Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

12.01.2018 року позивачка звернулася до Чугуївського міського суду Харківської області з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем має малолітню доньку Валерію, 19.01.2005р.н., на утримання якої відповідач щомісячно зобов'язаний сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 170 гривень. Розмір аліментів, присуджених відповідачу на утримання дитини, на сьогоднішній день недостатній для її повноцінного утримання, тому просила змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі розміром 1000,00 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 17.01.2018 року вказаний позов направлений за підсудністю до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області. Позивач на судове засідання не зявилась, надала заяву в якій позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити його, розглянувши справу в її відсутність. Відповідач повторно на судове засідання не з'явився, хоча про дату, час і місце цього засідання повідомлений належним чином; причини своєї неявки суду не повідомив; відзиву на позовну заяву не надав. Оскільки учасники справи на судове засідання не зявились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України \~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, дослідивши матеріали справи, суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу в порядку заочного розгляду, та дійшов такого висновку. Як вбачається з копії свідоцтва про одруження, яка знаходиться в матеріалах цивільної справи, 04.09.2004року між сторонами у відділі РАЦС Первомайського міського управління юстиції Миколаївської області зареєстровано одруження, запис № 229 (а.с.13). Від шлюбу у сторін 19.01.2005року народилася донька Валерія, актовий запис № 42 від 22.02.2005року (а.с.14). Згідно з копією свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між сторонами розірвано, про що відділом РАЦС Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області зроблено відповідний актовий запис № 16 від 14.12.2007р. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Виходячи зі змісту вказаної норми закону умовою зменшення або збільшення розміру аліментів є зміна обставин. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. З огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є обов'язковою для застосування національними судами, зміст якої передбачає, що рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2018 року становить 1860 грн. Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно з копією виконавчого листа № 2-550/2007, виданого Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки Валерії, 19.01.2005р.н., в розмірі 170грн. Проте, позивач вказує, що і вказана сума є незначною і недостатньою для утримання дитини такого віку. Просить суд збільшити розмір аліментів, що стягуються на утримання доньки та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно. При цьому обгрунтовує таку суму аліментів тим, що дитина підростає, а тому зростають і витрати на утримання дитини та забезпечення їй належних умов і аліментів в сумі 170 грн. є вкрай недостатньо. Вважає, що аліменти в сумі 1000 грн. від батька буде достатньою сумою для належного утримання дитини. За вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Вказаний розмір аліментів відповідає вимогам законодавства з врахуванням обов'язку та можливостей обох батьків щодо утримання дитини, та є таким, що не поставить в тяжке матеріальне становище сторони. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України\~суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80грн.

Outcome: approved