Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

У червні 2015 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Граве Україна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП. Позивач зазначив, що 24 грудня 2014 року о 18 годині 10 хвилин, на автомобіль «КІА» д.н.з. [NUMBER], який належить їй, припаркований на обладнаній для цього стоянці, вчинено наїзд, водієм [PERSON], яка керувала автомобілем «Хюндай Туксон», д.н.з. [NUMBER] рухаючись по парковці біля офісної будівлі по вул. В. Сосюри, що призвело до пошкодження автомобіля Позивача та заподіяння матеріальних та моральних збитків. Вина Відповідача у скоєнні ДТП підтверджується Постановою Дніпровського районного суду в м. Києві від 03.02.2015 р. по справі № 755/1075/15-п. Цивільно-правову відповідальність Відповідача було застраховано згідно поліса обов'язкового страхування № АІ/0468232 від 21.06.2014 р. в ПрАТ «Страхова компанія «Граве Україна» (далі - Страхова компанія). 23 грудня 2014 року Позивач повідомив Страхову компанію про випадок з транспортним засобом та надав необхідні документи, в цей день було складено акт огляду транспортного засобу для проведення оцінки з визначення вартості матеріального збитку. Після надання позивачем Постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 03.02.2015 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності Страховою компанією 30.03.2015 р. їй перераховано 7 385,42 грн. згідно оцінки вартості матеріального збитку проведеної ТОВ «Естімейт Плюс» 14.01.2014 року. У зв'язку із значним зростанням курсу валют, 17.01.2015 р. позивач звернулась до профільної СТО КІА для надання попереднього рахунку-фактури із зазначенням вартості ремонтних робіт по відновленню автомобіля. 16.02.2015 р. нею було надано, калькуляцію вартості робіт та рахунок - фактуру відповідачу і запропоновано урахувати зростання курсу валют при прийнятті рішення про розмір виплати, так як курс закладений при проведенні оцінки був значно нижчим, ніж станом на 16.02.2015 року, проте відповідач відмовилась доплатити різницю дійсної вартості збитків та отриманої від страховика суми, що складає 7475,91 грн. (14861,33 грн., оцінка 16.02.2015 року, - 7385,42 грн. отриманих від страховика). Внаслідок скоєння ДТП Позивач порушила звичний спосіб життя, необхідністю врегульовувати питання щодо виплати їй страхового відшкодування, вона змушена була відлучатися з роботи, що в свою чергу призвело до невдоволення керівника на роботі, накопичення об'ємів невиконаної роботи та завдань, затримування на роботі понаднормово, а як наслідок пізнє повернення до дому, брак часу для занять хатніми питаннями та достатньої уваги своїй дитині. На підставі викладеного позивач просила стягнути з Відповідача на користь Позивача: 1. матеріальну шкоду в розмірі - 8.330,00 грн. 2. моральну шкоду в розмірі 2.500,00 грн. 3. судовий збір в розмірі 487,20 грн. В уточненнях (а.с. 116) до позовних вимог у лютому 2016 року з посиланням на перерахунок суми відшкодування шкоди спричиненої пошкодженням її автомобіля, позивач просила стягнути з Відповідача на користь Позивача: 1. матеріальну шкоду в розмірі - 4.257,27 грн. 2. моральну шкоду в розмірі 2.500,00 грн. 3. судовий збір в розмірі 487,20 грн. У запереченнях проти позову відповідач зазначила, що між Відповідачем - [PERSON] та ПрАТ «Страхова компанія «Граве Україна» укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 21.06.2014 р. за полісом № АІ/0468232. Згідно із полісом страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяно шкоду третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу. На підставі зазначеного настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована полісом на забезпечений транспортний засіб автомобіль «Хюндай Тюксон» д.н.з. [NUMBER] та встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) -50 000 грн. Встановлена вартість відновлювального ремонту належного Позивачу транспортного засобу як зазначила позивач, складає 14861,33 грн., ПрАТ «Страхова Компанія «Граве Україна» сплатила Позивачу 7385,42 грн., яку позивачка отримала не оспорюючи виплачену суму. Тому що стосується добровільної виплати позивачу, як вона запропонувала різниці між фактично отриманою сумою та реальною вартістю ремонтних робіт на день їх проведення, то відповідач відмовилась від сплати різниці з тих підстав, що нею було застраховано цивільну відповідальність страховиком у межах 50000,00 грн., тобто якщо сума 7475,91 грн., недоплачена Позивачу в результаті ДТП покривається лімітом страхового відшкодування, виплата має бути покладена саме на страхову компанію. Що стосується матеріального збитку у сумі 854,09 грн. щодо затрат на паливо для автомобіля у поїздках до страховика та виконання інших дій, а також витрат на проведення оцінки визначення вартості матеріальної шкоди збитку, направлення листів до страхової компанії на загальну суму 854,09 грн., то відповідач вважає, що позовні вимоги про стягнення з Відповідача відшкодування збитків, пов'язаних із шкодою спричиненою у результаті ДТП у сумі 854,09 грн. задоволенню не підлягають, оскільки стосуються взаємовідносин Позивача з ПрАТ «Страхова Компанія «Граве Україна», на яку покладені вимоги про стягнення матеріальних збитків у зв'язку із ДТП. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити з урахувнням уточнених позовних вимог. В судове засідання з"явився представник відповідача, який заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, з підстав зазначених в письмових запереченнях. В судовому засіданні представник третьої особи ПрАТ «Страхова Компанія «Граве Україна» зазначив, що Страховою компанією у грудні 2014 року після отримання повідомлення про ДТП, внаслідок якої пошкоджено транспортний засіб позивача та надано нею необхідні документи було складено акт огляду транспортного засобу для проведення оцінки з визначення вартості матеріальної шкоди. Страховиком своєчасно було перераховано позивачу 30.03.2015 року страхове відшкодування у сумі 7.385,42 грн. згідно визначеної оцінки вартості. Не міг відповісти чи зверталась позивач з приводу додаткових виплат з врахуванням підвищення цін на проведення ремонтних робіт. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та третьої сторони, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Як встановлено судом та не оспорюється сторонами та третьою особою, 24 грудня 2014 року о 18 годині 10 хвилин, належний [PERSON] згідно свідоцтва про реєстрацію № [NUMBER] автомобіль «КІА» д.н.з. [NUMBER], який було припарковано на обладнаній для цього стоянці, був пошкоджений наїздом автомобіля «Хюндай Туксон», д.н.з. [NUMBER], керованого водієм [PERSON]. Як зазначено у Постанові Дніпровського районного суду м. Києва від 03 лютого 2015 року [PERSON], керуючи автомобіля «Хюндай Туксон», д.н.з. [NUMBER] рухаючись заднім ходом по парковці біля будинку № 5 по вул. Сосюри, не врахувала дорожньої обстановки, не переконавшись у безпечності руху здійснила наїзд на припаркований автомобіль «КІА» д.н.з. [NUMBER], належний позивачу. Зазначеною Постановою відповідач притягнута до адміністративної відповідальності та накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП у зв'язку із порушенням нею п. 10.9 Правил дорожнього руху. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застраховано згідно поліса обов'язкового страхування № АІ/0468232 від 21.06.2014 р. в ПрАТ «Страхова компанія «Граве Україна», згідно із полісом був забезпечений транспортний засіб автомобіль «Хюндай Тюксон» д.н.з. [NUMBER] та встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) - 50 000 грн. У грудні 2014 року позивач повідомила Страхову компанію про випадок з транспортним засобом та надала необхідні документи, в цей день було складено акт огляду транспортного засобу для проведення оцінки з визначення вартості матеріального збитку. Після отримання Постанови Дніпровського районного суду м. Києва та 16.02.2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності водія [PERSON], яка керувала забезпеченим полісом автомобілем «Хюндай Тюксон» д.н.з. [NUMBER], Позивачем наручно надано в Страхову компанію зазначену Постанову суду. Зазначена сума страхового відшкодування визначена Страховиком на підставі Звіту № 2239 про незалежну оцінку у визначенні вартості матеріального збитку від 14.01.2015 року, здійсненого ТОВ "Естімейт Плюс" за заявою ПрАТ «Страхова компанія «Граве Україна» щодо пошкодженого автомобіля «КІА» д.н.з. [NUMBER], 2008 року випуску, свідоцтво про реєстрацію автомобіля № [NUMBER] на власника [PERSON]. Як зазначено у Звіті вартість матеріального збитку визначалась такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження з врахуванням умов, зазначених у Звіті з посиланням на відповідні формули. Як вбачається із матеріалів справи, позивач зазначила, що вона з огляду на підвищення курсу валют 17.01.2015 року звернулась до профільної СТО КІА для надання їй попереднього рахунку-фактури із зазначенням вартості ремонтних робіт, після чого у лютому надала Страховій компанії отриманий рахунок-фактуру і запропонувала урахувати зростання курсу валют. Незважаючи на надані нею калькуляцію та рахунок-фактури ТОВ «АвтоЦентр на Харківському» було страховиком перераховано страхове відшкодування у розмірі 7385,42 грн. Отримавши страхове відшкодування, вона звернулась до відповідача щодо компенсації їй різниці, яка відмовила посилаючись на страховика. Звертаючись до суду з позовом до відповідача, позивач просила виплатити різницю з огляду на висновки інших спеціалістів, до яких вона зверталась у сумі 7475,91 грн., розмір позову згодом зменшила до 4.257,27 грн., посилаючись на перерахунок. Позивач посилалась на ст.ст. 1166, 1187 та 1188 ЦК України стосовно відшкодування збитків особою, яка їх заподіяла. Водночас, як було встановлено судом між відповідачем [PERSON] та ПрАТ «Страхова компанія «Граве Україна» укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за полісом № АІ/0468232 від 21.06.2014 р. За даним полісом регулюються відносини щодо страхових випадків у разі якщо подія, внаслідок якої заподіяно шкоду третім особам під час ДТП, сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором страхування. Як зазначено у ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Обов'язки страховика здійснити страхову виплату та відшкодувати понесені страхувальником збитки визначені ст. 988 ЦК України. Згідно із ст. 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування).(ч.1) До відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. (надалі - Закон) при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Досліджуючи зібрані у справі докази, яким суд надає оцінку у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у зв'язку із участю у ДТП, яке сталося 24 грудня 2014 року внаслідок наїзду на автомобіль «КІА» д.н.з. [NUMBER], припаркованого на обладнаній для цього стоянці, водієм [PERSON], яка керувала автомобілем «Хюндай Туксон», д.н.з. [NUMBER], що віднесений до забезпеченого полісом про цивільно-правову відповідальність автомобіля заподіяна матеріальна шкода має бути відшкодовано страховиком у межах ліміту передбаченого договором. Відповідно до ст.36.3. Закону якщо особа, яка має право на отримання відшкодування, не задоволена рішенням страховика щодо виплати страхового відшкодування, вона має право подати до МТСБУ скаргу про перегляд вищезазначеного рішення. Якщо прийняте МТСБУ рішення не задовольняє таку особу, то вона має право подати позов до суду щодо відшкодування шкоди в установленому законом порядку. Як встановлено положеннями ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням)». З огляду на вищенаведені норми законодавства вимоги позивача про відшкодування шкоди спричиненої пошкодженням автомобіля за можливості відшкодування страховиком у зв'язку із тим, що ліміт не вичерпано, у разі доведеності позивачем вимог щодо визначеної нею суми відшкодування мають вирішуватись сторонами договору про цивільну відповідальність. Що стосується стягнення інших сум, які сплачені позивачем при вирішенні питань про відшкодування спричиненої майну шкоди, то суд вважає у цій частині слід задовольнити вимоги на суму 600 грн., які слід стягнути з особи, яка спричинила шкоду, а саме суму оплачену Позивачем за звіт про вартість збитку автомобіля «КІА» д.н.з. [NUMBER], відповідно до квитанції від 23.04.2015 року. Як вбачається із матеріалів справи позивачем не надано доказів на підтвердження спричинення їй моральної шкоди. Позивач не посилалась на конкретні положення викладені у ст. 23 ЦК України та не надано доказів щодо викладених нею обставин, пов'язаних із як вона вважає моральною шкодою. Посилання позивача на посаду заступника керівника, яку вона займає, а також на те, що працює із відповідачем у одній офісній будівлі, часто її бачить, що нагадує їй про пошкодження автомобіля та інші викладені обставини свідчать про взаємні непорозуміння між сторонами. До того ж вирішення відшкодування шкоди у повному обсязі виходить за межі відносин між сторонами, оскільки судом не встановлено підстав для задоволення позову про стягнення з відповідачки суми відшкодування шкоди спричиненої авто, так як суд дійшов висновку, що підставі для задоволення позову у цій частині немає. Отже, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON], третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Граве Україна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП підлягає частковому задоволення, а саме щодо повернення коштів, витрачених на проведення звіту про вартість збитку автомобіля «КІА» д.н.з. [NUMBER], відповідно до квитанції від 23.04.2015 року. Відповідно до статті 88 ЦПК України, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу судові витрати по сплаті 487,20 грн. Враховуючи викладене, та на підставі ст.ст. 16, 22, 23, 1166-1167, 1187-1188, ЦК України,

Outcome: partial