Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

У грудні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, посилаючись на те, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 28 грудня 1996 року по 17 грудня 2013 року. 18 липня 2008 року під час перебування у шлюбі за рахунок спільних коштів подружжям було придбано земельну ділянку площею 0,1004 га, розташовану на території Ходосівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області у садовому товаристві «Надія» по [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу було посвідчено приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Федотовою О.В. 18 липня 2008 року. За його згодою договір купівлі-продажу земельної ділянки був укладений [PERSON], про що у договір було внесено відповідний запис. В період з 2009 року по 2012 рік на придбаній земельній ділянці за адресою: [ADDRESS], він побудував будинок площею близько 180 кв.м. з надвірними спорудами і господарськими приміщеннями. Свідоцтво про право власності на будинок було видано Реєстраційною службою Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області на ім»я [PERSON] і зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Вся документація на будинок (свідоцтво по право власності, проект, дозвільна документація, розрахункові документи) після розлучення залишились в [PERSON]. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 17 грудня 2013 року розірвано шлюб, зареєстрований 28 грудня 1996 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського району м. Києва (реєстраційний запис № 1623), укладений [PERSON] і [PERSON]. При розірванні шлюбу питання розподілу спільного майна подружжя сторонами не вирішувалось. На даний час він вважає за необхідне набути у власність належну йому частку у спільному майні, придбаного ним і [PERSON] під час шлюбу. Вартість спільного майна на даний час приблизно складає: земельна ділянка-500 000 грн., будинок-4 300 000 грн.. Вирішити питання про передачу [PERSON] у власність йому ? частку у їх спільному майні шляхом укладення нотаріального договору не передбачається можливим через небажання [PERSON]. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просив розподілити між ним і [PERSON] нерухоме майно, набуте сумісно під час їхнього шлюбу, і в порядку поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності визнати за [PERSON] право спільної власності на ? частку земельної ділянки, розташованої на території Ходосівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області у Садовому товаристві «Надія» по [ADDRESS] вартістю 500 000 грн., ? частку будинку, розташованого на території Ходосівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області у садовому товаристві «Надія» по [ADDRESS] вартістю 4 300 000 грн., а також в порядку поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності, визнати за [PERSON] право спільної власності на ? частку земельної ділянки, розташованої на території Ходосівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області у Садовому товаристві «Надія» по [ADDRESS] вартістю 500 000 грн., ? частку будинку, розташованого на території Ходосівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області у Садовому товаристві «Надія» по [ADDRESS] вартістю 4 300 000 грн., та стягнути З [PERSON] на його користь судові витрати. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав і просив задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з»явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі. Оскільки представник позивача у судовому засіданні не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідач [PERSON] належним чином повідомлялась про дату, час і місце розгляду справи, суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з"ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно вимог ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до вимог ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] з 28 грудня 1996 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського району м. Києва. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 17 грудня 2013 року в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу позов задоволено. Шлюб, зареєстрований 28 грудня 1996 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського району м. Києва, про що в Книзі реєстрації зроблений запис № 1623, між [PERSON] та [PERSON] розірвано. За час перебування сторін у шлюбі за Договором купівлі-продажу земельної ділянки від 18 липня 2008 року [PERSON], продавець, передав земельну ділянку у власність покупця [PERSON], а [PERSON] набула у власність земельну ділянку і сплатила за неї грошову суму, визначену цим договором. Згідно умов п. 1.2. Договору купівлі-продажу земельної ділянки земельна ділянка площею 0,1004 га ( в тому числі сільськогосподарських угідь-0,1004 га; з них: рілля-0,1004 га), розташована на території Ходосівської сільської ради Києво-Святошинського району, Київської області, садове товариство «Надія», [ADDRESS], цільове призначення земельної ділянки: для садівництва. Відповідно до умов п. 2.1. Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 18 липня 2008 року продаж земельної ділянки за домовленістю сторін вчинено за 85 400 грн.. Вказану суму грошей продавець отримав повністю від покупця до підписання цього договору. Згідно наданої суду відповіді Управління Держземагентства у Києво-Святошинському районі Київської області від 17 лютого 2015 року згідно даних НКС ДЗК земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER] зареєстрована за [PERSON]. Також з наданої суду Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об»єкта нерухомого майна, наданої Реєстраційною службою Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області 03 березня 2015 року, садовий будинок за адресою: [ADDRESS], який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером [NUMBER], цільове призначення: для індивідуального садівництва, зареєстрований на праві приватної власності за [PERSON], і свідоцтво про право власності на вказане нерухоме майно серії та номер: [NUMBER], виданий 11 грудня 2012 року виконавчим комітетом Ходосівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. індексний номер 1020936 від 20 березня 2013 року. Суд, оцінивши в сукупності зібрані докази, дійшов висновку про визнання за [PERSON] і [PERSON] права власності за кожним на ? частину земельної ділянки площею 0,1004 га, яка розташована на території Ходосівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, Садове товариство «Надія», [ADDRESS], цільове призначення земельної ділянки: для садівництва, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], і на ? частину будинку [ADDRESS], як майно, набуте подружжям під час шлюбу, що підлягає поділу між ними, в рівних частках, а тому позов в цій частині вимог підлягає задоволенню. Також в позовній заяві позивач [PERSON] просив поділити вказане майно, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме будинок і земельну ділянку із зазначенням конкретно вартості майна, а саме будинку [ADDRESS] вартістю 4 300 000 грн., і земельної ділянки вартістю 500 000 грн.. Згідно роз»яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 22 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди-виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У зв»язку з цим слід зазначити, що вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди-виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Зазначаючи в позові вартість будинку [ADDRESS]-4 300 000 грн., і земельної ділянки-500 000 грн., позивач [PERSON] не надав суду належних доказів, що дійсна вартість майна становить 4300 000 грн., і відповідно-500 000 грн.. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову в цій частині вимог слід відмовити.

Outcome: partial