Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

Позивач через свого представника [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просив стягнути з [PERSON] витрати, пов'язані з утриманням курсанта у вищому навчальному закладі у розмірі 36 385, 56 грн. та судовий збір у розмірі 1378 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 10.08.2013 року № 179 о/с відповідача прийнято на службу в органи внутрішніх справ і зараховано курсантом ХНУВС з 16.08.2013 року та присвоєно звання «рядовий міліції». Відповідно до пункту 3 розділу II «Прикінцевих та перехідних положень » Закону України від 28.12.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію»», пунктів 9 та 12 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію», прийнято на службу до Національної поліції з 28.12.2015 року, зарахувавши до стажу служби в поліції період роботи з 07.09.2015 року до 28.12.2015 року відповідно до частини 15 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію», наказом ХНУВС від 30.12.2015 року №241 о/с [PERSON] переведено до Національної поліції та присвоєно спеціальне звання «лейтенанта поліції». Наказом ХНУВС від 12.02.2016 року № 36 о/с відповідача відрахували з числа курсантів та звільнили з Національної поліції України відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію». 01.09.2013 року на виконання вимог Закону України від 20 грудня 1990 року № 565- XII «Про міліцію» та наказу МВС від 14 травня 2007 року № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України» між відповідачем, ХНУВС та ГУМВС України в Харківській області укладено тристоронній договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України. Пунктом 2.3.6. договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України передбачено, що в разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі з підстав, зазначених у п. З даного договору, відповідач зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Позивач зазначає, що згідно з довідкою-розрахунком витрат, пов'язаних з утриманням курсанта, складеною відповідно до Порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року № 419/831/240/605/537/219/534, відповідач повинен відшкодувати витрати, пов'язані з його утриманням у ХНУВС в сумі 36 385,56 грн. Станом на день звернення до суду відповідач добровільно не відшкодував кошти пов'язані з його утриманням. У зв"язку з чим , позивач , посилаючись на вимоги , передбачені п. 4.4. вказаного договору, вимушений був звернутись до суду з вказаними позовними вимогами. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, надала заяву, у якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглядати справу за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду відповідач, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 26), у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки в порушення вимог ч.2 ст. 77 ЦПК України суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. Відповідно до ч.3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов'язки. Представником відповідача 31.05.2016 року подано до суду заяву про відкладення розгляду справи на строк два - три тижні, посилаючись на необхідсть ознайомлення з матеріалами справи, однак не зазначив жодних поважних причин своєї неявки у судове засідання, призначене на 01.06.2016 року. Частиною 2 ст. 77 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, згідно ч.2 ст. 77 ЦПК України судом вважається, що представник відповідача також , як і його довіритель , не з'явився в судове засідання без поважних причин. У зв'язку з чим суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача , його представника , виходячи з вимог ст. 224 ЦПК України . Згідно статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10 серпня 2013 року наказом Харківського національного університету внутрішніх справ № 179 о/с відповідача прийнято на службу в органи внутрішніх справ і зараховано курсантом Харківського національного університету внутрішніх справ з 16 серпня 2013 року та присвоєно звання «рядовий міліції» (а.с. 6). Відповідно до пункту 3 розділу II «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України від 28 грудня 2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію»», пунктів 9 та 12 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію», прийнято на службу до Національної поліції з 28 грудня 2015 року, зарахувавши до стажу служби в поліції період роботи з 07 листопада 2015 року до 28 грудня 2015 року відповідно до частини 15 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію», наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 30.12.2015 року № 241 о/с [PERSON] переведено до Національної поліції та присвоєно спеціальне звання «рядовий поліції» (а.с. 7). 01 вересня 2013 року між [PERSON], ХНУВС та ГУМВС України в Харківській області укладено тристоронній договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України. Відповідно до п. 2.3.6. вказаного договору відповідач зобов'язувався у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі з підстав, передбачених пунктом 3 цього договору, відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно з затвердженим розрахунком (а.с. 9-10). Пунктом 7.3 даного договору також передбачено, що всі спірні питання, які виникають між сторонами, вирішуються відповідно до чинного законодавства України та в судовому порядку. Наказом ректора Харківського національного університету внутрішніх справ полковника поліції Сокуренка В.В. від 12 лютого 2016 року № 36 о/с рядового поліції [PERSON] відраховано з числа курсантів та звільнено з Національної поліції України відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію» (а.с. 8). Відповідно до ч. 4 статті 74 Закону України "Про Національну поліцію" особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 вказаного Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 ч. 1 ст. 77 даного Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, зазначеному Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 року № 313 затверджено Порядок відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, який визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за державним замовленням у вищих навчальних закладах МВС, витрат, пов'язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі дострокового розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість; відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення навчального закладу; звільнення осіб начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни. Згідно з п. 2 вказаного Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Порядок розрахунку витрат установлює МВС України разом з Міністерством фінансів України. На виконання вищевказаного пункту 2 Порядку видано спільний наказ Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 р. № 419/831/240/605/537/219/534, яким затверджений «Порядок розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах». Таким чином, Харківським національним університетом внутрішніх справ до вимог Порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах та Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ розраховані фактичні витрати, пов'язані з утриманням відповідача в Унівеситеті з дня його зарахування по день виключення зі списків особового складу, загальна сума яких склала 36385,56 грн., що підтверджуються відповідною довідкою-розрахунком коштів на відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням курсанта [PERSON] (а.с. 11). Відповідач незважаючи на ознайомлення з розрахунками коштів на відшкодування витрат пов'язаних з утриманням та згодою з розрахунками та нарахованими сумами, на теперішній час не здійснив добровільного відшкодування цих витрат, доказів іншого суду не надано. У зв'язку з чим зазначені витрати необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги Харківського національного університету внутрішніх справ обгрунтовані , підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати пов'язані з його утриманням в розмірі 36385,56 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем ( а.с. 2) судовий збір в розмірі 1378 грн.

Outcome: approved