Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

12 вересня 2018 року [PERSON] звернулась до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області із вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнила (а.с. 99-105). В обґрунтування уточненого позову, позивач [PERSON] посилалась на те, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилась на належне йому майно. За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 28 грудня 2011 року секретарем виконавчого комітету Попасненської сільської ради Лютою Н. В., відповідно до якого земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 5,690 га, розташовану на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області заповів їй. Про існування вищезазначеного заповіту їй не було відомо, у неї навіть не було копії цього заповіту. Додала, що у червні 2018 року голова виконавчого комітету Попасненської сільської ради повідомила її про існування цього заповіту, після чого, 20 червня 2018 року отримавши свідоцтво про смерть спадкодавця, маючи намір оформити свої спадкові права, вона звернулась до приватного нотаріуса Павлоградського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іщика М. В., однак у вчиненні нотаріальної дії їй було відмовлено з причин пропуску нею строку для прийняття спадщини, а також у зв`язку з тим, що у заповіті, складеному від імені спадкодавця, посвідчувальний напис вчинений секретарем виконкому [PERSON] не відповідає вимогам посвідчувального напису на заповіті , записаного зі слів заповідача, який надається в додатку № 1 до Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого Міністерством юстиції України 11 листопада 2011 року наказом № 3306/5 та рекомендовано звернутись до суду для вирішення цього питання. Пояснила, що вона пропустила строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] з поважних причин, оскільки не знала про наявність складеного від імені спадкодавця на її ім`я заповіту. У зв`язку з наведеним, [PERSON] просила суд: - визнати поважною причину пропуску нею шестимісячного строку для прийняття спадщини після [PERSON] , померлого [INFO] , визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після [PERSON] , померлого [INFO] ; - визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 5,69 га, кадастровий номер [NUMBER] , яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно (індексний номер: 26784766) від 15 вересня 2014 року згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації право власності, номер запису про право власності: 6992371, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 453103212232 (індексний номер витягу 26785156 від 15 вересня 2014 року), в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2018 року матеріали цієї цивільної справи було передано до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області (а.с. 18). 23 жовтня 2018 року вищезазначена справа надійшла на адресу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області (а.с. 25). Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2018 року було відкрите провадження у справі (а.с. 32-33). Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 січня 2019 року було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів (а.с. 49-50). Позивач [PERSON] у підготовче засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не подавала. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] у підготовче засідання не з`явилась, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с. 114). Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явилась, але суду надано нотаріально посвідчену заяву від її імені, у якій остання зазначила про отримання нею копії позовної заяви з додатками, позовні вимоги [PERSON] вона визнала, не заперечувала проти слухання справи та ухвалення рішення за її відсутності (а.с. 115). У відповідності до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В зв`язку з тим, що відповідач визнав позов, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши надані позивачем докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 28 грудня 2011 року [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 5,690 га, розташовану на території Попасненської сільської ради, яка належить йому на підставі приватної власності згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ДП, № 001685 , виданого Новомосковською районною державною адміністрацією 16 грудня 2003 року заповів - [PERSON] , [INFO] , заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області Лютою Н. В. та зареєстрований в реєстрі за № 72 (а.с. 9, 62). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 20 червня 2018 року, виданим повторно та наданим суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 8, 58). Встановлено, що 16 липня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Павлоградського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іщика М. В. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 55). Постановою приватного нотаріуса Павлоградського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іщика М. В. від 18 липня 2018 року [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з причин пропуску нею строку для прийняття спадщини, встановленого ст. 1270 ЦК України, а також через відсутність документа, який би підтверджував місце відкриття спадщини, а також через те, що у заповіті, складеному від імені спадкодавця, посвідчувальний напис вчинений секретарем виконкому [PERSON] не відповідає вимогам посвідчувального напису на заповіті , записаного зі слів заповідача, який надається в додатку № 1 до Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого Міністерством юстиції України 11 листопада 2011 року наказом № 3306/5 та рекомендовано звернутись до суду для вирішення цього питання (а.с. 64). Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Доказів спільного проживання позивача із спадкодавцем станом на час відкриття спадщини матеріали справи не містять. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. За диспозицією вказаної норми закону у разі встановлення поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини, суд визначає додатковий строк спадкоємцю, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлено, що [PERSON] не було відомо про наявність заповіту, складеного на її ім`я від спадкодавця [PERSON] , померлого [INFO] . Зазначені обставини, на переконання суду, перешкоджали позивачу звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини, в зв`язку з чим, позивачем пропущено строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] з поважних причин та є підстави для застосування ч. 3 ст. 1272 ЦК України до спірних правовідносин із задоволенням позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини терміном два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Разом з тим, судом установлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер 26784766 від 15 вересня 2014 року, спадкодавцю [PERSON] належала земельна ділянка площею 5,69 га, кадастровий номер 1223286000:01:003:0124 , яка розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 10, 108, 109, 110). У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом. Відповідно до довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області № 864/2 від 10 березня 2019 року, [PERSON] , [INFO] , з 07 квітня 2016 року був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 85). Виходячи із вимог ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, зазначені в заповіті. Так, ч. 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Оскільки заповіт відповідач внутрішній волі спадкодавця [PERSON] , зазначений заповіт не визнавався недійсним, суд приходить до висновку, що у позивача виникло право на спадкування за заповітом, оскільки невеликі неточності, допущені посадовою особою при посвідченні заповіту не можуть бути розцінені судом як суттєве порушення. З огляду на те, що спадкодавцю за життя належала земельна ділянка площею 5,69 га, кадастровий номер 1223286000:01:003:0124 , з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, позивач є спадкоємцем за заповітом після його смерті, якій визначено додатковий строк для прийняття спадщини та яка звернулась до нотаріуса із відповідною заявою, матеріали спадкової справи доказів наявності інших спадкоємців за законом чи заповітом, або спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині та які звернулися протягом встановленого строку до нотаріуса з приводу прийняття спадщини не містять, доказів на підтвердження переходу права власності на спадкову земельну ділянку після смерті спадкодавця матеріали справи не містять, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову і за позивачем належить визнати право власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . У відповідності до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати. В тому числі на професійну правничу допомогу. На підставі ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. В той же час, враховуючи відсутність вини відповідача, суд приходить до висновку, що судові витрати повинні бути покладені на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved