Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

11 червня 2015 року КС «Східноєвропейська кредитна спілка» звернулося до суду із позовом, яким просить стягнути з [PERSON] на користь Кредитної спілки «Східноєвропейська кредитна спілка» загальну заборгованість за кредитними договорами № КСНП-57 від 08.08.2013р. та № КСНП-128 від 29.01.2014р. з врахуванням інфляційних втрат та трьох процентів від суми простроченої заборгованості у сумі 141 626,28 гривень. Солідарно стягнути з [PERSON] на користь Кредитної спілки «Східноевропейська кредитна спілка» загальну заборгованість за кредитним договором № КСНП-128 від 29.01.2014р. з врахуванням інфляційних втрат та трьох процентів від суми простроченої заборгованості у сумі 40 851,96 гривень. Звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості за договором № КСНП-57 на предмет іпотеки за іпотечним договором шляхом його продажу позивачем від імені відповідачів, з укладенням позивачем від імені відповідачів договору купівлі-продажу будь-яким способом на умовах на розсуд позивача з іншою особою- покупцем, з отриманням позивачем витягу з Державного реєстру прав власності на предмет іпотеки, а також з наданням позивачу всіх повноважень, необхідних для здійснення вищевказаного продажу вищезазначеного предмету іпотеки. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, 08 серпня 2013 року між Кредитною спілкою «Східноевропейська кредитна спілка», як Кредитодавцем та [PERSON], як Позичальником був укладений кредитний договір № КСНП-57 від 08.08.2013р, відповідно до умов якого Позивачем було видано Відповідачу кредитні кошти у сумі 70 000,00 гривень з цільовим призначенням: на ремонт та будівництво з кінцевим терміном повернення 08.08.2016 року. За користування кредитом [PERSON] згідно з п. 1.1. Договору зобовязалася сплатити 36% річних. Також 29 січня 2014 року між Позивачем, як Кредитодавцем та [PERSON] як Позичальником був укладений кредитний договір № КСНП-128 від 29.01.2014р., відповідно до умов якого Позивачем було видано [PERSON] кредитні кошти у сумі 25 000,00 гривень з цільовим призначенням: на лікування, з кінцевим терміном повернення 29.01.2016 року. За користування кредитом [PERSON], згідно з п. 1.1. Договору зобовязалася сплатити 48% річних. Договір-1 був забезпечений договором іпотеки від 08.08.2015 року (далі Договір-3) стосовно будинку бувш. без назви вулиці та № будинку № 1 (один) що знаходиться за адресою: Харківська область, Золочівський районн сщ. Першотравневе, вул. Черноглазівка, за яким в разі не виконання Іпотекодавцем своїх зобовязань за договором-1, по сплаті необхідних платежів, то в такому випадку у відповідності до застережень які містяться в п.11.3.2 Договору іпотеки Іпотекодержатель має право здійснити звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку та у спосіб передбачений ст. 38 ЗУ «Про іпотеку» .До Договору-2 між Позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки від 29.01.2014р. Основним зобовязанням договору поруки [PERSON] є зобовязання перед Кредитором солідарно відповідати за повне та своєчасне виконання [PERSON] своїх зобовязань, відповідно до Договору-2 щодо повернення наданого кредиту / відкритої кредитної лінії, сплати процентів та інших платежів, передбачених Договором-2, на умовах та в порядку, передбаченими Договором-2.Позивач прийняті на себе зобовязання виконав у повному обсязі та надав [PERSON] кредити у сумі 70 000,00 гривень та 25\~000,00 гривень відповідно, готівкою через касу установи, що підтверджується видатковими касовими ордерами № 165 від 08.08.2013р. та № 31 29.01.2014р. відповідно. [PERSON]своїх зобовязань за кредитними договорами не виконала у звязку з чим утворилась заборгованість яку позивач просить стягнути з відповідачів. У судове засідання представник позивача з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки. Відповідач [PERSON]. у судове засідання також не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, про слухання справи повідомлена\~з дотриманням\~ст. 74 ч.9 ЦПК України\~шляхом оголошення у пресі - в газеті „Слобідський край" від 01.12.2015 р. за №143, однак, в судове засідання не з"явилася, відповідні заяви суду не надавала, у зв'язку з чим суд вважає за можливе слухати справу у відсутність відповідачів, провівши заочний розгляд справи з винесенням заочного\~\~рішення, проти чого представник позивача не заперечує. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 224 - 226 ЦПК України. В звязку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та докази, надані в їх обґрунтування, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 08 серпня 2013 року між Кредитною спілкою «Східноевропейська кредитна спілка», як Кредитодавцем та [PERSON], як Позичальником був укладений кредитний договір № КСНП-57 від 08.08.2013р., відповідно до умов якого позивачем було видано відповідачу кредитні кошти у сумі 70 000,00 гривеньз цільовим призначенням: на ремонт та будівництво з кінцевим терміном повернення 08.08.2016 року. За користування кредитом [PERSON], згідно з п. 1.1. Договору зобовязалася сплатити 36% річних. Також 29 січня 2014 року між позивачем, як кредитодавцем та відповідачем, як позичальником був укладений кредитний договір № КСНП-128 від 29.01.2014р., відповідно до умов якого позивачем було видано відповідачу кредитні кошти у сумі 25 000,00 гривень з цільовим призначенням: на лікування, з кінцевим терміном повернення 29.01.2016 року. За користування кредитом [PERSON], згідно з п. 1.1. Договору зобовязалася сплатити 48% річних. Договір-1 був забезпечений договором іпотеки від 08.08.2015 року стосовно будинку бувш. без назви вулиці та № будинку № 1 (один) що знаходиться за адресою: Харківська область, Золочівський районн сщ. Першотравневе, вул Черноглазівка, який передбачав зобовязання іпотекодавця [PERSON], у разі невиконання своїх зобовязань за Договором-1 іпотекодержатель (Кредитна спілка «Східноевропейська кредитна спілка») в порядку ст. 38 ЗУ «Про іпотеку» та п.11.3.2 Договору іпотеки, в рахунок погашення цієї заборгованості має право звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором шляхом його продажу іпотекодержателєм від імені іпотекодавця, з укладенням договору купівлі-продажу будь-яким особам. До Договору-2 між Позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки від 29.01.2014р. Основним зобовязанням договору поруки [PERSON] є зобовязання перед Кредитором солідарно відповідати за повне та своєчасне виконання [PERSON] своїх зобовязань, відповідно до Договору-2 щодо повернення наданого кредиту / відкритої кредитної лінії, сплати процентів та інших платежів, передбачених Договором-2, на умовах та в порядку, передбаченими Договором-2. Як вбачається з матеріалів справи, Позивач прийняті на себе зобовязання виконав у повному обсязі та надав [PERSON] кредити у сумі 70 000,00 гривень та 25\~000,00 гривень відповідно, готівкою через касу установи, що підтверджується видатковими касовими ордерами № 165 від 08.08.2013р. та № 31 29.01.2014р. відповідно. Відповідно до ст. ст. 526, 530, 536, 1050, 1054 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відповідності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, звичайно ставляться. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням ), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між сторонами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншими актом цивільного законодавства. Згідно ст. ст. 553, 554 ЦК України Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором. Що стосується вимоги позивача про відшкодування інфляційних збитків за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми передбачених ч.2 ст 625 ЦК України суд приходить до наступного. Із змісту ст.ст. 536,1054,1056-1, 1048 ЦК України вбачається таке, що проценти, передбачені вказаними статтями, є платою за користування чужими грошовими коштами, яка за відсутності іншої домовленості сторін, сплачується боржником за весь період користування грошовими коштами, у тому числі після настання терміну їх повернення. Поряд з цим за порушення грошового зобовязання на боржника покладається відповідальність відповідно до ст. 625 ЦК України, яка полягає у приєднанні до невиконаного обовязку, нового додаткового обовязку у вигляді відшкодування матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Беручи до уваги різну правову природу процентів, передбачених статтями 536, 1048, 1056-1 ЦК України, і процентів, що стягуються у відповідності до ст. 625 ЦК України, а також відсутності в чинному законодавстві обмежень, одночасне стягнення процентів передбачених ст.536 ЦК України та іншими статтями, та відшкодування інфляційних збитків за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, передбачених ст. 625 ЦК України, є правомірним (за умов, що такі вимоги заявлені кредитором). Вказане підтверджується і Постановою Верховного Суду України від 29.05.2013 року у справі №6-39цс13, що в силу ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою до застосування. Враховуючи наведене суд вважає за необхідне стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача інфляційні збитки за весь час прострочення у розмірі 859,73 гривні, а також три проценти від суми простроченої заборгованості у розмірі 98,52 гривні. Отже, суд вважає, що з відповідачів необхідно стягнути на користь позивача суму заборгованості за кредитними договорами у розмірі: з [PERSON] на користь Кредитної спілки «Східноевропейська кредитна спілка» загальну заборгованість за кредитними договорами № КСНП-57 від 08.08.2013р. та № КСНП-128 від 29.01.2014р. з врахуванням інфляційних втрат та трьох процентів від суми простроченої заборгованості 141 626,28 гривень. Солідарно стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь Кредитної спілки «Східноєвропейська кредитна спілка» загальну заборгованість за кредитним договором № КСНП-128 від 29.01.2014р. з врахуванням інфляційних втрат та трьох процентів від суми простроченої заборгованості у сумі 40 851,96 гривень. . Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідком порушення позичальником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Позовні вимоги позивача, які стосувалися надання дозволу на звернення стягнення на предмет іпотеки за договором № КСНП-57 також підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Аналізуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку про доведеність позивачем своїх позовних вимог, надав відповідно до ст. 58,59 ЦПК України належні та допустимі докази. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved