Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

12 вересня 2016 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що від спільного життя з відповідачем 18 червня 1998 року вона народила доньку [PERSON]. В свідоцтві про народження дитини відповідач записаний батьком. Сімейне життя не склалося і шлюб між нею та [PERSON] був розірваний. 01.09.2016 року [PERSON] була зарахована на денну форму навчання на комерційній основі за спеціальністю «сестринська справа» до Комунального закладу Cумської обласної ради «Сумський медичний коледж». Донька знаходиться на її утриманні. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частина від усіх видів заробітку та доходів відповідача щомісячно, але не менше 30 % мінімального прожиткового мінімуму на період її навчання, але не більше ніж до досягнення донькою двадцяти трьох років. До початку судового засідання позивач надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала в повному обсязі. Третя особа [PERSON] до початку судового засідання надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач до початку судового засідання також надав суду письмову заяву, в якій проти стягнення з нього аліментів в розмірі ? частини на час навчання доньки не заперечує, має стабільний дохід, справу просив розглянути без його участі. Суд, проаналізував матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст.\~\~199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно п.20\~\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~\~обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої відповідач записаний батьком, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-БП № 329361 від 30.07.1998 року(а.с. 3). Як вбачається з матеріалів справи, що дитина знаходиться на утриманні позивачки, що не оспорюється відповідачем. [PERSON] виповнилося 18 років. Згідно довідки № 353 від 05.09.2016 року, виданої Сумським медичним коледжем Комунальним закладом Сумської обласної ради, [PERSON] є студенткою Сумського медичного коледжу І рівня акредитації другого курсу зі спеціальності «Сестринська справа», навчається з 01.09.2016 року по 30.06.2018 року з денною формою навчання на комерційній основі. Частиною першою\~\~статті\~182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів, що стягуються з батьків дитини, суд повинен враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що у зв'язку з навчанням [PERSON] потребує матеріальної допомоги, так як навчається на денному відділенні, ніде не працює, власного доходу не має, знаходиться на утриманні матері. Домовленості між сторонами щодо участі батька в утриманні доньки не досягнуто. Відповідач працює бурильником НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта», має стабільний дохід, проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої доньки на час навчання не заперечує. Приймаючи до уваги, що відповідач працевлаштований, отримує заробітну плату, а отже, має можливість надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній доньці, яка продовжує навчання, а повнолітня дитина потребує цієї допомоги, тому є підстави для задоволення позову. За змістом\~\~ст. 141 Сімейного кодексу України, батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, відповідача, який працює офіційно, отримує заробітну плату, матеріальне становище позивачки, яка також працює та отримує заробітну плату, а також, враховуючи розмір об'єктивних витрат, які пов'язанні з навчання повнолітньої доньки та з задоволенням її необхідних побутових потреб: харчування, одяг, користування транспортом, придбання навчальної літератури, посібників, суд вважає за необхідне стягувати аліменти на час навчання дитини у частці від доходу відповідача в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісяця на весь період її навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного, ст. ст.\~182,\~191,\~199,\~200,\~201 СК України,

Outcome: approved