Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

[PERSON] 09.12.2009 року звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] , третя особа: виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради про виділення в натурі частини житлового будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою, посилаючись на те, що вона на підставі договору купівлі-продажу є власником 9/40 частини житлового будинку [ADDRESS]. Іншими частинами вказаного будинку володіють [PERSON] та [PERSON] Позивач зазначає, що в договорі купівлі-продажу не передбачено, які саме приміщення належать їй, тому вона вимушена звернутися до суду із заявою про виділення в натурі приміщень із спільної власності. Також зазначила, що вхід до її частини будинку знаходиться на вул Калініна, а відповідно до висновку КП "Білгород-Дністровске БТІ" ворота в рівних частинах належать [PERSON] та [PERSON], у зв'язку із чим вона не має можливості вільно користуватися земельною ділянкою, на якій розташований будинок, для обслуговування своєї частини будинку. Врегулювати спір мирним шляхом не надається можливим, у зв'язку із чим позивач просить суд: виділити їй в натурі із спільної часткової власності приміщення літ А - 1-1,1-2,1-3,1-4,1-5, підвал. літ а-Х, які знаходяться в житловому будинку [ADDRESS], залишити в спільній власності тамбур літ а2, який знаходиться в житловому будинку № [ADDRESS] для забезпечення входу на горище для обслуговування її частини житлового будинку; встановити порядок користування земельною ділянкою на якій розташований будинок [ADDRESS] шляхом зобов'язання [PERSON] та [PERSON] не перешкоджати їй у вільному користуванні загальною земельною ділянкою, вільному доступу до тамбуру літ а2. 13.05.2010 року від [PERSON] та [PERSON] надійшла до суду позовна заява до [PERSON] про встановлення порядку користування домоволодінням та земельною ділянкою, у якій вони просили суд: визначити порядок користування домоволодінням, надавши [PERSON] в користування приміщення житлового будинку з господарськими спорудами під № [ADDRESS], та в цілому складається з житлового будинку літ "А" 3-1 кухні, 3-2 -житлової, 3-3 - житлової, 3-4-ванної,4-1 кухні,4-2-житлової, ХV - тамбуру, ІІІ-коридору, XI - підвалу, XIІ - підвалу, Є-сараю, Ж-сараю, розташовані на земельній ділянці розміром 497 кв.м., визначити порядок користування домоволодінням, надавши [PERSON] в користування приміщення житлового будинку з господарськими спорудами під № [ADDRESS], що з житлового будинку літ "А" 2-1 коридору, 2-2 -житлової, 2-3 - житлової, 2-4-кухні,2-5 савузла, з підвалу літ а6, приміщення VІ, приміщення VІІ, приміщення VІІІ, тамбуру літ а3, підвалу літ а6, Д- сараю, житловою площею 29,6 кв.м., загальною площею - 131,3 кв.м, розташовані на земельній ділянці розміром 497 кв.м, а також відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] в частині залишення в спільній власності тамбуру літ а2 для забезпечення входу на горище та встановлення порядку користування земельною ділянкою, на якій розташований будинок [ADDRESS] шляхом зобов'язання [PERSON] та [PERSON] не перешкоджати позивачеві у вільному користуванні загальною земельною ділянкою, вільному доступу до тамбуру літ а2, в якому розташований вхід на горище. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 липня 2010 року вищезазначені справи об'єднанні в одне провадження. (а.с.76-77) У судовому засіданні представник [PERSON], який діє в інтересах [PERSON] позовні вимоги підтримав та суд просив їх задовольнити. [PERSON],[PERSON], а також їх представники в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце судового засіданн у відповідності до ч.1 ст. 77 ЦПК України, повідомлялися належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не подавали, а також заяву про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи до суду не надсилали.(а.с.195,197,199,207) Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про слухання справи повідомлялвся належним чином, причина неявки суду невідома (а.с.209). У відповідності до ст.169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи не виявлено, враховуючи, що справа тривалий час знаходиться на розгляді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи у відсутність не з'явившехся осіб за наявними в матеріалах справи доказами. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, у відповідності до договору купівлі-продажу та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно [PERSON] є власником 9/40 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.18,20). Власником 4/40 частини житлового будинку та 7/20 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] згідно договорів дарування від 16.10.2001 року, 19.01.2002 року (а.с.84-85). [PERSON] є власником 13/40 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.94,96). Між співвласниками житлового будинку постійно виникають суперечності щодо користування земельною ділянкою, в зв'язку з чим позивачка і звернулась до суду з вказаним позовом. З висновку судової земельно-технічної експертизи №23/05 від 14.05.2014 року(а.с.171-180) вбачається, що визначенню порядку користування підлягає земельна ділянка по [ADDRESS] фактичною площею 504 кв.м. згідно з частками співвласників, що належать на праві власності на житловий будинок. При цьому експертом пропонується єдиний найбільш доцільний варіант порядку користування земельною ділянкою, розташованою по [ADDRESS] з врахуванням часток співвласників у праві власності на житловий будинок.(а.с.171-182) Так, відповідно до частини першої статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно частини третьої статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Частиною 4 статті 120 ЗК України встановлено, що при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб, право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. Згідно роз'яснення, викладеного у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ ", порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, тому відповідно до ст. 88 ЗК слід брати до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов'язковою. Якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Згідно ч.2ст.95 ЗК України порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Враховуючи вищевикладене, а також те, що судово земельно-технічною експертизою №23/05 від 14.05.2014 року пропонується лише єдиний доцільний варіант порядку користування земельною ділянкою, розташованою по [ADDRESS], фактичною площею 504 кв.м., який найбільш враховує баланс інтересів кожного з співвласників, при цьому, суд вважає, що висновок експертизи відповідає часткам співвласників, враховує розташування господарських будівель кожного співвласника, суд приходить до висновку про встановлення порядку користування земельною ділянкою відповідно до вказаного експертом варіанту. Що стосується позовних вимог [PERSON], [PERSON], [PERSON] про встановлення порядку користування будинком [ADDRESS] то суд приходить до наступного. Оскільки встановлення порядку користування житловим будинком потребує спеціальних знань, а в рішенні суду в разі задоволення вимог має бути зазначено площу, яка виділяється у користування співвласникам житлового будинку, то суд при вирішенні спорів призначає судову будівельно-технічну експертизу, висновок якої має суттєве значення для правильного вирішення спору. На виконання положень частини 4 статті 10 ЦПК України судом в результаті реалізації процесуального права сторін по справі, ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 22 квітня 2014 року призначено у справі судово будівельно- технічна експертиза, на вирішення якої поставлено питання, щодо визначення порядку користування земельною ділянкою.(а.с.154-155) Проте, протягом всього часу розгляду справи, майже з грудня 2009 року сторонами клопотання, щодо призначення експертизи про встановлення порядку користування житловим будинком та виділу в натурі не заявлялось. Також позивачами не надано узгоджений між сторонами порядок користування житловим будинком, який би міг бути прийнятий до уваги, судом. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, правові підстави для задоволення позову [PERSON] про виділ в натурі житлового будинку, та [PERSON], [PERSON] про встановлення порядку користування будинком відсутні. При цьому ні [PERSON] ні [PERSON], та [PERSON] не позбавлені процесуального права у разі необхідності знову звертатися до суду за вирішенням спору про встановлення порядку користування житловим будинком. Таким чином суд дослідивши матеріали справи приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] та відмову в задоволенні позову [PERSON], [PERSON] Судові витрати по справі сплачено.

Outcome: partial