Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

01 вересня 2021 року [PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі ј чистини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожитого мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягненню дитиною повноліття та стягнення аліментів на утримання [PERSON] [INFO] у розмірі 1/6 частини усіх доходів щомісячно, з дня подачі позовної заяви та до досяганню дитиною трирічного віку. 1.Стислий виклад позиції позивача. Позовні вимоги мотивовано тим, між позивачкою та відповідачем 22 серпня 2015 року було зареєстровано шлюб, який на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12 лютого 2016 року було розірвано. Від шлюбу у подружжя народилась донька [PERSON] [INFO] .Дитина проживає разом із позивачкою та знаходиться на її повному утримані та виховані. На теперішній час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, знаходиться в скрутному матеріальному становищі, позбавлена можливості отримувати інші доходи. На звернення позивачки в усній формі, щодо отримання грошових коштів на утримання дитини та позивачки, відповідач позитивно не реагує. Позивачка з метою захисту прав та законних інтересів просить у судовому порядку призначити щомісячну виплату відповідачем аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі ј чистини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожитого мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягненню дитиною повноліття та стягнути аліменти на утримання [PERSON] [INFO] у розмірі 1/6 частини усіх доходів щомісячно, з дня подачі позовної заяви та до досяганню дитиною трирічного віку. Відповідач [PERSON] відзиву або заперечень на позов не надав. 2. Рух справи у суді. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06 вересня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 16 вересня 2021 року, відкладено на 06 жовтня 2021 року. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження у справі, справа призначена до судового розгляду. 3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення; порядок судового розгляду. Позивачка у судове засідання не з`явилась, 01 вересня 2021 року надала заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився про час та місце слухання справи повідомлявся, причини неявки суду невідомі, клопотань про перенесення судового засідання до суду не надходило. Відповідно до частини першої та другої статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Як визначено частиною четвертою статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи, що відповідач не прибув у судові засідання, при цьому належно повідомлений про його дату, час і місце; про причини неявки не повідомив; відзиву на позов не подав; позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд дійшов висновку про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із статті 12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до частини першої статті 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вимогами частини третьої статті 12, частини першої статті 81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 4. Фактичні обставини справи. Сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12 лютого 2016 року було розірвано. За час перебування у шлюбі у подружжя народилась донька [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17 квітня 2019 року, виданого Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №206. Малолітня дитина проживає разом із позивачкою та знаходиться на її повному утримані і виховані. Позивачка на теперішній час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, знаходиться в скрутному матеріальному становищі, позбавлена можливості отримувати інші доходи, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дружини не надає. 5. Норми права, які застосував суд. Згідно із статтею 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до частини першої статті 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із статтею 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Проживання окремо не звільняє від виконання цього обов`язку. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою. Платник аліментів зобов`язаний роботи все можливе для того, щоб його заробіток (доходи) були достатніми для власного утримання та утримання дітей, за належний розвиток яких він відповідальний як батько. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 СК України). Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №3\~від 15\~травня 2006\~року «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківська,\~материнства та\~стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно із частиною третьою статті 181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.\~ Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Частина перша статті 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини другої статті 182 СК мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (частина перша статті 183 ЦПК України). Частиною дев`ятою статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.1,2,4 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного, право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від користування його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Враховуючи положення ч.2 ст.75, ч.2 ст. 84 СК України, приймаючи до уваги, що позивач на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, яка проживає разом з нею, такий розмір аліментів є розумним і необхідним для забезпечення мінімальних потреб, необхідних для матері дитини, з якою проживає дитина, в період догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку, суд вважає позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, законними, доказаними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. 6. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Суд, перевіривши доводи позивачки, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі. Аналізуючи наведені норми закону дають підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на дітей можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відтак, відповідач, як батько дитини не позбавлений обов`язку утримувати свою малолітню дочку. Враховуючи обставини справи, положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини пов`язані зі сплатою аліментів, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, з врахуванням того, що приймати участь в утриманні дитини повинні двоє батьків, беручи до уваги вимоги частини другої статті 182, статті 183 СК України, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітньої доньки у розмірі ј чистини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожитого мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення останньою повноліття. З урахування того, що позивачка на теперішній час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, знаходиться в скрутному матеріальному становищі, позбавлена можливості отримувати інші доходи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на її утримання у розмірі 1/6 частини усіх доходів щомісячно, з дня подачі позовної заяви та до досяганню дитиною трирічного віку. Як визначено пунктом 1 частини першої статті 430\~ЦПК України суд\~допускає негайне\~виконання рішення\~в частині\~стягнення аліментів\~в межах\~суми платежу\~за один\~місяць. 7. Розподіл судових витрат Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України). У зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, витрати по сплаті судового збору у сумі 908 грн необхідно покласти на відповідача за позовну вимогу про розірвання шлюбу і за позовну вимогу про стягнення аліментів окремо (частина третя статті 6 Закону України "Про судовий збір").

Outcome: approved