Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

06 жовтня 2016 року до Заводського районного суду м.Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] до Запорізького державного підприємства Кремнійполімер про стягнення середнього заробітку по день фактичного розрахунку. В обґрунтування заявлених позовних вимог [PERSON] зазначив, що рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16.12.2013 року з відповідача на його користь було стягнуто заборгованість по заробітній платі в сумі 5 435,45 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені 66 817,80 грн. Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21.07.2015, яке залишено в силі ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 21.10.2015 року з відповідача на його користь був стягнутий середній заробіток за період затримки розрахунку за період з 02.11.2013 року по 22.06.2015 року у сумі 31 711,94 грн. Згідно повідомлення відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області заборгованість з заробітної плати Запорізького державного підприємства Кремнійполімер на користь позивача у сумі 5435,45 була погашена 01 червня 2016 року. Посилаючись на вимоги ч. 1 ст. 117 КЗпП України, позивач просить суд стягнути з Запорізького державного підприємства Кремнійполімер на його користь середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку у сумі 18 242,32 грн. Представник позивача у судовому засіданні підтримала заявлені [PERSON] позовні вимоги та просила їх задовольнити у повному обсязі. Позивач під час розгляду справи також підтримав заявлені ним вимоги та просив суд стягнути з Запорізького державного підприємства Кремнійполімер на його користь середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку у сумі 18 242,32 грн., а також стягнути з Запорізького державного підприємства Кремнійполімер на його користь витрати на правову допомогу у сумі 1\~526, 00 грн. Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши подані документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] перебував у трудових відносинах з Запорізьким державним підприємстві Кремнійполімер. Наказом № 204 від 11.05.2010 року позивача було звільнено з вказаного підприємства за власним бажанням відповідно до вимог\~ст. 38 КЗпП України. При звільненні з підприємства остаточний розрахунок по заробітній платі з позивачем проведений не був. Заборгованість по заробітній платі складала 5435,45 грн.(а.с. 23) Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16.12.2013 року з відповідача на користь позивача було стягнуто заборгованість по заробітній платі в сумі 5435,45 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені 66817,80 грн. (а.с.3,4). Виконавчий лист, виданий на підставі вказаного рішення знаходиться на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у складі зведеного виконавчого провадження № 2434/3. Сума заборгованості, яка складається з заборгованості по заробітній платі в сумі 5435,45 грн. та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені 66817,80 грн. боржником на користь позивача у сумі 5435,45 була погашена 01 червня 2016 року (а.с.7). Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21.07.2015, яке залишено в силі ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 21.10.2015 року з відповідача на його користь був стягнутий середній заробіток за період затримки розрахунку за період з 02.11.2013 року по 22.06.2015 року у сумі 31 711,94 грн. (а.с.5-6). Залишок середнього заробітку за затримку розрахунку по заробітній плати за період з 23.06.2015 року по 31.05.2016 року складає 18\~242,32 грн. (Вісімнадцять тисяч двісті сорок дві гривні 32 копійки), згідно розрахунку: 3 234,70 грн.( фактична заробітна плата за останні два місяці роботи) / 61 день (кількість фактична відпрацьованих робочих днів за два останні місяці роботи = 53,03 грн.(розмір середньоденної заробітної плати) х 344 дні (кількість днів затримки). Відповідно до\~ст. 43 Конституції України\~кожен має право на працю; кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Частиною першої\~ст. 47 КЗпП України\~визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у\~ст. 116 КЗпП України. При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок (ч. 1\~ст. 116 КЗпП України). Відповідно до вимог ч.1\~ст. 117 КЗпП України\~в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Враховуючи вищесказанне, заявлений [PERSON] позов про стягнення з відповідача середнього заробітку по день фактичного розрахунку підлягає задоволенню. Суд погоджується з наведеним позивачем у позовній заяві розрахунком: 3 234,70 грн.( фактична заробітна плата за останні два місяці роботи) / 61 день (кількість фактична відпрацьованих робочих днів за два останні місяці роботи = 53,03 грн.(розмір середньоденної заробітної плати) х 344 дні (кількість днів затримки), оскільки він відповідає діючому законодавству, у тому числі -\~ст. 117 КЗпП України\~та Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100, а також фактичним обставинам, встановленими рішеннями Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16.12.2013 року та від 21.07.2015 року яке залишено в силі ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 21.10.2015 року. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до\~ст. 1 Закону України " Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу. Потерпілим витрати на правову допомогу доведені належними доказами (а.с.8,22). Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у сумі 1\~526,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved