Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

07.10.2019 року ПрАТ «СК «АРКС» звернулось до Приморського районного суду м. Одеси із позовною заявою до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 13 647,16 грн. в порядку суброгації. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 22.09.2016 року між ПрАТ «СК «АХА страхування» (перейменовано в подальшому на ПрАТ «СК «АРКС») та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №49568а6оа, предметом страхування якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом Kia Sorento, д/н [NUMBER] . 01.10.2016 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів Kia Sorento, д/н [NUMBER] та ВАЗ2109, д/н [NUMBER] , яким керував відповідач [PERSON] . Позивач 17.10.2016 року здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 13 647,16 грн. та в подальшому позивач звернувся до відповідача із заявою про відшкодування вказаної суми в добровільному порядку, однак у зв`язку з невиконанням відповідачем вимог, позивач змушений звернутись до суду із вказаною позовною заявою. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09.10.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін до судового засідання. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з цим, датою ухвалення цього судового рішення є 02.03.2020 року. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22.09.2016 року між АТ «СК «АХА Страхування» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 49568 а6оа, предметом страхування якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом Kia Sorento, д/н [NUMBER] . 01.10.2016 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів Kia Sorento, д/н [NUMBER] та ВАЗ2109, д/н [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] . Постановою Київського районного суду м. Одеси від 30.11.2016 року у справі №520/13637/16-п [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно ремонтної калькуляції від 07.10.2016 року вартість ремонту автомобіля складає 13 647,16 грн. та ФОП [PERSON] складено рахунок №17 на оплату робіт за кузовний ремонт. На підставі вказаного висновку позивачем прийнято рішення про відшкодування [PERSON] суми в розмірі 13 647,16 грн. та згідно платіжного доручення №275 136 від 17.10.2016 року АТ «СК «АХА Страхування» здійснило виплату страхового відшкодування згідно акту №АХА2171197 на користь ФОП [PERSON] . Згідно витягу із статуту ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» товариство є правонаступником за всім майном, правами та обов`язками ПрАТ «СК «АХА Страхування». Відповідно до статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Таким чином, після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, в межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою позивачем на користь потерпілого страхового відшкодування, засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні. Аналогічну позицію висловив Верховний Суд в постанові від 04.07.2018 року по справі №75/18006/15-ц. Згідно ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому, під шкодою розуміється зменшення абро втрата певного особистого майнового блага. Пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України визначено, що реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами статей 1187, 1188 ЦК України. За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України). Необхідною підставою для настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є наявність складу правопорушення, що включає в себе певні елементи, а саме: протиправність поведінки (дії чи бездіяльність) особи; шкідливий результат такої поведінки (шкоди): причинний зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою. Наявність цих елементів правопорушення є необхідною умовою для притягнення до відповідальності і відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення виключає настання відповідальності, передбаченої ст. 1187 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 1192 ЦК України винна особа має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено, що згідно платіжного доручення №603 268 від 09.10.2019 року позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1921,00 грн. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи повне задоволення позовних вимог, судовий збір в розмірі 1921,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved