Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

06 серпня 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів на відшкодування інфляційних збитків та трьох процентів річних. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 23 липня 2010 року з [PERSON] в його користь було стягнуто борг за договором позики з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних в розмірі 28207, 03 грн. Крім того, рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 22 листопада 2010 року з [PERSON] в його користь було стягнуто борг за договором позики з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних в розмірі 40841,05 грн. Відділом державної виконавчої служби Нововолинського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження для виконання рішення в примусовому порядку. Судові рішення станом на день звернення до суду із позовом не виконано. Станом на 17 липня 2015 року сума боргу відповідача складає 62050 грн., розмір інфляційних збитків 46692,63 грн., 3% річних від простроченої суми 4321,31 грн. Просить стягнути з відповідача інфляційні нарахування та 3% річних відповідно до ст.625 ЦК України в розмірі 51013,94 грн., а також судові витрати по справі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судове засідання позивач не зявився, в поданій до суду позовній заяві просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, через оголошення в газеті "Волинь-нова" від 15.09.2015 року №99, причину неявки в судове засідання не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Судом встановлено, що рішеннями Нововолинського міського суду від 23 липня 2010 року та від 22 листопада 2010 року з відповідача [PERSON] в користь позивача було стягнуто борг за договором позики з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних в розмірі 28207, 03 грн. та 40841,05 грн. відповідно. Відповідачем не здійснюється повернення боргу, в результаті чого сума боргу станом на момент звернення до суду складає 62050 грн. Постановами головного державного виконавця Мазурка П.В. від 16.10.2012 року та старшого державного виконавця Панасюка В.А. від 16.10.2012 року виконавчі листи Нововолинського міського суду про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] сум боргу за договором позики повернуті стягувачеві через неможливість проведення стягнення. Разом з тим, факт ухвалення судового рішення від 23.07.2010 року та 22.11.2010 року про стягнення на користь позивача сум позики, при тому що вказані рішення не виконані, не є припиненням зобовязання боржника. Відповідно до частини 1 статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму, відповідно до статті 625 цього Кодексу. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з частиною 1 ст.598 ЦК України зобовязання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, установлених договором або законом. Підстави припинення зобовязання передбачені статтями 599-601, 604-609 ЦК України, зокрема, за ст.559 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За приписами статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частин 1 та 2). Крім того, слід зазначити і те, що право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням зазначеного індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Судом встановлено, що за час невиконання відповідачем [PERSON] своїх зобовязань за договором позики позивач поніс додаткові збитки, повязані з інфляцією, через що вартість грошей, які повинен був йому повернути відповідач, суттєво знизилась. Згідно розрахунку індексу інфляції за період з 01 серпня 2012 року по червень 2015 року, показники індексу інфляції складають 175,25%. Таким чином, розмір інфляційних збитків, що підлягає стягненню з відповідача, становить 46692,63 грн., виходячи із розрахунку: 62050 грн. (сума боргу) х 175,25% (індекс інфляції) = 108742,63 грн.; 108742,63 грн. (сума боргу з врахуванням індексу інфляції) 62050 грн. (сума боргу) = 46692,63 грн. Крім того, стягненню з відповідача підлягає три проценти річних від простроченої суми в розмірі 4321,31 грн., виходячи із розрахунку: 62050 грн. (сума боргу) х 1126 днів (кількість днів прострочення виплат) х 3% (річних) : 365 днів = 4321,31 грн. Враховуючи наведені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про правомірність, обґрунтованість та законність позовних вимог [PERSON], у зв'язку з чим суд стягує з відповідача [PERSON] в користь [PERSON] 51013,94 грн. на відшкодування інфляційних збитків та трьох процентів річних. Відповідно до ст.88 ЦПК України, до стягнення з відповідача в користь позивача підлягають понесені ним судові витрати, а саме: витрати по оплаті судового збору в розмірі 510,14 грн., що підтверджується документально (а.с.1) та 200 грн. витрат на правову допомогу (а.с.10). Також до стягнення з відповідача в користь позивача підлягають понесені ним судові витрати за опублікування в газеті «Волинь нова» оголошення про судовий виклик відповідача в сумі 150,00 грн. (а.с.30).

Outcome: approved