Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

03 жовтня 2017 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, який зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції від 28 квітня 2012 року, актовий запис № 186, а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання до досягнення їх молодшою дитиною трирічного віку, в розмірі 1/6 частки від всіх видів його доходу щомісяця, а також судові витрати по справі в сумі 640 грн. В обґрунтування цих вимог вказувала, що шлюбні стосунки із відповідачем не склалися та були припинені з липня 2017 року, з того ж час вони мешкають окремо. Їх неповнолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], перебувають на її утриманні. Відповідач будь-якої допомоги в матеріальному забезпеченні дітей не надає та не допомагає матеріальне і їй, хоча вона потребує такої допомоги, адже перебуває у декретній відпустці по догляду за дітьми до досягнення їх сином трирічного віку, що зумовлює її скрутне матеріальне становище. Позивач [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила про розгляд справи за її відсутності. У позовній заяві, у разі задоволення її вимог щодо розірвання шлюбу, просила присвоїти їй дошлюбне прізвище - [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про причини неявки не повідомив, хоча про час та місце судового засідання повідомлений належно, про що свідчать дані зворотнього поштового повідомлення (а.с. 10, 17, 26), у зв'язку з чим суд допустив заочний розгляд справи. Зі змісту письмових доказів слідує, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 2012 року (а.с. 6) та мають двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO] (а.с. 13) та [PERSON], [INFO] (а.с. 12), які проживають із матір'ю. Щодо позовних вимог про розірвання шлюбу, то як вказує позивач, шлюбні стосунки із відповідачем погіршилася з січня 2017 року та усі спроби налагодити відносини позитивних результатів не дали, і з липня 2017 року вони взагалі припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо один від одного. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим, а його існування є формальним. За вказаного, виходячи з вимог ст.ст. 105, 110 Сімейного кодексу України, враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка (ст. 51 Конституції України), суд дійшов висновку про розірвання шлюбу між сторонами. Щодо вимог про стягнення аліментів на утримання дружини, то судом встановлено, що позивач потребує матеріальної допомоги, оскільки не працює у зв'язку з доглядом за дітьми та досягненням найменшим трьох років. За положеннями ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. За частиною 4 даної статті дружина, з якою проживає дитина, має право на таке утримання незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища. Згідно частини 6 цієї ж статті, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. З огляду на наведене, враховуючи що, після припинення між сторонами шлюбних відносин, їх малолітні діти проживають із матір'ю, найменша їх дитина не досягла трьох років, то за положеннями вище вказаних норм за позивачкою передбачено право на матеріальну допомогу (аліменти) від батька дитини до досягнення їх сином трирічного віку, а тому позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та, виходячи з розміру аліментів, про який просить позивач (1/ 6 частина від доходу відповідача) підлягають задоволенню в повному обсязі. Окрім цього, згідно зі ст. 79, ст. 88 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір", з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. за вимогою про стягнення аліментів, а за вимогою про розірвання шлюбу - на користь позивача також 640 грн. понесених нею при зверненні до суду із цим позовом.

Outcome: approved