Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

13.09.2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Володимирівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області заінтересована особа [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом. З урахуванням уточнених позовних вимог просила визнати право власності на ? частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своєї заяви, позивач вказала, що [INFO], помер її батько - [PERSON], 1935 року народження. Після його смерті відкрилася спадщина. До складу спадкового майна увійшла земельна ділянка загальною площею 7,055 гектарів, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в на території Володимирівської сільської ради, Апостолівського району, Дніпропетровської області, кадастровий номер якої 1220382200:01:021:0013, яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 071396, виданого 11 червня 2004 року, на підставі Розпорядження голови Апостолівської районної державної адміністрації № 770/1 - р - 03 від 28.11.2003 року. Крім позивачки іншим спадкоємцем, який мав право на частку у спадщині був син померлого - [PERSON], який помер [INFO] (копія Свідоцтва про смерть додається). На сьогоднішній день, позивачці стало відомо, що [PERSON], за життя звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але Свідоцтво про право на спадщину за життя не отримував. Після його смерті відкрилась також спадщина а спадкоємцями є його дружина та діти зазначені позивачкою як заінтересовані особи по справі. Вирішуючи питання про прийняття своєї частки спадщини, позивач, як спадкоємиця першої черги після смерті батька, звернулася до приватного нотаріуса Апостолівського районного нотаріального округу [PERSON], з метою належного оформлення своїх спадкових прав. Однак нотаріус [PERSON] роз'яснила мені, що мною, як спадкоємицею було пропущено встановлений строки подання заяви про прийняття спадщини, після смерті спадкодавця, а саме шести місяців, факт спільного проживання з померлим на час відкриття спадщини позивачка підтвердити не може. Крім того для отримання Свідоцтва про право на спадщину необхідно надати нотаріусу оригінал право встановлюю чого документа, який в позивачки відсутній, а наявна лише його копія. У зв'язку з зазначеним нотаріус запропонувала звернутись до суду, для встановлення спадкування на земельну ділянку. Напередодні смерті [PERSON] тяжко хворів та потребував постійного догляду, що підтверджується відповідною довідкою Апостолівської ЦРЛ. У зв'язку з хворобою спадкодавця позивач постійно фактично проживала разом з ним та доглядала його. У зв'язку з відсутністю необхідності реєстрації свого постійного місця проживання у батьківській хаті, позивач не займалась вказаним питанням. Після смерті батька позивачка тривалий час продовжувала проживати в його будинку, тому вважала себе такою, що прийняла спадщину. Позивач [PERSON] надала суду заяву відповідно до якої просить задовольнити заявлені вимоги в повному об'ємі та визнати право власності на 1/2 частку у праві власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Справу просила слухати за її відсутності. Представник відповідача Володимирівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області надав суду заяву відповідно до якої не заперечував проти задоволення позовних вимог та просив слухати справу за його відсутності. Заінтересовані особи - [PERSON], [PERSON], [PERSON], кожен окремо, в судове засідання не з'явились, надали письмові заяви, в яких прохали слухати справу без їх участі, заявлені вимоги позивачки визнали у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає повному задоволенню. З свідоцтва про смерть № [NUMBER] від 18.08.2006 року, підтверджується час та місце смерті спадкодавця [PERSON], [INFO]. Копією спадкової справи № 352/2006, підтверджується факт прийняття спадщини [PERSON], після смерті спадкодавця [PERSON], 1935 року народження. Актом депутатського обстеження від 05.09.2013 року, підтверджується факт спільного проживання позивача [PERSON] та спадкодавця [PERSON] Згідно Свідоцтва про народження № [NUMBER] від 19.04.2001 року, встановлено факт родинних відносин позивача [PERSON] та спадкодавця [PERSON]. Довідкою Апостолівської ЦРЛ № 1567 від 04.09.2013 року, підтверджується факт постійного догляду за спадкодавцем [PERSON]. Судом встановлено, що до складу спадкового майна увійшла земельна ділянка загальною площею 7,055 гектарів, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в на території Володимирівської сільської ради, Апостолівського району, Дніпропетровської області, кадастровий номер якої 1220382200:01:021:0013, яка належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 071396, виданого 11 червня 2004 року, на підставі Розпорядження голови Апостолівської районної державної адміністрації № 770/1 - р - 03 від 28.11.2003 року. Згідно довідки Державної реєстраційної служби № 9783744 від 09.01.2014 року, встановлено відсутність заборон та арештів щодо вищевказаної земельної ділянки. Згідно роз'яснення нотаріуса № 923/01-16 від 10.09.2013 року, встановлено, що в позасудовому порядку неможливо вирішити питання успадкування майна позивачем. За змістом ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи та часом її відкриття є день смерті особи. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), та, згідно ст. 1223, ч. 2 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261 -1265 ЦК України, згідно ст. 1261 ЦК України. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Постановою № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено: «….З метою забезпечення однакового застосування законодавства про спадкування Пленум Верховного Суду України постановив:… Відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут)…..». Законом, що містить спеціальні норми і регулює відносини у сфері спадкування, є Цивільний кодекс України, який набув чинності 1 січня 2004 року. Згідно ч. 2, ст. 1241 Цивільного кодексу України, до обов'язкової частки у спадщині зараховується вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу, встановленого на користь особи, яка має право на обов'язкову частку, а також вартість інших речей та майнових прав, які перейшли до неї як до спадкоємця. Відповідно до ст. 1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкодавців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. П п.2 Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року зазначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Відповідно до п. 1.12. Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі (далі Інструкція) «Складання державного акта на право власності на земельну ділянку або право постійного користування земельною ділянкою при передачі або наданні земельних ділянок громадянам, підприємствам, установам, організаціям та об'єднанням громадян всіх видів проводиться після перенесення в натуру (на місцевість) меж земельної ділянки та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженим в установленому порядку проектом відведення цієї ділянки.» Згідно з п. 1.13. Інструкції «Складання державного акта на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою при передачі земельної ділянки, що була раніше надана громадянам, підприємствам, установам, організаціям і об'єднанням громадян всіх видів, у постійне користування або при переоформленні правоустановних документів на ці земельні ділянки, проводиться після відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженою відповідною технічною документацією.» У частині 4. ст. 174 ЦПК України вказано, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved