Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

02 червня 2015 року до Вінницького районного суду Вінницької області звернувся позивач з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Даний позов позивач мотивував тим, що18 вересня 2014 року між Приватним акціонерним товариством «Страхове товариство «Гарантія» (далі ПрАТ «СТ «Гарантія») та [PERSON] було укладено договір обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поліс №АІ/7123401 та за умовами даного договору була застрахована цивільно правова його відповідальність як водія автомобіля DAEWOO LANOS 1.5, державний номерний знак [NUMBER]. 11 березня 2015 року о 22:00 год. в м. Вінниця по вул. Д.Нечая, 208, водій [PERSON] будучи в стані алкогольного спяніння керував автомобілем [NUMBER], під час обїзду перешкоди змінив напрямок руху, допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], що призвело до пошкодження даного транспортного засобу. Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 02 квітня 2015 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст..124, 130 ч.1 КУпАП. В результаті вищевказаної ДТП автомобіль AUDI 100, державний номерний знак [NUMBER], який отримав механічні пошкодження, що належить на праві власності [PERSON]. 09 квітня 2015 року між ПрАТ «СТ «Гарантія» та потерпілим [PERSON] було укладено Договір узгодження розміру страхової виплати. Виконуючи свої зобов'язання за договором, 21 квітня 2015 року позивач виплатив страхувальнику узгоджений розмір страхового відшкодуванняв розмірі 40000, 00 грн. на підставі платіжного доручення №595 від 21.04.2015 рокув повному розмірі. В зв'язку з тим, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача, який керував авто в стані алкогольного спяніння, тому позивач звернувся з даним позовом до суду з вимогою стягнути з відповідача суму страхового відшкодування. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі , не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судові засіданні призначені на 15 червня 2015 року о 12.30 годин та 16 липня 2015 року о 09.30 годин, який про слухання справи повідомлений в порядку ст.76 ЦПК України, про що свідчать поштові повідомлення в матеріалах справи, не зявився по невідомим суду причинам. Заперечення проти позовної заяви та клопотання про розгляд справи у його відсутність до суду не надав. Тому суд, у порядку ст. 224 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи, про що виніс відповідну ухвалу. Дослідивши матеріали справи, врахувавши думку представника позивача, викладену у письмовій заяві, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18 вересня 2014 року між Приватним акціонерним товариством «Страхове товариство «Гарантія» (далі ПрАТ «СТ «Гарантія») та [PERSON] укладено договір обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поліс №АІ/7123401, за умовами якого була застрахована цивільно правова відповідальність як водія автомобіля DAEWOO LANOS 1.5, державний номерний знак [NUMBER]. ( а.с.2) Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 02 квітня 2015 року встановлено, що 11.03.2015 року о 22:00 год. в м. Вінниця по вул. Д.Нечая, 208 водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], який на праві власності належить [PERSON], під час обїзду перешкоди змінив напрямок руху, чим допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який належить на праві власності [PERSON] , що призвело до пошкодження транспортних засобів. Крім того, даною постановою визнано , що 11.03.2015 року о 22:00 год. в м. Вінниця по вул. Д.Нечая, 208, водій [PERSON] керував автомобілем [NUMBER], будучи в стані алкогольного спяніння (а.с. 5) та на якого накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік (а.с. 23-24). Відповідно до Договору узгодження розміру страхової виплати (страхового відшкодування) від 09 квітня 2015 року, узгоджено розмір страхового відшкодування між ПрАТ « СТ «Гарантія» , в сумі 40 000,00 грн., яку [PERSON] отримав 21 квітня 2015 року, що підтверджується платіжним дорученням № 595 від 21 квітня 2010 року (а.с. 3,4) Застосовуючи норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Оскільки постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 02 квітня 2015 встановлено винуватість [PERSON] у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 130 ч.1 КУпАП (а.с.5), то дана обставина, у відповідності до вимог ст. 61 ЦПК України , яка передбачає , що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою та доказуванню не підлягає. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст. 27 Закону України "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Оскільки матеріалами справи встановлено, що позивач відшкодував шкоду, завдану з вини відповідача, іншій особі, тому має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування , тому вимоги позову є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню в межах задоволеної частини позовних вимог, у рахунок повернення сплаченого судового збору за подання даного позову до суду - 400 гривні 00 копійок (а.с. 8).

Outcome: approved