Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] 27.02.2020 року звернулися до суду із позовом до Приватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма "Степовик" про розірвання договору оренди земельної ділянки посилаючись на наступне. Позивачі, [PERSON] та [PERSON] , являються спадкоємцями після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно ними успадкована в рівних частках належна йому земельна ділянка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 7,9100 гектарів, кадастровий номер 1225483500:01:006:0011, яка розташована на території Кисличуватської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області. Належна їм, зазначена земельна ділянка знаходиться в користуванні у Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «СТЕПОВИК» відповідно до Договору оренди землі від 10.12.2009 року, зареєстрованого у Томаківському районному відділі ДРФ ДП «ЦДЗК» 16.03.2010 року, запис № 041013400058. Відповідно до абзацу другого пункту 39 зазначеного Договору оренди землі, перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря є підставою зміни умов або розірвання договору. Позивачами, на адресу засновника Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «СТЕПОВИК» [PERSON], 14.11.2019 року рекомендованим листом направлено заяву, в якій останні прохають на успадкованій ними земельній ділянці не проводити польових робіт, так як бажають обробляти її самостійно. Проте, як вбачається з поштової відмітки, [PERSON] зазначеного листа не отримав без зазначення причини. Позивачами, на юридичну адресу Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «СТЕПОВИК», 14.11.2019 року поштовим відправленням, рекомендованим листом направлено лист - повідомлення, в якому останні зазначають, що, відповідно до зазначених умов абзацу другого пункту 39 Договору оренди землі, вважати Договір оренди землі розірваним, та пропонують скласти додаткову угоду про розірвання Договору та акт приймання - передачі земельної ділянки. Проте, листа позивачам також установою пошти повернуто, по причині встановленого строку зберігання, у зв`язку з неотриманням листа одержувачем. Від усних перемов, щодо вирішення питання розірвання Договору, представники Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «СТЕПОВИК» ухиляються. У зв`язку з чим позивачі були змушені звернутися до суду з даними позовними вимогами. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено [PERSON] та [PERSON] , являємося спадкоємцями після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно ними успадкована в рівних частках належна йому земельна ділянка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 7,9100 гектарів, кадастровий номер 1225483500:01:006:0011, яка розташована на території Кисличуватської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області. Зазначена обставина підтверджується виданими їм нотаріусом: свідоцтвами про право на спадщину за заповітом від 10.10.2019 року, зареєстрованими в реєстрі за № 1045 та за № 1046, Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.10.2019 року, за індексними номерами витягів: 184362414 та 184361884. Належна їм, зазначена земельна ділянка знаходиться в користуванні у Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «СТЕПОВИК» відповідно до Договору оренди землі від 10.12.2009 року (далі Договір), зареєстрованого у Томаківському районному відділі ДРФ ДП «ЦДЗК» 16.03.2010 року, запис № 041013400058. Відповідно до абзацу другого пункту 39 зазначеного Договору оренди землі, перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря є підставою зміни умов або розірвання договору. Позивачами, на адресу засновника Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «СТЕПОВИК» [PERSON], 14.11.2019 року рекомендованим листом направлено заяву, в якій останні прохають на успадкованій ними земельній ділянці не проводити польових робіт, так як бажають обробляти її самостійно. Проте, як вбачається з поштової відмітки, [PERSON] зазначеного листа не отримав без зазначення причини. Позивачами, на юридичну адресу Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «СТЕПОВИК», 14.11.2019 року поштовим відправленням, рекомендованим листом направлено лист - повідомлення, в якому останні зазначають, що, відповідно до зазначених умов абзацу другого пункту 39 Договору оренди землі, вважати Договір оренди землі розірваним, та пропонують скласти додаткову угоду про розірвання Договору та акт приймання - передачі земельної ділянки. Проте, листа позивачам також установою пошти повернуто, по причині встановленого строку зберігання, у зв`язку з неотриманням листа одержувачем. Від усних перемов, щодо вирішення питання розірвання Договору, представники Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «СТЕПОВИК» ухиляються. На адвокатський запит, Відділом Держгеокадастру у Томаківському районі Дніпропетровської області, надано належним чином завірену копію Договору оренди землі від 10.12.2009 року, укладеного між [PERSON] та ПСП Агрофірма «Степовик», зареєстрованого в Державному реєстрі земель 16.03.2010 року за № 041013400058. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, Цивільним кодексом України (далі -ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі». За змістом ст. 1 вказаного Закону оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до положень ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства). Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Згідно ч. 1 ст. 32 Закону «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. За змістом ч. 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний судом за вимогою нового власника земельної ділянки, якщо таке право передбачено договором. У даному випадку у п. 39 Договору оренди землі сторони передбачили, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи є підставою для зміни умов або розірвання договору, що відповідає вимогам ст. ст. 6, 627, ч. ч. 1,2 ст. 651 ЦК України Пункт 39 Договору відповідає положенням пункту 40 Типового договору оренди землі, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів Українивід 3 березня 2004 року № 220, та погоджений сторонами саме в такій редакції, що передбачає в якості підстав розірвання договору оренди зміну власника, двозначного тлумачення умови договору не містять. Згідно ч. 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 03.02.2020 року по справі № 530/1578/16-ц провадження № 61-4697св19. На підставі наведеного та

Outcome: approved