Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

Як видно з позовної заяви, відповідно до договору № ZP0JF508331803 від 05 вересня 2013р. відповідач [PERSON] від позивача отримала кредит у розмірі 6999,00грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між нею і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Згідно ст. ст. 526,527,530 ЦК України відповідач зобов'язана свої обов"язки виконувати належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Станом на 04.05.2016р. відповідач одержану суму кредиту не повернула, встановлену договором оплату за користування кредитом в повному об'ємі не погасила, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості по кредиту в розмірі 15623,86грн., що складається з наступного: 6999,00грн.- заборгованість за кредитом, 6,11грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 7398,57грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором, 500,0грн.- штраф (фіксована частина), 720,18грн. штраф ( процентна складова) і судові витрати . У судове засідання представник позивача [PERSON] не з»явився, в своїй заяві підтримав позовні вимоги в повному обсязі і просить справу розглянути без нього, не заперечує проти заочного рішення. У судове засідання відповідач не з"явилася, причину неявки не повідомила, заперечень проти позову не надала і згідно ч. 4 ст.169 ЦПК України суд вважає за можливе справу розглянути на підставі наявних в ній доказів.( заочне рішення). Розглянувши матеріали справи , суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню частково з наступних підстав: Згідно договору № ZP0JF508331803 від 05 вересня 2013р. відповідач [PERSON]. від позивача ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА [PERSON] „ПРИВАТБАНК, отримала кредит у розмірі 6999,00грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між нею і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов, що підтверджується копіями наданих до матеріалів справи документів. Згідно ст. ст. 526,527,530 ЦК України відповідач зобов'язана свої обов"язки виконувати належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В порушення умов договору відповідач зобовязання за укладеним договором належним чином не виконувала. Станом на 04.05.2016р. відповідач одержану суму кредиту не повернула, встановлену договором оплату за користування кредитом в повному об'ємі не погасила, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитом в розмірі 15623,86грн., що складається з наступного: 6999,00грн.- заборгованість за кредитом, 6,11грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 7398,57грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором, 500,0грн.- штраф (фіксована частина), 720,18грн. - штраф ( процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості позивачем. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст.. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Однак, на переконання суду, вимоги щодо стягнення штрафів не підлягають задоволенню, враховуючи наступне. Відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. \~\~\~\~\~\~\~\~ Тому в частині вимог банку про стягнення штрафів необхідно відмовити з зазначених вище підстав. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року. Отже, аналізуючи викладені обставини справи\~\~та беручи до уваги в сукупності всі докази, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 14403,68 грн., яка складається з наступного: 6999,00грн.- заборгованість за кредитом, 6,11грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 7398,57грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором, в решті позову слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути компенсацію витрат на оплату судового збору в сумі 1378,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial