Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

01.08.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що він є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], в якій він мешкає. Крім того, у вказаній вище квартирі, також зареєстровані [PERSON] та [PERSON]., які вже більше року в ній не мешкають. Однак комунальні послуги нараховуються згідно чисельності зареєстрованих осіб, відповідачі не сплачують вказаних платежів, тому позивач змушений сплачувати комунальні послуги сам, таким чином всі обов'язки, що випливають з утримання квартири відповідачем не виконуються. На початку 2013 року відповідачі продали позивачу квартиру та зобов'язалися до 30 червня 2014 року знятися з реєстрації по вказаній квартирі, однак до вказаного часу з реєстрації не знялися. Їх речі в квартирі відсутні, більше ніколи вони не приходили в квартиру з метою проживання, житлом не цікавилися, зв'язок з квартирою втратили, однак знятися з місця реєстрації у добровільному порядку не бажають. Все викладене вище і змусило [PERSON] звернутися до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомили, за таких обставин суд не має відомостей про причини їх неявки, тому вважає потрібним відповідно до ст.224 ЦПК України, отримавши згоду позивача, вирішувати справу шляхом ухвалення заочного рішення на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи, неявку належно повідомлених про час, місце та дату розгляду справи сторін, суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з довідки, наданої КП „Жилсервіс" Харківської області № 4518 від 29.07.2014 року вбачається, що відповідачі по справі дійсно зареєстровані за адресою: [ADDRESS], ( а.с.6-7) яка належить позивачу [PERSON] на праві договору купівлі - продажу квартири, витягу про державну реєстрацію прав та копії технічного паспорту на квартиру ( а.с. 9-16) на житло, але відповідачі [PERSON] та [PERSON] у вищевказаній квартирі не мешкають з 2013 року, що підтверджується актом КП „Жилсервіс" № б/н від 28.07.2014 (а.с. 17,18). Як вбачається з матеріалів справи, причиною звернення до суду є те, що позивач вимушена безпідставно сплачувати поточні комунальні послуги за відповідачів. Фактично відповідачі не мешкає у квартирі [ADDRESS], житлом не цікавляться, комунальні послуги не сплачують, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Відповідно до ст.ст. 71-72 ЖК України при тимчасовій відсутності мешканця жиле приміщення за ним зберігається протягом шести місяців. Понад шість місяців житлова площа зберігається у разі відсутності в ній з поважних причин. Як встановлено у судовому засіданні, відповідачі не проживають в спірній квартирі понад шість місяців, тому суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] втратили інтерес до спірного житла. Беручи до уваги викладене вище, суд дійшов висновку, що відповідачі не проживають в спірній квартирі понад шість місяців без поважних причин, тому їх можна визнати таким, що втратили право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved