Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

У січні 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, посилаючись на те, що 01 березня 1997 року між нею і відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 21 червня 2001 року. Перебуваючи в шлюбі, у неї з відповідачем [INFO] народився син [PERSON]. За час перебування у зареєстрованому шлюбі вона з [PERSON] придбали майно, що є спільною сумісною власністю подружжя, а саме: домоволодіння, що складається з жилого будинку загальною площею 227,4 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER], загальною площею 0,1007 га, що розташована на території [ADDRESS]; квартиру [ADDRESS]. Всі права на їхнє спільне з відповідачем майно зареєстровано на [PERSON], і її відповідач усунув від права користування та розпорядження їхньою спільною сумісною власністю, та всі рішення приймає він одноособово, користуючись правом голови сім»ї. Останнім часом подружні стосунки між ними не склались. Перебуваючи в шлюбі, вона весь час працювала на рівні з відповідачем, а зароблені нею грошові кошти було вкладено в придбання вищевказаного нерухомого майна. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] з посиланням на вимоги ст. ст. 60, 63, 69, 71 Сімейного кодексу України, просила розділити спільне сумісне майно подружжя в натурі в рівних частинах між подружжям, і визнати за нею право особистої власності на ? частину домоволодіння, що складається з жилого будинку загальною площею 227,4 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; на 0,05035 га земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] загальною площею 0,1007 га, що розташована на території [ADDRESS]; на ? частину квартири [ADDRESS]. У судове засідання позивач [PERSON] і представник позивача не з»явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, подали суду заяву, в якій позов підтримали і просили його задовольнити та розглянути справу у відсутності позивача і її представника. У судове засідання відповідач [PERSON] не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, суду надана заява, в якій відповідач позов визнав і не заперечував проти його задоволення та просив розглянути справу у його відсутності. Суд, з"ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За вимогами ст. ст. 57-59 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх доводів або заперечень. Згідно з положеннями вказаної ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] з 01 березня 1997 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області від 21 червня 2001 року. В шлюбі в подружжя народився син [PERSON], [INFO]. З матеріалів справи вбачається, що за час перебування у шлюбі [PERSON] і [PERSON] подружжям було придбано майно, а саме домоволодіння, що складається з жилого будинку загальною площею 227,4 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; 0,1007 га земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] загальною площею 0,1007 га, що розташована на території [ADDRESS]; квартиру [ADDRESS]. Так, 18 грудня 2008 року на ім»я [PERSON] виконкомом Музичанської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області було видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно на домоволодіння за адресою: [ADDRESS], який в цілому складається з одного житлового будинку загальною площею 227,4 кв.м., житловою площею 93,3 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами. Вказане домоволодіння 26 грудня 2008 року було зареєстровано КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області», реєстраційний номер 25855204. За Договором купівлі-продажу земельної ділянки від 17 лютого 2006 року [PERSON], як продавець, продав земельну ділянку площею 0,2008 га, що на плані меж земельної ділянки зазначена за кадастровим номером [NUMBER], розташовану на території [ADDRESS], у власність покупців [PERSON] і [PERSON], в рівних частинах кожному. Цільове призначення земельної ділянки-для будівництва та обслуговування жилого будинку. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 19 серпня 2008 року [PERSON] на підставі рішення Музичанської сільської ради від 19 листопада 2007 року 10 сесії 5 скликання є власником земельної ділянки площею 0,1007 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення (використання) земельної ділянки-для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 14 серпня 2001 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] продали належну їм на праві власності, а [PERSON] купив квартиру під [ADDRESS]. Вказана квартира складається з трьох житлових кімнат житловою площею 43,7 кв.м., загальною площею 78,0 кв.м.. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про визнання за [PERSON] права власності на ? частину домоволодіння, що складається з жилого будинку загальною площею 227,4 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; на 0,05035 га земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] загальною площею 0,1007 га, що розташована на території [ADDRESS]; на ? частину квартири [ADDRESS], як майно, набуте подружжям під час шлюбу, що підлягає поділу між ними в рівних частках, а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов [PERSON] судом задоволено в повному обсязі, то з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню понесені нею витрати по сплаті судового збору в розмірі 8 000 грн..

Outcome: approved