Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом в інтересах неповнолітніх підопічних [PERSON], [PERSON], вказуючи, що її підопічним на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS], який залишився їм після смерті батька [PERSON]. В даному будинку зареєстрований відповідач, який не проживає в ньому і лише фактично рахується зареєстрована в даному житловому будинку. Добровільно виписатися з будинку відповідач відмовляється, що порушує право власності позивачки на володіння та розпорядження приватною власністю, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивачка в судове засідання не з'явилася, просила задовольнити позов з підстав зазначених в позові та вважає, що відповідач втратив право користування житлом. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку шляхом оголошення в пресі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], який був власником житлового будинку [ADDRESS] (а.с.10). Відповідно до розпорядження голови Житомирської районної державної адміністрації №222 від 20 червня 2013 року [PERSON], [INFO] призначено опікуном над неповнолітніми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.11) Згідно довідки виконавчого комітету Станишівської сільської ради Житомирського району №377 від 19 березня 2014 року в житловому будинку [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], [INFO], який не являється родичем [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Факт не проживання відповідача в спірному житловому будинку стверджується актом Станишівською сільської ради Житомирського району від 26 04 квітня 2014 року, який приймається як достовірний доказ (а.с.5). Перешкод в користуванні житлом відповідачу не чинилося. Встановлених законом випадків збереження за нею права користування житловим будинком не встановлено. Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном. У разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття (ч.2 ст.107 ЖК України). Відповідно до ст. 71 ЖК України, відповідач не проживає у спірному житлі більш шести місяців без поважних причин, тому втратив право користування цим житлом. Відповідно до вимог ст.ст. 64, 156 ЖК України, члени сім"ї власника житлового будинку (квартири) користуються житловим приміщенням нарівні з власником, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування житлом. Статтею 405 ЦК України встановлено, що член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, поважності причин, з яких відповідач не мав можливості користуватись спірним житлом в судовому засіданні встановлено не було, а тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для повного задоволення позову.

Outcome: approved