Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

У червні 2016 року Харківський національний університет внутрішніх справ (далі ХНУВС) звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення витрат пов'язаних з утриманням в період навчання в ХНУВС в сумі 45\~215 грн. 35 коп. вказуючи на те, що відповідач по справі [PERSON] з 15.08.2009 року по 15.04.2016 року проходив службу в органах внутрішніх справ України та національній поліції України. Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ (далі ХНУВС) №323 о/с від 05.08.2009 року [PERSON] було прийнято на службу в органи внутрішніх справ і зараховано курсантом ХНУВС з 15.08.2009 року та присвоєно звання рядовий міліції. Наказом ХНУВС від 15.06.2013 року №135 о/с [PERSON] відрахували зі складу курсантів та відкомандирували до УМВС України в Чернігівській області для подальшого проходження служби. Наказом ГУ Національної поліції в Чернігівській області від 15.04.2016 року №86 о/с відповідача звільнено відповідно до ст..77 ч.1 п.7 Закону України «Про Національну поліцію» - (за власним бажанням). Пунктом 2.3.6 Договору передбачено, в разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі з підстав, зазначених у п. 3 договору, відповідач забов`язаний відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Посилаючись на те, що [PERSON] не виконав умови вищевказаного Договору, позивач просив стягнути з останнього витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі в сумі 45\~215 грн. 35 коп.. У судове засідання представник позивача не з'явився, однак направив до суду заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У судовому засіданні відповідач та його представник [PERSON] позов не визнали та пояснили, що дійсно [PERSON] з 15.08.2009 року навчався в ХНУВС, потім 15.06.2013 року його відрахували зі складу курсантів та відкомандирували до УМВС України в Чернігівській області для подальшого проходження служби. 15.04.2016 року [PERSON] звільнено відповідно до ст..77 ч.1 п.7 Закону України «Про Національну поліцію» - (за власним бажанням). Відповідач по справі звільнився зі служби, оскільки на це були поважні причини, а саме незадовільний стан здоров?я останнього. Вважає, що відповідач добросовісно попрацював майже три роки, віддав належне університету та державі. З приводу витрат вважає, що сума значно завищена, оскільки в розрахунок враховано термін відпусток. Просить суд відмовити у задоволенні позову. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності приходить до наступного. Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ (далі ХНУВС) №323 о/с від 05.08.2009 року [PERSON] було прийнято на службу в органи внутрішніх справ і зараховано курсантом ХНУВС з 15.08.2009 року та присвоєно звання рядовий міліції (а.с.4). Наказом ХНУВС від 15.06.2013 року №135 о/с [PERSON] відрахували зі складу курсантів та відкомандирували до УМВС України в Чернігівській області для подальшого проходження служби, сума витрат пов?язаних з його утриманням складає 45\~215 гривен 35 копійок. (а.с.5). Наказом ГУ Національної поліції в Чернігівській області від 15.04.2016 року №86 о/с відповідача звільнено відповідно до ст..77 ч.1 п.7 Закону України «Про Національну поліцію» - (за власним бажанням) (а.с.6). Відповідно до договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України від 30.08.2009 року встановлено, що Харківський національний університет внутрішніх справ (далі - виконавець) в особі ректора [PERSON], що діє на підставі Статуту, з одного боку, Головне управління МВС України в Чернігівській області (далі замовник) в особі генерал-майора міліції [PERSON], що діє на підставі положення, з другого боку, та громадянина України рядового міліції [PERSON], [INFO], з третього боку (далі сторони), уклали цей договір, згідно з яким в кінці даного договору містяться підписи сторін та печатки замовника та виконавця. (а.с.7-8). Відповідно до п. 2.1.3. вище зазначеного договору від 30.08.2009 року, ХНУВС зобов'язувався забезпечити особу харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно правовими актами МВС України. Відповідно п.2.3.6 Договору [PERSON] зобов`язаний у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі, за піставами, передбаченими пунктом 3 цього договору, відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Відповідно до п.3. Договору встановлено, що підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі через небажання продовжувати навчання або порушення нею дисципліни. Відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання. Відповідно до ч. 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст.. 74 Закону України «Про Національну поліцію» особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі\~підпунктів 2,\~4\~частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, повязані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Частиною 5 ст. 74 вище зазначеного закону передбачено, що у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 року №313 Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, передбачено обов'язковість відшкодування особами, які навчалися за державним замовленням у вищих навчальних закладах МВС, витрат, пов'язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі: 2) відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення навчального закладу. Відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Згідно довідки-розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсанта [PERSON] у ХНУВС, від 04.06.2013 року № 4/433 д, яка надана позивачем, сума витрат складає 45 215 грн. 35 коп. з даною довідкою ознайомлений відповідач [PERSON] про що міститься підпис останнього, який датований червнем місяцем 2013 року. (а.с.9). Також в матеріалах справи містяться витяги з наказу №378 від 31.08.2010 року, №443 від 30.08.2016 року та № 414 від 28.08.2012 року, про переведення курсантів ФПФМГБ на наступний рік, які містять загальну суму витрат на утримання [PERSON] за кожний рік окремо. З сумою витрат ознайомлений [PERSON], що підтверджується його підписом. Крім того відповідно до письмового пояснення представника ХНУВС встановлено, що до довідки розрахунку витрат від 04.06.2013 року № 4/433 д включено лише період перебування в ХНУВС [PERSON] Суд не може взяти до уваги твердження відповідача та його представника в тому, що звільнення [PERSON] за власним бажанням, але з поважних причин за поганим станом здоров"я, оскільки до суду не надано жодних відомостей про оскарження відповідачем підстав свого звільненя, що свідчить про те, що останній фактично визнав підстави та причин свого звільнення за власним бажанням, дані обставини підтверджуються витягом з наказу про звільнення (а.с.6). Суд не бере до уваги долучену до матеріалів справи виписку із медичної карти відповідача, оскільки відповідно до п. 2 ч.1 ст. 77 Закону України "Про національну Поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції, зазначена виписка свідчить лише про тимчасову непрацездатність відповідача в період з 19.09.2014 року по 26.09.2014 року . Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч. 1 п. 2\~ст.11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини,\~\~інші юридичні факти. Згідно\~ст.627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~кодексу, інших актів законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. В силу положень\~ст.629 Цивільного кодексу України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. Таким чином виходячи з викладено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1378 грн. 00 коп. На підставі викладеного і

Outcome: approved