Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

14.08.2020 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої вказав, що він та його син [PERSON] [INFO] , є співвласниками будинку за адресою [ADDRESS] . За вищевказаною адресою також зареєстрований син колишньої співмешканки позивача [PERSON] . Цим позовом позивач на підставі ст.242 ЦПК України захищає інтереси свого неповнолітнього сина, оскільки як батько є його законним представником. Разом з тим, відповідач протягом року не проживає за місцем реєстрації, що підтверджується актами обстеження матеріально-побутових умов. Зазначене порушує його права власника будинку на вільне розпорядження і користування майном, а також він змушений нести додаткові витрати по оплаті житлово-комунальних послуг. Враховуючи викладене, просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. До початку судового засіданні від позивача надійшло клопотання з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами. Клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позов від відповідача на адресу суду не надходили. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши позовну заяву та письмові докази у справі, приходжу до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є співвласником будинку за адресою [ADDRESS] . Зазначене підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №16482949 від 21.01.2014 року (а.с.9, 10). Як вбачається з будинкової книги будинку за адресою [ADDRESS] будинок знаходиться у власності [PERSON] та [PERSON] та підтверджується реєстрація за вказаною адресою відповідача (а.с.12-13). З довідки виконавчого комітету Берестечківської міської ради Горохівського району Волинської області №604 від 10.08.2020 слідує, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] проте за місцем реєстрації не проживає (а.с.14). Актами обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 27.07.2019 року, від 04.02.2020 року та від 10.08.2020 року проведеними Берестечківською міською радою за адресою [ADDRESS] підтверджується, що за вказаною адресою зареєстровані та проживають позивач [PERSON] та його син [PERSON] . Відповідач [PERSON] за місцем реєстрації не проживає. При огляді помешкання особистих речей, засобів особистої гігієни [PERSON] не виявлено (а.с.15-17). Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] без поважних причин не проживає у спірному будинку понад 1 рік. При цьому, про існування будь-яких домовленостей між відповідачем і власниками житла жодних доказів надано не було. Також, доказів того, що відповідачу чиняться перешкоди у праві користування житловим приміщенням, в якому він зареєстрований, останнім надано не було. За таких обставин, суд приходить до висновку, що є всі передбачені законодавством підстави для визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування будинком за адресою [ADDRESS] . Разом з тим, відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення. Враховуючи вищенаведене, зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - підлягають задоволенню. Згідно ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Із наведеного слідує, що за наслідками розгляду даної справи з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 840,80 грн. судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved