Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

В серпні 2013 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Олександрійському районі про зобов'язання виплатити недоплачену одноразової страхову виплату в розмірі 9 600 грн., зобов'язання здійснити перерахунок щомісячної страхової виплат з урахуванням стійкої втрати ним професійної працездатності - 50% та ІІІ групи інвалідності у відповідності до п.12 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 р. № 1266, починаючи з 7 вересня 2011 р. та виходячи з розміру 1539 грн. 40 коп., з урахуванням виплачених сум, та про відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. В судовому засіданні позивач збільшив свої позовні вимоги в частині визначення щомісячної страхової виплати з 1539 грн. 40 коп. до 1546 грн., решту вимог підтримав . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він перебуває на обліку у відділенні виконавчої дирекції починаючи з 7 вересня 2011 р. в зв'язку із страховим випадком - профзахворюванням, що отримане ним під час роботи на державному підприємстві "Шахта "Ведмежоярська", де він працював підземним електрослюсарем ІУ розряду. Відповідно до висновку МСЕК від 13 вересня 2011 йому встановлена стійка втрата професійної працездатності - 50 % та ІІІ група інвалідності. Згідно Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат від 27 квітня 2007 р. він має право на отримання одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати з дня встановлення МСЕК стійкої втрати професійної працездатності. За даними Міністерства енергетики та вугільної промисловості України розмір місячної тарифної ставки електрослюсаря підземного ІУ розряду по вугільній промисловості на шахтах, підпорядкованих Міненерговугілля в липні 2011 р. становила 3092 грн. виходячи з мінімальної зарплати в розмірі 941 грн. З урахуванням 50% стійкої втрати професійної працездатності та ІІІ групи інвалідності розмір щомісячної страхової виплати має становити 1546 грн. Незаконними рішеннями відповідача йому позивачу, спричинено моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 10 000 грн. Йому відповідачем сплачено одноразову страхову допомогу в сумі 48 000 грн., виходячи із мінімальної середньомісячної зарплати - 960 грн., тоді як на його думку, розмір такої допомоги мав становити 57 600 грн., виходячи з розміру тарифної ставки слюсаря підземного четвертого розряду та граничної суми заробітної плати (доходу), з якої справляються внески до Фонду. Починаючи з 1 квітня 2011 р. розмір граничної суми становив 14 400 грн., тоді чотирикратний розмір граничної суми має становити відповідно 57 600 грн. Сума недоплати - 9 600 грн. Обгрунтовуючи спричинення йому моральної шкоди, позивач посилається на те, що при нарахуванні страхових виплат з боку відділення Фонду мала місце тяганина, він, позивач, втратив час та був знервований, а тому моральну шкоду він оцінює в розмірі 10 000 грн. Представники відповідача - Григораш Л.Д. та Погоріла С.Г. позов не визнали з тих підстав, що професійне захворювання [PERSON] встановлено 5 серпня 2011 р. під час роботи підземним електрослюсарем 4 розряду на ДП "Шахта "Ведмежоярська". 19 вересня 2011 р. МСЕК йому було встановлено 50% втрати професійної працездатності та третя група інвалідності. З роботи, за якою встановлено професійне захворювання, [PERSON] звільнений 24 листопада 2005 р. в зв'язку з ліквідацією шахти. Середньомісячна заробітна плата для обчислення виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням обчислюється відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 р. № 1266 " Про порядок обчислення середньої заробітної плати для розрахунку виплат за загальнообов'язковим соціальним страхуванням". Розрахунковим періодом за яким обчислюється середня заробітна плата , є останні шість календарних місяці, що передують місяцю, в якому стався страховий випадок, або перед звільненням з роботи (переходом на іншу роботу), з якою пов'язане професійне захворювання. У випадку щодо [PERSON] таким періодом є термін з 1 травня 2005 р. по 31 жовтня 2005 р. Заміна місяців іншими чинним законодавством не передбачена. Відповідно до п. 10 Порядку у випадку, коли в розрахунковому періоді перед настанням страхового випадку застрахована особа не мала заробітку з поважних причин (тимчасова непрацездатність), середня заробітна плата визначається з місячної тарифної ставки, встановленої працівникові на момент страхового випадку. Отримати довідку про розмір місячної тарифної ставки за відповідною або аналогічною професією на підприємстві немає можливості. Підприємство, на якому працював позивач, ліквідується. Воно не веде виробничої діяльності з 1 травня 2005 р. На запит до Міненерговугілля відділення виконавчої дирекції Фонду отримало відповідь з посиланням на відсутність таких відомостей, оскільки підприємства, що входять в сферу управління Міненерговугілля, не здійснюють видобуток бурого вугілля підземним способом. Тому [PERSON]було проведено розрахунок страхових виплат виходячи із розміру мінімальної заробітної плати станом на 7 вересня 2011 р. Одноразова страхова виплата здійснюється виходячи із фактичної розрахованої суми. Якщо ця сума вище чотирьохкратного розміру граничної суми заробітної плати, з якої справляються внески до Фонду, то розмір одноразової страхової виплати не може перевищувати чотирьохкратного розміру. Позивач невірно тлумачить приписи ч.2 ст. 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності". Щодо відшкодування моральної шкоди, то позивач не навів докази наявності моральної шкоди та її розміру. Його доводи надумані : навпаки, відділення Фонду сприяло позивачеві у відшукуванні документів, направленні необхідних запитів з метою пришвидшити вирішення цього питання, а коли отримало відповідь з Міненерговугілля про неможливість надати довідку про розмір тарифної ставки електрослюсаря підземного ІУ розряду через нездійснення видобутку бурого вугілля підземним способом, запропонувало звернутися до суду для вирішення спору. Вислухавши пояснення позивача, його представника та представників відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Встановлено, що [PERSON] під час роботи підземним електрослюсарем ІУ розряду на ДП "Шахта "Ведмежоярська" отримав професійне захворювання, що підтверджується актом розслідування професійного захворювання від 5 серпня 2011 р. [PERSON] було звільнено з роботи 24 листопада 2005 р. в зв'язку з ліквідацією підприємства. 13 вересня 2011 р. згідно висновку МСЕК йому встановлена стійка втрата професійної працездатності - 50% та ІІІ група інвалідності. На підставі постанови начальника відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Олександрійському районі [PERSON] виплачено одноразову страхову виплату в сумі 48 000 грн., виходячи з розміру мінімальної заробітної плати - 960 грн. та стійкої втрати професійної працездатності 50% , а також призначені щомісячні страхові виплати виходячи із розміру мінімальної заробітної плати перед настанням страхового випадку, тобто 480 грн. щомісячно, починаючи з 7 вересня 2011 р. Правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачем, регулюються главою 67 ЦК України, Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 23 вересня 1999 р. В статті 13 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" наведені поняття "страховий випадок" та "професійне захворювання" : страховим випадком є нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання, що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму за обставин, зазначених у статті 14 цього Закону, з настанням яких виникає право застрахованої особи на отримання матеріального забезпечення та/або соціальних послуг. Професійне захворювання є страховим випадком також у разі його встановлення чи виявлення в період, коли потерпілий не перебував у трудових відносинах з підприємством, на якому він захворів. Факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України "Про охорону праці". Підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами. Сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров'я Сума щомісячної страхової виплати не повинна перевищувати середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров'я (ч.1 ст. 34 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання"). Пунктом 10 ст. 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" передбачено, що середньомісячна заробітна плата для обчислення суми страхових виплат потерпілому визначається згідно з Порядком обчислення середньої заробітної плати для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 р. № 1266. Відповідно до п.4 цього Порядку розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата, є останні шість календарних місяців, що передують місяцю, в якому стався страховий випадок, або перед звільненням з роботи з якою пов'язане професійне захворювання. Якщо у розрахунковому періоді перед настанням страхового випадку застрахована особа не мала заробітку( грошового забезпечення) з поважних причин, що зазначені в п.4 цього Порядку, або якщо страховий випадок настав у перший день роботи, середня заробітна плата (грошове забезпечення) для розрахунку страхових виплат та оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця визначається виходячи з місячної тарифної ставки (посадового окладу), встановленої працівникові на момент настання страхового випадку ( п. 10 Порядку). У разі відсутності у потерпілого на час звернення за страховою виплатою довідки про його заробітну плату у зв'язку з ліквідацією підприємства , установи, організації середня заробітна плата обчислюється виходячи з діючої місячної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною або аналогічною професією в галузі, але не менше розміру мінімальної заробітної плати, визначеного законом на дату встановлення потерпілому МСЕК ступеня втрати професійної працездатності (п.12 Порядку ). Право на отримання потерпілим одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати настає з дня встановлення МСЕК стійкої втрати професійної працездатності (п. 3.3 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань від 27 квітня 2007 р. № 24). Із матеріалів справи вбачається, що професійне захворювання виникло у позивача в зв'язку з роботою на державному підприємстві "Шахта "Ведмежоярська". [PERSON] звільнений з роботи 24 листопада 2005 р. в зв'язку з ліквідацією шахти. За шість місяців до звільнення, з якою пов'язане професійне захворювання , тобто починаючи з 1 травня 2005 р. по 31 жовтня 2005 р., він отримував допомогу по тимчасовій непрацездатності і не відпрацював жодного дня. Відтак, враховуючи те, що застрахована особа - [PERSON] в період, з якого мав здійснюватися розрахунок, не мав заробітку з поважних причин, а підприємство припинило свою діяльність і отримати розмір місячної тарифної ставки працівника за цією професією не вдалося, то відповідач мав йому нарахувати страхові виплати , виходячи із місячної тарифної ставки за відповідною або аналогічною професією - електрослюсаря підземного ІУ розряду, яка розрахована на шахтах вугільної галузі, що входять до сфери управління Міністерства енергетики та вугільної промисловості, станом на 7 вересня 2011 р., тобто на день, з якого призначено виплати позивачеві, і складала 3092 грн. Зазначене підтверджується також відповідними роз'ясненнями територіальної державної інспекції з питань праці у Кіровоградській області від 6 квітня 2012 р. Розмір місячної тарифної ставки підтверджується листом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 21 листопада 2013 р. № 2/14- 4452. Наразі щомісячна страхова виплата з урахуванням встановлення [PERSON] стійкої втрати професійної працездатності 50 % та ІІІ групи інвалідності має становити 1546 грн. (3092 х 50%). Щодо вимог позивача про здійснення перерахунку одноразової страхової виплати варто зазначити, що за змістом ч.2 ст. 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" у разі стійкої втрати професійної працездатності, встановленої МСЕК, Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві проводить одноразову страхову виплату потерпілому, сума якої визначається із розрахунку середньомісячного заробітку потерпілого за кожний відсоток втрати потерпілим рофесійної працездатності, але не вище чотирикратного розміру граничної суми заробітної плати (доходу), з якої справляються внески до Фонду. Починаючи з 1 квітня 2011 р. розмір граничної суми заробітної плати, з якої справляються внески до Фонду, становив 14 400 грн., відповідно чотирикратний розмір граничної суми - 57 600 грн. Оскільки одноразова виплата - 154 600 грн. виходячи із тарифної ставки - 3092 грн. в даному випадку перевищує граничну суму заробітної плати (доходу), з якої справляються внески до Фонду - 57 600 грн., то відповідач має доплатити позивачеві 9 600 грн. (57 600 - 48 000 = 600). Щодо моральної шкоди, то її відшкодування з підстав, наведених позивачем, законом не передбачено. Згідно до п.18 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору в дохід держави відповідача звільнено. На підставі викладеного,

Outcome: partial