Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

01 липня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на все його майно, зокрема на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За життя батько склав заповіт, яким все своє майно заповів їй. Її мати [PERSON] , яка є спадкоємцем першої черги за законом, прийняла спадщину після смерті батька в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із ним на час відкриття спадщини і протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не заявила про відмову від неї. На даний час вона має намір прийняти спадщину, що залишилась після смерті батька, але при зверненні до нотаріуса було встановлено, що нею пропущений шестимісячний строк для звернення із заявою про прийняття спадщини. Причиною пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини позивач зазначила складні сімейні обставини, а саме: хворобу сина, за яким вона здійснювала догляд, та скрутне матеріальне становище. Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини тривалістю в два місяці. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає повністю, наслідки визнання позову їй відомі. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що батьками позивача [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її народження та свідоцтвом про одруження (а. с. 9). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а. с. 7). Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно. 22 січня 2007 року керуючою справами виконкому Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області посвідчено заповіт від імені [PERSON] та зареєстровано у реєстрі за №13, яким останній заповів все своє майно [PERSON] (а. с. 11). Відповідно до довідки виконавчого комітету Ворожбянської міської ради Білопільського району від 20 червня 2018 року №2034 [PERSON] на день смерті свого чоловіка [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та проживала з ним за вказаною адресою однією сім`єю (а. с. 8). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1235 ЦК України визначено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. На даний час [PERSON] має намір прийняти спадщину, що залишилася після смерті батька [PERSON] , однак внаслідок пропуску шестимісячного строку для звернення із заявою про прийняття спадщини зробити цього не може (а. с. 13). Частиною 3 статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 24 липня 2019 року №56973858 вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не заводилась (а. с. 31-34). Зважаючи на те, що позивач на момент відкриття спадщини і в подальшому тривалий період часу здійснювала догляд за сином [PERSON] , який був інвалідом 2 групи і потребував стороннього догляду, у зв`язку з чим не могла своєчасно подати заяву нотаріусу, що підтверджується виписками з історії хвороби №№6004, 2249 (а. с. 14-17), тому нею був пропущений шестимісячний строк для звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Суд вважає вказані причини пропуску шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачем поважними, а тому їй необхідно визначити додатковий строк тривалістю в два місяці з дня набрання чинності рішенням суду. При цьому суд враховує і те, що відповідач повністю визнав позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved