Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

Позивач звернулася до районного суду з позовом, в якому просить стягнути на відшкодування матеріальних збитків суму в розмірі 34 625,17 грн. та моральну шкоду в розмірі 20 000,0 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 26.10.2016 p. близько 08.30 год. в м. Києві, по вул.Лаврська, 6, він, керуючи автомобілем «Шкода Октавія А5», д.н. [NUMBER], рухався позаду тролейбуса № 1306 маршруту № 38, що належить КП «Київпастранс», під керуванням [PERSON] У цей час відбувся порив контактної мережі тролейбуса маршруту № 38, який потягнув за собою підвісну контактну мережу, внаслідок чого електричними дротами було завдано механічних пошкоджень його автомобілю. На місце прибула за викликом слідчо-оперативна група Печерського УП ГУНП у м. Києві, яка у протоколі огляду місця події, шляхом огляду автомобіля позивача встановила механічні пошкодження. Вартість ремонтних робіт згідно рахунку № ІВР0002359 від 27.01.2017 р. становить 34 635,17 грн. Позивач вважає, що оскільки шкода його автомобілю завдана джерелом підвищеної небезпеки і Відповідач по справі є суб'єктом, який здійснює його утримання, обслуговування та експлуатацію, то саме на нього має бути покладений обов'язок по відшкодуванню завданої йому матеріальної шкоди у вигляді витрат на відновлювальний ремонт в розмірі 34 635,17 грн. Зазначає, що внаслідок цього ДТП позивачу також заподіяно і моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з ушкодженням власності - автомобіля, та неможливості протягом тривалого часу користуватися автомобілем за його призначенням, порушенням його нормальних життєвих зв'язків. Розмір моральної шкоди він оцінює у 20 тис.грн., яку просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити, надав пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам. Вказав, що він рухався позаду тролейбусу, в автомобілі також знаходилися дружина та дворічна дочка позивача. Представник відповідача в судовому засіданні заперечували проти позову, надавши письмові заперечення, посилаючись на відсутність підстав для пред*явлення вказаного позову, оскільки відомості є надуманими та не відповідають дійсності. Позивач не проводив автотоварознавчу експертизу пошкодженого автомобіля «Шкода Октавія А5», д.н. [NUMBER], а тому вважає, що розрахунок від 27.01.2017 р., проведений ТОВ «Інтерциклон», не може використаний як належних доказ. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 26 жовтня 2016 p. близько 08.30 год. по вул.Лаврська, 6, що у Печерському районі м.Києва, сталася дорожньо-транспортна пригода: у тролейбуса (інвентарний номер № 1306), що належить відповідачу - КП «Київпастранс, під керуванням водія [PERSON], внаслідок обриву контактної мережі, спричиненої обривом тролейбусних ступенів, в результаті чого автомобіль марки автомобіль «Шкода Октавія А5», д.н. [NUMBER], що рухався позаду, та належить позивачеві [PERSON], отримав пошкодження. Право власності позивача на вищевказаний автомобіль підтверджений свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Висновком ДОП Печерського УП ГУНП у м. Києві від 23.11.2016 р. зафіксовані вказані вище події. Крім того, зазначені обставити підтверджуються також протоколом огляду місця події від 26.10.2016 року, складеному слідчим СВ Печерського УН ГУ НП в м.Києві, яким працівники поліції встановили наступні пошкодження кузова: 1) капоті; 2) правому передньому крилі; 3)правому дзеркалі; 4) передній правій двері; 5) дах на стику з лобовим склом; 6) задній правій двері; 7) задньому бампері. Також, виявлено пошкодження від невідомого твердого предмета у вигляді вм*ятини на кришці багажника. Крім того, настання такої події підтверджується письмовими поясненнями водія тролейбуса [PERSON], наданими працівникам поліції. Частиною 2 статті 1172 ЦК України встановлено, що юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Як вбачається з розрахунку № ІВР0002359 від 27.01.2017 р., складеного ТОВ «Інтерциклон», останнім наведений перелік запчастин та матеріалів, необхідних для ремонту та заміні в автомобілі позивача, внаслідок пошкодження в ДТП, вартість яких станом на момент ДТП становить 34 625,17 грн. Відомостей про оплату ремонту автомобіля матеріали справи не містять, отже є підстави вважати, що транспортних засіб позивача з часу ДТП (26.10.2016 р.) - не відремонтований. На підставі ст.22 ЦК України позивач, як особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України при розгляді справи N 6-183цс14 від 03.12.2014 року, законом не покладається на позивача обов'язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. Позивач звертався до відповідача із заявою від 01.02.2017 р. стосовно досудового врегулювання спору та відшкодування шкоди останньому. Відповіді на вказане звернення позивача, матеріали справи не містять, а представником відповідача такі відомості не спростовані. Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.ст. 1, 15 Закону України «Про міський електричний транспорт» Відповідач є юридичною особою, яка в установленому законом порядку надає транспортні послуги, здійснюючи експлуатацію та утримання об'єктів міського електричного транспорту, до яких відноситься не тільки рухомий склад - тролейбуси, а й контактні мережі. Згідно ст. 13 Закону України «Про міський електричний транспорт», на перевізника покладено обов'язок утримувати рухомий склад та інші об'єкти міського електричного транспорту у належному стані, створювати умови для проведення їх державного технічного огляду. Згідно п. 2.7.1.1. Правил експлуатації трамвая та тролейбуса, затверджених Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 10.12.1996 року № 103, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.03.1997 р. за № 66/1870 (з наступними змінами та доповненнями), далі - Правила, до системи електропостачання трамвая та тролейбуса належать кабельні та повітряні лінії первинного електропостачання, тягові підстанції, які приймають змінний струм і перетворюють його на постійний, кабельні та повітряні лінії постійного струму й контактні мережі. Пунктом 2.1.1. Правил визначено, що споруди та обладнання міського ектротранспорту повинні забезпечувати безпечну роботу рухомого складу за умов дотримання встановленої швидкості руху. Відповідно до п. 2.7.1.2 Правил, експлуатацію, технічне обслуговування, планово-попереджувальні та непланові ремонти, реконструкцію та розвиток системи електропостачання здійснює електротехнічний і допоміжний персонал електрогосподарства, що є відповідною службою Відповідача. Повне управління здійснює керівництво відповідного структурного підрозділу підприємства. Згідно з п. 2.7.3.2.1 Правил, утримання, технічне обслуговування і ремонт контактних мереж повинні здійснюватися відповідно до системи технічного бслуговування і ремонту, затвердженої Державним комітетом України з питань житлово-комунального господарства. При цьому, згідно п. 2.7.3.1.2 Правил, контактні мережі трамвая та тролейбуса повинні відповідати Правилам влаштування електроустановок, Правилам техніки безпеки при експлуатації електроустановок споживачів, нормативно-технічній "документації на проектування систем електропостачання трамвая та тролейбуса, Правилам пожежної безпеки, Правилам промислової санітарії та охорони навколишнього середовища, цим Правилам. Таким чином, з огляду на ст.ст. 1, 15 Закону України «Про міський електричний транспорт» КП «Київпастранс» є юридичною особою, яка в установленому законом порядку надає транспортні послуги, здійснюючи експлуатацію та утримання об'єктів міського електричного транспорту, до яких відноситься не тільки рухомий склад - тролейбуси, а й контактні мережі. Згідно ст. 13 цього Закону, на перевізника покладено обов'язок утримувати рухомий склад та інші об'єкти міського електричного транспорту у належному стані, створювати умови для проведення їх державного технічного огляду. Згідно статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч.1 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" № 6 від 27.03.1992р. (далі - ПП ВСУ № 6), шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. У пункті 4 ПП ВСУ № 6 під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела. З акту про пошкодження контактної мережі виданого 26.10.2016 р. КП «Київпастранс», вбачається, що відрізок контактної мережі дороги тролейбуса в напрямку вул. Лаврська, 4 в м. Києві, знаходиться на балансі комунального підприємства, оскільки співробіткики саме цього підприємства здійснювали роботи з ліквідацуії пошкодження, а тому є всі підстави ввжати, що здійснюючи свою діяльність відповідач зобов'язаний підтримувати мережу у належному технічному стані, а вразі завдання джерелом підвищеної небезпеки, матеріальної шкоди - зобов*язаний відшкодувати таку щкоду. Суд, не приймає до уваги заперечення представника відповідача про неналежність, як доказу розрахунок ІВР0002359 від 27.01.2017 р., оскільки клопотання про призначення судово-автотоварознавчої експертизи останнім не заявлялось, а тому у суду не має підстав ставити під сумнів даний розрахунок, відповідно до ст.ст.77, 78, 89 ЦПК України він є належним та допустимим доказом. Крім того, на спростування даного письмово доказу, наданого позивачем, відповідачем не надано своїх доказів. Суд, даючи оцінку вищезазначеним доказам, приходить висновку про те, що вимоги позивача про відшкодування заподіяної йому матеріальної шкоди в наслідок ДТП обґрунтовані, та задовольняє їх в повному обсязі за стягненням з відповідача на користь позивача суми в розмірі 34 625,17 грн. Вирішуючи позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди, суд виходить з такого. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, що заподіяла шкоду при наявності її провини. Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Згідно зі ст. 46 Європейської конвенції про захист прав і основних свобод (в редакції Протоколу № 11), рішення Європейського суду є обов'язковим, для держав-учасниць Конвенції. Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини визнана презумпція моральної шкоди. Тобто в разі порушення майнових або цивільних прав «середня», «нормально» реагуюча на протиправну щодо неї поведінку людина повинна відчути страждання (моральну шкоду). Позивач вказував на те, що його автомобіль станом на дату розгляду справи залишається не відремонтованим. Вирішуючи питання про розмір стягнення моральної шкоди, суд вважає, що позивачеві, заподіяна моральна шкода, розмір якої визначається з урахуванням характеру й тривалості страждання позивача, викликаних сильним ушкодженням автомобіля, моральних страждань позивача з приводу пошкодження його власності та неможливістю користування автомобілем тривалий час (з часу ДТП - жовтня 2016 р. та на день постановлення рішення), порушення укладу життя позивача, внаслідок чого позивачу заподіяна моральна шкода. Відповідно до ст.76 ч.2 ЦПК України пояснення сторони є джерелом доказів у цивільних справах. Таким чином, суд вважає, що факт заподіяння позивачу моральної шкоди знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду. У зв'язку із цим, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача по відшкодуванню моральної шкоди частково та стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 2 000,0 грн. Вказану суму суд вважає співмірною та такою, що відповідає принципу розумності. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. А відтак на користь позивача з відповідача підлягає стягненню на відшкодування матеріально шкоди - 34 625,17 грн., моральної - 2 000,0 грн., а загалом - 36 625,17 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі позову судовий збір, а саме: в частині вимог по відшкодуванню матеріальної шкоди - 640 грн. (мінімальна ставка для вимог майнового характеру на час звернення до суду), в частині вимог по відшкодуванню моральної шкоди, які є вимогами немайнового характеру, - 640,0 грн. (ставка на час подання позову), а всього - в розмірі 1 280,0 грн. На підставі викладеного, ст.ст.22, 23, 1166, 1167, 1172 ЦК України,

Outcome: partial