Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

10 лютого 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Виконавчого комітету Вінницької міської ради про визнання права користування та зобов`язання укладення договору найму на житлове приміщення. Свої вимоги мотивувала тим, що у квітні 2017 року на підставі листа Виконавчого комітету Вінницької міської ради за вхідним №01-00-003-14460 від 05.04.2017 року ТОВ «ЖЕО» позивачку вселено до квартири [ADDRESS] . На підставі вказаного листа та заяви [PERSON] . Товариством з обмеженою відповідальністю «ЖЕО» на її ім`я було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] для сплати за комунальні послуги. Позивачкою укладено договір приєднання від 19.10.2017 року про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення; договір від 19.10.2017 року про надання послуг з вивезення побутових відходів; договір №060270097 про користування електричною енергією; договір №01196229 від 23.10.2017 року про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Станом на день звернення із позовною заявою позивачка проживає у даній квартирі, що підтверджується актом ТОВ «ЖЕО» від 23.12.2020 року та заявою старшого по будинку від 23.12.2020 року. На звернення до Виконавчого комітету Вінницької міської ради з проханням укласти із нею договір найму на спірну квартиру позивачка отримала відповідь листом від 18.12.2020 року, яким її повідомили про відсутність можливості укладення даного договору. Позивач позбавлена можливості оформити право власності на займане житло, оскільки не зареєстрована у ньому, а у відповідних органах відсутні правові підстави провести реєстрацію її місця проживання, так як вселення відбулось на підставі листа, а ордер на вселення в спірне приміщення та договір найму житла відсутні. З огляду на зазначене вище позивач звернулася до суду і даною позовною заявою. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16 лютого 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, та просила їх задовольнити. Представник відповідача Никонюк О.В., який діє на підставі довіреності №28 від 25.01.2021 року, при вирішенні спору поклався на розсуд суду. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, що склалися між сторонами у справі, що врегульовані відповідними нормами ЖК УРСР. Судом встановлено, що листом Виконавчого комітету Вінницької міської ради за вхідним №01-00-003-14460 від 05.04.2017 року з метою запобігання самовільного заселення та збереження житлового приміщення забезпечено вселення [PERSON] в кімнату [ADDRESS] , паспорт серії [NUMBER] виданий 12.05.1996 року Ленінським РВ УМВС України у Вінницькій області (а.с. 11). Згідно довідки Департаменту житлового господарства Вінницької міської ради №20-00-019-146065 від 24.12.2020 року квартира [ADDRESS] є об`єктом комунальної власності Вінницької міської об`єднаної територіальної громади (а.с. 10). Як слідує із довідки ТОВ «Житлово-Експлуатаційне Об`єднання» вих. №4012 від 23.12.2020 року, будинок [ADDRESS] знаходиться на обслуговуванні ТОВ «ЖЕО» та перебуває у державній власності. Особовий рахунок квартири [ADDRESS] відкрито на ім`я [PERSON] , у квартирі нікого не зареєстровано (а.с. 12). Згідно копії особового рахунку № [NUMBER] ТОВ "ЖЕО" (вих. №4011 від 23.12.2020) [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , тип квартири - державна. (а.с. 13). З метою отримання комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] укладено Договір приєднання про надання послуг з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) від 19.10.2017 року, Договір про надання послуг з вивезення побутових відходів від 19.10.2017 року, Договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 23.10.2017 року №01168229, Договір №060270097 про користування електричною енергією від 26.10.2017 року (а.с. 14-21). Згідно відомостей Акту №1393 затвердженого директором ТОВ «ЖЕО» 23.12.2020 року, встановлено, що на момент обстеження за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає [PERSON] (а.с. 22). Як вбачається із заяви за підписом старшого по будинку [PERSON] та бухгалтера [PERSON] від 23.12.2020 року [PERSON] приймала активну участь в ремонті будинку, на всі потреби будинку завжди здавала гроші (а.с. 23). Згідно відповіді Департаменту житлового господарства Вінницької міської ради №3-01-155007/01-20 від 28.12.2020 року [PERSON] повідомлено про відсутність у виконкому міської ради правових підстав щодо укладення із [PERSON] договору найму жилого приміщення, так як ордер на зайняття кімнати [ADDRESS] відсутній (а.с. 24). Згідно зі ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст. 47 ЖК УРСР норма жилої площі встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метра на одну особу. Підстави для визнання громадян потребуючими поліпшення житлових умов закріплені у статті 34 Житлового кодексу УРСР, відповідно до частини першої якої потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни: 1) забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному Радою Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок; 2) які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам; 3) які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї. Перелік зазначених захворювань затверджується Міністерством охорони здоров`я Української РСР за погодженням з Українською республіканською радою професійних спілок; 4) які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів; 5) які проживають тривалий час за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності; 6) які проживають у гуртожитках. Відповідно до ст. 61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Згідно ст. 63 ЖК УРСР предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні» місцем проживання фізичної особи вважається адміністративно - територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Статтею 310 ЦК України визначено, що фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що вимоги позовної заяви є обґрунтованими та наявні правові підстави для задоволення даного позову.

Outcome: approved