Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

06.01.2015 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач [PERSON] уклала із ПАТ КБ „ПриватБанк" кредитний договір. У порушення умов цього договору від відповідача не надходять платежі по кредиту та проценти за користування ним, у зв'язку із чим виникла заборгованість у сумі 53298,93 грн., яку і прохає стягнути із відповідача та судові витрати у розмірі 632,99 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився надав заяву, якою зменшив розмір позовних вимог та просив стягнути заборгованість в сумі 29151,31 грн., та просив розглянути справу без їх участі. Відповідачка в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнала повністю. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з огляду на наступне. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 12.04.2006 року [PERSON] уклала із ПАТ КБ „ПриватБанк" договір згідно якого отримала кредит у розмірі 15000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором станом на 28.11.2014 року має заборгованість - 171334,23 грн. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.05.2013 року з відповідачки на користь банка стягнуто 118035,30 грн., залишилися невідшкодована сума 53298,93 грн. В подальшому позовні вимоги були уточнені згідно яких заборгованість за договором відповідачем перед банком становить в сумі 29151,31 грн., з яких 8284,14 грн. - відсотки за користування кредитом, 20867,17- пеня. Відповідно до кредитного договору Відповідач в період з 10 по 15 число кожного місяця зобов'язаний сплачувати Банку щомісячний платіж у сумі 727,41 грн. для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості за кредитом, відсотками, винагородою, комісією. Згідно з п. п. 2.2.5 кредитного договору позичальник доручив Банку списувати кошти із всіх своїх поточних рахунків у валюті кредиту або у валюті, відмінної від валюти кредиту, при наявності на них необхідної суми коштів, не наданих у кредит, у межах сум, які підлягають сплаті банку за цим договором, при настанні строків платежів (здійснювати договірне списання). Списання коштів здійснюється відповідно до встановленого законодавством порядку. Згідно з п. п. 3.2 кредитного договору, при порушенні Відповідачем зобов'язань із погашення кредиту, останній сплачує банку відсотки за користування кредитом в розмірі 6,68 % на місяць (80,20 % річних), розрахованих від суми залишку непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Згідно з п. п.. 4.1 кредитного договору Відповідач за порушення термінів погашення заборгованості по кредиту зобов'язаний сплатити пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочки, але не менше 1 грн. Згідно з п. п. 6.2 кредитного договору всі види платежів (за винятком кредиту, пені, штрафу, винагороди за проведення додаткового моніторинга), що вносяться Відповідачем за даним договором є відсотками в розумінні ЦК України. Згідно ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ч. 2 ст. 1054 до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України. Так, згідно із ч. 1 ст. 1048 позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання який установлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Крім того, в п. 17 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року № 5 роз'яснено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст.ст. 599-601, 604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2, ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до ст.ст. 526, 599 ЦК. Наявність рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.05.2013 року про стягнення з відповідачки заборгованості при її не погашенні, не може звільняти боржника від відповідальності, яку вона взяла на себе при укладенні договору. Таким чином, вимоги позивача підлягають повному задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує із другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог. За таких обставин слід стягнути з відповідача на користь позивача 291,51 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved