Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що 02 жовтня 2015 року зареєструвала шлюб з відповідачем у виконавчому комітеті Сурсько - Михайлівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, актовий запис №8, в період якого у них народилась спільна неповнолітня дитина - донька [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач, який не працює та має мінливий, нерегулярний дохід, ухиляється від виконання обовязку по утриманню дитини, а домовленості щодо добровільної сплати відповідачем аліментів на утримання дитини між ними не досягнуто, тому вона змушена звернутися з позовом до суду про стягнення з відповідача аліментів на утримання спільної неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 614 гривень щомісячно, що відповідатиме ? частині встановленого Законом України Про державний бюджет України на 2016 рік прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який 01 травня 2016 року для дитини віком до 6 років становить 1228 гривень, а тому для забезпечення життєдіяльності дитини, якій необхідне нормальне харчування, ліки, одяг та інші речі для забезпечення нормального фізичного та духовного розвитку, батьки повинні витрачати не менше вказаної суми. Позивачка, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с.11,12), у судове засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву (а.с.16), за якою прохала розглядати справу у її відсутність без фіксації судового розгляду справи технічними засобами, позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошові сумі підтримала в повному обсязі та прохала їх задовольнити. Відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи (а.с.11,13), в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву (а.с.17-19), за якою прохав розглядати справу у його відсутність без фіксації судового розгляду справи технічними засобами, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти стягнення з нього аліментів. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року "держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей". Згідно ст. 180-182 СК України батьки зобовязані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Положеннями ч. 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а ст.184 цього Кодексу передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, при цьому визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі підлягає індексації у встановленому законом порядку. В п.17\~постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з 02 жовтня 2015 року знаходяться у шлюбі, який було зареєстровано у виконавчому комітеті Сурсько - Михайлівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, актовий запис №8 (а.с.4), в період якого у них народилась спільна неповнолітня дитина - донька [PERSON], [INFO] (а.с.6), яка згідно довідки Сурсько - Михайлівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області від 18 серпня 2016 року №1229 (а.с.6) проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. В судовому засіданні було встановлено, що сторони на день розгляду справи судом проживають окремо, а неповнолітня дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, в той же час, відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки позивачці добровільно не надає, хоча зобовязаний це робити за законом, при цьому будь-якої домовленості щодо утримання дитини між сторонами не досягнуто. З урахуванням зазначеного, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в примусовому порядку відповідно до вимог ст.184 Сімейного кодексу України у твердій грошовій сумі, оскільки він не має постійного місця роботи та має мінливий, нерегулярний дохід від виконання роботи без офіційного оформлення, а участі в утриманні доньки за домовленості сторін в певному розмірі без судового рішення не приймає. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує матеріальне становище платника аліментів, який на день розгляду справи судом є працездатною особою за віком, але не має постійного місця роботи та має мінливий, нерегулярний дохід, повне визнання ним позову про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 614 гривень 00 копійок щомісячно згідно поданої до суду письмової заяви (а.с.17), стан здоровя як платника аліментів, так і неповнолітньої дитини, її віку, потреб та вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання спільної неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 614 гривень 00 копійок щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що за розміром відповідатиме ? частині встановленого Законом України Про державний бюджет України на 2016 рік прожиткового мінімуму для дитини певного віку, який 01 травня 2016 року для дитини віком до 6 років становить 1228 гривень, оскільки права та обовязки кожного з батьків є рівними за законом, в тому числі і по утриманню дітей, при цьому участь в утриманні неповнолітньої дитини зобовязана приймати і позивачка як мати дитини. Будь-яких інших доказів на підтвердження матеріального стану, стану здоровя як відносно дитини, так і відносно відповідача, витрат позивачки на утримання доньки сторонами суду не надано, а наявності інших утриманців у відповідача судом не встановлено. Крім цього, в звязку з задоволенням позову відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір, оскільки позивачка згідно Закону України «Про судовий збір» при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved