Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Лучинецької сільської ради про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за заповітом внаслідок смерті [PERSON], яка померла [INFO] в с.Обельниця Рогатинського району. У позовній заяві зазначено, що внаслідок смерті [PERSON], яка померла [INFO] в с.Обельниця Рогатинського району Івано-Франківської області відкрилася спадщина за заповітом, складеним на користь позивача. До складу спадщини входять житловий і господарські будівлі, що розташовані по [ADDRESS]. Оформити у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на вказані домоволодіння, як спадкоємець за заповітом не має можливості через відсутність правовстановлюючого документа на домоволодіння. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно немає. Просив позов задовольнити. [PERSON] у судове засідання не прибув, направив на адресу суду письмове клопотання про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Сільський голова Лучинецької сільської ради позовні вимоги визнав повністю, не заперечував щодо задоволення позову, направив на адресу суду письмове клопотання про слухання справи у відсутності представника відповідача. Відповідно до вимог ст.27 ЦПК України, участь у судових засіданнях - це право, а не обов'язок сторін по справі. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в с.Обельниця Рогатинського району, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим 11 січня 2016 року виконавчим комітетом Лучинецької сільської ради. Відповідно до заповіту, посвідченого 03 березня 2004 року у виконавчому комітеті Лученицької сільської ради [PERSON] все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що за законом матиме право заповіла [PERSON] Відповідно до довідки № 146, виданої 10.03.2016 року виконавчим комітетом Лучинецької сільської ради Рогатинського району, останнім місцем проживання померлої [PERSON] було [ADDRESS]. [PERSON] на день смерті [PERSON] проживав разом із нею. Заповіт від [PERSON] в Лучинецькій сільській раді посвідчувався за № 22 від 03.03.2004 року, який не змінено і не скасовано. Відповідно до довідки № 444, виданої 10.06.2016 року виконавчим комітетом Лучинецької сільської ради Рогатинського району, будинковолодіння по [ADDRESS] відноситься до суспільної групи "колгоспні двори". Станом на 01.07.1990 року в будинку проживали: [PERSON], голова двору, який помер [INFO], [PERSON], дружина, яка померла [INFO], [PERSON], син, який помер [INFO] та [PERSON]. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року N20 спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. З технічного паспорта на індивідуальний житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] вбачається, що інвентаризаційна вартість будівель становить 18 876 грн. Відповідно до довідки № 116, виданої 30.03.2016 року Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації, реєстрація права власності домоволодіння [ADDRESS] не проводилася. Станом на 30.03.2016 року дане домоволодіння має наступні технічні характеристики: житловий будинок загальною площею 98,9 м2, житловою площею 63,3 м2, літня кухня загальною площею 72,2 м2, гараж загальною площею 60,3 м2, стайня загальною площею 54,7 м2, ворота загальною площею 4,5 м2, криниця 17,0 м/п. Відповідно до довідки № 02-19, виданої 16.06.2016 року комунальним підприємством "Архітектурно-планувальне бюро", документація на житловий та господарські будинки за адресою [ADDRESS] в архіві архітектурно-планувального бюро відсутня. Житловий будинок, господарські будинки побудовано в 1975 році. При обстеженні на місці встановлено, що житловий та господарські будівлі побудовано без порушення будівельних норм. Транзитні інженерні комунікації, ЛЕП, газопроводи, кабелі зв'язку на території двору відсутні. На вказане домоволодіння видано технічний паспорт. Приватним нотаріусом Рогатинського районного нотаріального округу 21 червня 2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] через відсутність правовстановлюючого документа на домоволодіння. Станом на 21 червня 2016 року із заявами про прийняття спадщини, заявами про відмову від прийняття спадщини, заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилось після смерті [PERSON], інші спадкоємці, крім [PERSON] не звертались і свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Стаття 1 протоколу до Конвенції "Про захист прав людини та основоположних свобод"1950 року (ратифікована Законом України від 17.07.1997 року) передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно дост.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст.392 ЦК України спеціальне визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні відповідні правовстановлюючі документи. Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України). Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити. За таких обставин та доказів, досліджених і перевірених у судовому засіданні, позов слід задовольнити. За [PERSON]., [INFO], жителем с. Обельниця Рогатинського району Івано-Франківської області, ідентифікаційний номер [NUMBER] слід визнати право власності на домоволодіння загальною вартістю 180876 грн., що розташоване по [ADDRESS] - житловий будинок загальною площею 98,9 м2, житловою площею 63,3 м2, літню кухню загальною площею 72,2 м2, гараж загальною площею 60,3 м2, стайню загальною площею 54,7 м2, ворота загальною площею 4,5 м2, криницю 17,0 м/п.,які на день смерті належали [PERSON], яка померла [INFO] в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved