Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

03 квітня 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до ДП "Волиньвугілля" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Свої вимоги обґрунтовує тим, що працював на підприємстві відповідача, ВП "Шахтоуправління" "Нововолинське". 26 грудня 2014 року був звільнений у зв'язку з виходом на пенсію на підставі ст. 38 КЗпП України. Стверджує, що на день звільнення, відповідач не провів з ним повного розрахунку належних йому сум при звільненні. Остаточний розрахунок підприємство провело 30 березня 2015 року. Вважає, що відповідач повинен виплатити йому 18615,68 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 27 грудня 2014 року по 27 березня 2015 року з розрахунку 290,87 грн. х 64 робочих дні. Просить суд стягнути з відповідача вказані кошти на його користь. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подав до суду письмову заяу, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, позов підтримує повністю з підстав, наведених у позовній заяві, просить його задоволити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився без поважних причин будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи про, що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Про причини неявки до суду не повідомив. Частиною 2 статті 197 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення, або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у спорах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження жодним строком. З дослідженої судовому засіданні копії трудової книжки [PERSON] (а.с. 4) вбачається, що [PERSON] працював на ДП "Волиньвугілля". 26 грудня 2014 року звільнений у зв'язку з виходом на пенсію на підставі ст. 38 КЗпП України. Згідно довідки ДП "Волиньвугілля № 473 від 19 березня 2015 року (а.с. 5), середньоденний заробіток [PERSON] становив 290,87 грн. Відповідно до довідки ДП "Волиньвугілля" № 474/14 від 19 березня 2015 року (а.с. 6), розмір нарахованої [PERSON] заробітної плати за листопад і грудень 2014 року становить 38921,51 грн. Нарахована заробітна плата за листопад 2014 року виплачена повністю 23 січня 2015 року. Станом на 19 березня 2015 року заробітна плата за грудень 2014 року виплачена не повністю. Як вбачається з виписки з рахунків [PERSON] (а.с. 8), підприємство провело повний розрахунок з [PERSON] 30 березня 2015 року. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідачем не надано суду жодних доказів щодо правомірності невиплати [PERSON] вихідної допомоги при звільнені у строки, встановлені ст. 116 КЗпП України. Період затримки розрахунку розраховано з 27 грудня 2014 року по 27 березня 2015 року, середньоденний заробіток становить 290,87 грн. (а.с. 5), а саме: 64 робочих дні х 290,87 грн., тому до стягнення з відповідача на користь позивача належить 18615,68 грн. середнього заробітку на час затримання розрахунку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Також до стягнення з відповідача ДП "Волиньвугілля" в дохід держави підлягають судові витрати: 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved