Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

01 жовтня 2020 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] рідного дядька [PERSON] , посилаючись на те, що після його смерті залишилась спадщина, а саме - житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , земельна ділянка, загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер 6320410100:00:003:0020, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та земельна ділянка, загальною площею 0,567 га, розташована за адресою: [ADDRESS] . При зверненні до нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини, нотаріусом йому було повідомлено, що ним пропущений строк для подання такої заяви. Позивач, посилаючись на те, що строк для подання заяви про прийняття спадщини пропущений ним з поважних причин, просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. На задоволенні позову наполягає. Представники відповідачів в судове засідання також не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, проти вимог викладених у заяві не заперечують. Згідно ч.1.4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи що розгляд справи відбувся за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Як передбачено ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За загальним правилом (частина 1 статті 13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз`яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 05 листопада 2019 року Барвінківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Харківській області (а.с.6). Після померлого [INFO] [PERSON] спадкова справа не відкривалася, що підтверджується Інформаційною довідкою із Спадкового реєстру № 61953310 від 06 жовтня 2020 року наданою виконуючою обов`язки Барвінківської державної нотаріальної контори Харківської області Живолуп І.В. (а.с. 28-29) . Згідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 2 ст. 1220 ЦК України передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Отже, часом відкриття спадщини є день смерті [PERSON] , а саме [INFO] , і саме з цього часу починається строк для прийняття спадщини спадкоємцями. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. З наданої фотокопії заповіту від 07 листопада 2003 року, посвідченого державним нотаріусом Барвінківської державної нотаріальної контори Захаровою Н.В., зареєстрованого в реєстрі за №2225, вбачається, що [PERSON] заповів належне йому на праві приватної власності майно, а саме: житловий будинок, з прилеглими до нього надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , земельну ділянку, загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер 6320410100:00:003:0020, розташовану за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку, загальною площею 0,567 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] (а.с.21). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні знайшли своє підтвердження пояснення позивача стосовно того, що він звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте виконуюча обов`язки Барвінківської державної нотаріальної контори Харківської області, повідомила позивачу, що він пропустив строк, необхідний для оформлення спадщини після померлого [PERSON] , що вбачається з наданої консультації - роз`яснення (а.с.54). У відповідності до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що суди відкривають провадження по справам у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. Це положення також закріплено у інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/04-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Також, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Згідно зазначеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивач в своїй позовній заяві стверджує, що він пропустив шестимісячний строк з поважних причин, так як він був необізнаний про існування заповіту, складеного [PERSON] на його ім`я, про його наявність дізнався восени 2020 року. Обставини, на які посилається позивач як на підстави пропуску встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [PERSON] , а саме: необізнаність про існування заповіту, заслуговують на увагу та на думку суду є поважними причинами. Доказів, які спростовують твердження позивача щодо поважності причин пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини суду не надано. Аналогічна правова позиція виккладена у постанові Верховного Суду України від 26 червня 2019 року, справа №565/1145/17. Представниками відповідачів позов визнано, заперечень вони не мають. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлого [PERSON] пропущений з поважних причин, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, законними, та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved