Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду із позовом до Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про встановлення факту родинних відносин і визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] померла їхня рідна тітка [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Виконавчим комітетом Шпитьківської сільської ради Києво-Святошшинського району, Київської області). Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер 3222488201:01:007:5096, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, земельну ділянку площею 0,1675 га, кадастровий номер 3222488201:007:5095, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення для ведення особистого селянського господарства. За життя їхня тітка [PERSON] склала заповіт, у якому заповіла їм житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] по Ѕ частці кожному, оскільки рідних дітей у тітки не було. Інших спадкоємців немає. У визначений законом термін вони звернулися до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Чемеринської Н.В. із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті їхньої тітки [PERSON] .. Оскільки заповітом не охоплена уся спадщина, а саме земельна ділянка, кадастровий номер 3222488201:01:007:5096 площею 0,2500 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та земельна ділянка, кадастровий номер 3222488201:01:007:5095, площею 0,1675 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, вони також звернулись із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті їхньої тітки [PERSON] .. На підставі вказаного заповіту вони отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом, видані приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Чемериської Н.В. від 19 вересня 2018 року на Ѕ частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] , за кожним. Що стосується іншого спадкового майна, то постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11 жовтня 2018 року їм відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом по Ѕ частині земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер 3222488201:01:007:5096, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, земельну ділянку площею 0,1675 га, кадастровий номер 3222488201:007:5095, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення для ведення особистого селянського господарства. В постановах вказано про те, що з матеріалів спадкової справи № 13/2018 неможливо визначити, що вони є спадкоємцями за законом, так як не надані документи, що підтверджують їхні родинні зв`язки з померлою [INFO] [PERSON] . У зв`язку з вищевикладеним позивачі вказували, що вони на даний час позбавлені можливості у встановленому законом порядку реалізувати своє право на спадкування вказаного майна після смерті своєї рідної тітки [PERSON] , і тому за захистом своїх прав змушені звернутись до суду. Враховуючи вищевикладене, позивачі [PERSON] і [PERSON] з посиланням на вимоги ст. ст. 15, 16, 1216, 1218, ч. 1 ст. 328, ст. 392, ст. ст. 1223, 1262, 1268, 1296 ЦК України, ст. 315 ЦПК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», просили суд встановити факт родинних відносин, що [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Шпитьки, Києво-Святошинського району, Київської області, яка померла [INFO] , доводилась рідною тіткою [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Києва, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] ; Встановити факт родинних відносин, що [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Шпитьки, Києво-Святошинського району, Київської області, яка померла [INFO] , доводилась рідною тіткою [PERSON] , [INFO] , уродженки міста Києва, зареєстрованої в [ADDRESS] ; Визнати право власності [PERSON] на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер 3222488201:01:007:5096, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,1675 га, кадастровий номер 3222488201:01:007:5095, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, в порядку спадкування за правом представлення після смерті [INFO] [PERSON] ; Визнати право власності [PERSON] на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер 3222488201:01:007:5096, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,1675 га, кадастровий номер 3222488201:01:007:5095, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, в порядку спадкування за правом представлення після смерті [INFO] [PERSON] . У судове засідання позивачі не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, подали суду заяви про розгляд справи у їхню відсутність, позов підтримали і просили його задовольнити. У судове засідання представник відповідача Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області не з"явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника відповідача. Суд, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, показання свідків [PERSON] , [PERSON] в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 27 лютого 2018 року. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй за життя майно, і 25 травня 2018 року із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Чемериської Н.В. племінниця [PERSON] 19 вересня 2018 року із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Чемериської Н.В. племінник померлої [PERSON] .. За життя [PERSON] 26 вересня 1990 року склала заповіт, за яким на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження, а саме належну їй на праві особистої власності Ѕ частину жилого будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , заповіла [PERSON] , другу половину цього будинку заповіла [PERSON] . Предмети домашньої обстановки та вжитку, що знаходяться в цьому будинку, заповіла [PERSON] . Заповіт, посвідчений виконкомом Шпитьківської сільської ради народних депутатів 04 грудня 1986 року за р. № 82, цим заповітом скасувала. Приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Чемериською Н.В. 19 вересня 2018 року було видано Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, відповідно до яких спадщина, на яку по Ѕ частині за кожним видано [PERSON] і [PERSON] , складається з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] , що належав померлій на підставі Свідоцтва на будівництво, перебудову індивідуального житлового будинку № [NUMBER] , виданого 15 квітня 1976 року Виконкомом Києво-Святошинської районної ради депутатів трудящих Київської області, на підставі рішення Виконкому Києво-Святошинської районної ради депутатів трудящих Київської області від 05 квітня 1976 року № 181/25, зареєстрованого 31 грудня 1988 року Київським міжміським бюро технічної інвентаризації під реєстраційним номером 49 в книзі 1. Дані обставини підтверджуютться матеріалами Спадкової справи після померлої 21 лютого 2018 року [PERSON] , заведеної приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Чемериської Наталії Володимирівни. Постановами приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Чемериської Наталії Володимирівни від 11 жовтня 2018 року відмовлено [PERSON] і [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер 3222488201:01:007:5096, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,1675 га, кадастровий номер 3222488201:01:007:5095, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що належали померлій [INFO] [PERSON] , у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні зв`язки зі спадкодавцем. Той факт, що спадкодавець [PERSON] доводилась рідною сестрою матері позивачки [PERSON] , та відповідно, рідною тіткою позивачу [PERSON] , підтверджується зібраними доказами у справі. Так, з копії паспорта [PERSON] вбачається, що її місце народження: с. Шпитьки, Києво-Святошинського району, Київської області, померла вона [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району, Київської області від 27 лютого 2018 року. Те, що рідна сестра [PERSON] . [PERSON] , яка доводилась матір`ю позивачу [PERSON] , підтверджується свідоцтвом про народження серпії [NUMBER] , виданого Жовтневим районним РАГС від 18.05.1947 року. З посвідки про шлюб № 5 від 04 червня 1946 року вбачається, що дівоче прізвище матері « [PERSON] », яка померла [INFO] , підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане відділом реєстрації смерті у м. Києві від 26 липня 2009 року. Збігається також і місце народження [PERSON] і [PERSON] -с. Шпитьки, Києво-Святошинського району, Київської області, що підтверджується копіями паспортів [PERSON] і [PERSON] , а також по батькові « [PERSON] ». Таким чином, [PERSON] доводилась рідною сестрою матері позивача [PERSON] , та його рідною тіткою. Той факт, що спадкодавець [PERSON] доводилась рідною сестрою матері позивачки [PERSON] та, відповідно, рідною тіткою позивачки [PERSON] , також підтверджується тим, що [PERSON] -її мати, тобто [PERSON] , підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого Жовтневим районним РАГС від 18 листопада 1952 року, а також свідоцтвом про укладення шлюбу від 23 листопада 1973 року між нею, [PERSON] і [PERSON] , згідно якого після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] ». З посвідки про шлюб № 5 від 04 червня 1946 року вбачається, що дівоче прізвище матері « [PERSON] », яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане відділом реєстрації смерті у м. Києві від 26 липня 2009 року. Також збігається місце народження її матері [PERSON] і її тітки [PERSON] -с. Шпитьки, Києво-Святошинського району, Київської області, що підтверджується копіями паспортів [PERSON] і [PERSON] , а також по батькові « [PERSON] ». Їхні родинні зв`язки із спадкодавцем [PERSON] підтверджуються також фотографіями і показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] .. З матеріалів справи вбачається, що на ім`я спадкодавця [PERSON] видавався Державний акт на право власності на земельну ділянку від 30 квітня 1999 року серії І-КВ 035550, кадастровий номер 3222488201:01:007:5096, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2500 га, та земельну ділянку, кадастровий номер 3222488201:01:007:5095, площею 0,1675 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства. Слід зазначити, що у Конституції України закріплено основні правові принципи регулювання відносин власності, головним із яких є принцип рівного визнання й захисту усіх форм власності (статті 13, 41 Конституції України). Відповідно до ст. 13 Конституції України власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог ст. 9 Конституції України. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Слід зазначити, що момент виникнення права власності на річ (майно) визначається законом. При визначенні моменту набуття права власності слід враховувати як особливості самого майна, так і особливості оформлення права власності, які теж суттєво впливають на визначення моменту виникнення (набуття) права власності. За правилами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Відповідно до вимог ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно вимог ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Втручання у право на мирне володіння майном є сумісним з вимогами ст. 1 Першого протоколу, коли воно законне і не свавільне (рішення у справі «Ятрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], N31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Зокрема, друге речення першого пункту дозволяє позбавлення майна лише "на умовах, передбачених законом", а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів» (рішення у справі «Україна-Тюмень» проти України» п. 49). Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997, відповідно до закону №475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплений принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України судом розглядаються справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами. Згідно вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно вимог ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За правилами ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до вимог ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно ч. 5 ст. 1266 ЦК України якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну. Відповідно до вимог ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба, дід як з боку батька, так і з боку матері. Враховуючи, що спадкодавець [PERSON] доводилась позивачам рідною тіткою, то вони мають право на визнання за ними права власності на спадкове майно за правом представлення в рівних частках за кожним. Згідно вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 Цивільного кодексу України. Відповідно до вимог ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до положень ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За правилами ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Дослідивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачі [PERSON] і [PERSON] в позовній заяві надали суду належні і допустимі докази, які підтверджують заявлені позовні вимоги, а тому позов позивачів підлягає задоволенню, і тому слід встановити факт родинних відносин, що [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Шпитьки, Києво-Святошинського району, Київської області, яка померла [INFO] , доводилась рідною тіткою [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Києва, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] ; Встановити факт родинних відносин, що [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Шпитьки, Києво-Святошинського району, Київської області, яка померла [INFO] , доводилась рідною тіткою [PERSON] , [INFO] , уродженки міста Києва, зареєстрованої в [ADDRESS] ; Визнати право власності [PERSON] на Ѕ частину земельної ділянки площею 0.2500 га, кадастровий номер 3222488201:01:007:5096, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1675 га, кадастровий номер 3222488201:01:007:5095, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, в порядку спадкування за правом представлення після смерті [INFO] [PERSON] ; Визнати право власності [PERSON] на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер 3222488201:01:007:5096, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1675 га, кадастровий номер 3222488201:01:007:5095, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, в порядку спадкування за правом представлення після смерті [INFO] [PERSON] .

Outcome: approved