Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

07 лютого 2019 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява [PERSON] мотивована тим, що 19.07.2007 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Зазначила, що сімейне життя не склалося, у сім'ї постійно виникали різні непорозуміння, сварки, оскільки сторони мають різні погляди на сімейне життя та цінності, внаслідок чого сімейні відносини в подружжя припинилися. На даний час сторони не підтримують жодних сімейних стосунків, шлюб існує формально. Відтак, оскільки сім'я розпалася, примирення між сторонами неможливе, то подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Посилаючись на викладені обставини позивач просила суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 19.07.2007 року у Кривенській сільській раді Козівського району Тернопільської області, актовий запис № 6. Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 18 лютого 2019 року відкрито провадження у вказаній справі. В підготовче засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала заяву, у якій позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити та справу слухати у її відсутності та відсутності її представника. Просила судові витрати залишити за нею. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з'явився, подав заяву, у якій позовні вимоги [PERSON] визнає у повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу слухати у його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 19.07.2007 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Кривенській сільській раді Козівського району Тернопільської області, актовий запис № 6, про що свідчить оригінал свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04.07.2017 року, виданого повторно. Від спільного сумісного проживання сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується перекладом з іспанської мови свідоцтва про народження, виданим 23.10.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану м. Вілларобледо. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З роз'яснень, даних у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року, вбачається, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, брати до уваги інші обставини життя подружжя. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, миритися вона не бажає, відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу, сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, тому суд дійшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки судом встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, позовні вимоги ґрунтуються на встановлених законом підставах, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про розірвання шлюбу. На підставі наведеного,

Outcome: approved