Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

07 травня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що від спільного проживання з відповідачем [PERSON] мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею і на її утриманні. Відповідач ніякої участі в утриманні дитини не приймає. Надавати в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини відмовляється, що і слугує підставою для звернення позивача із цим позовом до суду. На підставі викладеного позивач просить стягнути із [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку та доходу щомісяця (а.с.1-2). Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с.11). Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечує проти стягнення з нього аліментів (а.с.12). Розглянувши доводи, викладені позивачем, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04 березня 2007 року, актовий запис № 151 (а.с.3). Як вбачається з довідки № 11 від 07.05.2015 року Державного вищого навчального закладу "Придніпровський Енергобудівний Технікум" неповнолітній [PERSON] проживає разом із матір'ю [PERSON] по [ADDRESS] (а.с.4). Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи те, що нормами чинного законодавства, зокрема ст. 180 СК України, визначений чіткий імперативний припис щодо обов'язку батьків утримувати їх дітей до досягнення ними повноліття, беручи до увагу ту обставину, що відповідач в дійсності є батьком неповнолітнього [PERSON], вимоги позивача про стягнення із відповідача аліментів є повністю обґрунтованими. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд приймає до уваги дійсні обставини справи, зокрема матеріальне становище сторін, а також обов'язок відповідача по належному утримуванню малолітнього сина і вважає, що заявлена позивачем сума аліментів співмірна із матеріальним становищем сторін. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved