Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є тіткою неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Мати дитини (її рідна сестра) [PERSON], померла [INFO] року. Батько - [PERSON], [INFO] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] Після смерті своєї матері неповнолітній [PERSON], [INFO] став проживати у родині своєї тітки [PERSON] в с. Паньківка Білокуракинського району Луганської області, де й проживає на даний час. За весь час проживання [PERSON] у її родині, його батько [PERSON] приїжджав до сина лише три рази. До листопада 2014 року батько дитини за власним бажанням щомісяця надсилав йому кошти у розмірі приблизно 700 грн., які тітка використовувала на утримання свого племінника. Ніякої іншої матеріальної допомоги [PERSON] для свого сина не надавав. З листопада 2014 року [PERSON] припинив надсилати кошти на утримання свого сина та перестав йому телефонувати. З того часу батько, [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків: ніякої допомоги своєму синові не надає, його навчанням та здоров'ям не цікавиться, участі у вихованні не бере, до самостійного життя не готує. [PERSON] фактично повністю перебуває на утриманні своєї тітки. З причини ухилення від виконання батьківських обов'язків [PERSON] [INFO], його неповнолітній син [PERSON], [INFO] з 14.05.2015 року поставлений службою у справах дітей Білокуракинської райдержадміністрації на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Вважає, що [PERSON] свої батьківські обов'язки по відношенню до малолітнього сина не виконує, справами сина та станом його здоров'я не цікавиться, не приймає ніякої участі в його вихованні та забезпеченні. Позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач в судове засідання 12.07.2016 року не з'явився, про місце та час розгляду справи був належним чином повідомлений через офіційний веб-портал "Судова влада України", причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Представник зацікавленої особи служби у справах дітей Білокуракинської райдержадміністрації Луганської області позов підтримав в повному обсязі і просив його задовольнити. Вважає за доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] [INFO], а дитину залишити в сім'ї тітки. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що вже тривалий час проживає зі своєю тіткою [PERSON], надалі бажає лишитися проживати в її родині, з батьком не спілкується, мешкати з ним не хоче. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON], після смерті своєї матері став проживати, де й проживає на даний час, у своєї тітки [PERSON] Батько ніякої участі у житті дитини не приймає, не піклується про його здоров'я, не цікавиться навчанням та інтересами дитини, вихованням сина не займається. В судовому засіданні свідок [PERSON] надав аналогічні пояснення. Суд, вислухавши думку свідків, дослідивши докази по справі кожний окремо і в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батько хлопчика, [PERSON], свої батьківські обов'язки по відношенню до малолітнього сина не виконує, ніякої допомоги своєму синові не надає, його навчанням та здоров'ям не цікавиться, участі у вихованні не бере, до самостійного життя не готує Згідно висновку Білокуракинської райдержадміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] - позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON], стосовно вказаної дитини є цілком доцільним та таким, що відповідає його інтересам. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Суд з власної ініціативи вирішив питання про стягнення аліментів з відповідача згідно ст. 180 СК України «Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття». Згідно п. 1 ст. 80 Сімейного Кодексу України «Аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі». На підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України батьки ... можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ... ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч.1 ст. 9 Конвенції про права дитини Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до п.15, 16 Постанови № 3 Пленуму Верховного суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов'язки. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. На підставі викладеного,

Outcome: approved