Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

Позивач звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області із вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі, в розмірі по 2 000 гривень 00 копійок щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві, просили позов задоволити. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, вказавши, що не погоджується з розміром аліментів, які просить позивачка. Вказавши, що він належним чином виконує свої батьківські обов'язки, приймає участь у вихованні дітей, спілкується з ними, цікавиться їх життям, добровільно сплачує позивачці кошти на їх утримання. Відтак, просить позов задоволити частково та стягувати з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі, в розмірі по 1 000 (одній тисячі) гривень 00 копійок щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач заперечила проти запропонованого відповідачем розміру аліментів на утримання дітей, а саме в розмірі 1000 грн., щомісячно, на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу пред'явлення позову та до досягнення дітьми повноліття та наполягає на задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача, письмові докази по справі, приходить до таких висновків Як було встановлено в судовому засіданні сторони перебувають у шлюбі з 29 вересня 2001 року, що стверджується свідоцтвом про одруження, серії [NUMBER] від 29.09.2001 року. Від шлюбу мають 4 -х дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 02.07.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Рівне, актовий запис № 1091; [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 13.11.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Рівне, актовий запис № 2230; [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 29.03.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 2922; [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 11.11.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 2923. На підставі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. З аналізу вказаних законодавчих положень та роз'яснення, що міститься в постанові Пленуму Верховного Суду України вбачається, що стягнення аліментів здійснюється у випадку відсутності згоди між батьками щодо їх участі в утриманні спільної дитини за позовом того з батьків, з ким проживає дитина, або ж у разі якщо дитина проживає разом з обома батьками, аліменти стягуються з того, хто ухиляється від її утримання на користь того з батьків, хто фактично утримує дитину. Як встановлено судом відповідач приймає участь в утриманні спільних дітей, однак враховуючи те, що відповідач проживає окремо, при цьому домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дітей відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їх дітей. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В силу ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ст.181 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів судом враховується, що відповідач не є особою похилого віку, не має на утриманні інших осіб, добровільно надає кошти на утримання дітей, офіційно не працює, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів із відповідача на утримання дітей, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн., щомісячно, на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу пред'явлення позову та до досягнення дітьми повноліття. Тому, зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини (ч. 1ст. 41 СК України) та враховуючи визначений законодавцем прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, стягнення аліментів в розмірі 1000 гривен на кожну дитину, суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей у даному віці. Покликання позивача на ту обставину, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у розмірі 2000 гривен щомісячно на кожну дитину, в судовому засіданні свого підтвердження не знайшло, жодних належних та допустимих доказів спроможності відповідача сплачувати аліменти у вказаному розмірі стороною позивача не надано та в судовому засіданні не здобуто. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того, приймаючи до уваги, що позивачка при пред"явленні позову про стягнення аліментів, звільнена від сплати судового збору, на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", на виконання вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: partial