Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором від 16 лютого 2011 року, що становить 5795 грн. 69 коп. та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Комерційним банком "Дельта", правонаступником якого є позивач та [PERSON] 16 лютого 2011 року було укладено кредитний договір за № 005-06014-160211, шляхом відкриття відновлювальної відкличної Кредитної лінії на суму 30 000,00 грн. та на день укладення кредитного договору встановлено ліміт кредитної ліній на рахунку в сумі 4000,00 грн.. За умовами даного кредиту відповідач зобов'язався своєчасно сплачувати сам кредит та відповідні відсотки за користування кредитом. Таким чином, станом на жовтень 2014 року за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 5795 грн. 69 коп. Тому, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 16 лютого 2011 року, що становить 5795 грн. 69 коп. та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, останній, звертаючись до суду з позовом, подав заяву, про розгляд справи в їх відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з?явилася, але від неї надійшла заява, в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог. За таких обставин, на підставі ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] 16 лютого 2011 року було укладено кредитний договір, згідно якого останній встановлено ліміт кредитної ліній на рахунку в сумі 4000,00 грн. Відповідно до умов кредитного кредитні кошти та власні кошти Держателя використовуються для розрахунків за товари чи послуги, які придбані Держателем у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання Держателем своїх зобов'язань перед банком за договором, та вчинення інших операцій передбачених Договором. У відповідності до Договору , Держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному 2 із 3 обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за передній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за Кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом. Відповідач в порушення вимог вищевказаного договору свої зобов'язання, в частині погашення заборгованості за кредитом згідно графіку, не виконувала, що значно порушує права позивача та вимоги ст.526 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Судом встановлено, що станом на жовтень 2014 року за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 5795 грн. 69 коп., факт заборгованості відповідач визнала й заяві від 23 січня 2015 року. Згідно вимог ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст.611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності з вимогами ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відповідачем не виконувалися належним чином, відповідно до умов укладеного кредитного договору, зобов'язання щодо сплати суми кредиту та процентів за користування ним. Беручи до уваги встановлені судом факти, відповідні правовідносини та положення ст. 214 ЦПК України суд приходить до переконання, що заявлені позивачем вимоги підлягають до задоволення., судові витрати слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved