Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони уклали шлюб 19 листопада 2006 року. На даний час сторони розійшлись та не підтримують подружніх стосунків. Від сумісного життя сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON] [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча має таку можливість, тому позивач змушена була звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала, пояснила що діти потребують значних матеріальних затрат, погодилась на суму аліментів в розмірі 900 гривень, запропоновану відповідачем. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що міг би сплачувати аліменти в розмірі 900 гривень, пояснив, що офіційно ніде не працює та має кредити, які необхідно виплачувати. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що даний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 19 листопада 2006 року. На даний час сторони розійшлись, не підтримують подружні відносини та звернулись до суду із позовом про його розірвання. Від сумісного життя сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER], та доньку [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER]. Частиною 1 статті 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В частині 3 статті 181 Сімейного кодексу України зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, матері або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 цього Кодексу, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. У відповідності до положень частини статті 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно статті 1 Закону України "Про прожитковий мінімум", прожитковий мінімум це вартісна величина для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Судом береться до уваги той факт, що на даний час відповідач офіційно не працює та має нерегулярний мінливий дохід, крім того судом роз"яснено право звернутись до суду із заявою про збільшення розміру аліментів та про стягнення додаткових витрат на утримання дітей. З таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову про стягнення аліментів, оскільки відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому з нього слід стягнути аліменти в примусовому порядку. Суд вважає, що з відповідача також слід стягнути судовий збір в сумі 243 гривень 60 копійок на користь держави, згідно ст. 88 ЦПК України. Виниклі правовідносини врегульовані ст.ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного Кодексу України. На підставі викладеного та

Outcome: partial