Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

14.11.2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити нікчемність посвідченої 26.04.2012 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстраційним № 1042 довіреності від імені [PERSON] на ім."я [PERSON], визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири 490 по пр.. Перемоги, 76 в м. Харкові , посвідчений 24.05.2012 року приватним нотаріусом [PERSON], реєстраційний № 1171 , укладений між [PERSON], який діяв в інтересах [PERSON]? та [PERSON], визнати за ним право власності на квартиру 490 по пр.. Перемоги, 76 в м. Харкові в порядку спадкування за заповітом після [PERSON], померлої 31.03.2012 року, стягнути з відповідачів понесені судові витрати. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 31.03.2012 року в результаті пожежі в квартирі загинула (отруєння угарним газом) його двоюрідна сестра [PERSON], [INFO]. Раніше, 16.06.2007 року помер син [PERSON] [PERSON]. Сестра [PERSON] залишилась проживала одна в двокімнатній ізольованій квартирі [ADDRESS], яка належала їй на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло , яке видане Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду 21.06.1993 року та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданного державним нотаріусом Десятої Харківської державної нотаріальної контори 26.02.2008 року. Відповідно до заповіту, складеного [PERSON] за життя, він є єдиним спадкоємцем її майна, більш близьких родичів у померлої не було, після смерті сина залишилась самотньою. Після трагічного випадку 31.03.2012 року він приїхав до квартири [PERSON] на наступний день, але ні паспорта померлої , ні документів на квартиру, не знайшов. Поховав він сестру [PERSON] без документів, на підставі довідки , виданої Дзержинським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області. 06.04.2012 року він звернувся до Десятої Харківської Державної нотконтори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] При отриманні необхідних довідок для прийняття спадщини в БТІ, йому стало відомо, що прокуратурою міста вилучено інвентаризаційну справу та після її повернення всі матеріали направлені до юридичного відділу Харківської міської ради. Також йому стало відомо, що за паспортом [PERSON] 26.04.2012 року приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] посвідчена довіреність, згідно якої [PERSON] уповноважила [PERSON] бути її представником з питань продажу належної їй квартири № 490 по пр.. перемоги, 76 в м. Харкові .Тобто, після смерті [PERSON] була посвідчена вказана довіреність. 24.05.2012 року відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], [PERSON], який діяв в інтересах [PERSON], продав [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Дізнавши про такі шахрайські дії, він став звертатися зі скаргами в різні інстанції. 19.10.2012 року було порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15- ч. 3 ст. 190 КК України, слідство по якій на дійсний час зупинено на підставі п. 3 ст. 206 КПК України ( в редакції 1960 року). Оскільки квартира [ADDRESS] продана на підставі нікчемної довіреності , виданої фізичною особою- Губіною В.В., цивільна правоздатність якої припинилась в момент її смерті, наявні законні підстави для визнання договору купівлі-продажу вказаної вище квартири недійсним. Під час розгляду справи в суді [PERSON] зареєструвала право власності на спірну квартиру на своє ім"я. В судовому засіданні позивач та його уопноважений представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити на підставі наведених вище обгрунтувань. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та її уповноважений представник заперечували проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] пояснила, що займалась пошуком квартири для послідуючої покупки . Побачивши оголошення про продаж квартири, разом з чоловіком прийшли за вказаною адресою, де побачили літню жінку, також в квартирі знаходились чоловік та інша жінка, які представилися її родичами. З племінником бабусі домовились про ціну продажу, після чого оформили договір завдатку на суму 1 000 доларів США, який підписувала особисто літня жінка. В покупки квартири їй допомагав її знайомив [PERSON], на якого вона попросила від імені бабусі оформити довіреність. Договір купівлі-продажу оформляли після повернення її чоловіка з відрядження. Гроші за квартиру передавала родичам бабусі в присутності самої бабусі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать дані, які містяться в матеріалах справи. Третя особа - приватний нотаріус [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі. Представник третьої особи - Десятої ХДНК в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та докази, надані сторонами в обгрунтування заявлених позовних вимог та заперечень на позовні вимоги, дійшов наступного. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за заверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судовим розглядом справи встановлено, що [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду 21 червня 1993 року за реєстровим № 1-93-16076, зареєстрованого в Харківському міському бюро технічної інвентаризації 06.07.1993 року за реєстровим № П-1-1466 та Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданного державним нотаріусом Десятої Харківської державної нотаріальної контори 26.02.2008 року за реєстровим № 3-669, на праві приватної власності належала квартира №490 по пр.. Перемоги, 76 в м. Харкові , що також підтверджено даними Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП Харківське міське бюро технічної інвентаризації 13.03.2008 р. за № 18085096. 07 лютого 2006 року [PERSON] на випадок смерті зробила розпорядження , яким все її майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, а також на що вона буде мати право, вона заповіла [PERSON], [INFO] (а.с. 10), оформивши заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 430. Відповідно до даних свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 349316, виданого 03.04.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, [PERSON] померла 31 березня 2012 року (а.с. 11). Відповідно до даних довіреності від 26.04.2012 року, посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованої в реєстрі за № 1042, [PERSON] уповноважила [PERSON] бути її представником з усіма необхідними повноваженнями з питань продажу, за ціну та на умовах на свій розсуд, належної їй на праві власності квартири, що знаходиться за адресою: м. Харків, пр. Перемоги, б. 76, кв. 490, з правом зняття її з реєстраційного обліку (виписати) в житловому будинку за адресою: м. Харків, пр. Перемоги, б. 76, кв. 490 та постановки на реєстраційний облік (прописати) за адресою: [ADDRESS], 18 (а.с. 13). Відповідно до даних договору купівлі-продажу від 24.05.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1171, [PERSON], що діяв від імені [PERSON], передав у власність, а покупець [PERSON] прийняла у власність двокімнатну квартиру [ADDRESS], житловою площею 27,7 кв.м., загальною площею 46,0 кв.м. (а.с 19) . Зі змісту договору вбачається, що відповідно до вимог ст.. 182 ЦК України, право власності на вказану вище квартиру підлягає державній реєстрації у КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації". Покупцем [PERSON] було подано заяву про державну реєстрацію прав для проведення державної реєстрації права власності на квартиру № 490 по пр.. Перемоги, 76 у м. Харкові на підставі вказаного вище договору купівлі-продажу. Реєстратором КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" 29.05.2012 року відповідно до п.п. 3.4, 3.5.4 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності та інших речових прав прийнято рішення про відмову в державній реєстрації прав, яке мотивоване тим, що, подані документи не відповідають вимогам, встановленим Положенням та іншими нормативно-правовими актами, або не дають можливість встановити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства. На підставі договору купівлі-продажу [PERSON], від імені якої за довіреністю діяв [PERSON], продала квартиру № 490 по пр.. Перемоги, 76. При вивченні матеріалів інвентаризаційної справи встановлено, що [PERSON] померла 31.03.2012 року. Відповідно до ч. 6 ст. 248 ЦК України, у разі смерті особи, яка видала довіреність, представництво за довіреністю припиняється. Станом на 24.05.2012 року [PERSON] не мав правових підстав для підписання договору купівлі-продажу від імені [PERSON]В.( а.с.23). Дзержинським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, за даним фактом, порушена кримінальна справа за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15- ч. 3 ст. 190 КК України , тобто незакінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману, яке завдало великий матеріальний збиток. Зі змісту постанови про порушення кримінальної справи від 19.10.2012 року вбачається, що в квітні 2012 року невстановлені особи, використовуючи паспорт громадянина України на ім"я [PERSON], [INFO], яка померла 31.03.2012 року, видали від її імені довіреність на ім."я [PERSON] на право представляти інтереси померлої при продажу належної їй на праві власності квартири , яка розташована за адресою: [ADDRESS], після чого, оформивши всі необхідні для цього документи, намагалися продати її. Таким чином, невстановлені особи шахрайським шляхом намагались заволодіти квартирою, яка розташована за вказаною вище адресою, яка , відповідно до діючого законодавства, повинна була бути успадкована за заповітом братом померлої [PERSON], чим могли завдати останньому великий матеріальний збиток. Постановою від 18.11.2012 року досудове слідство по кримінальній справі зупинено на підставі п. 3 ст. 206 КПК України ( в редакції 1960 року). Відповідно до вимог ст.. 244 ЦК України, довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. В судовому засіданні було встановлено, що довіреність від 26.04.2012 року на вчинення відповідних дій була видана уповноваженій особі в особі [PERSON] від імені особи- Губіної В.В., яка померла 31.03.2012 року Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність є одностороннім правочин, вольова дія однієї сторони. На довіреність як на цивільний правочин розповсюджуються загальні вимоги закону щодо правочинів. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Зважаючи на те, що [PERSON] померла 31.03.2012 року , її цивільна правоздатність як фізичної особи припинилась у момент її смерті, тобто 31.03.2012 року. Відповідно до вимог ст. 228 ЦК України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на незаконне заволодіння майном фізичної особи. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. Відповідно до вимог ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом ( нікчемний правочин). Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.. Позивач надав до суду достатні та належні докази, які вказують на те, що довіреність, посвідчена 26.04.2012 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстраційним № 1042 від імені [PERSON] на ім."я [PERSON], є нікчемною, а відповідно не породжує для сторін жодних прав та обов"язків. Відповідно до вимог ч. 3 ст.. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним, оскільки укладений з порушенням вимог закону. Позивач, як спадкоємець на майно за заповітом померлої [PERSON], заінтересована особа довів суду, що спірна квартира без законних на те підстав була відчужена стороньою особою, яка не мала на це права. За таких обставин, наявні законні підстави для визнання договору купівлі-продажу квартири 490 по пр.. Перемоги, 76 в м. Харкові , посвідченого 24.05.2012 року приватним нотаріусом [PERSON], реєстраційний №1171, укладеного між [PERSON], який діяв в інтересах [PERSON]? та [PERSON],недійсним. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, в тому числі на квартиру № 490 по пр.. Перемоги, 76 в м. Харкові. Позивач, як спадкоємець за заповітом, 06.04.2012 року звернувся до Десятої харківської державної нотконтори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджено документально. Наявні законні підстави для визнання за ним права власності на квартиру 490 по пр.. Перемоги, 76 в м. Харкові в порядку спадкування за заповітом після [PERSON], померлої 31.03.2012 року. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача законні, обґрунтовані, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України, наявні підстави для стягнення з відповідачів на користь позивача понесених ним судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved