Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. В заяві вказує, що між ЗАТ КБ „ПриватБанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачкою був укладений договір б/н від 24.05.2007р., на підставі якого вона отримала кредит в сумі 3400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. У порушення умов договору, відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. Станом на 19.08.2014р. у неї виникла заборгованість в сумі 7668,26 грн., яка складається з наступного: 1905,47 грн. - заборгованість за кредитом; 3036,54 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2123,00 грн. - заборгованість по пені та комісії за користування кредитом, а також 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 353,25 грн. - штраф (процентна складова). Крім зазначеної суми позивач просить стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. Представник позивача до суду не з'явився, надав письмове звернення, яке містить прохання про розгляд справи у його відсутність та про задоволення позову. З аналогічною заявою, яка містить повне визнання позову, звернулася відповідачка. Зазначені обставини в силу ст. ст. 158, 169 ЦПК України є підставою для вирішення справи без участі сторін. З'ясувавши всі обставини та перевіривши їх наданими сторонами доказами, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань. В силу ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст.. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Із змісту ст. 611 ЦК України випливає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на правовідносини сторін з урахуванням наведеної норми процесуального закону суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів, тому знаходить всі підстави для прийняття визнання позову. Судовий збір, попередньо сплачений позивачем, у відповідності до правил цивільно-процесуального законодавства має бути стягнутий з відповідачки на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved