Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

13.03.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно до досягнення повноліття дитини. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що з 02.10.1999 року по 08.11.2016 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходяться на її утриманні. Відповідач [PERSON] не дивлячись на те, що вони мешкають окремо, понад 3-х місяців не надає їй належної матеріальної допомоги на утримання їх спільної дитини, лише обмежився в наданні грошових в розмірі близько від 10-50 грн., загальний розмір яких не перевищив 100 грн. Однак має можливість утримувати сина, оскільки неофіційно працевлаштований, займається вирубкою та перевезенням деревини, інших утриманців не має. Відповідач добровільно не бажає виконувати своїх батьківських обов'язків по утриманню та виховуванню сина, чим ставить її у вкрай скрутне матеріальне положення. Належним чином повідомлені сторони в судове засідання не з'явилися. Позивачка [PERSON] подала заяву про судовий розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON], якому направлялися повістки рекомендованими листами на адресу зареєстрованого місця проживання, листи були вручені особисто, про причини повторної неявки не повідомив, заперечень проти позову не подавав. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, повідомленого належним чином, від якого не надійшло заяви про судовий розгляд за його відсутністю, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, проти чого не заперечувала позивачка. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: З копій свідоцтва про народження та рішення Зміївського районного суду Харківської області від 08.11.2016 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] з 02.10.1999 року по 08.11.2016 року перебували у зареєстрованому шлюбі, мають сина [PERSON], [INFO]. (а. с. 7, 8). З довідки №02-28 від 09.03.2017 року, виданої селищним головою Зідьківської селищної ради Зміївського району Харківської області, вбачається, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], з нею зареєстровані її чоловік [PERSON], [INFO], та її син [PERSON], [INFO]. (а. с. 10). Даними довідки Зідьківської ЗОШ І-ІІІ ступенів ім. Г.І.Ковтуна Зміївської районної ради Харківської області підтверджується, що [PERSON] є учнем 5-го класу Зідьківської ЗОШ І-ІІІ ступенів ім. Г.І.Ковтуна. (а. с. 11). У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно зі ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають суттєве значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити аліменти у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Позивачкою надано докази того, що відповідач, є батьком їх спільного неповнолітнього сина та зобов'язаний його утримувати до досягнення повноліття, однак між ними не досягнуто згоди щодо порядку участі батька в утриманні дитини. Враховуючи, що відповідач будь-яких заперечень проти позовної заяви не надав, позовна заява [PERSON] про стягування з відповідача на її користь коштів на утримання дитини у твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття є обґрунтованою і підлягає задоволенню. З відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: approved