Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] за участю третьої особи Служби у справах дітей Дарницької районної державної адміністрації в місті Києві про визначення місця проживання дитини. Свої вимоги мотивувала тим, що з 04 жовтня 1997 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 18 травня 2018 року розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач просить визначити місце проживання малолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Позивач уточнила позовні вимоги та остаточно просить визначити місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] , [INFO] , за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01 серпня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження. 28 січня 2019 року ухвалою суду у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про зупинення провадження у справі відмовлено. Крім того, 28 січня 2019 року протокольною ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Також, 28 січня 2019 року ухвалою суду виправлено описку в ухвалі Дніпровського районного суду від 28 січня 2019 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] за участю третьої особи Служби у справах дітей Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини: в описовій частині ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 28 січня 2019 року правильно зазначити по-батькові позивача « [PERSON] » замість неправильного « [PERSON] ». 02 травня 2019 року протокольною ухвалою суду залучено Службу у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору. 18 липня 2019 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті вимог. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позові. Представництво інтересів здійснювала [PERSON] . Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених у позові. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, який долучено до матеріалів справи. Представництво інтересів здійснював [PERSON] . Представник відповідача позовні вимоги не визнав повністю, оскільки відповідач по день звернення позивача до суду з позовною заявою відповідач проживав разом з дитиною та позивачем. Представник третьої особи Служби у справах дітей Дарницької районної державної адміністрації в місті Києві в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Служби у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та просить прийняти рішення з урахуванням інтересів дитини. Відповідно до вимог ст. 171 Сімейного кодексу України судом не заслухана думка малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки через свій ранній дитячий вік (9 років) вона не в змозі чітко і ясно висловити свою думку щодо її місця проживання. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. З 04 жовтня 1997 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 18 травня 2018 року розірвано (а.с. 123). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 12). Позивач просить визначити місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] , [INFO] , за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування. На підтвердження позовних вимог щодо визначення місця проживання дитини позивачем надано довідку Національного педагогічного університету імені М.П.Драгоманова, відповідно до якої загальна сума доходу позивача за період з 01 липня 2017 року по 30 червня 2018 року становить у розмірі 280970,34 грн. (а.с. 13), довідку Національного педагогічного університету імені М.П.Драгоманова про те, що позивач дійсно працює в Національному педагогічному університеті імені М.П.Драгоманова на посаді завідувача кафедри інновацій та інформаційної діяльності в освіті (а.с. 14), позитивну характеристику [PERSON] , видану Національним педагогічним університетом імені М.П.Драгоманова (а.с. 15-16), позитивну характеристику [PERSON] , видану Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Григоренка 12» (а.с. 17), характеристику [PERSON] , видану Середнім загальноосвітнім закладом «Слов`янська гімназія», що мати приділяє увагу розвитку дитини, цікавиться її успіхами (а.с. 22-23), характеристику [PERSON] , видану Центром хореографічної майстерні «Веселад», в якій вказано про відповідальне ставлення матері до виховання (а.с. 24), довідка Центру хореографічної майстерні «Веселад» про те, що [PERSON] відвідує заняття в танцювальному гуртку з жовтня 2016 року, за заняття матір"ю були сплачені кошти (а.с. 25), акт обстеження умов проживання дитини, яка проживає за адресою: [ADDRESS] , відповідно до якого місце для відпочинку облаштоване, основні потреби дитини задоволено, дитина має окрему кімнату, яка гарно мебльована, затишна, охайна. Речі дитини складені, чисті та відповідають віку дитини. У дитини багато іграшок. Зі слів батька він з дитиною готує нескладні кулінарні страви, шиє одяг для ляльок та малює. Продукти харчування в наявності (а.с. 26-28), договір про надання послуг від 20 липня 2018 року, укладений між позивачем та фізичною-особою підприємцем [PERSON] , відповідно до умов якого представник який представляє інтереси [PERSON] у сфері фото- та відеореклами та у проектах, пов`язаних з фото- та відеодіяльністю, шляхом залучення до участі у творчих проектах (а.с. 158-160), договір про надання фотопослуг від 20 липня 2018 року (а.с. 161, 162), квитанцію про оплату позивачем вартості портфоліо у розмірі 8 500,00 грн. (а.с. 163), квитанцію від 13 вересня 2018 року про оплату позивачем вартості танцювального гуртку на суму 605,00 грн. (а.с. 164), квитанцію від 20 жовтня 2018 року про оплату позивачем евартості танцювального гуртку на суму 605,00 грн. (а.с. 165), лист міського центру дитини від 08 жовтня 2018 року про відмову відповідача від участі в медіації (а.с. 166), акт № 650 оцінки потреб сім`ї/особи від 10 жовтня 2018 року (а.с. 167-169), висновок оцінки потреб сім`ї № 650 від 10 жовтня 2018 року (а.с.170-171). Крім того, на підтвердження вимог позивач надала характеристику-висновок психоемоційного стану [PERSON] , [INFO] , від 13 березня 2018 року, відповідно до якої дитині була запропонована робота з метафоричними картами, для визначення ставлення дитини до батьків і до ситуації, яка склалася в родині. Вибираючи карту - проекцію батька, [PERSON] характеризує персонажа, як бездіяльного, розгубленого, пасивного. [PERSON] обережно зізнається, що хоча з батьком і проводить певний час, що він «легкий» до гри, однак по відношенню до нього відчуває страх, особливо в ситуаціях конфлікту з матір`ю, і загрозу з приводу агресивної поведінки батька в стосунках з матір`ю. По відношенню до [PERSON] фізичної агресії не виявляє, однак її лякають прояви вербальної агресії, які можна охарактеризувати, як грубість та імпульсивність. [PERSON] тривожить непередбачуваність ситуації, яка склалася у сімейній системі. Однак, у період, коли батьки [PERSON] роз`їхалися і батько проживав окремо з жовтня 2017 року по грудень 2017 року, - [PERSON] характеризує свій стан, як легкий, навіть вживає слово «вільна» (а.с. 29-30, 31, 32, 33, 34 35, 36). Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач [PERSON] скористався своїм правом подачі відзиву до позову, відповідно до якого заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження окремого проживання з позивачем та наявності спору щодо місця проживання дитини. По день звернення позивача до суду з позовною заявою відповідач проживав разом з дитиною та позивачем. 25 серпня 2018 позивач за власної ініціатива залишила спільне з відповідачем місце проживання та разом з малолітньою дитиною переїхала до нового місця проживання, яке відповідачу не відоме. На підтвердження відзиву відповідач надав суду акт проведення оцінки рівня безпеки дитини від 04 липня 2018 року (а.с. 92-99), заяву позивача від 28 серпня 2018 року, адресовану Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Дарницького району м. Києва про складання акту обстеження умов проживання дитини за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю матері та малолітньої дитини та встановлення місця проживання дружини та малолітньої дитини (а.с. 102), заяву позивача від 28 серпня 2018 року, адресовану Службі у справах дітей Дарницької районної державної адміністрації в місті Києві про складання акту обстеження умов проживання дитини за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю матері та малолітньої дитини та встановлення місця проживання дружини та малолітньої дитини (а.с. 103), характеристику [PERSON] , видану Середнім загальноосвітнім закладом «Слов`янська гімназія», відповідно до якої батько [PERSON] приймає активну участь у вихованні доньки та активну участь у житті класу (а.с. 104), квитанцію від 27 серпня 2018 року про сплату аліментів у розмірі 1860,00 грн. (а.с. 118), квитанцію від 21 квітень 2018 року про сплату аліментів у розмірі 1860,00 грн. (а.с. 119), квитанцію від 11 травня 2018 року про сплату аліментів у розмірі 1860,00 грн. (а.с. 120), квитанцію від 13 червня 2018 року про сплату аліментів у розмірі 1860,00 грн. (а.с. 121), квитанцію від 31 липня 2018 року про сплату аліментів у розмірі 1860,00 грн. (а.с. 118), довідку Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Григоренка 12» від 06 червня 2018 року, відповідно до якої відповідач станом на 06 червня 2018 року фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з дружиною та малолітньою донькою [PERSON] (а.с. 126), довідку Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Григоренка 12» від 01 березня 2018 року, відповідно до якої відповідач станом на 01 березня 2018 року фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з дружиною та малолітньою донькою [PERSON] (а.с. 127). Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно частини першої та другої ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі ст. 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. За ч. ч. 2 та 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. За ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно зі ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ст. 161 Сімейного кодексу України у випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 судам роз`яснено, що при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно висновку Органу опіки та піклування Дарницької районної державної адміністрації в місті Києві про визначення місця проживання дитини № 101-56/03 від 03 січня 2019 року, комісія вважає за доцільне визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] (а.с. 154-155). Отже, зібрані докази свідчать про те, що позивач має постійну роботу, піклується про стан здоров`я дитини, її фізичний та духовний розвиток, забезпечує їх харчуванням, одягом тощо. Жодних фактів, що залишення дітей з матір`ю буде суперечити їх інтересам не встановлено. За встановлених обставин суд приходить висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] за участю третіх осіб Служби у справах дітей Дарницької районної державної адміністрації в місті Києві, Служби у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини повністю: визначити місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] , [INFO] , за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування. Позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 7000,00 грн. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Отже, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Однак позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження оплати вартості правничої допомог, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень За встановлених обставин не підлягають стягненню з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп., відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" (а.с. 1). Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved