Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-16 00:00:00

14.02.2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради, в якому просив надати йому додатковий місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що їм разом з матір`ю на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS] . [PERSON] була зареєстрована разом з позивачем в даній квартирі до [INFO] . [INFO] [PERSON] померла. Заповіту після своєї смерті не залишила. Після смерті матері [INFO] позивач звернувся до нотаріуса, який повідомив йому що свідоцтво про право на спадщину видати не може, оскільки, сплинув шестимісячний строк для прийняття спадщини та надав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Він є спадкоємцем першої черги за законом, строк пропустив з поважних причин, оскільки не знав, що за місяць до своєї смерті мати зареєструвалася за іншою адресою, для того щоб отримати субсидію, позивач вважав що прийняв спадщину так як мати завжди була зареєстрована та проживала разом з ним в квартирі [ADDRESS] . Тому, просить суд визнати підстави пропуску строку для прийняття спадщини поважними і надати йому додатковий місячний строк для прийняття спадщини. Позивач направив суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, справу розглянути за його відсутності. Представник відповідача Харківської міської ради до судового засідання не з`явилися, про місця та час розгляду справи були повідомлені належним чином, 14.04.2020 року надіслали до суду відзив на позовну заяву, в якому просили повністю відмовити у задоволені позовних вимог, так як позивачем не доведено поважність причин для визначення додаткового строку для прийняття спадщини та не надано усіх доказів на підтвердження права власності на нерухоме майно у спадкодавця. Представник третьої особи Богодухівської державної нотаріальної контори до судового засідання не з`явилися надали до суду заяву, в якій просять слухати справу за їх відсутності та прийняти рішення на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження та свідоцтвами про розірвання шлюбу, копії яких знаходяться у матеріалах справи (а.с. 4, 5, 6, 7, 8). Квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить позивачу [PERSON] та його матері [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 22.03.1999 року реєстраційний номер [NUMBER] та відповіддю з КП « ХМБТІ» ХМР від 01.06.2020 року № 482904-12/20. 19.10.2018 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого знаходиться у матеріалах справи (а.с.28). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з Ѕ частини однокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 26.07.2019 року [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою щодо прийняття спадщини після смерті своєї матері. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.07.2019 року державним нотаріусом Богодухівської державної нотаріальної контори Руденко В.О. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] - [PERSON] в зв`язку з тим, що [PERSON] не було прийнято спадщину шляхом подачі заяви в установлений діючим законодавством шестимісячний термін з дня смерті спадкодавця. Позивач просить надати йому додатковий строк для прийняття спадщини, вказавши, що пропустив його з поважної причини, так як не знав що за місяць до своєї смерті мати зареєструвала своє місця проживання за іншою адресою, для оформлення субсидії, однак залишилася проживати в спірній квартирі разом з позивачем. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1222 ч.1 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Статтями 1216-1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст. 1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із ст. ст.1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Разом з тим, позивач наведених вище вимог закону не дотримався та після відкриття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Суд встановив, що причини пропущення позивачем строку подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини є поважними. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положеньст.76 ЦПК України докази в їх сукупності, судом встановлено, що оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, та позов задовольнити і визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008року №7"Про судову практику справах про спадкування" роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved