Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

01.03.2019 позивач звернулася до суду з вказаним позовом, у якому просить розірвати спадковий договір, укладений 11.05.2018 між нею та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Рогальською Р.І., стягнути з відповідача судовий збір. В обґрунтування вимог зазначила, що 11.05.2018 між позивачем та відповідачем укладено спадковий договір, за умовами якого відчужувач [PERSON] після своєї смерті передає у власність набувача [PERSON] квартиру [ADDRESS] . За умовами договору на набувача покладалися обов`язки забезпечувати відчужувача харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою, у випадку погіршення стану здоров`я, лікувальними засобами, незалежно від їх вартості, у разі смерті здійснити комплекс заходів та обрядових дій поховання. Однак відповідач не виконував вказані обов`язки за спадковим договором, рідко відвідував позивача. Тому позивач змушена була користуватися послугами центру соціального обслуговування Житомирської міської ради. У зв`язку з відмовою відповідача у добровільному порядку розірвати договір, позивач звернулась до суду. Ухвалою суду від 27.03.2019 позовну заяву прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с.19,20). 24.04.2019 відповідач подав до суду письмові заперечення, у яких просив відмовити [PERSON] у задоволенні позову, посилаючись не те, що умовами договору є дотримання сторонами таємниці та не розголошення його стороннім громадянам при житті позивача. Однак, остання порушила умови договору, а саме усі документи надала шахраям, які тепер намагаються заволодіти її майном та нерухомістю. Вказав, що позивач самостійно пересувається по вулиці, повністю дієздатна, не потребує спеціального медичного догляду. У 2102 році позивач самостійно звернулась до соціальних працівників, які надають допомогу. Також зазначив, що постійно контролює дії позивача, за власні кошти, під її замовлення купує продукти харчування, ремонтує усе, що вийшло з ладу у квартирі. Прибрати в квартирі позивач не дозволяє (а.с.23-25). 13.06.2019 представник позивача подав відповідь на заперечення проти позову, у яких просив заперечення судом не приймати, оскільки відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав, його копію позивачу не надіслав. При цьому, відповідачем не надано належного, повного та законного обґрунтування заперечень щодо позову (ас.46,47). 07.08.2019 відповідачем подано доповнення до заперечень проти позову, у яких він зазначив, що неодноразово звертався до правоохоронних органів щодо шахрайських дій групи, яку створила [PERSON] (а.с.48,49). 08.08.2019 протокольною ухвалою суду завершено підготовче провадження, справу призначено до розгляду та задоволено клопотання представника позивача про виклик свідків (а.с.57). У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач просив відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що обставини на які посилається позивач та її представник не відповідають дійсності. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого відділом приватизації державного фонду 25.06.1993 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.03.2002, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.10,11). 11.05.2018 між [PERSON] та [PERSON] укладено спадковий договір, який посвідчено приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Рогальською Р.І. та зареєстрований в Спадковому реєстрі за № 420 (а.с.4) За умовами п.1 спадкового договору [PERSON] (відчужувач) передає після її смерті, у власність [PERSON] належну їй праві приватної власності квартиру [ADDRESS] . Пунктом 5 спадкового договору визначено, що за згодою сторін на набувача майна покладаються такі обов`язки: забезпечити [PERSON] харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою, у випадку погіршення стану її здоров`я, лікувальними засобами, незалежно від її вартості; у разі смерті відчужувача, здійснити комплекс заходів та обрядових дій з похованням відчужувача на цвинтарі м. Житомира. Для виконання цих умов відчужувач призначив виконавця [PERSON] Відчужувач та набувач майна та виконавець повинні дотримуватись таємниці спадкового договору при житті відчужувача. Пунктом 7 спадкового договору визначено, що у разі невиконання набувачем майна зобов`язань стосовно відчужувача, спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача, а також на вимогу набувача майна у разі неможливості виконання ним розпоряджень відчужувача. Пунктом 8 спадкового договору, право власності на придбану квартиру переходить до набувача у разі виконання ним умов цього договору, після смерті відчужувача та державної реєстрації згідно чинного законодавства. Згідно виписки із медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] , виданої Комунальним підприємством "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Житомирської міської ради, позивач має ряд хронічних захворювань, які зумовлюють необхідність постійного догляду за нею. Так, згідно виписки з амбулаторної картки, у 2016 позивач перенесла операцію на очах, у 2017 році у неї був інсульт, має проблеми із опорно-руховим апаратом, у 2019 році оглядалась дільничним лікарем та лікарем - неврологом, які призначили ряд процедур та ліків (а.с.40, 41). Підставою для звернення до суду з даним позовом стало невиконання відповідачем зобов`язань за спадковим договором. Статтею 1302 Цивільного кодексу України передбачено, що за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Згідно зі статтею 1303 Цивільного кодексу України відчужувачем у спадковому договорі може бути подружжя, один із подружжя або інша особа. Набувачем у спадковому договорі може бути фізична або юридична особа. Спадковий договір укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, а також державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України (стаття 1304 Цивільного кодексу України). Згідно зі статтею 1305 Цивільного кодексу України набувач у спадковому договорі може бути зобов`язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття. За змістом статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1308 Цивільного кодексу України зазначено, що спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Відповідно до частини другої статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша, друга статті 614 Цивільного кодексу України). У ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№ 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. 19.19.2019 у судовому засіданні допитано свідка [PERSON] , який вказав, що в грудні 2018 року відвідав позивача яка перебувала у вкрай важкому стані, маже нічого не їла, оскільки без сторонньої допомоги не могла вийти до магазину, щоб придбати продукти та приготувати собі їжу. Та дізнався, що з травня 2018 року за нею має доглядати сусід [PERSON] , з яким укладено спадковий договір. Оскільки він їй не допомагає, вона вимушена користуватися послугами центру соціальних послуг. Після цього почав щотижня відвідувати [PERSON] та також надавати їй допомогу. Підтвердив, що за весь період відвідування позивача, жодного разу не бачив та не зустрічав відповідачем або його дружину та не бачив жодної допомоги. Свідок [PERSON] пояснила, що знає [PERSON] упродовж сорока років, так як тривалий час працювали разом, згодом підтримували дружні та теплі стосунки, часто зустрічались та допомагали одна одній. Зазначила, що позивач останні роки дуже хворіла, перенесла інсульт та операцію на очах, тому потребувала стороннього догляду. Оскільки близьких родичів у неї не лишилось, а її племінник проживає в Росії і після 2014 року не приїздив, вона разом з подругою [PERSON] допомагала [PERSON] . Про існування спадкового договору їй розповіла позивач. Однак у період з грудня 2018 по березень 2019 не бачила [PERSON] у квартирі позивача та не помічала ознак допомоги з його сторони. Після того, як у липні 2019 позивач побував у квартирі [PERSON] , остання майже добу не могла самостійно підвестись на ноги, і лише своєчасне втручання її та сусідів, які викликали бригаду швидкої допомоги, запобігло фатальних наслідків. Після цього, довелось винаймати нічну няню, яка у нічний час перебуває поруч з позивачем та доглядає її. Щодо письмових звітів з підписами [PERSON] , наданих відповідачем до матеріалів справи, то такі звіти подані у ксерокопіях, без надання суду оригіналів тане можуть беззаперечно свідчити про належне забезпечення [PERSON] харчуванням відчужувача [PERSON] .. Звернення відповідача щодо шахрайської групи, яку створила [PERSON] у формі заяв до правоохоронних органів (а.с.50-54) подані у період з 18.06.2019 по 30.07.2019, тобто після подачі позову [PERSON] та під час розгляду справи, а тому не можуть прийматися судом до уваги як свідчення перешкоджання відповідачу належним чином виконувати умови спірного спадкового договору. Квитанції та чеки про придбання продуктів харчування та лікарських засобів, також датовані періодом з липня по серпень 2019, та подані відповідачем через канцелярію суду з порушенням строку для подачі доказів, у ксерокопіях, без надання суду їх оригіналів, а тому не приймаються судом, як докази (а.с.77-81). Згідно листа Житомирського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Житомирської міської ради № 84 від 21.02.2019, [PERSON] обслуговується в територіальному центрі з 11.09.2012. Соціальний працівник обслуговує підопічну згідно графіку 2 рази в тиждень та надає послуги передбачені договором. Підопічна [PERSON] неодноразово отримувала безкоштовні обіди в територіальному центрі. З червня 2018 року [PERSON] обслуговує соціальний робітник [PERSON] (а.с.5). Відповідно до п.2, абз.1 п. 6 Переліку соціальних послуг, умови та порядок їх надання структурними підрозділами територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2009 р. № 1417, територіальний центр забезпечує здійснення своїми структурними підрозділами соціального обслуговування (надання соціальних послуг), зокрема, громадян похилого віку та забезпечує безоплатне в обсягах, визначених державними стандартами, соціальне обслуговування (надання соціальних послуг). За правилами п.п.1, 2 п.11 Переліку обслуговування громадян, зазначених у пункті 2 цього переліку, структурними підрозділами територіального центру припиняється за письмовим повідомленням громадян у разі поліпшення стану здоров`я, виходу із складних життєвих обставин, в результаті чого громадянин втрачає потребу в соціальному обслуговуванні (наданні соціальних послуг); виявлення у громадянина, якого безоплатно обслуговує територіальний центр, працездатних рідних (батьків, дітей, чоловіка, дружини) або осіб, які відповідно до законодавства повинні забезпечити йому догляд і допомогу, або осіб, з якими укладено договір довічного утримання (догляду). Відповідно до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приймаючи до уваги доводи позивача та досліджені під час розгляду справи докази у їх сукупності, пояснення свідків, суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання спадкового договору від 11.05.2018 на вимогу відчужувача [PERSON] , у зв`язку з невиконанням [PERSON] зобов`язань стосовно відчужувача [PERSON] станом на час звернення до суду з позовом. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові позивачем витрати

Outcome: approved