Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальних збитків в розмірі 10000 грн., спричинених затопленням квартири, моральної шкоди розміром 10000 грн. та судових витрат. В судовому засіданні представник позивача (на підставі угоди), пояснив, що та є співвласниками трикімнатної квартири [ADDRESS]. На другому поверсі будинку, безпосередньо над квартирою позивача розташована квартира, власником якої є відповідач. Без будь-якого дозволу та проекту, самовільно, в порушення техніки безпеки, [PERSON], збудувала частково балкон, внаслідок чого, через відкриті вікна та отвори, пробиті в зовнішній стіні, проникала волога до квартири позивача. Ця обставина підтверджується актом комісії Кодимської міської ради. Внаслідок такого затоплення була пошкодженв сталя, стін кімнати квартири позивача і спричинені матеріальні збитки на суму 10000 грн. Також [PERSON] заподіяно і моральну шкоду розміром 10000 грн.. Добровільно відшкодувати заподіяні збитки відповідач відмовляється, а тому позивача і змушена звернутися з позовом до суду. Просить стягнути з відповідача спричинені збитки, а також судові витрати. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала і пояснила, що те, що нею забиті швелери для побудови в майбутньому балкону ніякого відношення до того, що стеля і стіни в квартирі позивача є вологими - не має. Згідно акту обстеження [ADDRESS] від 30 серпня 2010 року, складеного комісією виявлено, що у притміщенні зали квартири [PERSON], над вікном виявлені наслідки підтікання води з верхнього поверху, стіна відсиріла, відлущилась штукатурка. Над перекриттям вікна квартири [PERSON] самостійно, без дозволу відповідних служб змонтовані швелера для облаштування балкону. Згідно висновку №47-10 судової будівельно-технічної експертизи від 03 грудня 2010 року намокання стелі в квартирі [ADDRESS] відбувається протягом майже двох років і існують наступні причини пошкодження внутрішнього оздоблення квартири, а саме кухні-столової: відсутність системи вентиляції в приміщеннях [ADDRESS], особливо в кухні-столовій, де відбувається приготування їжі та перебування людей найбільший час протягом доби; проведення ремонтно-будівельних робіт в [ADDRESS] без виготовлення проектної докуменитації з порушенням норм теплоізоляції, що призвело до утворення сильного конденсату взимку; наявність широкого підвіконня, штори та квіти на підвіконні, що затримує конвертацію повітря до 70%; ймовірне надходження вологи через рельєф швелерів до усунення даного недоліку. Встановити, який з чинників найбільше вплинув на технічний стан квартири - неможливо. Вислухавши сторони по справі, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не може бути задоволеним, з таких підстав. Згідно статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Частиною третьою статті 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини першої статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Згідно загальних положень про відшкодування шкоди і, зокрема статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що її дії були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв2язок та є вина зазначеної особи. Згідно акту про залиття [ADDRESS], він складений без присутності як позивача так і відповідача (а.с.7), а тому доказом у справі бути не може. Досліджені в судовому засіданні докази не дають змогу зробити достовірний висновок, що затоплення квартири позивача сталося саме з вини відповідача та про наявний причинно-наслідковий зв"язок між затопленням квартири позивача та діями відповідача. У спорах про відшкодування шкоди згідно з ч.2 ст. 1166 ЦК України діє презумпція заподіювача шкоди. У зв»язку з цим не позивач повинен довести наявність вини відповідача, а відповідач повинен довести відсутність його вини у завданні шкоди. Розмір заподіяної шкоди, якщо відповідач його оспорює, повинен довести позивач і якщо позивач відмовляється від проведення судової експертизи для визначення суми заподіяних збитків, то позов про відшкодування шкоди задоволеним бути не може. В судовому засіданні, позивач, не погодившись з висновком судової будівельно-технічної експертизи №47-10 від 03 грудня 2010 року, наполягала на проведенні повторної експертизи. Судом, відповідно до вимог частини четвертої статті 10 ЦПК України, була призначена така експертиза. В той же час, позивачем не забезпечено експерту доступ до квартири для проведення такої експертизи. Відтак, суд прийшов до висновку, що відповідачем доведено відсутність її вини у заподіянні шкоди позивачеві, а тому в задоволенні позову повинно бути відмовлено. На підставі ст. 1166 ЦК України,

Outcome: dismissed