Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

Позивачка звернулась\~до суду\~з позовом\~в якому\~просить розірвати\~шлюб з\~відповідачем,\~який зареєстрований\~Звенигородською сільською\~радою м.\~Олександрія Кіровоградської\~області,\~актовий запис\~№ 4. Позовні вимоги мотивує тим, що шлюбні відносини вони з відповідачем припинили, між ними відсутні взаєморозуміння і взаємоповага, шлюб носить формальний характер. Проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області суду від 06 квітня 2021 р. відкрито провадження у справі. Сторони в судове засідання не з`явилися. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти заочного рішення суду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав. За таких обставин, суд ухвалив провести заочний розгляд справи у відсутність сторін, постановивши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ст.280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано Звенигородською сільською радою м. Олександрія Кіровоградської області, актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Відносини між подружжям не склалися, шлюбні відносини припинили, спільне господарство не ведуть. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Згідно роз`яснень, які викладені у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбі, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім"ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Дані правовідносини регулюються ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При розгляді справ про розірвання шлюбу, суд за правилами ст. 112 Сімейного кодексу України з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної поваги та любові, взаємодопомоги та підтримки, що є морально-правовою основою шлюбу. Тому, враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Судові витрати суд залишає за фактично понесеними, оскільки позивач на їх стягненні з відповідача не наполягає.

Outcome: approved