overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

08.07.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 19 вересня 1992 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що у них з відповідачем життя не склалось, подружні стосунки припинені через різні погляди на сімейне життя, утримання сім'ї, ведення домашнього господарства, у звязку з чим подальше сумісне проживання та збереження сімї стало неможливим, а тому просить суд позов задовольнити. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, посилаючись на ті самі обставини, що і в позовній заяві, наполягала на розлученні. Відповідач [PERSON] на виклик суду не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин чи розгляд справи у його відсутності не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вирішуючи спір суд встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19 вересня 1992 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають (а.с.5). Подружні стосунки припинені, позивач наполягає на розлученні, миритись не бажає. Причиною розпаду сім'ї стали сварки та непорозуміння, які виникали через різні характери та погляди на ведення справ сімї. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.51 Конституції України, ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.), ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України. Згідно ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і "в разі його розірвання" Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить їх інтересам, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

08.07.2015 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 17.06.2006 року. Від шлюбу мають спільну дитину доньку [PERSON], [INFO] З відповідачем спільне життя не склалось через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спору майнового характеру не мають. Фактичні шлюбні відносини припинились з липня 2015 року. Тому позивач просить, винести рішення, яким розірвати шлюб зареєстрований 17.06.2006 року між нею та відповідачем [PERSON] сільською радою Голопристанського району, Херсонської області, актовий запис № 13. Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, та просив позов задовольни, пояснив, що примирення між ними не можливе. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, пояснила що не заперечує проти розірвання шлюбу, на примирення не згоден. Вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовна заява може бути задоволена. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17.06.2006 року, зареєстрованого [PERSON] сільською радою Голопристанського району, Херсонської області, актовий запис №13. Зі свідоцтва про шлюб вбачається, що дошлюбним прізвищем позивача є «Роман». Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO] питання щодо виховання дитини між сторонами вирішено. Сторони фактично з липня 2015 року припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу. На підставі викладеного, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам неповнолітньої дитини. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. Спір щодо місця проживання дітини та про розподіл майна на час розгляду справи відсутній. Відповідно до норм ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог позовної заяви, позивач виявила бажання відновити своє дошлюбне прізвище "Чученко ".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

08.07.2015 року Сосницьким районним судом Чернігівської області прийнято рішення \~ по цивільній справі №745/367/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітню дитину. Ухвалюючи рішення, суд не вирішив питання про судові витрати. Для вирішення питання про судові витрати призначено судове засідання, в яке не зявились особи, які приймають участь у справі, про час та місце повідомлені належним чином. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи; розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. У відповідності до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" суд має стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 243,60 грн. Відповідно до вимог ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

08.07.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що з відповідачкою перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02.09.1995 року. Вказує, що шлюбні відносини із відповідачкою припинені через відсутність взаєморозуміння, байдужості до життя та проблем один одного. Близько 8 років вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Вважає, що примирення між ними, а також подальше подружнє життя неможливе. Шлюб носить формальний характер. Спору щодо поділу спільного майна не має. \~Зважаючи на зазначені обставини, просив задовольнити позовні вимоги. \~ \~ \~ \~В судове засідання сторони не з'явилися, надали заяви про слухання справи у їх відсутність. Позивач позов підтримав. Відповідачка позов визнала, просила після розірвання шлюбу залишити їй призвіще «Степанова». \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.09.1995 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ФП №268095 від\~ 02.09.1995 року виданого Кримківською сільською Радою народних депутатів Первомайського району, актовий запис № 2. Неповнолітніх дітей не мають. Судом встановлено,\~\~ що причиною, яка спонукала позивача звернутися до суду з вказаним позовом є втрата довіри, почуття любові і поваги один до одного. Відповідачка з причинами розпаду сім'ї погодилась. Сторони дійшли згоди щодо розірвання шлюбу, поскільки шлюб носить формальний характер. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів обґрунтованість своїх вимог, тому позов підлягає задоволенню. \~Після розірвання шлюбу прізвище відповідачці за її бажанням залишити\~ "Степанова". \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої\~ сторони\~ понесені\~ нею і документально підтверджені судові витрати.\~ Якщо\~\~ позов\~\~ задоволено\~\~ частково,\~\~ судові\~\~ витрати присуджуються\~\~ позивачеві пропорційно\~ до\~ розміру\~ задоволених позовних вимог,\~ а відповідачеві -\~ пропорційно\~ до\~ тієї\~ частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

08.07.2016 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем від якого мають дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, має мінливий нерегулярний дохід, у звязку з цим позивач звернулась до суду з даним позовом та просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1531,00 гривень щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду, до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку. За таких обставин, враховуючи згоду позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено згідно актового запису про народження №199, зробленого 08.04.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського районного управління юстиції у місті Херсоні, батьками [PERSON], [INFO], записані: [PERSON] та [PERSON]. Згідно рішення №666/5784/13-ц від 22.10.2013 року Дніпровського районного суду м.Херсона шлюб, зареєстрований 08.08.2009 року між [PERSON] та [PERSON], розірвано. Рішення набрало законної сили 01.11.2013 року. Судом встановлено, що згідно довідки про склад сім'ї КП "Світоч" вих.№82 від 15.02.2017 року дитина [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та перебуває на її утриманні. Згідно положень ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття. Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У зв`язку з тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, відсутні відомості про отримання відповідачем регулярного та постійного доходу, суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі, визначивши їх розмір 1531,00 гривень щомісяця, починаючи з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття. Також, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

08.07.2020 року до суду звернулося ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, посилаючись на те, що відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS] та користуються послугами підприємства по забезпеченню тепловою енергією у вигляді опалення та централізованого гарячого водопостачання, але не розраховуються за вказані послуги, в зв`язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.11.2014 року по 01.05.2020 року в сумі 19717,85 грн., яку просять стягнути з відповідачів на користь підприємства. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надходили. Суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

08.08.2007 року [PERSON] отримав в ЗАТ КБ «Приватбанк» кредит в розмірі 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку при умові сплати відсотків-24%річних. В березні 2015 року представник ПАТ КБ "Приватбанк", що є правонаступником ЗАТ КБ «Приват банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по договору кредиту, посилаючись на те, що відповідач не виконує свої зобов'язання за вказаним договором. В судове засідання представник позивача не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності з зазначенням згоди на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи вважається таким, що повідомлений належним чином, відповідно до абз.5 ч.5 ст.74 ЦПК України, причину неявки суду не повідомив, тому відповідно до ст.169 ч.4, 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що відповідач [PERSON] розрахунку по кредитному договору б/н від 08.08.2007 року не провів і його заборгованість перед банком, станом на 16.01.2015 року складає: 21103,67грн., з них 4868,20грн. заборгованість за кредитом, 14154,34грн. заборгованість по процентах за користування кредитом, 600грн. заборгованість за пенею та комісією, 500грн.-штраф (фіксована частина), 981,13грн.-штраф (процентна складова). Дані факти підтверджуються: кредитним договором б/н від 08.08.2007 року; розрахунком розміру заборгованості; копією паспорту позичальника. Відповідно до ст.1054 ЦК України - За кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 551 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідач умови кредитного договору не виконує, що є підставою для стягнення позики, нарахованих за користування кредитом процентів, пені та штрафу. Судові витрати становлять 243,60грн. і розприділяються відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

08.08.2014 року ПАТ "Акцент-Банк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 12.06.2013 року він уклав з відповідачем кредитний договір у формі генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості, за яким видав останньому кредит в сумі 14283,95 грн. зі сплатою 18,00 % річних на суму залишку заборгованості. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 05.05.2014 року по кредиту, процентам за користування ним, а також штрафні санкції в загальній сумі 21425,09 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин повторно. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У зв'язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 12.06.2013 року сторони уклали генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов і правил надання продукту кредитних карт. У такий спосіб позивач надав відповідачу кредит на строк з 12.06.2013 року по 30.06.2015 року в розмірі 14283,96 грн., зі сплатою 1,5 % в місяць на суму залишку заборгованості та з видачею платіжної картки. В свою чергу відповідач зобов'язався погашати заборгованість і сплачувати відсотки щомісяця з 1 по 25 число в розмірі по 714,77 грн. (а.с. 8-16) Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 05.05.2014 року виникла заборгованість по договору в сумі 21425,09 грн., яка складається із заборгованості: по кредиту - 13483,96 грн.; відсоткам за користування кредитом - 2213,76 грн; а також позивачем за умовами п. 2.2 генеральної угоди відповідачу нарахований штраф - 5727,37 грн. (а.с. 7) Ст. 1050 ч. 2 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором в загальній сумі - 21425,09 грн, а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

08.08.2014 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 12.07.2011 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит в сумі 4000 грн. зі сплатою 30 % річних на суму залишку заборгованості. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 30.06.2014 року по кредиту, процентам за користування ним, комісії, а також штрафні санкції в загальній сумі 10507,14 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин повторно. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У зв'язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 12.07.2011 року сторони уклали договір, за яким позивач надав відповідачу кредит в розмірі 4000 грн. зі сплатою 30 % річних на суму залишку заборгованості та з видачею платіжної картки, обслуговування якої здійснюється за тарифами і правилами банку. (а.с. 9-35) Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 30.06.2014 року виникла заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту - 3979,00 грн.; по відсоткам за користування кредитом - 4025,18 грн.; по комісії - 1526,43 грн. Крім того, позивачем за умовами кредитного договору відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 476,53 грн. (а.с. 7-8) Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором загальній сумі - 10507 грн. 14 коп., а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

08.08.2014 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ними 18 вересня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Брусилівського районного управління юстиції Житомирської області , актовий запис № 31. Шлюб у сторін перший. Сторони добровільно вирішили питання про проживання неповнолітньої дитини -[PERSON] [INFO] р. н. після розірвання шлюбу . Спір про майно відсутній. Свої вимоги позивачка аргументує тим, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, вони не зійшлись характерами , вже три з половиною роки вони разом не проживають . За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя з відповідачем суперечить її інтересам та інтересам неповнолітньої дитини , яка проживає з нею . В судовому засіданні позивачка позов підтримала з мотивів вказаних в позовній заяві. Додатково пояснила , що примирення між нею та відповідачем не відбулося , вони разом не проживають і за ці три роки нічого не змінилося .Просить позов задовольнити , неповнолітню дитину залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач в судовому засіданні позов визнав , на розірвання шлюбу згоден. Пояснив , що дійсно вже три роки він з позивачкою разом не проживають. Проти задоволення позову не заперечує. Свідоцтво про шлюб , копія свідоцтва про народження дитини, довідка виконкому Брусилівської селищної ради свідчать , що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі і мають одну неповнолітню дитину - сина [PERSON] [INFO] р. н. Вислухавши сторін , вивчивши матеріали справи та фактичний характер взаємовідносин подружжя Коваленків суд прийшов до висновку , що згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України є підстави задовольнити позов . Шлюб сторін втратив своє призначення і при наявних обставинах подальше збереження сім" ї не можливе . Враховуючи інтереси дитини та згоду сторін неповнолітню дитину сторін - сина [PERSON] [INFO] р. після розірвання шлюбу слід залишити проживати з матір" ю [PERSON] Згідно ст.. 113 СК України після розірвання шлюбу за клопотанням позивачки залишити їй її шлюбне прізвище [PERSON].

Outcome: approved