Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

У червні 2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що вона є власницею квартири [ADDRESS]. У червні 2015 року її квартиру було затоплено. Про що було складено відповідний акт. Залиття квартири сталось з вини відповідача [PERSON], а саме розірвання різьбового зєднання лічильника гарячої води на кухні під мийкою. В добровільному порядку відповідач відшкодувати заподіяну шкоду відмовляється. Відповідно до звіту про оцінку майна, вартість матеріального збитку складає 437 712 грн. За проведення експертного дослідження нею було понесені додаткові витрати в розмірі 1000 грн. Крім того, через неправомірні дії відповідача, їй заподіяно моральної шкоди, яку вона оцінює в розмірі 50 000 грн. Просила суд стягнути з [PERSON] на її користь на відшкодування матеріальної шкоди 438 712 грн., на відшкодування моральної шкоди 50000 грн., судові витрати покласти на відповідача. У судовому засіданні представник позивача та позивачка позовні вимоги підтримали. Суду пояснили, що причиною залиття є пошкодження в квартирі відповідачки. Після залиття квартири вона замінила гіпсокартон, електрику, проштукатурила та покрасила стіни, відремонтувала люстру, пилосос, ноутбук, замінила ламінат, плінтуса. В цілому за матеріали та роботи витратила більше 120 000 грн. Договори на проведені роботи не укладала, чеки та квитанції майже не збереглись. Розмір заподіяної матеріальної шкоди підтверджений поданим звітом. Також після затоплення їй потрібно ще зробити хімчистку дивану, замінити постільну білизну, речі особистого вжитку, подушки, ковдри. Через затоплення квартири вона вимушена була відвезти дитину, зазнала душевних переживань, тривалий час тривають судові спори щодо відшкодування шкоди. Просили суд задоволити позов в повному обсязі. У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував. Суду пояснив, що дійсно 03 червня 2015 року було затоплено квартиру позивачки. Оскільки розрив стався на стояку, який входив в квартиру, тому вина відповідача відсутня. Крім того, розмір матеріальної шкоди є значно завищеним та не відповідає дійсній шкоді. Просив відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При розгляді справи судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, укладеного 27 серпня 2011 року, та витягом з Державного реєстру правочинів №10309800 від 27 серпня 2011 року. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартир, укладеного 28 грудня 2010 року. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобовязаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обовязок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Відповідно до п.п. 2, 4, 7 ч.3 ст.20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний своєчасно вживати заходів щодо усунення виявлених неполадок, пов"язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної; за власний рахунок ремонт ремонтувати та міняти санітарно -технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини, допускати у приміщення, будинки, споруди представників виконавця (виробника) в порядку, визначеному законом і договором, для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних і профілактичних оглядів та перевірки показників засобів обліку. З пояснень сторін та матеріалів справи встановлено, що 03 червня 2015 року сталось затоплення квартири позивача [PERSON] Згідно акту огляду приміщення №65 від 04 червня 2015 року залиття квартири відбулось з квартири №26, на кухні під мийкою біля облікової частини лічильника розірвало різьбове зєднання на ГВС між водоміром та зворотнім клапаном. У судовому засіданні представник відповідача заперечуючи проти позову з-підстав, що розрив стався не з вини відповідачки [PERSON] Але доказів на підтвердження даної обставини суду не надав, оскільки зважаючи на презумпцію вини обовязок довести дану обставину покладається на відповідача. Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №1536 від 18 грудня 2015 року, проведеної ТОВ «Київська незалежна судово-експертна установа» були встановлені пошкодження. Вартість відновлюваних ремонтно-будівельних робіт (матеріальний збиток) у квартирі№16 по вул. В. Лобановського, буд.5 для усунення пошкоджень опорядження поверхні конструктивних елементів на час проведення дослідження становить 33 610 грн. У судовому засіданні був допитаний експерт [PERSON], який висновок підтримав, надав суду пояснення щодо визначення пошкоджень, їх вартості. Вказав, що можливе коригування вартості робіт 10-20%, що повязане з часом проведення таких робіт. Висновок спеціаліста, наданий позивачем, є неповним, завищеним та проведеним не у відповідності до методики, не враховано дійсні пошкодження, наявні втручання у зазначені ціни. Враховуючи пояснення експерта [PERSON], який попереджений про кримінальну відповідальність, позивачем не заявлено клопотання про допит оцінювача [PERSON] щодо звіту №552 від 08 червня 2015 року, суд при визначенні розміру заподіяного матеріального збитку бере до уваги експертизу, проведену за ухвалою суду. Таким чином з відповідачки [PERSON] слід стягнути на відшкодування матеріального збитку, завданого залиттям квартири, 33 610 грн. Пояснення представник позивача, що даний звіт складений лише у грудні 2015 року, суд до уваги не бере, оскільки дане твердження не спростовує висновків судового експерта. Також при визначенні розміру завданого збитку, суд до уваги не бере подані чеки, квитанції, рахунки, оскільки з них не можливо встановити хто здійснював купівлю даних матеріалів, де вони були використані, хто визначав обсяг необхідних до заміни матеріалів, не відповідність закуплених матеріалів тим пошкодженням, що відображені у висновку експерта. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, що полягає у душевних стражданнях яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в іншій спосіб, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Пунктом 9 постанови Пленум Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" передбачено, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Також позивачу спричинені й моральні страждання, а саме внаслідок залиття речі позивача були пошкоджені, що призвело до негативних змін упорядкованого життєвого ритму позивача. При встановленні розміру відшкодування моральної шкоди суд також враховує обставини справи та докази в їх сукупності, характер і тривалість страждань, стан здоров'я позивача, тяжкість завданого збитку та наслідки. Тому до стягненню з відповідача [PERSON] на відшкодування моральної шкоди підлягає сума в розмірі 2 000 грн.

Outcome: approved