Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

Представник відповідача позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності, про що надав письмову заяву. \~ \~ \~ \~Позивачі на задоволенні позовних вимог наполягали, просили розглянути справу у їх відсутності. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копії паспортів сторін та їх і/н.; копія свідоцтва про смерть [PERSON] ; копія свідоцтва про народження [PERSON] ; копія свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON] ; копії заяв позивачів про прийняття спадщини від 23.10.2019р.; копія свідоцтва про реєстрацію машини - причіп серії [NUMBER] ; копія свідоцтва про реєстрацію трактору серії [NUMBER] ; копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на авто серії [NUMBER] ; копія технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] ; копії довідки Долинської сільської ради від 25.05.2020р.; копія звіту про незалежну оцінку вартості спадкового майна; копія постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.05.2020р. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , який був батьком позивача [PERSON] та відповідно чоловіком [PERSON] . За життя йому належало: житловий будинок [ADDRESS] , про що свідчить витяг з по господарської книги Долинської сільської ради, автомобіль марки "ЗАЗ" 2006 року випуску, на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] ; трактор колісний марки "Т-25А" 1989 року випуску, на підставі свідоцтва про реєстрацію серії [NUMBER] ; причіп марки "1-ПТС-2" 1990 року випуску, на підставі свідоцтва про реєстрацію серії [NUMBER] . Після його смерті відкрилась спадщина на зазначене майно. На випадок смерті [PERSON] не розпорядився належним йому майном, заповіт не залишив. Тому, спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцем за законом першої черги після його смерті є його син [PERSON] та дружина - [PERSON] . У встановлений законодавством 6-ти місячний строк, позивачі як спадкоємці першої черги звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, про що свідчать заяви про прийняття спадщини від 23.10.2019р. Таким чином, позивачі [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON] , шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Пізніше, вони звернулися до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, але їм в цьому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове майно, про що 19.05.2020р. нотаріусом було винесено відповідну постанову. Після смерті [PERSON] це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на спадкове майно, як на об`єкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець. Таким чином, позивачі прийняли спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, що залишилася після померлого [PERSON] і вважає, що має всі законні підстави для визнання за ними права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інших спадкоємців немає. Треба зазначити, що спадкоємці першої черги, позивачі між собою дійшли згоди щодо розподілу спадкового майна, а саме: позивач, [PERSON] (дружина спадкодавця) успадковує після смерті чоловіка житловий будинок, а все інше спадкове майно успадковує позивач [PERSON] (син спадкодавця). Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки їх доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Як було встановлено судом, позивачі у справі є спадкоємцями першої черги за законом (ст. 1261 ЦК України). Вони у передбачений законом строк подали нотаріусу заяву про прийняття спадщини, отже вважається такими, що її прийняли. Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачі прийняли спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки їх воля, як спадкоємців за законом, була виражена у їх діях щодо подачі відповідної заяви до нотаріуса. Таким чином, позивачі прийняли спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, однак, вони не можуть оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво, з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, у зв`язку із чим в даний час позивачі вимушені звернутися до суду із позовом. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивачі є суб`єктами набуття права власності на спадкове майно з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України. З урахуванням викладених позивачами та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити їх вимоги щодо визнання за ними права власності на спадкове майно.

Outcome: approved