Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача КП "Муніципальна інвестиційна управляюча компанія" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, витрат по оплаті експертизи та судових витрат, посилаючись на те, що вони являються власниками житлової квартири [ADDRESS] . Дана квартира належить їм на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11.04.1996 року. На даний час в квартирі постійно проживають [PERSON] з чоловіком [PERSON] та малолітніми дітьми [PERSON] , [PERSON] . 07.07.2016 року їхня квартира була затоплена сусідами, які проживають поверхом вище в квартирі [NUMBER]. Згідно акту від 08.07.2016 року №03-13/05-21 про залиття (аварію), що трапилась на системі центрального опалення, гарячого (холодного) водопостачання виданого комунальним підприємством Івано-Франківської міської ради "Муніципальна інвестиційна управляюча компанія" 07.07.2016 в будинку [ADDRESS] на горищі ) трапилось залиття (аварія) на системі центрального опалення ... - При візуальному обстеженні квартири [ADDRESS] виявлено : в приміщенні кухні, мокрі плями на стелі та стіні; в приміщенні ванної кімнати, плями жовтого кольору на стелі; в одній із кімнат мокрі плями на стелі, стінах, замокла електропроводка, шафа, підлога. При обстеженні квартири [ADDRESS] встановлено, що стався порив мережі холодного водопостачання (на різьбовому з`єднанні) квартирного розгалуження. Причиною залиття (аварії), що трапилось є - порив квартирного розгалуження мережі холодного водопостачання на різьбовому з`єднанні в квартирі [ADDRESS] ". Згідно акту від 07.07.2016 року про залиття квартири [ADDRESS] , складеного комісією у складі мешканців дев`яти поверхового будинку [ADDRESS] "07 липня 2016 року в будинку [ADDRESS] у туалеті сталося залиття з водостічної труби. У результаті чого квартиру поверхом нижче, а саме : квартиру [ADDRESS] було залито, вода текла по стінах ванної кімнати, спальні, коридору, кухні, всі меблі були мокрі, підлога, паркет, коври, підвісна стеля, вода стікала з світильників". Акт підписаний у складі мешканців будинку: [PERSON] - кв. №[NUMBER]; [PERSON] - кв. [NUMBER] ; [PERSON] - кв. [NUMBER] та [PERSON] - кв. [NUMBER] . Згідно висновку експертного дослідження Івано-Франківського НДКЦ МВС України від 02.09.2016 №4.4-2/16, "ймовірно причиною залиття житлового приміщення є порив квартирного розгалуження мережі холодного водопостачання на різьбовому з`єднання в квартирі [ADDRESS] Власник квартири [ADDRESS] відмовляється відшкодовувати збитки завдані залиттям квартири, такі дії позбавляють їх нормальних умов проживання, оскільки в квартирі присутня сирість та вологість, що може негативно позначитись на здоров`ю їх малолітніх дітей, та їх самих. Кошти на проведення ремонту у них немає. Проживання в таких умовах однозначно спричинило їм моральну шкоду, яка полягає у психологічних стражданнях, пов`язаних із пошкодженням їхньої квартири, втратою її товарної вартості. Боляче було спостерігати, як в одну мить їх майно набиралось вологи та потребувало заміни не по їхній вині. Сирість у повітрі негативно позначається на дихальних шляхах малолітніх дітей. Затоплення їхньої квартири з подальшим використанням часу та коштів на послуги експерта, підготовки до судового провадження, іншого використання коштів на непередбачені ними витрати вибило їх із нормального життєвого ритму. Завдану моральну шкоду оцінюють в розмірі 5000 грн. Просили позов задоволити та відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завданої внаслідок залиття квартири, витрат по оплаті експертизи та судових витрат. 13.03.2018 року представником відповідача подано суду письмові пояснення в яких вказав, що підставою для такого стягнення з відповідача грошових коштів є факт залиття, що мав місце 07 липня 2016 року. Позивачі вказану обставину підтверджують актом № 03-13/05-21 від 08 липня 2016 року та актом про залиття квартири [ADDRESS] від 07 липня 2016, що складений мешканцями вказаного будинку. Розмір збитків підтверджує позивач висновком експертного дослідження Івано-Франківського НДКЦ МВС України від 02 вересня 2016 року № 4.4.-2/16. Однак, з такими твердженнями не можна погодитись з огляду на наступне.Про існування залиття квартири [ADDRESS] його довіритель нічого не знав. Про вказану обставину дізнався з матеріалів даного позовного провадження після ознайомлення представника з матеріалами даної цивільної справи. Вказана обставина пояснюється тим, що [PERSON] є громадянином Ірладії та постійно там проживає. Жодних вимог чи претензій до нього ніхто не висловлював з приводу вказаних в позовній заяві подій, що дає підстави сумніватись про існування такого факту взагалі. Позивач стверджує, що залиття квартири [ADDRESS] відбулось 07 липня 2016 року. Залиття сталося з квартири [ADDRESS] , що розташована поверхом вище. При цьому, позивачем було з ініційовано, можливо, в цей же день складання акту про залиття квартири [ADDRESS] . Вказаний акт було підписано мешканцями будинку [ADDRESS] . Тобто, фактично, це є первинний документ, який складався в день ймовірного залиття квартири позивача - 07 липня 2016 року. У вказаному акті від 07 липня 2016 року мешканці будинку констатували, що в туалеті квартири [ADDRESS] "сталося залиття з водостічної труби". Мова йде про трубу холодного водопостачання, що відноситься до внутрішньо будинкових мереж. З огляду на це, відомо основні засади організаційних господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Беручи до уваги вищезазначене, обов`язок щодо утримання в належному технічному стані, здійснення технічного обслуговування та ремонту внутрішньобудинкових мереж, вжиття заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій слід відносити до обов`язків виконавця послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що відповідати за позовом такого характеру, в спірному випадку, має саме виконавець послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а не [PERSON] . Фактично позов пред`явлено не до того відповідача. Що стосується розміру ймовірних збитків позивача. Так, позивач ставить питання про стягнення з [PERSON] . 40 703, 36 грн. з яких 5000 грн. моральної шкоди, 35028,00 грн. матеріальної шкоди, 675,36 грн. за послуги експерта. Заявляючи вимогу про стягнення 35028,00 грн. матеріальної шкоди позивач посилається виключно на висновок експертного дослідження Івано-Франківського НДКЦ МВС України від 02 вересня 2016 року № 4.4.-2/16. Інших документів позивач не надає, тобто, очевидним є те, що позивач не поніс таких витрат грошових коштів, що обумовлені висновком експерта. Із змісту експертного дослідження Івано-Франківського НДКЦ МВС України від 02 вересня 2016 року № 4.4.-2/16 вбачається, що воно проводилось судовим експертом Р.В.Мицкан. При цьому, у вступній частині Висновку зазначено, що [PERSON] має право проведення експертиз за експертною спеціальністю 10.6 (дослідження об`єктів нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій та відповідних документів) та 10.10 (визначення оціночної вартості будівельних об`єктів). Представник зазначив, що даний судовий експерт [PERSON] не є тією особою, що має відповідні повноваження та кваліфікацію для визначення розміру збитків, оскільки наявність свідоцтв на дослідження об`єктів нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій та відповідних документів та визначення оціночної вартості будівельних об`єктів, не надає права здійснювати надання висновків про вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно провести для усунення пошкоджень. Окрім того, у Висновку вказано, що дослідженням необхідно було встановити вартість відновлювальних робіт за фактом затоплення квартири розташованої за адресоюю [ADDRESS] , інших завдань перед експертом не ставилось. Однак, в супереч цьому, експерт робить висновок про вартість ремонтно-будівельних робіт, та визначає ймовірну причину залиття. Тобто, фактично, експерт вийшов за межі поставлених перед ним питань. Окрім того, по змісту Висновку не вбачається, що експертом проводились експертні дослідження внутрішньо будинкових мереж холодного водопостачання в будинку [ADDRESS] , а тому, вказана обставина дає всі підстави сумніватись у достовірності таких заключень експерта. Окрім того, із змісту формулювання такого заключення - "ймовірна причина залиття" слідує, що експерт робить виключно припущення, а не констатує вказаний факт, як судовий експерт. Таким чином, в матеріалах справи, станом на сьогоднішній день відсутні документи та докази, які би достовірно свідчили про причини залиття квартири позивача, в тому числі з вини саме відповідача [PERSON] , а не будь-яких третіх осіб, зокрема виконавця послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій КП "Муніципальна інвестиційна управляюча компанія". Вказані обставини в цілому свідчать про невідповідність експертного дослідження Івано-Франківського НДКЦ МВС України від 02 вересня 2016 року № 4.4.-2/16 нормам ст. ст. 77, 78, 79 ЦПК України щодо належності допустимості та достовірності доказів. Що стосується моральної шкоди, то вказана вимога також не підлягає до задоволення, оскільки позивачем не надано жодного доказу її заподіяння саме відповідачем, не надано розрахунків відповідної моральної шкоди, що є обов`язковим для позивача в спорах такого характеру. Просив відмовити в задоволенні даного позову в повному обсязі (а.с.95-96). Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала, просила задоволити в повному обсязі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак 16.11.2016 року суду подала заяву в якій вказала, що по стану здоров`я не може відвідувати судові засідання, просила розгляд справи проводити без її участі та позовні вимоги просила задоволити в повному обсязі (а.с.48). Відповідач, представник відповідача в судове засідання не з`явилися, про дату та час були повідомлені належним чином, причини наявки неповідомили (а.с.173). Представник третьої особи в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог не заперечував. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи , всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Судом встановлено, що 07.07.2016 року квартиру [ADDRESS] , було затоплено сусідами, які проживають поверхом вище в кв.[NUMBER](а.с.11). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 11.04.1996 року, квартира по [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних долях (а.с.10). Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до Акту №03-13/05-21 від 08.07.2016 року складеного комісією в складі начальника відділу експлуатації, інженерів-інспекторів відділу експлуатації, про те, що 07.007.2016 року, при візуальному обстеженні квартири [ADDRESS] виявлено, в приміщенні кухні мокрі плями на стелі та стіні, в приміщенні ванної кімнати плями жовтого кольору на стелі, в одній із кімнат мокрі плями на стелі, стінах, замокла електропроводка, шафа, підлога. При обстеженні квартири [ADDRESS] встановлено, що стався порив мережі холодного водопостачання (на різьбовому з`єднанні) квартирного розгалуження, що і спричинило затоплення квартири [ADDRESS] (а.с.11-12). 02.09.2016 року експертом було складено висновок №4.4-2/16 проведення експерної оцінки майна по заяві, відповідно до якого було встановлено, що вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно провести в приміщеннях квартири [ADDRESS] для усунення пошкоджень опоряджувальних покрить, які виникли внаслідок її залиття, яке сталося 07.07.2016 року, з розташованої вище квартири [ADDRESS] , на час проведення дослідження, становить 35028,00 грн. з ПДВ, без врахування заміни чи ремонту електрообладнання і електроприладів. Ймовірною причиною залиття житлового приміщення є порив квартирного розгалуження мережі холодного водопостачання на різьбовому з`єднанні в квартирі [ADDRESS] (а.с.16-30). Згідно довідки виданою КП "Муніципальна інвестиційна управляюча компанія" від 12.02.2018 року встановлено, що [PERSON] був власником квартири [ADDRESS] до 13.09.2016 року (а.с.100). Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України, власникам квартир у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на прав спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами, або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири. Стаття 382 ЦК України передбачає, що власник зобов`яаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається із вищенаведеного, шкоди майну позивачів завдано відповідачем, як власником квартири [ADDRESS] . Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, яка встановлює загальні підстави відповідальності за заподіяння шкоди, шкода заподіяна майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.2 цієї статті особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, обов`язок доказування відсутності вини у заподіянні шкоди лежить на відповідачу. Розмір спричиненої шкоди, завданої залиттям квартири, позивач обґрунтовує висновком експерта про вартість матеріальних збитків № №4.4-2/16. Належних та допустимих доказів того, що кількість та розмір пошкоджень є меншою, відповідачем суду не надано. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири підлягають задоволенню в розмірі 35 028,00 грн. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, судам необхідно враховувати роз`яснення, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди". Відповідно до вимог п.5 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Крім того, при визначенні розміру моральної шкоди судам слід виходити із засад справедливості, добросовісності та розумності. При цьому визначений розмір грошового відшкодування має бути співмірний із заподіяною шкодою. Позивачі зазначили, що спричинена їм моральна шкода полягає у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодженого майна та неможливості нормального користування ним. Сирість у повітрі негативно позначалася на дихальних шляхах малолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з принципів розумності та справедливості, із розміру встановленої матеріальної шкоди, дій відповідача. Враховуючи характер правопорушення, глибину душевних страждань позивачів у зв`язку з пошкодженням їх майна залиттям з вини відповідача, тривалістю негативних наслідків такого пошкодження, а також те, що сирість у повітрі квартири негативно позначалася на малолітніх дітях, суд вважає можливим задоволити позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь позивачів на відшкодування спричиненої моральної шкоди 5000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. На підтвердження понесення судових витрат позивачі надали квитанцію про сплату судового збору в розмірі 521 грн. 20 коп. та квитанцію про сплату послуг експерта-оцінювача в розмірі 675,36 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені та документально підтверджені судові витрати. А тому, з відповідача на користь позивачів слід стягнути судовий збір у розмірі 521,20 грн. та 675,36 грн. витрат за проведення експертизи. Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивачів є обґрунтованими, та такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved