Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

09.07.2021 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої вказала, що вона є власником будинку що знаходиться за адресою [ADDRESS] та окрім неї в житловому будинку зареєстрований також її колишній чоловік [PERSON] , який не проживає за даною адресою з 22.06.2020 року. На прохання знятися з реєстрації відповідач не реагує, проживає і працює за кордоном. Позивач зазначає, що подальша реєстрація відповідача у будинку створює їй ряд незручностей, оскільки змушена сплачувати зайві комунальні витрати та не може оформити субсидію. Враховуючи викладене, просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] . До початку судового засіданні від позивача надійшло клопотання з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити (а.с.32). Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце слухання справи повідомлялися належним чином, у тому числі судовими оголошеннями, які були розміщені на офіційному веб-порталі Судової влади України. Клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позов від відповідача на адресу суду не надходили. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши позовну заяву та письмові докази у справі, приходжу до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №46199190 від 23.10.2015 року [PERSON] на праві приватної власності належить будинок що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Відповідно до копії заочного рішення від 13.08.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.8 - 10). З довідки Городищенської сільської ради Луцького району від 01.07.2021 року №414 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб та копії будинкової книги встановлено, що [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] , але за даною адресою не проживає (а.с.13, 24, 25). Із актів обстеження житлово-побутових умов проживання за адресою: [ADDRESS] проведених 12.12.2020 року, 02.07.2021 року та 03.09.2021 року в присутності заявниці та свідків встановлено, що [PERSON] в даному помешканні не проживає з травня 2020 року. Отже судом встановлено, що відповідач за місцем своєї реєстрації будь-якої участі в утриманні житла не приймає, а факт реєстрації останнього у спірному будинку позбавляє позивача можливості розпоряджатися своїм майном. Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, судом достовірно встановлено, що відповідач не будучи членом сім`ї позивача без поважних причин не проживає у належному їй будинку понад 1 рік. При цьому, про існування будь-яких домовленостей між відповідачем і власником житла жодних доказів надано не було. Також, доказів того, що відповідачу чиняться перешкоди у праві користування житловим приміщенням, в якому він зареєстрований, останнім надано не було. Разом з тим, відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що є всі передбачені законодавством підстави для визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] . Отже проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Враховуючи викладене,

Outcome: approved