Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 13.11.1991 року включно. Свої вимоги мотивує тим, що з початку 1989 року постійно проживає на території України. Має двох дітей: дочку яка є громадянкою України [PERSON] , [INFO] та дочку громадянку України [PERSON] , [INFO] . Діти з батьком проживали разом на території України постійно з 1990 року по теперішній час. В 2021 році [PERSON] загубив свій паспорт громадянина України, з приводу його відновлення звернувся до Дніпровського районного відділу у місті Запоріжжі управління державної міграційної служби України в Запорізькій області, але йому було відмовлено на підставі того факту що в реєстраційних органах відомості про постійне проживання його на території України з 1991 року по 1998 роки загубились та не збереглися у зв`язку з чим потрібно підтвердити факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13.11.1991 року. [PERSON] в судовому засіданні вимоги викладені в заяві підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити їх. Представник заінтересованої особи, надав суду письмові пояснення по справі, просив суд прийняти рішення згідно чинного законодавства. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] , народився [INFO] , в селі Азізбеків Азізбеківського району, Арменія. Відповідно відповіді Дніпровського районного відділу у місті Запоріжжі управління державної міграційної служби України в Запорізькій області для перевірки належності до громадянства України Дніпровським РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області були зроблені запити щодо реєстрації громадянина [PERSON] на території України та встановлено наступне: реєстрації місця проживання за адресами (у відповідності до карток прописки): 1.) [ADDRESS] з 2005 року по теперішній час; 2.) [ADDRESS] за період з 2001 року по 2005 рік; 3.) м. Запоріжжя вул. Червона Кіннота є дані, що виписаний у 2000 році а до цього вказано проживання у с. Володимирівка, Запорізької області до 1998 року. Але на запит, який був надісланий до Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області надійшла відповідь, що записи в господарських та домових книгах Володимирівської сільської ради за період 1991 по 1998 роки відсутні. На теперішній час [PERSON] бажає отримати паспорт громадянина України, оскільки в 2021 році свій паспорт він загубив. [PERSON] звернувся до Дніпровського РВ у м. Запоріжжі Управління Держаної міграційної служби України в Запорізькій області але йому було відмовлено на підставі того факту що в реєстраційних органах відомості про постійне проживання його на території України з 1991 року по 1998 роки загубились та не збереглися у зв`язку з чим потрібно підтвердити факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13.11.1991 року. Відповідно до ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до пп. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про громадянство України" громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3, - з моменту внесення відмітки про громадянство України. Таким чином, встановлення факту проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) є підставою для оформлення належності до громадянства України. Юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) або набрання чинності зазначеним вище Законом України, який дасть право відповідним органам вирішувати питання про надання громадянства України і встановлення такого факту породжує для заявника право на набуття громадянства України. Указом Президента України від 27.06.2006 року №588/2006 "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України" затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, який визначає перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України; оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України. Відповідно до п.8 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, для встановлення належності до громадянства України відповідно до п.1 ч.1 ст. 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території на зазначену дату, подає серед інших документів, судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року. Проаналізувавши всі надані докази в сукупності, дослідивши обставини на які посилається заявник, на думку суду останній станом на 13.11.1991 року включно, дійсно постійно проживав на території України, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні. Враховуючи, що [PERSON] станом на 13.11.1991 року включно, проживав на території України, зважаючи на те, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку для встановлення цього факту, окрім судового, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved