overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-02 00:00:00

04.10.2018 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12.03.2012 виконкомом Собицької сільської ради Шосткинського району Сумської області, актовий запис № 02. В обґрунтування позову зазначає, що спільне життя з відповідачем у них не склалося. Між нею та відповідачем виникли непорозуміння, різні погляди на життя. Непорозуміння та суперечки створили умови, за яких шлюб фактично припинився, тривалий час не мають спільного господарства. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем неможливе, оскільки між ними втрачено почуття кохання та поваги, що призвело до повного взаємного відчуження. Ухвалою суду від 20.11.2018 відкрито провадження та справа призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні. Відзив на позовну заяву відповідач не подавав. В підготовче засідання позивач не з'явилась, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в підготовчому засіданні заявив про визнання позову. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі. Вказана обставина встановлена на підставі копії свідоцтва про шлюб, наявної в матеріалах справи. Ст. 24 СК України вказує, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до ч.2 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину, щодо другого з подружжя або дитини. Суд приходить до висновку, що розірвання шлюбу, укладеного між сторонами у даній справі, не суперечить закону, зокрема нормі ч. 2 ст. 110 СК України та не порушує прав інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

04.10.2019 р. [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 26.10.2002 р. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] , 07.07.2005 [INFO] . Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені, сумісне життя не склалося, спільне господарство не ведеться. За позовом [PERSON] просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - " [PERSON] ". Ухвалою від 15.10.2019 р. відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 13.11.2019 р. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні без її участі, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З огляду на визнання відповідачем позову, суд, на підставі ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, викладену в поданих ними заявах, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки бажання [PERSON] розірвати шлюб відповідає її інтересам. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно положень ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.1\~ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про повернення позивачу 50 відсотків сплаченого при подачі позову судового збору за рахунок державного бюджету. На підставі ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 384,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

04.11.2013 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 02.07.2008 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит в сумі 2800 грн. зі сплатою 24,00 % річних на суму залишку заборгованості. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 09.10.2013 року по кредиту, процентам за користування ним, комісії, а також штрафні санкції в загальній сумі 22086,56 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглядати справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У зв'язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 02.07.2008 року сторони уклали договір, за яким позивач надав відповідачу кредит в розмірі 2800 грн. зі сплатою 2 % в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, а також щомісячної комісії в розмірі 3,5 %. (а.с. 9-13) Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором та допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 09.10.2013 року виникла заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту - 2800 грн.; по відсоткам за користування кредитом - 11486,63 грн.; по комісії - 6272 грн. Крім того, позивачем за умовами кредитного договору відповідачу обґрунтовано нараховані: штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 1027,93 грн. (а.с. 6-8) Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором загальній сумі - 22086 грн. 56 коп., а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

04.11.2013 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з цивільним позовом в якому просила розірвати шлюб укладений нею 26.06.2010 року з відповідачем [PERSON]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі, свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, на підставі ст.ст. 110,112 Сімейного кодексу України вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивачка знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 26.06.2010 року, згідно свідоцтва про одруження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 42, від якого мають двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою. Спільне життя між сторонами не склалося, у зв'язку з різни поглядами на життя та взаємним непорозумінням. Сторони припинили шлюбні відносини і з жовтня 2013 року проживають окремо одне від одного. Подальше примирення сторін між собою та збереження шлюбу не представляється можливим. Як встановлено судом, поділ майна на час розгляду цієї справи немає. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити шлюбне прізвище - "[PERSON]". Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тобто з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню, сплачений останньою судовий збір в сумі 114,70 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

04.11.2014р. до суду заявлено цей позов. В даній заяві позивач вказав, що він та відповідачка - [PERSON] від спільного шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. В позовній заяві позивач зазначив, шо рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 29.11.2013р., встановлено місце перебування дитини з батьком. Мати дитини - відповідачка по справі [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має стабільний заробіток, має відмінний стан здоров'я та інших дітей на утриманні не має. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив стягувати з відповідачки аліменти на його користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягувати від 04.11.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, просив стягувати з відповідачки аліменти на користь позивача [PERSON] на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягувати від 04.11.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, просила розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі, про що повідомила у телефонному режимі. З урахуванням позиції сторін та матеріалів справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивачки задовольнити повністю з таких міркувань. Беззаперечно доведено, що [PERSON] є рідною матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 2) але добровільно не виконує свого законного обов'язку по утриманню своєї малолітньої дочки, відповідачка працює комірником ЗАТ "Погребищенський комбікормовий завод" Вінницької області, має регулярний дохід. Зазначені правовідносини регулюються: - ст.180 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; - ч.1 ст.184 СК України, згідно з якою, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки, відповідачка ухиляється від добровільного виконання свого обов'язку по утриманню малолітньої дочки, чим порушує його права, але має нерегулярний і мінливий дохід, то з метою захисту майнових прав дитини, з [PERSON] необхідно стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягувати від 04.11.2014 року і до досягнення дитиною повноліття, що суд визначає з урахуванням майнового стану, а також виходячи із засад розумності, добросовісності і справедливості.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

04.11.2014 року до Петриківського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою звернувся [PERSON] (далі Позивач) до [PERSON] (далі Відповідач) про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що в останній час між ними виникають сварки, через різні погляди на сімейне життя. Під час спільного проживання з Відповідачкою не можуть знайти спільної згоди у будь-якому питанні, внаслідок чого вони дійшли спільної згоди про розірвання шлюбу. У зв'язку з цим припинили між собою шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство. Дитина буде проживати з матір'ю. Позивач в судовому засіданні доводи позовної заяви підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити, примирення між ним та Відповідачкою не можливо, оскільки кожен з них вирішив створити нову сім'ю. Відповідач підтвердила, що примирення між ними не можливо, просить задовольнити позов, та після розірвання шлюбу бажає відносити своє дівоче прізвище. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Згідно з копією свідоцтва про одруження, актовий запис № 01 від 23 січня 1999 року, складений виконкомом Лобойківської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, Позивач зареєстрував шлюб із [PERSON] Від шлюбу сторони мають доньку [INFO]. Сторони підтвердили, що на даний час фактичні шлюбні відносини припинені, вони проживають окремо один від одного. Подальше збереження сім'ї неможливе, через намір створити нові сім'ї, через втрату почуття любові та взаємоповаги, що сторони не заперечували. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що розірвання шлюбу є дійсною волею подружжя, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, на день розгляду справи примирення між ними не відбулося, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ч. 8 ст. 235 СК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач виявила бажання відновити дівоче прізвище " [PERSON] ". Судові витрати сплачені у повному обсязі. Позивач просив віднести судові витрати по сплаті судового збору на його рахунок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

04.11.2014 року до суду заявлено позов, у якому позивач просить розірвати їх з відповідачкою шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємопідтримки, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, протягом останніх двох років з відповідачкою подружніх стосунків не підтримує, неповнолітня дитина проживатиме з відповідачкою, майнового спору між ними немає. Позивач письмово просив розглянути справу без його участі, вимоги позову визнає, не заперечує проти їх задоволення (а.с.23). Відповідачка письмово просила розглянути справу без її участі, позов задовільнити, після розірвання шлюбу вибрала прізвище "[PERSON]" (а.с.24). Відповідно до положень ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають спільно протягом останніх двох років, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси, спільно не проживають протягом останніх двох років, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

04.11.2014 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 09.02.2007 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит в сумі 5000 грн. зі сплатою 22,80 % річних на суму залишку заборгованості. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 30.09.2014 року по кредиту, процентам за користування ним, комісії, а також штрафні санкції в загальній сумі 21263,86 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У зв'язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 09.02.2007 року сторони уклали договір, за яким позивач надав відповідачу кредит в розмірі 5000 грн. зі сплатою 22,80 % річних на суму залишку заборгованості та з видачею платіжної картки, обслуговування якої здійснюється за тарифами банку. (а.с. 12-18) Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 30.09.2014 року виникла заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту - 4502,45 грн.; по відсоткам за користування кредитом - 10085,79 грн.; по комісії - 5186,86 грн. Крім того, позивачем за умовами кредитного договору відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 988,76 грн. (а.с. 8-11) Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором загальній сумі - 21263 грн. 86 коп., а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

04.11.2014 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 29.12.2007 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит в сумі 1300 грн. зі сплатою 36 % річних на суму залишку заборгованості. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 30.09.2014 року по кредиту, процентам за користування ним, комісії, а також штрафні санкції в загальній сумі 6056,02 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У зв'язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 29.12.2007 року сторони уклали договір, за яким позивач надав відповідачу кредит в розмірі 1300 грн. зі сплатою 36 % річних на суму залишку заборгованості та з видачею платіжної картки, обслуговування якої здійснюється за тарифами банку. (а.с. 13-19) Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 30.09.2014 року виникла заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту - 993,65 грн.; по відсоткам за користування кредитом - 2407,80 грн.; по комісії - 1890,00 грн. Крім того, позивачем за умовами кредитного договору відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 264,57 грн. (а.с. 8-12) Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором загальній сумі - 6056 грн. 02 коп., а також судові витрати.

Outcome: approved