Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

05.05.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить розірвати договір банківського вкладу № 057131 від 14.03.2014 року, укладений між ним та ПАТ "Златобанк", та стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у сумі 198 991,99 грн., що еквівалентно 7 677,16 дол. США та 29 119,46 грн., що еквівалентно 1 123,50 дол. США. При цьому позивач посилається на те, що 14.03.2014 року між сторонами було укладено договір банківського вкладу № 057131, за яким позивач вклав до Банку грошові кошти у розмірі 73\~104 дол. США, за відсотковою ставкою 8 % річних. Грошові кошти були частково розміщені на особовому рахунку та картковому рахунку. За час дії договору позивач частково отримав свої кошти, однак не у повному обсязі, у зв'язку із чим змушений звернутися до суду із позовом. До судового засідання позивач не з'явився, повідомлявся належним чином. Матеріали справи містять заяву представника позивача [PERSON] про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Представник відповідача ПАТ «Златобанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Златобанк» до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином. Матеріали справи містять письмові заперечення на позовну заяву, в яких представник просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] Представник посилається на те, що банківська діяльність відповідача завершена, оскільки закінчено технологічний цикл конкретних операцій. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 14.03.2014 року між ПАТ «Златобанк» та [PERSON] укладено договір банківського вкладу № 057131 «Вільні кошти» в іноземній валюті, за умовами якого Банк відкриває вкладнику вкладний (депозитний) рахунок № 26208500070305 га умовах видачі вкладу на першу вимогу вкладника /а.с. 5-8/. Пунктом 1.2. вказаного договору передбачено, що Вкладник згідно чинного законодавства України вносить готівкою чи перераховує в безготівковій формі, а Банк приймає на відкритий Вкладнику рахунок суму грошових коштів в іноземній валюті, що на дату укладання цього договору складає 73\~104 дол. США. Відповідно до п. 1.3. Договору, за користування грошовими коштами, розміщеними на рахунку Вкладника, Банк нараховує і сплачує Вкладнику проценти по Вкладу із розрахунку 8 % річних. Як вбачається із матеріалів справи, позивач виконав свої зобов'язання за вказаним договором, а саме згідно квитанції від 14.03.2014 року слідує, що [PERSON] вклав кошти на депозит № 057131 від 14.03.2014 року у розмірі 73\~104 дол. США, що еквівалентно 692\~726,19 грн. /а.с. 9/. Судом встановлено, що позивач отримав від ПАТ «Златобанк» 22.04.2015 року грошові кошти у розмірі 29\~134,49 грн., 170\~614,18 грн., 251,33 грн., що підтверджується заявами про видачу готівки № 17, № 18, № 19 від 22.04.2015 року /а.с. 10-11/. Крім того, судом досліджено виписку по особовим рахункам [PERSON] від 16.02.2015 року /а.с. 12/ та виписку по договору № 057131 від 14.03.2014 року /а.с. 13-19/. Таким чином, судом встановлено, що відповідач має заборгованість перед [PERSON] за договором № 057131 від 14.03.2014 року у розмірі 7\~677,16 дол. США, що еквівалентно 198\~991,99 грн., та у розмірі 1\~123,50 дол. США, що еквівалентно 29\~119,46 грн. Статтею 1058 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Частиною 1 ст. 1075 ЦК України встановлено, що договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту. Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що ПАТ «Златобанк» не виконує належним чином свої зобов'язання перед [PERSON] за договором № 057131 від 14.03.2014 року. Частиною 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Положеннями ст. 653 ЦК України встановлено, що якщо договір розривається у судовому порядку, зобов'язання припиняється з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню, так як обґрунтована та доведена. При цьому, суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача, оскільки запровадження тимчасової адміністрації та призначення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Златобанк» не звільняє відповідача від виконання своїх зобовязань. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Частиною 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно п. 13 до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, повязані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог. Відповідно до п. 1.2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» /в редакції від 01.09.2015 року/ ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. Окрім того, п. 1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» /у редакції від 01.09.2015 року/ встановлено, що ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, поданої фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто не менше 487,20 грн. Враховуючи ціну позовної вимоги майнового характеру у розмірі 228\~111,45 грн. /198\~991,99 грн. + 29\~119,46 грн./, судовий збір по справі має бути сплачено у розмірі 2281,11 грн. за майнову вимогу та у розмірі 487,20 грн. за немайнову вимогу. Суд також враховує, що згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» /в редакції від 01.09.2015 року/ Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб виключна із переліку осіб, звільнених від сплати судового збору.

Outcome: approved