Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

06.10.2014 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, просить стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ "ПРОСТО-страхування" страхове відшкодування в розмірі 1 000,00 грн. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що 20.09.2013 ПрАТ "ПРОСТО-страхування" виплатило страхувальнику [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 9 907,00 грн. Цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 04.06.2013 [PERSON] застрахована у ПрАТ УСК "Княжна". 07.05.2014 на вимогу ПрАТ "ПРОСТО-страхування" ПрАТ УСК "Княжна" відшкодувало ПрАТ «ПРОСТО-страхування» матеріальну шкоду в порядку регресу за вирахуванням франшизи, що складає 1 000,00 грн. в розмірі 8 633,18 грн. Однак, вказана сума є недостатньою для покриття страхового відшкодування. Оскільки обов'язок по відшкодування франшизи відповідно до п.6 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" покладається на страхувальника або на особу, відповідальною за збитки, позивач просить стягнути з відповідача суму франшизи в розмірі 1 000,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву, згідно якої просив розглядати справу за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі та не заперечує проти проведення заочного розгляду справи за відсутності відповідача. Відповідач в судове засідання також не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Згідно акту від 02.03.2015, складеного комісією КП "Печерська брама" відповідач за вказаною в позовній заяві не проживає та не зареєстрований. Заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надходило. На підставі ч.4 ст. 169 ЦПК України та враховуючи думку представника позивача, який не заперечив проти розгляду справи за його відсутності та відсутності відповідача, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи за відсутності сторін, та ухвалити заочне рішення по справі, на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 20.06.2012 між ПрАТ "ПРОСТО-страхування" та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №219054 серії АТК, згідно умов якого ПрАТ "ПРОСТО-страхування" взяло на себе зобов'язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки "Honda CR-V", д.н.з [NUMBER], його окремих частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.(а.с.5) 04.06.2013 на вул. Промисловій в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів марки "Honda CR-V", д.н.з [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та "ГАЗ", д.н.з [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки "Honda CR-V", д.н.з [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Відповідно до Постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 26.06.2014, винним у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 04.06.2013 визнано відповідача [PERSON] (а.с.14-15) Вартість матеріальної шкоди, яка була заподіяна власнику автомобіля марки "Honda CR-V", д.н.з [NUMBER] в результаті дорожньо-транспортної пригоди згідно звіту з оцінки транспортного засобу № 8229/76837 від 12.07.2013, з урахуванням розміру франшизи складає 10 496,19 грн. (а.с. 16-20) Згідно наявного в матеріалах справи страхового акту №76837 від 19.09.2013, складеного ПрАТ "ПРОСТО-страхування" розмір страхового відшкодування складає 9 907,00 грн. (а.с.36) На виконання умов вказаного договору добровільного страхування наземного транспортного засобу №219054 серії АТК та на підставі розпорядження до страхового акту, 20.09.2013 позивач виплатив страхувальнику-власнику автомобіля марки "Honda CR-V", д.н.з [NUMBER] [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 9 907, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №28302 від 24.09.2013 (а.с.37,38) Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленим цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно наявних в матеріалах справи даних з Моторно-транспортного страхового бюро України» цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 04.06.2013 застрахована у ПрАТ УСК "Княжа". Розмір франшизи складає 1000,00 грн. (а.с.71) З матеріалів справи вбачається, що 07.05.2014 ПрАТ УСК "Княжа" відшкодувало ПрАТ "ПРОСТО-страхування" матеріальну шкоду з вирахуванням франшизи в розмірі 8 633,18 грн.(а.с.73) У відповідності до ст.36.6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Виходячи з положень вказаних норм та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає покласти на відповідача обов'язок відшкодувати позивачу суму франшизи в розмірі 1000,00 грн. За таких обставин, суд вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню. У зв'язку з задоволенням позову, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню документально підтверджена сума судового збору в розмірі 243,60 грн. Виходячи з вищевикладеного та

Outcome: approved