Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-21 00:00:00

03.10.2018 року позивач звернулася до суду з даним позовом і просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком №2 по вул.Дяченка в с.Вільхівчик Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. В обґрунтування свої вимог позивач вказала, що є власником житлового будинку №2 по вул.Дяченка в с.Вільхівчик Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. Відповідач є її дочкою, зареєстрована за вказаною адресою, але з травня 1994 року не проживає у будинку, тому позивач просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування даним житловим будинком. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надавши заяву про слухання справи у її відсутність та про підтримання свого позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявилася, про дату, час, місце розгляду справи була повідомлена в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом опублікування оголошення про її виклик на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 16, 18), причини неявки не повідомила. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що даний позов підлягає до повного задоволення. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07.12.2005 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 07.12.2005 року [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними спорудами №2 по вул.Дяченка в с.Вільхівчик Корсунь-Шевченківського району Черкаської області (а.с.6,7). [PERSON] є дочкою [PERSON]. [PERSON] зареєстрована [INFO]. Згідно акту обстеження, складеного 28.09.2018 року [PERSON] зареєстрована в [INFO], але за місцем реєстрації не проживає з січня 1994 року (а.с.9). Вказане також підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Карашинської сільської ради від 24.09.2018 року №323. Жодних інших домовленостей між відповідачем та позивачем щодо користування спірним будинком не встановлено. Відповідно до ст.\~41, 55\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтею 321\~ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 391 ЦК України\~передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, приватна власність громадян охороняється законом і її захист здійснюється судом, а тому власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права. Відповідно до приписів ч.2.ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Стаття 7 цього ж Закону передбачає, що однією з підстав для зняття з реєстрації місця проживання є рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, враховуючи, що відповідач у строк понад один рік без поважних причин відсутня у житлі позивача, приймаючи до уваги, що інших домовленостей між сторонами немає, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає до повного задоволення шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням позивача. Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 704,80 грн суд залишає за позивачем по її клопотанню.

Outcome: approved