Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з відповідаче перебувала у зареєстрованому шлюбі. З 2014 року разом з відповідачем не проживають, відносини не підтримують. Від подружнього життя у них народилася донька [PERSON], 08.09.2012 року, яка проживає разом з позивачкою і перебуває на її утриманні. [PERSON] зазначила, що відповідач повинен надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, і він має таку можливість, оскільки відповідач працездатний, стан його здоров'я задовільний, фізичних вад немає. В зв'язку з чим позивач просить стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 24.11.2017 року та до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у відповідній письмовій заяві, поданій до суду, вказала про те, що вона підтримує заявлені вимоги по тих підставах, які нею були викладені в позовній заяві. Відповідно до п.9 ч.1 розділу 13 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України ( в редакції від 15.12.2017р.), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України в судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв та клопотань не подавав. У звязку з цим на підставі ст.ст. 223,280 ЦПК України, за письмової згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення. У відповідності до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у звязку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Шлюб між сторонами укладено 18 грудня 2010 року ВДРАЦС Куйбишевського РУЮ у м. Донецьку Донецькій області, актовий запис №637, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-НО№ 229155, виданого ВДРАЦС Куйбишевського РУЮ у м. Донецьку Донецької області. Під час шлюбу у сторін 08 вересня 2912 року народилась дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО № 483137, виданим виданого ВДРАЦС Куйбишевського РУЮ у м. Донецьку Донецької області. З 29.жовтня 2014 року дитина проживає разом з позивачкою по вул. Молодіжна,18 в с. Шевченківське Більмацького району Запорізької області та знаходиться на її утриманні,що підтверджується довідками про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України. Відповідно до ст. 180 СК України, позивач та відповідач зобов'язані утримувати сина до досягнення ним повноліття. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до положень ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції Законів № 2901-IV від 22.09.2005, № 2037-VIII від 17.05.2017) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За умовами ст. 184 СК України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] постійної роботи не має, влаштовується на тимчасові заробітки. За таких підстав, суд має застосувати ст.184 СК України і визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. При визначенні розміру аліментів, суд приймає до уваги те, що обовязком утримувати дитину є рівним обовязком як батька, так і матері, а також те, що відповідач не має постійного стабільного доходу, інших утриманців не має. А тому з урахуванням інтересів неповнолітньої дитини, виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, закріплених у ст.7 Сімейного кодексу України, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів на користь позивача у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн. на місяць на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто у даному випадку аліменти необхідно стягнути з 24 листопада 2017 року. Таким чином, позивач має право на отримання від відповідача аліментів на утримання доньки до досягнення нею повноліття. При цьому, розмір аліментів, про стягнення яких просить суд позивачка, зважаючи на наведені вище норми чинного на час розгляду справи законодавства, суд вважає розумним та обґрунтованим. Також судом приймається до уваги, що мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду у межах суми платежу за один місяць має бути допущено до негайного виконання. Згідно ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь державного бюджету підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved