Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

03 грудня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, яким просить ухвалити рішення про позбавлення [PERSON] , [INFO] , уродженця села Лебедин, Бориспільського району, Київської області батьківських прав щодо неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , уродженки села Лебедин та стягнути з відповідача судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 31 липня 2003 року у шлюбі між нею та [PERSON] народилась донька [PERSON] . В 2006 році шлюб між сторонами розірвано. Згідно рішення Баришівського районного суду Київської області від 26 березня 2007 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини. [PERSON] рішення суду не виконує, аліменти не сплачує. Враховуючи, що відповідач участі у вихованні та утриманні доньки не приймає, жодним чином не цікавиться її розвитком, життям, позивач вимушена звернутися з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. В судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заява про розгляд справи у його відсутність, та відзив на позовну заяву. В даному відзиві при прийняті рішення покладався на розсуд суду, при розгляді справи просив врахувати, що він не є наркоманом, алкоголіком, не вчинив жодних протиправних дій по відношенню до своєї дитини. Тому на даний час відсутні підстави позбавити його батьківських прав. Але якщо позбавлення його батьківських прав буде в інтересах дитини, не заперечує проти цього (а.с. 54-55). Представник третьої особи Служби у справах дітей Баришівської районної державної адміністрації Київської області в судове засідання не з`явився, надав лист яким підтримав позов, просив розгляд справи проводити без участі представника служби у справах дітей та сім`ї Баришівської райдержадміністрації. Неповнолітня [PERSON] , думку якої суд заслухав у відповідності до вимог ст.171 Сімейного кодексу України, також не заперечувала щодо задоволення позову. Повідомила що проживає разом з мамою, татом та братиком. [PERSON] - тато. Знає хто є рідним батьком, але не вважає його таким. Знає з документів, що [PERSON] є біологічним батьком. Останній раз його бачила коли їй було 8 років. Приїздив і вітав з днем народження. До 8 років щорічно відвідував. Після чого спілкування не підтримували. Коли їй було 5 років, з мамою вона переїхала до [PERSON] . Позов мами підтримала, оскільки не хоче носити прізвище [PERSON] , бо не вважає його батьком. Зараз не спілкується з відповідачем, останній не цікавиться її життям. Хоче змінити прізвище на [PERSON] . [PERSON] сплачував аліменти не регулярно, зараз перестав. Утримує її мати та [PERSON] . Свідок [PERSON] показала, що [PERSON] не цікавиться дитиною, не сплачує аліменти. Останній раз вона його бачила в 2009 році. Коли мати [PERSON] лежала в лікарні, вона сиділа з [PERSON] . [PERSON] приїхав на 10 хвилин. Зі слів матері їй відомо, аліменти він не сплачує. Настільки їй відомо, відповідач навіть заблокував свій номер телефону. Мати і [PERSON] переймаються дитиною, її розвитком. Стосунки у [PERSON] та [PERSON] як у доньки і батька. Дитина його називає батьком. Свідок [PERSON] показала, що з 2001 року знає [PERSON] та [PERSON] , останнього бачила 13 років тому. Спілкування не було з його сторони. Хоча [PERSON] хотіла з ним спілкуватись. [PERSON] не допомагав, дитиною не цікавився. Мати не перешкоджала у спілкуванні. Дитиною займався як батько [PERSON] з 2006 року, останній дуже гарно відноситься до [PERSON] . Взаємовідносини у них дуже хороші. Влада називає його батьком. Суд на підставі ст. 223 ЦПК України розгляд справи провів у відсутність відповідача [PERSON] та третьої особи - органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Баришівської районної державної адміністрації Київської області. Заслухавши пояснення позивача, та його представника, а також у порядку ст. 171 СК України, заслухавши пояснення неповнолітньої [PERSON] , дослідивши матеріали цивільної справи та надані документи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] виданим виконкомом Кіровської сільської ради Бориспільського району Київської області 16 вересня 2006 року (а.с. 13). Батьком неповнолітньої є [PERSON] та матір`ю [PERSON] , що підтверджується вище зазначеним свідоцтвом про народження дитини (а. с. 13). Рішенням від 18 вересня 2006 року Баришівського районного суду Київської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 21), та Відділом реєстрації актів цивільного стану Баришівського районного управління юстиції Київської області 30 вересня 2006 року видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 12). На підставі рішення Баришівського районного суду Київської області від 26 березня 2007 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі ј частини заробітку щомісячно до повноліття дитини (а.с. 22). Позивач прізвище « [PERSON] » змінила на прізвище « [PERSON] » після реєстрації шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 14). Дитина проживає з матір`ю, позивачем у справі, в [ADDRESS] , що підтверджується Довідкою виданою виконкомом Морозівської сільської ради Баришівського району Київської області № 702 від 03 вересня 2018 року (а.с. 18), довідкою Форми №3, виданою виконкомом Морозівської сільської ради Баришівського району Київської області № 468 від 22 червня 2018 року (а.с.19), Актом обстеження від 20 червня 2018 року (а.с. 23). Згідно з Довідкою №85 від 17 травня 2018 року, характеристикою [PERSON] , [INFO], виданими Морозівському навчально-виховному комплексі «Спеціалізована загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням окремих предметів - ясла-садок», дитина навчається у Морозівському навчально-виховному комплексі «Спеціалізована загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням окремих предметів - ясла-садок», і мати [PERSON] приділяє належну увагу вихованню дочки. [PERSON] з 01 вересня 2004 року по даний час не відвідував навчальний заклад, з вчителями не спілкувався (а.с. 16, 20). Згідно наданих відповідачем [PERSON] до Відзиву на позовну заяву квитанцій про сплату аліментів встановлено, що відповідач сплачував аліменти, однак остання квитанція датована 19 листопада 2014 року (а.с. 56-72). Статтею 11 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ст.12 Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду. Частиною 1 ст. 164 СК встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Відповідно до вимог пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України п.16 постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З висновку органу опіки та піклування Баришівської районної державної адміністрації Київської області від 30 серпня 2018 року № 01.01-49/615, вбачається, що органи опіки та піклування вважають можливим позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно його доньки [PERSON] , [INFO] (а. с. 25-26). Із пояснень позивача, неповнолітньої дитини, показів свідків та досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів справи, встановлено, що відповідач ухиляється від своїх обов`язків по вихованню неповнолітньої дитини, та не приймає участі у її вихованні та утриманні, не проявляє батьківської турботи, хоча має таку можливість. Аналізуючи вищенаведені обставини, слід прийти до висновку, що поведінка відповідача вказує на те, що він не виявляє батьківського піклування щодо своєї доньки, не має бажання займатися її вихованням, утриманням та належним доглядом, а тому, з метою захисту законних прав та інтересів неповнолітньої дитини, слід позбавити відповідача батьківських прав. За змістом ст.141 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 гривень 80 копійок слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved