Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

12.10.2016 року позивач [PERSON] звернулася із вищезазначеним позовом до суду, в якому прохає постановити судове рішення, яким визнати виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом [PERSON] від 01.07.2016 року зареєстрований в реєстрі за № 5450, щодо стягнення з неї на користь ПАТ «ПриватБанк» 63 082,96 грн. за кредитним договором від 28.04.2004 року № KMKWSK00000686 таким, що не підлягає виконанню, а також про скасування виконавчого напису вчинений приватним нотаріусом [PERSON] від 01.07.2016 року зареєстрований в реєстрі за № 5450, щодо стягненя з неї на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 63 082,96 грн. за кредитним договором від 28.04.2004 року КМКWSK00000686, як такий, що вчинений з порушенням чинного законодавства, посилаючись на те, що вона в кінці вересня 2016 року довідалася, що Козельщинським районним ВДВС ГТУЮ в Полтавській області відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса [PERSON] від 01.07.2016 року, зареєстрованого за № 5450, про безспірне стягнення з неї на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором від 28.04.2004 року КМКWSK00000686, а саме: за кредитним договором від 28.04.2004 року № KMKWSK00000686 залишок заборгованості за кредитом - 2 275,72 грн., залишок заборгованості за відсотками - 16 394,30 грн. та пеня - 42 712,94 грн. Далі позивач в позові зазначила, що вона вважає, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню та має бути скасований як такий, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона, як фізична особа споживач, дійсно отримувала кредит в ПАТ КБ «Приватбанк», згідно кредитного договору від 28.04.2004 року за № KMKWSK00000686 на суму 5 000 грн., строком на 24 місяці до 28.04.2006 року. Свої зобовязання перед банком повністю виконала включаючи й сплату відсотків. Відповідач ПАТ КБ «Приватбанк» вже звертався 30.07.2013 року до Козельщинського районного суду Полтавської області з позовною заявою з приводу стягнення з неї заборгованості, яка на його думку виникла, при цьому відповідач ПАТ КБ «Приватбанк» вказував іншу суму заборгованості, позовна заява залишалися без задоволення. Таким чином, ПАТ КБ «Приватбанк» постійно безпідставно вимагає з неї різні суми наче б то заборгованості. Крім того, відповідач ПАТ КБ «Приватбанк» не погоджував з нею суми заборгованості на яку вчинено виконавчий напис. Зазначену суму заборгованості вона не визнає, а отже дана заборгованість загалом є предметом спору і як наслідок не може бути видано виконавчий напис. Також, позивач в позові зазначила, що відповідач ПАТ КБ «Приватбанк» не надсилав їй письмову вимогу про усунення порушень та не надавав тридцяти денний строк, а отже в цьому випадку виконавчий напис виданий з порушенням чинного законодавства та не підлягає виконанню і має бути скасований судом, як такий, що виданий з порушенням чинного законодавства. Крім цього, позивач в позові зазначила, що вищезазначений кредитний договір від 28.04.2004 року був укладений між нею і ПАТ КБ «ПриватБанк» строком на 24 місяці тобто до 28.04.2006 року, а отже найпізніше 29.04.2006 року відповідачу ПАТ КБ «Приватбанк» стало відомо або повинно було стати відомо про неналежне виконання нею зобовязання щодо сплати кредиту. Отже, з 29.04.2006 року почав перебігати строк позовної давності відповідно до ст. 261 ЦК України. Станом на 01.07.2016 року, коли було вчинено виконавчий напис строк позовної давності вже давно сплив і поновлений не був. При цьому, приватним нотаріусом в порушення ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» не було цього перевірено. Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 14.12.2016 року за заявою позивача [PERSON] позовна вимога про скасування виконавчого напису вчинений приватним нотаріусом [PERSON] від 01.07.2016 року, зареєстрований в реєстрі за № 5450, щодо стягнення з неї на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 63 082,96 грн. за кредитним договором від 28.04.2004 року КМКWSK00000686, як такий, що вчинений з порушенням чинного законодавства залишена без розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала з вищезазначених підстав та прохала задовольнити. Також, надала додаткові пояснення, що вона не отримувала від ПАТ КБ «ПриватБанк» письмову вимогу про сплату боргу за кредитним договором, а тому вважає, що нотаріусом безпідставно видано виконавчий напис щодо стягнення заборгованості. В судове засідання відповідачі не зявилися, але направили заперечення на позов позивача згідно яких вбачається, що у задоволенні позову позивача необхідно відмовити. Розгляд справи проводити без їхньої участі. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки в судове засідання, суд не повідомив. Суд, вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази встановив наступне. У відповідності до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлено, що 28.04.2004 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та позивачем [PERSON] був укладений кредитний договір № KMKWSK00000686 згідно якого остання отримала кредит на суму 5 000 грн. зі строком на 24 місяці до 28.04.2006 року зі сплатою відсотків за користуванням в розмірі 0,10 % в день на суму залишку заборгованості, з щомісячним погашенням заборгованості в розмірі не менше 296,56 грн. (а.с. 11). Згідно заяви про вчинення виконавчого напису, яка була адресована приватному нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] від 29.06.2016 року вбачається, що станом на 29.04.2016 року за позивачем [PERSON] рахується заборгованість у сумі 61382,961 грн., що складається із залишку заборгованості за кредитом у розмірі 2 275,72 грн., суми заборгованості по відсотках у розмірі 16\~394,30 грн., заборгованості по пені у розмірі 42\~712,94 грн., а тому ПАТ КБ «ПриватБанк» прохає вчинити виконавчий напис щодо стягнення боргу. Частиною 2\~ст. 1 ЗУ «Про нотаріат»\~визначено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). При вчиненні нотаріальних дій нотаріуси України керуються насамперед\~Цивільним Кодексом України,\~Законом України "Про нотаріат"\~та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Відповідно до\~ст. 87 ЗУ «Про нотаріат», \~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Так, до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року, входять кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобовязаннями. Для одержання виконавчого напису додаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Згідно\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат», \~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктами 3.1. 3.5. глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року № 1172. Суд, звертає увагу на те, що вищевказаними приписами законодавства встановлено, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Разом з тим, матеріалами справи встановлено та знайшло своє підтвердження в судовому засіданні те, що надана банком нотаріусу виписка з рахунку боржника [PERSON] із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за договором № KMKWSK00000686 від 28.04.2004 року станом на 29.04.2016 року не є безспірною. Пунктом 1.1 кредитного договору № KMKWSK00000686 від 28.04.2004 року визначено, що банк зобовязуються надати позичальнику строковий кредит шляхом надання готівкою через касу на споживчі цілі на строк з 28.04.2004 року по 28.04.2006 року включно. Суд, звертає увагу на те, що сторони відповідно до ст. 530 ЦК України, у вищезазначеному кредитному договорі обумовили та встановили строк виконання кредитного зобовязання до 28.04.2006 року включно. 01 липня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис, яким запропоновано задовольнити вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк», де сума заборгованості за кредитним договором № KMKWSK00000686 від 28.04.2004 року становить в розмірі 61382,961 грн. та складається із залишку заборгованості за кредитом у розмірі 2 275,72 грн., суми заборгованості по відсотках у розмірі 16\~394,30 грн., заборгованості по пені у розмірі 42\~712,94 грн. Із заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» про вчинення виконавчого напису вбачається, що нотаріусу для вчинення оскаржуваного правочину було надано кредитний договір, засвідчену виписку з особового рахунку боржника, вимогу, розрахунковий документ про оплату послуг поштового звязку, опис вкладення в цінний лист, довіреність (а.с.41-53). Далі судом встановлено, що 22.06.2016 р. позивачу було направлено письмову вимогу про усунення порушень за вищевказаним договором (а.с. 83-84). Згідно\~ст.256 ЦК України,\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України, \~передбачена загальна позовна давність, яка встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.2\~ст.258 ЦК України,\~позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Дана вимога до боржника подана після спливу трирічного строку з моменту виникнення права у банку на пред'явлення вимоги щодо повернення кредитних коштів. Законом іншого строку давності не встановлено, а доказів про зупинення перебігу строків позовної давності відповідачами суду у порушення\~ст. 60 ЦПК України\~суду не надано. Відповідно п. 2.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 передбачено вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Також, суд звертає увагу на те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» лише 22.06.2016 року направив позивачу лист з вимогою про усунення порушення стосовно основного зобовязання, а також те, що відсутні будь-які відомості на підтвердження того, що вказаний лист з вимогою про усунення порушень за кредитним договором позивач отримував, а тому вважає, що позивач був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості і можливості або оспорити вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред'явленої до стягнення. Нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено надіслання такої вимоги і отримання її позивачем [PERSON], що унеможливило подання позивачем нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди. Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов позивача підлягає до задоволенню, оскільки виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат», так як нотаріусом не було досліджено будь-яких документів, які свідчили б про зміну встановленого ст.ст. 256,\~257 ЦК України\~строку позовної давності та не було перевірено щодо можливості позивачем отримати лист з вимогою про усунення порушень за кредитним договором. Згідно до ст. 88 ЦПК України, стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь позивача судові витрати в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved