Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

03 січня 2018 року до Великомихайлівського районного суду Одеської області звернулась [PERSON] з позовною заявою до Великомихайлівської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області, третя особа: Великомихайлівська районна державна нотаріальна контора Одеської області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за законом після смерті її бабусі [PERSON], померлої 17.01.2009 року. При зверненні до нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини, нотаріусом їй було повідомлено, що нею пропущений строк для подання такої заяви. Позивач, посилаючись на те, що строк для подання заяви про прийняття спадщини пропущений нею з поважних причин: на момент смерті бабусі їй було лише 12 років, тобто була неповнолітньою особою. Її мати, не звернулась до нотаріуса з приводу прийняття спадщини, оскільки зловживала спиртними напоями. У 2014 році вона досягла повноліття, однак, у звязку зі складними життєвими труднощами була вимушена поїхати працювати за межі області, на даний час працює у м.Києві на посаді машиніста крана у ТОВ «Будівельні матеріали», отримує заробітну плату та має можливість оформити спадщину та встановити свої спадкові права, просить суд визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. На задоволенні позову наполягає. Представник відповідача в судове засідання також не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Згідно ч.1.4\~ст. 206 ЦПК України\~позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч.3,4\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями\~206,\~207\~цього\~Кодексу. З огляду на ті обставини, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Враховуючи що розгляд справи відбувся за відсутності сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши надані\~\~документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч.2\~ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Як передбачено ст.ст.\~15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За загальним правилом (частина 1\~статті 13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1\~статті 81 ЦПК України\~повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"\~роз'яснено, що відповідно до статей\~55,\~124 Конституції України\~та\~статті 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що [PERSON] померла 17 січня 2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ФП №250275, виданого 02 жовтня 2015 року повторно Корабельним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області на підставі актового запису про смерть №02 від 19.01.2009 року, складеного виконавчим комітетом Стоянівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області. Згідно до\~ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 2\~ст. 1220 ЦК України\~передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Отже, часом відкриття спадщини є день смерті [PERSON], а саме 17 січня 2009 року, і саме з цього часу починається строк для прийняття спадщини спадкоємцями. Статтею 1217 ЦК України\~визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1\~ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Позивач [PERSON] є онукою [PERSON], померлої 17 січня 2009 року, що підтверджується наданими свідоцтвами та витягом з ДРАЦСГ: -про народження [PERSON] серії І-ФП №289623, виданого 21 березня 1996 року Прибузькою сільською радою Жовтневого району Миколаївської області на підставі актового запису про народження №05 від 21.03.1996 року, складеного Прибузькою сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, де в графі мати зазначено «Мазорук Таісія Анатоліївна»; -про народження [PERSON] серії 1-ЖД №334508, виданого 10.01.1973 року Полезненською сільською радою Великомихайлівського району Одеської області на підставі актового запису про народження №03 від 10.01.1973 року, складеного Полезненською сільською радою Великомихайлівського району Одеської області, де в графі мати зазначено «Бучко Ніна Петрівна»; -витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00017089997 від 12.09.2016 року, виданого Вітовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] (прізвище після державної реєстрації шлюбу [PERSON]) [PERSON] уклали шлюб 12.06.1993 року, зареєстрований виконавчим комітетом Прибузькою сільською радою Жовтневого району Миколаївської області; -про розірвання шлюбу [PERSON] [PERSON] [PERSON] (прізвище після державної реєстрації розірвання шлюбу [PERSON]) серії 1-ФП №082032, виданого 15.09.2016 року Вітовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області на підставі актового запису про розірвання шлюбу №173 від 19.12.1995 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції Миколаївської області; -про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] (прізвище після державної реєстрації шлюбу [PERSON]) [PERSON] серії І-ФП №271395, виданого 22.12.1995 року Прибузькою сільською радою Жовтневого району Миколаївської області на підставі актового запису про шлюб №14 від 22.12.1995 року, складеного Прибузькою сільською радою Жовтневого району Миколаївської області; [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за правом представлення, оскільки, відповідно до ч.1\~ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Мати позивачки, [PERSON] померла 29 вересня 2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ФП №264098, виданого 03.10.2017 року виконавчим комітетом Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області на підставі актового запису про смерть №86 від 03.10.2017 року, складеного виконавчим комітетом Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області. Відповідно до ч.1\~ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч.3\~ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні знайшли своє підтвердження пояснення позивача стосовно того, що вона зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено, так як вона пропустила строк, необхідний для оформлення спадщини після померлої [PERSON] Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №50967140 від 19.02.2018 року, виданої Великомихайлівською районною державною нотаріальною конторою Одеської області, спадкова справа щодо майна померлої 17.01.2009 року [PERSON], не відкривалась. У відповідності до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що суди відкривають провадження по справам у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. Це положення також закріплено у інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/04-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Також, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого\~статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Згідно зазначеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Обставини, на які посилається позивач як на підстави пропуску встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON], заслуговують на увагу та на думку суду є поважними причинами. Доказів, які спростовують твердження позивача щодо поважності причин пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини суду не надано. Представником відповідача позов визнано, заперечень він не має. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлої [PERSON] пропущений з поважних причин, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, законними, та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved