Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

05 липня 2018 року позивач звернулась до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з вказаним позовом, відповідно до якого просила суд установити факт належності земельних ділянок, розташованих на території Собицької сільської ради Шосткинського району Сумської області (кадастрові номери: 5925386600:03:001:0516; 5925386600:04:003:0242; 5925386600:04:003:0366) на праві власності [PERSON], померлому 08.01.2011 року, а також визнати за позивачем право власності на вказане вище майно в порядку спадкування за законом після смерті дядька [PERSON], померлого 08.01.2011р. В обґрунтування позову посилається на правомірність набуття спадкодавцем [PERSON] права власності на спірне майно, набуття позивачем в порядку спадкування за законом права власності на це майно та неможливість оформлення нею своїх прав на спадкове майно в порядку спадкування через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на нього. Позивач в підготовче судове засідання не з'явилась, в матеріалах справи наявна заява її представника від 07.11.2018р. про розгляд справи за їх відсутності, також в цій заяві зазначено, що позовні вимоги вони підтримують в повному обсязі. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надіславши заяву, згідно з якою позов визнав. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так судом встановлено, що 08 січня 2011 року помер [PERSON] /а.с. 11/. За життя [PERSON] належали земельні ділянки, розташовані на території Собицької сільської ради Шосткинського району Сумської області (кадастрові номери: 5925386600:03:001:0516; 5925386600:04:003:0242; 5925386600:04:003:0366). Проте, як зазначає позивач, оригінали правовстановлюючих документів на них втрачені. Разом з тим, з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 25.03.2014р. № НВ-5901020822014 вбачається, що земельна ділянка площею 2,9858га за кадастровим номером 5925386600:03:001:0516 належала на праві власності [PERSON] на підставі державного акту від 04.03.2009р. ЯЗ 372665 /а.с. 19-21/. З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 25.03.2014р. № НВ-5901020802014 вбачається, що земельна ділянка площею 0,4724га за кадастровим номером 5925386600:04:003:0242 належала на праві власності [PERSON] на підставі державного акту від 04.03.2009р. ЯЗ 396178 /а.с. 22-24/. З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 25.03.2014р. № НВ-5901020812014 вбачається, що земельна ділянка площею 0,5394га за кадастровим номером 5925386600:04:003:0366 належала на праві власності [PERSON] на підставі державного акту від 04.03.2009р. ЯЗ 396177 /а.с. 25-27/. Копії вказаних державних актів наявні в матеріалах справи /а.с. 16-18/. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що земельні ділянки, розташовані на території Собицької сільської ради Шосткинського району Сумської області (кадастрові номери: 5925386600:03:001:0516; 5925386600:04:003:0242; 5925386600:04:003:0366) за життя належали [PERSON], померлому 08 січня 2011 року. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7 якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині установлення факту належності вказаних земельних ділянок на праві власності [PERSON], померлому 08 січня 2011 року, підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. На підставі викладеного, суд доходить висновку, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на вищевказане спадкове майно. За життя [PERSON] заповіту не складав. Позивач є спадкоємицею [PERSON] і за правом представлення має спадкувати у другу чергу спадщину, яка належала б за законом її батькові (братові спадкодавця), якби він був живим на час відкриття спадщини відповідно до ст. 1262, 1266 ЦК України. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. З відповіді нотаріуса Шосткинської районної державної нотаріальної контори на запит суду /а.с. 51, 52/ вбачається, що після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа №175 за 2011 рік, спадкоємицею за законом є племінниця [PERSON] (позивач), яка спадщину прийняла. Інші спадкоємці для прийняття спадщини в нотаріальну контору не звертались. З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що [PERSON] станом на день ухвалення рішення є єдиною спадкоємицею померлого [PERSON], яка прийняла спадщину. За змістом ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Позивач звернулась до нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину на своє ім`я на спірні земельні ділянки, але нотаріус відмовив їй у видачі цього свідоцтва, в зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на зазначені земельні ділянки/а.с.23/. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог п.п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. У даному випадку у позивача відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спірні земельні ділянки, що свідчить про неможливість отримання нею свідоцтв про право на спадщину в нотаріальному порядку, отже таке її право має бути захищено в судовому порядку. На підставі викладеного, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав інших осіб, а відтак у суду є всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved