Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивач у липні 2014 р. звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 29.12.2011 р. на вул. Янтарній, 2 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля «Фольцваген» д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача та автомобіля «Деу» д.н.з. [NUMBER] належного [PERSON] під керуванням [PERSON] Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 09.02.2012 р. відповідача визнано винним у вчиненні зазначеної ДТП, в результаті якої автомобіль „ Деу" отримав механічні пошкодження. 14.12.2011 р. між сторонами був укладений Поліс № АВ/0454123 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності щодо експлуатації «Фольцваген» д.н.з. [NUMBER]. Оскільки відповідно до Акту № 39/31862 огляду транспортного засобу від 03.01.2012 р., вартість ремонту пошкодженого автомобіля «Деу» д.н.з. [NUMBER] становить 2 725 грн. 55 коп., яка була перерахована потерпілій стороні 25.01.2012 р. Позивач зазначає, що відповідачу 25.04.2014 р. була направлена досудова вимога про необхідність сплати суми страхового відшкодування, проте, вказана вимога відповідачем була проігнорована, у зв'язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача в порядку регресу матеріальну шкоду в розмірі 2 725 грн. 55 коп. та судовий збір. Представники позивача в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду клопотання, відповідно до якого просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, а тому суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, а тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України вважає можливим розглянути справу за відсутності останнього на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 14.12.2011 р. між сторонами був укладений Поліс № АВ/0454123 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності щодо експлуатації «Фольцваген» д.н.з. [NUMBER] (а.с. 5). Встановлено, що 29.12.2011 р. на вул. Янтарній, 2 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля «Фольцваген» д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача та автомобіля «Деу» д.н.з. [NUMBER] належного [PERSON] під керуванням [PERSON] (а.с. 6). Судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «Деу» д.н.з. [NUMBER]. Встановлено, що відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва від 09.02.2012 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме за порушення п.п. 10.1 ПДР (а.с. 8). Згідно п.п. 38.1.1, п. 38.1. ст.. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричини дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у відповідні строки та за умов про вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Проте, як зазначає позивач, відповідач жодним чином не повідомив страхову компанія про вчинення дорожньо-транспортної пригоди, у зв'язку з чим, позивач набув права регресної вимоги до відповідача та стягнення з нього в примусовому порядку суми страхового відшкодування. Судом встановлено, що відповідно Акту № 39/31862 огляду транспортного засобу від 03.01.2012 р., вартість ремонту пошкодженого автомобіля «Деу» д.н.з. [NUMBER] становить 2 725 грн. 55 коп. (а.с. 10-11). Відповідно до платіжного доручення № 003279 від 25.01.2012 р. та заяви громадянки [PERSON] про виплату страхового відшкодування, СК «Провідна» перерахувало на рахунок «Приватбанку» суму страхового відшкодування в розмірі 2 725 грн. 55 коп. (а.с. 9, 14). Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Встановлено, що позивачем досудовою вимогою від 25.04.2014 р. було повідомлено відповідача [PERSON] про необхідність сплати суми страхового відшкодування, проте, вказана вимога була залишена без реагування (а.с. 15). Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з абзацом другим ч. 1 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 1188 ЦК України, шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Враховуючи наведенні вище факти в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим та знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved