Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що за час перебування у шлюбі з відповідачем по справі [PERSON], який на підставі рішення Юр'ївського районного суду Дніпропетровської області від 14.12.2016 року було розірвано, мають одну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що проживає з позивачкою по справі та на утримання якої відповідач частково надає матеріальну допомогу. Вказуючи на те, що відповідач працює, має постійний дохід та в змозі надавати матеріальну допомогу дитині, посилаючись на ст. 181 СК України позивачка просила стягнути з відповідача по справі аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред»явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не з"явилася, надала суду заяву про розгляд справи в судовому засіданні в її відсутності, при цьому позовні вимоги повністю підтримала (ас. 21). Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не з"явився, надав суду заяву про розгляд справи в судовому засіданні в його відсутності, при цьому позовні вимоги визнав повністю, зазначивши, що має змогу сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі, інших неповнолітніх дітей не має, інвалідом не являється, стягнень по виконавчим листам з нього не проводиться, працює у «Харківтрансгаз» Запорізьке ЛВУМГ (ас. 22). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у відсутності сторін по справі, на підставі наявних у ній письмових матеріалів про права та взаємовідносини останніх. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали справи, суд знаходить встановленими наступні обставини: - з рішення Юр'ївського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2016 року, копія якого долучена до матеріалів справи (ас. 9-10), вбачається, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.09.2004 року, який на підставі вказаного рішення розірвано. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджено в судовому засіданні копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 06.10.2009 року (ас. 11). Згідно довідки Юр'ївської селищної ради Дніпропетровської області № 1700 від 22.11.2016 року неповнолітня [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] та перебуває на її утриманні (ас. 8). Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються в частці від доходу її матері (батька) і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. За таких обставин , приймаючи до уваги те, що відповідач працює, щомісячно отримуючи стабільний дохід , при цьому інших неповнолітніх дітей не має, вважаю, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір у дохід держави у розмірі 640, 00 грв..

Outcome: approved