Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "УніверсалБанк" звернулось до суду з позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 27 травня 2008 року у розмірі 10\~000 доларів США. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, відповідач та її представник проти задоволення позову заперечували та просили застосувати строк позовної давності. Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 27 травня 2008 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] був укладений генеральний договір про надання кредитних послуг, відповідно до умов якого Позивач надав Відповідачу кошти в розмірі 174 000,00 дол. США з кінцевим терміном погашення 01 травня 2018 року з виплатою 11,5% річних. У відповідності до п. 7, ч. 11, ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Пунктом 31 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту", строк давності якого минув. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), зазначене вище правило застосовується й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). Положеннями ст. 256 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 5 статті 261 Цивільного кодексу України передбачено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Умовами Кредитного договору передбачено погашення кредиту та відсотків за його користування у відповідності до графіку. У зв'язку з порушенням виконання умов Кредитного договору Позивач 16.12.2008 року направив на адресу Відповідача вимогу про дострокове погашення кредиту, вказавши, що у випадку невиконання цієї вимоги термін повернення кредиту вважається таким, що настав на тридцять перший день з моменту отримання цієї вимоги. Вищевказана вимога Відповідачем не була виконана, після чого Позивач 01.09.2009 року звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом про стягнення з Позивача заборгованості за кредитним договором в розмірі 1 422 772,66 грн. та судових витрат. 25 лютого 2010 року Деснянським районним судом м. Чернігова по справі № 2- 289/10 було винесено заочне рішення, яким стягнуто з Відповідача на користь Позивача заборгованість за Кредитним договором в розмірі 1 422 772,66 грн. та судових витрат. Таким чином, право звернення Позивача до суду за захистом своїх прав виникло 16 грудня 2008 року про що свідчить відповідна позовна заява ПАТ «Універсал Банк» та судове рішення винесене при розгляді вищевказаної позовної заяви, то строк позовної давності стікає 16 грудня 2011 року. Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. На час судового розгляду стягнута за рішенням суду заборгованість за Кредитним договором погашена в повному обсязі, що не заперечувалося представником позивача в судовому засіданні. Позивач звернувся до суду 19 травня 2017 року з вимогами, після спливу позовної давності. Згідно ст. 266 Цивільного кодексу України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). У відповідності до ч.4 ст. 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи те, що Позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова 19 травня 2017 року, суд вважає за необхідне застосувати строки позовної давності, у звязку з чим позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed