Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

06.09.2017 позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Добростанівської сільської ради Яворівського району Львівської області про визнання власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] померла її баба [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно - житловий будинок [ADDRESS]. Ще за життя 01.09.2016 [PERSON] склала заповіт, згідно якого усе належне майно заповіла їй. На даний час вона бажає оформити право власності на успадкований житловий будинок після смерті баби, однак це унеможливлюється відсутністю свідоцтва про право власності на даний будинок, тому просила у судовому порядку визнати її власником будинку [ADDRESS]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач - Добростанівська сільська рада Яворівського району Львівської області, подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутності представника сільської ради, позов визнає та заперечень не має. Згідно з ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку про підставність задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS], побудований у 1961 році, числиться за [PERSON], [INFO]. 01.09.2016 [PERSON] склала заповіт, за яким на випадок своєї смерті усе своє майно заповіла [PERSON] Даний заповіт посвідчено приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Карпою Т.В. [INFO] [PERSON] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть, виданим 01.12.2016 Добростанівською сільською радою Яворівського району Львівської області. Право власності на житловий будинок належним чином не оформлено, проте даний будинок відповідає технічним вимогам, що підтверджується технічним паспортом, який виготовлено 26.06.2017. Спадкоємців, які згідно ст.1241 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) мали б право на обов'язкову частку у спадщині [PERSON], судом не встановлено. Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Згідно ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.4 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За положеннями ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною 5 ст.1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Позивач у справі [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом майна померлої [PERSON], спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині [PERSON], судом не встановлено. Враховуючи те, що відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок унеможливлює позивачу належне оформлення спадкових прав, суд вважає, що за [PERSON] слід визнати право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті баби. На підставі викладеного,

Outcome: approved