Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

10.02.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачем та знаходяться на її повному утриманні, де просила винести рішення про стягнення із відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги позивач мотивує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 02.09.1995 року до 08.11.2006 року, від якого мають двох неповнолітніх дітей. Відповідач в добровільному порядку на бажає надавати кошти на утримання дітей. Позивач в судове засідання 23.02.2015 року надала заяву, згідно якої заявлений позов про стягнення аліментів підтримує повністю, просить справу слухати у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання 23.02.2015 року не з"явився, хоч належним чином про слухання справи повідомлений, про що свідчить повідомлення про отримання рекомендованого листа, заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не надійшло. Згідно ст.ст. 224, 225 ЦПК України, враховуючи, що відповідач в судове засідання не з"явився, хоч належним чином повідомлений про розгляд справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а тому суд ухвалив про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що сторони перебуваюли в зареєстрованому шлюбі з 02.09.1995 року до 08.11.2006 року; мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачем та знаходяться на її повному утриманні, батьком дітей є відповідач. Відповідач свої батьківські обов'язки належним чином не виконує, коштів на утримання дітей не надає. Дані обставинами підтверджуються матеріалами справи. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються положеннями Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, що передбачено ч.1 ст.181 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.2 ст.27 Конвенції про захист прав дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З урахування заявлених позовних вимог позивача та матеріального становища відповідача, суд приходить до висновку, що заявлений позов про стягнення із відповідача на користь позивача аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку в місяць, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття, - підлягає повному задоволенню. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України суд стягує із відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved