Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 21 травня 2015 року у Великомостівській міській раді Сокальського району Львівської області, актовий запис № 13. За час спільного проживання у сторін народився син, [PERSON], [INFO]. Відповідач інтересами сім"ї не цікавиться, матеріально утримувати сімяю, та дитину не допомагає. Піднімає на позивача руку 18.03.2016 року сильно її побив, з відповідною заявою звернулася в поліцію. З 18.03.2016 року після побиття сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. На ґрунті особистої неприязні та безпідставних підозр виникають постійні сварки, після яких сторони між собою не розмовляють тривалий час, що зіпсувало їхні стосунки остаточно. Протиправна поведінка чоловіка щодо позивача, яка виражається в постійних бійках та небажання змінюватися є підставою для розірвання шлюбу, незважаючи на те, що дитині ще не виповнився один рік. Спільне проживання і збереження сім'ї є неможливим. За таких обставин вважає, що сім'я остаточно розпалася зважаючи на вищезгадане, непорозуміння, існує лише формально. У зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд шлюб розірвати. Позивач у судовому засіданні позов підтримала посилаючись на доводи, зазначені в позовній заяві та просить позов задоволити. Додатково пояснила, що чоловік з нею знущався як морально, так і фізично. Зазначила, що боїться за життя і психіку дитини.Також з приводу побиття її чоловіком Жовківським районним судом Львівської області від 25.04.2016 року винесено вирок , яким [PERSON] за ст.125 ч.1 КК України визнано винним та засуджено до штрафу. Відповідач у судовому засіданні щодо позову заперечив, суду пояснив що любить свою дружину, та не бажає з нею розлучатися, також вважає що вданій ситуації є не тільки його провина . Просив суд їх не розлучати до тих пір допоки сину не виповниться рік. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно із ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 10, 60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 травня 2015 року у Великомостівській міській раді Сокальського району Львівської області, актовий запис № 13. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Протиправна поведінка відповідача щодо позивача, виражається в постійних бійках та небажання змінюватися, що є підставою для розірвання шлюбу, незважаючи на те, що дитині ще не виповнився один рік. З копії вироку Жовківського районного суду Львівської області від 25.04.2016 року, вбачається, що [PERSON] визнано винним за ст. 125 ч. 1 КК України та засуджено до штрафу в сумі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З пояснень позивача вбачається, що вона остаточного визначилась та збереження шлюбу не бажає. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що їх подальше спільне життя подружжя збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, збереження шлюбу є неможливим. Спорів з приводу місця проживання дитини та поділу майна сторони не мають. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача судовий збір, який той сплатив при подачі позову до суду. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім'ї носить стійкий характер, сторони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові, сім'я фактично не існує, примирення між сторонами не можливе. А відтак, позов [PERSON] слід задоволити .

Outcome: approved