Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

05 березня 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (надалі Банк) звернулося до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 27 квітня 2007 року між ним і [PERSON] укладено кредитний договір, за яким остання отримала у кредит 6204грн. під 12% річних на суму залишку зі сплатою щомісячними платежами та кінцевим терміном повернення по 27 квітня 2009 року. Посилаючись на те, що своїх зобов'язань за договором відповідачка не виконала, позивач просив стягнути з [PERSON] 41333грн.36коп. заборгованості за кредитним договором станом на 18 лютого 2014 року. У судове засідання сторони не з'явилися. Представник позивача письмовою заявою просила слухати справу у її відсутність. Відповідачка, за належності повідомлення про дату, час та місце розгляду справи публікацією газетного оголошення 27 березня 2014 року, до суду не з'явилася, про причини неявки не сповістила і заяви про розгляд справи у її відсутність не надала. Судом, за письмової згоди представника позивача, на підставі ст.224 ЦПК України ухвалено про заочний розгляд справи. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 27 квітня 2007 року між сторонами укладено кредитний договір, за яким відповідачка отримала кредит у сумі 6204грн. під 12,0% річних на суму залишку заборгованості по кредиту, зобов'язання сплати щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 74грн.45коп. та єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1034грн., щомісячним платежем у період з 20 по 25 число кожного місяця у сумі 366грн.98коп., із кінцевим терміном повернення по 27 квітня 2009 року. Згідно з умовами кредитного договору його складовою є Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт). Пунктом 5.5 цих Умов позовну давність за вимогами про стягнення заборгованості за кредитом, процентів за користування ним, пені, штрафу сторонам встановлено тривалістю п'ять років, що відповідає частині першій статті 259 ЦК України. Відповідальність позичальниці за порушення строків платежів визначена п.5.1. Умов надання банківських послуг сплатою пені у випадку несвоєчасного внесення коштів, у розмірі 0.15% від суми простроченого платежу, але менше 01грн. за кожен день прострочки платежу. При порушенні позичальницею строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань більше ніж на 30 днів, вона має сплати штраф у розмірі 500грн. + 5% від суми заборгованості - п.5.3. Відповідачка за отримання кредитних коштів, прийняті по договору зобов'язання належним чином не виконала. Погашення по кредитному договору провадила частково, що підтверджується записами руху коштів по рахунку (а.с.31-32). Згідно представленого розрахунку заборгованість станом на 18 лютого 2014 року складає 44990грн.78коп., з яких: 3415грн.78коп. - заборгованість за кредитом, 11070грн.39коп. і 1092грн.69коп. борг по процентам і комісії, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором рівна 29411грн.92коп. Попередньо, з відповідачки стягнуто за судовим наказом від 08 квітня 2008 року заборгованість у розмірі 6101грн.87коп. Різниця поточної заборгованості та стягнутої за рішенням суду рівна 38888грн.91коп. Крім того, позивач провів нарахування штрафу у 500грн. фіксованої частини та 1944грн.45коп. процентної складової. Загальна сума заборгованості - 41333грн.36коп. (а.с.6-7). Між сторонами мають місце цивільно-правові відносини, які виникають із зобов'язального права по кредитному договору. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) - ст.610 ЦК України. Статтею 623 ЦК України визначається, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. І, згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи, що відповідачка не виконала умови кредитного договору, строк повернення позики не дотримала, позикодавець несе втрати матеріального характеру, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою i підлягає задоволенню. При цьому, суд виходить з того, що згідно ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, а положення ч.3 ст.551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача - п.27 Постанови №5 ПВССУ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин». Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України суд покладає на відповідачку обов'язок відшкодувати стороні позивача понесені судові витрати у розмірі судового збору згідно платіжного доручення від 20 лютого 2014 року (а.с.1).

Outcome: approved