Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

10.04.2014. позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON], в якому просить розірвати трудовий договір від 10.05.2011, укладений з відповідачем. В обґрунтування позову посилається на те, що 10.05.2011 року між ним та відповідачем був укладений вказаний трудовий договір № 04901100789, 10.05.2011 зареєстрований в Павлоградському міськрайонному центрі зайнятості. Згідно трудового договору відповідач був зобов'язаний виконувати роботу на посаді техніка-програміста. З 23.01.2014 по 25.03.2014 відповідач не з'являвся на роботу, про що свідчить табель обліку робочого часу за січень, лютий та березень 2014 року. В суд надійшла письмова заява від позивача про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Третя особа в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Ч.1 ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 10.05.2011 між фізичною особою- підприємцем [PERSON] та [PERSON]. було укладено безстроковий трудовий договір, який зареєстрований у Павлоградському міськрайонному центрі зайнятості за № 04901100789, згідно якого відповідача було прийнято позивачем на роботу на посаду техніка-програміста (а.с. 5). З 23.01.2014 відповідач на роботу не вийшов, про що працедавцем 25.03.2014 комісійно було складено акт (а.с.11), та зазначено в табелі обліку робочого часу за січень 2014 року ( а.с. 8). Основою трудових відносин між найманим робітником та фізичною особою-підприємцем відповідно до ст. 21 КЗпП України є трудовий договір, що укладається обов'язково в письмовій формі. Форма трудового договору затверджена Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08 червня 2001 року № 260 "Про затвердження форми трудового договору між працівником і фізичною особою та порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою", відповідно до п. 8 якого у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково підприємець робить запис у трудовому договорі про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті КЗпП, про що сторони особисто сповіщають державну службу зайнятості, яка зареєструвала трудовий договір. Працівник центру зайнятості повинен зняти трудовий договір з реєстрації протягом трьох днів, про що робиться відмітка у книзі реєстрації трудових договорів. Відповідно до п.4 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку прогулу без поважних причин. Відповідно до положень Порядку реєстрації трудового договору, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 08.06.2001р. за № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.06.2001року за № 554/5745, провести дії по зняттю з реєстрації трудового договору в центрі зайнятості можливо лише у разі звернення обох сторін (роботодавця, працівника) та з належним їм документами. Згідно п. 20 вищезазначеного договору під час його реєстрації в центрі зайнятості сторони були ознайомлені з порядком реєстрації та зняття з реєстрації трудового договору, про що свідчать їх підписи. Позивач направив відповідачу повідомлення щодо розірвання трудового договору з метою забезпечення явки сторін до центру зайнятості для зняття його з реєстрації, що підтверджується копіями поштових документів, наданих позивачем до матеріалів справи (а.с.6,7). Судом враховується, що у відповідності до ч.3 с.13 ЦК України, у системному зв'язку із ст.ст. 8,9 ЦК України, не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. З урахуванням вищенаведеного вимога позивача про розірвання трудового договору від 01.10.2012 року, укладеного ним із відповідачем, підлягає задоволенню. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у сумі 243,60 грн., тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved