Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-26 00:00:00

10.06.2019\~року позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що їй на праві власності на підставі договору дарування від 02.10.2007 року, належить будинок [ADDRESS] . У\~ зазначеному будинку зареєстровані відповідачі: її донька [PERSON] , зять [PERSON] та онуки [PERSON] , [PERSON] .. Зареєстровані вони усі як члени її родини, але усі вони ще у вересня 2014 року після початку АТО на території Донецької області поїхали за межі області і з того часу в її будинку не проживають, оскільки мешкають за другою адресою. В її будинку з 2014 року немає ніяких їхніх речей, фони фактично з того часу з ними не бачаться, спілкуються лише по телефону. Нещодавно відповідачі приїхали в область і близько семи місяців живуть у м. Волноваха, знімають квартиру, але скоро збираються поїхати жити на постійне мешкання до іншої держави. Виписатися самі відповідачі відмовляються, оскільки не має часу. Відповідачі не здійснюють і ніколи не здійснювали плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, вказані витрати вона несе сама в повному обсязі. Особистих речей відповідачів в будинку не має, вони забрали їх одразу коли виїжджали. У зв`язку з цим, позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житлом. У судове засідання позивач не з`явилася, в позовній заяві просила проводити розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовної заяви наполягала, у разі неявки відповідачів не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідачі, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Волноваського районного суду, не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, від них не надійшло повідомлення про причини неявки, клопотань про відкладення справи також не надходило. Представник третьої особи органу опіки та піклування Миколаївської сільської ради Волноваського району Донецької області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, не заперечують проти задоволення позову. Суд визнає причину неявки неповажною, та вважає проводити розгляд справи за відсутності відповідачів та третьої особи та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на підставі договору дарування жилого будинку від 02.10.2007 року посвідченого державним нотаріусом Волноваської державної нотаріальної контори Степаніщенко Л.І., позивачу належить будинок [ADDRESS] (а.с. 5). Із наявного у матеріалах справи акту обстеження фактичного проживання осіб від 22.04.2019 року складеного в складі комісії секретаря Миколаївської сільської ради Мартинової М.І., депутата сільської ради Дзюба О.П., представника сільської ради Гащак Н.М. вбачається, що було проведено обстеження фактичного проживання осіб, які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Під час обстеження встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з 12.09.2014 року за вищевказаною адресою не проживають. Факт не проживання відповідачем також підтверджують сусіди [PERSON] та [PERSON] (а.с. 23). Згідно довідки №854 від 02.05.2019 року виданої Миколаївською сільською радою Волноваського району Донецької області в тому, що [PERSON] , [INFO] проживає та власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] та має наступник склад сім`ї: чоловік [PERSON] , донька [PERSON] , [PERSON] , онуки [PERSON] , [PERSON] .. В довідці зазначено, що донька, зять та онуки з 12.09.2014 року не проживають за вказаною адресою (а.с. 24). Згідно\~ ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування\~ цим житлом при відсутності члена сім`ї без поважних причин більше одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст..\~391,\~396 ЦК України\~позов про усунення порушень прав, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. При цьому усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення, про позбавлення права користування жилим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення фізичної особи померлою. Враховуючи вищевикладене, суд вважає підтвердженим факт не проживання відповідачів більше одного року в будинку [ADDRESS] без поважних причин, своїх особистих речей в будинку вони не мають, тому\~позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 316, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved