Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, яку в ході розгляду справи було неодноразово уточнено до відповідача про визнання майна особистою приватною власністю, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна. 19.02.2014 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва відкрито провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] [PERSON] про визнання майна особистою приватною власністю, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 26.03.2018 року закрито провадження у цивільній справі за позовними вимогами [PERSON] до [PERSON] [PERSON], третя особа: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом [PERSON] [PERSON] до [PERSON], треті особи: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», [PERSON], [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, в частині вимог первісного позову про визнання квартири [ADDRESS] особистою приватною власністю [PERSON], в зв'язку з відмовою представника позивача від цієї частини позовних вимог. Ухвалою суду від 11.06.2018 року закрито провадження у цивільній справі за позовними вимогами [PERSON] до [PERSON] [PERSON], третя особа: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом [PERSON] [PERSON] до [PERSON], треті особи: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», [PERSON], [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, в частині вимог зустрічного позову про визнання права власності в порядку поділу майна подружжя, на частину рухомого майна, що знаходиться в квартирі, а саме на кухні: варильна поверхня модель «Ariston КВТ 6412»; вбудована духовка електрична модель «Gorenje В 3575Е»; холодильник двокамерний модель «Sharp SJP47NSL2»; пральна машина, модель «Zanussi ZWP 580»; мікрохвильова піч, модель «Daewoo»; в спальні: ліжко двоспальне, матрац, модель «Vegas 25»; комплект штор, комод; в першій дитячій спальні: шафа; ліжко; матрац, системний блок; монітор настільний, модель «LG L I720V3»; в другій дитячій спальні: шафа, ліжко односпальне та матрац, комп'ютерний стіл; в житловій кімнаті: комплект ролетних штор, кондиціонер, модель «Samsung AQ 12TSBNSER»; в ванній кімнаті: бойлер, - в зв'язку з відмовою представника позивача від цієї частини позовних вимог. Із позову вбачається, що між [PERSON] та [PERSON] 29.07.2001 року було укладено шлюб, якийрішенням Деснянського районного суду м. Києва від 25.04.2014 року був розірваний. Від шлюбу у подружжя народились діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO].Діти після розірвання шлюбу залишилися проживати з позивачем. Спорів стосовно місця проживання дітей не було, відповідач не заперечував, що діти проживатимуть з позивачем. Рішенням Десняньского районного суду м. Києва від 25.04.2014 року з відповідача стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], в розмірі по 2 000,00 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення повноліття від дня пред'явлення позову - 18.02.2014 року. В зв'язку з невиконанням рішення суду, у відповідача виникла заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 116 836,57 грн. За весь час спільного проживання, подружжям було придбано майно, що є об'єктом спільної власності та підлягає поділу: легковий автомобіль «Тойота Королла», 2007 року випуску, д.н.з. [NUMBER], придбаний 10 серпня 2007 року та зареєстрований на ім'я відповідача, ринковою вартістю 120 000 грн.; квартира [ADDRESS], яка була придбана [PERSON] до шлюбу. З січня 2001 року, під час перебування сторін у фактичних шлюбних відносинах, вони проживали у одній із кімнат квартири [ADDRESS], яку, відповідно до розпорядження КМДА № 1553 від 24 липня 2001 року, було переведено у нежилий фонд. У цей час позивач разом з відповідачем поетапно робили капітальний ремонт з метою облаштування робочого кабінету лікаря-стоматолога, де відповідач здійснював та здійснює підприємницьку діяльність, та однієї житлової кімнати де зараз він проживає. У вказаній квартирі ними були проведені, зокрема, такі ремонтні роботи: стяжка підлоги у всій квартирі; укладка керамічної плитки; повна зміна електропроводки; заміна батарей та труб опалення; заміна труб водопостачання та встановлення нових кранів; прокладка системи вентиляції та кондиціювання повітря; перепланування та реконструкція стін ванної кімнати, туалету та кухні; встановлення нової імпортної сантехніки та нових дверей у всіх кімнатах; встановлення пластикових вікон; перебудування двох балконів для збільшення житлової площі на 10 кв.м.; влаштовано окремий вихід на вулицю; облаштування фасадної частини квартири: покладено тротуарну плитку на вулиці перед фасадом квартири; зроблено металеві ковані перила. Таким чином, внаслідок спільних грошових затрат позивача та відповідача було проведено капітальний ремонт в квартирі [ADDRESS], внаслідок чого вартість вказаної квартири істотно збільшилася у вартості, а саме на суму 768 995, 00 грн.Крім того, в зазначену квартиру, за спільні кошти подружжя було придбано нові офісні та житлові меблі, стоматологічне обладнання: 12 стільців офісних, ринковою вартістю 2 400 грн.; 5 офісних столів, ринковою вартістю 5 000 грн.; 2 офісних крісел, ринковою вартістю 1 500 грн.; офісні шафи та вішалки, ринковою вартістю 6 000 грн.; меблі та техніка в житлову кімнату (ліжко, холодильник, пральна машина, телевізор), ринковою вартістю 22 500 грн.; 2 стоматологічні установки, ринковою вартістю 102 316 грн.; рентген апарат, ринковою вартістю 23 062 грн.: шафа сухо-теплова, ринковою вартістю 2 925 грн.; стерилізатор паровий, ринковою вартістю 28 080 грн. 2 лампи бактерицидні, ринковою вартістю 4 331 грн.: камера ультрафіолетова, ринковою вартістю 1 332 грн.; ультразвуковий скалер, ринковою вартістю 5 585 грн.; компресор, ринковою вартістю 16 390 грн.; дистилятор води, ринковою вартістю 22 730 грн.; шафа звукоізоляційна, ринковою вартістю 2 270 грн.; стілець лікаря, ринковою вартістю 4 500 грн. Всього на грошову суму 236 021 грн. Крім того, подружжям було придбано за 720 000,00 грн. чотирьохкімнатну квартиру [ADDRESS], а також придбано майно у зазначену квартиру, що складається з: на кухні: набір корпусних меблів для кухні у класичному стилі, розмір довжина 1800/1600, глибина 600/300, висота 850/900 мм.; вбудована варильна поверхня модель «Ariston КВТ 6412»; вбудована духовка електрична модель «Gorenje В 3575Е»; холодильник двокамерний модель «Sharp SJP47NSL2»; пральна машина, модель «Zanussi ZWP 580»; мікрохвильова піч, модель «Daewoo». Загальна ринкова вартість майна становить 30 985,60 грн. В спальні: ліжко двоспальне, модель «Red Appie Cherru R-8202-33 (180)»; матрац, модель «Vegas 25»; комплект штор, що складається з двох полотнищ штор (розмір 215x250 см) та одного полотна тюлі (розмір 640x250 см); комод з чотирма шухлядами на металевих ніжках, розмір 1300x500x830 мм. Загальна ринкова вартість майна становить - 19 945, 00 грн.; В першій дитячій спальні: шафа для одягу та білизни темно коричневого кольору, розмір: 2120x600x2000 см; ліжко односпальне з натуральної деревини (масив вільхи), модель «Фераррі», розміри 1900x900 см; матрац, модель «Vegas 25», розмір 90x190 системний блок, модель «Everest 440-07483203»; монітор настільний, модель «LG L I720V3», діагональ 17 дюймів. Загальна ринкова вартість майна становить 8 082, 40 грн. В другій дитячій спальні: шафа книжкова, модель «Брітекс», пісочного кольору, розміри 870x400x2050 мм; ліжко односпальне з натуральної деревини (масив вільхи), модель «Феррарі», розміри 1900x900 мм; матрац, модель «Vegas 25», розмір 90x190; комп'ютерний стіл кутовий з тумбою одно дверною, бежевого кольору, розмір 1450x650/1150x920 мм. Загальна ринкова вартість майна становить 9 604, 50 грн. В житловій кімнаті: комплект ролетних штор закритого типу, що складається з трьох полотнищ , розміри 2 полотна: 105x145 см, 1 полотно - 65x145 см; кондиціонер, модель «Samsung AQ 12TSBNSER». Загальна ринкова вартість майна становить - 5 797, 00 грн. В ванній кімнаті: бойлер, моделі «Ariston Ті 50V Slin» об'єм 50 л, габарити 84x35x37 вартістю 793, 65 грн. 23 червня 2006 року між відповідачем [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк» був укладений договір споживчого кредиту № 10-821/06-2006И, за яким відповідачу були надані грошові кошти у розмірі 90 000,00 доларів США, відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 23 червня 2021 року. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань відповідача за вказаним кредитним договором,23 червня 2006 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки №10-821/06-2006И. Вказаний договір був укладений під час перебування шлюбу та в інтересах сім'ї. Після припинення шлюбних відносин з 25.04.2014 року, погашення кредитного зобов'язання взяла на себе позивач, адже відповідач не здійснює платежів для погашення кредиту, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання, при цьому позивач звертала увагу суду на те, що джерелом погашення кредиту були доходи, отримані нею після фактичного припинення шлюбних відносин (з травня 2014 року), тобто її особисті доходи. Невиконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов'язань спонукало ПАТ «УкрСиббанк» до подання 19 січня 2016 року до Деснянського районного суду м. Києва позову до відповідача та до позивача як поручителя про стягнення 42 515,75 доларів США, що станом на 13.01.2016 року складає 989 203,67 грн. заборгованість по кредиту і процентам та 38 428,07 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, а також судового збору у розмірі 15 414,48 грн. [PERSON] особисто, із своїх власних коштів, сплатила ПАТ «УкрСиббанк» прострочену заборгованість за договором споживчого кредиту № 10-821/06-2006И, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачем. 17 березня 2016 року було сплачено грошові кошти по процентам по вказаному договору в розмірі 258 592.00 грн. 24 березня 2016 року ПАТ «УкрСиббанк» [PERSON] було сплачено судовий збір за подання банком позову в розмірі 15 414, 48 грн. Таким чином, в період з 01.05.2014 року по 20.02.2017 р., позивач [PERSON] самостійно за свої особисті доходи виконала умови кредитного договору № 10-821/06-2006И погасивши кредитні зобов'язання з урахуванням процентів за користування кредитними коштами та штрафними санкціями на суму 576 392,07 грн.Зважаючи на те, що позивач з моменту припинення шлюбу до теперішнього часу, сплатила виниклі кредитні зобов'язання за свої особисті доходи в сумі 576 392,07 грн. вона вважає, що відповідач повинен відшкодувати їй ? частину сплачених за кредитним договором коштів, а саме 288 198,04 грн. Враховуючи викладене, позивач вважає за можливе при вирішенні даного спору просити суд відступити від засад рівності часток у спільному майні подружжя та задовольнити позовні вимоги: визнати об'єктом спільної сумісної власності квартиру [ADDRESS]; в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визначити за відповідачем право власності на наступне майно: легковий автомобіль «Тойота Королла», 2007 року випуску, д.н.з. [NUMBER], придбаний 10 серпня 2007 року; квартиру [ADDRESS]; стоматологічне обладнання, що знаходиться в квартирі [ADDRESS]: 2 стоматологічні установки; рентген апарат; шафа сухо-теплова; стерилізатор паровий; 2 лампи бактерицидні, камера ультрафіолетова; ультразвуковий скалер; компресор; дистилятор води; шафа звукоізоляцій; стілець лікаря; офісні та житлові меблі, що знаходяться в [ADDRESS]: 12 стільців офісних; 5 офісних столів; 2 офісних крісел; офісні шафи та вішалки; меблі та техніка в житлову кімнату (ліжко, холодильник, пральна машина, телевізор). В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визначити за позивачем право власності на наступне майно: чотирикімнатну квартиру [ADDRESS]; майно, що знаходиться у вказаній квартирі: на кухні: набір корпусних меблів для кухні у класичному стилі, розмір довжина 1800/1600, глибина 600/300, висота 850/900 мм.; вбудована варильна поверхня модель «Ariston КВТ 6412»; вбудована духовка електрична модель «Gorenje В 3575Е»; холодильник двокамерний модель «Sharp SJP47NSL2»; пральна машина, модель «Zanussi ZWP 580»; мікрохвильова піч, модель «Daewoo»; в спальні: ліжко двоспальне, модель «Red Appie Cherru R-8202-33 (180)»; матрац, модель «Vegas 25»; комплект штор, що складається з двох полотнищ штор (розмір 215x250 см) та одного полотна тюлі (розмір 640x250 см); комод з чотирма шухлядами на металевих ніжках, розмір 1300x500x830 мм.; в першій дитячій спальні: шафа для одягу та білизни темно коричневого кольору, розмір: 2120x600x2000 см; ліжко односпальне з натуральної деревини (масив вільхи), модель «Феррарі», розміри 1900x900 см; матрац, модель «Vegas 25», розмір 90x190 системний блок, модель «Everest 440-07483203»; монітор настільний, модель «LG L I720V3», діагональ 17 дюймів; в другій дитячій спальні: шафа книжкова, модель «Брітекс», пісочного кольору, розміри 870x400x2050мм; ліжко односпальне з натуральної деревини (масив вільхи), модель «Феррарі», розміри 1900x900 мм; матрац, модель «Vegas 25», розмір 90x190; комп'ютерний стіл кутовий з тумбою одно дверною, бежевого кольору, розмір 1450x650/1150x920 мм.; в житловій кімнаті: комплект ролетних штор закритого типу, що складається з трьох полотнищ, розміри 2 полотна: 105x145 см, 1 полотно - 65x145 см; кондиціонер, модель «Samsung AQ 12TSBNSER»; в ванній кімнаті: бойлер, моделі «Ariston Ті 50V Slin» об'єм 50 л, габарити 84x35x37. В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за [PERSON] зобов'язання по кредитному договору №10-821/06-2006И, що станом на 20 лютого 2017 року становить грошову суму 28 900,00 доларів США, що є еквівалентом 782 901, 00 грн. відповідно до курсу НБУ та відсотки за користування кредитом в сумі 8200,00 доларів США, що є еквівалентом 238 374 грн. відповідно до курсу НБУ, що в сумі становить 1 021 275, 00 грн. та стягнути з відповідача ? частину сплачених позивачем особистих коштів за кредитним договором №10-821/06-2006И в розмірі 288 198,04 грн., а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, пов'язані з проведенням експертизи в сумі 4 920,00 грн., а також просила суд стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. 16.04.2014 р. представником відповідача [PERSON] - [PERSON] подано зустрічний позов, що в подальшому був неодноразово уточнений про поділ спільного майна подружжя, який ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 17.04.2014 р. об'єднано в одне провадження з позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В зустрічному позові [PERSON] просить суд про поділ спільного сумісного майна подружжя, виділивши позивачу [PERSON] із спільного сумісного майна у приватну власність: легковий автомобіль марки «Тойота Королла», 2007 року випуску, д.н.з. [NUMBER], ринковою вартістю 205 659 грн. 72 коп., 4-х кімнатну квартиру [ADDRESS]. Просить також стягнути з [PERSON] на його користь понесені судові витрати по сплаті судового збору та сплати за проведення експертизи. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 22.05.2014 року зупинено провадження по вказаній справі в зв'язку з призначенням судово будівельно - технічної, товарознавчої та судово-технічної експертизи. 09.09.2014 року вищезазначену цивільну справу було повернуто без висновку експерта та ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 12.09.2014 р. провадження по справі було відновлено. 27.02.2015 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва провадження по вказаній справі було зупинено в зв'язку з призначенням судової будівельно-технічної експертизи. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 12.10.2015 р. провадження по справі було відновлено. 02.02.2016 року судом отримано висновок експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи № 5424/15-42/15870/15871/15-42 від 22.09.2015 р., проведеної Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, згідно якого встановити вартість ремонтних (будівельних робіт та матеріалів), що були виконані (використані) в [ADDRESS], за результатами проведеного обстеження та даними наданих документів не вбачалось можливим. Дійсна вартість квартири 4 у стані до проведення робіт з реконструкції приміщень, в цінах на момент проведення дослідження, складає 992869 грн. Дійсна ринкова вартість нежитлових приміщень (стоматологічного кабінету), що розташовані по [ADDRESS], в цінах та станом на момент проведення дослідження, складає 1 761 864 грн. Оскільки в наданій на дослідження документації містились різні дані щодо величини загальної площі квартири [ADDRESS], експертом було надано суду два варіанти визначення дійсної (ринкової) вартості квартири [ADDRESS], в цінах та станом на момент проведення дослідження складає: загальною площею 92,2 кв.м. - 1 558 825 грн.; загальною площею 93,16 кв.м. -1575 056 грн. 21.04.2016 року ухвалою суду провадження в даній справі було зупинено до вирішення цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], 3-і особи: ПНКМНО Льовушкіна С.А. про визнання недійсними договорів дарування та купівлі-продажу квартири яка перебувала в Дніпровському районі м. Києва. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 06.12.2016 року позовні вимоги [PERSON] залишено без задоволення. Відповідно до розпорядження керівника апарату Деснянського районного суду м. Києва від 10.10.2016 року №197 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ» обґрунтуванням проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи є прийняття 22.09.2016 року Верховною Радою України постанови №5157 про звільнення суддів Деснянського районного суду м. Києва в зв'язку з чим виникла необхідність у повторному автоматизованому розподілі справ, які знаходилися в провадженні судді Мальченко О.В. Згідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільна справа №754/2756/14ц, номер провадження 2/754/57/16 за позовними вимогами [PERSON] до [PERSON] [PERSON] про визнання майна особистою приватною власністю, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна та за зустрічним позовом [PERSON] [PERSON] до [PERSON], третя особа: ПАТ «УкрСиббанк» про поділ спільного майна подружжя, - передана судді Панченко О.М. Ухвалою суду від 13.10.2016 року цивільну справу за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] [PERSON] про визнання майна особистою приватною власністю, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна та за зустрічним позовом [PERSON] [PERSON] до [PERSON], третя особа: ПАТ «УкрСиббанк» про поділ спільного майна подружжя, - прийнято до провадження судді Панченко О.М. та розпочато розгляд справи спочатку. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 16.01.2017 року провадження по вказаній справі було відновлено. В судовому засіданні позивач та представник позивача за первісним позовом уточнені позовні вимоги підтримали, та просили суд винести рішення про його задоволення. Уточнені зустрічні позовні вимоги визнають частково, лише в частині щодо визнання за [PERSON] право власності на легковий автомобіль, в іншій частині просили відмовити. В судовому засіданні відповідач та представник відповідача уточнений зустрічний позов пітримали та просили суд винести рішення про його задоволення, щодо первісного позову, частково заперечували проти його задоволення. Представник третьої особи - ПАТ «УкрСиббанк» в судовому засіданні заперечувала проти вимог [PERSON] про визнаня за нею зобов'язання по кредитному договору №10-821/06-2006И, що станом на 20 лютого 2017 року становить грошову суму 28 900,00 доларів США, що є еквівалентом 782 901, 00 грн. відповідно до курсу НБУ та відсотки за користування кредитом в сумі 8200,00 доларів США, що є еквівалентом 238 374 грн. відповідно до курсу НБУ, що в сумі становить 1 021 275, 00 грн., оскільки позивач фактично просить внести зміни до кредитного договору. Договір може бути змінено за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. При поділі спільної сумісної власності подружжя, зобов'язання між подружжям не розподіляються, а враховуються. Зміна кредитного договору без волі АТ «УкрСиббанк» на те є фактично втручанням у господарську діяльність банку. Крім того, [PERSON] є поручителем за вказаним кредитним договором і в разі порушення умов цього договору набуває солідарного обов'язку відповідати за зобов'язаннями. Просила відмовити у задоволені позовних вимог, що стосується розподілу заборгованості за договором споживчого кредиту №10-821/06-200И від 23.06.2006 року. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з поханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги [PERSON] підтримала в повному обсязі, проти зустрічного позову заперечувала (ТОМ №3 а.с.148). Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з поханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги [PERSON] підтримала в повному обсязі, проти зустрічного позову заперечувала (ТОМ №1 а.с.150). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення сторін, оцінивши зібрані по справі докази, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов до наступного висновку. Правовідносини по позову регулюються Сімейним Кодексом України (далі за текстом СК України) та Цивільним Кодексом України(далі за текстом ЦК України). Вирішуючи по суті даний спір, який виник між сторонами, щодо поділу майна подружжя, суд виходить з того, що загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (п.6 ч.1 ст.3 ЦК України). Відповідно до ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, через формулювання її ознак. Відповідно до ст.60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, підставою набуття подружжям права спільної сумісної власності є лише одна обставина: набуття (придбання, виготовлення, спорудження) майна за час шлюбу. Якщо майно придбане під час шлюбу, то реєстрація прав на нього лише на ім'я одного із подружжя не спростовує презумпції належності його до спільної сумісної власності подружжя. Якщо у відповідному документі (договорі купівлі-продажу, договорі про державну реєстрацію прав та їх обтяжень) власником чи набувачем вказано, лише чоловіка, це ще не значить, що він є одноосібним власником майна. Відповідно до ст.68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпорядження майном, що є об'єктом спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.368 ч.3 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.07.2001 року, який рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 25.04.2014 року був розірваний. Від шлюбу у подружжя народились діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 25.04.2014 року з відповідача на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], в розмірі по 2 000,00 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення повноліття від дня пред'явлення позову - 18.02.2014 року. Згідно довідки відділу ДВС Деснянського РУЮ м. Києва станом на 01.05.2017 р. заборгованість відповідача по аліментах становить 126 836,57 грн. (ТОМ 3 а.с.169). Згідно копії договору купівлі-продажу квартири від 25 листопада 2000 р., посвідченого Пузіком Ю.О., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за р.№10341, зареєстрованого Київським міським бюро технічної інвентаризації від 05.12.2000 р. за р. №3386, [PERSON] було придбано квартиру [ADDRESS] (ТОМ 1 а.с. 6). Як наголошувала в судовому засіданні сторона позивача за первісним позовом, в зазначену квартиру, за спільні кошти подружжя було придбано нові офісні та житлові меблі, стоматологічне обладнання: 12 стільців офісних, ринковою вартістю 2 400 грн.; 5 офісних столів, ринковою вартістю 5 000 грн.; 2 офісних крісел, ринковою вартістю 1 500 грн.; офісні шафи та вішалки, ринковою вартістю 6 000 грн.; меблі та техніка в житлову кімнату (ліжко, холодильник, пральна машина, телевізор), ринковою вартістю 22 500 грн.; 2 стоматологічні установки, ринковою вартістю 102 316 грн.; рентген апарат, ринковою вартістю 23 062 грн.: шафа сухо-теплова, ринковою вартістю 2 925 грн.; стерилізатор паровий, ринковою вартістю 28 080 грн.; 2 лампи бактерицидні, ринковою вартістю 4 331 грн.: камера ультрафіолетова, ринковою вартістю 1 332 грн.; ультразвуковий скалер, ринковою вартістю 5 585 грн.; компресор, ринковою вартістю 16 390 грн.; дистилятор води, ринковою вартістю 22 730 грн.; шафа звукоізоляційна, ринковою вартістю 2 270 грн.; стілець лікаря, ринковою вартістю 4 500 грн. Всього на грошову суму 236 021 грн. Натомість, позивачем [PERSON] не надано суду жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували придбання офісних та житлових меблів, стоматологічного обладнання, за рахунок спільних сумісних коштів як подружжя, у тому числі позивачем не доведено її участь у реконструкції квартири та істотному збільшенні її вартості, який зроблений нею внесок та чи є він значним в такому розумінні. Згідно висновоку судової товарознавчої експертизи від 18.06.2015 р. №5200/15-53, проведеної Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, згідно якого: загальна ринкова вартість, за цінами на час проведення експертизи, наданих на дослідження офісних та житлових меблів, що знаходяться в квартирі [ADDRESS], а саме: 7 стільців офісних; 1 офісного столу; 1 офісного крісла; 1 офісної шафи, двох вішалок, меблі та побутова техніка в житлову кімнату - холодильник, пральна машина та телевізор, становить 14 864,40 грн. Загальна ринкова вартість, за цінами на час проведення експертизи, наданого на експертизу стоматологічного обладнання, що знаходиться в квартирі [ADDRESS], а саме: 2 стоматологічних установки; рентгенівській апарат; шафа сухо-теплова; стерилізатор паровий; дві лампибактерицидні; камера ультрафіолетова; ультразвуковий скалер; компресор; шафа звукоізоляційна; стілець лікаря, становить 73 030,90 грн. (ТОМ 2 а.с. 42-53). Крім того, судом встановлено, що 23.10.2002 р. Київська міська державна адміністрація надала ПП [PERSON] дозвіл на проведення проектно-вишукувальних робіт: реконструкція нежитлових приміщень першого поверху/колишньої квартири [ADDRESS], під стоматологічний кабінет та благоустрій прилеглої території (ТОМ 1 а.с.84-87). Головне управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища 27.10.2005 року погодило архітектурне рішення проекту документації на реконструкцію нежитлових приміщень першого поверху ([ADDRESS]) під стоматологічний кабінет та благоустрій прилеглої території [ADDRESS] у Деснянському районі м.Києва (ТОМ 1 а.с.93-103). А також, висновком №996 на проект будівництва від 31.10.2005 р. Київської міської санепідемстанції МОЗ України, також було погоджено проект реконструкції нежитлових приміщень першого поверху ([ADDRESS]) під стоматологічний кабінет та благоустрій прилеглої територіїпо [ADDRESS] у Деснянському районі м.Києва (ТОМ 1 а.с.141). Також, під час шлюбу сторони, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], придбали: легковий автомобіль «Тойота Королла», 2007 року випуску, д.н.з. [NUMBER] (ТОМ 1 а.с.8). 28.04.2015 р. судом отримано висновок автотоварознавчої експертизи від 24.04.2015 р. №5199/15-54, проведеної Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, згідно якого, дійсна ринкова вартість автомобіля «Тойота Королла», 2007 року випуску, становить - 205 659,72 грн. (ТОМ 2 а.с. 22-34). Згідно копії договору купівлі-продажу квартири від 23 червня 2006 року, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за р.№з-240, подружжям [PERSON] було придбано чотирьохкімнатну квартиру [ADDRESS] (ТОМ 1 а.с. 12-13). Як зазначено в позовній заяві [PERSON] та не заперечувалось в судовому засіданні [PERSON] в квартиру [ADDRESS] було придбано майно, яке складається: на кухні: набір корпусних меблів для кухні у класичному стилі, розмір довжина 1800/1600, глибина 600/300, висота 850/900 мм.; вбудована варильна поверхня модель «Ariston КВТ 6412»; вбудована духовка електрична модель «Gorenje В 3575Е»; холодильник двокамерний модель «Sharp SJP47NSL2»; пральна машина, модель «Zanussi ZWP 580»; мікрохвильова піч, модель «Daewoo»; в спальні: ліжко двоспальне, модель «Red Appie Cherru R-8202-33 (180)»; матрац, модель «Vegas 25»; комплект штор, що складається з двох полотнищ штор (розмір 215x250 см) та одного полотна тюлі (розмір 640x250 см); комод з чотирма шухлядами на металевих ніжках, розмір 1300x500x830 мм.; в першій дитячій спальні: шафа для одягу та білизни темно коричневого кольору, розмір: 2120x600x2000 см; ліжко односпальне з натуральної деревини (масив вільхи), модель «Фераррі», розміри 1900x900 см; матрац, модель «Vegas 25», розмір 90x190 системний блок, модель «Everest 440-07483203»; монітор настільний, модель «LG L I720V3», діагональ 17 дюймів; в другій дитячій спальні: шафа книжкова, модель «Брітекс», пісочного кольору, розміри 870x400x2050 мм; ліжко односпальне з натуральної деревини (масив вільхи), модель «Феррарі», розміри 1900x900 мм; матрац, модель «Vegas 25», розмір 90x190; комп'ютерний стіл кутовий з тумбою одно дверною, бежевого кольору, розмір 1450x650/1150x920 мм.; в житловій кімнаті: комплект ролетних штор закритого типу, що складається з трьох полотнищ , розміри 2 полотна: 105x145 см, 1 полотно - 65x145 см; кондиціонер, модель «Samsung AQ 12TSBNSER»; в ванній кімнаті: бойлер, моделі «Ariston Ті 50V Slin» об'єм 50 л, габарити 84x35x37. Відповідно до висновоку товарознавчої експертизи від 18.06.2015 р. №5200/15-53, проведеної Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, згідно якого: загальна ринкова вартість, за цінами на час проведення експертизи, наданого на експертизу рухомого майна, яке знаходиться в квартирі [ADDRESS], а саме: на кухні: кухня; плита «Ariston»; духовка «Gorenje»; холодильник «Sharp»; пральна машина автомат «Zanussi»; мікрохвильова піч «Daewoo», становить 30 985,60 грн., майна, в спальні: ліжко та матрац; штори; комод, становить 19 945,00 грн., в спальній дитячій № 1: шафа; ліжко та матрц, комп'ютер (системний блок та монітор), становить 8 082,40 грн., в спальні дитячій № 2: шафа, ліжко та матрац, стіл, становить 9 604,50 грн., в житловій кімнаті: комплект ролетів; кондиціонер «Samsung», становить 5 797,00 грн., у ванній кімнаті - бойлера, становить 793,65 грн. (ТОМ 2 а.с. 42-53). Крім того, 23 червня 2006 року між відповідачем [PERSON] та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник якого ПАТ "УкрСиббанк") був укладений договір про надання споживчого кредиту № 10-821/06-2006И. Відповідно до умов кредитного договору [PERSON] отримав грошові у розмірі 90 000,00 доларів США, відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 23 червня 2021 року. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань [PERSON] за вказаним кредитним договором, 23 червня 2006 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки №10-821/06-2006И (ТОМ 2 а.с.184-188, 191-192). Як зазначала [PERSON] погашенням кредитного зобов'язання після припинення шлюбу починаючи з 25.04.2014 року, взяла на себе [PERSON] Згідно копій квитанцій (ТОМ 2 а.с. 227-240), [PERSON] сплатила за кредитним договором 10-821/06-2006И кошти в загальному розмірі 576 392,07 грн. Судом також встановлено, та не заперечувалось сторонами, що у зв'язку з невиконанням [PERSON] взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, ПАТ «УкрСиббанк» 19 січня 2016 року звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення 42 515,75 доларів США, що станом на 13.01.2016 року і складає 989 203,67 грн. заборгованість по кредиту і процентам та 38 428,07 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, а також судового збору у розмірі 15 414,48 грн. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 18 квітня 2016 року, за заявою представника ПАТ «УкрСиббанк» [PERSON] № 30-4/247 від 18.04.2016 року про залишення позову без розгляду, позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до [PERSON] [PERSON], [PERSON] про стягнення з них, солідарно, заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №10-821/06-2006И від 23.06.2006 року в розмірі 42.515,75 доларів США, а також пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів у розмірі 38.428 грн. 07 коп., залишено без розгляду. Як пояснювала в судовому засіданні [PERSON] та підтверджено письмовими доказами, позивач [PERSON] із своїх власних коштів, сплатила ПАТ «УкрСиббанк» прострочену заборгованість за договором споживчого кредиту № 10-821/06-2006И, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачем: 17 березня 2016 року нею сплачено грошові кошти по процентам в розмірі 258 592.00 грн., що підтверджується копією квитанції на сплату № 63, та 24 березня 2016 року сплачено судовий збір за подання банком позову в розмірі 15 414, 48 грн. Згідно довідки АТ "УкрСиббанк" від 29.03.2016 р. простроченої заборгованості за кредитним договором станом на 25.03.2016 р. по основному боргу та процентам немає (ТОМ 2 а.с. 241-243). Вирішуючи спір, суд виходив з наступних норм законодавства. За частинами 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з чч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України). За частинами 1, 2, 4 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За ч.1 ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). У відповідності до вимог ст. 70 ч.1 СК України та ст. 372 ЦК України, частки вищезазначеного майна спірної квартири, для кожного зі сторін, є рівними. Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. На підставі п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа: ПАТ «УкрСиббанк» про поділ спільного майна подружжя, слід задовольнити частково, та зустрічні позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], треті особи: ПАТ «УкрСиббанк», [PERSON], [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, підлягають частковому задволенню. Згідно ч. 2 ст. 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Таким чином, якщо майно не може бути виділено в натурі або за домовленістю співвласників, які бажають зберегти усе майно у спільній власності, співвласник, який виділяється, має право вимоги щодо сплати йому компенсації у грошовому або іншому матеріальному виразі. При цьому, компенсація може бути надана співвласнику лише за його згодою. Суд не має права за своїм рішенням примусово призначити співвласнику компенсацію. Суд нагалошує, що, під час розгляду справи по суті неодноразово пропонувалось сторонам вирішити питання щодо грошової компенсації вартості частки одного з подружжя, однак дана пропозиція суду сторонами була проігнорована. За вищевикладених обставни, суд вирішив визнати об'єктом спільної сумісної власності подружжя квартиру [ADDRESS]. В порядку спільного сумісного поділу майна подружжя визнати за [PERSON] ? частину квартири у [ADDRESS], визнати за [PERSON] ? частину квартири [ADDRESS]. Стаття 57 СК України передбачає, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. За ст.59 СК України, той із подружжя, хто є власником майна, визначає режим володіння та користування ним з урахуванням інтересів сім'ї, насамперед дітей. При розпорядженні своїм майном дружина, чоловік зобов'язані враховувати інтереси дитини, інших членів сім'ї, які відповідно до закону мають право користування ним. За ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. При цьому, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, необхідно установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями: 1) час набуття майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим чинникам. У зв'язку з викладеним, у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об'єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об'єктів права спільної сумісної власності подружжя. А отже суд вважає, що стоматологічне обладнання, офісні та житлові меблі, що знаходяться в квартирі [ADDRESS] повинні бути визнані за [PERSON] Щодо позовних вимог сторін про визнання за [PERSON] права власності на легковий автомобіль «Тойота Королла», 2007 року випуску, д.н.з. [NUMBER], судом встановлено наступне. Згідно роз'яснень Пленуму ВСУ в Постанові №11 від 21.12.2007, вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст.71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст.365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми до постановлення рішення судом. Отже, враховуючи, що спірний автомобіль придбано сторонами під час шлюбу, що не заперечувалося сторнами в судовому засіданні, суд прийшов до висновку про те, що зазначений автомобіль є об'єктом спільної сумісної власності подружжя. Спірний автомобіль є неподільним, не може бути поділений між сторонами в натурі, позов про припинення частки співвласника в спільній власності на спірний автомобіль сторонами не заявлявся, питання щодо грошової компенсації вартості частки одного з подружжя на вказаний автомобіль також не ставилось, підстав для відступлення від принципу рівності часток подружжя суд не вбачає, у зв'язку із чим приходить до висновку про припинення права спільної сумісної власності на спірний автомобіль, й визнання за сторонами права власності на ? частку спірного автомобіля за кожним з подружжя. Крім того, суд також вважає про визнання об'єктом спільної сумісної власності подружжя квартиру [ADDRESS], та в порядку спільного сумісного поділу майна подружжя визнати за [PERSON] ? частину квартири [ADDRESS], визнати за [PERSON] ? частину квартири [ADDRESS], майно, що знаходиться у вказаній квартирі за [PERSON] Щодо позовних вимог [PERSON] про визнаня за нею зобов'язання по кредитному договору №10-821/06-2006И, що станом на 20 лютого 2017 року становить грошову суму 28 900,00 доларів США, та є еквівалентом 782 901, 00 грн. відповідно до курсу НБУ та відсотки за користування кредитом в сумі 8200,00 доларів США, що є еквівалентом 238 374 грн. відповідно до курсу НБУ, що в сумі становить 1 021 275, 00 грн., то такі задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Частина четверта статті 65 СК України встановлює, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сімї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сімї. До складу майна, що підлягає поділу, входить загальне майно, наявне у подружжя на час розгляду справи, і те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї. Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то цивільні права та обов'язки за цим договором виникають в обох із подружжя. Крім того, АТ «УкрСиббанк» заперечував щодо внесення змін до кредитного договору, оскільки у разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання, та є втручанням у господарську діяльність банку. Відповідно до ст. ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, змісту або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом (ст. 651 ЦК України). Щодо позовних вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] ? частини сплачених [PERSON] особистих коштів за кредитним договором №10-821/06-2006И в розмірі 288 198,04 грн., судом встановлено наступне. Як зазначено раніше та підтверджено письмовими матеріалами справи, [PERSON] в рахунок погашення кредитної заборгованості сплачено 576 392,07 грн. В той же час, у відповідача за основним позовом, на підставі ч.4 ст. 65 СК України виникло зобов'язання перед позивачем щодо відшкодування їй витрат на оплату платежів за кредитом відповідно до її частки у праві спільної часткової власності, в розмірі 288 198,04 грн. За вказаних обставин позовні вимоги щодо стягнення виплат по кредитному договору підлягають до задоволення. В силу ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] належить стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 800,00 грн., що підтверджені відповідними квитанціями ( ТОМ 1 а.с.1- судовий збір в розмірі 243,60 грн., ТОМ 1 а.с. 181 - судовий збір в розмірі 3 410,40 грн., ТОМ 3 а.с. 77 - судовий збір в розмірі 1 146, 00 грн.), а також з [PERSON] на користь [PERSON] стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 664,00 грн. (ТОМ 1 а.с. 23). Крім того, до судових витрат відповідно до п. 2 ч. 3 ст.133 ЦПК України, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Таким чином, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати по сплаті за проведення судових експертиз в загальному розмірі 12 920 грн. (копії квитанцій ТОМ 2 а.с. 85, 95, 118, 244) та з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню витрати пов'язані зі сплатою з проведення експертизи в розмірі 12 007,20 грн. (ТОМ 2 а.с. 120). На підставі викладеного,

Outcome: partial