Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

у жовтні 2015 року [PERSON] та [PERSON] звернулися у суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житлом, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та та зняття з реєстрації. В обгрунтування своїх вимог позивачі посилаються на те, що вони є співвласниками квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 26.08.2003 р. державною адміністрацією Голосіївського району м. Києва. Позивачі зазначають, що у зазначеній квартирі 28.02.2008 р. було зареєстровано проживання онуки позивачів - [PERSON], [INFO], а 12.01.2012 р. було зареєстровано проживання відповідача [PERSON], [INFO], який на момент реєстрації був чоловіком їх онуки. До червня 2013 р. відповідач проживав у спірній квартирі. Проте сімейне життя між онукою та її чоловіком не склалося, внаслідок чого у червні 2013 року їх сім"я фактично розпалася. Відповідач забрав усі свої речі та пішов з квартири, де з вказаного часу не проживає. Шлюб між ними було розірвано органом РАГС, оскільки дітей від шлюбу вони не мали. З метою врегулювання майнових та інших питань 24.07.2013 р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Васько А.В., зі змісту якого вбачається, що на дату укладення даного договору сторони проживають окремо, спільного бюджету не ведуть, фактичних шлюбних відносин не підтримують. Проте, до цього часу відповідач добровільно не зняв себе з реєстрації проживання у вказаній квартирі, не несе будь-яких витрат на утримання квартири, не сплачує комунальні послуги, дані витрати позивачі сплачують самостійно. Реєстрація відповідача у належній позивачам квартирі перешкоджає їм, як співвласникам, належним чином володіти та користуватися квартирою, завдяки такій реєстрації створюється необ"єктивна інформація щодо місця проживання відповідача. За таких підстав, просять визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS], та зяти відповідача з реєстрації за вказаною адресою. В судове засідання представник позивачів надав клопотання про судовий розгляд без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся судом. Третя особа - Голосіївський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві в судове засідання також надіслала клопотання про слухання справи без їх участі. Суд за згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим 09 вересня 2003 року державною адміністрацією Голосіївського району м. Києва (а.с. 10). У зазначеній квартирі зареєстровані позивачі [PERSON] та [PERSON], їх син [PERSON], онука [PERSON], а також з 12 січня 2012 року зареєстроваий відповідач [PERSON], що підтверджується довідкою форми № 3 від 05 вересня 2015 року № 2023 (а.с. 7). З матеріалів справи вбачається, що з 28 серпня 2009 року [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с. 11 зв.) 05 жовтня 2013 року шлюб між ними було розірвано, що підтверджується даними свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 05 жовтня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві. (а.с. 13) Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підтвердження своїх доводів щодо відсутності відповідача у спірній квартирі більше одного року, позивач посилається на письмові докази. Актом від 15 жовтн 2015 року обстеження квартири підтверджений факт відсутності [PERSON] в квартирі [ADDRESS] з червня 2013 року. (а.с. 21). З матеріалів справи вбачається, що 24.07.2013 р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріаьного округу Васько А.В., зі змісту якого вбачається, що на дату укладення даного договору сторони проживають окремо, спільного бюджету не ведуть, фактичних шлюбних відносин не підтримують. (а.с. 8-9) Оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що відповідач не проживає у спірній квартирі більше одного року без поважних причин, а тому вимога про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом підлягає задоволенню. З огляду на наведене, позовна заява підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову, стягненню з [PERSON] на користь позивачів підлягає 243 гривні 60 копійок судового збору.

Outcome: approved