Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-04 00:00:00

03 січня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Ще до народження сина вона з відповідачем фактично припинили шлюбні відносини та наразі проживають окремо. З моменту народження дитини відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання сина не надає, не цікавиться його життям і здоров`ям та не бере участі в його вихованні, дитина знаходиться на повному утриманні позивачки. Всім необхідним вона змушена забезпечувати сина самостійно, але її коштів на його потреби у неї не вистачає, оскільки сама потребує утримання, так як не працює у зв`язку із доглядом за дитиною до досягнення ним трьох років. Тому позивач просить стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з моменту звернення до суду до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин. Згідно з правилами ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначена справа є малозначною, як справа незначної складності, враховуючи, що ціна позову в цій справі не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 23 січня 2020 року судом винесена ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. (а.с.15-16). Відповідно до списку згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів від 28 січня 2020 року № 122, копії вищезазначеної ухвали було направлено сторонам по справі рекомендованими відправленнями, штрих-кодовий ідентифікатор яких позивачеві - № 5110000957699, відповідачеві - [NUMBER] . ( а.с.20). Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, позивачем отримано ухвалу 06.02.2020 року. (а.с.21). Надіслане судом на адресу відповідача поштове відправлення з відповідною ухвалою повернулося до суду 17 березня 2020 року з відміткою поштової установи про неможливість вручення поштового відправлення «за закінченням терміну зберігання». (а.с. 22-24). В зв`язку з чим, 20 березня 2020 року зазначений пакет документів повторно надісланий відповідачу рекомендованими відправленнями, штрих-кодовий ідентифікатор якого № [NUMBER] (а.с.26,27). 20 березня 2020 року та 04 травня 2020 року на веб-сайті Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області опубліковано повідомлення [PERSON] про відкриття провадження у цивільній справі про стягнення аліментів. (а.с.28, 29). Відповідно до ч. 11 ст. \~128 ЦПКУ з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Жодних заяв та повідомлень від сторін на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву, в порядку ст. 178 ЦПК України відповідачем подано не було. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. 19 жовтня 2018 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, видане Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 19 жовтня 2018 року серії [NUMBER] , актовий запис № 663. (а.с.5). Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження, видане Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 09 грудня 2019 року серії [NUMBER] , актовий запис № 2323). (а.с.6). Зі змісту позовної заяви вбачається, що малолітній [PERSON] проживає разом зі своєю матір`ю на повному її матеріальному забезпеченні. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча з даних позовної заяви вбачається, що він працює на посаді менеджера в ТОВ «Yasno» (колишня назва «Дніпровські енергетичні послуги»). Стан здоров`я [PERSON] задовільний, інших осіб на утриманні не має, виплат по аліментах не здійснює. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка набула чинності для України 27.09.1991, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стверджуючи ці положення, ч. 2\~ст. 51 Конституції України\~та\~ст. 180 СК України\~встановлюють обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до вимог ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Статтею ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина 1 ст. 182 СК України вказує на обставини, які мають враховуватися при визначені розміру аліментів. Як зазначено у ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, при цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення в повному обсязі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до п.1 ч.1\~ст.430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. За ч.1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються: позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно зі\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved