Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

12 вересня 2017 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Нововолинського міського суду від 09 листопада 2012 року було розірвано шлюб між нею та відповідачем. Від спільного проживання в подружжя є троє дітей: повнолітній син [PERSON], [INFO], повнолітній син [PERSON], [INFO], неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 21 січня 2005 року з відповідача присуджені до стягнення аліменти в її користь на утримання трьох неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з 04 січня 2005 року до повноліття дітей. На даний час [PERSON] та [PERSON] досягли повноліття. Вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною від іншого шлюбу до досягнення нею трьохрічного віку, отримує соціальну допомогу у розмірі 860 грн. Крім того, на сьогоднішній день значно зросли витрати на утримання неповнолітньої дочки, яка потребує повноцінного харчування, одягу та лікування. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, так як є працездатним, працює у республіці Польща на будівництві, а також отримує пенсію. Просить змінити розмір стягуваних з відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], та присудити до стягнення з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду письмову заяву, просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився без поважних причин, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, причину неявки в судове засідання не повідомив. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню у зв'язку з наступним. Рішенням Нововолинського міського суду від 09.11.2012 шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] 11 листопада 1995 року у Бубнівській сільській раді Володимир-Волинського району Волинської області, актовий запис №9, розірвано (а.с.4). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про народження дитини (а.с.3). Рішенням Нововолинського міського суду від 21 січня 2005 року присуджено до стягнення з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з 04 січня 2005 року до повноліття дітей (а.с.6). Як вбачається із довідки про склад сім'ї, неповнолітня [PERSON] проживає з матір'ю [PERSON] (а.с.5). Згідно із довідкою управління праці та соціального захисту населення №886 від 18.08.2017, позивач отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку в розмірі 860 грн. щомісячно (а.с.7). Згідно із ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 цієї статті передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] проживає з неповнолітньою дитиною, яка на даний час перебуває на її утриманні та вихованні. З часу встановлення розміру аліментів рішенням Нововолинського міського суду від 21.01.2005 матеріальний стан позивача змінився у зв'язку із підвищенням вартості продуктів харчування, одягу, предметів повсякденного вжитку, житлово-комунальних послуг, тощо, позивачу не вистачає отримуваних від відповідача аліментів на утримання дитини, яка потребує все більших витрат для забезпечення нормального розвитку, і позивач сама не може самостійно утримувати дитину належним чином. Відповідач є працездатною особою і має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі ніж ті, які присуджені рішенням Нововолинського міського суду від 21 січня 2005 року. Відтак, оскільки батьки несуть однакову відповідальність за матеріальне забезпечення своїх дітей, суд вбачає підстави для зміни розміру аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] з 1/2 частини на 1/4 частину заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням того, що зміна розміру аліментів відбувається з моменту набрання рішенням суду законної сили. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому у відповідності зі ст. 141 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 640 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved