Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

01 серпня 2019 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій зазначила, що у шлюбі з відповідачем [INFO] народилася дочка [PERSON] . [PERSON] ухиляється від виконання свого обов`язку щодо її утримання, оскільки матеріально своїй дитині не допомагає, участі у вихованні не бере. Кожного місяця вона несе витрати на належне утримання дитини, харчування, купівлю одягу, оплату витрат, пов`язаних з відвідуванням навчального закладу, у разі коли дитина хворіє - витрати на придбання лікарських засобів. Щомісячні витрати на утримання дитини становлять мінімально 3000 грн. Зазначила, що самостійно забезпечувати дочку вона не в змозі, тому просить суд стягувати з відповідача аліменти на її утримання в розмірі по 1500 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою від 09 серпня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Суд, допитавши позивачку в якості свідка, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Допитана в якості свідка позивачка показала, що відповідач протягом 2016 - 2017 року надав їй матеріальну допомогу на утримання дитини, проте не систематично. З 2019 року від утримання дитини взагалі усунувся, ні коштами, ні речами чи продуктами харчування дитині не допомагав. Вона разом із дочкою проживає у житловому будинку своїх батьків, які постійно допомагають їй у вихованні та утриманні дитини. Отримуваний нею дохід у вигляді мінімальної заробітної плати не достатній для створення дитині належних умов для фізичного і духовного розвитку. Відповідач отримує пристойний неофіційний заробіток від пасажирських перевезень у Републіку Польща, є фізично здоровим. Судом установлено, документально підтверджено свідоцтвом про народження [NUMBER] , що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ст.141 згаданого Кодексу мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей. Згідно із рішенням Ратнівського районного суду від 29.12.17, яке набрало законної сили 30.01.18, шлюб між сторонами розірвано. Як вбачається із довідки Заболоттівської селищної ради Ратнівського району Волинської області від 29.07.19 №1920, дитина сторін знаходиться на утриманні матері [PERSON] Позивачка разом із дочкою проживає разом із своїми батьками, про що свідчить довідка Заболоттівської селищної ради №2059 від 20.08.19. У силу ст.141 СК України відповідач як батько дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні поряд з позивачкою, а його проживання окремо від дитини не впливає на обсяг його прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частинами 1, 2 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Виходячи із норм СК України, обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладається рівною мірою на матір і батька. Установлено, що позивачка, працюючи в територіальному центрі соціального обслуговування Ратнівського району з січня 2019 року по червень 2019 року отримувала щомісячно заробітну плату по 4173 грн (довідка відповідного терцентру від 21.08.19 №147). У ч.1 ст. 184 СК України зазначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону. За ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум з 1 липня 2019 року на дітей віком до 6 років становить 1699 гривень. Забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму в контексті ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» задовольняє тільки мінімальні потреби дитини, вказана величина свідчить про мінімальний рівень матеріального забезпечення. Установлено, що відповідач є працездатним, інших дітей на утриманні не має. Таким чином, на думку суду, відповідач спроможний надавати допомогу дитині на рівні, дещо вищому за мінімальний. Враховуючи зазначене, а також положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.7, 8 ст. 7 СК України, відповідно до яких під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини, суд вважає, що з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1500 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з щорічною індексацією відповідно до закону. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн. Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved