Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

У липні 2020 року позивач Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради ( назву змінено на Управління соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради) звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] , у якій просить стягнути з відповідача на користь позивача надміру отримані кошти щомісячної адресної допомоги в розмірі 11724 грн. 61 коп. на розрахунковий рахунок Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, а також стягнути судовий збір у сумі 2102 грн. Позовна заява обґрунтована тим, що на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради (далі - Управління) перебувала [PERSON] як одержувач щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Щомісячну адресну допомогу відповідачу було призначено, та в подальшому відповідач повторно зверталася за призначенням допомоги. Однак, при перевірці правильності призначення та виплати щомісячної адресної допомоги було виявлено, шляхом надання запиту до Державної прикордонної служби України з метою перевірки достовірності інформації яку внутрішньо переміщені особи зазначали в заявах про призначення допомоги, а саме відсутності [PERSON] на території України. 09.02.2018 р. Управління отримало листа Державної прикордонної служби України за № 0.184-6206/0/15-18 від 02.02.2018 з інформацією щодо перетинання державного кордону внутрішньо переміщеними особами, що були відсутні на підконтрольній Україні території більше 60 днів. Після оброблення наданої ДПС України інформації було встановлено, що серед внутрішньо переміщених осіб [PERSON] значиться як особа, що була відсутня на території України в період з 25.08.2016 р. по 13.05.2017 р. Також була надана інформація щодо виліту [PERSON] з аеропорту Бориспіль 25.08.2017 р. Про свій виїзд за межі території України [PERSON] у триденний термін не повідомила Управління всупереч взятому на себе зобов`язанню. Таким чином відповідачка не мала права на отримання щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання від позивача, тому позовні вимоги просять задовольнити. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 28 липня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з`явилася. Копія ухвали про відкриття провадження по справі , копія позову та долучених до нього документів, направлялася відповідачеві [PERSON] за останнім відомим місцем фактичного проживання, в тому числі її було повідомлено про розгляд даної справи через оголошення на офіційному веб-сайті суду. Відповідачем в установлений ч. 7 ст.178ЦПК України строк не подано до суду відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст.178 ЦПК України. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі„ЮніонАліментаріаСандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. За таких обставин у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечував проти такого порядку вирішення спору. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належним чином є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Виходячи з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 17.02.2016 р. [PERSON] надала до Управління заяву про взяття її на облік як внутрішньо переміщену особу. [PERSON] була взята на облік в Управлінні як внутрішньо переміщена особа. 17.02.2016 р. Управлінням [PERSON] була видана довідка внутрішньо переміщеної особи за № 6329008025. 25.02.2016 р. [PERSON] надала до Управління заяву про призначення адресної допомоги. Дана допомога призначається на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» (із змінами та доповненнями), якою затверджений Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі-Порядок надання допомоги). Відповідно до пункту 2 Порядку надання допомоги, допомога призначається внутрішньо переміщеним особам, які перебувають на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення, з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 9 Закону України «Про захист прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (із змінами) внутрішньо переміщена особа зобов`язана повідомляти про зміну місця проживання структурний підрозділ з питань соціального захисту населення за новим місцем проживання протягом 10 днів з дня прибуття до нового місця проживання. У разі добровільного повернення до покинутого місця проживання внутрішньо переміщена особа зобов`язана повідомити про це структурний підрозділ з питань соціального захисту населення за місцем отримання довідки не пізніш як за три дні до дня від`їзду. Відповідно до пункту 11 Порядку надання допомоги, уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Пунктом 4 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 р. № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» (із змінами) (далі-Постанова № 365) встановлено, що соціальні виплати внутрішньо переміщеним особам призначаються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення) (далі - Порядок призначення). Питання щодо призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам можуть також розглядатися комісіями утвореними районними, районними у мм. Києві і Севастополі держадміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі утворення) рад. Відповідно до пункту 7 Порядку призначення структурний підрозділ з питань соціального захисту населення, за власною ініціативою або за зверненням органів, що здійснюють соціальні виплати, проводить перевірку достовірності зазначеної в заяві інформації про фактичне місце проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи. Відповідно до пункту 8 Порядку призначення, за результатами проведення перевірки структурним підрозділом з питань соціального захисту населення складається акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї за формою, встановленою Мінсоцполітики (на час виникнення спірних правовідносин пункти 7 та 8 Порядку призначення були чинними). 02.03.2016 р. Управлінням прийняте розпорядження про призупинення розгляду цієї заяви у зв`язку з відсутністю на довідці про взяття на облік як внутрішньо переміщену особу відмітки територіального органу Державної міграційної служби України про реєстрацію місця проживання. Після усунення [PERSON] цього недоліку, 22.07.2016 р. Управлінням прийняте розпорядження про поновлення розгляду заяви про призначення допомоги. 22.07.2016 р. районна комісія з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради (далі-Комісія) вирішила призначити [PERSON] допомогу. 01.08.2016 р. на підставі рішення Комісії Управлінням прийняте рішення про призначення адресної допомоги [PERSON] на період з 25.02.2016 р. по 24.08.2016 р. 25.08.2016 р. [PERSON] надала до Управління заяву про призначення адресної допомоги на наступний термін. Підписала лист-зобов`язання, що ознайомлена з умовами перебування на обліку в органах соціального захисту населення. 25.08.2016 р. Управлінням прийняте розпорядження про призупинення розгляду заяви від 25.08.2016 р. у зв`язку з необхідністю проведення обстеження матеріально-побутових умов сім`ї. 23.09.2016 р. державними соціальними інспекторами Управління проведено обстеження, факт проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] підтвердився про що був складений відповідний акт. 07.10.2016 р. Управлінням прийняте розпорядження про поновлення розгляду заяви [PERSON] про призначення допомоги від 25.08.2016 р. 07.10.2016 р. Комісія вирішила призначити [PERSON] адресну допомогу. 12.10.2016 р. на підставі зазначеного рішення Комісії Управлінням прийняте рішення про подовження виплати адресної допомоги на період з 25.08.2016 р. по 24.02.2017р. 17.05.2017 р. [PERSON] звернулася до Управління з заявою про призначення допомоги на наступний період, підписала лист-зобов`язання, що ознайомлена з умовами перебування на обліку в органах соціального захисту населення. 17.05.2017 р. Управлінням прийняте розпорядження про призупинення розгляду заяви від 17.05.2017 р. у зв`язку з необхідністю проведення обстеження матеріально-побутових умов сім`ї. 26.05.2017 р. державними соціальними інспекторами Управління проведено обстеження, факт проживання [PERSON] за вищевказаною адресою підтвердився про що, був складений відповідний акт. 02.06.2017 р. Комісія вирішила призначити [PERSON] адресну допомогу. На підставі рішення Комісії Управлінням прийняте розпорядження про поновлення розгляду заяви [PERSON] від 17.05.2017 р. 09.06.2017 р. Управлінням прийнято рішення про призначення допомоги на період з 17.05.2017 р. по 16.11.2017 р. Відповідно до пункту 2 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування затвердженого Постановою № 365 (на час виникнення спірних правовідносин був чинним), 20.11.2017 р. державними соціальними інспекторами Управління проведено обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] . Відповідач за місцем проживання була відсутня. Державні соціальні інспектори Управління залишили виклик [PERSON] про необхідність з`явитися до Управління. На виклик [PERSON] до Управління не з`явилася. 05.12.2017 р. представники Управління у телефонному режимі зв`язалися з матір`ю відповідача гр. [PERSON] і та повідомила, що її донька знаходиться в м. Дергачі і коли повернеться їй невідомо. Відповідно до пункту 12 Порядку надання допомоги, виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. 02.03.2018 р. Комісією прийнято рішення про відмову в підтвердженні фактичного проживання за заявленою адресою та про припинення всіх соціальних виплат відповідно до пункту 13 Порядку призначення (пункт чинний на час виникнення спірних правовідносин). 03.03.2018 р. Управлінням прийнято розпорядження про зняття відповідача з обліку як внутрішньо переміщену особу відповідно до пункту 3 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб» (із змінами та доповненнями), так як не підтверджено факт проживання [PERSON] за адресою, яка була вказана в особистій заяві від 17.02.2016 р. (заява про взяття на облік як внутрішньо переміщену особу) згідно рішення Комісії від 02.03.2018 року. Також, скасовано дію довідки про взяття на облік як внутрішньо переміщену особу від 17.02.2016 р. № 6329008025 відповідно до пункту 5 частини 1 статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (із змінами)(подання внутрішньо переміщеною особою завідомо недостовірних відомостей). Відповідна інформація була внесена до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб. Відповідно до п. 10 Порядку надання допомоги, уповноважені органи мають право перевіряти обгрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. Управлінням у 2018 році надавалися запити до Державної прикордонної служби України (далі - ДПС України) з метою перевірки достовірності інформації яку внутрішньо переміщені особи зазначали в заявах про призначення (подовження) виплати допомоги, зокрема щодо відсутності на підконтрольній Україні території. 09.02.2018 р. Управління отримало листа Державної прикордонної служби України за № 0.184-6206/0/15-18 від 02.02.2018 з інформацією щодо перетинання державного кордону внутрішньо переміщеними особами, що були відсутні на підконтрольній Україні території більше 60 днів. Після оброблення наданої ДПС України інформації було встановлено, що серед внутрішньо переміщених осіб [PERSON] значиться як особа, що була відсутня на території України в період з 25.08.2016 р. по 13.05.2017 р. Також була надана інформація щодо виліту [PERSON] з аеропорту Бориспіль 25.08.2017 р. Про свій виїзд за межі території України [PERSON] у триденний термін не повідомила Управління всупереч взятому на себе зобов`язанню. 23.05.2018 р. [PERSON] надала до Управління заяву в якій пояснила, що 25.08.2017 р. з аеропорту Бориспіль вилетіла до чоловіка в Іорданію , повернулася до м. Харків тільки 19.05.2018 р. 20.06.2018 р. Управлінням прийнято розпорядження про скасування рішень про призначення [PERSON] допомоги від 12.10.2016 р. та від 09.06.2017 р. відповідно до пункту 12 Порядку надання допомоги в зв`язку з виявленням факту подання відповідачем недостовірної інформації стосовно перебування за заявленою у заяві про взяття на облік як внутрішньо переміщену особу адресою (згідно листа ДПС від 02.02.2018 № 0.184-6206/0/15-18). Обласному центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації (далі-Обласний центр) було доручено визначити розмір переплати щомісячної адресної допомоги, яка утворилася за період з 25.08.2016 р. по 24.02.2017 р. та за період з 25.08.2017 р. по 16.11.2017 р. 06.06.2018 р. Управлінням отримана довідка № 117 Обласного центру з визначеною сумою переплачених коштів адресної допомоги у розмірі 11 724, 61 грн. Відповідно до п. 11 Порядку надання допомоги, суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу. З метою досудового врегулювання спору 15.08.2018 р. Управлінням направлено листа за № 10-91/7104/03-18 [PERSON] з вимогою у добровільному порядку повернути надміру отримані кошти адресної допомоги у розмірі 11 724,61 грн. [PERSON] надміру отримані кошти адресної допомоги не повернула. Згідно з положенням ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1212 ЦПК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. У спростування викладеного будь яких доказів відповідачем суду не надано. На час судового розгляду справи доказів на підтвердження повернення надміру сплачених коштів внаслідок отримання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам [PERSON] суду не надано. Враховуючи, що Управління відповідно до мети та покладених на нього завдань забезпечує цільове використання бюджетних асигнувань, передбачених кошторисом Управління на соціальний захист населення району, а обсяги виділених асигнувань не завжди забезпечують потребу для повної та своєчасної виплати допомоги, тому не повернення коштів до бюджету порушує державні інтереси. З огляду на наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову як такого, що ґрунтується на вимогах закону. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved