Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

у серпні 2018 року [PERSON] та [PERSON] звернулися у суд з позовом до Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання права користування житловим приміщенням та спонукання до вчинення певних дій. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 12.02.1981 року [PERSON] отримав право користування в трикімнатній квартирі [ADDRESS] на підставі ордера № 77016 серії "Б" на сім`ю з чотирьох чоловік, зокрема [PERSON] (власник ос. рахунку), [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . З 30.07.1985 року в зазначеній квартирі були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . З 20.10.1994 року в квартирі були зареєстровані [PERSON] , його дружина [PERSON] та діти [PERSON] та [PERSON] . 22.05.2002 року [PERSON] був знятий з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . З 01 вересня 2017 року позивач [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] , як член сім`ї, користується вказаним житловим приміщенням, бере участь у витратах, пов`язаних з оплатою комунальних послуг за користування ним та виконує інші зобов`язання, що випливають із договору найму житлового приміщення. [INFO] [PERSON] було знято з реєстрації за адресою проживання: [ADDRESS] , у зв"язку з і смертю останнього. 01 серпня 2018 року [PERSON] звернувся до Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації з заявою про реєстрацію його місця проживання в житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] , однак отримав відмову в реєстрації місця проживання. За таких підстав, позивачі просять суд визнати за [PERSON] право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , та зобов`язати Голосіївську районну у м. Києві державну адміністраці ,видати розпорядження про зміну договору найму щодо визнання [PERSON] наймачем вказаної житлової площі за раніше укладеним договором найму житлового приміщення, зокрема квартири [ADDRESS] , замість попереднього наймача - [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 28 серпня 2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі. (а.с. 46) 19 жовтня 2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, в якому відповідач зазначив, що позивач [PERSON] в усному порядку звернувся до відповідача щодо реєстрації місця проживання в житловому приміщенні та внесення змін в договір найму житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , на що було надано аргументовану відповідь, щодо зазначених питань згідно з чинним законодавством. Відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог оскільки вони є необґрунтованими та передчасними, відповідач не порушив прав та інтересів позивачів, оскільки жодних відмов у вчинені таких дій не було. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації позовні вимоги не визнала та просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог. У судовому засіданні третя особа - [PERSON] позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Третя особа КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» в судове засідання не забезпечила явку свого представника, про день, час та місце судового засідання була повідомлена судом у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Вбачається, що 12 лютого 1981 року [PERSON] був виданий Ордер № 77016 серії Б, на квартиру [ADDRESS] , на сім`ю з чотирьох чоловік, а саме: [PERSON] (власник особового рахунку), [PERSON] (дружина), [PERSON] (син) та [PERSON] (дочка).(а.с. 6) 20 жовтня 1994 року у вказаній квартирі був зареєстрований [PERSON] , його дружина [PERSON] та діти [PERSON] та [PERSON] . 22 травня 2002 року позивач [PERSON] був знятий з реєстрації за вказаною адресою та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] зазначає, що з 01 вересня 2017 року він постійно проживає за адресою: [ADDRESS] , та користується, як член сім`ї, житловим приміщення, бере участь у витратах, пов`язаних з оплатою комунальних послуг за користування ними та виконує інші зобов`язання, що випливають із договору найму житлового приміщення, у зв`язку з чим має право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] . За статтею 61 Житлового кодексу Української РСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Згідно пояснень позивача, він був зареєстрований у квартирі [ADDRESS] до 22 травня 2002 року, після чого за власним бажанням був знятий з реєстрації за вказаною адресою та набув права користування квартирою за адресою: [ADDRESS] . Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 64 Житлового кодексу Української РСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Отже, в осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов`язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім`ї наймача (ч. ч. 1, 2 ст. 64 Житлового кодексу Української РСР ). Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 р. №2 роз`яснено, що вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. Разом з тим, матеріали справи не містять письмової згоди всіх членів сім`ї наймача на вселення [PERSON] до спірної квартири. Не надано суду також і доказів на підтвердження обставин того чи було це приміщення постійним місцем проживання позивача, тривалість часу його проживання у спірній квартирі, а доводи позивача не є беззаперечним та достатнім доказом того, що позивач має право користування спірною квартирою. В матерілах справи відсутні відомості укладення позивачем договорів найму або піднайму спірної квартири. Згідно із ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.(ст.76 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, виходячи з наведеного, суд вважає, що права [PERSON] на користування спірною квартирою не порушені, оскільки він не довів, що вселився до спірної квартири саме як член сім`ї наймача відповідно до вимог закону. Окрім того, надані позивачем платіжні документи про оплату комунальних послуг, особових рахунків, не є документами, які б свідчили про те, що позивач був членом сім`ї наймача, несе тягар утримання майна в розумінні статті 322 ЦК України, а лише підтверджують факт оплати вартості наданих житлово-комунальних послуг, які у відповідності до норм житлового законодавства підлягають сплаті. За таких підстав, в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Outcome: dismissed