Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до ПАТ «Укртелеком» в особі Дніпропетровської філії ПАТ «Укртелеком», третя особа ВДВС Марганецького МУЮ про зняття арешту на майно. В обгрунтування своїх позовних вимог зазначив, що постановою про арешт майна боржника та заборону його відчудження від 22.07.2015 року серія ВП №4822247 головним державним виконавцем відділу ДВС Марганецького МУЮ здійснюючи виконання судового наказу Марганецького міського суду від 03.04.2015 року по справі № 180/658/15-ц за заявою ПАТ «Укртелеком» до [PERSON] про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги у розмірі 408,05 грн., 3% річних у розмірі 4,84 грн., інфляційне збільшення суми заборгованості 42,77 грн., витрат по сплаті судового збору 121,80 грн., було накладено арешт та оголошено заборону на відчуження на майно боржника, а саме житловий будинок [ADDRESS]. Сплативши повністю всю суму заборгованості в розмірі 456,00 грн. та 121,80 грн. (копія чеків додаються), позивач знову звернувся до головного державного виконавця відділу ДВС Марганецького МУЮ з проханням зняти арешт на його майно, однак було роз'яснено, що в даному випадку зняття арешту можливо лише за рішенням суду. Приймаючи до уваги, що арешт на майно на даний час залишився не знятим, при фактичній сплаті боргу, у зв'язку з чим, позивач звернувся до суду та просить зняти арешт з майна. Представник позивача [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач, який повідомлений належним чином до суду не з'явився. Третя особа, яка повідомлена належним чином до суду не з'явилася Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що постановою про арешт майна боржника та заборону його відчудження від 22.07.2015 року серія ВП №4822247 головним державним виконавцем відділу ДВС Марганецького МУЮ здійснюючи виконання судового наказу Марганецького міського суду від 03.04.2015 року по справі № 180/658/15-ц за заявою ПАТ «Укртелеком» до [PERSON] про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги у розмірі 408,05 грн., 3% річних у розмірі 4,84 грн., інфляційне збільшення суми заборгованості 42,77 грн., витрат по сплаті судового збору 121,80 грн., було накладено арешт та оголошено заборону на відчуження на майно боржника, а саме житловий будинок [ADDRESS]. Позивач сплатив повністю всю суму заборгованості в розмірі 456,00 грн. та 121,80 грн. (копія чеків додаються). Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Таким чином, державним виконавцем, виконавче провадження було завершене, але накладений 22.07.2015 року арешт знятий не був, тобто державним виконавцем не було виконано норми чинного законодавства. Згідно із ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно із ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Згідно із ч. 5 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", у незавершеному виконавчому провадженні арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право приватної власності заявника, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному об'ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позов є законним і обгрунтованим, в зв"язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved