Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

Позивачка звернулася до відповідачів з позовом, в якому на підставі ст. ст. 328, 1268 ЦК України просила визнати за нею та її неповнолітнім сином право власності по ? частині за кожним на три земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,94 га на території Немовицької сільської ради згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Сарненською районною державною адміністрацією Рівненської області 17.01.2006 року в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала. Від відповідачів надійшли заяви з проханням слухати справу у їх відсутність, позовні вимоги визнали. Заслухавши позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, визнання позову відповідачами не може бути прийняте судом, оскільки суперечить закону. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO]. Після смерті [PERSON], згідно ст. 1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить три земельні ділянки загальною площею 1.94 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовані на території Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області, і які належали [PERSON] на праві власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] та виданий 17.01.2006 року Сарненською райдержадміністрацією. Заповіт [PERSON] за життя не складав. Позивачка [PERSON] є дружиною спадкодавця, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], і відповідно до ст. 1261 ЦК України позивачка належить до першої черги спадкоємців за законом після смерті [PERSON] Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач є такою, що прийняла спадщину, оскільки на момент смерті спадкодавця, на час відкриття спадщини, проживала та була зареєстрована разом із спадкодавцем за однією адресою та звернулась із відповідною заявою про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори, що підтверджується наданою позивачем копією постанови державного нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 29 вересня 2018 року та копією витягу про реєстрацію 29.09.2018 року в Спадковому реєстрі спадкової справи після смерті [PERSON] Інші спадкоємці за законом першої черги є діти спадкодавця малолітній [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які на день смерті [PERSON] проживали та були зареєстровані у [ADDRESS], і від спадщини не відмовилися. [PERSON] посилалась на те, що хоча діти і прийняли спадщину, але не хочуть її оформляти та відмовляються від неї, а тому є всі підстави визнати за нею і малолітнім сином [PERSON], право власності по 1/2 частині кожному на вказані земельні ділянки. Як встановлено, заяв про відмову від прийняття спадщини від відповідачів - дітей спадкодавця до нотаріуса чи відповідного органу місцевого самоврядування не надходило, а тому вони також є спадкоємцями на спадкове майно після [PERSON], і вважаються такими, що прийняли спадщину. Згідно із ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Стаття 1273 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до п. 25 постанови Пленуму Верховного Суд України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" відмова від прийняття спадщини на користь інших спадкоємців допускається лише протягом строку для прийняття спадщини. Після закінчення цього строку частка у спадщині не може бути збільшена з тих підстав, що хто-небудь зі спадкоємців відмовляється від спадщини на користь інших спадкоємців. У таких випадках особа, яка прийняла спадщину, має право розпорядитись усім або частиною майна, отриманого в порядку спадкування, шляхом відчуження її іншому спадкодавцеві за договором купівлі-продажу, дарування, міни тощо. Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно пункту ,,г" ч. 1 ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюються, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч. 3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1 ст. 1225 ЦК України. За змістом статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із статтею 16 ЦК України кожна особа має право на захист своїх прав та законних інтересів, зокрема, шляхом визнання права. Враховуючи те, що свідоцтво про право на спадщину позивачці за її заявою не видавалось, за [PERSON] та її малолітнім сином [PERSON] слід визнати по 1/6 частині за кожним право власності на три земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: partial