Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

13.11.2020 року заявник подала до суду заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій просить суд встановити факт належності їй [PERSON] , [INFO] , трудової книжки серії [NUMBER] , дата заповнення 02 серпня 1979 року. Заяву мотивує тим, що відповідно до паспорта громадянина України вона [PERSON] , [INFO] , проте в її трудовій книжці було допущено помилку та вказано її ім`я російською мовою спочатку « [PERSON] », а потім внесено виправлення російською мовою « [PERSON] ». У зв`язку з даними виправлення у неї (заявниці) виникли ускладнення при оформленні пенсії за віком, тому вона вимушена звернутися до суду з даною заявою. Заявниця та її предстанвик в судове засідання не зявилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлені в передбаченому законом порядку, в письмовій заяві заявниця просить справу розглянути у її відсутності, заяву підтримує. Представник Головного управління Пенсійного фонду в Сумській області в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений в передбаченому законом порядку. В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені. В зв`язку з чим справа розглядається відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відсутність учасників справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчившиматеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню зі слідуючи підстав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Судом встановлено, що в паспорті заявниці серії [NUMBER] , виданому Охтирським МРВ УМВС України в Сумській області 16.03.1999 р., прізвище, ім`я, по батькові заявниці зазначено « [PERSON] » (а.с. 5). В той же час, в трудовій книжці серії [NUMBER] , заповненій 02.08.1979 р., прізвище, ім`я, по батькові заявниці зазначено російською мовою « [PERSON] », потім здійснено виправлення прізвища на « [PERSON] », а потім на « [PERSON] » в зв`язку з укладенням шлюбу. Також здійснено виправлення імені на «Наталия» у відповідності до паспорту [NUMBER] (а.с. 7). Факт належності заявниці даної трудової книжки підтверджується копією атестату № [NUMBER] , виданого 26.07.1979 р., про закінчення [PERSON] Технічного училища № 7 м. Охтирка Сумської області, копіями довідок № 278/10 від 29.12.2010 р. про навчання [PERSON] в Охтирському ТУ № 7, № 1672 від 13.07.2020 р. про перебування [PERSON] на обліку в Охтирському міськрайонному центрі зайнятості, № 05/018-909 від 24.09.2020 р., № 491/59 від 15.09.2020 р. про працевлаштування [PERSON] в Охтирському районному вузлі зв`язку (а.с. 22-29). При цьому, в трудовій книжці [NUMBER] , заповненій 02.08.1979 р. на ім`я « [PERSON] », містяться аналогічні записи про її навчання, перебування на обліку в центрі зайнятості та працевлаштування. Враховуючи викладене, а також те, що всі інші анкетні дані особи: прізвище, по батькові, рік народження співпадають з тими даними, що зазначені у паспорті заявниці, у суду немає сумнівів, що правовстановлюючий документ належить саме заявниці. Відповідно до листа Головного управління пенсійного фонду України в сумській області від 20.10.2020 р. [PERSON] трудова книжка [NUMBER] від 02.08.1979 р. не взята до уваги при призначенні пенсії, оскільки ім`я на титульній сторінці Наталья не збігається з іменем в паспорті [PERSON] (а.с. 14). Враховуючи викладене, суд вважає необхідним встановити факт належності заявниці [PERSON] трудової книжки [NUMBER] , заповненої 02.08.1979 р. на ім`я « [PERSON] (Череда, [PERSON] ». На підставі викладеного,

Outcome: approved