Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], жителя [ADDRESS], аліменти на користь [PERSON], [INFO], жительки [ADDRESS] на утримання малолітнього сина, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходу, але не менше ніж 30% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня подання позову і до досягнення сина повноліття. Також просить суд допустини негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала повністю, мотивуючи це тим, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає та ставить їх в скрутне матеріальне становище. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач по справі [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивачки визнав частково в частині стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини його щомісячного доходу (заробітку), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання заяви й до моменту досягнення сином повноліття. Пояснив суду, що він дійсно працює на постійній основі, але отримує невелику заробітну плату, якої вистачає тільки на своє забезпечення, а йому ще необхідні будуть кошти для того щоб дістатися до місця проживання дитини. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнала частково, пояснивши суду, що законом передбачено стягнення аліментів на одну дитину в розмірі 1/4 доходу, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Суд, з'ясувавши думку сторін, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом без реєстрації шлюбу з 2012 року по травень 2015 року в [ADDRESS] Під час спільного проживання в них [INFO] року народився син: [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] Відповідно до свідоцтва про народження дитини її батьком є відповідач по даній справі, [PERSON]. Позивачка з відповідачем на даний час проживають окремо. Відповідач матеріальної допомоги на утримання свого сина в добровільному порядку не надає, чим ставить позивачку та дитину в скрутне матеріальне становище. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання. Відповідно до положень ст. ст. 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття, а тому є підстави для стягнення із відповідача аліментів на утримання його дітей. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 ст. 182 СК України встановлює мінімальний розмір аліментів на одну дитину який не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідач як батько повинен брати участь по належному утриманні неповнолітньої дитини, забезпечувати коштами необхідними на відповідне харчування, одяг, а також інших потреб для дитини цього віку. Позивачка, мати дитини несе обов'язок по утриманню дитини, у зв'язку з чим вона має право на звернення до суду з позовом до батька про стягнення коштів на часткове покриття витрат, пов'язаних з утриманням дитини. Відповідно до п. 17 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ст. 182 СК. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). Враховуючи матеріальний стан відповідача суд позовні вимоги [PERSON] задовольняє частково. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача.

Outcome: partial