Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

Позивач звернулася з позовом в суд до Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції у Волинській області про зняття арешту з майна. В обгрунтування заявлених вимог зазначила, що 13.12.2014 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: м.Луцьк, вул.Офіцерська, 57. Зазначає, що після смерті матері прийняла спадщину та вступила у володіння майном. Проте позбавлена права оформити належне їй на праві приватної власності майно у звязку із тим, що при оформленні спадщини їй стало відомо, що на земельну ділянку за адресою: Волинська область, м.Луцьк, вул.Офіцерська, 57 постановою АА675403 від 18.05.2007 року та постановою АА675406 від 18.05.2007 року державним виконавцем Другого відділу ДВС Луцького МУЮ [PERSON] накладено арешти та оголошено заборону на її відчуження, про що реєстратором Волинська філія ДП «Інформаційний центр» Міністерства Юстиції України (на даний час, правонаступником якого є Волинська філія ДП «Національні інформаційні системи») внесені відомості про реєстрації обтяжень до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна. Своє рішення про накладення арешту та оголошення заборони на відчуження земельної ділянки державний виконавець мотивував тим, що з адресою м.Луцьк, вул.Офіцерська, 57 проживав боржник [PERSON], який не мав права власності на це майно. Відтак, вважає, що належна їй земельна ділянка безпідставно арештована, чим порушені її майнові права щодо розпорядження власністю. А тому, просить суд скасувати арешт та заборону на відчуження земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: м.Луцьк, вул.Офіцерська, 57 накладені постановами АА675403 та АА675406 від 18.05.2007 року державним виконавцем Другого відділу ДВС Луцького МУЮ [PERSON] Позивач [PERSON] до початку судового засідання у справі надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника 2-го ВДВС ЛМУЮ, щодо розгляду справи по суті покладається на розсуд суду. Представник третьої особи Волинської філії ДП «Національні інформаційні системи» у судове засідання не з`явилась, однак надала суду письмові заперечення проти позову, вказавши, що Волинська філія ДП «НАІС» не має повноважень здійснювати державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Зазначає, що Волинська філія ДП «НАІС» не має статусу юридичної особи, а є відокремленим структурним підрозділом. А тому, вважає позов необґрунтованим, безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України\~без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.12.2014 року померла мати позивачки [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ №163663 від 13.12.2014 року (а.с.2). Фактом підтвердження родинного звязку між позивачкою [PERSON] та її матірю [PERSON], є наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про народження серії ЯФ №816521 (а.с.8). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку та земельної ділянки, яка розташована у м.Луцьку, вул.Офіцерська, 57, що стверджується Державним актом на право приватної власності на землю (а.с.3-4). Позивач спадщину прийняла та вступила у володіння майном, проте не зареєструвала належне їй на праві приватної власності майно відповідно до вимог закону. Згідно з частиною\~ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. За змістом частин 1 та 2\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до частини першої статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] не може в повній мірі користуватися вказаною земельною ділянкою, оскільки з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що на вищевказану земельну ділянку було накладено арешт та оголошено заборону на її відчуження, про що зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 22.05.2007 року за №4997504 та від 29.05.2007 року за №5028195, реєстратором: Волинською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі постанов державного виконавця Другого відділу ДВС Луцького МУЮ [PERSON] АА675403 та АА675406 від 18.05.2007 року (а.с.5-6). Відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Рішення про накладення арешту та оголошення заборони на відчуження земельної ділянки, яка розташована у м.Луцьку, вул.Офіцерська, 57 державний виконавець мотивував тим, що за вказаною адресою проживав боржник [PERSON], який не мав права власності на дане майно. Однак, як вбачається з заяви державного виконавця Іщенко Г.С. від 13.04.2016 року №12624 згідно реєстру виконавчих проваджень боржники [PERSON] та [PERSON] відсутні (а.с.23). Що стосується позовних вимог [PERSON] про зобовязання Волинської філії ДП «Національні інформаційні системи» вилучити записи про обтяження Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, то ці її позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки покладення будь-якого обовязку на фізичну або юридичну особу за рішення суду можливе лише у тому разі, якщо ця особа за своїм процесуальним становищем є відповідачем. З позовної заяви вбачається, що Волинська філія ДП «Національні інформаційні системи» не є відповідачем по справі, клопотання про залучення його у якості співвідповідача позивачкою не заявлялося, а відтак у суду відсутні підстави для покладення на зазначений державний орган вказаних обовязків. Крім того, суд вважає що заявлена вимога про зобовязання Волинської філії ДП «Національні інформаційні системи» вилучити записи про обтяження Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна є необгрунтованою, оскільки ДП "Національні інформаційні системи" в особі Волинської філії не є суб"єктом державної реєстрації речових прав на рерухоме майно та їх обтяжень, а визначений лише технічним адміністратором Державного реєстру, що здійснює заходи із створення, впровадження і супроводження програмного забезпечення Державного реєстру, відповідає за його технічне і технологічне забезпечення, збереження та захист даних цього реєстру, здійснює технічні і технологічні заходи з надання, блокування та анулуванню доступу до Державного реєстру,. У відповідності зі\~ст. 11 ЦПК\~України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених особами вимог і на підставі представлених сторонами доказів, а ст.ст.10,\~60 ЦПК України\~визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про те, що позов [PERSON] слід задовольнити частково. Відповідно до п. 1\~ст. 88 ЦПК України\~стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому стягненню з відповідача на користь позивачки [PERSON] підлягають понесені нею судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: partial