Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до с уду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони перебувають у шлюбі з 01.11.2017 року, однак на даний час шлюбні відносини припинені. Сторони мають спільну малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідач не цікавиться дитиною, не надає матеріальну допомогу на утримання сина та виїхав не непідконтрольну Україною територію до м. Сніжне Донецької обл. На підставі викладеного, позивачка звертається до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини. Відповідно до вимог ст. 19, 274 ЦПК України справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.11.2017 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с. 5). Сторони по справі мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] від 01.11.2017 року, де батьком дитини зазначений [PERSON] (а.с. 6). На даний час дитина [PERSON] проживає з матір'ю, знаходиться на її утриманні. Як вбачається з довідки № [NUMBER] від 06.11.2017 року [PERSON] взята на облік як внутрішньо переміщена особа та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4). Як встановлено судом, батько дитини матеріальну допомогу на її утримання не надає, тим самим не виконує свого батьківського обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Так, в судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що неповнолітній [PERSON] проживає разом з матір"ю, знаходиться на її утриманні, батько дитини у добровільному порядку відмовляється надавати допомогу, тому, враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів у частці від доходу, а саме у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768, 40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved