Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

08.02.2018 року [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду міста Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON]. При цьому посилалася на те, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. У зареєстрованому шлюбі вона з відповдіачем не перебувала. За спільною заявою поданою до органів реєстрації на підставі п. 1 ч. 2 ст. 125 СК України [PERSON] визнав себе батьком доньки. З відповідачем вона не проживає, спільне господарство вони не ведуть, відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає. Донька часто знаходиться на стаціонарному лікуванні в медичних закладах та хворіє вдома у звязку з наявністю захворювань ендокринної і серцево-судинної систем потребує постійного медикаментозного лікування (замісна гормональна терапія, вітаміни, гепатопроетктори). Також дитині необхідно відновлення в профілактичних закладах санаторного типу і спеціальне покращене харчування. А тому просила суд стягнути на її користь з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1500 грн., але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи із дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 12.04.2018 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. У судове засідання позивач надала заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Додатково повідомила, що працює менеджером з реклами у ФОП [PERSON], її дохід складає близько 3700 грн. на місяць. Донька навчається в 6-А класі ЗОШ № 22 м. Черкаси. При цьому просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, однак адресована кореспонденція повернулась до суду без вручення через відсутність адресата за зазначеною адресою та його неявкою до відділу поштового зв'язку для отримання кореспонденції, що в контексті положень ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» і відповідно до ст. ст. 128-130 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд вважає як повідомлення відповідача належним чином. Справу вирішено за правилами заочного розгляду передбаченими ст. 280-282 ЦПК України за відсутності відповідача [PERSON] повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не зявився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову, а позивач не заперечує проти такого порядку розгляду справи. Суд оголосивши заяву позивача, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні їх правовідносини. 30.04.2006 року народилася [PERSON], про що Відділом реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області складено актовий запис № 463. ЇЇ батьки - [PERSON] та [PERSON]. Згідно висновку ЛКК №1328 від 28.09.2017 року, - [PERSON], [INFO] перебувала під наглядом Дитячої поліклініки №2 міської дитячої лікарні з діагнозом - диспластична кардіопатія (а.с. 7). З 15.11.2017 року по 21.11.2017 року [PERSON], [INFO] перебувала на стаціонарному лікуванні в КЗ "Черкаська міська дитяча лікарня ЧМР". Діагноз - гостра кропивянка, аутоімунний тиреоідит, гіпертрофічна форма, дифузний зоб І-ІІ ст. гіотиреоз, медкомпенсація. Функціональний розлад біліарної системи, вторинна кардіопатія, невротична реакція (а.с. 8). Згідно із ч. 1ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За таких обставин [PERSON] зобовязаний утримувати свою доньку до досягнення нею повноліття. Враховуючи, що відповідач проживає окремо від дитини, а фактично піклуванням дитини займається позивачка, то вона має право на отримання від відповідача аліментів на утримання їх спільної дитини. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. З урахуванням обставин повідомлених позивачем та вимог ст. 182-184 СК України суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню та необхідно визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню із [PERSON] на утримання доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі 1500 (одна тисяча пятсот) гривень на місяць, починаючи з 08.02.2018 року і до 30.04.2024 року, тобто до повноліття [PERSON]. Своїх заперечень проти позову, та доказів, які б підтверджували такі заперечення відповідач суду не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, - розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави і складаються із судового збору, розмір якого відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» складає 704,80 грн. У відповідності зі ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 180-183, 184, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 3, 12, 13, 81, 89, 141, 263-266, 273, 280-284, 353, 430 ЦПК України, суд

Outcome: approved