overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

06.03.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - доньки - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що відповідач є батьком дитини, але допомоги на її утримання не надає, донька проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. До початку судового засідання від позивачки надійшла заява, згідно якої позов підтримує, справу просить розглядати без її участі, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання сповіщався повісткою, направленою рекомендованим листом, який був повернутий до суду з відміткою листоноши "за закінченням терміну зберігання" . Відповідач, який належним чином сповіщений про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим на підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу в заочному судовому засіданні на підставі наявних у ній доказів, проти чого не заперечує позивач. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про можливість задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлені наступні фактичні обставини. Від спільного проживання сторони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Батьком дитини у свідоцтві про народження записаний відповідач. Відповідач відмовляється від надання допомоги на утримання малолітньої дитини, що дає підстави для стягнення з нього аліментів у примусовому порядку. Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про народження: Серія [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Сєверної селищної ради у місті Сніжному Донецької області, актовий запис № 54 від 19.12.2012 року (а.с.4), з якого вбачається, що на цей час дитині не виповнилось повні вісімнадцять років. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини, стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, наявність у нього на утриманні інших дітей або непрацездатних осіб та інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивачки, встановив до стягнення на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ № 3647-VI від 08.07.2011 р. «Про судовий збір» підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

06.03.2015 року заявник звернувся до суду з вказаною заявою посилаючись на те, що він являється онуком [PERSON], яка не може розуміти значеня своїх дій та керувати ними, хворіє на судинну деменцію тому потребує встановлення над нею опіки. Заявник заяву підтримав посилаючись на вказані обставини. Прокурор не заперечив проти задоволення даної заяви. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з"явився, надіслав заяву про розгляд справи у їх відсутість, проти заяви не заперечив. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, суд встановив наступні обставини. [PERSON] являється онуком [PERSON], яка за станом здоров"я постійно потребує стороннього догляду. Відповідно до ст. ст. 39, 41 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та ( або) керувати ними.Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно висновку судово- психіатричної експертизи №303 від 05.06.2015 року [PERSON] в даний час страждає судинною деменцією. За своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, потребує накладення опіки, тому суд вважає, що над [PERSON] необхідно встановити опіку і призначити опікуном її онука [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

06.04.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS]. У заяві позивач вказала, що є основним квартиронаймачем, але крім неї в спірній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], який не проживає в квартирі, комунальні послуги не сплачує. Оскільки зняти відповідача з реєстрації позивачка сама не може, тому була змушена звернутися до суду з позовом. В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала і просила задовольнити, також не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. За згодою позивача суд ухвалив розглядати справу відповідно до ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного: Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS]. На даний час у спірній квартирі, окрім позивача, зареєстрований відповідач [PERSON], що підтверджується довідкою Приватного підприємства "ЖЕК-10" за №736 від 30.03.2015 року. Судом також встановлено, що згідно акту про непроживання від 02.04.2015 року відповідач в спірній квартирі не проживає з 15.06.2011 року у зв'язку з тим, що знаходиться за межами України. Як вбачається з матеріалів справи, особистих речей відповідача в квартирі не має, участі в оплаті за квартиру і комунальні послуги він не приймає і будь-який зв'язок із спірною квартирою не підтримує. Таким чином, у зв'язку з тим, що відповідач не мешкає у спірній квартирі без поважних причин, тобто більше як 6 місяців, то на підставі ст. ст. 71, 72 ЖК України, його можна визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS]. Суд зазначає, що при розгляді справи будь- яких перешкод для проживання відповідача у спірній квартирі з боку позивача, судом встановлено не було. Крім того, подальша реєстрація відповідача [PERSON] у спірній квартирі пов'язана з тим, що позивачка повинна і далі сама сплачувати за комунальні послуги із розрахунку зареєстрованих осіб у квартирі, що порушує її законні права та інтереси.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

06.04.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], вказуючи на те, що 10.07.1982 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Новотроїцьким відділом РАЦС про що зроблено відповідний актовий запис №95, свідоцтво про укладпння шлюбу серії І-КГ № 362515. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Фактично шлюбні відносини припинені з 2005 року. Вона вже білше як десять років працює в Росії , приїжає один раз на рік на декілька днів та зовсім не спілкується з чоловіком. Просить розірвати шлюб. Позивач до суду не зявилася в наданій позовній заяві просить провести розгляд без її участі, на позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду двічі не зявився, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані правовідносини відносяться до сімейних правовідносин і регулюються нормами сімейного законодавства: ст.105 ч.3,110 ч.1,112 Сімейного Кодексу України, розясненями Пленуму ВС України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя", ст.51 Конституції України, відповідно до яких сім'я охороняється державою. У судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя не можливе. Сім'я зруйнувалася остаточно і відновити її не можливо, оскільки сторони не проживають разом 2005 року. Отже, слід розірвати шлюб. На підставі зазначеного, ст.105 ч.3,110 ч.1,112 Сімейного Кодексу України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

06.04.2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що, відповідач являється батьком їх сина [PERSON], [INFO], не надає матеріальної допомоги на його утримання, просить стягнути аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дня звернення до суд і до досягнення сином повноліття. Позивачка в судове засідання не з"явилась, надіславши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з"явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. [PERSON] являється батьком малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. В порушення вимог ст. 180 СК України відповідач не допомагає утримувати свого сина, хоча повинен. Враховуючи, що відповідач позов визнав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

06.04.2015 року позивач подав в суд позов, в якому просив визнати причини пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини поважними та визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] та на ? частину грошового вкладу на рахунку № 9155/11201 у філії №327 "Ощадбанку" в м. Харкові В обґрунтування вимог позивач посилався на те, що після смерті матері, у встановлений законом шестимісячний строк, подав приватному нотаріусу ХМНО [PERSON] заяву про прийняття спадщини за заповітом. По закінченню шестимісячного строку, він звернувся до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмовлено з посиланням на те, що ним пропущений строк на подачу заяви про прийняття спадщини. Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву з проханням розглядати справи у його відсутність. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 серпня 2014 року померла [PERSON], яка, на випадок смерті, заповідала все своє майно на користь [PERSON] Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. 10 вересня 2014 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріусу ХМНО [PERSON], який посвідчував заповіт [PERSON] на користь [PERSON], та повідомив про прийняття спадщини, про що свідчить відповідна заява, копія якої міститься в матеріалах справи. Таким чином, позивач є спадкоємцем, який прийняв спадщину. Проте, не зважаючи на викладені обставини, приватний нотаріус [PERSON], безпідставно відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. На підставі викладеного та приймаючи до уваги право відповідача на обовязкову частку у спадщині, оскільки він є непрацездатним вдівцем спадкодавця,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

06.04.2015 року рішенням суду позов прокурора Петриківського району Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Петриківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Єлизаветівська сільська рада Дніпропетровської області про визнання недійсним договору оренди земельних часток (паїв) та зобов'язання повернути земельну ділянку - залишено без задоволення. Відповідно ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. В судовому засіданні Відповідач вказав, що якщо звернулися з позовом в задоволенні якого відмовлено, то той і повинен сплачувати судовий збір. Інші особи, які беруть участь у справі не з'явилися, їх неявка не перешкоджає розгляду даного питання. Враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України, та те, що органи прокуратури звільнені від сплати судового збору, а Петриківська районна державна адміністрація Дніпропетровської області таких пільг відповідно Закону України "Про судовий збір" не має, а отже оскільки в задоволенні позову відмовлено, судові витрати слід покласти на позивача в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

06.04.2016 року заявниця звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити той факт, що місцем відкриття спадщини після смерті її батька [PERSON], померлого 04.02.2016 року, є адреса: вул.Берегова, 34 в с.Білопілля Вінницької області. Свої вимоги мотивує тим, що тривалий час до дня своєї смерті її батько проживав [INFO] без реєстрації. Після звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину, отримала відмову в заведенні спадкової справи, у зв'язку із відсутністю документа, який підтверджує місце відкриття спадщини. Заявниця в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з"явився, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав. Повідомлений про день час і місце розгляду справи належним чином У відповідності до ст.197 ЦПК України в зв"язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню за наступних підстав. 04.02.2016 року помер [PERSON], батько заявниці, після смерті якого відкрилася спадщина. Місцем смерті у свідоцтві про смерть зазначено м.Київ. З довідки Білопільської сільської ради Козятинського району Вінницької області №92 від 18.02.2016 р. вбачається, що [PERSON] на день смерті своєї матері [PERSON], яка померла 06.12.2010 р. постійно проживав за адресою [INFO]. З довідки Білопільської сільської ради Козятинського району Вінницької області №169 від 18.03.2016 р. вбачається, що [PERSON], який помер 04.02.2016 р., на день смерті фактично проживав без реєстрації місця проживання за адресою [INFO]. Заявник є спадкоємцем померлого за законом першої черги. У видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину нотаріусом було відмовлено у звязку з відсутністю документа, який підтверджує місце відкриття спадщини. Інших спадкоємців у померлого не має. За змістом ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини визначається останнє постійне місце проживання спадкодавця. При цьому під місцем відкриття спадщини мається на увазі не місце, як точка на місцевості, і не конкретне помешкання, дім, вулиця, а певний населений пункт. Місце відкриття спадщини може не співпадати з місцем смерті спадкодавця, оскільки місцем відкриття спадщини вважається той населений пункт, де спадкодавець постійно проживав. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що постійне місце проживання спадкодавця на час відкриття спадщини, тобто місцем відкриття спадщини, є вул.Берегова, 34 в с.Білопілля Вінницької області. Оскільки встановлення даного факту не повязане з наступним вирішенням спору про право, породжує для заявника певні юридичні наслідки, вказані ним обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає, що є всі підстави для задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~06.04.2021 [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який обґрунтовує тим, що 08.09.2008 вона зареєструвала з [PERSON] шлюб. Від цього шлюбу у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Сімейне життя з відповідачем не склалось через його залежність від азартних ігор. Він змінився (деградував) та став дратівливим, схильним до конфліктів, брехливим. Почав виносити з дому цінні речі для задоволення свого хворобливого потягу. Всі зусилля позивача допомогти, були марними. З грудня 2020 року між сторонами припинено шлюбні стосунки. Позивач вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе. \~ \~ \~ \~Ухвалою від 13.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з`явилась. Подала клопотання про розгляд справи без її участі через запроваджений карантин, позовні вимоги підтримала. Проти заочного розгляду справи не заперечує. \~ \~ \~ \~ [PERSON] в судове засідання також не з`явився. Відзиву чи клопотань від нього до суду не надходило. Направлена йому кореспонденція повернулась до суду з відміткою Укрпошти "адресат відсутній за вказаною адресою", отже відповідач вважається таким, що про судовий розгляд справи повідомлений. \~ \~ \~ \~Суд вважав можливим розглянути справу у відсутності сторін та провести заочний розгляд справи. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони з 08.09.2009 перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 08.09.2009 (а.с. 7). \~ \~ \~ \~У [PERSON] і [PERSON] є спільна дітина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 8). \~ \~ \~ \~Сторони припинили шлюбні відносини. \~ \~ \~ \~Суд вважає, що шлюб між сторонами існує формально, його збереження є неможливим і буде суперечити інтересам позивача, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України\~з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

06.05.2014 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 12.08.1995, актовий запис № 1372. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні стосунки припинили своє існування з липня 2013 року. Спільне господарство не ведеться. Примирення вважає неможливим. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати з нею, спору про поділ майна між ними немає. Просить не відновлювати дошлюбне прізвище. В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. Наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як зазначено в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12.08.1995 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, Україна, актовий запис № 1372 (а.с.4). Фактично шлюбні стосунки між сторонами припинені з липня 2013 року. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.5-10). З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу, беручи до уваги те, що відповідач позов визнав, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Також, суд вважає за доцільне не надавати сторонам строк для примирення і на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, досліджених в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю.

Outcome: approved