overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

07.10.2016 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та мотивує його тим, що з 02.12.2006 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, подружжя мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося внаслідок втрати почуття любові, відсутності поваги і взаєморозуміння. Шлюбні відносини між ними припинені з 2015 року, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше збереження шлюбу вважає за неможливе, тому просить суд розірвати шлюб та відновити її дошлюбне прізвище "Герман". В судове засідання сторони не з'явилися, але подали заяви про розгляд справи без їх участі, згідно яких позивачка свої вимоги підтримав, а відповідач визнав їх. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом було встановлено, що сторони з 02.12.2006 року перебувають в шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану СМУЮ, актовий запис № 2465 (а.с.5) Подружжя мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Подружні стосунки між сторонами припинені з 2015 року, їх сім`я фактично розпалася, спільне господарство не ведуть, внаслідок чого подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам дитини, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

07.10.2017 року позивач звернувся до Новоград-Волинського міськрайонного суду з даним позовом, в якому просив розірвати шлюб з [PERSON]. Свої вимоги мотивував тим, що з відповідачем мають протилежні погляди на спосіб спілкування, в результаті чого з серпня 2016 року припинили спільно проживати та підтримувати шлюбні стосунки, шлюб носить лише формальний характер, подальше проживання та збереження сім"ї стало неможливе. Сторони у судове засідання не прибули. У письмових заявах просили розглядати справу у їх відсутності; позивач позовні вимоги підтримав з підстав, вказаних в позові, які просив задовольнити; відповідачка позов фактично визнала, не заперечила проти розірвання шлюбу. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, та оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до наступного. Згідно з ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Встановлено, що сторони 28 лютого 1987 року зареєстрували шлюб у Ярунській сільській раді Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 6, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу /а.с. 4/. Дошлюбне прізвище відповідачки [PERSON]. Від цього шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що, перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім'ї, поступово втратили зв'язки між собою, а, отже, сім'я припинила своє існування. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, що має суттєве значення для них, тому є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. У відповідності до вимог ст. 113 Сімейного Кодексу України, прізвище відповідачу після розірвання шлюбу суд залишає без змін. Зважаючи на вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

07.10.2019 р [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05 лютого 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Славутського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 17. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу, про що подав письмову заяву. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з вимогами ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом роз`яснено наслідки визнання позову відповідачем. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб. Тому суд знаходить за необхідне прийняти визнання позову відповідачем та позов задовольнити. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону Укрпаїни "Про судовий збір" у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачка подала заяву про повернення їй 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного заява позивачки підлягає задоволенню..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

07.11.2014 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому вказала, що 8 жовтня 1994 р. між нею та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Гороховатською с/радою Борівського р-ну Харківської обл., актовий запис №7. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] Спільне життя між сторонами не склалося. Позивачка з дочкою змушена була покинути відповідача та жити окремо, той, в свою чергу, зовсім не цікавиться як росте його дочка, як почувається, як навчається в школі. З позивачкою відповідач не спілкується. З квітня 2014 р. позивачка з дочкою проживають окремо від відповідача, але ні за час сумісного проживання, ні після, відповідач жодного разу не допоміг позивачці матеріально утримувати дитину. Позивачка неодноразово зверталася до відповідача з проханням допомогти їй в утриманні дитини, але добровільно допомогти він відмовляється, навіть не бажає розмовляти з ними. Інших неповнолітніх дітей у відповідача немає. Стягнень за виконавчими документами не проводиться. Позивачка ніде не працює і їй самій важко забезпечити нормальне існування їхньої дочки. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини від усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня подачі заяви до суду і до досягнення нею 18 річного віку. В судове засідання позивачка надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання надав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до вимог ст.158 ЦК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В суді встановлено що батьком [PERSON], [INFO], являється [PERSON] (а.с.9). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 ч.2 СК України "мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим , ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку...". Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. З урахуванням викладеного, згідно ст. ст. 180, 181 ч.3, 182ч.2 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

07.11.2016 [PERSON] звернулася до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивач звернулася до суду з позовом посилаючись на те, що відповідач є батьком її повнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. Тому, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно до часу закінчення дитиною навчання, до 20.02.2018. У судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Суд дослідивши матеріали справи доходить висновку, що позов підлягяє задоволенню з огляду на наступне. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками повнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ №423772, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області 05.02.2013, батько дитини - [PERSON]./а.с. 5/ . 01.09.2014 року [PERSON] вступив до Тернівського професійного гірничого ліцею на денне відділення за фахом "Електрослюсар підземний. Машиніст підземних установок", строк закінчення навчання 20.02.2018, що підтверджується довідкою №421 від 19.10.2016. /а.с. 6/ Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини в досудовому порядку сторони не дійшли. Відповідач працює, інших утриманців не має, стягнень за виконавчим документом з нього не здійснюється. Згідно із ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 551,20 грн (п'ятсот п'ятдесят одна гривня 20 копіок).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

07.11.2017 року приватне акціонерне товариство страхова компанія "Теком" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 4659,15 грн. Позивач мотивує вимоги тим, що 22.06.2015 року у м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода. Водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], яким керував [PERSON], та який належить [PERSON], внаслідок чого автомобіль останньої одержав механічні пошкодження. 26.06.2015 року постановою Подільського районного суду м. Києва відповідача було визнано винним у скоєнні вказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. На момент ДТП автомобіль [NUMBER], був застрахований у ПрАТСК«Теком» за Договором добровільного страхування наземного транспортного засобу № 001-14-021 Д/Т/АТ від 30.09.2014 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

07.12.2015 [PERSON] звернулася до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивач звернулася до суду з позовом посилаючись на те, що відповідач є батьком її повнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. Тому, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно до часу закінчення дитиною навчання. У судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Суд дослідивши матеріали справи доходить висновку, що позов підлягяє задоволенню з огляду на наступне. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками повнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], видане виконкомом Вербківської сільської ради народних депутатів Павлоградського району Дніпропетровської області 25.12.1997, складено актовий запис за № 40, батько дитини - [PERSON]. 01.09.2013 [PERSON] вступив до Павлоградського технікуму Державного вищого навчального закладу "Національний гірничий університет", що підтверджується довідкою від 19.11.2015 №1345. Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини в досудовому порядку сторони не дійшли. Відповідач працює, інших утриманців не має, стягнень за виконавчим документом з нього не здійснюється. Згідно із ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 487,20 грн (чотириста вісімдесят сім гривень 20 копійок).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

07.12. 2017 позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу(а.с.3). Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, не заперчує проти заочного розгляду справи, про що суду надала відповідну заяву (а.с.35). Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 32), в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив. Ухвалою суду від 12.02.2018 прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23.10.2006 виконавчим комітетом Ярівської селищної ради м.Красний Лиман Донецької області, відповідний актовий запис № 18 (а.с. 7). Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], батьком якої записаний відповідач [PERSON].(а.с.8). Сторони припинили шлюбні відносини в 2014 році з причин різних поглядів на життя, нерозуміння один одного. Сторони не підтримують шлюбні відносини та однією сім"єю не проживають. Майнового спору сторони не мають. Відповідно до ст. 104, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає збереження сім'ї сторін неможливим, позов законним, обгрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню у зв'язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, на примирення не згодні, позивач наполягає на розлученні. Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

07.12.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 01.09.2007 року у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №392. Мотивуючи позовну заяву вказала, що шлюб виявився невдалим. Гарної родини вони не створили. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Останні сім років сімейним життям не проживають. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе, буде суперечити її інтересам. Позивач в судове засідання не з"явилася, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище "[PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином через ЗМІ. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному слуханні справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи,суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступних підстав. Згідно ст.13 ЦПК Українисуд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно свідоцтва про шлюб, [NUMBER], зареєстрованого у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №392, сторони перебувають у шлюбі з 01.09.2007 року (а.с.8). Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.9). За час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

07.12.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 30 грудня 2006 року. Від шлюбу дітей не мають. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що у них з відповідачем життя не склалось через різні характери та погляди на подружні стосунки, спільне проживання припинено, шлюб, що існує носить лише формальний характер, а тому просить суд позов задовольнити. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, але до суду поступила заява про розгляд справи у її відсутності (а.с.16). Відповідач [PERSON] на виклик суду не з'явився по невідомій суду причині, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи в його відсутності не надходило. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ухвали суду від 28.12.2017 року без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за правилами ч.2 ст.247 ЦПК України. Вирішуючи спір суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 грудня 2006 року (а.с.10). Від шлюбу дітей не мають. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.51 Конституції України, ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.), ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України. Згідно ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і "в разі його розірвання". Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить їх інтересам суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved