Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

02.01.2014 року товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" (надалі - позивач) звернулось у Голосіївський районний суд міста Києва з зазначеним позовом посилаючись на те, що 30.10.2006 року між КБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого за всіма правами і обов'язками є ЗАТ «ОТП Банк», відповідно правонаступником якого за всіма правами і обов'язками є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] (надалі - відповідач) був укладений договір № 009/2771/06/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт). При цьому позивачем зазначено наступне. Згідно з Договором Банк надав відповідачу овердрафт шляхом кредитування поточного рахунку в розмірі ліміту овердрафта, який становить 34 000, 00 грн. У зв'язку з неналежним виконанням покладених на відповідача зобов'язань, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 03.12.2013 року складає 59 399,55 грн., що складається з: - залишку заборгованості за кредитом у сумі 24 003,00 грн.,; - суми несплачених відсотків за користування кредитом 35 396, 55 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до суду надіслав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищезазначене та позицію представника позивача, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі, суд вважає за можливе ухвалити рішення у відсутність відповідача за наявними у справі доказами, яким задовольнити позовні вимоги, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 30.10.2006 року між КБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого за всіма правами і обов'язками є ЗАТ «ОТП Банк», відповідно правонаступником якого за всіма правами і обов'язками є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] (надалі - відповідач) був укладений договір № 009/2771/06/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт). (а.с. 7-10). Згідно з Договором Банк надав відповідачу овердрафт шляхом кредитування поточного рахунку в розмірі ліміту овердрафта, який становить 34 000, 00 грн. Відповідач, в свою чергу, зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути позивачу вказані кредитні кошти у строки, зазначені у договорі, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором ( п. 1. 1 договору, а.с. 7). за користування непростроченим кредитом відповідач зобов'язаний сплатити плату у вигляді відсотків в розмірі 21% річних з розрахунку 365 днів у році. За користування простроченим до повернення кредитом відповідач зобов'язаний сплатити плату у вигляді відсотків в розмірі 36% річних з розрахунку 365 днів у році. Датою остаточного повернення кредиту за умовами договору було 27 жовтня 2012 року. В судовому засіданні встановлено, що незважаючи на те, що при підписанні кредитного договору відповідач погодився з вищезазначеними його умовами, станом на час розгляду справи відповідач свої зобов'язання не виконав, суму кредиту за кредитним договором не повернув, внаслідок чого утворилась значна заборгованість, яка складає 59 399,55 грн., що складається з: - залишку заборгованості за кредитом у сумі 24 003,00 грн.,; - суми несплачених відсотків за користування кредитом 35 396, 55 грн. Окрім того,судом встановлено, що згідно договору факторингу від 27 січня 2012 року ПАТ «ОТП Банк» передало, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право грошової вимоги за договором № 009/2771/06/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт) від 30 жовтня 2006 року, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем. (а.с. 19-22) Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позику в тому обсязі та у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок договору. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з простроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати відсотків, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконанням або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. За ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом або пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. За змістом ст. 635 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань. Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання відповідачами умов кредитного договору, позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору, які слід стягнути на користь позивача з відповідача у розмірі - 594,00 грн, відповідно до платіжного доручення № 8066 від 19.12.2013 року. На основі з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved