Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

Представник позивача ПАТ «Страхова компанія «Уніка» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу. Позовні вимоги мотивовано тим, що 15.11.2017р. в м. Київ по вул. В. Васильківська відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Skoda Octavia» реєстраційний № [NUMBER] та транспортного засобу «Audi» реєстраційний № [NUMBER] , під керуванням Відповідача. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Skoda Octavia» реєстраційний № [NUMBER] була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 030117/4640/0000009. Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 17.01.2018 року по справі № 752/24347/17, [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення. З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернулась потерпіла сторона та надала всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою особою документів було складено страховий акт 00242744 від 16.04.2018 року. На підставі вище зазначеного страхового акту ПрАТ «СК «Уніка» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 42 068,54 грн. У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України «у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи. Ч. 2 даної статті вказує, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін». Представник позивача в судове засідання не з`явився. Подав заяву про слухання справи у відсутність представника. На задоволенні позовних вимог наполягав. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився. Повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. З урахуванням вищевикладеного Дніпровським районним судом м. Києва 22 грудня 2021 року, постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. 280, 281 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 02 квітня 2021 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 08 липня 2021 року справу передано на розгляд до Дніпровського районного суду м. Києва. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 жовтня 2021 року визначено головуючогог суддю Яровенко Н.О. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що 22 лютого 2017 року між позивачем та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування № 030117/4640/0000009 транспортного засобу Skoda Octavia (д.р.н. [NUMBER] ). [PERSON] 15 листопада 2017 року о 14 год 30 хв,, керуючи автомобілем «Ауді», днюзю [NUMBER] на вул. В. Васильківська в м. Києві, під час перестроювання не надав дорогу автомобілю, яким рухався в попутному напрямку, яким створив аварійну абстановку, змусив водія автомобіля «Шкода», д.н.з. [NUMBER] різко гальмувати, при цьому порушив п. 10.1 ПДР України, тобто здійснив дії передбачені ч. 4 ст. 122 КУпАП України. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 17 січня 2018 року [PERSON] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 17 листопада 2017 року потерпілий [PERSON] подав до ПАТ «СК «Уніка» повідомленняпро дорожньо-транспортну пригоду за участю автомобіля «Skoda Octavia» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Ауді» [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . В матеріалам справи міститься звіт про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ № 24С/02/18 складений 27 лютого 2018 року, який виготовлено на замовлення ПАТ «СК «Уніка» для встановлення суми матеріального збитку, причиненого власнику колісного транспортного засобу марки «Skoda Octavia» д.н.з. [NUMBER] . З якого вбачається, що вартість матеріального збитку КТЗ марки «Skoda Octavia» д.н.з. [NUMBER] склала 38570,73 грн. Відповідно до протоколу огляну колісного транспортного засобу та страхового акту № 00242744 від 16 квітня 2018 року та умов Договору страхування № 030117/4640/0000009 з вирахуванням суми франшизи розмір страхового відшкодування склав 42068,54 грн. Відповідно до платіжного доручення № 017219 від 17 квітня 2018 року ПАТ «СК «Уніка» сплатило на користь ТОВ «Авторесурс Київ» 42068,54 грн, призначення платежу: страхове відшкодування зг.дог. № 030117/4640/0000009 від 22/02/2017 р. без ПДВ [PERSON] ., ІНН [NUMBER].д.н. [NUMBER] . Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 27 Закону України ,,Про страхування" до страховика , який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Отже відповідності до положення ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП. Аналогічні положення закріплені і у ст.1191 ЦК України , згідно якої особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, зважаючи на викладене вище до ПрАТ «СК «Уніка» перейшло право вимоги на отримання від винної особи компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля «Skoda Octavia» д.н.з. [NUMBER] , внаслідок ДТП, яка мала місце 15 листопада 2017 року в м. Києві. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає Враховуючи наведене та

Outcome: approved