Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] травні 2016 року пред"явила до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що шлюб зареєстровано 18 липня 1987 року, про що зроблено актовий запис № 881 відділу реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради . Від шлюбу є повнолітня дочка [PERSON],[INFO]. Сімейне життя із відповідачем не склалося , вони виявилися людьми різних характерів , різних поглядів на життя, не могли порозумітися, відповідач спричиняв їй тілесні ушкодження , через що втратили почуття поваги та любові один до одного. З 25 квітня 2014 року вони з відповідачем разом не проживають, не підтримують подружніх та сімейних стосунків , не ведуть спільного господарства , натомість вона з вересня 2014 року перебуває у цивільному шлюбі з іншим чоловіком .На примирення не згідна , категорично настоює на розірванні шлюбу. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав з мотивів викладпених у позовній заяві , просить суд позов задоволити у повному обсязі, оскільки перебування у шлюбі суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. Перебуваючи в шлюбі відповідач влаштовував сварки та бійки , постійно принижував позивачку. На даний час позивачка упродовж тривалого періоду перебуває у фактичних шлюбних стосунках з іншим чоловіком, із яким має намір зареєструвати шлюб, категорично настоює на розірванні шлюбу, ніяких перемовин щодо повернення до відповідача із ним не веде. Відповідач [PERSON]. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, пояснивши ,що просить дати йому останній шанс для возз"єднання сім"ї. При цьому відповідач не заперечив виникнення частих сварок між ним та позивачкою , факту спричинення ним тілесних ушкоджень позивачці , того , що із квітня 2014 року він та позивачка разом не проживають, не підтримують подружніх та сімейних стосунків й не ведуть спільного господарства. Так само відповідач підтвердив у судовому засіданні, що позивачка перебуває у фактичних шлюбних стосунках з 2014 року з іншим чоловіком , якого він характеризує негативно. Разом із тим відповідач заперечує проти розірвання шлюбу, покликаючись на те ,що веде перемовини із сестрою, батьками позивачки, їх (сторін ) дочкою щодо налогодження сімейних стосугків із позивачкою. Суд, заслухавши пояснення сторін , дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Сторони вступили у зареєстрований шлюб 18 липня 1987 року, про що зроблено актовий запис № 881 відділу реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради . Від шлюбу сторін 12 грудня 1988 народилася дочка [PERSON] , на даний час повнолітня. Сімейне життя сторін не склалося , вони виявилися людьми різних характерів , різних поглядів на життя, не могли порозумітися, відповідач спричиняв позивачці тілесні ушкодження , через між сторонами втрачене почуття поваги та любові один до одного. З 25 квітня 2014 року сторони разом не проживають, не підтримують подружніх та сімейних стосунків , не ведуть спільного господарства . З вересня 2014 року позивачка перебуває у цивільному шлюбі з іншим чоловіком, із яким має намір зареєструвати шлюб, на примирення не згідна , категорично настоює на розірванні шлюбу. Вказані обставини у судовому засіданні відповідачем [PERSON] не спростовані , а навпаки підтверджені. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин суд вважає що сімя сторін фактично розпалася , оскільки сторони з квітня 2014 року разом не проживають, не підтримують подружніх та сімейних стосунків , не ведуть спільного господарства , з вересня 2014 року позивачка перебуває у цивільному шлюбі з іншим чоловікм, із яким має намір зареєструвати шлюб, на примирення не згідна , категорично настоює на розірванні шлюбу, тому приходить до висновку , що шлюб носить формальний характер. Таким чином, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивачки , що має істотне значення, тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

Outcome: approved