Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

В провадженні Бродівського районного суду Львівської області знаходиться цивільна справа за вищезазначеним позовом. У позовних вимогах [PERSON] просить суд: присудити їй грошову компенсацію в розмірі 59 610 грн. 50 коп. взамін вартості 1/2 частки автомобіля "Mitsubishi Lаncer", як майна, яке набуте в шлюбі. Також просить суд присудити відповідачу по справі легковий автомобіль марки " Mitsubishi Lаncer" 2008року випуску. Позивач [PERSON] в обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 10 лютого 2014 року рішенням Бродівського районного суду Львівської області шлюб між нею і відповідачем по справі [PERSON] було розірвано. За період перебування у шлюбі ними було спільними зусиллями придбано легковий автомобіль марки " Mitsubishi Lаncer" 2008року випуску. Середня ринкова вартість спірного легкового автомобіля марки " Mitsubishi Lаncer" 2008року випуску на даний час становить 119 221 гривень. Загальна сума спільно нажитого майна становить 119 221 гривень. Позивачка зазначає, що на даний час даний легковий автомобіль її колишнім чоловіком знятий з обліку і зареєстрований на іншу особу, хоча даним автомобілем постійно користується її колишній чоловік. У відповідності до довідки виданої центром надання послуг, пов?язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування Бродівського Району ГУМВСУ у Львівській області на день розірвання шлюбу даний спірний автомобіль був спільною сумісною власністю подружжя, а тому позивачка вважає, що має повне право на 1/2 частку вартості даного автомобіля. На підставі наведеного позивачка просить суд позовні вимоги задовольнити повністю. В судовому засіданні представник позиваки - адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав та пояснив, що спірний автомобіль був відчужений 04.11.2014р. за заниженою оціночною вартістю, яка не могла становити 65 000 гривень, в той же час, як вартість цього ж автомобіля в січні 2015 року вже становила 119 221 грн. Просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що на момент розірвання шлюбу із [PERSON] ніякого матеріального спору між позивачкою і відповідачем не було, що вказується у рішенні Бродівського районного суду від 10.02.2014р. З 04.11.2014 року транспортним засобом "Mitsubishi" модель "Lancer", який є предметом спору володіє інша особа, а він використовує вище вказаний транспортний засіб лише на праві користування. Відповідач зазначає, що при реєстрації також була проведена оцінка вартості даного автомобіля і згідно довідки-рахунку вартість автомобіля "Mitsubishi" модель "Lаncer" становить шістдесят п'ять тисяч гривень, а тому повідомлення експерта [PERSON] № 1 від 22.01.2015 року він вважає безпідставним та не обґрунтованим. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог - [PERSON], в судовому засіданні пояснила, що 29.08.2014р. вона зареєструвала шлюбу із [PERSON], а 04.11.2014р. вона придбала у [PERSON] автомобіль "Mitsubishi Lаncer" 2008року випуску за 65 000 гривень. Також зазначила, що на момент розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] спору між ними з приводу поділу майна подружжя не було, а тому вважає позовні вимоги [PERSON] безпідставними. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та третьої особи, з'ясувавши обставини справи, всебічно дослідивши докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення, виходячи із таких міркувань. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 61 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 65 СК України, при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпорядження майном, що є об?єктом спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою. Згідно ст. 190 ЦК України, майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Як встановлено судом сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.02.2003р. по 25.02.2014р. Рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 10.02.2014р., яке набрало законної сили 25.02.2014р., шлюб між сторонами було розірвано. Встановлено, що у 2008 році подружжям [PERSON] та [PERSON] було придбано легковий автомобіль [NUMBER], право власності на який було зареєстровано за [PERSON] (а.с. 24). Встановлено, що [PERSON] з 29.08.2014р. перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] Вказану обставину сторони визнають, а відтак така не підлягає доказуванню. Встановлено, що 04.11.2014р. [PERSON] продав автомобіль [NUMBER] за 65 000 гривень [PERSON], що стверджується показаннями відповідача, третьої особи та довідкою-рахунком від 04.11.2014р. серії ВІА (а.с. 24), і транспортний засіб було зареєстровано за [PERSON], що стверджується відповідним свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 24). Жодних інших доказів, які б підтверджували іншу, більш високу ціну, за якою був проданий вищевказаний транспортний засіб суду не було надано. Жодних клопотань, спрямованих на встановлення дійсної ціни, за яку, на думку позивача, був відчужений вищевказаний автомобіль перед судом не заявлялося. Заявлене ж представником позивача клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи щодо визначення ринкової вартості автомобіль [NUMBER], у задоволенні якого судом було відмовлено, суд знаходить таким, що не спрямоване на визначення дійсної ціни продажу вказаного автомобіля. Таким чином, судом встановлено, що автомобіль [NUMBER], який придбаний у 2008 році є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] Частки у вказаному майні [PERSON] та [PERSON], відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України є рівними, оскільки іншого не було визначено домовленістю між ними чи шлюбним договором. Як встановлено судом, [PERSON] після розірвання шлюбу із [PERSON] відчужив автомобіль [NUMBER], без згоди співвласника такого автомобіля [PERSON] всупереч ст. 65 СК України. Враховуючи, що законність такого відчуження позивачем не оспорювалася, а нею було обрано інший спосіб захисту свого права, який полягає у стягненні компенсації взамін відчуженої 1/2 частки спірного автомобіля, суд відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства розглядає цивільну справу в межах заявлених позовних вимог. Враховуючи, що автомобіль [NUMBER] був проданий [PERSON] саме за 65 000 гривень, у співвласника даного автомобіля, на момент його продажу, - [PERSON] виникло право на отримання 1/2 частки від продажу вказаного автомобіля, що становить 32 500 гривень. Враховуючи, що усю суму грошей від продажу автомобіля отримав саме [PERSON], у [PERSON] виникло право на отримання належної їй частки грошей від продажу автомобіля саме від [PERSON] Суд не бере до уваги надане позивачем повідомлення №01 експерта [PERSON] (а.с. 15), згідно якого середня ринкова вартість автомобіля марки "Mitsubishi" моделі "Lаncer 1.6" 2008року випуску, при нормативному пробігу 128 400 км., станом на 22.01.2015р. становить 119 221 грн., оскільки така оцінка відображає середню ринкову вартість автомобіля певної марки, моделі та при нормативному пробігу, а не дійсну ринкову вартість конкретного автомобіля, а тим паче дійсну вартість автомобіля, за яку такий був проданий іншій особі. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial