Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

05.12.2019 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , що залишились після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що будинок належав до колгоспного типу двору та за життя власника не був переоформлений на робочий тип двору, документ про право власності на це нерухоме майно, виданий згідно законодавства, що діяло до 01.01.2013 року - відсутній. На даний час документ, що стверджує право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями не може бути виданий у зв`язку зі смертю власника [PERSON] . Через відсутність документа на будинок, неможливість перевести колгоспний двір до іншої категорії з видачею свідоцтва про право власності та неможливість зареєструвати нерухоме майно у Державному реєстрі речових прав, оформити спадщину в нотаріальній конторі не можливо. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 10.12.2019 року відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. Правом щодо подання інших заяв по суті справи в передбаченому ст.174 ЦПК України порядку сторони не скористалися. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Представник позивача - [PERSON] подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. При цьому вказав, що позов підтримує в повному об сязі, просить задовольнити. Представник відповідача - сільський голова Губська З. також подала клопотання про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, при цьому вказала, що сільська рада вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 19.09.2017 року Виконавчим комітетом Шарівської сільської ради Валківського району Харківської області, актовий запис № 19. За життя [PERSON] склала заповіт від 01.09.2015 року, посвідчений секретарем Шарівської сільської ради Валківського району Харківської області за реєстровим №126, яким заповіла позивачу все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що на день смерті їй належить і буде належати і на що буде мати право за законом чи за заповітом. Із письмової консультації вбачається, що 09.03.2018 року Валківською державною нотаріальною конторою Харківської області відкрита спадкова справа № 37/2018 рік на підставі поданої позивачем заяви про прийняття спадщини за заповітом, зареєстрованої у Книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 89. Станом на 09.03.2018 року заповіт є чинним, не змінений і не скасований спадкодавцем. На підставі ст.1241 ЦК України непрацездатні за віком діти спадкодавця [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , від належних їм часток у спадщині відмовилась, про що подали заяви до нотаріальної контори, які зареєстровані 09.03.2018 року у Книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №№90,91. Будь-які інші заяви про прийняття спадщини чи про відмову від неї до нотаріальної контори станом на 20.11.2019 року не надходили. Чоловік спадкодавця [PERSON] помер [INFO] . До складу належного спадкодавцю майна входить житловий будинок з будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований на ім`я [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок, виданим 17.10.1989 року виконавчим комітетом Шарівської сільської ради Валківського району Харківської області, зареєстрованим Валківським МБТІ 17.10.1989 року у книзі №1 за реєстровим №65, технічним паспортом, виготовленим КП «Валківське БТІ» 23.07.2019 року та інформаційною довідкою цього ж комунального підприємства №02-08/471 від 27.08.2019 року. Спірний житловий будинок належить до колгоспного типу двору та за життя власника [PERSON] не був переоформлений з колгоспного типу двору на робочий тип двору, відповідно не був належним чином зареєстрований згідно законодавства, що діяло до 01.01.2013 року, що позбавляє позивача оформити спадкові права в нотаріальному порядку. У відповідності до ст.318 ЦК України суб`єктами права власності є Український народ та інші учасники цивільних відносин, визначені у ст.2 ЦК України. Ст.3 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою, тобто право власності на збудоване до набрання чинності вищезазначеним Законом нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, і не виникає виключно у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченого даним Законом. Правовідносини щодо майна колгоспного двору регулювалися ст.ст.120-126 ЦК Української PCP, які втратили чинність на підставі ЗУ №3718-12 від 16.12.1993 року. Внесені зміни до чинного на той час законодавства не передбачали правонаступництва прав та обов`язків щодо майна колгоспного двору іншими суб`єктами цивільних відносин, зокрема фізичною особою. Положеннями ст.ст.120,123 ЦК Української PCP (в ред. від 18 липня 1963 року), чинного на час існування колгоспних дворів, встановлено, що майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Об`єктом відносин спадкування виступають права та обов`язки спадкодавця у їх сукупності, що належали йому на момент смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Ст.1299 ЦК України передбачено обов`язок спадкоємця зареєструвати право на спадщину в органах, що здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Згідно роз`яснень Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. В даному випадку звернутися з заявою про реєстрацію прав власності на нерухоме майно за померлою особою мають право її спадкоємці. З огляду на викладене, [PERSON] , як голова та єдиний член колгоспного двору станом на 15.04.1991 року не втратила права власності на спірний будинок, який в цілому входить до складу її спадщини. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення вимог позивача, оскільки докази свідчать про право власності померлої [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи, що незаконність набуття права власності померлою судом не встановлено, позивач є спадкоємцем за заповітом, який у встановленому порядку прийняв спадщину, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved