Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

01 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до [PERSON], у якій просить ухвалити судове рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 17 листопада 2007 року Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 1656. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з січня 2013 року подружніх відносин вони не підтримують, проживають окремо по причині відсутності взаєморозуміння та злагоди в сім`ї, що призводило до частих сварок та скандалів. До того ж їй стало відомо, що за цей час відповідач вже фактично створив іншу сімю. Вважає, що їх сім`я розпалась остаточно і примирення в ній неможливе. Від шлюбу неповнолітніх дітей вони не мають. Позивач, як і відповідач, у судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. У матеріалах справи містятиться заява позивача [PERSON] про розгляд справи без її участі. При цьому, позовні вимоги підтримує і просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`являється, про день та час розгляду справи повідомлявся за останнім відомим місцем його реєстрації, поштові конверти повертаються з відміткою "за зазкінченням терміну зберігання". Згідно ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою іх місця проживання, зареєстрованому у встановленому законом порядку, судовий виклик вважається йому врученим належним чином. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про день та час розгляду справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не повідомив суд про поважність його неявки в судові засідання, суд вважає за можливе постановити по справі судове рішення без участі відповідачана підставі письмових доказів, які є у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі зареєстрованому 17 листопада 2007 року Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 1656, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). При цьому дошлюбне прізвище позивача «[PERSON]». Сторони неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Однак, з січня 2013 року подружні стосунки між сторонами припинені і на даний час відновлювати відносини вони не бажають, проживають окремо. Причиною розпаду сім'ї стали відсутність взаєморозуміння та злагоди в сімї, що призводло до частих сварок та скандалів. До того ж позивачу [PERSON] стало відомо, що за цей час відповідач вже фактично створив іншу сімю. Спір про розподіл майна між сторонами відсутній. За таких обставин, позивач, наполягає на розірванні шлюбу, вважає, що примирення між ними не можливе. За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене те, що позивач просить шлюб розірвати, вважаючи що він існує лише формально і примирення між сторонами не можливе, від спільного життя неповнолітніх дітей сторони не мають, відповідач заперечень щодо позову не надав, суд вважає що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а відтак позов необхідно задовольнити. При цьому, позивач, яка змінила своє прізвище, у зв'язку із реєстрацією шлюбу, бажає у подальшому іменуватись прізвищем «Лісова» Відповідно до ст. 88 ЦПК України із відповідача необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved