Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

Позивачка 26.10.2016 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] та, уточнивши позовні вимоги письмовою заявою від 23.03.2017 року, просила стягнути зі [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 153\~673 грн., моральну шкоду у розмірі 25000 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн. та витрати на проведення експертизи в розмірі 2500 грн.. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона, [PERSON], є власником квартири № 52 у будинку № 9 у провулку Леваневського у м. Одесі. Відповідачка [PERSON] проживає поверхом вище у квартирі № 56 того ж будинку. На протязі 2016 року квартиру позивачку було затоплено з квартири відповідачки ( у серпні 2016 року, вересні та третього разу - на початку жовтня). Позивачка зверталась до відповідачки стосовно того, що їй була завдана матеріальна шкода, та отримала запевнення, що заподіяна шкода буде відшкодована найближчим часом. Однак, своє зобов'язання Відповідач не виконала. Згідно з актом обстеження від 15.08.2016р.., що складений комісією дільницею № 9 ЖКС «Фонтанський», копія якого додається, причиною затоплення було халатне відношення Відповідача до санітарно-технічних приладів в своїй квартирі. Унаслідок залиття, квартира Позивача потребує термінового поточного ремонту, оскільки мешкати в ній стало неможливо, зважаючи на сирість, та те що пошкоджена електропроводка б'є струмом. Згідно з висновком № 157/2016 про проведення будівельно-технічного експертного дослідження, складеного 30.09.2016р. судовим експертом ПП «Одеський науково-дослідницький центр експертних досліджень ім. Скибінського С.С.» [PERSON], розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, складає 125 673 грн.. Крім того, коли у третій раз було затоплено спальну позивачки, було пошкоджено електропроводку, яка підлягає заміні (зокрема, заміні підлягає електрокабель 55 кв.м., 4 дози, заміна електропроводки), при цьому необхідно сплатити за ремонтні роботи. Дану шкоду позивачка оцінила у сумі 28\~000 грн.. Також посилалась на те, що неправомірними діями відповідачки їй було завдано моральну шкоду, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. Розмір відшкодування за завдану моральну шкоду позивач оцінює у 25000 (двадцять пять тисяч) грн.. Також позивачка звернулася по правову допомогу до адвоката [PERSON], який надав їй консультацію про порядок дій по захисту її порушених прав, та здійснив підготовку позовної заяви. За підготовку позовної заяви вона сплатила [PERSON] 5000,00 (пять тисяч) грн., які також просила стягнути з відповідачки на її користь. Також, вказувала, що нею були понесені витрати на проведення експертизи, вартість якої становить 2500 гривень. З урахуванням викладеного [PERSON] звернулась до суду з дійсним позовом. Представник позивача [PERSON] (по довіреності від 20.10.2016 року) у судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням уточнень від 23.03.2017 року підтримав та просив суд задовольнити у повному обсязі. У минулих судових засіданнях пояснив, що сусіди зверху квартири, власницею якої є відповідачка по справі, робили ремонт. За цей період у 2016 році з квартири відповідачки тричі було залито квартиру позивача (у серпні, у вересні та жовтні 2016 року). Першого разу у серпні 2016 року, коли вони (позивачка) повернулись з ринку «Привоз» (десь о 15 год.), то виявили, що їх квартира затоплена. Відповідачка у той час була в [PERSON] та [PERSON] приїхав лише о 21 год. 00 хв., який відкрив квартиру відповідачки та закрив відкритий на кухні кран води. Квартира позивачки була повністю затоплена, представник тоді покликав [PERSON], який допомагав вичерпувати воду. Другого разу затоплення відбулось десь через тиждень та третього разу в кінці вересня 2016 року (тоді у них повністю замкнуло усю проводку в квартирі). Відповідачка заходила до них та заявляла, що усе відшкодує, проте потім почала уникати зустрічі, тому він, [PERSON] запросив працівників ЖЕКу, які склали відповідний акт, та на його замовлення було проведено експертне дослідження. Вказував, що до цього три роки тому ним було проведено ремонт (змінено шпалери, постелено паркет, усюди нова сантехніка), у туалеті та ванній кімнаті ремонт був десь 15 років тому, проте там поклали плитку, в коридорі років 8 тому. Вказував, що до цього їх квартиру не заливало. Проте, після затоплень їх квартири у 2016 році їм необхідно робити знову ремонт. Відповідачка до теперішнього часу не відшкодували завдані збитки, вони вже протягом року живуть у квартирі, яка потребує ремонту (вздулась підлога, необхідно міняти шпалери). Вказував, що при визначенні експертом розміру шкоди ним не було зроблено висновку щодо пошкодження електропроводки, тому він (представник) разом з електриком КП ЖКС «Фонтанський» сходили на ринок та встановили ціну матеріалів. Представник позивача пояснив, що квартиру не відремонтовано після заливу за відсутністю коштів і матеріальну шкоду складають витрати на будівельні матеріали і витрати на оплату роботи майстрів по ремонту . Моральна шкода для позивачів є їхні хвилювання за стан свого майна у даному випадку квартири. Представник відповідача адвокат [PERSON] (діюча по ордеру серії ОД №224439 від 28.11.2016 року) у судових засіданнях позові вимоги [PERSON] не визнала, заперечувала проти їх задоволення та просила відмовити. Пояснила, що згідно тверджень позивачки та її представника, в серпні, вересні, жовтні 2016 року мав місце залив її квартири, причиною якого було "халатне відношення [PERSON] до санітарно-технічних приладів в своїй квартирі [ADDRESS]. Внаслідок заливу квартира позивача отримала пошкодження: намокли стіни та стеля на кухні, житловій кімнаті і в туалетній кімнаті, у кімнаті відклеїлись шпалери, в туалетній кімнаті відклеїлась плитка, почорнів паркет, порушена проводка. Проте, вони не погоджуються з такими вимогами позивачки, вважають, що у даному випадку позивачкою не надано до суду доказів причин заливу її квартири. Сам по собі акт залиття квартири складений комісією дільниці №9 ЖКС «Фонтанський» 15.08.2016 року, якщо він складений відповідно до вимог законодавства, є лише фіксацією наслідків заливу, які були виявлені під час перевірки, та не свідчать про наявність вини відповідачки у цьому. Крім того, акт від 15.08.2016 року, наданий позивачем, по формі не відповідає зразку акту, який вказаний в додатку N 4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій. З акту від 15.08.2016 року не вбачається, коли мав місце залив квартири, точна причина заливу не встановлена, не зазначено, чому акт складався без участі мешканців квартири [ADDRESS]. Крім того, з зазначеним актом взагалі не була ознайомлена відповідачка [PERSON], акт містить дописки «мілким почерком», вважає, що все це унеможливлює прийняття наданого акту як беззаперечного доказу по справі. З уточнень позивачки не вбачається дат, коли були заливи її квартири (вказано лише місяця). Також вважає, що акт від 06.07.2016 року не може бути прийнятий в якості доказу, оскільки він написаний власноруч представником позивача та підписаний сусідами. При цьому в судовому засіданні 22.02.2016 року представник позивача та свідок [PERSON], допитаний в судовому засіданні, поясняли суду, що підчас складання акту від 06.07.2016 року ані Тихонова, ані Антонова до квартири не заходили, в акті навіть не зазначені їх імена або ініціали. Посилалась на показання свідка [PERSON], згідно яких квартиру позивачки було описано як таку, в якій багато років не проводився ремонт, облущені стелі, відстаючі шпалери в усіх приміщеннях, почорнілий паркет, демонтована плитка в санвузлах в результаті встановлення труб, відстаюча плітка. Згідно пояснень вказаного свідка як фахівця в будівництві, такий стан квартири обумовлений заливами, які сталися давно. Посилалась на пояснення свідка [PERSON], згідно яких ще в 2013-2014 роках (до того, як відповідачка стала власником квартири) із-за пошкодження сантехнічних приладів (прорвало бойлер), в квартирі №55 стався залив, в результаті якого були залиті і квартира №56, яка зараз належить відповідачці, і квартира №52, яка належить позивачці, і квартира, яка знаходиться під квартирою позивачки, і квартира свідка №54. Тобто постраждали всі квартири з п'ятого по другий поверх їх підїзду та сліди цього заливу до теперішнього часу наявні на стінах під'їзду, суміжних з приміщеннями квартири позивача. Вважає, що позивачка не довела обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, не надала належних безперечних доказів ні факту заливу, ні реального розміру завданої шкоди, ні вини відповідача у заливі квартири, ні причинного зв'язку між діями відповідача та пошкодженнями у квартирі позивача. Заперечувала проти вимог про відшкодування моральної шкоди, вважає їх необґрунтованими та такими, що підтверджені належними доказами. При цьому, у минулих судових засіданнях представник відповідачки факт залиття квартири позивачки визнавала, та не заперечували що квартиру позивачки було залито, коли відповідачка була в с.Кароліні-Бугазі та з телефонної розмови з [PERSON] було встановлено, що на кухні була теча води з шлангу, у звязку з чим на прохання відповідачки приїхав прораб [PERSON] десь у вечорі, після чого останній перекрив воду у кухні. Відповідачка не заперечувала провести ремонт в кухні позивача, але не всієї квартири. Представник позивача у судовому засіданні заперечувала лише щодо обємів залиття та розміру збитків. Суд, вислухавши представників сторін, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, повно і всебічно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] належить на праві приватної власності квартира №52, яка розташована за адресою: м. Одеса, пров. Леваневського, буд. 9, згідно договору дарування від 27.09.2006 року та копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 27.09.2006 року. Згідно технічного паспорту на квартиру №52, складеного КП «ОМБТІ та РОН» станом на 18.07.2006 року, квартира позивачки складається з наступних приміщень: трьох житлових кімнат, площами 17,4 кв.м., 9,7 кв.м., 11,7 кв.м.; кухні, площею 9,3 кв.м.; ванної кімнати, площею 2,8 кв.м.; туалету, площею 1.4 кв.м.; коридору, площею 11,1 кв.м.; та двох лоджій, площами 1,5 кв.м. та 0,8 кв.м.. Загальна площа квартири 66,2 кв.м. Поверхом вище над квартирою позивачки розташована квартира №56, загальною площею 65.6 кв.м., власником якої є відповідачка [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, серії та номер 5208, посвідченого приватним нотаріусом ОМНО [PERSON]. Згідно позовних вимог суд вбачає, що підставою звернення [PERSON] до суду з відповідним позовом до [PERSON] стало завдання позивачці матеріальної збитку унаслідок залиття її квартири. Згідно пояснень представника позивача квартиру №52 за 2016рік було залито тричі (останнього разу у жовтні 2016 року). У відповідності до ч. 1 та 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача за умовами статті 1166 ЦК України покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу (деліктні зобов'язаннях). Відповідно до частин 2 та 3 ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що законом за положеннями статті 1166 ЦК України, на позивача покладається обов'язок доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди, тобто відповідача. Відповідно до\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»\~розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. У матеріалах справи наявні копії наступних актів: - від 06.07.2016 року (а.с.19), складений сусідами-мешканцями будинку №9 по пров. Леваневського у м. Одесі, згідно якого вказано, що під час проведення ремонтних робіт у квартирі відповідачки №56 за період з червня по вересень 2016 року було двічі затоплено квартиру [PERSON], де мешкає її батько [PERSON]. Першого разу було залито водою стелю кухні, коридору та стіни туалету. Другого разу було все залито на кухні, коридорі, в туалеті відійшла плитка, вода протекла до кабінету, де здувся паркет; двері в туалеті просіли; був запах сірості. - від 15.08.2016 року, складеного та підписаного комісією КП ЖКС «Фонтанський» дільниця №9 (а.с.8), згідно якого вказано, що при обстежені квартири №52 були виявлені наступні сліди залиття: на кухні залита стеля та відшарування, площа 9 кв.м.; на підлозі залито паркет та є почорніння, площею 9 кв.м.; є сліди відпадання плітки на стінах, площею 4 кв.м.; в коридорі відшарування стелі, площею 14 кв.м., на підлозі почорнів паркет, площею 14 кв.м.; у кімнаті мокра стіна та відходять шпалери, площею 6 кв.м., пошкоджена електропроводка; в спальній кімнаті залито стелю, площею 1 кв.м.; залито та здувся паркет; пошкоджено електропроводку; в туалетні на стінах відійшла плитка; на стелі плитка зруйнована; здулись та розбухли двері; почали відшаруватись шпалери. Причиною залиття вказано про можливе халатне відношення до сантехнічних приладів в квартирі №56, власником якої є [PERSON]. Позивачка в обґрунтування заявленого розміру матеріальної шкоди надала до суду висновок судового експерта ПП «Одеський науково-дослідницький центр експертних досліджень ім.. [PERSON]С.» [PERSON] про проведення будівельно-технічного експертного дослідження, складений 30.09.2016 року. Суд вбачає, що [PERSON] присвоєно кваліфікацію судового експерта з правом проведення будівельно-технічних експертиз за спеціальністю; 10.6. дослідження обєктів нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій та відповідних документів; 10.7 «Розподіл земель та визначення порядку користування земельних ділянок»; 10.10 «Визначення оціночної вартості будівельних обєктів та споруд» (свідоцтво №1351 від 29.05.2009 року). У результаті проведення візуально-інструментального обстеження приміщень квартири позивачки експертом були виявлені наступні пошкодження від дії вологи: - в коридорі на стелі наявні сліди залиття у вигляді жовтих плям, здуття та відшарування оздоблювальних шарів по всій площі стелі; місцями здуття та відшарування шпалер; здуття паркету, скрип та глухий шум під час ходіння, масове жолоблення, поверхня паркету почорніла та має висоли від води; - в житловій кімнаті, площею 17,1 кв.м., - жовті плями на стелі; наявність тріщин та здуття обробних шарів стелі; на стінах виявлені сліди патьоків, місцями здуття та відшарування шпалер; електрозабезпечення знаходиться в неробочому стані; - в житловій кімнаті, площею 9,7 к.в.м, - жовті плями на стелі; наявність тріщин, здуття та відшарування обробних шарів стелі; на стінах виявлені сліди патьоків, місцями здуття та відшарування шпалер; здуття паркету, скрип та глухий шум під час ходіння, масове жолоблення, поверхня паркету почорніла та має висоли від води; - в житловій кімнаті, площею 11,7 кв.м., - сліди залиття стелі у вигляді жовтих плям, здуття та відшарування обробних шарів стелі; на стінах виявлені сліди патьоків, місцями здуття та відшарування шпалер; - на кухні, площею 9,3 кв.м.,- сліди залиття стелі у вигляді жовтих плям, здуття та відшарування обробних шарів стелі; на стінах жовті плями та патьоки; здуття шпалер; наявність слідів вологи на внутрішній поверхні плитки, здуття плитки, наявність глухого звуку при простукуванні; здуття паркету. скрип та глухий шум під час ходіння, масове жолоблення, поверхня паркету почорніла та має висоли від води; - ванній кімнаті, площею 2,8 кв.м., - на стелі сліди жовтих плям, здуття плитки, при простукуванні наявний глухий звук; на стінах сліди жовтих патьоків, здуття та часткове відшарування плитки; - в туалеті, площею 1,4 кв.м., на стелі сліди жовтих плям, здуття плитки, при простукуванні наявний глухий звук; на стінах сліди жовтих потьоків, здуття та часткове відшарування плитки; встановлено пошкодження дверей (дверні полотна осіли та мають нещільний притулок по периметру коробки). Отже, експертом при проведенні обстеження були виявлені характері сліди залиття в приміщеннях квартири №52, розташованої за адресою: м. Одеса, пров. Леваневського, буд. 9. Розмір матеріальної шкоди, завданої позивачці унаслідок залиття її квартири, експерт [PERSON] визначила у сумі 125\~673, 00 грн.. Свідок [PERSON] пояснив, що мешкає у тому ж будинку у квартирі №100, у вересні 2016 року його покликав представника позивачки ([PERSON]П.), коли його квартиру затопило, свідок тоді побачив, що представник позивача зі своєю дружиною прибирала воду на кухні, стояли тазики та зі стелі сильно текла вода. В коридорі та в кабінеті була також мокра стеля; паркет здувся; в туалеті відійшла плитка. Свідок за професією є малярем та вказував, що квартира позивачки потребує серйозного ремонту (полопалась шпаклівка на стелі, необхідно міняти електрику, розбиратись з сантехнікою, двері підганяти, плитку міняти, міняти паркет), про зазначене він підписував акт. Свідку відомо, що це було друге затоплення, першого разу він не заходив до квартири позивачки. Свідок [PERSON] пояснив, що знайом з відповідачкою, представника позивача по справі ([PERSON]П.) знає як сусіда відповідачки. Зазначив, що допомагав відповідачці робити ремонт в її квартирі у липні 2017 року. 06.07.2017 року о 18.30 год. був дзвінок від відповідачки, згідно якого вона повідомила, що з її квартири заливають сусіда, свідок приїхав до квартири відповідачки (десь о 19.00 год.) та виявив на кухні протікання з каналізаційної трубі (вода виходила назовні та була на підлозі, плямою десь 2 кв.м.). Свідок заглушив отвір та прибрав воду, при цьому був присутній [PERSON]. Вказав, що на протязі усього дня в квартирі відповідачки проводились ремонтні роботи, проте коли він приїхав вже нікого не було. Наступного дня свідок разом з відповідачкою був у квартирі позивачки, квартира якої давно була без ремонту (чи він був зроблений давно), в районі кухні вони помітили протікання на стелі (було мокра пляма), більше ніде нічого мокрого не було. Вказував, що бував у квартирі позивачки ще до затоплення, десь за 2-3 тижні, [PERSON] тоді міняв труби та у нього відійшла плитка, стелі у ванній були облущені, шпалери на стиках відходили, паркет був коричневий та темним (вбачалось, що ремонт у квартирі робився давно, стан квартири був плачевним) та представник сторони позивача ще тоді звертався до свідка з приводу послуг кладки плитки в санвузлі. Після заливу в квартирі позивачки нічого не змінилось, окрім, плями на стелі на кухні, розміром приблизно 1,5 кв.м.. Свідок [PERSON] пояснила, що є сусідкою [PERSON] та їй відомо про спір між нею та сусідами з 4-го поверху з приводу залиття квартири. Про обставини залиття квартири №52 їй нічого не відомо. Вказувала, що декілька років тому (десь 2012-2013 роках) було дуже сильне затоплення в їх будинку з квартири №55, вважає, що сліди у квартирі позивачки могли бути ще з тих подій. Більш нічого пояснити не змогла. У відповідності до\~ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Згідно\~ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. За правилом ч. 1, 2, 4 та 5 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 151 ЖК УРСР\~громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним кодексом. Згідно до п. 18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою KM України від 8.10.1992 р. N 572, власники квартир, наймачі та орендарі зобов'язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримуватись правил пожежної безпеки. При появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємств по обслуговуванню житла. Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У правовідносинах щодо відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди: не позивач доводить наявність вини відповідача у заподіянні йому шкоди, а відповідач доводить відсутність своєї вини. Пунктом 3 ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушенні, має право на відшкодування заданої йому майнової та моральної шкоди. Доводи представника відповідачки про недопустимість в якості доказів вказаних вище актів, оскільки останні складені з порушенням вимог наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76 "Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій", суд вважає безпідставними з огляду на те, що невідповідність актів вимогам закону, не може свідчити про відсутність факту залиття квартири №52 за вказаною адресою та неможливість встановлення причин залиття цієї квартири. Крім того, оцінюючи всі доказі в їх сукупності, а саме пояснення свідків, суд вважає, що доводи представника відповідачки не заслуговують на увагу. Сторона відповідача, заперечуючи проти доводів позивачки, не надали жодного належного доказу, який спростовує їх вину як власника квартири в завданні шкоди майну [PERSON] Навпаки, суд враховує пояснення представника відповідачки, наданих у попередній судових засіданнях, згідно яких частково визнавала позов, визнавала сам факт залиття квартири №52 (зокрема кухні), хоча і вказувала, що розмір збитків був меншим, ніж заявлено позивачкою. Не заперечувала також той факт, що у квартирі відповідачки протікав шланг на кухні та дійсно о 21.00 год. приїжджав її прораб [PERSON] та перекривав воду на кухні. Факт залиття квартири позивачки 06.07.2017 року та причини його виклику на місце підтверджується поясненнями свідка самого [PERSON]. При цьому, суд не приймає до уваги посилання представника відповідача стосовно відсутності вини відповідачки у залитті квартири позивача, оскільки саме остання є власником квартири, з якої відбулось залиття, тому на думку суду повинна відповідати за належне утримання свого майна та технічного обладнання в ньому. Таким чином, виходячи з акту від 15.08.2017 року, пояснень представника позивача, свідків [PERSON] та [PERSON], відеозапису на СД-диску з телефону представника позивача, суд приходить до висновку щодо встановлення факту залиття квартири позивача з квартири відповідачки внаслідок недбалого відношення до сантехнічних приладів, у звязку з яким на стелі були сліди від залиття, шпалери відклеїлись, відбулося замокання підлоги та дверей, які здулися, пошкоджено електрику. Про вищевказані сліди затоплення пошкодження у квартирі позивачки, вказано і в висновку експерта від 30.09.2016 року. З урахуванням викладеного, оскільки факт залиття квартири позивачки (у липні та серпні 2016 року) стороною відповідача будь-якими належними доказами не спростовано, суд вважає, що підстави позову та вимоги [PERSON] щодо завдання матеріального збитку є обґрунтованими та суд приходить до висновку про наявність підстав для покладення на відповідача обов'язку відшкодувати позивачці збитки, пов'язані із залиттям її квартири, останнє відповідає обставинам справи та положенням матеріального закону. Щодо розміру шкоди, яка підлягає відшкодуванню, суд враховує наступне. Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) і доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Судочинство в Україні ґрунтується на основних засадах, визначених ч. 3 ст. 129 Конституції України, зокрема рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідально до ч. ч. 3 і 4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяг із них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Отже, якщо позивач для підтвердження розміру шкоди надає висновок спеціаліста, а відповідач, заперечуючи проти цього розміру, після виконання судом вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України не надає ніяких доказів на підтвердження своїх заперечень, суд відповідно до вимог ст. ст. 212, 213 ЦПК України ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач у порушення вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України ухилився від доведення обставин, на які посилався. Суд вбачає, що ухвалою суду від 23.03.2017 року за клопотання представника відповідачки [PERSON] по справі призначалась судова будівельно-технічна експертиза, на вирішення якої були поставлені наступні питання: 1.\~\~ чи є в приміщеннях квартири [ADDRESS] пошкодження які зазначені в акті від 15.08.2016 року складеного працівниками КП ЖКС «Фонтанський» та в акті від 06.07.2016 року, якщо є, то які самі, та в результаті чого вони виникли? 2. встановити чи є причино-наслідковий звязок між пошкодженнями квартири [ADDRESS] та залиттями квартири які відбулися 06.07.2016 року та 15.08.2016 року? 3. у випадку\~ виявлення\~ пошкоджень,\~ визначити\~ вартість\~ ремонтно-відновлювальних робіт, які необхідно виконати в квартирі [ADDRESS]?\~\~\~ Між тим матеріали цивільної справи були повернуті до Приморського районного суду м. Одеси без дачі експертного висновку у звязку з не проведенням відповідачем оплати вартості судової експертизи (лист директора ОНДІСЕ від 05.09.2017 року (а.с.102). При цьому, \~представником відповідачки у судовому засіданні не заперечувався факт отримання відповідачкою вказаного рахунку експерта на здійснення оплати експертизи та остання відмовилась, оскільки відповідачка не була згодна з поставленими на вирішення експерта питаннями. Повторне клопотання щодо призначення і проведення судової експертизи представником відповідача не заявлялось. З урахуванням викладеного, оскільки стороною відповідача не спростовано належним та допустимим способом суму матеріальної шкоди, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог [PERSON] в цій частині та вважає за можливе стягнути з відповідачки на користь позивачки матеріальну шкоди у розмірі 125\~673 (сто двадцять пять тисяч шістсот сімдесят три) гривень 00 копійок, розмір який визначено експертом [PERSON]. Також суд вважає за доцільне стягнути з відповідача понесені позивачем витрати за експертне дослідження у розмірі 2500, 00 грн. (дві тисячі пятсот гривень 00 коп.). При цьому, суд не приймає до уваги та не вважає належним та допустимим доказом - розрахунок розміру збитків, повязаних із заміною електропроводки, на суму 28\~000 грн., наданий представником позивача до уточнених позовних вимог. Суд не приймає до уваги розрахунок на суму 28\~000 грн. складений електриком КП ЖКС «Фонтанський», як належний та допустимий доказ, оскільки який він не є експертом та не має відповідних повноважень з визначення розміру таких збитків у відповідності з положеннями чинного законодавства. . Крім того, у матеріалах справи відсутній акт виконаних робіт, який би підтверджував такий розмір витрат на відновлення електропроводки. Отже, наданий до суду розрахунок не є беззаперечним доказом у цій справі, а тому суд вважає, що вимоги [PERSON] про стягнення з відповідачки збитків у сумі 28\~000 грн. не знайшли свого підтвердження за розглядом справи, не підтвердженні належними та допустимими доказами, а тому в їх задоволенні суд відмовляє. Стосовно вимог про відшкодування моральної шкоди суд виходить з наступного. Згідно ч. 1\~ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п. 9, 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При заподіянні особі моральної шкоди, обов'язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона. Проте, дослідивши матеріали справи, суд вбачає, що позовна заява не містить відомостей, у чому саме полягає моральна шкода, завдана позивачці, характер і обсяг страждань, якими неправомірними діями чи бездіяльністю відповідача її заподіяно, з яких міркувань вона виходила, визначаючи розмір такої шкоди, а також які саме моральні страждання позивачка зазнала. Під час судового розгляду справи суду також не надано належних та допустимих доказів на підтвердження даних вимог. При цьому суд враховує, що у квартирі мешкає саме батько позивачки [PERSON], який був присутній під час затоплень квартири. Враховуючи, що судочинство не може ґрунтуватись на припущеннях, з огляду на вищевикладене, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог [PERSON] про відшкодування моральної шкоди з недоведеністю. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахування норм закону, суд вважає, що судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог та вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 1\~281 (одна тисяча двісті вісімдесят одну) гривень 73 копійок. В частині вимог про стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн. суд відмовляє. Суд вбачає, що у матеріалах справи наявний витяг з угоди про надання правової допомоги від 24.10.2016 року, укладеної між [PERSON] та адвокатом [PERSON]. Згідно вказаного витягу, адвокат взяв на себе доручення з підготовки позовної заяви до Приморського районного суду м. Одеси про стягнення матеріальної шкоди. Суду також надано квитанцію №17 від 24.10.2016 року на суму 5000 грн. на імя [PERSON]. Між тим, з даних документів суд не вбачає, що дана сума коштів була сплачена [PERSON] саме за написання позовної заяви; з витягу угоди від 24.10.2017 року не вбачається, що за правову допомогу має бути сплачена саме така сума коштів. З урахуванням викладеного, суд не вбачає, що кошти у сумі 5000 грн. були сплачені позивачкою за правову допомогу, надану саме у рамках даної цивільної справи. Також суд не вбачає з чого виходив адвокат позивачки, визначаючи саме такий розмір вартості його послуг. На підставі викладеного в частині вимог [PERSON] про стягнення з відповідачки на її користь витрат за надану правову допомогу суд відмовляє. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. На підставі викладеного,

Outcome: partial