Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 18.01.2021 року о 14 год. 10 хв. в с. Грабич, по вул. Корольова, Коломийського району Івано-Франківської області, з вини відповідача, який перебував в стані алкогольного сп`яніння, трапилася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої пошкоджено належний позивачу транспортний засіб марки "Opel Vivaro", державний номерний знак « [NUMBER] ». У відповідному звіті № 52/21 про оцінку розмір збитків становить 22 195,98 грн. Вина відповідача у вчиненні зазначеної ДТП підтверджується постановою Коломийського міськрайонного суду від 25.03.2021 року, якою останнього визнано винним та накладено адміністративне стягнення. Тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь зазначений розмір завданих збитків та судові витрати. Позивач в судове засідання не з`явився, 25.11.2021 року подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в його відсутності (а. с. 46). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причин своїх неявок відповідач суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності та не подав відзив на позов. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 р.). Таким чином, Верховний Суд зазначив, що особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви. Отже, оскільки інформація про судові засідання, яка розміщена на веб-порталі «Судова влада України», є відкритою, то суд вважає, що сторони є належним чином повідомлені про судовий розгляд. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач та її представник не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Відповідно до правил ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що постановою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.03.2021 року (справа №346/313/21), яка набрала законної сили 05.04.2021 року, відповідача визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 130 КУпАП України, та накладено остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Цією постановою встановлено, що 18.01.2021 року о 14 год. 10 хв. в с.Грабич, по вул. Корольова, Коломийського району Івано-Франківської області, відповідач, керуючи транспортним засобом "AUDI 100", номерний знак « [NUMBER] », не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, а також під час зустрічного роз`їзду не дотримався безпечного інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем марки «Opel Vivaro», номерний знак « [NUMBER] », під керуванням позивача, що спричинило пошкодження цих транспортних засобів (а.с.6). Судом також встановлено, що вказаний автомобіль марки "Opel Vivaro»" належить позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с.13). Даними звіту про оцінку вартості матеріального збитку № 52/21 від 11.05.2021 року встановлено пошкодження вказаного автомобіля марки «Opel Vivaro», та вартість його відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 22 195,98 грн. (а.с.7-11). Відповідно до частин 1-2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Відповідно до частини 2 статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Судом встановлено, що завдана шкода винуватцем ДТП потерпілому не відшкодована на час ухвалення даного рішення. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а судові витрати в розмірі 908 грн. (судовий збір згідно з квитанцією від 01.06.2021 року) - присудженню з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного та ст.ст. 993, 1166, 1187, 1188, ЦК України,

Outcome: approved