Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

03.09.2018 року позивач [PERSON] подав до суду позов, в якому просив визнати договір купівлі-продажу 156/1000 частин квартири [ADDRESS] , укладений 17.05.2000 року на Одеській універсальній біржі «Вітязь» між [PERSON] та [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені неповнолітнього [PERSON] , дійсним. При цьому позивач вказував, що договір був укладений на біржі відповідно до норм діючого на той час законодавства, а також був зареєстрований в КП «ОМБТІ та РОН» 31.05.2000 року. На цей час договір має бути нотаріально посвідчений. Ухвалою суду від 11.09.2018 року провадження по справі відкрито. Ухвалою суду від 11.10.2018 року залучено [PERSON] в якості правонаступника позивача [PERSON] , який помер [INFO] , та зупинено провадження по справі до спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини. Ухвалою суду від 08.05.2019 року провадження по справі поновлено та до участі в справі залучено в якості третьої особи на стороні позивача [PERSON] . Ухвалою суду від 23.05.2019 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. До судового засідання позивач [PERSON] не з`явилась, повідомлялась належним чином. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до судового засідання не з`явились, повідомлялись належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи Одеської універсальної біржі «Вітязь» до судового засідання не з`явився, згідно даних ЄДРПОУ станом на 31.08.2018 року статус юридичної особи ОУБ «ВІТЯЗЬ» - припинено. Третя особа на стороні позивача [PERSON] надав до суду 06.06.2019 року заяву, в якій вказав, що спадкодавець [PERSON] визначився за життя щодо спадщини, частину спадщини заповів йому - [PERSON] , яку він отримав. Частину спадщини заповів [PERSON] , щодо якої проводиться судовий розгляд справи. Вирішення вказаного спору на права [PERSON] не вплине, він не має претензій до позивача, враховуючи його зайнятість, просить проводити розгляд вказаної справи за його відсутності. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 17.05.2000 року [PERSON] , яка діяла від свого імені та на представництво інтересів неповнолітнього [PERSON] , та [PERSON] на Одеській Універсальній Біржі «Вітязь» уклали договір №2000-059М купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого [PERSON] яка діяла від свого імені та на представництво інтересів неповнолітнього [PERSON] , продала, а [PERSON] купив 156/1000 частин квартири за адресою: [ADDRESS] /а.с.7-8/. Договір був зареєстрований в ОМБТІ та РОН 31.05.2000 [INFO] в кн. 355 пр-95-р905. Судом також досліджено технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] /а.с.9-10/. [PERSON] помер [INFO] , про що суду надано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 08.09.2018 року Одеським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області /а.с.22/. Спадпоємцем [PERSON] згідно з заповітом від 06.12.2016 року є [PERSON] /а.с.23/, що також підтверджується листом Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі від 02.04.2019 року №12л/2018/02-14 /а.с.39/. Матеріали справи не містять доказів, які були б відхилені судом. Суд зазначає, що спірні правовідносини є сімейними та регламентуються положеннями ст. ст. 47, 224 ЦК Української РСР 1963 року, ст. ст. 209, 220 ЦК України. У ході розгляду справи судом не виявлено норм права, на які посилалися сторони, що не підлягають застосуванню до даних правовідносин. На момент укладання договору купівлі-продажу вказаної квартири був чинним Закон України "Про товарну біржу", відповідно до умов якого договори, оформлені товарною біржею, визнавались дійсними, а сам правочин купівлі-продажу було вчинено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства. В подальшому до ЦК Української РСР 1963 року були внесені зміни, відповідно до яких угоди щодо відчуження нерухомого майна підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. Відсутність належних правовстановлюючих документів на квартиру, на думку суду, істотним чином порушує право власності позивача, яке підлягає судовому захисту. Згідно положень ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР 1963 року якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Аналогічне за змістом положення містить ч. 2 ст. 220 ЦК України - якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких обставин, враховуючи, що у зв`язку із тим, що правовстановлюючий документ на частину квартири не відповідає вимогам діючого законодавства, суд вважає, що вимоги позивача [PERSON] , як спадкоємця [PERSON] , підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved