Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

02 липня 2015 року до Куйбишевський районний суд Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до Білоцерківська сільська рада Куйбишевського району Запорізької області , третя особа Куйбишевська державна нотаріальна контора Запорізької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В своїй заяві позивач [PERSON] просить суд винести рішення, в якому визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 11,80 га , розташованої на території Білоцерківської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області , як за спадкоємицею за заповітом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 07 жовтня 2014 року померла спадкодавиця [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 11,80 га, право власності на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії І-ЗП № 040175, розташованої на території Білоцеріквської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області.За життя спадкодавиця [PERSON] залишила заповіт на ім"я позивачки [PERSON], в якому заповідала їй все належне майно. Після звернення до Куйбишевської державної нотаріальної контори позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку,через відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Таким чином, на даний час позивачка не може скористатися своїм законним правом на отримання спадщини за заповітом і змушена звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, про час і місце слухання справи була повідомлена належним чином, надала заяву про слухання справи за її відсутності. Одночасно повідомила, що позовні вимоги підтримує на тих підставах, які зазначені у позовній заяві, просить їх задовольнити. Представник Білоцерківської сільської ради Запорізької області до судового засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи без участі представника, також зазначили, що з позовними вимогами згодні, проти задоволення позову не заперечують. Представник Куйбишевської державної нотаріальної контори Запорізької області до судового засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи без участі представника, також зазначили, що проти задоволення позову не заперечують. Враховуючи вище викладене, відповідно до ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши наявні докази вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ч.1 ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 298563, виданого виконкомом Білоцерківської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області , спадкодавець [PERSON] померла 07.10. 2014 року. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 11,80 га, право власності на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії І-ЗП № 040175, розташованої на території Білоцеріквської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області. За життя спадкодавиця [PERSON] залишила заповіт на ім"я позивачки [PERSON], в якому заповідала їй все належне майно, що підтверджується копією заповідального розпорядження від 09.12.2009 року. При звернненні до державного нотаріуса, для прийняття спадщини, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку через те, що позивачем не надано оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку. Згідно довідки від 28.11.2014 року, виданої виконкомом Білоцеріквської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, [PERSON] проживала в [INFO] по день смерті 07.10.2014 року. Арешту та заборони на майно померлої немає. На даний час через відсутність у позивача оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку, він не може скористатися своїм законним правом для належного оформлення права власності на вищезазначену земельну ділянку. Відповідно до ст.1268, 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Відповідно до ст.328 Цивільного Кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved