Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом [PERSON] про повернення автомобіля , отриманого інвалідом, як гуманітарна допомога. В позові вказує, що Департамент соціального захисту населення облдержадміністрації відповідно до ч. 3 Розпорядження Чернівецької обласної державної адміністрації від 31.05.2012 №353-р є правонаступником Головного управління праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації. Видача автомобілів з числа гуманітарної допомоги здійснювалася відповідно до Закону України „Про гуманітарну допомогу" від 22 жовтня 1999 року, Постанови Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 р. № 999 „Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями" . Головне управління праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації у відповідності до частини 5 ст. 1 Закону України „ Про гуманітарну допомогу" від 22 жовтня 1999 року є юридичною особою отримувачем гуманітарної допомоги, яке зареєстровано в установленому Кабінетом Міністрів України порядку в Єдиному реєстрі отримувач гуманітарної допомоги. Набувачами гуманітарної допомоги є фізичні та юридичні особи, які потребують і яким вона безпосередньо надається. У даному випадку набувачем був [PERSON]. [PERSON] відповідно до довідки від 10.11.2006 № 4617 з 14.12.2005 перебував на обліку в Головному управлінні праці соціального захисту населення для забезпечення автомобілем прав порядковим номером 339. Комісія з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України протоколом № 26/ГД-2770/К від 01 лютого 2007 р. визначила автомобіль „АУДІ А6", 1999 р.в., кузов № [NUMBER], гуманітарною допомогою для передачі інваліду І групи загального захворювання [PERSON]. Наказом Головного управління праці та соціального захисту населення від 05 березня 2007 року № 25 [PERSON], інваліду І гр.. загального захворювання видано автомобіль як гуманітарна допомога з керуванням дві руки за участю однієї ноги. [PERSON] 06.03.2007 року дав зобов'язання та був попереджений про те, що автомобіль „АУДІ А6", 1999 р.в., кузов № [NUMBER], отримав як гуманітарну допомогу: без права продажу, дарування або передачі іншій особі. 20.03.2007 [PERSON], звернувся із заявою про передачу права керування сину [PERSON], оскільки за станом здоров'я він не міг самостійно керувати транспортним засобом, рішенням колегії Головного управління праці та соціального захисту населення Чернівецької ОДА від 26.04.2007 № 15 право керуванням автомобілем було передано [PERSON]. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Вказували на те, що [PERSON] - син померлого інваліда, повертати автомобіль відмовився, що підтверджується актом про відмову у поверненні автомобіля Передача або продаж гуманітарної допомоги іншій особі тягне за собою втрачання умови благодійності, тобто це означає використання гуманітарної допомоги здійснюється не за цільовим призначенням, а тому автомобіль не може бути переданий у володіння іншій особі чи проданий. [PERSON] є володільцем чужого майна, володіє ним без відповідної правової підстави, а тому вбачаються підстави для звернення до суду із дпною заявою. Просили зобов»язати [PERSON] повернути Департаменту соціального захисту населеня Чернівецької обласної державної адміністрації автомобіль „Ауді А6", 1999 р.в., кузов № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Стягнути з [PERSON] на користь Чернівецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів 324, 05 грн. на відшкодування витрат для оплати судового збору за реквізитами: ЄДРПОУ 21415797, р/р 35223023000036, ГУДКСУ у Чернівецькій обл., МФО 856135, призначення платежу , погашенню боргу згідно рішення суду. Представник позивача в судове засідання не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про час та день розгляду справи Від нього до суду поступила заява в якій позов підтримує в повному обсязі і просять розглядати справу у його відсутність. Справа слухалась у відсутність відповідача [PERSON], який не з'явився у судове засідання незважаючи на те, що був належним чином повідомлений судом про час та місце розгляду справи. Причину своєї неявки суду не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 224 ч. 1 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному об'ємі. Судом встановлено, що рішенням комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України та протоколом № 26/ГД-2770/К від 01 лютого 2007 р. визначила автомобіль „АУДІ А6", 1999 р.в., кузов № [NUMBER], гуманітарною допомогою для передачі інваліду І групи загального захворювання [PERSON]. Наказом Головного управління праці та соціального захисту населення від 05 березня 2007 року № 25 [PERSON], інваліду І гр.. загального захворювання видано автомобіль як гуманітарна допомога з керуванням дві руки за участю однієї ноги. [PERSON] 06.03.2007 року дав зобов'язання та був попереджений про те, що автомобіль „АУДІ А6", 1999 р.в., кузов № [NUMBER], отримав як гуманітарну допомогу без права продажу, дарування або передачі іншій особі. 20.03.2007 [PERSON], звернувся із заявою про передачу права керування сину [PERSON], оскільки за станом здоров'я він не міг самостійно керувати транспортним засобом, рішенням колегії Головного управління праці та соціального захисту населення Чернівецької ОДА від 26.04.2007 № 15 право керуванням автомобілем було передано [PERSON]. Відповідно до п.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), згідно з якими дію нормативно-правового акту в часі слід розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час якого вони стали або мали місце. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України Про гуманітарну допомогу та бухгалтерський облік гуманітарної допомоги та відповідна звітність здійснюються отримувачами гуманітарної допомоги та набувачами гуманітарної допомоги (юридичними особами) у порядку, встановленому Міністерством фінансів України. У разі відсутності обліку щодо отримання та цільового використання гуманітарної допомоги вона вважається використаною не за цільовим призначенням. Тобто, передача або продаж гуманітарної допомоги іншій особі тягне за собою втручання в умови благодійності, використання гуманітарної допомоги здійснюється не за цільовим призначенням, а тому автомобіль не може бути переданий у володіння іншій особі чи проданий (в тому числі в успадкування іншій особі). Транспортний засіб, раніше визнаний гуманітарною допомогою, може бути відчужений або переданий у володіння, користування, розпорядження зі сплатою передбачених законодавством податків та зборів, за умови прийняття Комісією з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України відповідного рішення. Департамент соціального захисту населення Чернівецької ОДА відповідно до ч.3 розпорядження Чернівецької ОДА від 31.05.2012 року №353-р є правонаступником Головного управлення праці та соціального захисту населення Чернівецької ОДА та є отримувачем гуманітарної допомоги. Спірний автомобіль перебуває на його бухгалтерському обліку і щоквартально подається звітність про використання та розподіл гуманітарної допомоги, смерті інвалідів, які отримали автомобілі як гуманітарну допомогу та відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України Про гуманітарну допомогу має ті самі права на її використання, що і набувач гуманітарної допомоги. Як вбачається з матеріалів справи на час смерті [PERSON], якому автомобіль був наданий, як гуманітарна допомога, тобто на момент виникнення спірних правовідносин і заявлених вимог про повернення спірного автомобіля діяв Порядок забезпечення інвалідів автомобілями, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року № 999, що набув чинності 09 серпня 2006 року. Пунктом 41 вказаного Порядку автомобіль, отриманий як гуманітарна допомога, після смерті інваліда повертається (вилучається) Головному управлінню праці та соціального захисту населення і здається підприємству, що здійснює заготівлю та переробку металобрухту або видається в порядку черговості інваліду, який перебуває на обліку. Відповідач [PERSON] на сьогоднішній день, користується згаданим автомобілем і відмовляється в добровільному порядку повернути його позивачу, про що свідчить акт про відмову у поверненні автомобіля складеного Управлянням соціального захисту населення Вижницької РДА. Статтею 11-1 Закону України Про гуманітарну допомогу передбачено, що після смерті інваліда, дитини-інваліда автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким інвалід був забезпечений через органи праці та соціального захисту населення і користувався менше 10 років, може бути переданий у власність одному із членів сім'ї за рішенням Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України за умови сплати податків і зборів за ставками, діючими на день здійснення митного оформлення автомобіля. У разі несплати членом сім'ї інваліда, дитини-інваліда податків і зборів (обов'язкових платежів) автомобіль повертається (вилучається) органам праці та соціального захисту населення у порядку та на умовах, що визначаються Кабінетом Міністрів України. Згідно довідки-розрахунку залишкова вартість спірного автомобіля складає 32405,76 грн.. Відповідачем [PERSON] податки та збори (обов'язкові платежі) за спірний автомобіль не сплачені, рішення Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України про передачу спірного автомобіля відповідачу відсутнє, а отже спірний автомобіль підлягає поверненню позивачу, як отримувачу гуманітарної допомоги. Враховуючи дослідженні докази по справі, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача належить стягнути також судові витрати понесені позивачем по сплаті судового збору . Керуючичь ЗУ Про гуманітарну допомогу, рішенням Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року №1-рп/99, ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 223 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved