Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Оратівського районного суду Вінницької області з позовною заявою до [PERSON] про збільшення суми аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що 15.09.2012 року виконавчим комітетом Чагівської сільської ради Оратівського району Вінницької області між позивачем і відповідачем було зареєстровано шлюбу за актовим записом №3. В шлюбі в них народився син [PERSON], 12.12.2012 року. Відповідач участі у вихованні дитини не брав участі, тому суд прийняв рішення про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 800,00 грн. Але дане рішення було прийняте на підставі того, що відповідач мав нерегулярний, мінливий дохід, оскільки знаходився у довгостроковій відпустці за власний рахунок. Однак на даний час, відповідач [PERSON] працевлаштований на іншу роботу та розмір його доходів збільшився. На сьогоднішній день відповідач не бажає приймати ніякої участі у вихованні дитини. Дитина знаходиться повністю на утриманні позивача (окрім аліментів). Стан здоров'я та матеріальне становище відповідача відмінні, інших дітей немає, непрацездатних дружини, батьків він не має, тому вважає, що він має змогу утримувати дитину шляхом збільшення суми аліментів на її користь. Крім того, матеріальне становища позивача погіршилось, у зв'язку з тим, що вона переїхала в м. Київ, оскільки зарахована слухачем до Національної академії державного управління при Президентові України і дитина проживає з нею, та там ходить у дитячий садочок. Просить суд збільшити розмір стягуваних з [PERSON], [INFO], аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. 00 коп., з можливості індексації, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що розмір доходів відповідача збільшився, оскільки його середньомісячний дохід становить близько 10000 грн. 00 коп., крім того він отримує грошові кошти за пай. Вважає, що позивач має змогу сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. 00 коп., Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги заперечив у повному обсязі, з підстав викладених у запереченні. Вважає, що в даному випадку відсутній спір, оскільки відповідач [PERSON] добросовісно виконує свої обов'язки, сплачує регулярно аліменти присудженні рішенням суду, дає додаткові кошти, оплачує дитячий садочок, регулярно сплачує аліменти. Систематично відвідує дитину, купує продукти харчування, ліки. Крім цього, відповідач [PERSON] проживає в м. Київ, сплачує за оренду житла 4500 гривень, за комунальні послуги 1000 гривень. Тому більший розмір аліментів не має змоги сплачувати. Просить в позові відмовити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, заперечував у їх задоволенні, з підстав викладених у запереченні. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії 1-АМ №112461 від 15.09.2012 року виданого виконавчим комітетом Чагівської сільської ради Оратівського району Вінницької області [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 15.09.2012 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 15.09.2012 року зроблено запис за №03. Після реєстрації шлюбу прізвище позивача змінено на "Корзун". Відповідно до копії свідоцтва про народження серії 1-АМ №234907 від 25.12.2012 року виданого виконавчим комітетом Чагівської сільської ради Оратівського району Вінницької області [PERSON] народився 12.12.2012 року в с. Мервин Оратівського району Вінницької області батьками якого є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON]. Відповідно до рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 05 червня 2014 року у цивільній справі №141/518/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та утримання дружино вирішено, стягувати з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], проживаючого [INFO] на користь [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], проживаючої [INFO] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. 00 коп. (вісімсот гривень 00 копійок) щомісячно, починаючи з 08.05.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно повідомлення №69 від 21.07.2017 року Національної академії державного управління при Президентові України [PERSON] зараховано слухачем першого курсу навчання для здобуття освітнього ступеня магістр за денною формою навчання за державним замовленням, спеціальність "Публічне управління та адміністрування" до Національної академії державного управління при Президентові України. Згідно копії договору №173Д-17 від 20.09.2017 року надання послуг щодо проживання у гуртожитку готельного типу Національної академії державного управління при Президентові України [PERSON] проживає разом з сином [PERSON], [INFO] в гуртожитку готельного типу №1 Національної академії [ADDRESS] та вартість послуг за проживання становить 1188,81 грн. на місяць. Згідно довідки №272 від 01.11.2017 року Національної академії державного управління при Президентові України [PERSON] отримала стипендію: за вересень 2017 року в розмірі 2700,00 грн., ПДФО 82,80 грн., військовий збір 6,90 грн., за жовтень 2017 року в розмірі 2700,00 грн., ПДФО 82,80 грн., військовий збір 6,90 грн. Згідно довідки №45/14-07 від 01.11.2017 року дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №488 Шевченківського району м. Києва Корзун [PERSON], [INFO], дійсно відвідує навчальний заклад №488 в період з 11.09.2017 року по даний час, вартість батьківської плати за харчування дитини 1 день становить 19,59 грн. Відповідно до довідки №611 від 09.10.2017 року Оратівського відділення Немирівської ОДПІ Головного управління ДФС у Вінницькій області [PERSON] в період з 01.01.2016 року по 30.06.2017 року отримував доходи з таких джерел: ПрАТ "ДБ ЙЗ": 1 квартал 2016 року - нараховано 29924,89 грн., податок 5386,48 грн.; 2 квартал 2016 року - нараховано 33392,83 грн., податок 6010,71 грн., 3 квартал 2016 року - нараховано 32444,41 грн., податок 5839,99 грн.; ФГ "АГРО-САН" - 3 квартал 2016 року - нараховано 13218,00 грн., податок 2379,24 грн.; ПрАТ "ДБ ЙЗ": 4 квартал 2016 року - нараховано 30552,08 грн., податок 5499,37 грн.; ФГ "АГРО-САН" - 4 квартал 2016 року - нараховано 8646,00 грн., податок 1556,28 грн.; ПрАТ "ДБ ЙЗ": 1 квартал 2017 року - нараховано 30819,41 грн., податок 5547,49 грн.; 2 квартал 2017 року - нараховано 37912,46 грн., податок 5547,49 грн. Згідно довідки №229 від 17.10.2017 року виданої ПрАТ "Домобудівний комбінат №3" [PERSON] працює в ПрАТ "Домобудівний комбінат №3" з 11.03.2015 року, займає посаду слюсар-ремонтник та дохід з 01.10.216 року по 30.09.2017 року склав 134334,31 грн., сума до випрати з урахуванням утримання 108139,14 грн. Згідно договору оренди квартири (житлового приміщення) від 07.08.2017 року укладеного між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON], [PERSON] з другої сторони, за користування квартирою [ADDRESS] вони сплачують щомісячну орендну плату в розмірі 4500 грн. 00 коп. Згідно №228 від 17.10.2017 року виданої ПрАТ "Домобудівний комбінат №3" [PERSON] працює в ПрАТ "Домобудівний комбінат №3" з 11.03.2015 року та з його заробітної плати щомісячно стягуються та перераховуються аліменти на утримання сина. Заборгованість по сплаті аліментів відсутня. Згідно квитанцій "ПриватБанку" від 13.10.2016 року [PERSON] повнив рахунок [PERSON] на суму 998,00 грн., від 03.06.2016 року - на суму 298,00 грн., від 30.11.2016 року - на суму 498,00 грн., від 16.03.2016 року - на суму 298,00 грн., від 04.03.2017 року - на суму 198,00 грн., від 15.05.2017 року - на суму 298,00 грн. Згідно квитанцій "ПриватБанку" від 15.06.2016 року [PERSON] вніс на рахунок Оратівської селищної ради в рахунок батьківської плати за сина [PERSON] 280,00 грн., від 27.01.2017 року - на суму 215,00 грн., від 06.04.2017 року - на суму 240,00 грн. Відповідно до\~ст. 6 Європейської конвенції з прав людини\~та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Також, частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі». Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз'яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв'язку з цим - джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні. Відповідно до ст.5 «Рівноправність подружжя» Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВРвід 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. За нормою ст.11 цього Закону, сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Також батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ст.150 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобовязані утримувати своїх дітей до їх повноліття, а тому є підстави для стягнення із відповідача аліментів на утримання його дитини. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 17 травня 2017 року Верховна Рада України прийняла Закон № 2037-У111 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів». Закон набрав чинності 08.07.2017 року. Відповідно до частини 3ст.181 СК України(у редакції зі змінами від 08.07.2017 року) за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини,разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1, 2 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст.184 СК України та роз'яснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому, поняття обсягу виручки приватного підприємця та його середній заробіток (або дохід) не є аналогічними за змістом. Також, у даній постанові Пленуму зазначається про те, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік», установлено у 2017 році прожитковий мінімум дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень. У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст. 57 ЦПК України,доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України,належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідач [PERSON] в підтвердження своїх заперечень, як кошти потрачені на ліки дитині відповідач [PERSON] надає товарний чек №000016 від 13.10.2017 року Аптеки №1 ФОП "Кобялко Олександр Олександрович" на суму 395,98 грн., Як кошти потрачені на одяг дитині відповідач надає товарний чек від 13.10.2017 року продавця [PERSON] на суму 543,00 грн. Суд не приймає до уваги, товарний чек №000016 від 13.10.2017 року та товарний чек від 13.10.2017 року як належні та допустимі докази, оскільки в них не вказано хто здійснив оплату вказаних ліків та одягу. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду (стаття 159 ЦПК), рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищезазначену норму СК України, суд вважає, що в позивача є всі підстави для зміни розміру аліментів шляхом їх збільшення, оскільки розмір аліментів в сумі 800 гривень щомісячно було визначено в 2014 році, а з даного часу минуло вже понад три роки і з урахуванням інфляції та зміни рівня життя, суд вважає, що у позивача є право на збільшення розміру аліментів. Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст.183,184 СК України. Відповідно до правової позиції ВС України викладеної у постанові від 05.02.2014 року у справі №6-143цс13 ВС України прийшов до наступних висновків. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. При вирішенні питання про збільшення розміру аліментів суд враховує, що позивач [PERSON] разом із сином [PERSON] проживають в [INFO], позивач отримує стипендію та сплачує за гуртожиток., син [PERSON] відвідує дитячий садочок. Разом з тим, суд також враховує, ті обставини, що відповідач [PERSON] проживає в м. Київ, сплачує за оренду житла, має постійне місце роботи, регулярно сплачує аліменти на утримання сина за рішенням суду, має задовільний стан здоров'я, інших утриманців немає. Окрім цього, суд враховує, що не заперечується сторонами, що відповідач здійснює оплату дитячого садочка та періодично перераховує на рахунок позивача додаткові кошти, що підтверджується наданими ним квитанціями. А тому зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення, а саме з відповідача [PERSON] слід стягувати аліменти на користь позивача [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1600 грн. 00 коп., оскільки саме такий розмір аліментів буде більш задовольняти потреби дитини та відповідати інтересам сторін по справі, згідно з чинним законодавством України. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 16.08.2017 року. Згідно п.1 ч.1ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру встановлена в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімального прожиткового мінімуму та не більше 5 розмірів мінімального прожиткового мінімуму. Відповідно до ч. 1ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від розміру мінімального прожиткового мінімуму у місячному розмірі, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Оскільки прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2017 року становить 1600,00 грн., то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру в розмірі 640,00 грн. На підставі ст.ст. 180-184, 191, 192 СК України,

Outcome: partial