Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

Позивачі звернулись з позовом про стягнення з відповідача - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія ІНКОМСТРАХ» на їх користь сум страхового відшкодування, а саме на користь [PERSON] - 13764,00 грн. та на користь [PERSON] - 41292,00 грн. В обґрунтування позовних вимог, послались на те, що 07.12.2013 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачі зазнали шкоди в результаті вчинення [PERSON]. Позивачі зазнали шкоди в результаті вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, внаслідок чого загинув [PERSON], який являвся відповідно батьком [PERSON] та чоловіком [PERSON] [PERSON] вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 березня 2014 року визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та йому призначено покарання у виді 5 (п'яти) років позбавлення волі та на підставі ст..ст.75,76 КК України звільнено від відбування призначеного йому основного покарання з випробуванням та іспитовим строком два роки. Оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність водія автотранспортного засобу «Mercedes-Benz 260» д/н [NUMBER] [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «Інкомстрах» згідно страхового полісу серії АЕ № 1819719 з терміном дії з 05.01.2013 року по 04.01.2014 року, код страховки 100, з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну життю та здоров»ю. потерпілого 100 000,00 грн. та за шкоду, заподіяну майну потерпілого 50000,00 грн., із нульовою франшизою, позивачі звернулись до страхової компанії з відповідними заявами про виплату страхового відшкодування за шкоду, у зв'язку зі смертю [PERSON] Зокрема [PERSON] просив сплатити йому страхове відшкодування у розмірі 13764,00 грн., а [PERSON] - 41292,00 грн. В судовому засіданні представник позивачів підтримав позовні вимоги, пославшись на ті ж самі обставини та підстави, які викладені у позовній заяві, просив суд позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 13764,00 грн., на користь [PERSON] - 41292,00 грн. Відповідач та третя особа у судове засідання не з'явились, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, про що свідчать копії поштових повідомлень про судовий виклик, а тому зі згоди представника позивачів, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст..224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що 07 грудня 2013 року, близько 15 год. 13 хв. в м. Біла Церква, Київської області, на вулиці Фастівській,64, поблизу АЗС «БРСМ», відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої [PERSON], керуючи автомобілем «Mercedes-Benz 260» д/н [NUMBER], порушив правила дорожнього руху та здійснив наїзд на громадянина [PERSON], який від отриманих травм загинув. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АЕ № 1819719, діючого на момент ДТП ( а.с.24-25). Вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 14 березня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та йому призначено покарання у виді 5 (п'яти) років позбавлення волі та на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнено від відбування призначеного йому покарання з випробуванням та іспитовим строком ( а.с.6-8). Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрали законної сили, обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою, тому вина [PERSON] у вчиненні ДТП не підлягає доказуванню. Згідно з ст..22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). У відповідності до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно до ст..6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Згідно з п. 9.1. ст..9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. В п.9.2. ст..9 вказаного Закону розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. У відповідності до п. 22.1. ст..22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до п.27.3 ст.27 Закону України ««Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «г"» пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2013 рік» розмір мінімальної заробітної плати станом на 07.12.2013 року складав 1147 грн. Таким чином, розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню на користь, позивача [PERSON] складає 13764 грн. (1147х12). Крім того, відповідно до ст.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-ІV (далі Закон №1961- IV) з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників здійснюється обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності. Статтею 6 зазначеного Закону встановлено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно зі ст.22 зазначеного Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до п.27.1 ст.27 Закону України № 1961-IV страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до п. 27.5 ст.27 зазначеного Закону відшкодування шкоди, пов'язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду. Відповідно до п. 27.2 ст.27 Закону України № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. У відповідно до ч.1 ст.1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: 1) дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); 2) чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно; 3) інвалідам - на строк їх інвалідності; 4) одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім'ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років; 5) іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п'яти років після його смерті. Позивач [PERSON], як пенсіонер та відповідно непрацездатна особа, знаходилась повністю на утриманні свого чоловіка, до його смерті. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2013 рік» розмір мінімальної заробітної плати станом на 07.12.2013 року складав 1147 грн. Таким чином, розмір страхового відшкодування, який підлягає стягненню на користь позивача [PERSON], внаслідок смерті чоловіка, складає 41292 грн. (1147х36). Як вбачається із матеріалів справи позивачами було направлено на адресу страхової компанії «ІНКОМСТРАХ» заяви про виплату страхового відшкодування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Однак відповідачем не були здійснені належні виплати своїх зобов'язань за договором страхування (полісом) та виплати потерпілому суми страхового відшкодування. Таким чином, суд вважає позовні вимоги є законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. При вирішені питання про судові витрати суд враховує, що позивачі звільнені від сплати судового збору, тому судовий збір підлягає стягненню на користь держави з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved