Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

03 жовтня 2019 року представник заявника [PERSON] - адвокат Бєлоусов С.Г. звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Лазирці Канівського району Черкаської області, громадянина України, що був зареєстрований та проживав за адресою [ADDRESS] , яка настала [INFO] в м. Донецьк Донецької області, Україна. В обґрунтування заяви зазначає, що [INFO] в м. Донецьк Донецької області помер [PERSON] , про що 27 серпня 2019 року видано свідоцтво про смерть [NUMBER] . Костянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області відмовлено в державній реєстрації смерті [PERSON] , оскільки пред`явлений документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Представник заявника - адвокат Бєлоусов С.Г. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, повністю підтримав заяву. Представник заінтересованої особи Костянтинівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у судове засідання не з`явився. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій територій України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої територій, відповідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] - дружина [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] . [INFO] у м. Донецьк Донецької області внаслідок хронічної серцево- судинної недостатності, хронічної ішемічної хвороби серця, атеросклеротичного кардіосклерозу, [PERSON] помер, про що 27 серпня 2019 року Куйбишевським відділом ЗАГС Донецького МУЮ МЮ ДНР видано свідоцтво про смерть [NUMBER] . 03 вересня 2019 року Костянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області було відмовлено представнику заявника - Бєлоусову С.Г. у державній реєстрації смерті [PERSON] , оскільки ним пред`явлений документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до п. 1 Постанова Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Відповідно до ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Пунктом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть). Судом встановлено, що заявниця [PERSON] , [INFO] , є громадянкою України, зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] . Померлий [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований та проживав за адресою [ADDRESS] , помер [INFO] на тимчасово непідконтрольній Україні території у м. Донецьк Донецької області. Після його смерті заявник не може отримати свідоцтво про смерть відповідного зразка, а отримане свідоцтво про смерть [NUMBER] , видане Куйбишевським відділом ЗАГС Донецького МУЮ МЮ ДНР, який розташований на непідконтрольній території України, не може бути використане заявником для державної реєстрації смерті на території України. Встановлення факту смерті [PERSON] заявнику необхідно для отримання свідоцтва про смерть відповідного зразка для подальшого його використання в цивільно-правових відносинах згідно законодавства України. Беручи до уваги те, що від встановлення даного факту залежить виникнення особистих майнових прав заявника, а законом не визначено іншого порядку їх встановлення, а також той факт, що заявник має на меті встановити факт смерті [PERSON] , для отримання свідоцтва про смерть та для подальшого його використання в цивільно-правових відносинах згідно законодавства України, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved