Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

04.04.2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON], зазначивши, що з 08.06.2012 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] в Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 273. Від шлюбу народився син - [PERSON] [INFO]. З липня 2014 року вона з [PERSON] однією сімєю не проживає. З липня 2015 року відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, не цікавиться сином, його станом здоров'я. Дитина дуже хвороблива, що ставить її в скрутне матеріальне становище. Просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму до досягнення дитиною відповідного віку. Позивач в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач до судового засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає, за можливе відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 08 червня 2012 року сторони перебувають у шлюбі . Від шлюбних відносин народився син - [PERSON], [INFO] - батьками якого, згідно свідоцтва про народження є [PERSON] та [PERSON] ( а.с.5,6). Відповідно до довідки про доходи [PERSON] працює у ТОВ «Фоззі-Фуд» з 07.08.2015 року. Загальна сума доходу за період з 01.09.2015 року по 29.02.2016 р. без урахування аліментів становить шістнадцять тисяч п'ятсот десять грн.. 48 коп. Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини( аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або) у твердій грошовій сумі. При цьому діючим законодавством не передбачено конкретних часток від доходу відповідно до кількості дітей. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, платника аліментів ; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки. сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено , що в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоров"я та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає за можливе стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої дитни - [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів його доходу, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи, що при зверненні до суду позивачка була звільнена від сплати судового збір, він , у відповідності до вимог ст.. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача у сумі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved