Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

03.12.2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх доходів, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи свій позов тим, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свою дитину. А також просить стягнути аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки усіх доходів, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач в судове засідання не з'явилась надала до суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти позову не заперечує. З'ясувавши обставини справи, перевіривши докази, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено що [PERSON], являється батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 4). Неповнолітня дитина проживає разом з матір'ю. Вказана обставина визнається батьком дитини. Статтею 180 СК України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів судом враховуються обставини, визначені статтею 182 СК України, а саме стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4 зазначеної статті передбачено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З матеріалів справи вбачається, що відповідач працює оператором сушильних установок з в. о. машиніста в ТОВ "Гідросенд" (а. с. 21), а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дружини з якою проживає дитина. Відповідно до вимог ч.4, ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права свободи та інтереси інших осіб та вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст.180, ч.3 ст. 181, 191 СК України,

Outcome: approved