Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

13.07.2017 позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання їх малолітньої дитини в розмірі 1/4 її доходів але не менше 50 відсотків прожиткового мінімума для дитини відповідного віку . Свої вимоги обгрунтовує тим, що з вересня 2010 року по липень 2013 року проживав спільно без реєстрації шлюбу з [PERSON]. Від спільного проживання вони мають одного неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який наразі мешкає з ним і знаходиться на повному його утриманні. Крім того відповідач є матір'ю ще двох неповнолітніх дітей 2001 та 2008 років нанародження батьком яких він не є . На початку вересня 2014 року відповідач покинула дітей та зникла в невідомому напрямку. Відповідач не приймає ніякої участі у вихованні та утриманні їх спільного сина [PERSON]. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву в котрій просить розглянути справу в за його відсутності. Свої вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання, призначене на 26.07.2017 та 28.08.2017 не з'явилася, про день, час і місце проведення судового засідання повідомлялася належним чином - шляхом направлення судових повісток про виклик до суду за місцем реєстрації. Повістки відповідачу не вручені, оскільки вона відсутня за місцем реєстрації, проте в силу ч.5 ст.74 ЦПК України вважається, що судові повістки вручені їй належним чином. Враховуючи викладене суд вважав за можливе розглядати справу без участі сторін, за наявними у справі доказами. В силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні обставини та відповідно до них визначив правовідносини. Сторони в шлюбі не перебували, проте від спільного проживання мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Бондарівської сільської ради Марківського району Луганської області, актовий запис №11, батьками [PERSON] записані: в графі батько - [PERSON], в графі мати - [PERSON] (а.с.6). Згідно довідки про склад сім'ї № 940 від 12.07.2017 виданої виконкомом Бондарівської сільської ради Марківського району Луганської області дитина проживає разом з позивачем по [ADDRESS] ( а.с.8) крім того цей факт підтверджується і актом обстеження матеріально- побутових умов від 12.07.2017 (а.с.9) Мати дитини проживає по [ADDRESS] Згідно побутової характеристики підписаної секретарем Бондарівської сільської ради Марківського району Луганської області позивая, як батько, характеризується виключно з позитивної сторони, як добропорядний спокійний, маючий п'ятирічного сина , який з жовтня 2014 року проживає з ним, мати у вихованні та забезпеченні сина участі не приймає, ї місце перебування сільраді невідоме (а.с.7) Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини № 7 від 30.06.2017 доцільно позбавити відповідача батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Таким чином судом встановлено, що між сторонами існує спір з приводу утримання їх малолітньої дитини, який регулюється нормами глави 15 Сімейного кодексу України " Обов'язок матері, батька утримувати дитину та його виконання" Відповідно до статей 10, 11 ЦПК України сторони користуються рівними правами щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи і розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд на основі всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього дослідження, кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності, встановив, що сторони в шлюбі не перебували, проте від спільного проживання мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], якого повністю утримує батько з яким він наразі і проживає в с.Бондарівка Марківського району Луганської області (а.с.6,7,8,9,10) мати свого обов'язку по утриманню сина не виконує тоді як відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину слід стягувати з дня пред'явлення позову. Отже суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України та положення Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 640 грн. 00 копійок. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved