Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

Позивач звернувся із зазначеним позовом до суду в якому просить стягнути з відповідача суму боргу за кредитним договором від 23 червня 2014 року в розмірі 24270,55 грн., яка в свою чергу складається з суми заборгованості за кредитом в розмірі 1997,06 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 17641,56 грн., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 3000,00 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1131,93 грн., а також судові витрати у розмірі 1600,00 грн. Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що відповідач не виконала прийняті на себе зобов`язання по кредитному договору, внаслідок чого у неї виникла перед Банком заборгованість у розмірі зазначеному вище. Ухвалою судді Саратського районного суду Одеської області від 23 березня 2017 року провадження у справі було відкрито та призначений розгляд справи. Заочним рішенням Саратського районного суду Одеської області від 19 червня 2017 року позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» були задоволені. Ухвалою суду від 28 травня 2021 року заочне рішення Саратського районного суду Одеської області від 19 червня 2017 року за заявою [PERSON] було скасовано з призначенням розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в призначене судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце слухання справи. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Реу Р.В. до суду не з`явились, однак від представника відповідача надійшла заява від 04 серпня 2021 року, відповідно до якої відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, прийнявши остаточне рішення по справі. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 23 червня 2014 року [PERSON] звернулася до АТ "КБ "Приват Банк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 5). Згідно вказаної заяви [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 300 грн. У анкеті-заяві від 23 червня 2014 року зазначено, що відповідачка згодна з тим, що ця анкета-заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Виписка по рахунку [PERSON] за договором № б/н станом на 28 лютого 2017 року підтверджує рух коштів по його рахунку, починаючи з 23 червня 2014 по 28 лютого 2017 року включно (а.с. 4). Відповідно до ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Стаття 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 1050 ЦК України боржник, який не повернув своєчасно суму кредиту, зобов`язаний сплатити кредитору неустойку. Стаття 549 ЦК України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідачка не виконувала належним чином умови договору, внаслідок чого за розрахунком банку, станом на 28 лютого 2017 року по кредитному договору від 23 червня 2014 року утворилась заборгованість на загальну суму 24270 гривень 55 копійок, яка складається з наступного: заборгованості за кредитом у розмірі 1997,06 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 17641,56 грн., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 3000,00 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1131,93 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 1 статті 12 ЦК України визначено, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Суд бере до уваги позицію відповідача [PERSON] , яка згідно поданої заяви від 04 серпня 2021 року позовні вимоги визнала у повному обсязі та просить суд їх задовольнити в повному обсязі, що згідно положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. При цьому судом встановлено, що таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 1600 гривень. Загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача складає 25870 гривень 55 копійок (24270 гривень 55 копійок + 1600 гривень).

Outcome: approved