Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК). Стаття 12\~ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд на підставі ст. ст. 12, 13, 81\~ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Відповідно до ч. 1\~ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. За приписами ст.\~22, 23, 1166, 1167 ЦК України\~особа, якій завдано матеріальної та моральної шкоди, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч.ч. 1-3\~ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. Шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, відшкодовується без урахування пенсії, призначеної у зв`язку з втратою здоров`я, або пенсії, яку вона одержувала до цього, а також інших доходів. Судом встановлено,\~що постановою\~Краматорського міського\~суду Донецької\~області від\~23.07.2021\~року закрито\~провадження в\~справі про\~ адміністративне правопорушення\~стосовно\~ [PERSON] \~за ст.124\~КУпАП,\~на підставі\~п.9\~ст.247\~КУпАП,\~у зв`язку\~зі смертю\~особи,\~яка притягається\~до адміністративної\~відповідальності.(а.с. 153) Згідно постанови Краматорського міського суду Донецької області від 23.07.2021 року встановлено, що 23 грудня 2019 року о 15:35 годині в м. Краматорськ, водій [PERSON] , керуючи автобусом Рута 18 ЗНТ, номерний знак [NUMBER] , по сухому асфальтовому покриттю вул. О. Тихого з боку вул. Дружби, в напрямку вул. Паркової, після зупинки, перед початком руху, виконуючи маневр повороту ліворуч на пр-т Миру, в порушення вимог п.п.10.1, 16.6 Правил дорожнього руху України, не впевнився, що це буде безпечним і не створить перешкоду або небезпеку іншим учасниками дорожнього руху, та повертаючи ліворуч при зеленому сигналі основного світлофору, не дав дорогу автомобілю Renault Duster, номерний знак [NUMBER] на чорному фоні, під керуванням водія [PERSON] , який рухався у зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальний збиток, а [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , отримали тілесні ушкодження. В судовому засіданні були досліджені матеріали адміністративної справи відносно [PERSON] справа № 234/16234/20 та матеріали кримінального провадження № 62019050000002003 від 13.12.2019 року за фактом ДТП в м. Краматорську за ч. 1 ст. 286 КК України. Постановою слідчого слідчого відділу Краматорського відділу поліції ГУНП в Донецькій області від 02.11.2020 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 62019050000002003 від 13.12.2019 року закрито у зв`язку з відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (а.с. 8) Із постанови слідчого слідчого відділу Краматорського відділу поліції ГУНП в Донецькій області від 02.11.2020 року вбачається, що підставою для закриття кримінального провадження було те, що для притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України необхідно щоб потерпілому були завдані що найменше середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження, та щоб в діях водія були порушення ПДР України, які б перебували у причинному зв`язку з ДТП. Внаслідок даної ДТП всім, окрім водія [PERSON] , спричиненні легкі тілесні ушкодження, спричинені [PERSON] тілесні ушкодження заподіянні в результаті його ж необережних дій, для притягнення до кримінальної відповідальності необхідно щоб потерпілому були спричиненні ушкодження середнього ступеня тяжкості, у зв`язку з чим в діях водія [PERSON] відсутній склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а вбачаються ознаки адміністративного правопорушення. В рамках кримінального провадження № 62019050000002003 від 13.12.2019 року була проведена судово автотехнічна експертиза № 5971-5976 від 04.09.2020 року, згідно якої в умовах даної події в діях водія автомобіля Рута 18 ЗНТ, номерний знак [NUMBER] , [PERSON] вбачається невідповідність вимогам п.п. 10.1, 16.6 ПДР України, які сформували необхідні умови для настання події і знаходились у причинному зв`язку з подією, яка настала. У розглянутій дорожній обстановці водій автомобіля Рута 18 ЗНТ, номерний знак [NUMBER] , [PERSON] мав технічну можливість запобігти зіткнення з автомобілем Renault Duster шляхом належного виконання нормативних вимог п.п. 10.1, 16.6 ПДР України. Водій автомобіля Renault Duster, номерний знак [NUMBER] , [PERSON] не мав технічної можливості запобігти зіткненню з автомобілем Рута 18 ЗНТ, номерний знак [NUMBER] , шляхом належного виконання нормативних вимог п. 12.3 ПДР України, що свідчить про відсутність причинного зв`язку між його фактичними діями і настанням даної події. (а.с. 162 170) В рамках кримінального провадження № 62019050000002003 від 13.12.2019 року була проведена судово медична експертиза № 145 від 25.03.2020 року, згідно висновків якої внаслідок даної ДТП [PERSON] спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно мозкової травми: забій м`яких тканин та садно лобної ділянки голови, струс головного мозку, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли короткотривалий розлад здоров`я, які потребують для свого лікування строк більше 6-ти днів, але менше 21 дня. (а.с. 154 158) Згідно висновку судово медичної експертизи № 144 від 16.03.2020 року внаслідок даної ДТП [PERSON] тілесні ушкодження не спричинені. (а.с. 159 161) Постановою Донецького апеляційного суду від 30.08.2021 року постанову судді Краматорського міського суду Донецької області від 23.07.2021 року залишено без змін. (а.с. 171 172) Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що кримінальне провадження № 62019050000002003 від 13.12.2019 року за ч. 1 ст. 286 КК України відносно [PERSON] було закрито внаслідок того, що потерпілим були спричиненні легкі тілесні ушкодження, а для притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України необхідно щоб потерпілому були завдані що найменше середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження. Адміністративна справа стосовно\~ [PERSON] \~за ст.124 КУпАП була закрита на підставі п.9 ст.247 КУпАП, у зв`язку зі смертю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Враховуючи те, що в рамках кримінального провадження № 62019050000002003 від 13.12.2019 року за ч. 1 ст. 286 КК України була проведена судово автотехнічна експертиза № 5971-5976 від 04.09.2020 року, згідно висновку якої в умовах даної події в діях водія автомобіля Рута 18 ЗНТ, номерний знак [NUMBER] , [PERSON] вбачається невідповідність вимогам п.п. 10.1, 16.6 ПДР України, які сформували необхідні умови для настання події і знаходились у причинному зв`язку з подією, яка настала, то суд приходить до висновку, що вина [PERSON] у даній ДТП підтверджується матеріалами справи та в діях [PERSON] наявний причинний зв`язок між його протиправною поведінкою та завданою шкодою від ДТП спричинена шкода малолітньому [PERSON] та [PERSON] . Суд не бере до уваги висновок експерта № СЕ -19/105-21/2791-ІТ від 20.04.2021 року (а.с. 174 184), який був виконаний на доручення від адвоката Глущенко І.В. в кримінальному провадженні № 62019050000002003 від 13.12.2019 року, оскільки кримінальне провадження № 62019050000002003 від 13.12.2019 року було закрито 02.11.2020 року, а дана експертиза була проведена вже після закриття кримінального провадження по справі 20.04.2021 року. Крім того, згідно ч. 1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених\~статтею 244\~цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права. Згідно ст. 3 ч. 1 п. 19 КПК України сторони кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, дізнавач, керівник органу досудового розслідування, керівник органу дізнання, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники. В рамках кримінального провадження [PERSON] підозра не пред`являлась, [PERSON] . Таким чином, експертиза № СЕ -19/105-21/2791-ІТ від 20.04.2021 року проведена всупереч вимогам КПК України, а тому суд не бере до уваги висновки даної експертизи. В судовому засіданні представник відповідача не заперечував, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з Приватним акціонерним товариством «Краматорське автотранспортне підприємство 11410» та працював на посаді водія. В момент ДТП водій [PERSON] керував транспортним засобом Рута 18 ЗНТ, номерний знак [NUMBER] , який належить відповідачу. Згідно ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх обов`язків. Таким чином, суд приходить до висновку, що саме відповідач Приватне акціонерне товариство «Краматорське автотранспортне підприємство 11410» повинно відшкодувати шкоду, спричинену їхнім працівником [PERSON] під час виконання ним своїх обов`язків. Щодо позовних вимог позивача про стягнення на її користь франшизи у розмірі 2\~600 грн., суд приходить до наступного. Згідно ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза це частина збитків, що не відшкодовується\~страховиком\~згідно з\~договором страхування. Тобто, франшиза це ті збитки, попередньо прописані в договорі, які страховик не відшкодовує в разі виникнення страхового випадку. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування\~завжди зменшується\~на суму\~франшизи,\~розрахованої за\~правилами цього\~підпункту. Франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров`ю потерпілих, не застосовується. Згідно поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/4405717 від 11.10.2019 року розмір франшизи складає 2 600 гривен. (а.с. 9) Страхувальником по полісу є ПрАТ «Краматорське АТП 11410». Забезпечений транспортний засіб РУТА 18 СПГ, номерний знак [NUMBER] . \~ \~ \~ \~Страховою компанією ПрАТ «СК АСКО ДС» позивачці було виплачене страхове відшкодування у розмірі 10\~404,02 грн. (а.с. 10 11). Позовні вимоги позивача про відшкодування франшизи, пов`язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної здоров`ю неповнолітнього [PERSON] , спричиненого внаслідок ДТП. У судовому засіданні позивачка підтвердили, що виплати зі страхової компанії ПрАТ «СК АСКО ДС» вона отримала за лікування сина. Враховуючи те, що відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров`ю потерпілих, не застосовується, то у задоволенні позовних вимог позивача про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Краматорське автотранспортне підприємство 11410» на її користь франшизи у розмірі 2\~600 грн. необхідно відмовити. Щодо позовних вимог позивача про стягнення моральної шкоди, суд приходить до наступного. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода\~відшкодовується незалежно\~від майнової\~шкоди,\~яка підлягає\~відшкодуванню,\~та не\~пов`язана\~з розміром\~цього відшкодування. Постановою Пленуму ВСУ від 31.03.1995р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~надано визначення моральної шкоди, під якою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно пункту 3 Постанови визначено, що відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Пунктом 5 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні та з чого він при цьому виходить. Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. Відповідно до\~ст.1167 ЦК України\~моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.\~\~ Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] батьками дитини є [PERSON] та позивачка [PERSON] (а.с. 7) Внаслідок дорожньо транспортної пригоди малолітньому [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно мозкової травми: забій м`яких тканин та садно лобної ділянки голови, струс головного мозку, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли короткотривалий розлад здоров`я, які потребують для свого лікування строк більше 6-ти днів, але менше 21 дня, що підтверджується судово медичною експертизою № 145 від 25.03.2020 року. Факт заподіяння шкоди дитині позивачці в результаті дорожньо-транспортної пригоди за участі транспортного засобу РУТА 18 СПГ, номерний знак [NUMBER] , підтверджений висновкам експерта, висновками із медичної карти стаціонарного хворого, консультаційними висновками спеціалістів, виписками із медичної карти хворого. Доказів на спростування обставин заподіяння шкоди [PERSON] представник відповідача не надав. Згідно висновку судово медичної експертизи № 144 від 16.03.2020 року внаслідок даної ДТП [PERSON] тілесні ушкодження не спричинені. Вина [PERSON] у ДТП встановлена в судовому засіданні, що відповідно до вищеназваної норми закону є підставою для стягнення морального відшкодування. Обґрунтовуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди малолітній дитині у розмірі 50\~000 грн. та позивачці у розмірі 25\~000 грн, позивач посилалася на те, що така шкода завдана їм в результаті ДТП, яка полягає у моральних стражданнях та переживаннях, пов`язаних з пережитим. Оскільки вони потрапили у ДТП, перебуваючи у громадському транспорті, позивач та її син до теперішнього часу мають побоювання їздити у автобусах та маршрутних таксі. Через хвилювання позивач втратила здоровий сон та спокій, у позивачці болить тіло, особливо на зміну погоди. Син також постійно скаржиться на болі в тілі та головний біль, безсоння. У дитини погіршився зір, піднявся внутрічерепний тиск. Лікування до теперішнього часу не закінчене. Життєвий уклад нашої родини був порушений. Суд вважає доведеним, що позивачці внаслідок ДТП спричинена моральна шкода, яка полягала в тому, що позивач після ДТП лікувала сина, злякалася госпіталізації її дитини, хвилювалася за здоров`я дитини. Всі ці обставини порушили її звичайний спосіб життя та потребували від неї додаткових зусиль для організації її життя. Доводи позивачки [PERSON] про те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 23.12.2019 року їй було спричинено тілесні ушкодження забій грудної клітини справа, чмт у вигляді вазомоторної цефалгії, посттравматична торакалгія справа, астеноневротичний синдром суд не бере до уваги, оскільки такі твердження не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки згідно висновку експерта № 144 в межах кримінального провадження № 62019050000002003 від 23.12.2019 року у [PERSON] тілесних ушкоджень не виявлено. Встановлений діагноз забій грудної клітини справа, чмт у вигляді вазомоторної цефалгії, посттравматична торакалгія справа, астеноневротичний синдром не підтверджений об`єктивними даними і до уваги при проведенні судово медичної експертизи не приймався. Враховуючи настання наслідків ДТП лікування дитини, тяжкість вимушених змін у житті позивачки, понесені позивачкою цілком природні душевні страждання, викликані спричиненням легких тілесних ушкоджень її дитині, наявністю фізичного болю, тривалістю страждань, характеру негативних наслідків, вимушеністю змін у повсякденному житті, характеру і глибини моральних страждань та виходячи із засад виваженості, розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача Приватного акціонерного\~товариства "Краматорське\~автотранспортне підприємство\~11410» суму моральної шкоди на її користь в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн. Суд вважає доведеним, що неповнолітньому [PERSON] внаслідок ДТП спричинені легкі тілесні ушкодження, що підтверджуються висновком судово медичної експертизи, дитина була госпіталізована у лікарню, злякалася під час ДТП. Всі ці обставини порушили звичайний спосіб життя дитини. Визначаючи розмір моральної шкоди малолітньому [PERSON] , суд враховує глибину моральних та фізичних страждання малолітнього у зв`язку з ушкодженням здоров`я, лікування дитини з метою усунення наслідків ДТП, що змінило його звичний спосіб життя і потребувало додаткових зусиль для його відновлення, перебування на лікуванні внаслідок отриманих травм, сильний психологічний стрес, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача Приватного акціонерного\~товариства "Краматорське\~автотранспортне підприємство\~11410» суму моральної шкоди в розмірі 20 000 (двадцять тисяч) грн., що відповідає засадам виваженості, розумності і справедливості. Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен призводити до її безпідставного збагачення. Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року в справі № 752/17832/14-ц. Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених поданими доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 908 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial