Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

10 червня 2021 року командир військової частини [NUMBER] [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою та свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] наказом №71 від 06.03.2015 року був зарахований до списків особового складу військової частини польова пошта [NUMBER] (на даний час військова частина [NUMBER] ). Відповідно до вироку Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20.12.2018 у справі №320/9646/18 [PERSON] визнано винним за ч.4 ст.407 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, звільнено від відбуття покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк тривалістю 1 рік. Наказом командира військової частини [NUMBER] № 97 від 02.05.2019 [PERSON] , звільнений з військової служби у запас за підпунктом «д»(у зв`язку з набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді обмеження волі), виключений зі списків особового складу частини, з усіх видів забезпечення. Також було проведено відрахування вартості обмундирування в сумі 8826 грн. 67 коп. Після звільнення відповідача з військової служби залишок непогашеної матеріальної шкоди, нанесеної [PERSON] державі в особі військової частини становить 8826,67 грн., у зв`язку з чим позивач був змушений звернутись до суду. Просить стягнути з відповідача на користь військової частини [NUMBER] матеріальну шкоду в сумі 8826 грн. 67 коп. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, заяви про відкладення розгляду справи до суду не надходили, відзив у визначений судом строк не подано. На підставі\~ст. 280 ЦПК України\~суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Ухвалою суду від 01 липня 2021 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 13 серпня 2021 року. Розгляд справи відкладався у зв`язку з неявкою відповідача. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] наказом №71 від 06.03.2015 року був зарахований до списків особового складу військової частини польова пошта [NUMBER] на посаду оператора 6 обслуги 2 реактивного артилерійського взводу 4 реактивної артилерійської батареї 2 реактивного артилерійського дивізіону, ВОС 140543А шпк " солдат". (а. с. 9). Відповідно до карточки № 437 військовослужбовця солдат був забезпечений речовим майном, згідно визначених норм. (а. с. 13). Відповідно до вироку Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20.12.2018 у справі №320/9646/18 [PERSON] визнано винним за ч.4 ст.407 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, звільнено від відбуття покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк тривалістю 1 рік. Вирок набрав законної сили 22.01.2019 року. (а.с.19-20). Відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] №97 від 02.05.2019 року солдат [PERSON] , звільнений наказом командира військової частини [NUMBER] від 25.04.2019 з військової служби, виключений зі списків особового складу частини, з усіх видів забезпечення з 22.01.2019 року. Наказом утримано кошти за втрачене речове майно в сумі 5506 грн. 42 коп., утримано майно, термін носіння якого не закінчився в сумі 3320 грн. 25 коп. (а.с.15). Перелік та вартість майна, кошти за яке утримані з відповідача, визначені у довідках-розрахунках №216, №217 від 26.04.2019 (а.с. 15-16). Відповідно до витягу з книги грошових стягнень та нарахувань за номенклатурою на 2020 р. №263/2020 залишок непогашеної матеріальної шкоди, нанесеної солдатом [PERSON] державі в особі військової частини становить 8826,67 грн. (а.с.18). Відповідно до ст. ст.\~1,\~2,\~3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України»\~військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням. Порушення вимог чинного законодавства України при використанні закріпленого за військовими частинами Збройних Сил України військового майна, що спричинило його втрату порушує економічні інтереси держави. Підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами, визначає Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затверджене\~Постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року № 243/95-ВР\~із змінами і доповненнями, внесеними\~Законом України від 21 грудня 2000 року № 2171-III. Згідно з п. 2 зазначеного Положення відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, завдана розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів (далі - військові частини) для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати. У випадках, передбачених пунктом 14 цього Положення, відшкодування військовослужбовцем і призваним на збори військовозобов`язаним прямої дійсної шкоди, заподіяної державі, здійснюється у кратному співвідношенні до вартості майна. Пунктом 8 Положення передбачено, що залежно від того навмисно чи необережно заподіяно шкоди, а також з урахуванням суспільної небезпечності дії (бездіяльності) винної особи та обставин, за яких заподіяно шкоду і вартості майна до військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних застосовується повна або обмежена матеріальна відповідальність. Згідно з п.13 Положення військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, у разі: умисного знищення, пошкодження, псування, розкрадання, незаконного витрачання військового майна або вчинення інших умисних протиправних дій; приписки у нарядах та інших документах фактично не виконаних робіт, перекручування звітних даних і обману держави в інших формах; заподіяння шкоди особою, яка перебувала у нетверезому стані; дій (бездіяльності), що мають ознаки злочину; недостачі, а також знищення або псування військового майна, переданого їм під звіт для зберігання, перевезення, використання чи для іншої мети. Відповідно до п.14 Положення військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані за шкоду, заподіяну розкраданням, марнотратством або втратою зброї та боєприпасів, оптичних приладів, засобів зв`язку, спеціальної техніки, льотно-технічного, спеціального морського і десантного обмундирування, штурманського спорядження, спеціального одягу і взуття, інвентарних речей та деяких інших видів військового майна несуть матеріальну відповідальність у 2-10-кратному розмірі вартості цього майна. Перелік військового майна, недостача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості, затверджується Кабінетом Міністрів України. Згідно п.16 Положення розмір заподіяної державі шкоди визначається за фактичними втратами на підставі даних обліку виходячи з вільних оптово- роздрібних чи договірних цін, що діють на період розгляду питання про матеріальну відповідальність, в разі відсутності таких даних - за цінами, що обчислюються в порядку, який визначається Міністерством економіки України. Згідно п.30 Положення у разі звільнення у запас або у відставку чи вибуття із військової частини винної особи (винних осіб) до прийняття рішення гро стягнення з неї заподіяної шкоди командир(начальник) військової частини у порядку, встановленому чинним законодавством, подає цивільний позов до суду на суму заподіяної цією особою шкоди. Згідно п.31 Положення у разі звільнення у запас або у відставку чи вибуття із військової частини винної особи (винних осіб) до прийняття рішення про стягнення з неї заподіяної шкоди командир (начальник) військової частини у порядку, встановленому чинним законодавством, подає цивільний позов до суду на суму заподіяної цією особою шкоди. Визначення розміру шкоди та порядок її відшкодування передбачено розділом IV. зазначеного Положення, де, зокрема, передбачено, що за висновками ревізії (перевірки), інвентаризації, органу дізнання, попереднього слідства або суду командир (начальник) військової частини в п`ятиденний термін з дня одержання такого висновку видає наказ про стягнення з винної особи відповідної суми. Відповідно до\~ст. 326 ЦК України\~у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. За нормами ч. 1\~ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З вироку Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20.12.2018 у справі №320/9646/18 вбачається, що по справі цивільний позов не заявлявся (а.с.19-20). Таким чином, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для покладення на відповідача обов`язку по відшкодуванню вказаної шкоди, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а саме в розмірі 8826 грн. 67 коп. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved