Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

11.01.2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № IFG2GА000014037 від 05.12.2007 р. в сумі 14592,29 доларів США (чотирнадцять тисяч пятсот девяносто два долари США 29 центів), що в гривневому еквіваленті відповідно до службового розпорядження НБУ від 18.12.2015 р. за курсом 23,48 грн. за долар США становить 342627 (триста сорок дві тисячі шістсот двадцять сім) гривень. У позовній заяві зазначає, що 05.12.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № IFG2GА000014037, згідно якого остання отримала кредит в розмірі 18242,4 долари США на термін до 05.12.2027 року і зобов'язувалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у строки та в порядку, що встановлений кредитним договором. Згідно договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також з інших витрат згідно кредитного договору. У випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Умови договору позивачем виконано повністю. Відповідач свої зобов'язання не виконала, не здійснювала погашення заборгованості у встановленому Договором порядку та в строки, чим порушила умови Кредитного договору і має прострочену заборгованість по сплаті кредиту. Позивач зазначає, що наслідками порушення відповідачем зобовязань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК. Станом на 18.12.2015 року у звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором заборгованість позичальника перед банком становить 14592,29 доларів США, що в гривневому еквіваленті відповідно до службового розпорядження НБУ від 18.12.2015 р. за курсом 23,48 грн. за долар США, складає 342627 грн. Ця сума включає: заборгованість по кредиту 12872,7 доларів США, заборгованість по процентах за користування кредитом 794,41 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом 120 доларів США, пеню за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 100,17 доларів США, та штрафи відповідно до договору: 10,65 доларів США фіксована частина, 694,36 доларів США процентна складова. Представник позивача в судове засідання не прибув, в позові ПАТ КБ "ПриватБанк" зазначив, що не заперечує проти розгляду справи в судовому засіданні за відсутності представника банку. Відповідачка в судове засідання не зявилась повторно, до суду подала заперечення, з якого встановлено, що дійсно між сторонами в 2007 р. був укладений кредитний договір, в забезпечення позичальником зобовязань за договором виступає іпотека квартири площею 36,3 кв.м, що знаходиться в [ADDRESS]. Відповідачка зазначає, що пеня позивачем нарахована за останні вісім років, а згідно з умовами договору термін позовної давності визначений пять років. Крім того, відповідачка зазначає, що споживчий кредит був наданий в валюті, а відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» надання споживчих кредитів в іноземній валюті забороняється. У позивача відсутня індивідуальна ліцензія для здійснення операцій з використанням іноземної валюти на території України, як засобу платежу або як застави, передбачена ч.4 ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Відповідачка вказує, що аргумент банку про наявність у нього генеральної ліцензії та дозволу НБУ не повинні прийматись судом до уваги, так як вони не підміняють собою необхідну для валютного кредитування індивідуальну ліцензію. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ч.3 ст. 10 та ч.1 ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Згідно вимог ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Ч.2 цієї статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Судом встановлено, що 05.12.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № IFG2GА000014037. Згідно з п. 7.1. кредитного договору банк зобов'язується надати позичальникові кредитні кошти на строк з 05.12.2007 року по 05.12.2027 року включно, у вигляді не поновлювальної лінії в розмірі 15000 дол. США на споживчі цілі, а також у розмірі 3242,4 дол. США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.2.1.3, 2.2.7 даного Договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,92 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 2 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за фінансового інструменту у розмірі 0,2% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно п. 3.10 договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу згідно п. 6.2. договору. Періодом сплати слід вважати період з 10 по 15 число кожного місяця. Погашення заборгованості за договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 186,81дол. США згідно графіку погашення кредиту для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсотків, винагороди та комісії (а.с. 11-13). Строк позовної давності між сторонами визначено в 5 років (п.4.5. Договору а.с.12 зворот). Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний закон не встановлює обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Статтею 192 ЦК України передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Основним законодавчим актом, який регулює правовідносини у сфері валютного регулювання та валютного контролю, є Декрет Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 року №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» із наступними змінами і доповненнями, внесеними Законами України. На час укладення кредитного договору між сторонами, позивачу [PERSON] банком України у встановленому порядку була видана Банківська ліцензія, згідно з якою ПриватБанк має право здійснювати операції з надання кредитів в іноземній валюті. З цих підстав суд визнає безпідставним посилання відповідача на відсутність у позивача повноважень на здійснення валютних операцій. Ч. 2 ст. 1050 ЦК України встановлено: якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно розяснень, викладених у п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2013 року № 5 із змінами і доповненнями, при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту, суд має враховувати положення ст.ст. 1050, 1054 ЦК України і виходити з того, що якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Передбачене ст. 1050 ЦК України право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилося, є самостійним. Відповідач умови укладеного договору не виконувала, в звязку з чим з липня 2015 р. виникла прострочена заборгованість, що відображено в розрахунку заборгованості. Згідно розрахунку, станом на 18.12.2015 року у [PERSON] виникла заборгованість перед позивачем за кредитним договором № IFG2GА000014037 від 05.12.2007 р. в розмірі 14592,29 доларів США (чотирнадцять тисяч пятсот девяносто два долари США 29 центів), що в гривневому еквіваленті відповідно до службового розпорядження НБУ від 18.12.2015 р. за курсом 23,48 грн. за долар США становить 342627 (триста сорок дві тисячі шістсот двадцять сім) гривень, з яких: залишок простроченої заборгованості за наданим кредитом 212,62 долари США (що в гривневому еквіваленті становить 4992,32 грн.), залишок заборгованості за процентами, нарахованими на залишок простроченої заборгованості за кредитом 758,94 долари США (що в гривневому еквіваленті становить 17819,91 грн.), заборгованість за простроченою комісією 120 доларів США (що в гривневому еквіваленті становить 2817,6 грн.), нараховану пеню 100,17 доларів США (що в гривневому еквіваленті становить 2351,99грн.), та штрафи відповідно до договору: штраф фіксована частина 10,65 доларів США (що в гривневому еквіваленті складає 250 грн.), штраф процентна складова відсоток від суми заборгованості 694,36 долари США (що в гривневому еквіваленті становить 16303,67 грн.) (а.с. 4-9). Нарахована позивачем пеня не виходить за межі визначеного сторонами строку позовної давності. П. 12 вищезгаданої Постанови від 30.03.2013 року № 5 розяснює: у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Разом із тим як за предявлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого [PERSON] банком України на день сплати. За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За таких обставин та доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» слід стягнути 14592,29 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 342627 грн. Відповідно до п.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 525, 526, 527, 530, 610-612, 626, 628,629, 1046, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved