Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 09.08.2014 вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси, актовий запис № 1138. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває повністю на її утриманні, оскільки відповідач 28.03.2016 виїхав на заробітки в Польщу. Для відкриття візи та оформлення всіх супутніх документів ним було витрачені всі їх заощадження, однак після від'їзду припинив спілкування з сім"єю. Оскільки вона здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку, не працює, а тому не має змоги заробляти кошти на проживання, внаслідок цього потребує матеріальної допомоги. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини та на її утримання не надає, участі у вихованні дитини не бере, а тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в сумі 1000,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., щомісячно до досягнення сином трирічного віку. У судовому засіданні позивачката її представник адвокат - [PERSON] позов підтримали та просили його задовольнити. оскільки це відповідає інтересам дитини та дружини. Відповідач в судоому засіданні позов визнав частково. Не заперечував щодо сплати аліментів на утримання сина в розмірі 500 грн. щомісячно, щодо сплати аліментів на дружину категорично заперечував, посилаючись на те, що вона буде використовувати ці кошти не за призначенням,а на задоволення власних забаганок. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства. Судом встановлено, що сторони 09.08.2014 зареєстровали шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси, актовий запис № 1138, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER]. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серія [NUMBER] Позивачка не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Крім того, ст. 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.75 СК України, передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4 ст. 84 СК України передбачає право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка знаходиться у відпустці по догляду за малолітнім сином, син повністю знаходиться на її утриманні, в зв'язку з чим вона не має можливості працювати та отримувати заробітну плату і потребує матеріальної допомоги, натомість, у відповідача інших утриманців немає, він має задовільний стан здоров'я та може і зобов"язаний надавати надавати таку допомогу. Відповідач немає постійного місця роботи, отримує нерегулярний, мінливий дохід за надання послуг в сфері комп"ютерних технологій, про що особисто повідомив суд. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини та аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку підлягають до задоволення. У той же час, суд вважає, що розмір аліментних платежів, які підлягають стягненню з відповідача, позивачкою завищений та належним чином не обгрнутований. При подачі позову даної категорії позивачка була звільнена від оплати судового збору, тому оплату судового збору відповідно до ст.88 ЦПК України необхідно покласти на відповідача.

Outcome: partial