Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] року [PERSON]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що після його смерті [PERSON], який є батьком позивача, відкрилась спадщина на належний йому одноповерховий будинок [ADDRESS] Позивач є єдиним спадкоємцем після померлого батька. У травні 2017 року він звернувся до приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Васильцової О.П. із заявою про оформлення спадщини. Однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та листом надане роз'яснення щодо неможливості видачі свідоцтва у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу і рекомендоване звернутися до суду. Придбання, побудування його батьком житлового будинку [ADDRESS] було здійснено у період дії норм Цивільного кодексу Української РСР та Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу, відповідно до яких наявність права власності не пов'язувалося з його обов'язковою реєстрацією. Тобто батьком був зареєстрований житловий будинок у встановленому на той час порядку, що підтверджуються долученими до позову документами. Вирішити в позасудовому порядку дане питання виявилося не можливим, тому позивач звернувся з даним позовом до суду. В судове засідання позивач не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає і просить його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності у зв'язку з відсутністю заперечень на предмет позову. З урахуванням заяв сторін про розгляд справи за їх відсутності, згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню за наступними підставами. Згідно Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008р., Про судову практику у справах про спадкування", відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців законом. Відповідно до вимог ст. 524 ЦК УРСР спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини, згідно зі ст. 525 ЦК України в редакції 1963 року, визнається день смерті спадкодавця. Згідно ст.ст.548,549 ЦК України 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, а прийнята спадщина належить йому з дня відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Виходячи з положень ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, прийняття частини спадкового майна означає прийняття спадщини в цілому. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина, чоловік, і батьки (усиновителі) померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Судом встановлено наступне. Батьком [PERSON] є [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження, виданого повторно. /а.с. 10/. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Мелітопольського міськвиконкому Запорізької області 12.02.2015 року. /а.с. 7/. Після померлого [INFO] року [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме - на житловий будинок [ADDRESS] Так, згідно рішення засідання правління колгоспу «Зоря» Новенської сільради Мелітопольського району Запорізької області від 21.04.1968 року, рекомендовано загальними зборам уповноважених наділити земельну ділянку по [ADDRESS](а.с.21-24). Згідно копії домової книги для приписки громадян, проживаючих у [ADDRESS], у зазначеному житловому будинку зареєстроване місце проживання [PERSON]. /а.с. 15,17/. Згідно довідки голови квартального комітету № 163 Мелітопольської міськради народних депутатів від 04.12.2017 року, [PERSON] дійсно проживав за адресою: [ADDRESS] разом зі своїм батьком [PERSON], спільно та до дня смерті батька - [INFO] року. Відповідно до копії листа міжрайонного управління у Мелітопольському районі та м. Мелітополі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 30.05.2017 року № 204/119-17, згідно архівних даних та матеріалів, що містяться в архіві управління станом на 01.01.2013 року земельна ділянка, розташована за адресою: [ADDRESS] у приватну власність не передавалась. /а.с. 25/. Згідно листа КП «ММБТІ» від 21.06.2017 року, станом на 01.01.2013 року, право власності на житловий будинок з господарчими будовами і спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] в КП «ММБТІ» не зареєстровано. За вказаною адресою до інвентарної справи долучено планувальне завдання на земельну ділянку, виділену [PERSON], рішенням виконавчого комітету Мелітопольської міської ради депутатів трудящих 21.04.1968 року та затверджено управлінням головного архітектора м. Мелітополя від 23.04.1968 року. Згідно обстеження фахівця КП «ММБТІ» станом на 1975 рік, на земельній ділянці побудовано житловий будинок А-1, з господарськими спорудами, загальною площею - 40,3 кв.м, жилою площею - 24, 0 кв.м. /а.с. 29/. Враховуючи, що на час будівництва житлового будинку на виділеній земельній ділянці діяли приписи Цивільного кодексу України 1963 р., якими не було передбачено обов»язкової реєстрації речових прав на нерухоме майно, враховуючи досліджені докази, суд приходить до висновку, що житловий будинок з господарчими будовами і спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] побудовано [PERSON] на законних підставах відповідно до законодавства, яке діяло на момент придбання цього майна, не є самочинним будівництвом. Однак, позивач не має можливості оформити спадщину після померлого батька [PERSON] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на належне померлому майно, про що 07.08.2017 року позивачу було повідомлено приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Васильцовою О.П.. /а.с. 14/. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно наданої приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Васильцовою О.П. інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 24.10.2017 року, спадкова справа після померлого [INFO] року [PERSON], не за доводилася. /а.с. 40,41/. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані по справі докази, враховуючи, що на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем [PERSON] проживав позивач, що вказує на прийняття ним спадщини після померлого, відсутність інших спадкоємців за законом першої черги, які б прийняли спадщину у встановленому законом порядку, відсутність заперечень проти позову з боку відповідача, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок [ADDRESS] після померлого [INFO] року [PERSON].

Outcome: approved