Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

03 грудня 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом про звільнення майна з під арешту, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 08 січня 2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 4М-08. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором було укладено договір іпотеки від 08 січня 2008 року, предметом якого є: трикімнатна квартира [ADDRESS], належна [PERSON] на праві власності. 30 січня 2010 року та 22 травня 2012 року відділом державної виконавчої служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції було накладено арешти на дану квартиру. Рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 02 грудня 2009 року було задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки - вищевказану квартиру, у зв'язку з чим просять суд звільнити з під арешту квартиру, належну [PERSON] на праві власності. Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» Одарюк О.С., діючий на підставі довіреності від 16 серпня 2013 року, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просить справу розглянути без участі представника, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач - відділ Державної виконавчої служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції , повідомлений належним чином про дату, час і місце судового розгляду, явку свого представника в судове засідання не забезпечив, свого ставлення до заявлених позовних вимог не висловив, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника відділу на розсуд суду . Третя особа - [PERSON], будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» у судове засідання не з'явилася, про причину своєї не явки суд не повідомила. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Як було з достовірністю встановлено у судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, а саме копії договору іпотеки житлової нерухомості від 08 січня 2008 року, укладеного між ЗАТ КБ «ПриватБанк», повним правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] у забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором № 4М-8 від 08 січня 2008 року, було укладено договір іпотеки, предметом якого є трикімнатна квартира [ADDRESS], належна іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 08 січня 2008 року [PERSON], приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 11(а.с. 8-9). Згідно ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом;. Вищевказаний договір іпотеки нерухомого майна було укладено сторонами 08 січня 2008 року, отже, саме з цієї дати позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» набув статусу іпотекодержателя трикімнатної квартири, що є предметом договору. Дане право належності іпотечного майна позивачу підтверджується і заочним рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення, виселення, зняття з реєстрації від 02 грудня 2009 року, яким позовні вимоги задоволено та присуджено звернути стягнення на предмт іпотеки: трикімнатну квартиру, розташовану у [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ЗАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також, надання ПриватБанку всіх повноважень необхідних для здійснення продажу. Рішення набрало законної сили(а.с. 15-16). Втім, згідно інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, на підставі постанов відділу державної виконавчої служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції від 19 січня 2010 року та 19 травня 2012 року зареєстровано арешти нерухомого майна, а саме трикімнатної квартири, що належить [PERSON] (а.с. 11). Отже суд вважає, що реєстрацію обтяження вищевказаного нерухомого майна, належного [PERSON] було проведено з дотриманням відповідних законодавчих вимог, дане обтяження вилучено не було, а отже, право звернення стягнення на предмет іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» є дійсним та таким, що було зареєстровано раніше за зареєстроване на підставі постанови ВДВС Слов'янського міськрайонного управління юстиції. Згідно ст. 14 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна вищий пріоритет на заставлене майно має позивач. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Таким чином, суд вважає, що позивач надав достатні докази, які підтверджують належність йому трикімнатної квартири [ADDRESS], тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а майно звільненню з-під арешту.

Outcome: approved