Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

Фізична особа - підприємець « [PERSON] » звернувся до суду з позовною заявою, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на його користь 2990,83 грн. в рахунок відшкодування збитків в порядку регресу, судовий збір в сумі 908 грн. та 8644,50 грн. витрат на правничу допомогу. В обґрунтуванні позову вказав, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] , було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту № АМ/ 6610341 від 04.10.2018 року, за яким страховик зобов`язується відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме автомобіля «FORD FIESTA», державний реєстраційний номер [NUMBER] . 14.04.2019 року о 22-25 год. в м. Кременчуці по проспекту Свободи сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: автомобіля, «FORD FIESTA» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухаючись заднім ходом не переконався в безпеці маневру, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «OPEL» державний реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] . Крім того, будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце ДТП, не повідомивши підрозділ поліції. В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено трансі засіб «OPEL» державний реєстраційний номер [NUMBER] , відповідно до чого власник зазнав матеріального збитку. Відповідно до Постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука від 30.05.2019 по справі № 524/3034/19, відповідач - [PERSON] , 12.04.2019 року о 22-25 Кременчуці по пр.-кту. Свободи, керуючи автомобілем «FORD FIESTA» д.н.з. [NUMBER] рухаючись заднім ходом не переконався, що це буде безпечно, допустив наїзд на авто «OPEL» д.н.з. [NUMBER] , який стояв позаду, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 10.9 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Після чого самовільно залишив місце пригоди чим порушив п.2.10 а ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП. У судовому засіданні [PERSON] вину визнав. Водія [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124, ст. 122-4 КУпАП. Для встановлення вартості відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу «OPEL» державний реєстраційний номер [NUMBER] був організований огляд автомобіля. Згідно Ремонтної калькуляції № 1024158 від 22.04.2019 року вартість відновлюваного ремонту автомобіля «OPEL» державний реєстраційний номер [NUMBER] склала: 5 989.00 грн. в т.ч. ПДВ 998,17 грн. Факт ДТП 12.04.2019 року був визнаний ПрАТ СК «ВУСО» страховим випадком, що підтверджується Страховим актом. На підставі страхового акту, на виконання вимог ст. 27 ЗУ «Про страхування» та ст. 993 ЦК України співробітниками ПрАТ СК «ВУСО» було зроблено розрахунок страхового відшкодування з врахуванням суми ПДВ та франшизи та здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілого, в сумі 2 990,83 грн. За заявою потерпілої особи та виконуючи взяті на себе зобов`язання по договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту №АМ/6610341 від 04.10.2018 року ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило суму страхового відшкодування у розмірі: 2 990,83 грн., що підтверджується платіжним дорученням №15131 від 07.06.2019 р. Відповідно до постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука від 30.05.2019 по справі № 524/3034/19, та адміністративних матеріалів по даній справі, Відповідач самовільно залишив місце пригоди та не повідомив поліцію. Відповідно до 4.38.1.1 п (в) ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик після страхового відшкодування має право регресного позову до страхувальника або водія спричинив ДТП: - в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю caмовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лі препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого склад; або призначені медичним працівником). Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у ПрАТ «СК «ВУСО» з моменту виплати страхового відшкодування, тобто 07 червня 2019 року, що підтверджується платіжним дорученням № 15131 від 07.06.2019 року. Отже, відшкодувавши матеріальну шкоду в сумі 2 990,83 грн., заподіяну відповідачем внаслідок ДТП 12 квітня 2019 року, ПрАТ СК «ВУСО» отримало право регресної вимоги до відповідача щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, а саме 2 990,83 грн. 20.10.2019 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та Фізичною особі підприємцем « [PERSON] » укладено Договір № 20/12/2019 про відступлення права вимоги, відповідно до якої первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор (позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договору страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором страхування (Поліс) № АМ/ 6610341 від 04.10.2018 р. (п. Додатку № 1) З метою досудового врегулювання спору, 27.12.2019 року та повторно 08.05.2020 року відповідачеві було направлено повідомлення та вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, про що свідчить фіскальний чек від 08.05.2020 року (відстеження рекомендованого листа 0315070493463) але відповідач не погасив заборгованість в добровільному порядку, тому позивач змушений звертатись до суду за захистом свої прав та законних інтересів у спосіб, який передбачений нормами ЦК України. 10.12.2019 року між ФОП « [PERSON] », з одного боку та Адвокатським об`єднанням «АДВОКАТУЄ» в особі Голови Адвоката Самойленко П.М., який діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 6314, був укладений договір № 1 про надання правової (правничої) допомоги від 10.12.19 року. Таким фахівцем у галузі права, який надає позивачу правничу допомогу у цій справі є - адвокат Самойленко П.М. та адвокат Свиридов C.B., що підтверджується договором про надання правової (правничої) допомоги № 1 від 10.12.2019 року та додатковою угодою № 1/актом приймання - передачі наданої правової (правничої) допомоги від 09.01.2021 року, ордером адвоката. Попередній розмір судових витрат - 9 552,50 гри. (908 грн. 00 коп., що являє собою судовий збір сплачений за подання даної позовної заяви, а також витрати у розмірі 8 644,50 грн. на оплату правової (правничої) допомоги адвоката відповідно до Договору про надання правової (правничої) допомоги та додаткової угоди № 1/актом приймання - передачі правової (правничої) допомоги від 09.01.2021 року). В судовому засіданні представник позивача - Свиридив С.В. позовні вимоги підтримав та прохав задовольнити з підстав викладених у позові не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, місце та час слухання справи був повідомлений належним чином, правом на подання відзиву не скористався. Враховуючи, що відповідач, який був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин своєї неявки суд вирішив на підставі ст. 280 ЦПК України, провести розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши представника позивача, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, встановив наступне. Судом встановлено, що згідно постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука від 30.05.2019 по справі № 524/3034/19, відповідач - [PERSON] , 12.04.2019 року о 22-25 Кременчуці по пр.-кту. Свободи, керуючи автомобілем «FORD FIESTA» д.н.з. [NUMBER] рухаючись заднім ходом не переконався, що це буде безпечно, допустив наїзд на авто «OPEL» д.н.з. [NUMBER] , який стояв позаду, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 10.9 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Після чого самовільно залишив місце пригоди чим порушив п.2.10 а ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП. У судовому засіданні [PERSON] вину визнав. Водія [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124, ст. 122-4 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспорту - [PERSON] була застрахована. Так, між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] , було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту № АМ/ 6610341 від 04.10.2018 року, за яким страховик зобов`язується відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме автомобіля «FORD FIESTA», державний реєстраційний номер [NUMBER] . Для встановлення вартості відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу «OPEL» державний реєстраційний номер [NUMBER] був організований огляд автомобіля. Згідно Ремонтної калькуляції № 1024158 від 22.04.2019 року вартість відновлюваного ремонту автомобіля «OPEL» державний реєстраційний номер [NUMBER] склала: 5 989.00 грн. в т.ч. ПДВ 998,17 грн. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЗУ «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із ст. 979 ЦК України , якою визначено, що за договором срахування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно п. 3 ст. 20 ЗУ "Про страхування", страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений оговором строк. Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є грошова ума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Факт ДТП 12.04.2019 року був визнаний ПрАТ СК «ВУСО» страховим випадком, що підтверджується Страховим актом. На підставі страхового акту, на виконання вимог ст. 27 ЗУ «Про страхування» та ст. 993 ЦК України співробітниками ПрАТ СК «ВУСО» було зроблено розрахунок страхового відшкодування з врахуванням суми ПДВ та франшизи та здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілого, в сумі 2 990,83 грн., що підтверджується платіжним дорученням №15131 від 07.06.2019 р. Відповідно до 4.38.1.1 п (в) ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик після страхового відшкодування має право регресного позову до страхувальника або водія спричинив ДТП: - в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю caмовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лі препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого склад; або призначені медичним працівником). Судом встановлено, що відшкодувавши 07 червня 2019 року матеріальну шкоду в сумі 2 990,83 грн., заподіяну відповідачем внаслідок ДТП 12 квітня 2019 року, ПрАТ СК «ВУСО» отримало право регресної вимоги до відповідача щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, а саме 2 990,83 грн. 20.10.2019 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та Фізичною особі підприємцем « [PERSON] » укладено Договір № 20/12/2019 про відступлення права вимоги, відповідно до якої первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор (позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договору страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором страхування (Поліс) № АМ/ 6610341 від 04.10.2018 р. (п. Додатку № 1) З метою досудового врегулювання спору, 27.12.2019 року та повторно 08.05.2020 року відповідачеві було направлено повідомлення та вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, про що свідчить фіскальний чек від 08.05.2020 року (відстеження рекомендованого листа 0315070493463) але відповідач не погасив заборгованість в добровільному порядку, тому позивач звернувся до суду за захистом свої прав та законних інтересів. Відповідно до п.3 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної оди іншій особі. Згідно з ч. 1, 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить бити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у тому обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до положень ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша ба, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Так, ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Згідно ч.1 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: завдана одній особі з вин іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкодь страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як роз`яснено у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкодь розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювана шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювана шкоди. Відповідно до вказаних норм та з урахуванням встановлених судом обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають до задоволення, а тому слід стягнути з [PERSON] на користь Фізичної особи підприємця « [PERSON] » 2990,83 грн. в рахунок відшкодування збитків в порядку регресу. Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд, зокрема вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача у разі відмови в позові на позивача. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Частина 8 ст. 141 ЦПК України визначає, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно матеріалів справи позивач поніс судові витрати, а саме: 908 грн. 00 коп. сплаченого судового збору за подання даної позовної заяви, а також 8 644,50 грн. на оплату правової (правничої) допомоги адвоката, що підтверджується договором про надання правової (правничої) допомоги № 1 від 10.12.2019 року та додатковою угодою № 1/актом приймання - передачі наданої правової (правничої) допомоги від 09.01.2021 року, ордером адвоката. На підставі викладеного, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 908 грн. 00 коп. сплаченого судового збору та 8 644,50 грн. витрат на оплату правової (правничої) допомоги.

Outcome: approved