Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

04.06.2014 року позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування, в обґрунтування якого зазначив, що його батькам [PERSON] на праві власності належало домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. [INFO] батько позивача [PERSON] помер. Після його смерті позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки домоволодіння не було зареєстроване в органах державної реєстрації. [INFO] мати позивача [PERSON] померла. Окрім позивача до спадкоємців першої черги належить його рідна сестра [PERSON], але вона на спадкове майно не претендує, тому позивач є єдиним спадкоємцем першої черги. На підставі викладеного, позивач просив суд визнати за ним право власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS], яке складається з: житлового будинку літ. А-1 загальною площею 54,3 кв.м., житловою - 26,4 кв.м., сараїв літ. В, Г, Ж, З, літньої кухні літ. Б, душу літ. М, навісу літ. Л, вбиральні літ. Е, погребу з шейкою літ. Д, огорожі № 1-5, тротуару 1, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO]. Позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просив позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Пролетарської районної у м. Донецьку ради надавши до суду заяву, згідно до якої просив справу розглянути без його участі. Третя особа [PERSON] проти позовних вимог не заперечувала, пояснила, що на спадщину не претендує. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, третьої особи, дослідивши надані суду документи та матеріали, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належало домоволодіння [ADDRESS] на підставі рішення Пролетарського районного суду м. Донецька від 07.02.2008 року про визнання права власності (а.с. 37). Відповідно до копії свідоцтва про смерть, виданого ВДАЦС Пролетарського РУЮ у м. Донецьку, актовий запис № 1191, [INFO] [PERSON] помер (а.с. 7). Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Дружина померлого [PERSON], мати позивача [PERSON], померла [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про смерть, виданого ВРАЦС Пролетарського РУЮ м. Донецька, актовий запис № 1339 (а.с. 6). Відповідно до копій свідоцтв про народження від 21.09.1973 року, актовий запис № 1691 та від 12.01.1968 року, актовий запис № 38, виданих Пролетарським бюро ЗАГС м. Донецька, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5, 24). Відповідно до довідки наданої Донецьким міським ВРАЦС, 20.06.1986 року було зареєстроване укладення шлюбу [PERSON] з [PERSON] та після реєстрації шлюбу їй було присвоєне прізвище " [PERSON] ", 19.12.2007 року зареєстровано розірвання зазначеного шлюбу, після розірвання шлюбу [PERSON] залишено шлюбне прізвище, що також підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 25, 26). Заповіту [PERSON] не залишав, таким чином, спадкоємцями першої черги за законом після його смерті є його син [PERSON] та донька [PERSON]. Згідно ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до спадкової справи № 10/2014 до майна померлого [PERSON], донька померлого [PERSON] звернулась до нотаріальної контори з заявою про відмову від спадщини на користь позивача [PERSON] (а.с. 67). Таким чином, спадкоємцем домоволодіння за адресою: [ADDRESS] є [PERSON]. Згідно ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Після смерті батька позивач [PERSON] звернувся до Третьої Донецької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Згідно з постановою державного нотаріуса Третьої Донецької державної нотаріальної контори від 19.02.2014 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON], у зв'язку з відсутністю у правовстановлюючих документах відмітки про відповідну реєстрацію в органах державної реєстрації (а.с. 49). Відповідно до відповіді на запит наданої КП «БТІ м. Донецька» від 17.01.2014 року № 263469, нерухоме майно за адресою [ADDRESS] зареєстроване на ім'я [PERSON] на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки, а отже правовстановлюючі документи для реєстрації домоволодіння, розташованого за адресою [ADDRESS] власниками для реєстрації в КП Бюро технічної інвентаризації м. Донецька не надавались (а.с. 48). Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, виходячи з системного аналізу вищезазначених правових норм у сукупності з доказами дослідженими в ході судового розгляду, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] щодо визнання права власності на домоволодіння, розташованого за адресою [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] є правомірними і переконливо доведеними перед судом, а тому підлягають задоволенню повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved