Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

У серпні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання за ним права власності на майно, а саме котел «Hermann THESI-28Е» та котел «WESTEN 24» та зняття арешту з зазначеного майна, накладеного державним виконавцем Заводського ВДВС, згідно акту опису та арешту майна АА №609416 від 30.09.2010 року. У заяві позивач зазначив, що на примусовому виконанні в Заводському ВДВС м.Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області перебуває виконавче провадження з примусового виконання рішення суду щодо стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 122554,79 грн.. 30.09.2010 року державним виконавцем було складено акт опису та арешту майна, згідно якого накладено арешт на побутове майно [PERSON], зокрема, належні особисто йому на праві власності котел «Hermann THESI-28Е» та котел «WESTEN 24», які він передав останній, для здійснення підприємницької діяльності та ведення домашнього господарства. Послався на те, що підставою для його звернення до суду з зазначеним позовом є порушення його прав, як власника на розпорядження належним йому майном. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, підтвердив викладені у заяві фактичні обставини. До судового засідання відповідач [PERSON] та представник третьої особи не з'явилися, не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно, належним чином. Представник ПАТ "КБ "Приватбанк" подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність. Судом приймалось рішення за відсутності учасників, які не з'явились, на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Судом встановлено, що на виконанні у Заводському відділі ДВС м.Миколаєва перебуває виконавче провадження ВП №19124426 по виконанню виконавчого листа №2-8924/2009, виданого Заводським районним судом м.Миколаєва 31.03.2010 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанку» суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 122554,79, 1225,55 грн. держмита та 252 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. 30.09.2010 року державним виконавцем було винесено постанову та накладено арешт на побутове майно [PERSON], зокрема котел «Hermann THESI-28Е» та котел «WESTEN 24», що підтверджується Актом опису та арешту майна. Відповідно до ст. 16 ч.1 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з положеннями ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Положення статті 321 ЦК України встановлюють непорушність права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як передбачає ст..392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. Відповідно до вимог ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до вимог ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Арешт може бути знятий за рішенням суду. Згідно з приписами ст. 60 ЦПК України така особа зобов'язана довести обставини, які свідчать про те, що арештоване майно належить їй, а не боржникові та надати відповідні докази, які мають відповідати вимогам належності та допустимості, відповідно до правил ст. ст.. 57- 59 ЦПК України. В обґрунтування заявлених вимог, позивач надав суду накладну та товарний чек б/н від 16.12.2003 року, про купівлю на своє ім'я котла «WESTEN 24» та накладну №5 і товарний чек №5 від 09.09.2008 року про купівлю на своє ім'я котла «Hermann THESI-28Е», стверджуючи, що вказані котли, були передані ним [PERSON] для здійснення останньою підприємницької діяльності та ведення домашнього господарства. Однак, позивачем, його представником не надано суду жодного доказу, який би підтверджував ту обставину, що котли які знаходились у [PERSON] та на які накладено арешт, належить саме [PERSON] Так, [PERSON], як приватний підприємець, будь-якої діяльності пов'язаної з використанням котлів не здійснює, що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 20.01.2017 року. [PERSON] як суб'єкт підприємницької діяльності не зареєстрований. Доказів існування обставин, які б дозволяли зробити висновок, що котли, які перебувають у [PERSON] та на які накладено арешт, належать саме [PERSON] на праві власності, суду суду не надано. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено обставин на які він посилався, а за такого заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed