Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

Представник позивача за довіреністю [PERSON] 25 вересня 2017 року звернувся до суду з позовом та свої вимоги мотивує тим, що між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №490905735 від 18.01.2013 року на суму 11281,23 грн. Між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата Майнінг Груп» 30.09.2014 року було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ «Дата Майнінг Груп» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. В подальшому між ТОВ «Дата Майнінг Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 10.10.2016 року укладено договір факторингу №2016-1 ДМГ/ЄАПБ, відповідно до умов якого ТОВ «Дата Майнінг Груп» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають у себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «Дата Майнінг Груп», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги грошових коштів до відповідача. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 10.10.2016 року позивачем не здійснювалося жодних штрафних санкцій. [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором в сумі 36957,56 грн., з яких: 11281,23 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 12576,33 грн. заборгованість по процентам та комісією; 13100 грн. пеня, штраф, неустойка. Посилаючись на те, що відповідач, не виконуючи належним чином зобов`язання за договором, порушує його умови, просить суд стягнути із відповідача на його користь 41871,89 грн. заборгованості за договором. Заочним рішенням від 13 лютого 2018 року позовні вимоги було задоволено. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 03.11.2020 за зявою [PERSON] скасовано заочне рішення та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. 16 листопада 2020 року від представника ТОВ «ФК «ЄАПБ» Дергунова К.В. надійшли додаткові пояснення, відповідно до яких загальний строк позовної давності по кредитному договору № 490905735 від 18 січня 2013 року з 21.01.2016 та закінчується 21.01.2019 року. Тому позивач, звернувшись до суду у вересні 2017 року строк позовної давності не пропустив (а.с.137-139). Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує . Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. В заяві зазначає, що позивачем подано позов з пропущенням строку позовної давності, що є підставою для залишення позовної заяви без розгляду. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом встановлено, що 18 січня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №490905735. Згідно з пунктом 2.1., 2.2. цього Договору сума кредиту складає 11281,23 грн., а процентна ставка за користування кредитом 39,90 % річних, тип процентної ставки фіксована, з кінцевою датою повернення кредиту 21.01.2016 року, що є датою припинення нарахування відсотків та комісій (а.с.5). Пунктом 2.6 розділу № 1 «Базові умови кредитування» зазначеного договору визначено порядок повернення кредиту, сплати процентів за його користування та інших платежів за цим договором, а саме: платежі з повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, суми комісійної винагороди та інші платежі за цим договором сплачуються щомісячно, рівними частинами у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених цим договором та відповідно до Графіку платежів, який є додатком №1 до цього договору та його невід`ємною частиною. Сукупна вартість кредиту з урахуванням вартості усіх супутніх послуг визначена в Додатку № 1 до цього Договору, який є його невід`ємного частиною (п. 2.7 розділу № 1 «Базові умови кредитування» кредитного договору). У довідці про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість по кредиту на реструктуризацію (рефінансування) заборгованості по кредитній картці, яка 18.01.2013 підписана відповідачем, визначено умови кредитування (а.с. 9). Сторонами договору також узгоджено графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахування вартості супутніх послуг (а.с.8-10). Відповідач підтвердив, що він письмово ознайомлений з умовами надання кредиту та з якими він цілком згодний, що отримав свій примірник договору, що він у письмовій формі ознайомився з Загальними умовами рефінансування кредитної картки, затвердженими Розпорядженням ПАТ «Альфа Банк» №___ від ____2011р. (так у договорі), які йому роз?яснені, зрозумілі та з якими він цілком згодний (п. 5 кредитного договору) Між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп» 30.09.2014 року було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ «Дата Майнінг Груп» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 490905735 від 18.01.2013 року (а.с. 16). Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 10.10.2016 року укладено договір факторингу №2016-1 ДМГ/ЄАПБ відповідності до умов якого, ТОВ «Дата Майнінг Груп» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають у себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить товариству з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп», а товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги грошових коштів від відповідача (20-22). Відповідно до додатку №1-1 до договору факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року характеристики права вимоги, переданих фактору клієнтом за договором та боржників за основними договорами ТОВ «ФК» ЄАПБ» набув права грошової вимоги до [PERSON] . Згідно з додатком №1-1 до договору факторингу за №2016-1ДМГ/ЄПАБ від 10.10.2016 ТОВ "ФК "ЄАПБ" набув права грошової вимоги до [PERSON] у сумі 36957,56 грн., з яких: 11281,23 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 12576,33 грн. заборгованість по процентам та комісією; 13100 грн. пеня, штраф, неустойка (а.с.23). Про те, що позивач набув права грошової вимоги у сумі 36957,56 грн. відповідач був повідомлений письмово за вих.№001466607-1 від 19.10.2016 (а.с.14). Крім того, відповідачу 24.10.2016 року була направлена Вимога про порядок погашення заборгованості по кредитному договору №490905735 від 18.01.2013 року, яка не була виконана відповідачем (а.с. 16). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором борг за договором у розмірі 542,09 грн. вперше виник 21.02.2013. Остання проплата за кредитним договором відбулась 15.01.2014 у розмірі 550,00 грн. (а.с. 13) Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11\~Цивільного кодексу\~України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 599\~ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до статей 526, 527, 530\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, належними сторонами. За частиною 1 статті 625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог статей 525-526, 530, 1050 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима. Відповідно до частини 2 статті 1050\~ЦК України якщо договором установлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (стаття 1078 ЦК України). Відповідно до ст.\~1082\~ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно з вимогами статті 516\~ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням частини 2 статті 516 ЦК України. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що відповідач не погасив узятий ним кредит, не сплатив відсотків, комісію, неустойку а тому відповідно до зазначених вище норм цивільного законодавства заборгованість в сумі 36957,56 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до графіку погашення кредиту, відсотків та винагороди останній платіж повинен був бути здійснений 21.06.2016 року.( а.с. 08-10) Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно до\~ч.\~2\~п.\~1\~ст.\~258\~ЦК України\~позовна давність\~в один\~рік застосовується,\~зокрема,\~до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 1 ст. 262 ЦК України заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. 3а змістом наведених норм початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. При чому заміна кредитора у зобов?язанні не впливає на перебіг строку позовної давності. З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір було укладено 18.01.2013 строком до 21.01.2016 року, тобто строк визначено з 18.01.2013 до 21.01.2016. Саме в цей проміжок часу відповідач повинен був незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість. Як свідчить розрахунок заборгованості за кредитом у гривні, вперше прострочена заборгованість за кредитом виникла у відповідача 21.02.2013, остання проплата [PERSON] на погашення боргу в розмірі 550, 00 грн. відбулась 15.01.2014, а отже позовна давність для захисту порушеного права позивача тривала з 15.01.2014 року до 15.01.2017 року. Даний позов було подано 25 вересня 2017 року. При цьому, позивачем не наведено обставин та підстав, за яких ним було пропущено строк загальної позовної давності та не наведено поважності причин пропуску такого строку. Із заявами про поновлення такого строку ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» також не зверталося. Доводи позивача щодо необхідності обрахування строків позовної давності з моменту закінчення строку кредитного договору 21.06.2016 не відповідають положенням закону. Суд не приймає до уваги твердження представника позивача, викладені у відповіді на відзиві щодо збільшення строків позовної давності до 50 років на підставі п. 5 Кредитного договору і п. 24 розділу 2 Загальних умов рефінансування кредитної картки ПАТ «Альфа Банк». Згідно з ч. 1ст.\~259\~ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Згідно із частинами першою, другою статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Матеріали справи не містять доказів, що загальними умовами рефінансування кредитної картки, на які посилається позивач, збільшено до 50 років строк позовної давності, також не надано доказів, що ці загальні умови містять підпис відповідача. У пункті 5 кредитного договору не зазначено ні дати ні номеру розпорядження, яким затверджено загальні умови і порядок рефінансування кредитної картки. В укладеному між сторонами кредитному договорі домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності немає. З цих підстав суд доходить висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження укладеної письмової домовленості сторін про збільшення позовної давності. За таких обставин, суд вважає, що заява відповідача про застосування строків позовної давності підлягає задоволенню. Тому суд вважає необхідним застосувати до позовних вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь заборгованості строк позовної давності. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 490905735 від 18.01.2013 не підлягають задоволенню у зв`язку з пропуском строку позовної давності. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору позивачу, якому відмовлено у задоволенні позову відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed