Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

07.08.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що 19.11.2007 р. вона з відповідачем зареєструвала шлюб. До реєстрації шлюбу, з відповідачем на протязі з червня 1999 року вони проживали однією сім'єю. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею, та знаходиться на її утриманні. З липня 2014р. вони припинили сімейні відносини та стали проживати окремо. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, на підставі чого просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], щомісячно по 1/4 частині з усіх видів заробітку та доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судове засідання позивачка з'явилася, позов підтримала у повному обсязі, та просила його задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві. Додатково суду пояснила, що дійсно у відповідача є інша дитина від попереднього шлюбу, але він не проживає з нею разом, вона не знаходиться на його утриманні та він не сплачує аліменти на неї. Іноді він надає гроші старшої дитини, але це носить епізодичний характер. Також зазначала, що довідка, яку дав відповідач про те що він працює в ТОВ «Югсервіс-Плюс» не відповідає дійсності, оскільки він працює на іншому підприємстві. Визнала, що у після звернення до суду відповідач сплатив їй аліменти за серпень та вересень. Аліменти за жовтень вона ще не отримала, хоча припускає, що вони вже надійшли до поштового відділення. Відповідач в судове засідання з'явився, позовні визнав частково. Суду пояснив, що дійсно [PERSON], [INFO], є спільною донькою його та позивачки, і проживає разом з позивачкою. Він має ще одну дитину, яку також утримує. Зазначав, що він сплатив позивачці аліменти за серпень, вересень та жовтень 2014 року. Вказував, що він не згодний сплачувати аліменти у розмірі ? частина, оскільки це занадто велика сума. Суд, заслухавши позивачку, відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв'язку, вважає що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що 19 листопада 2007 року виконкомом Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб позивачки з відповідачем, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблений відповідний актовий запис № 23, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER], виданим 19.11.2007р. (а.с. 3). Від цього шлюбу народилася дитина - [PERSON], [INFO], Свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане виконкомом Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області 21.02.2012р. (а.с.4). Згідно довідки виконкома Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області від 07.08.2014 року № 812, [PERSON], [INFO], проживає та знаходиться на повному утриманні позивачки (а.с. 9). Крім того, проживання малолітньої дитини разом з позивачкою та окреме проживання сторін визнається сторонами та не потребує доведенню в силу ч.1 ст. 61 ЦПК України. [PERSON], [INFO], знаходиться на диспансерному обліку в дитячій кардіології та в міському центрі реабілітації дітей з органічними ураженням нервової системи, про що свідчить зміст Довідки №28 від 15.10.2014р. (а.с. 10) Відповідач працює та має постійний дохід, що підтверджується матеріалами справи (а.с.17) та визнається сторонами та також не потребує доведенню в силу ч.1 ст. 61 Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи, що малолітня дитина - [PERSON], є донькою відповідача та постійно проживає з позивачкою; за станом здоров'я дитина перебуває на обліку з двома діагнозами, що свідчить про необхідність додаткових усиль та витрат пов'язаних з забезпеченням її життєдіяльності, обстеження та лікування; відповідач є працездатною та працевлаштованою особою, то позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) на утримання дитини, на думку суду є обґрунтованими, справедливими та співмірними, тому підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини з усіх доходів щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Суд відхиляє доводи відповідача про те що на його утриманні знаходиться інша дитина - [PERSON], [INFO] та, у разі стягнення з нього аліментів у розмірі ? частки заробітку, суми, яка залишиться після стягнення, не вистачить для його проживання, з огляду на наступне. В силу ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд роз'яснював відповідачеві положення зазначених норм та оголошував перерву в судовому засіданні для надання відповідачеві можливості подати до суду докази, що підтверджують його заперечення. Проте відповідач не виконав вимоги ст..ст. 10, 11, 60 ЦПК України, не скористався своїм правом та не надав суду доказів, які підтверджують утримання відповідачем першої дитини -[PERSON], [INFO], сплати на її утримання аліментів (у добровільному порядку чи за рішенням суду) або надання іншим чином матеріальної допомоги дитині. Крім того, як визнав сам відповідач, він не проживає з дитиною разом, відповідно не витрачає будь-яких коштів на забезпечення побуту дитини. Також відповідачем не надано доказів, які підтверджують загальний дохід відповідача, що робить не доведеним та необґрунтованим його посилання на те, що сплата аліментів у розмірі ? частини поставить його в скрутне матеріальне. Статтею 191 СК України, передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як встановлено судом, після звернення позивачки до суду з цим позовом, відповідачем сплачено 1000 грн. у серпні 2014р., 500 грн. - 10.09.2014р., 500 грн. 09.10.2014р., але зазначені суми має бути враховані державним виконавцем під час виконавчого провадження, після визначення певної суми аліментів, які підлягають стягненню. Згідно зі статтею 5 частини 1 пункту 3 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 81, 88 Цивільно-процесуального кодексу України, позивач звільнений від сплати судових витрат при зверненні з позовом про стягнення аліментів та вони стягуються з відповідача. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 243 гривни 60 копійок.

Outcome: approved