Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

03 грудня 2012 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що йому на підставі договору купівлі-продажу від 11.08.1965 року належить 50 % будинковолодіння з надвірними спорудами, що розташований по [ADDRESS]. В іншій частині будинку проживає відповідачка. Згідно поетажного плану за 1961 рік, позивач користувався кімнатами: ІІ-1, площею 9,09 кв.м., ІІ-2, площею 16,04 кв.м., ІІ-3, площею 20,18 кв.м., ІІ-4, площею 22,35 кв.м., ІІ-5, площею 7,05 кв.м. Інші співвласники користувались кімнатами: 1-3, площею 12,75 кв.м., 1-2 площею 5,26 кв.м., 1-1 площею 1,8 кв.м., 1-5 площею 12,47 кв.м., 1-6 площею 14,29 кв.м., 1-4 площею 30,38 кв.м. Коридори І та ІІ буди в загальному користуванні та мали окремий вихід на вулицю із приміщення І-1. У 1975 році позивач прибудував до своєї частини будинку веранду площею 8,8 кв.м. Відповідачка самовільно зайняла не тільки частину коридорів позивача, але і кімнату ІІ-5 площею 7,05 кв.м., тому позивач на даний час користується приміщеннями загальною площею 68 кв.м., а відповідачка - 100,1 кв.м. Враховуючи наведене, [PERSON] просив суд розділити будинок та надвірні споруди будинковолодіння [ADDRESS] та земельну ділянку між сторонами по 1/2 частині кожному. 22.04.2014 року позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог,а саме просив суд розділити будинок та надвірні споруди будинковолодіння [ADDRESS] та земельну ділянку між ним та відповідачкою по ? частині кожному і виділити йому в натурі право власності на ? частину вказаного будинковолодіння по варіанту №1 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 27.12.2013 року,а саме: веранду 1-1, площею 5,3 кв.м., вартістю 3913 грн.;ванну 1-2, площею 7,1 кв.м., вартістю 5242 грн.;кухню 2-1, площею 9,0 кв.м., вартістю 4491 грн.;кімнату 2-2, площею 16,4 кв.м., вартістю 8184 грн.;кімнату 2-3, площею 20,2 кв.м., вартістю 10081 грн.;кімнату 2-4, площею 22,4 кв.м., вартістю 11179 грн.;прибудову а1, вартістю 7773 грн.;погріб М, вартістю 4396 грн.;сарай Б, вартістю 11032 грн.;гараж В, вартістю 2592 грн.;убиральню, вартістю 1447 грн.;літній душ, вартістю 2067 грн.;ворота № 1, вартістю 2352 грн.,а всього на 31660 грн.,а по будинковолодінню 74750 грн. та розділити земельну ділянку по варіанту №1 висновку даної експертизи.На схемі вищевказаної експертизи кімнати будинку та земельна ділянка заштриховані червоним кольором,а решту будівель та земельної ділянки по варіанту №1 висновку експертизи заштриховану синім кольором виділити відповідачам. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] підтримали уточнений позов та просять його задовольнити в повному об»ємі з мотивів викладених у первісному позові,а також стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати та витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи. - 2 - 30.07.2013 року в судовому засіданні під час відібрання експериментальних зразків підпису позивача [PERSON], він пояснив,що акт від 14.06.1994 року він не підписував, а хто саме за нього підписав йому не відомо, зокрема підписи на позовній заяві,дорученні, яке видане на ім»я [PERSON] належать дійсно йому, так як вказані документи він підписував,на якій підставі коридори і кімната перейшли у власність відповідачки він не знає. Позивач та відповідачка в судове засідання не з»явилися ,позивач має похилий вік,а відповідачка за станом здоров»я, про день, час та місце слухання справи були повідомлені в установленому законом порядку. За ухвалою суду справа розглядається у відсутності позивача та відповідачки. Представники відповідачки [PERSON] та [PERSON] позов не визнали та просили суд відмовити в задоволення позовних вимог мотивуючи тим,що позивач у 1994 році відмовився добровільно від спірного приміщення,що підтверджується актом від 14.06.1994 року про розподіл будинковолодіння ,який підписаний позивачем та [PERSON] (бабусею відповідачки),він знав,що порушене його право,але до суду не звертався за захистом свого порушеного права ,а тому позивач пропустив строк позовної давності на звернення до суду за захистом свого порушеного.Просять застосувати позовну давність та відмовити в позові. Допитані в судовому засіданні свідки суду пояснили: -[PERSON],про те,що проживає по сусідству з сторонами по справі,а підтримує дружні відносини з відповідачкою.У спірному будинковолодінні [ADDRESS] проживають сторони по справі і мають два окремі входи в будинок.Добудовували і проводили будівельні роботи спільної частини будинку,а саме тої частини від якої добровільно відмовився позивач,і дана частина будинку знаходилася в аварійному стані, розпочала будівництво та будівельні роботи [PERSON], а [PERSON] закінчила. - [PERSON], про те,що відповідачку по справі знає з дня її народження,а позивача з 1962-1964 роках,тобто з часу купівлі частини будинку в який він переїхав разом із сім»єю проживати.У будинку проживає дві сім»ї,сім»я позивача та відповідачки. До 1970 року позивач зробив окремий вхід до будинку та відмовися від кімнати, де був підведений водопровід і жителі будинку набирали там воду ,так як вона йому не потрібна.Ремонт даної кімнати проводила відповідачка в 1990 роках,а також був коридор в будинку загального користування,через який ходили до кімнати,де був підведений водопровід.ЇЇ відомо також,що був оформлений документ,який саме вона не знає,про розподіл між сторонами будинку. -[PERSON] та [PERSON], про те,що у 1994-1995 роках допомагати добудовувати вхід до будинку та проводити будівельні роботи в будинку по [ADDRESS],де проживала відповідачка та її бабуся [PERSON] -[PERSON], про те,що в 1997 році проводив будівельні роботи вбудинку ,де проживає відповідачка,а саме перекладав капітальну стіну будинку,а також у коридорі,оскільки будинок дерев»яний. - [PERSON],про те,що він проживає по сусідству із сторонами якими в нормальних відносинах,а з дочкою позивача [PERSON] перебуває у неприязних відносинах,із позивачем у них одна на двох скважина з водою.З 1972 року у даному будинку були вже два окремі входи,а також були загального користування коридор та кімната,де знаходився водопровід і сторони набирали там воду.Ремонтні роботи коридора та кімнати ,де був водопровід проводила сім»я відповідачки,а за кімнату та коридор,які були загального користування відповідачка розрахувалася з позивачем. Заслухавши пояснення представників сторін,свідків,дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 11.08.1965 року [PERSON] купив у [PERSON] 50 % будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] (а.с. 5-6). Рішенням Звенигородської міської ради № 14-1 від 28.11.2003 року [PERSON] безкоштовно передано у приватну власність земельну ділянку по [ADDRESS], площею 511 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд, з наступним виготовленням державних актів та затвердженням їх на сесії міської ради (а.с. 10). - 3 - Згідно акту від 14.06.1994 року співвласники на той час спірного будинковолодіння [PERSON] та [PERSON] встановили наступний порядок користування будинковолодінням. [PERSON] користується приміщеннями: 1-1, площею 8,1 кв.м.; 1-2, площею 17,2 кв.м., 1-3, площею 5,3 кв.м.; 1-4, площею 1,8 кв.м.; 1-5, площею 12,8 кв.м.; 1-6, площею 32,1 кв.м.; 1-7, площею 2,7 кв.м.; 2-1, площею 7,1 кв.м.; ІІ, площею 3,3 кв.м.; ІІІ, площею 5,4 кв.м.; сарай «В», прибудова «в», ворота № 1; калитка № 2; паркан № 3. [PERSON] користується приміщеннями: 2-2, площею 8,8 кв.м.; 2-3, площею 9,0 кв.м.; 2-4, площею 15,4 кв.м.; 2-5, площею 20,2 кв.м.; 2-6, площею 22,4 кв.м.; сарай «Б», прибудова «б», ворота № 4; калитка № 5 (а.с. 37). Вказаний порядок користування було проведено згідно по етажного плану будинковолодіння від 18.08.1979 року та генерального плану від 10.03.1976 року. Ухвалою Звенигородського районного суду від 30 липня 2013 року у справі було призначено судово-почеркознавчу експертизу на вирішення якої було поставлено питання зокрема щодо виконання підписів у позовній заяві, дорученні, заяві про розгляд справи без участі позивача від 22.07.2013 року та акті від 14.06.1994 року від імені [PERSON] ним особисто чи іншою особою. Однак, проведення вказаної експертизи виявилось неможливим, у зв'язку з тим, що підписи надміру прості за конструкцією, не інформативні, відтворювані сторонньою особою, обмежена сукупність наявних ознак в них не стійка, спостерігається значна варіативність розмірів та розміщення рухів в елементах (а.с. 159-160). Згідно договору дарування від 24.11.2009 року [PERSON] подарувала [PERSON] ? частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд по [ADDRESS], що розташований на земельній ділянці площею 1022 кв.м. та перебуває у державній власності (а.с. 61). Таким чином, спірне будинковолодіння перебуває у спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON], кожному з яких належить по 1/2 частині будинковолодіння і господарських споруд. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Під час розгляду справи була проведена судова будівельно-технічна експертиза для визначення можливих варіантів розподілу будинковолодіння та земельної ділянки, на якій воно знаходиться. Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників процесу, суд вважає, що найбільш прийнятним для сторін є перший варіант розподілу будинковолодіння та земельної ділянки, на якій воно розташоване. Так, за вказаним варіантом першому співвласнику виділяється: - Кухня 1-3, площею 8,1 кв.м., вартістю 4042 грн.; - Коридор 1-4, площею 10,2 кв.м., вартістю 5090 грн.; - Кімната 1-5, площею 17,2 кв.м., вартістю 8584 грн.; - Кімната 1-6, площею 7,3 кв.м., вартістю 3643; - Кімната 1-7, площею 12,8 кв.м., вартістю 6388 грн.; - Кімната 1-8, площею 32,1 кв.м., вартістю 16019 грн. - Погріб Л, вартістю 9469 грн.; - Сарай Е, вартістю 19607 грн.; - Убиральня К, вартістю 932; - Сарай Н, вартістю 5418 грн.; - Гараж О, вартістю 52186 грн.; - Літня кухня П, вартістю 41889 грн.; - Літня кухня Р, вартістю 9857 грн.; - Ворота № 2, вартістю 1795 грн.; - 4 - - Огорожа № 3, вартістю 6419 грн. Другому співвласнику виділяється: - Веранда 1-1, площею 5,3 кв.м., вартістю 3913 грн.; - Ванна 1-2, площею 7,1 кв.м., вартістю 5242 грн.; - Кухня 2-1, площею 9,0 кв.м., вартістю 4491 грн.; - Кімната 2-2, площею 16,4 кв.м., вартістю 8184 грн.; - Кімната 2-3, площею 20,2 кв.м., вартістю 10081 грн.; - Кімната 2-4, площею 22,4 кв.м., вартістю 11179 грн.; - Прибудова а1, вартістю 7773 грн.; - Погріб М, вартістю 4396 грн.; - Сарай Б, вартістю 11032 грн.; - Гараж В, вартістю 2592 грн.; - Убиральня, вартістю 1447 грн.; - Літній душ, вартістю 2067 грн.; - Ворота № 1, вартістю 2352 грн. При цьому варіанті розподілу перший співвласник, частина якого в натурі стала більша за ідеальну частку, сплачує другому співвласнику компенсацію в сумі 338 грн. Для забезпечення окремого користування житловими приміщеннями, які пропонуються виділити в користування співвласників, в житловому будинку пропонується провести наступні ремонтно-будівельні роботи: - В приміщенні 1-6 (площею 7,3 кв.м.) в зовнішній стіні влаштувати вхідний дверний проріз та встановити дверний блок (на місці замурованого раніше); - Демонтувати дверний блок та замурувати дверний проріз між приміщеннями 1-4 (площею 10,2 кв.м.) та 1-1 (площею 5,3 кв.м.); - Між приміщеннями І (площею 8,8 кв.м.) та 1-1 (площею 5,3 кв.м.) влаштувати дверний проріз та встановити дверний блок; - Реконструювати систему опалення, електропостачання з метою забезпечення їх автономності. При визначенні варіантів поділу земельної ділянки експертом було взято за основу фактичну площу земельної ділянки - 0,0979 га, вказану у кадастровому плані земельної ділянки, складеному Звенигородським виробничим відділом Черкаської регіональної філії ЦДЗК (а.с. 43). За першим варіантом поділу земельної ділянки, площі земельних ділянок, виділених обом співвласникам (з врахуванням ділянки спільного користування) складають по 489,5 кв.м. кожному. Експертом також було роз'яснено, що розширення приміщення 2-1 (площею 9,0 кв.м.) за рахунок об'єднання з коридором 1-4 (площею 10,2 кв.м.) необхідно демонтувати стінову перегородку між приміщеннями 2-1 (площею 9,0 кв.м.) та 1-4 (площею 10,2 кв.м.), яка являється несучою і можливо виконує функцію діафрагми жорсткості, тому демонтаж її неможливий, а об'єднане приміщення не відповідатиме санітарно-гігієнічним вимогам. Водночас перегородку між приміщеннями 1-3 (площею 8,4 кв.м.) та 1-4 (площею 10,2 кв.м.) можливо перенести її на відстань 0,80 м. і вирівняти коридор до ширини 1,3 м, як зображено на варіанті № 4 висновку експерта. Представники відповідачки просять застосувати позовну давність та відмовити в позові,при цьому зазначають, що про порушення права власності позивача йому було відомо з 1994 року ,що підтверджується актом від 14.06.1994 року про розподіл будинковолодіння ,в якому співвласники на той час спірного будинковолодіння [PERSON] та [PERSON] встановили і порядок користування будинковолодінням. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Стаття 257 ЦК України встановлює загальну позовну давність тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. - 5 - Так, представники відповідачки зазначають,що позивачу було відомо про порушення його права власності, ще з 1994 року,разом з тим сама по собі обізнаність позивача про порушення його права, а саме коли перейшли в користування приміщення загального користування до відповідачки, шляхом замурування стін не є підставою для висновку про пропуск строку позовної давності та необхідність застосування положень ст..267 ЦК України,оскільки такими причинами є не час,з якого позивачу стало відомо про порушення права власності,а викладені в позовній заяві порушення,які свідчать про незаконність замурування стін в будинку та проведення прибудов до будинку і будівельних робіт відповідачкою на частині земельної ділянки позивача,який на даний час в зв»язку похилим віком має намір переоформити дане будинковолодіння на дочку. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, [PERSON] та [PERSON] слід виділити в натурі частини будинковолодіння і земельну ділянку у користування згідно першого варіанту висновку експертизи та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію за перевищення її частки у спільному майні в сумі 338 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачки [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути витрати на правову допомогу в сумі 4000 грн. та 3549 грн.60 коп. за проведення судової будівельно-технічної експертизи. На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідачки [PERSON] в дохід держави необхідно стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, який не може бути меншим від розміру, встановленого Законом України "Про судовий збір" за подання позовної заяви майнового характеру в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі ст. ст. 355-358 ЦК України,

Outcome: approved