Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

08 липня 2015 року до суду надійшла позовна заява ПАТ КБ Приватбанк до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 34600, 46 доларів США, в якій зазначено, що відповідно до договору № DOМ0АЕ00000023, укладеного 16 червня 2007 року відповідач отримав від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 18950,84 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом. [PERSON] неналежним чином виконував взяті на себе зобов*язання з повернення кредиту, у зв*язку з чим виникла заборгованість. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № DOМ0АЕ00000023 укладеним 16 червня 2007 року, яка станом на 25 травня 2015 року складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 8831, 85 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 10344,98 долари США, заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 592,49 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобов*язань в розмірі 14831,14 долари США, а всього 34600,46 доларів США, що за курсом 20,83 грн відповідно до службового розпорядження НБУ від 25 травня 2015 року складає 720727 гривень 58 копійок. У судове засідання представник позивача не з*явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав заявлені позовні вимоги та не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином в порядку ст.ст.74,76 ЦПК України шляхом публікації оголошення. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 16 червня 2007 року був укладений кредитний договір № DOМ0АЕ00000023 , відповідно п.п. 1.1, 2.1.1, 7.1 якого відповідач отримав від банку кредитні кошти на строк з 16 червня 2007 року по 15 червня 2012 року включно у вигляді непоновлювальної лінії в розмірі 18950,84 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом 0,84% в місяць, винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 1% від суми кредиту в момент надання кредиту та 0,14% від суми виданого кредиту щомісячно в період сплати. Періодом сплати сторони визначили з «20» по «25» число кожного місяця. Щомісячно в пероід сплати позичальник зобов*язаний надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 332,59 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором. Пунктом 4.4 кредитного договору передбачено, що у разі порушення позичальником будь-якого із зобов*язань, передбачених п.п.2.2.2, 2.2.3, 7.5 договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобов*язаний сплатити пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочення. В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов*язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний закон держави не встановлює якихось обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Відповідно до ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто відповідно до законодавства, гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак у той же час обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України. При цьому згідно зі ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" кошти - це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам статті 533 ЦК України. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку (а.с.6-8) станом на 25 травня 2015 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором № DOМ0АЕ00000023 від 16 червня 2007 року складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 8831, 85 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 10344,98 долари США, заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 592,49 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобов*язань в розмірі 14831,14 долари США, а всього 34600,46 доларів США, що за курсом 20,83 грн відповідно до службового розпорядження НБУ від 25 травня 2015 року (а.с.9) складає 720727 гривень 58 копійок. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати, пов*язані із сплатою судового збору.

Outcome: approved