Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

08 жовтня 2021 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Летичівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 73, в якому у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] , у свідоцтві про народження яких відповідач записаний батьком. Посилаючись на те, що вони припинили шлюбні відносини 11.05.2021 року, відповідач не приймає участі у вихованні дітей, коштів на утримання дітей не надає, діти проживають з нею, [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 всіх доходів (заробітку) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного вік на кожну дитину щомісячно з дня подачі позовної заяви до суду до повноліття дітей. В судове засідання сторони надали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності без застосування технічних засобів, позовні вимоги позивачка підтримала, відповідач визнав. За таких обставин суд вважає за можливе провести судовий розгляд в порядку ст. 247 ЦПК України у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів і без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку ч. 4 ст. 206 ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані учасниками справи, не підлягають доказуванню. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009р., № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до змісту ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У частині 2 статті 182 СК України зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позов заявлено відповідно до ст. ст. 180 - 183 СК України, де передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і тому, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та задоволення вимог про стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 всіх доходів (заробітку) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного вік на кожну дитину щомісячно з дня подачі позовної заяви до суду до повноліття дітей. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 181, 182,191 СК України,

Outcome: approved