Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

11 вересня 2018 року [PERSON] звернулася до суду в інтересах [PERSON] з даним позовом, посилаючись на те, що останній перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 13.08.2004 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з відповідачем. Спільне життя не склалось через те, що кожен з них має різні погляди на сімейне життя, виховання дітей та ведення спільного господарства. Шлюбні відносини між ними припинено, спільне господарство не ведеться. На даний час разом як сім'я не проживають. Вважає, що примирення та збереження шлюбу неможливе, оскільки шлюб носить формальний характер, а тому просить суд шлюб між ними розірвати. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у підготовче судове засідання не з'явились, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримали з підстав, викладених у ньому, просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнала, просила строк на примирення не надавати та ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно ч. 3 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З'ясувавши думки учасників справи, викладенні у письмових заявах, дослідивши матеріали справи, суд знаходить ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження та позов задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.\~114\~Сімейного кодексу України уразі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Як встановлено в суді, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], одружились 13 серпня 2004 року, про що складено відповідний актовий запис за № 597. Прізвище після додруження: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-БК № 273510, виданим 13 серпня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві. Від спільного проживання у сторін є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження. Судом встановлено, що сторони сімейні відносини з 2015 року не підтримують, разом як сімя не проживають, спільного господарства не ведуть. Також встановлено, що взаємини між ними зіпсувалися, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння, а згодом почуття любові та поваги один до одного. Факт не проживання позивача і відповідача однією сімєю та відсутність спільного побуту протягом тривалого часу суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними та не вбачає підстав для надання сторонам строку на примирення. Враховуючи, що сторони припинили шлюбні відносини, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позовні вимоги визнала та не заперечила проти розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що підстав для збереження сім'ї не вбачається і шлюб необхідно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, їх дітей. Оскільки позивач [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи та у відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору суд вважає за необхідно стягнути його на підставі ст.\~141\~ЦПК України з відповідача в дохід держави. На підставі ст.ст. 24, 56, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved