Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

04.07.2013 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача суми боргу за договором кредиту, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору від 11.09.200712 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов укладеного договору, останній складається із заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. Відповідач була ознайомлена і згідна з умовами надання кредиту, що підтверджується її підписом в заяві. У зв'язку з порушенням зобов'язань станом на 30.05.2014 року відповідач має заборгованість по несплаченому кредиту 20984,98 грн., яка включає заборгованість за кредитом - 15129,91 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом - 3779,59 грн., заборгованість з пені та комісії за користування кредитом - 600 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф фіксована частина та 975,48 грн. штраф процентна складова, які позивач просить стягнути з відповідача, та судові витрати по справі. Представник позивача Безбородько І.М. в судове засідання не з'явився. Подав клопотання про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час і місце слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила. Зважаючи на такі обставини, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін з ухваленням, відповідно до ст. 224 ЦПК України, заочного рішення. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Між сторонами по справі укладено договір № б/н від 11.09.2012 року, за умовами якого банк надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідач зобов'язувалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Відповідач неналежно виконувала свої зобов'язання щодо виконання умов договору, внаслідок чого станом на 30.05.2014 року виникла заборгованість в сумі 20984,98 грн., з яких заборгованість за кредитом - 15129,91 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом - 3779,59 грн., заборгованість за комісією за користування кредитом - 600 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 975,48 грн. Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно зі ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Ст. 530 ЦК України визначено - якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк. Матеріалами справи доведено, що позичальник [PERSON] 10.09.2012 року подала заяву на отримання кредиту у сумі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. 11.09.2012 р. банком перечислені кошти на платіжну картку відповідачки. У заяві на отримання кредиту термін дії картки не визначено. Відповідно до ч.ч.1,4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснювати свої права і виконувати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною договору, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Пунктом 1.142.4 Умов передбачено, що у випадку незгоди зі змінами правил та/або тарифів банку, позичальник зобов'язаний надати банку письмову заяву про розірвання цього договору і здійснити погашення заборгованості перед банком (у випадку, якщо вона є), в тому числі заборгованість, яка виникла протягом 30 днів з моменту повернення картки. Таким чином, на підставі умов кредитного договору, строк дії картки та строк дії кредитного договору поновлюється кожного разу зі спливом дії карти. Із матеріалів справи вбачається, що з моменту укладення кредитного договору ніхто з сторін до цього часу не заявив про намір його припинити. У свою чергу, відповідачка не надала банку письмової заяви про закриття картрахунку. Заборгованість за кредитним договором станом на 30.05.2014 р. складає 20984,98 грн., що стверджено розрахунком заборгованості. Позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем зобов'язання за кредитним договором та надано відповідний розрахунок заборгованості, що відповідачем не спростовано. У зв'язку з наведеним, позовні вимоги банку слід задовольнити. Також з відповідача на користь позивача слід також стягнути документально підтверджені судові витрати. Виходячи із викладеного, на підставі ст.ст. 257,264,551 ЦК України,

Outcome: approved