Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно за заповітом посилаючись на те, що 21.04.2015 року померла [PERSON] Ще при житті вона склала заповіт, в якому все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, взагалі все те, що їй буде належати і на що вона за законом матиме право заповіла позивачу та [PERSON], який відмовився від прийняття спадщини. Позов мотивує тим, що після смерті [PERSON], залишилися, як спадкове майно, земельна ділянка площею 0,1793 га цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та земельна ділянка площею 0,2230 га цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташовані за адресою с.Мала Рача, вул.Шевченка, 222 Радомишльського району, Житомирської області. Зазначені ділянки до відкриття спадщини фактично належали на праві приватної власності [PERSON], оскільки 27 червня 2007 року рішенням 13 сесії 5 скликання Великорацької сільської ради №129 було надано дозвіл [PERSON] на розробку технічної документації щодо відведення зазначених ділянок у її власність, а отже спадкодавець володів та користувався ними за свого життя. Спадщину позивач прийняв, але факт відсутності правовстановлюючих документів на зазначене спадкове майно не дає йому можливості отримати у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за заповітом, тому просить визнати за ним право власності на земельні ділянки Сторони у судове засідання не з"явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надіслали до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено,що 21.04.2015 року померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про її смерть. 01 жовтня 2012 р. [PERSON] зробила заповіт (зареєстрований в реєстрі за № 66, с. Велика Рача) в якому все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, взагалі все те, що їй буде належати і на що вона за законом матиме право заповіла на ім"я позивача - [PERSON] та [PERSON] З оглянутої в судовому засіданні копії спадкової справи №61/2015 заведеної приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу [PERSON] відносно майна померлої 21.04.2015 року [PERSON], судом встановлено, що позивач 05.05.2015 року звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Інший спадкоємець за заповітом - [PERSON] 05 травня 2015 року подав заяву про відмову від прийняття спадщини. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно земельна ділянка площею 0,1793 га цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та земельна ділянка площею 0,2230 га цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташовані за адресою с.Мала Рача, вул.Шевченка, 222 Радомишльського району, Житомирської області. У звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно позивач звернувся до суду з цим позовом. Судом також встановлено, що рішенням Великорацької сільської ради Радомишльського району Житомирської області № 129 від 27.06.2007 року [PERSON] надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок що передаються в приватну власність площею 0,25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,35 га для ведення особистого селянського господарства . Рішенням Великорацької сільської ради Радомишльського району Житомирської області № 263 від 16.07.2008 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки та передано у власність [PERSON] земельні ділянки площею 0,1793 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,2230 га для ведення особистого селянського господарства. За змістом ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом мають особи, зазначені у ст. 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved