових витрат при зверненні з позовом про стягнення аліментів та вони стягуються з відповідача. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

Outcome: approved