Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом та просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду. В обґрунтування позовних вимог вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 17.11.2001 року. Від даного шлюбу у сторін є донька - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем і перебуває на її утриманні. Домовленості стосовно утримання дитини між сторонами не досягнуто. Відповідач інших осіб на утриманні не має, стягнення за виконавчими документами з нього не здійснюються, працевлаштований в ТОВ «Гран» м. Магадан Російської Федерації, має стабільний заробіток. Щомісячні витрати на утримання доньки складаються з купівлі продуктів для забезпечення збалансованого харчування дитини, зміна повсякденного одягу, канцелярські прилади, оплати занять з бальних танців, образотворчого мистецтва, додаткових занять з англійської мови та математики. Позивач в судове засідання 10.01.2020 р. не з`явилась, про дату та час розгляду справи була належним чином повідомлена, проте, надала до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, при винесенні рішення по справі покладається на розсуд суду. Крім того, в судовому засіданні 19.12.2019 року пояснила, що тривалий час не працювала, оскільки родину забезпечував відповідач, зараз має неофіційні підробітки, забезпечена житлом; інших дітей немає. Відповідач у судове засідання 10.01.2020 р. не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності та часткове визнання позовних вимог позивача, зазначивши, що згоден виплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі ј часини з усіх видів заробітку (доходу). Крім того, в судовому засіданні 19.12.2019 року пояснив, що на утриманні має лише доньку [PERSON] , [INFO] , інші стягнення за виконавчими документами відсутні, офіційно не працює, цінне рухоме та нерухоме майно відсутнє. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.11.2001 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №276 (а.с.8). Від даного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №228 (а.с.9). Згідно довідки керівника школи бально - спортивного танцю «Грація» [PERSON] дитина [PERSON] , [INFO] , є вихованкою зазначеної школи, дитину приводить та забирає мати (а.с.11). Згідно довідки №002 директора КЗ «Дитячої школи мистецтв Покровської міської ради Дніпропетровської області» [PERSON] дитина [PERSON] дійсно навчається у вищезазначеному закладі на відділі образотворчого мистецтва (а.с.12). Сторони проживають окремо, дитина проживає разом з позивачем, що не оспорювалося сторонами в судовому засіданні 19.12.2019 року. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1, 2, 3 статті 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З огляду на вказане, при визначенні розміру аліментів, суд приймає до уваги те, що позивачка неофіційно працевлаштована, має спільно з відповідачем одну малолітню дитину, забезпечена житлом; разом з тим відповідач заробляє тимчасовими заробітками за межами України, розмір яких дозволяли тривалий час одноосібно забезпечувати матеріальні потреби родини, із задовільним станом здоров`я, відсутні стягнення за виконавчими документами, відсутнє цінне рухоме та нерухоме майно; доказів наявності на утриманні інших непрацездатних осіб або незадовільного стану здоров`я дитини сторонами не надано. Виходячи з принципу справедливості та розумності, приймаючи до уваги принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, виходячи із встановленого державою розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та обоюдного обов`язку батьків на їх утримання, а також обставини для необхідного рівня життя дитини, її гармонійного розвитку, суд вважає доцільним визначити розмір аліментів для утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, що буде відповідати інтересам дитини по її утриманню. Визначення аліментів у такому розмірі не буде порушувати основні соціальні гарантії, закріплені Конституцією України та законами України (зокрема, Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05.10.2000 N 2017-III, Законом України «Про прожитковий мінімум" від 15.07.1999 N 966-XIV), що включають право відповідача на достатній життєвий рівень для себе не нижчий прожиткового мінімуму. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Таким чином, у разі наявності додаткових витрат на дитину, що викликані особливими потребами, сторона по справі наділена правом звернутися з відповідним позовом до суду. Згідно з ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому, аліменти на дитину необхідно стягувати починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 19.11.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Також, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 гривень.

Outcome: partial