Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача стягнення аліментів та додаткових витрат обгрунтовуючи свої позовні вимоги наступним. 30 червня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від шлюбу вони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. Матеріальне становище позивача є незадовільним. Вона разом з дитиною є внутрішньо переміщеними особами з території Донецької області. Позивач втратила роботу, утримує себе та дитину за рахунок державної допомоги у розмірі 860 гривень на місяць. Стан дитини вкрай незадовільний. У дитини встановлено діагноз - дисплазія лівого кульшового суглобу, затримка розвитку правого кульшового суглобу. Рекомендовано здійснювати застосування апарату Гневковського, краплі до травня 2018 року, масаж, ЛФК, рентгенографія. Щорічно дитина проходить курси масажу, вартість 3500,00 грн за один курс. ЛФК - процедура здійснюється двічі на рік паралельно із масажем вартість за один курс 500 грн. Рентгенографія - двічі на рік загальна вартість 400 грн. За рік загальні додаткові витрати становлять 8 400,00 грн. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає. З цих підстав просила стягнути з відповідача на її користь на доньку -[PERSON] аліменти у розмірі 5000,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на дитину -[PERSON], [INFO] у розмірі 8400,00гривень, які сплачувати щороку до 31 січня року, за який здійснюється оплата і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги викладенні в позові, просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, надав до суду свої письмові заперечення, в яких посилався на те, що він працює в ТОВ «Ескансія» на посаді мерчендайзера, середній щомісячний дохід його складає 5 529 грн17 коп. Крім того він має на утриманні непрацездатну онкохвору мати - [PERSON]. Зазначив, що ніколи не ухилявся від виконання свого батьківського обов»язку утримувати дитину, але позивач зникла і не виходить з ним на зв»язок. Наявність у нього щомісячного доходу у розмірі 5 529 грн 17 коп не дає змоги йому сплачувати аліменти в розмірі 5000,00 гривень щомісячно як просить позивач. Просить задовольнити позовні вимоги частково, згоден сплачувати аліменти на дитину -[PERSON], [INFO] у розмірі ? частину від усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В решті позовних вимог просив відмовити оскільки вони не відповідають дійсності та необґрунтовані. Представник відповідача в судовому засіданні надав свої письмові заперечення в яких посилався на те, що сума аліментів які просить позивачка значно завищені, відповідач немає такої змоги сплачувати аліменти в розмір 5000,00 щомісячно. Просить задовольнити позовні вимоги частково у розмірі ? частину від вісх видів заробітку відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стосовно стягнення додаткових витрат то відповідач ходив разом з позивачем і дитиною. Він знає що дитині потрібен масаж і ЛФК, однак всі ці процедури є абсолютно безкоштовні. Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача додаткових витрат щомісячно в розмірі 8400,00 гривень безпідставні та необгрунтовані. Просить в цій частині позовних вимог позивачу відмовити. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 30 червня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб (а.с.9) 19 серпня 2016 року народилася - [PERSON], батьками якої є позивач та відповідач у справі (а.с. 10) Малолітня донька проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Згідно з ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при цьому батьки несуть спільний обов'язок по утриманню дитини. Згідно ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Конвенцією про права дитини (стаття 3) передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, суд вирішує стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на малолітню дитину в розмірі 2000 гривень щомісячно починаючи з 18.12.2017 року і до повноліття дитини. Суд вважає, що саме такий розмір аліментів є необхідним і достатнім для нормального розвитку і утримання дитини. Суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача додаткових витратах на дитину у зв"язку з наступним. Згідно ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Предметом доказування в справах даної категорії є наявність особливих обставин для понесення додаткових витрат, інших істотних обставин. Спір між батьками щодо розміру додаткових витрат може бути вирішено судом. Доказів, які б підтверджували понесення позивачем додаткових витрат у розумінні ст.185 СК України або доказів щодо конкретного розміру таких витрат у майбутньому суду не надано, що вказує на необґрунтованість цих вимог. Докази щодо наявності у дитини ряду хвороб, пов"язаних з суглобами датовані березнем, травнем, груднем 2017 року. Необхідність продовження лікування станом на момент розгляду справи доказами не підтверджено. Зазначаючи орієнтовну вартість процедур (масаж, ЛФК, рентгенографія) доказів на підтвердження їх вартості не надано. Товарний чек від 15.12.2017 року (а.с.21) вказує на оплату товара, однак якого саме і яке він має відношення до потреб дитини з"ясувати неможливо. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд присуджує до досягнення з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 704,80 грн. Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial