Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовом до відповідачав про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої вимоги мотивувала тим, що є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], відповідач зареєстрований за зазначеною адресою. Відповідач не проживає у зазначеній квартирі з листопада 2014 року, не бере участі у витратах, пов'язаних з утриманням квартири та з оплатою комунальних послуг. В спірній квартирі відсутнє майно, що належить відповідачу. У зв'язку з наведеним позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представництво інтересів здійснював [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язанні повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. За згодою позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідив матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини. Відповідач є сином позивача (а.с.11), яка є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Згідно довідки Комунального концерну «Центр комунального сервісу» № 1305 від 02 листопада 2016 року у спірній квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.33). Згідно акту Житлово-експлуатаційної дільниці № 408 від 11 листопада 2016 року відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS], однак з листопада 2014 року не проживає у зазначеній квартирі (а.с. 34). Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Статтею 317 ЦК України визначений зміст права власності - право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач зареєстрований у спірній квартирі, як член сім"ї та понад один рік без поважних причин не проживає за місцем реєстрації, що підтверджується актом Житлово-експлуатаційної дільниці № 408. Отже, позовні вимоги щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню повністю: визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що розташовано за адресою: [ADDRESS] При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп., відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір немайнового характеру в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved