Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на нежитлові споруди загальною площею 571,1 кв.м. на майданчику по [ADDRESS], а саме нежитлову одноповерхову будівлю для нужд персоналу майданчика - сторожку, загальною площею 9,7 кв.м.; огорожу майданчика площею 264,4 кв.м. та навіс 296 кв.м. над ним, що включає в себе встановлення залізобетонного фундаменту по периметру огорожі майданчика та під нежитловою будівлею довжиною 176 п.м., що розташовані на усій площі майданчику -1 796 кв.м.. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 18 квітня 2014 року між нею та Комунальним підприємством "Міськавтопарк" Дніпропетровської міської ради в особі в.о. директора Бацуна В.П. було укладено договір № 319 АП "Про організацію та експлуатацію майданчика для паркування", відповідно до якого йому за плату надається у користування майданчик для паркування транспортних засобів, що розташований за адресою [ADDRESS] З метою зручності експлуатації майданчика для паркування було проведено благоустрій території, розроблено проектну документацію з розбудови об'єкту, отримано технічні висновки по інструментальному обстеженню будівельних конструкцій нежитлових будівель розташованих на майданчику, складено технічний паспорт на нежитлову будівлю та проведено будівельні роботи. Під час проведення будівельних робіт були дотримані архітектурні, будівельні, санітарні та екологічні норми. Після завершення будівництва суб'єктом господарювання ТОВ "Закон та право. Нерухомість, земля" 05 листопада 2014 року був виготовлений технічний паспорт. Відсутність належним чином оформленого права на земельну ділянку визначає спірний об'єкт самочинним будівництвом, тому позивач просить суд визнати за ним право власності на збудовані об'єкти на майданчику для паркування розташованого за адресою м. Дніпропетровськ, [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідача Дніпропетровської міської ради просила відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем не надано належних доказів, яким чином міська рада порушила її права, а тому вважали дані позовні вимоги як передчасно заявлені. Представник відповідача комунального підприємства "Міськавитопарк" Дніпропетровської міської ради просила відмовити в задоволені позовних вимог, оскільки вони не є належним відповідачем, так як спірна земельна ділянка лише знаходиться на балансі КП "Міськавтопарк" ДМР. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги є не обґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як встановлено в судовому засіданні, 18 квітня 2014 року між [PERSON] та Комунальним підприємством "Міськавтопарк" Дніпропетровської міської ради в особі в.о. директора Бацуна В.П. було укладено договір № 319 АП "Про організацію та експлуатацію майданчика для паркування", відповідно до якого [PERSON] за окрему плату надається у користування майданчик для паркування транспортних засобів, що розташований за адресою [ADDRESS] /а.с.6-8/ З метою зручності експлуатації майданчика для паркування було проведено благоустрій території, розроблено проектну документацію з розбудови об'єкту, отримано технічні висновки по інструментальному обстеженню будівельних конструкцій нежитлових будівель розташованих на майданчику, складено технічний паспорт на нежитлову будівлю та проведено будівельні роботи. Під час проведення будівельних робіт були дотримані архітектурні, будівельні, санітарні та екологічні норми. Після завершення будівництва суб'єктом господарювання ТОВ "Закон та право. Нерухомість, земля" 05 листопада 2014 року був виготовлений технічний паспорт /а.с. 10-28/. Відповідно до статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля , споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належного затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Пункт 4 Постанови № 6 ПВССУ від 30 березня 2012 року передбачає, що при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування, або передачу права користування земельною ділянкою на підставі цивільно-правових договорів із фізичною чи юридичною особою. Згідно Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" міська влада є головним розпорядником комунальних земель. Майданчики для паркування транспортних засобів являються об'єктом благоустрою та оподатковується по ставкам встановлених Податковим кодексом України. Відповідно до ст. 10 ЗУ "Про благоустрій населених пунктів" до повноважень міської ради належить визначення на конкурсних засадах підприємств, установ, організацій, відповідальних за утримання об'єктів благоустрою. Майданчик для паркування транспортних засобів за адресою [ADDRESS] на території якого розміщується самочинно збудоване нерухоме майно, є об'єктом благоустрою та розміщується на земельній ділянці, що належить територіальній громаді міста. З метою упорядкування паркування транспортних засобів на вулицях і площах міста, підвищення дисципліни справляння збору за паркування автотранспорту та забезпечення ефективності функціонування місць для паркування автотранспорту в місті, на виконання Постанови КМУ від 03.12.09 № 1342 "Про затвердження Правил паркування транспортних засобів" Дніпропетровською міською радою затверджено рішення від 02.02.11 року № 39/8 "Про затвердження Правил паркування транспортних засобів у м. Дніпропетровську" із змінами та доповненнями, рішення від 02.02.11 № 40/8 "Про проведення конкурсу з визначення балансоутримувачів майданчиків для паркування транспортних засобів, які перебувають у комунальній власності територіальної громади міста", а також рішення міської ради від 27.12.10 № 5/6 "Про порядок справляння збору за місця для паркування транспортних засобів на території міста". Організовує та провадить діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів на майданчиках для паркування транспортних засобів комунальної форми власності Комунальне підприємство "Міськавтопарк" Дніпропетровської міської ради, яке визначено балансоутримувачем таких майданчиків на конкурсних засадах у порядку, затвердженому рішенням міської ради від 02.02.11 № 40/8 "Про проведення конкурсу з визначення балансоутримувачів майданчиків для паркування транспортних засобів, які перебувають у комунальній власності територіальної громади міста" із змінами та доповненнями. Вищезазначений майданчик для паркування внесено до Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів, у м. Дніпропетровську, затвердженому рішенням виконавчого комітету дніпропетровської міської ради від 17.12.14 № 770, як спеціально обладнаний майданчик для паркування, що зазначено у Свідоцтві про реєстрацію майданчика для паркування серії [NUMBER] Нормативно-правовим актом не передбачено облаштування майданчиків для паркування капітальними спорудами (сторожка, навіс, огорожа), а також відповідно до рішення міської ради від 27.11.2013 року № 44/43 "Про затвердження Правил благоустрою території міста Дніпропетровська" на об'єктах благоустрою забороняється виконувати будівельні, монтажні, ремонтні роботи, огороджувати територію, вчиняти будьякі дії по погіршенню чи зміні об'єкта благоустрою без відповідного дозволу КП "Управління контролю за благоустроєм міста" Враховуючи те, що КП "Міськавтопарк" Дніпропетровської міської ради не є власником спірної земельної ділянки, а тому не є належним відповідачем. Пункт 9 Постанови № 6 ПВССУ від 30 березня 2012 року передбачає, що при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що відповідно до статті 26 Закону N 2780-XII спори з питань містобудування вирішуються радами, інспекціями державного будівельного архітектурного контролю у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства. За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК, частина перша статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). У зв'язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. У зв'язку з цим звернення до суду з позовними вимогами про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності відмови компетентного державного органу про визнання такого права. Як пояснили в судовому засіданні позивач та її представник вони не зверталися з відповідною заявою до Дніпропетровської міської ради, а отже заявлені позовні вимоги про визнання права власності на самочинне будівництво до Дніпропетровської міської ради є передчасними. У відповідності до положень статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи викладене суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог, позивача. Судові витрати розподілити на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed