Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - адвокат [PERSON] звернувся до Згурівського районного суду Київської області із вищезазначеною позовною заявою посилаючись на те, що [INFO] помер батько позивачки - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS]. Після зміни назви вулиці та нумерації будинків, а також зміни назви населеного пункту, нова адреса спадкового житлового будинку: [ADDRESS]. Після смерті [PERSON], його дружина - [PERSON] спадщину не приймала, пропустила встановлений законом строк для її прийняття та подала до нотаріальної контори заяву про те, що з питання поновлення строку для прийняття спадщини до суду звертатись не буде. [PERSON] померла [INFO]. За життя [PERSON] свідоцтво про право власності на спірний житловий будинок не отримав, право власності на житловий будинок у встановленому законом порядку не зареєстрував. Житловий будинок побудований у 1958 році. Інших добудов и перебудов будинку не проводилось, самочинне будівництво відсутнє. Належність спірного житлового будинку на праві власності [PERSON] підтверджується записами погосподарських книг. Житловий будинок розташований на неприватизованій земельній ділянці, яке не перебуває у власності чи користуванні третіх осіб. Нотаріусом було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок у зв"язку із ненаданням правовстановлювальних документів. Позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права в досудовому порядку. Представник позивачки просить суд визнати за позивачкою [PERSON] у порядку спадкування право власності на спірний житловий будинок. В підготовче судове засідання учасники справи не з"явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, направили до суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи у їх відсутність. Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] у своїй заяві позовні вимоги підтримав повністю, відповідачі [PERSON], [PERSON] - позовні вимоги визнали повністю, третя особа Згурівська районна державна адміністрація - проти задоволення позову не заперечувала. Суд визнав можливим розглядати справу без участі учасників справи, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та їх неявка не перешкоджає розгляду справи. На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, враховуючи визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Приймаючи визнання позову відповідачами [PERSON], [PERSON], яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову, враховуючи наявність для того законних підстав. Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами встановлено, що [PERSON] фактично належав на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами номер [ADDRESS], житловий будинок побудований у 1958 році, самочинне будівництво відсутнє, свідоцтво чи інший правовстановлюючий документ про право власності на житловий будинок [PERSON], як власник, за життя не отримував, право власності на житловий будинок не зареєстрував, що встановлено з довідки Любомирівської сільської ради № 44 від 29.01.2018 року та виписки з погосподарської книги (а.с.30,32), копії технічного паспорту на садовий (індивідуальний) житловий будинок (а.с.18-24), копії довідки про технічну характеристику житлового будинку (а.с.25), довідки Любомирівської сільської ради щодо підтвердження зміни адреси розташування спірного житлового будинку (а.с.31), копії рішення Правожовтневської сільської ради від 23 лютого 2016 року № 33-04-УІІ про впорядкування місць розташування об'єктів нерухомого майна (домоволодінь, присадибних ділянок) на території [ADDRESS] з додатком (а.с.33-34), копії повідомлення КП КОР «Лівобережне БТІ» про відсутність реєстрації права власності на житловий будинок (а.с.26). Земельна ділянка, на якій розташований спірний житловий будинок, належала та знаходилась в постійному користуванні [PERSON] (довідка Любомирівської сільської ради № 45 від 29.01.2018 року - а.с.29). [PERSON] помер [INFO] (копія свідоцтва про смерть - а.с.27), після його смерті [PERSON], позивачці [PERSON], відповідачам [PERSON], [PERSON], як спадкоємцям першої черги, відкрилась спадщина за законом на спірний житловий будинок. Дружина померлого - [PERSON] спадщину не приймала, пропустила встановлений законом строк для її прийняття та подала до нотаріальної контори заяву про те, що з питання поновлення строку для прийняття спадщини до суду звертатись не буде та не заперечує щодо оформлення спадщини позивачкою. [PERSON] померла [INFO] (копія свідоцтва про смерть - а.с.28). Позивачка [PERSON] спадщину прийняла, відповідачі [PERSON], [PERSON] спадщину у встановленому законом порядку не приймали та на спадщину не претендують, інші спадкоємці відсутні, що встановлено з копій свідоцтв про смерть (а.с.16), копій свідоцтв про народження (а.с.8,11,16), копії свідоцтва про одруження (а.с.12), копії свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.13), копії свідоцтва про шлюб (а.с.17), копії спадкової справи № 328/2000 до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с.80-97). Позивачці було відмовлено нотаріальною конторою у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок (нотаріальна відмова - а.с.5). В силу ч. 1 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Відповідно до ч. 3 ст. 5 ЦК України якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Положеннями п. 4 Прикінцевих і Перехідних положень ЦК України передбачено, що даний Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 8 відносини спадкування регулюються правилами ЦК України якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР. Відповідно до ч.ч. 1.2 ст. 524 ЦК України 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. В силу ч.1 ст.529 ЦК України 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно положення п. 1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов : якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. В силу п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5 підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] фактично належав на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами номер [ADDRESS]. Житловий будинок побудований у 1958 році. Свідоцтво про право власності чи інший правовстановлюючий документ про право власності на житловий будинок [PERSON], як власник, не отримував, право власності на житловий будинок в реєстраційних органах, зокрема бюро технічної інвентаризації, не зареєстрував. На момент побудови житлового будинку та прибудинкових споруд чинне законодавство не передбачало обов"язкового отримання свідоцтва про право власності, а тому підтвердженням належності [PERSON] на праві власності житлового будинку є довідка Любомирівської сільської ради № 44 від 29.01.2018 року, видана на підставі записів у погосподарських книгах (а.с.30,32). Крім того, на момент виникнення права власності на житловий будинок діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації такого права, а тому право власності визнається судом дійсним незважаючи на відсутність його державної реєстрації. Спірний житловий будинок входить до складу спадщини за законом померлого [INFO] [PERSON] Позивачка [PERSON] є єдиний спадкоємцем з числа спадкоємців першої черги за законом, яка спадщину у встановленому законом порядку прийняла. На час відкриття спадщини чинним був ЦК УРСР 1963 року, тому саме норми зазначеного Кодексу підлягають до застосування до даних спадкових правовідносин, зокрема в частині визначення порядку прийняття спадщини. Інші спадкоємці - відповідачі у справі [PERSON], [PERSON] спадщину не прийняли та на спадщину не претендують. Через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок, які б підтверджували належність житлового будинку на праві власності [PERSON], позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права у нотаріуса та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Суд вважає за необхідне, визнати за позивачкою [PERSON] в порядку спадкування право власності на спірний житловий будинок. Враховуючи визнання позову відповідачами до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову.

Outcome: approved