Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

У червні 2021 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення пені по аліментам. Вказувала, що на підставі судового рішення від 20 січня 2014 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку до досягнення дітьми повноліття, яке відповідач виконує не в повному обсязі. Просила стягнути з відповідача на її користь пеню за несвоєчасну сплату аліментів за період з 01.11.2019 року. Позивачка в судове засідання не з`явилась, просила позов задовольнити, слухати справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Ухвалою суду від 26.11.2021 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилась у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що судовим рішенням від 20.01.2014 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітей повноліття, починаючи утримання з 23 грудня 2013 року. З розрахунку державного виконавця заборгованості по аліментам вбачається, що за період з листопада 2019 року по вересень 2021 року боржником [PERSON] на виконання виконавчого листа № 264/14800/13-ц аліменти сплачувались частково. Сума заборгованості станом на 01.09.2021 року складає 31280 грн. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць, помножена на кількість днів заборгованості, помножена на 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені 1%. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%. Відповідний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року за результатами розгляду справи № 333/6020/16-ц. Враховуючи викладене, загальний розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів станом на 01.09.2021 року (останній відомий строк утворення заборгованості) становить за: - листопад 2019 року - 2700 грн. (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі за листопад 2019 року) х 1% х 30 днів (кількість днів прострочки з урахуванням переплати в грудні) = 810 грн.; - березень 2020 року - 5112 грн. (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі за березень 2020 року) х 1% х 30 днів (кількість днів прострочки з урахуванням переплати в квітні) = 1533, 60 грн.; - червень 2020 року - 5267 грн. (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі за червень 2020 року) х 1% х 30днів (кількість днів прострочки з урахуванням переплати в липні) = 1580, 10 грн.; - жовтень 2020 року - 5625, 33 грн. (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі за жовтень 2020 року) х 1% х 30 днів (кількість днів прострочки з урахуванням переплати в липні) = 1687, 60 грн.; - грудень 2020 року - 5714, 33 грн. (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі за грудень 2020 року) х 1% х 243 днів (кількість днів прострочки з 01.01.2021 року по 01.09.2021 року) = 13885, 82 грн.; - березень 2021 року - 3000 грн. (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі за березень 2021 року) х 1% х 153 днів (кількість днів прострочки з 01.04.2021 року по 01.09.2021 року) = 4590 грн.; - квітень 2021 року - 2223 грн. (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі за квітень 2021 року) х 1% х 30 днів (кількість днів прострочки з урахуванням переплати в травні) = 666, 90 грн.; - червень 2021 року - 3700 грн. (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі за червень 2021 року) х 1% х 62 днів (кількість днів прострочки з 01.07.2021 року по 01.09.2021 року) = 2294 грн.; - липень 2021 року - 6402 грн. (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі за липень 2021 року) х 1% х 31 днів (кількість днів прострочки з 01.08.2021 року по 01.09.2021 року) = 1984, 62 грн.; В інші місяці відповідач сплачував аліменти в повному розмірі або була переплата, а тому підстави стягнення з нього пені відсутні. Таким чином загальний розмір неустойки (пені) складає 29032, 64 грн. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачка має право на стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати останнім аліментів на утримання дитини, та з відповідача на користь позивача слід стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, передбачену ст. 196 СК України. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"у п. 22 роз`яснив, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. Виходячи з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання, відсутність вини в простроченні сплати аліментів повинен довести платник аліментів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Таким чином суд встановив, що відповідач у певні місяці не здійснював в належному розмірі виплат за аліментами і поважних обставин, які б свідчили про незалежні від нього причини, не встановлено. Виходячи з положень ч. 1 ст. 196 СК України, розмір пені не може перевищувати 100 % від заборгованості боржника зі сплати аліментів. Позивачка в силу Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, тому судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір пропорційно задоволеній частині вимог в розмірі 908 грн.

Outcome: approved