Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, який обгрунтовувала тим, що вона народилась 08.02.1946 року в с. Новокурськ Широківського району Дніпропетровської області та 07.08.1971 року уклала шлюб з [PERSON]. 24.12.1997 року її чоловік набув у власність за договором дарування житловий будинок, розташований по вул. Вершиніна в м. Кривому Розі, проте оформити документи, які засвідчують право власності на новозбудований будинок він не встиг, оскільки 04.06.2011 року її чоловік помер. У встановлений законом термін позивач звернулась до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки їх син [PERSON] відмовився від спадщини на її користь, а інших спадкоємців не має. Постановою нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як наявні розбіжності в документах, а саме: у свідоцтві про смерть померлий значиться як [PERSON], а в свідоцтві про право власності на житловий будинок, прізвище вказано як [PERSON]. Рішеннями суду вказані розбіжності були виправлені. 23.08.2012 року КП ДОР «Криворізьке БТІ» складено технічний паспорт на самочинно збудовані житловий будинок та літню кухню. Після повторного звернення позивача до нотаріуса їй було відмовлено у звязку з тим, що спадкове майно складається з житлового будинку № 8 по вул. Вершиніна в м. Кривому Розі, але з технічного паспорту, виданого КП ДОР «Криворізьке БТІ» вбачається, що спадковим майном є новозбудований житловий будинок «Е-1» з літньою кухнею «Ж», старі споруди змінені, при цьому правовстановлюючі документи на новий буднок не оформлювалися і дозволу на будівництво не видавалося. На підставі вищевикладеного, позивач просить: визнати, що за життя [PERSON], що помер 04.06.2011 року, володів житловим будинком «Ж» та літньою кухнею «Ж», що розташовані за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Вершиніна, буд. 8 та визнати в порядку спадкування за законом за [PERSON] право власності на житловий будинок «Ж» та літню кухню «Ж», що розташовані за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Вершиніна, буд. 8. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не зявились, надали суду заяву в якій просили суд справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги підтримали повністю. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради та наполягав на прийнятті рішення відповідно до вимог закону. Представники третіх осіб: Першої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області та Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, тому своїм правом на особисту участь у розгляді справи не скористались. Дослідивши матеріали справи, надавши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно з договором дарування жилого будинку від 24.12.1997 року (а.с. 7) [PERSON] прийняв у дар жилий будинок № 8 по вул. Вершиніна в м. Кривому Розі. Факт належності вказаного договору дарування [PERSON] встановлено додатковим рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.03.2012 року (а.с. 37). Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії 1-КИ № 396146, актовий запис №702 (а.с. 8) [PERSON] помер 04.06.2011 року. Відповідно до рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.02.2012 року (а.с. 36) було встановлено факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON], [INFO], що помер \~04 червня 2011 року, є чоловіком \~[PERSON]. Частиною 4 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З метою оформлення спадщини після померлого позивач звернулась до нотаріуса Першої криворізької державної нотаріальної контори, проте постановою від 18.09.2014 року (а.с. 38) їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з тим, що спадкове майно складається з житлового будинку № 8 по вул. Вершиніна в м. Кривому Розі, але з технічного паспорту, виданого КП ДОР «Криворізьке БТІ» вбачається, що спадковим майном є новозбудований житловий будинок «Е-1» з літньою кухнею «Ж», старі споруди змінені, при цьому правовстановлюючі документи на новий дім не оформлювалися і дозволу на будівництво не видавалося. Дійсно підтверджено, що 23.08.2012 року КП ДОР «Криворізьке БТІ» було складено технічний паспорт на самочинно збудовані житловий будинок літ «Е-1» площею 118,4 кв.м. та літню кухню літ. «Ж»,площею 10,1 кв.м., що розташовані за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Вершиніна, буд. 9. Вартість зазначених будівель складає 612538,00 грн. (а.с. 10-18). Відповідно до рішення реєстратора про відмову в видачі витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 39) нерухоме майно зареєстроване в БТІ за адресою: будинок № 8 по вул. Вершиніна в м. Кривому Розі, а саме: житловий будинок А-1, літня кухня Б, погріб В, вбиральня Г, гараж Д, паркани №1-2, замощення ІІ, водо колонка І знесені. На земельній ділянці, згідно з інвентаризацією самочинно збудовано житловий будинок Е-1, літня кухня Ж. Як вбачається з матеріалів спадкової справи (а.с. 61-84) після смерті [PERSON], померлого 04.06.2011 року з заявою про прийняття спадщини звернулась його дружина [PERSON] Син померлого [PERSON] надав нотаріусу заяву про відмову від спадкового майна, яке залишилося після смерті [PERSON] на користь дружини спадкодавця [PERSON] Інших спадкоємців майна [PERSON] не встановлено. За ст. 6 Конвенції визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13, -\~на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право предявити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Вирішення питання визнання права власності в судовому порядку є крайнім засобом захисту права власності особи за відсутності інших можливих заходів захисту речових прав на нерухоме майно. Пунктом 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008р. № 7передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України\~передбачено, що право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.\~\~Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частина 3 статті 375 ЦК України передбачає право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Відповідно до ч.1ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Пунктом 2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року за № 6 „ Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України(про правовий режим самочинного будівництва)" визначено, що відповідно до ст. 376 ЦК України суди розглядають справи щодо самочинного будівництва, зокрема, про визнання права власності на самочинно збудоване майно власником земельної ділянки. Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п'ята статті 376 ЦК). Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень статті 1218 ЦК та з урахуванням розяснень, наданих у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (\~ст.. 1217 ЦК України). Статтею 1218 ЦК України\~передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно\~статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Відповідно до норм ч. 5\~ст. 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3\~ст. 1296 ЦК України\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи, що самочинно збудований позивачем будинок відповідає будівельно-технічним, санітарно - гігієнічним та пожежним вимогам та не порушує права інших осіб,\~\~беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу, суд вважає за можливе задовольнити позов.

Outcome: approved