Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Позивачі 13.11.2014 року, звернулися до суду з позовом до ПрАТ «СК «ІНКОМСТРАХ», [PERSON] про стягнення страхового відшкодування та матеріальної шкоди, заподіяної в результаті ДТП. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 13.09.2013 року о 17 год. 10 хв. по вул. Жмеринській в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу - автомобіля марки «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] цивільно-правова відповідальність, якого на момент ДТП, була застрахована в ПрАТ «СК «Інкомстрах», та транспортного засобу - автомобіля марки «Мітсубісі» д.н.з. [NUMBER], під керуванням позивача [PERSON], який належить позивачу [PERSON] Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 01.10.2013 р. відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні зазначеної вище ДТП та накладено адміністративне стягнення. Позивач [PERSON] зазначає, що 16.09.2013 р. повідомив ПрАТ «СК «Інкомстрах» про настання дорожньо-транспортної пригоди та виплату страхового відшкодування, проте, до теперішнього часу позивач страхового відшкодування не отримав. Позивачі зазначають, що відповідно до Звіту № 4120/08/14 про оцінку транспортного засобу від 18.08.2014 р. вартість матеріального збитку завданого власникові транспортного засобу - автомобіля марки «Мітсубісі» д.н.з. [NUMBER] становить 101 445 грн. 12 коп. Позивач [PERSON] просить суд стягнути з ПрАТ «СК «Інкомстрах» на його користь суму страхового відшкодування в межах встановлено ліміту в розмірі 50 000 грн.; витрати за проведення оцінки автомобіля в розмірі 1 600 грн.; витрати за послуги евакуатора в розмірі 270 грн.; суму штрафних санкцій, а саме: інфляційні витрати - 6 988,91 грн., три відсотки річних - 1 180,93 грн. та пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань - 7 001,74 грн.; судовий збір 687,80 грн.; з відповідача [PERSON] різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою - 51 455,12 грн.; штрафні санкції, а саме: інфляційні витрати - 7 283,80 грн., три відсотки річних - 1 564,80 грн. та пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань - 8 576,79 грн.; судовий збір - 678,43 грн. Позивач [PERSON] просить суд стягнути на його користь з ПрАТ «СК «Інкомстрах» суму страхового відшкодування в розмірі 6 165,10 грн.; суму штрафних санкцій, а саме: інфляційні витрати - 915,49 грн., три відсотка річних - 154,69 грн. та пеню за несвоєчасне виконання зобов'язання - 917,17 грн. та судовий збір 243,60 грн. Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 05.03.2015 року частково задоволено позовні вимоги. Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 25.06.2015 року, рішення Святошинського районного суду м. Києва від 05.03.2015 року, залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.11.2015 року, рішення Святошинського районного суду від 05.03.2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 25.06.2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 05.03.2015 року, та ухвалою суду від 23.12.2015 року (під головуванням судді Ключника А.С.), прийнято справу за позовом [PERSON], [PERSON] до ПрАТ "СК "Інкомстрах", [PERSON] про стягнення страхового відшкодування та матеріальної шкоди, заподіяної в результаті ДТП до свого провадження. В судовому засіданні 06.04.2015 року, позивач [PERSON], та його представник [PERSON], вимоги підтримали та просили позов задовольнити в повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві. В судове засідання 06.04.2015 року, позивач [PERSON], не з'явився та направив до суду заяву, у якій зазначив, що вимоги підтримує та просить розглянути справу без його участі (том 2, а.с. 1). В судове засідання 06.04.2016 року, представник відповідача ПрАТ «СК «Інкомстрах», до суду не з'явився, про день та час розгляду справи були належним чином повідомлений (а.с. 239, 249 том № 1) про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутності за наявними у справі доказами. В судовому засіданні 06.04.2015 року, представник відповідача [PERSON] - [PERSON], позов визнав частково, заперечуючи, щодо розміру суми відшкодування. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень ст. 4 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ч.1 ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно пунктів 1-4 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Пунктом 1) ч.2 згаданої статті встановлено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із змісту ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені в частині 1 ст.1166 ЦК України, де вказано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до п. 9.1 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно п. 18 ст. 9 Закону України «Про страхування», франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Згідно п. 16 ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Згідно п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Судом встановлено, що 13.09.2013 року о 17 год. 10 хв. по вул. Жмеринській в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу - автомобіля марки «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] та транспортного засобу - автомобіля марки «Мітсубісі» д.н.з. [NUMBER], під керуванням позивача [PERSON], який належить позивачу [PERSON] (а.с. 27, 38 том №1). Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 01.10.2013 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні зазначеної вище ДТП та накладено адміністративне стягнення (а.с. 36, том №1). Таким чином, винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 13.09.2013 року за участю транспортного засобу - автомобіля марки «Мітсубісі» д.н.з. [NUMBER], є [PERSON] Відповідальність водія [PERSON] на момент ДТП, була застрахована згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/1885443 від 08.05.2013 року в ПрАТ «СК «Інкомстрах». За даним полісом, ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб встановлено в сумі 50000,00 грн. та франшиза становить нуль (а.с. 37, том № 1). Як стверджує, позивач [PERSON] 16.09.2013 року, він звернувся до ПрАТ «СК «Інкомстрах» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, проте, у передбачений Законом строк сума страхового відшкодування в межах ліміту договору не була позивачу виплачена, у зв'язку з чим останній змушений був звернутися зі скаргами та іншими зверненнями МТСБУ та Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послу, однак, до теперішнього часу страхове відшкодування не виплачено (а.с. 31-35, том № 1). Згідно висновку № 4120/08/14 про оцінку транспортного засобу від 18.08.2014 р. проведеного ТОВ «Сател Груп», оцінювачем [PERSON], які мають відповідні сертифікати та свідоцтва (а.с. 28-30 том №1), вартість відновлювального ремонту, транспортного засобу автомобіля марки «Мітсубіші», д.н.з [NUMBER], становить 161160,88 грн. (а.с. 162, том №1), ринкова вартість - на момент пошкодження становить 101445,12 грн. (а.с. 157 том №1), середня ринкова вартість автомобіля «Мітсубіші карізма» 1,8, становить 97920,00 грн. (а.с.158 том №1), коефіцієнт зносу становить - 0,7 (а.с.161 том №1), вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 58115,19 грн. (а.с. 163, том №1 ), величина втрати товарної вартості - становить 0,00 грн, (а.с. 164, том №1), ринкова вартість пошкодженого ТЗ, становить 37570,00 грн. (а.с. 165, том №1) (а.с. 23-26, 139 -168 - звіт). За проведення оцінки позивачем [PERSON], оплачено ТОВ «Сател Груп» 1100,00 грн. (а.с., 41, том №1), згідно договору № 2120 від 18.04.2014 року, та 500,00 грн. (а.с. 40, том №1). Згідно квитанції № 004074, за евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди, оплачено 270,00 грн. (а.с. 39). Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. (в редакції закону на момент ДТП). Як встановлено судом та відповідно висновку № 4120/08/14 про оцінку транспортного засобу від 18.08.2014 р. вартість відновлювального ремонту, транспортного засобу автомобіля марки «Мітсубісі», д.н.з [NUMBER] становить 161160,88 грн. (а.с. 162, том №1), ринкова вартість - на момент пошкодження становить 101445,12 грн. (а.с. 157 том №1), тобто встановлено, що ремонт вважається економічно необґрунтованим, оскільки витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Власник транспортного засобу - автомобіля марки «Мітсубісі», д.н.з [NUMBER], [PERSON], в судовому засіданні визнав фізично знищеним транспортний засіб марки «Мітсубісі», д.н.з [NUMBER]. Як встановлено судом позивач, як власник марки «Мітсубісі», д.н.з [NUMBER] не заперечує факту фізичного знищення вказаного транспортного засобу, а відтак суд приходить до висновку, що розмір страхового відшкодування згідно вимог статті 30 вказаного Закону, має відповідати вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, яка згідно вказаного звіту про оцінку становить 101445,12 грн. Враховуючи те, що транспортний засіб автомобіль марки «Мітсубісі», д.н.з [NUMBER], власником в судовому засіданні визнано фізично знищеним, то власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином встановлено, що на користь власника транспортного засобу автомобіля марки «Мітсубісі», д.н.з [NUMBER], [PERSON], підлягає стягненню з відповідача ПрАТ «СК «ІНКОМСТРАХ», сума страхового відшкодування в межах ліміту страхового відшкодування в розмірі 50000,00 грн. встановленого Полісом № АЕ/1885443 від 08.05.2013 року та 270,00 грн., витрат на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. З відповідача [PERSON] на користь власника транспортного засобу автомобіля марки «Мітсубісі», д.н.з [NUMBER], [PERSON], підлягає стягненню сума в розмірі 13875,12 грн. (101445,12 грн. (вартість транспортного засобу до ДТП) - 50000,00 грн. (ліміт страхової компанії) - 37570,00 (вартість після ДТП) = 13875,12 грн.). Що стосується, вимог позивачів про стягнення з ПрАТ «СК «Інкомстрах» на користь позивача [PERSON] суму штрафних санкцій на загальну суму 15 171,58 грн.; з відповідача [PERSON] суму штрафних санкції на загальну суму 17 425,39 грн.; про стягнення на користь позивача [PERSON] з ПрАТ «СК «Інкомстрах» суму страхового відшкодування в розмірі 6 165,10 грн.; суму штрафних санкцій на загальну суму 1 987,35 грн., суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог позивачів в цій частині виходячи з наступного. Відповідно до п. 1 підпункту 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial