Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

04 листопада 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приват Банк" звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в сумі 33711 грн. 72 коп. В позовній заяві зазначав, що між сторонами був укладений договір кредиту на суму 8300грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 20,40 % на рік. Посилаючись на те, що за час користування кредитом відповідачка не виконувала його умови та не сплачувала належно кредитні платежі, через що станом на 30 вересня 2014 року за нею рахується кредитна заборгованість, тому просив стягнути її з відповідачки на свою користь та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явилася, надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, позов просила задовольнити в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належно, що підтверджується даними зворотнього поштового повідомлення (а.с. 45). Суд, вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи за відсутності сторін, оскільки наявних в ній матеріалів достатньо для її вирішення по суті. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 07 лютого 2011 року між позивачем та відповідачкою був укладений в письмовій формі кредитний договір (далі - Договір), в якому сторони узгодили всі його умови. Вказаний договір укладено шляхом акцептування банком пропозиції, викладеної у заяві відповідачки щодо надання їй кредиту на умовах, визначених у заяві. Частиною 1 ст.634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з нормою ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, якими є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. На підтвердження укладення Договору між сторонами були складені та підписані анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанк. Згідно вказаної заяви, позичальник ознайомлений із Умовами та Правилами надання банківських послуг. Також цією заявою позичальник виразив згоду про те, що вищевказана заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банка, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до Умов та Правил, а також даних виписки з особового рахунку, Публічне акціонерне товариство «ПриватБанк» (далі - Банк), зобов'язалося надати позичальнику, тобто відповідачці, споживчий кредит шляхом відкриття кредитної лінії з кредитним лімітом 8300 грн. (а.с. 46) зі сплатою за користування кредитними коштами 20,40 % на рік. За порушення строків платежів з будь-якого із грошових зобов'язань (п.2.1.1.7.6 Умова та Правил), передбачений договором, встановлено штраф у розмірі 500 грн. + 50 % від суми заборгованості по кредитному ліміту (а.с. 11-34). Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. З матеріалів справи вбачається, що Банк повністю виконав взяті на себе зобов'язання, а позичальник навпаки, порушила умови Договору в частині вчасного повернення кредиту, а також процентів за користування ним, в зв'язку з чим за нею рахується заборгованість за кредитним договором. З виписки по особовому рахунку відповідачки вбачається про використання нею послуги оплата товару частинами, що потягло збільшення розміру ліміту по картці. Відповідно до розрахунку заборгованості наданого Банком, загальна сума боргу станом на 30 вересня 2014 року становить 33711, 72 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 27112,68 грн., заборгованості по процентам в сумі 4517, 53 грн. Окрім цього Банком нарахований штраф за порушення умов Договору в сумі 500 грн. - фіксована частина, та 1581,51 грн. - 5% від суми заборгованості (п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил). За такого, встановивши виконання Банком своїх зобов'язань за договором та порушення відповідачкою умов щодо повернення кредиту та сплати процентів і комісії, на підставі ст.ст. 526, 530, 1049, 1050, 1054 ЦК України, позовні вимоги банка обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному об'ємі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідачки також підлягають стягненню на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved