Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та, з урахуванням зміни та збільшення позовних вимог, просив визнати за ним право на відшкодування моральної шкоди та стягнути з Державного бюджету України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку на його користь у відшкодування моральної шкоди 15\~563 (п'ятнадцять тисяч пятсот шістдесят три) гривні 16 копійок внаслідок незаконного притягнення до адміністративної відповідальності. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що постановою від 21 лютого 2010 року старшого дільничного інспектора міліції Піщанського РВ УМВС України у Вінницькій області лейтенанта міліції [PERSON] його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 17 гривень 00 копійок. Постановою Піщанського районного суду Вінницької області від 15 червня 2010 року дії старшого ДІМ Піщанського РВ ГУМВС України у Вінницькій області лейтенанта міліції [PERSON] визнані незаконними, постанову ДІМ від 21 лютого 2010 року скасовано, а провадження по справі закрито. Таким чином, постановою старшого ДІМ Піщанського РВ УМВС України у Вінницькій області лейтенанта міліції [PERSON] від 21 лютого 2010 року його було незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 КУпАП. Перед цим його було незаконно затримано для проходження медичного освідування на стан алкогольного сп'яніння, а також для складання протоколу про адміністративне правопорушення і розгляду справи по суті. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказує на те, що вищевикладеними незаконними діями та рішеннями старшого ДІМ Піщанського РВ УМВС України у Вінницькій області лейтенанта міліції [PERSON] йому було завдано значної моральної шкоди, оскільки протягом 3 місяців 36 днів тривало провадження по даній справі щодо нього за ч.1 ст.178 КУпАП (з 21.02.2010 року по 25.06.2010 року) і протягом цього періоду він перебував у статусі «особи, що притягається до адміністративної відповідальності». Фактично весь цей період він знаходився під слідством і судом по даній справі, оскільки справи про адміністративні правопорушення в розумінні п.1 ст.6 Конвенції, а також практики Європейського суду з прав людини прирівнюються до кримінальних справ. Завдана йому моральна шкода полягає у великих душевних стражданнях і позбавленні повністю його психічного благополуччя внаслідок усвідомлення ним факту незаконного затримання, незаконного доставлення на медичне освідування на стан алкогольного спяніння, незаконного притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 КУпАП України у вигляді штрафу. Незаконними діями працівників міліції було принижено його честь і гідність, порушено його право на свободу і особисту недоторканність. Моральна шкода також полягає у тому, що він змушений був звертатися до суду з приводу незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 КУпАП України, витрачаючи при цьому свій особистий час, гроші та здоровя. В обґрунтування розрахунку моральної шкоди позивач вказує, що згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» мінімальний розмір заробітної плати з 01 січня 2018 року становить 3723 гривень на місяць. Отже, у даному випадку мінімальний розмір нанесеної йому моральної шкоди буде становити: 3\~723 гривень х 3 міс. + 122.06 гривень х 36 днів = 11\~169 гривень + 4\~394.16 гривень = 15\~563 гривень 16 коп., де 3 місяці і 36 днів - період знаходження його у статусі особи, що притягується до адміністративної відповідальності (з 21.02.2010 року по 25.06.2010 року); 122.06 гривень - середньоденний розмір моральної шкоди; 3\~723 гривень - мінімальний розмір заробітної плати з 01.01.2018 року. Враховуючи вищевикладене, позивач просив позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] відділу поліції ГУНП у Вінницькій області в судове засідання не зявився, начальник Бершадського ВП подав на адресу суду лист, в якому зазначив, що не є юридичною особою, не володіє достатньою правоздатністю та не може забезпечити представництво інтересів в суді. Представник Державної казначейської служби України в судове засідання не зявився, подав на адресу суду заперечення, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі. Представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, -[PERSON], в судовому засіданні проти задоволення вимог заперечила за їх недоведеністю. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи та матеріали витребуваної судом адміністративної справи 2а-26/10, приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Судом встановлено, що постановою в справі про адміністративне правопорушення від 21 лютого 2010 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 гривень 00 копійок. Постановою Піщанського районного суду Вінницької області від 15 червня 2010 року, яка набрала законної сили, дії інспектора Піщанського РВ ГУМВС України у Вінницькій області лейтенанта міліції [PERSON] визнано незаконними. Постанову від 21 лютого 2010 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17 гривень скасовано та закрито провадження по справі. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи. Таким чином, факт незаконних дій інспектора Піщанського РВ ГУМВС України у Вінницькій області лейтенанта міліції [PERSON] підтверджений рішенням суду та не підлягає доведенню. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 56 Конституції України передбачено право кожного громадянина на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до положень ст.ст. 1, 2 Закону України від 1 грудня 1994 року «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу. Право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках зокрема закриття справи про адміністративне правопорушення. Згідно з п.5 ст. 3 Закону України від 1 грудня 1994 року «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» у наведених у ст. 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються) моральна шкода. Відповідно до ст. 13 Закону України від 1 грудня 1994 року «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» питання про відшкодування моральної шкоди за заявою громадянина вирішується судом відповідно до чинного законодавства в ухвалі, що приймається згідно з частиною першою статті 12. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Положеннями Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» станом на листопад 2018 року встановлено розмір мінімальної заробітної плати - 3723 грн., відтак саме ця сума підлягає до обрахунку в якості базового розміру мінімальної заробітної плати, а загальний обрахунок розміру відшкодування моральної шкоди у цьому випадку є кратним загальному періоду тривання досудового слідства та усього періоду часу судового розгляду кримінальної справи щодо позивача. Згідно з п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Згідно п. 14 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до ст.13 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду" ( 266/94-ВР ) питання про відшкодування моральної шкоди у зазначених випадках та її розмір вирішується за заявою громадянина ухвалою суду першої інстанції, який розглядав кримінальну справу або якому вона мала бути підсудна. Розмір моральної шкоди в цих випадках визначається з урахуванням обставин справи, але за час незаконного перебування громадянина під слідством чи судом він має бути не меншим однієї мінімальної заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством або судом. Відшкодування моральної шкоди в цих випадках провадиться за рахунок коштів державного бюджету, незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Виходячи з вищевикладеного, суд вбачає підстави для часткового задоволення позовних вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, оскільки критично оцінює позицію позивача, що він 3\~місяці та\~36\~днів знаходився\~під слідством\~і судом, та з урахуванням перенесених моральних страждань та обставин справи, вважає за можливе стягнути на користь позивача 1226 гривень у відшкодування моральної шкоди в розрахунок часу винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 КУпАП з 21 лютого 2010 року по день закінчення строку на оскарження постанови, що становить десять днів незаконного перебування під слідством. Враховуючи складність даної справи, у відповідності до ч.6 ст. 268 ЦПК складання повного рішення слід відкласти на строк не більше як десять днів з дня закінчення розгляду справи, та з метою забезпечення процесуальних прав та інтересів учасників процесу, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частину рішення в судовому засіданні 28 листопада 2018 року, в якому закінчився розгляд справи.

Outcome: partial