Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до Братської селищної ради Братського району Миколаївської області про визнання права власності на нерухоме майно. В своєму позові позивачі зазначають, що 30 квітня 1996 року між представництвом Фонду державного майна України в Братському районі, в особі начальника Шарати АА. та Братським техно-торговим центром "Орбита" в особі директора Окмінського В.В. було укладено договір купівлі-продажу державного майна, а саме приміщення за адресою: [ADDRESS] . Учасниками товариства Братського ТТЦ "Орбита" було сплачено зазначену в договорі суму коштів і за актом прийому передачі від 29 травня 1996 року та нерухомість була передана ТТЦ "Орбита". 10 грудня 2004 року зборами засновників було вирішено ліквідувати ТОВ ТТЦ "Орбита" та розподілити майно товариства між засновниками. В результаті чого було вирішено, що [PERSON] належить 78/100 часток, [PERSON] 11/100 часток, та [PERSON] 11/100 часток в приміщенні за адресою: [ADDRESS] . Взимку 2021 року виникло питання щодо постачання електроенергії до вказаного приміщення, оскільки ТОВ "Миколгаївобленерго" для подальшого укладення договору на надання цих послуг потрібно надати документи підтверджуючі право власності на нерухоме майно. Звернувшись до ЦНАПу Вознесенської міськради Окмінський В.В. отримав рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №56790784 від 24 лютого 2021 року, оскільки стороною договору купівлі-продажу є ТОВ ТТЦ "Орбита", а не [PERSON] . Зареєструвати право власності за ТОВ ТТЦ "Орбита" не має можливості, оскільки таке товариство ліквідовано, про що міститься інформація в Державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців. Зареєструвати право власності в іншому порядку позивачі не мають можливості, а тому вимушені звернутися до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно, а саме нежитловий об`єкт - магазин, що розташований за адресою: [ADDRESS] в належних їм частках. В судове засідання учасники процесу не з`явилися, представник позивача до суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав. Від відповідача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги залишили на розсуд суду. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив. Відповідно до договору купівлі-продажу державного майна від 30.04.1996 року Братський техно-торговий центр «Орбіта» придбав у власність державне майно: приміщення за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці площею 0,03 га (арк..с.8). Учасниками товариства Братського ТТЦ "Орбита" було сплачено зазначену в договорі суму коштів і за актом прийому передачі від 29 травня 1996 року зазначена нерухомість була передана ТТЦ "Орбита" (арк..с. 11). 10 грудня 2004 року зборами засновників було ліквідовано ТОВ ТТЦ "Орбита" та розподілено майно товариства між засновниками. В результаті чого було вирішено, що [PERSON] належить 78/100 часток, [PERSON] 11/100 часток, та [PERSON] 11/100 часток в приміщенні за адресою: [ADDRESS] (16). Пунктом 4 протоколу зборів засновників ТОВ було визначено, що майно, у встановлених частках переходить у приватну власність громадян [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Реєстрація в БТІ права власності на нерухоме мано не проводилася. Наразі укласти нотаріальний договір купівлі-продажу не можливо, оскільки, 21.02.2012 року було припинено юридичну особу-ТОВ «Торговий центр «Орбіта»(арк..с. 17). Відповідно до положень ст.328 ІІК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. З урахуванням вищевикладеного, зважаючи на те, що позивачі фактично набули власності на майно, сплатили кошти, однак нотаріалу угоду укласти не мають можливості суд вважає можливим визнати право приватної власності на нежитловий об`єкт - магазин, що розташований за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] - в розмірі 78/100 часток та за [PERSON] - в розмірі 11/100 часток. Судові витрати слід залишити за позивачами.

Outcome: approved