Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

09.07.2019 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , із залученням до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на боці відповідача - НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ «Про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням», на обґрунтування якої позивач зазначила, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21 вересня 1993 року, їй належить на праві приватної власності житловий будинок, що знаходиться за адресом: [ADDRESS] . На даний час в вказаному будинку за адресом: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , мій чоловік [PERSON] та відповідач [PERSON] , який є моїм сином, але зі мною не проживає та не спілкується. Починаючи з 2011 року та по теперішній час відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації за адресом: [ADDRESS] , [PERSON] не проживає тривалий час. На даний час місце знаходження відповідача не відоме. Відповідач будучи зареєстрований в даному житловому будинку створює для неї перешкоди у здійсненні нею права користування належним їй житловим будинком, в оформленні та вірного нарахування субсидії, постійні дзвінки з банків та колекторів впливають на її самопочуття. Вона як власник житлового приміщення має право вимагати усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом виселення відповідача з житлового приміщення, за відсутнім відповідачем протягом року. Таким чином, відповідач втратив право користування житлом на підставі його відсутності більш ніж один рік у даному житловому приміщенні. Фактом реєстрації відповідача змушують її нести додаткові витрати на утримання житла, в зв`язку з чим просила визнати відповідача [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресом: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце засідання повідомлялась належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не повідомила, однак надала заяву, зареєстровану за вхідним № 5989/19-вх від 28.08.2019 року, з проханням справу розглянути за її відсутності та відсутності, зазначивши, що позов підтримує в повному обсязі й просить його задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення (а. с. 38). Відповідач [PERSON] у судове засідання теж не з`явився, про місце та час розгляду справи був сповіщений своєчасно та належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України (шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-порталі Судової влади України), про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про її розгляд за його відсутності не надав (а. с. 22, 23 - 24, 34, 35 - 37, 47, 48 - 50). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на боці відповідача - Нововодолазької селищної ради у судове засідання теж не з`явився, про місце та час розгляду справи був сповіщений своєчасно та належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки не повідомив, однак від секретаря селищної ради надійшов лист, зареєстрований за вхідним № 5545/19-вх від 12.08.2019 року, із проханням справу розглянути за відсутності їх представника (а. с 26). Відповідно до змісту частини 1 статті 58 Цивільного процесуального кодексу України сторона може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, а згідно частини 1 статті 223 цього ж кодексу неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Крім того, на підставі частини 3 статті 211 цього ж кодексу особи, які беруть участь у справі, мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Про наявність такого клопотання у позивача та представника третьої особи свідчать їх відповідні заяви, долучені до матеріалів справи. За таких обставин, приймаючи до уваги те, що підстав для визнання необхідним давання позивачем та представником третьої особи особистих пояснень не має, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність. Крім того, відповідно до частини 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку із неявкою в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд вирішив можливим справу розглядати на підставі наявних в ній доказів та ухвалити заочне рішення, про що не заперечувала позивач. Здійснюючи правосуддя на засадах змагальності й рівності учасників судового процесу перед законом і судом, всебічно, повно, об`єктивно, справедливо, неупереджено та своєчасно з`ясувавши всі обставини справи і всі фактичні данні в межах заявлених вимог, що мають значення для вирішення справи за суттю й на які сторони та їх представники посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, перевіривши їх доказами, отриманими відповідно до правил цивільного процесуального кодифікованого закону й безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, що відповідають вимогам закону про їх належність, допустимість, достовірність та достатність, а саме: дослідивши письмові докази у справі,- суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд - у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області. За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. Оскільки на цей час Валківський окружний суд свою діяльність не розпочав, справа перебуває на розгляді належного суду. Отже, у ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи за суттю. Вирішуючи спірні правовідносини суд виходить з того, що завданням цивільного судочинства, визначеним у частині 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому згідно частини 1 статті 4 цього ж нормативно-правового акту, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Отже, суд відповідно до приписів частини 1 статті 13 цивільного процесуального кодифікованого закону України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно копії паспорту громадянина України (Серія [NUMBER] ), [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресом: [ADDRESS] (а. с. 5). Згідно копії паспорту громадянина України (Серія [NUMBER] ), [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресом: [ADDRESS] з 02.03.2004 року (а. с. 6). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 21.09.1993 року, посвідченого деревним нотаріусом Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області Змієвською Т. М. та зареєстрованого в реєстрі за № 2125, спадкоємцем майна, а саме: житлового будинку, який розташований за адресом: [ADDRESS] , після померлої [INFO] [PERSON] . є [PERSON] (а. с. 7). Як убачається з довідки головного спеціаліста ЦНАП Нововодолазької селищної ради від 05.07.2019 року за адресом: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , її чоловік - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] (а. с. 8). Як убачається з акту депутату округу № 11 Нововодолазької селищної ради Великорідного В . І., складеного 05.07.2019 року за № 556 у присутності двох свідків, у домоволодінні за адресом: [ADDRESS] , зареєстрований, але фактично не проживає [PERSON] (а. с. 9). Під час вирішення спірних правовідносин суд виходить з того, що їх правове регулювання здійснюється нормами Конституції України та Житлового кодексу України. Так, з огляду на положення статті 47 Конституції України та статті 1 Житлового кодексу України кожен громадянин має право на житло. У свою чергу, положеннями частини четвертої статті 9 Житлового кодексу України закріплена гарантія кожного громадянина, відповідно до якої ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Як убачається з положень статті 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку /стаття 72 Житлового кодексу України/. Згідно до роз`яснень, наданих Верховним Судом України у пункті 10 своєї Постанови Пленуму "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" № 2 від 12 червня 1985 року у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням /стаття 71 Житлового кодексу України/, необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності /перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо/ суд може продовжити пропущений строк. На підставі частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до частини 1 та 2 статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а також має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно статей 319, 321 та 391 Цивільного кодексу України - власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Як убачається зі статті 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Таким чином, оцінюючи надані позивачем докази, суд дійшов висновку про те, що відповідач протягом тривалого року відсутній у спірному житлі без поважної причини, а тому він втратив право користування житловим приміщенням за адресом: [ADDRESS] . Позивач, звертаючись до суду із цим позовом, не вимагає компенсації (відшкодування) понесених ним документально підтверджених судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved