Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

06 липня 2015 року позивач - приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» звернувся до суду з позовом, в якому прохає стягнути з [PERSON] на їх користь суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 16000 гривень та судові витрати по справі. Позовні вимоги мотивовані тим, що 12 листопада 2014 року близько 20 год. 00 хв. на 74 км. автодороги Хорол - Семенівка - Кременчук, що розташована на території Кременчуцького району Полтавської області, сталася дорожньо - транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю двох автомобілів: 1) «OPEL KADET» державний номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON] (відповідач); 2) «HONDA ACCORD» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] (потерпілий). Відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди внаслідок порушення Правил дорожнього руху України. Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль потерпілого отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою ДАІ, страховим актом № ОЦ/036/004/15/1063 від 02.04.2015 року, розрахунком страхового відшкодування. На момент ДТП цивільно правова відповідальність водія (відповідача) автомобіля [NUMBER] була застрахована ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 28 грудня 2013 року № АС/7137092. 30 березня 2015 року субєктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] проведено оцінку транспортного засобу та складено Звіт № 19/07/13 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу та позивачем було виплачено страхове відшкодування. Враховуючи, що повідомлення про вказаний страховий випадок від водія забезпеченого автомобіля [PERSON] до страхової компанії протягом трьох робочих днів з дня настання ДТП не надходило, посилаючись на положення ст.38, п.п.33.1.4 п.33.1 ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на його користь суму завданої матеріальної шкоди в порядку регресу у розмірі 16000 грн., а також судові витрати. До судового засідання представник позивача [PERSON] направив до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав та прохала їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] також звернувся до суду з аналогічною заявою. Заявлені позовні вимоги визнає і не заперечує проти їх задоволення. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за\~ наявності\~ для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує\~ права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті\~ визнання\~ відповідачем\~ позову\~ і\~ продовжує\~ судовий\~ розгляд.\~\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до\~ст.3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.\~\~ На підставі ч.1\~ст.11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у\~\~\~\~ справі.\~\~ Згідно зі\~\~ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір.\~\~ Як вбачається з матеріалів справи, 28.12.2013 року між [PERSON] та ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 28.12.2013 року № АС/7137092, відповідно до якого позивач прийняв на себе, як страховик, зобов'язання забезпечити відшкодування шкоди, заподіяної третім особам внаслідок дорожньо-транспортної події, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно правова відповідальність особи, застрахована за договором (полісом). Згідно полісу № АС/7137092 забезпечений транспортний засіб OPEL KADET , державний номерний знак [NUMBER], 1987 рік випуску. Згідно п.п.4,5 [PERSON] страхування, ліміт відповідальності відповідача за шкоду заподіяну майну (на одного потерпілого) становить 50000 грн., франшиза 500 грн. Строк дії договору з 29.12.2013 року по 28.12.2014 року. Постановою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 19 січня 2015 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за\~ст.124 КпАП України\~та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Зокрема в постанові зазначено, що [PERSON] 12 листопада 2014 року близько 20 год. 00 хв. на 74 км. автодороги Хорол - Семенівка - Кременчук, що розташована на території Кременчуцького району Полтавської області, керуючи автомобілем OPEL KADET, державний номерний знак [NUMBER], допустив виїзд на смугу зустрічного руху, чим допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON]. В результаті транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Постанова набрала законної сили. Відповідно до ч. 4\~ст. 61 ЦПК України\~\~постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для\~\~суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На підставі заяви [PERSON] та страхового акту ОЦ № 036/004/15/1063 від 02 квітня 2015 року ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» 02.04.2015 року здійснила виплату страхового відшкодування на користь [PERSON] у розмірі 16000 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 382, за ремонт автомобіля [NUMBER]. Оскільки відповідач не відшкодував шкоду та згідно з положеннями\~ст. 993 Цивільного кодексу України\~та\~ст. 27 Закону України «Про страхування»\~позивач отримав право вимоги на таке відшкодування, то відповідач повинен відшкодувати шкоду позивачу у примусовому порядку на підставі рішення суду. \~Згідно\~ст. 1166 ЦК України\~шкода, завдана майну юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 5\~ст. 1187 ЦК України\~особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу. При взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1\~ст. 1188 ЦК України). Відповідно до\~ст. 1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ч.1\~ст.1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до підпункту 33.1.4. пункту 33.1\~статті 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"\~(у редакції, що діяла на час виникнення правовідносин), у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Згідно\~ст.38 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~(у редакції, що діяла на час виникнення правовідносин), страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верхового суду України від 12 лютого 2014 року по справі № 6-1цс14, неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1. статті 38 Закону, після внесення до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування», не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подавати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страхувальника про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову. Пунктом 16 Постанови «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року Пленум ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснив, що, враховуючи положення\~статті 1194 ЦК, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого\~статтею 33 Закону №1961-IV\~обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір (у передбачених випадках Моторному (транспортному) страховому бюро України, далі - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. Наявність такої згоди у вигляді відповідної заяви цієї особи та виконання нею передбаченого\~статтею 33 Закону № 1961-IV\~обов'язку з'ясовується судом першої інстанції, у зв'язку з чим до участі у справі може бути залучений страховик. Тобто, наведеними правовими нормами встановлено обов'язок водія повідомити письмово страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання цієї дорожньо-транспортної пригоди. Також судом встановлено, що у даному випадку дорожньо-транспортна пригода сталася 12 листопада 2014 року, із письмовою заявою про подію, що має ознаки страхового випадку, відповідач [PERSON] до страхової компанії не звертався взагалі, як це передбачено законом . За таких умов у позивача ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» виникло право регресної вимоги до відповідача [PERSON], у межах виплаченого страхового відшкодування. Таким чином, на підставі вищевикладеного, відповідач не надав суду доказів щодо поважності причин пропуску строку такого звернення, а позивач надав достатньо доказів на право вимоги та розміру страхового відшкодування. Крім того, розмір страхового відшкодування відповідач [PERSON]Г не оспорює. Проаналізувавши дані обставини по справі, суд дійшов висновку, що відповідач не повідомив письмово страховика про настання страхового випадку у встановлений строк, позивач виплатив власнику пошкодженого автомобіля суму майнової шкоди, тому позивач правомірно заявив регресну вимогу до відповідача. На підставі\~ст.88 ЦПК України\~позивачем по справі було понесено судові витрати по сплаті судового збору, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved