Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 30 листопада 2002 року в Черкаському міському відділі РАЦС зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу народився син [PERSON] - [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Сім'я з відповідачем розпалась, в провадженні суду перебуває справа про розірвання шлюбу. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку і до досягнення нею повноліття. Відповідач 29.07.2015 року подав зустрічну позовну заяву про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що протягом трьох останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результатідо фактичного припинення шлюбних відносин. Вважає що шлюб необхідно розірвати. Крім того, просив встановити місце проживання їхньої з позивачем дитини разом з матір'ю, але дана позовна вимога була залишена без розгляду у зв'язку з відсутністю спору.Заявою від 30.07.2015 року [PERSON] просив суд прийняти до розгляду його позов лише в частині розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 30.07.2015 року прийнято до спільного розгляд зустрічний позов [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON] У судовому засіданні позивачка за первісним позовом свої вимоги підтримала та просила суд стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку і до досягнення нею повноліття. Суду пояснила, що дитина проживає разом з нею та всі витрати на її утримання несе вона. Відповідач на даний час працює та має постійний і стабільний заробіток, а тому має можливість надавати допомогу на утримання доньки. Проти розірвання шлбу не заперечувала, просила залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач за первісним позовом визнав вимоги позивача частково, просив стягнути аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів доходу, оскільки він свторив ігшу сім"ю і його дружина перебуває в стані вагітності. Шлюб з [PERSON] просив розірвати. Суд, вислухавши сторони, думку адвоката, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що первісний і зустрічний позов підлягають до задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони з 30.11.2005 року сторони перебувають в шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Батьком дитини є відповідач [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Положення СК України регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між матір'ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов'язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім'ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку дитини. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 СК України. Право дитини на утримання від своїх батьків має самостійний характер і не залежить від існування формально закріпленого зв'язку між останніми. Обов'язок батьків з утримання своїх дітей виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу, наявності між ними фактичних шлюбних відносин або спільного проживання. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України. Суд не погоджується з позицією відповдіача щодо стягненя аліментів у розмірі 1/6 частини його заробітку в зв"язку з наявностю на його утриманні дружини, яка перебуває у стані вагітності, оскільки в ході розгляду справи не надано належних та допустимих доказів того, що вказана особа непрацездтата, а також, що на утриманні у [PERSON] є непрцездатні діти, батьки чи інші утриманці. Відповідно до статті 183 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути визначені у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи наведене, а також матеріальний стан батьків дитини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) , починаючи з 21.07.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. До стягнення з відповідача в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 243,60 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встасновлено, що сторни по справі припинили подоужні стосунки, мешкають окермо, спільного госопдарство не ведуть, [PERSON] сторив іншу сім"ю. Сопру про поділ майна та місце прожваиння дитини немає. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, інтересам їхніх дітей. За таких осбтавин, суд вважає, що зустрічний позов підлягає до задоволення і шлюб має бути розірваний. На підставі ст.ст. 3, 110, 112, 180, 182, 183 СК України,

Outcome: approved