Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

03.04.2017 року до суду звернувся Орган опіки та піклування Барської райдержадміністрації з позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Служба у справах дітей Барської райдержадміністрації про позбавлення батьківських прав в інтересах малолітньої дитини, в якому зазначає, що до служби у справах дітей райдержадміністрації надійшла заява [PERSON], жительки [ADDRESS] з проханням надати висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її доньки [PERSON], [INFO]. Заявниця [PERSON] вказала, що є опікуном малолітньої [PERSON], [INFO]. Дитина проживає та виховується в сім'ї опікуна з 25.12.2015 року. За цей період матір дитини [PERSON] жодного разу не цікавилась донькою, не телефонувала, не приїжджала, не надавала матеріальної допомоги. Дитина вважає та називає [PERSON] своєю матір'ю. В подальшому опікун планує усиновити малолітню дитину. Тому змушені звернутися до суду з вказаним позовом і просять його задовольнити. Представник позивача Орган опіки та піклування Барської райдержадміністрації [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. Заперечень суду не надала. Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача Служба у справах дітей Барської райдержадміністрації Краєвська Л.В. в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Із копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] (а.с.5) та копії довідки Уладівської сільської ради за №1398 від 03.10.2014 року (а.с.6) судом встановлено, що її батьками є [PERSON] та [PERSON] Із висновку органу опіки та піклування Барської районної державної адміністрації за №01-1-26/649 від 16.03.2017 року (а.с.7-9) встановлено, що комісія в інтересах [PERSON], [INFO] вважає за доцільне позбавити її матір [PERSON] батьківських прав. Із копії заяви [PERSON] (а.с.11) судом встановлено, що вона звернулася до начальника служби з прохання видати висновок органу опіки та піклування, оскільки вона має намір усиновити [PERSON] Із копії довідки Літинського районного відділу державної виконавчої служби за №5039/02-27 від 18.11.2016 року (а.с.12) встановлено, що на примусовому виконанні не перебувають будь-які виконавчі документи щодо стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO]. Із довідки КП «Бар-благоустрій» за №345 від 13.03.2017 року (а.с.13) встановлено, що [PERSON] проживає в [ADDRESS], до складу сім'ї входять мама [PERSON] та дочка [PERSON], [INFO]. Із копії листа з Барського дошкільного навчального закладу «Берізка» (а.с.14) встановлено, що [PERSON] відвідує заклад з 01.09.2016 року по даний час. Дитину в садочок оформила опікун [PERSON] З того часу приводить та забирає дівчинку, активно співпрацює з дошкільною установою, відвідує свята, розваги, батьківські збори. Матір дитини [PERSON] жодного разу до садка не приходила, не цікавилася донькою, ніхто з колективу закладу матері не бачив. Дитина вважає і називає матір'ю опікуна [PERSON] Із копій заяв [PERSON] (а.с.15) та [PERSON] (а.с.17) судом встановлено, що [PERSON] проживає разом з [PERSON] з 25.12.2014 року. Дитина проживає в гарних умовах. [PERSON] є доброю, люблячою та відповідальною матір'ю. Із довідки-характеристики (а.с.19) встановлено, що [PERSON], [INFO] проживає в [ADDRESS] без реєстрації. За місцем проживання характеризується негативно, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя. Із акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] (а.с.20) судом встановлено, що сім'я проживає в будинку житловою площею 46 кв.м. В користуванні є присадибна ділянка площею 0,20 га, на якій вирощують сільськогосподарську продукцію. В підсобному господарстві не утримують нічого. На момент обстеження в будинку не прибрано. Ремонтні роботи не проводились на протязі останніх десяти років. Будинок опалюється хмизом, внаслідок чого в будинку холодно. Умови проживання вкрай незадовільні. На протязі останніх двох місяців не зловживають алкогольних напоями, але приготовлений домашньої їжі немає. Із копії розпорядження (а.с.21) судом встановлено, що малолітній [PERSON], [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Із копії розпорядження Барської районної державної адміністрації (а.с.22) видно, що встановлено опіку над дитиною позбавленою батьківського піклування [PERSON] та призначено її опікуном [PERSON] Із копії акту обстеження умов проживання від 12.01.2017 року (а.с.23) встановлено, що проведено обстеження умов проживання дитини під опікою [PERSON] і встановлено, що для малолітньої [PERSON] відведено окрему кімнату, в якій зроблено сучасний ремонт. Також наявні місця для відпочинку ігор та підготовки завдань. Відповідно до ст.164 ч.1 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо він, вона: п.2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно постанови Пленуму Верховного суду України 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити повністю і позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO]. так як вона матеріально не забезпечує дитину, участі у її вихованні не приймає, не дбає про її духовний та інтелектуальний розвиток, не цікавиться життям, а позбавлення батьківських прав є насамперед способом захисту прав та інтересів дитини та спрямований виключно на досягнення позитивного результату в долі дитини. Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками. Відповідно до ст. 180 СК України та п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити і стягнути з відповідача на користь позивач на утримання доньки аліменти в розмірі 1/4 частки від всіх її видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, оскільки відповідачка являється матір'ю [PERSON] [INFO] і зобов'язана її утримувати до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved