Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - адвокат Штендер М.В. звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що після смерті [PERSON] , котрий помер [INFO] , залишилось спадкове майно - земельна ділянка (земельна частка (пай)) площею 1,37 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель ТзОВ «Стоянцівське» на території Стоянцівської сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Мостиська міська рада Львівської області) відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №447078, виданого 30.11.2017р., зареєстрованого 15.12.2017р. в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №473 взамін загубленого від 26.05.1997р. серії ЛВ №11114. Зазначає, що спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Вказує, що [INFO] померла спадкодавець [PERSON] , яка за життя склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачці [PERSON] . До складу спадщини, яка відкрилась внаслідок її смерті, входить право на вищевказану спірну земельну ділянку (земельну частку (пай)) площею 1,37 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель ТзОВ «Стоянціське» на території Стоянцівської сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Мостиська міська рада Львівської області), яку остання успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] . Стверджує, що позивачка [PERSON] є спадкоємцем за заповітом та у встановленому законом порядку прийняла спадщину, яка відкрилась внаслідок смерті [PERSON] , однак через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу про право власності на зазначену земельну ділянку, позивачка позбавлена можливості реалізувати та оформити свої спадкові права в позасудовому порядку. З огляду на наведені обставини, просить суд ухвалити рішення, яким визнати за позивачкою [PERSON] право на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , котра померла [INFO] . Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, а надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Також в матеріалах справи міститься заява адвоката Штендера М.В., в якій такий зазначає, що підтримує позовні вимоги свого довірителя, просить розглядати справу за наявними матеріалами та без його (представника) участі. Представник відповідача - Мостиської міської ради Львівської області в судове засідання не з`явився, проте подав заяву, в якій зазначив, що позов визнає та просить розглядати дану цивільну справу у його відсутності. Третя особа - [PERSON] була своєчасно та належним чином неодноразово повідомлена про час і місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явилася, не повідомила про причини своєї неявки та не надіслала клопотання про відкладення розгляду справи. Представник третьої особи - Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області в судове засідання не з`явився, проте надіслав заяву-повідомлення №01-16/25; копію спадкової справи №120/04, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 14.01.2019р. №54731313, з якої слідує, що спадкова справа, заведена після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , знаходиться на зберіганні в Мостиській державній нотаріальній конторі Львівської області; інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 28.12.2018р. №54651396, з якої слідує, що спадкова справа, заведена після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , знаходиться на зберіганні в приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицького Р.С. Просив розглядати дану справу у його (представника) відсутності. Третя особа - приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Роман Степанович в судове засідання не з`явився, проте надіслав заяву-повідомлення №1765/01-16; копію сторінок спадкової справи №124/2018, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Просив розглядати дану справу у його відсутності. Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності учасників справи, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У ч.4 ст.206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Судом встановлено, що [INFO] відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON] . Відповідно до роз`яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 Спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України 2003 року (ЦК), законами України "Про нотаріат", ;Про міжнародне приватне право", іншими законами та підзаконними нормативними актами, як нормами матеріального та процесуального права. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. У разі, коли спадщина, відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Згідно ст. 524 ЦК України в редакції 1963 року спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли і оскільки воно не змінене заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Згідно із ст. 534 ЦК України 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК України 1963 року при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина (чоловік) і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст. 548 ЦК України 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. ст.548, 549 ЦК України 1963 року (діяли на момент відкриття спадщини), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2)якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, за ст.549 ЦК України спадкоємець вважається таким, що фактично прийняв спадщину, якщо він довів, що він вступив в управління або користування спадковим майном. Отже, оскільки спадкодавець [PERSON] помер [INFO] , то відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України на вказані правовідносини поширюється дія ЦК УРСР від 18.07.1963 року. До складу спадщини [PERSON] входить право на земельну ділянку (земельну частку (пай)) площею 1,37 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель ТзОВ «Стоянцівське» на території Стоянцівської сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Мостиська міська рада Львівської області) відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №447078, виданого 30.11.2017р., зареєстрованого 15.12.2017р. в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №473 взамін загубленого від 26.05.1997р. серії ЛВ №11114. Як вбачається із матеріалів справи, спадкодавець [PERSON] за життя своїм майном не розпорядився, заповіту не склав. У зв`язку з відсутністю заповіту, спадкування здійснюється за законом. [PERSON] була дружиною померлого [PERSON] та у відповідності до вимог ст.529 ЦК України 1963 року - спадкоємцем першої черги спадкування за законом спадщини, що відкрилась внаслідок його смерті. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема довідки, виданої 17.03.2008 року виконавчим комітетом Стоянцівської сільської ради Мостиського району Львівської області після смерті [PERSON] в управління його спадковим майном вступила саме його дружина [PERSON] , яка постійно проживала разом із спадкодавцем. Крім того, факт прийняття [PERSON] даної спадщини підтверджено копією спадкової справи №120/04, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , з якої вбачається, що факт прийняття [PERSON] спадщини стверджується наявністю на руках ощадних книжок, виданих на ім`я [PERSON] . Тобто, в силу ст.549 ЦК УРСР від 18.07.1963 року, [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] , фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, що належало спадкодавцеві. [PERSON] , як спадкоємець за законом, отримала у нотаріуса Свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна спадкодавця [PERSON] Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з грошових вкладів з належними процентами і компенсацією, що знаходяться у філіалі Ощадного банку №6315/010 м.Судова Вишня Мостиського району Львівської області. Інший можливий спадкоємець першої черги спадкування за законом до спадщини спадкодавця [PERSON] - його дочка [PERSON] , жителька с.Оброшино Пустомитівського району Львівської області, звернулась в Мостиську державну нотаріальну контору Львівської області із заявою про прийняття спадщини спадкодавця [PERSON] із порушенням встановленого законом строку для прийняття спадщини. Тобто, [PERSON] , третя особа по справі, у встановлений законом строк не вчинила жодних дій, спрямованих на прийняття даної спадщини. Підсумовуючи, суд вважає, що належне спадкодавцю [PERSON] спадкове майно, в тому числі право на спірну земельну ділянку, успадкувала саме його дружина [PERSON] [INFO] відкрилася спадщина внаслідок смерті [PERSON] . До складу спадщини спадкодавця [PERSON] входить право на вищевказану земельну ділянку (земельну частку (пай)) площею 1,37 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель ТзОВ «Стоянцівське» на території Стоянцівської сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Мостиська міська рада Львівської області), яку така успадкувала в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] . Спадкодавець [PERSON] за життя усім своїм майном розпорядилася, а саме 16.03.1999 року склала заповіт, за яким все своє майно заповіла [PERSON] , позивачці по справі. Даний заповіт посвідчений виконкомом Стоянцівської сільської ради Мостиського району Львівської області, зареєстрований у книзі для запису нотаріальних дій за №4. Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] , яка померла [INFO] , на час смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS]. На час смерті [PERSON] разом з нею за вказаною адресою постійно проживала позивачка [PERSON] . Із матеріалів спадкової справи №124/2018, заведеної після смерті [PERSON] , слідує, що факт прийняття спадкоємцем [PERSON] спадщини, яка відкрилась після смерті спадкодавця [PERSON] , стверджується спільним проживанням зі спадкодавцем на час смерті, згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Мостиської міської ради Львівської області 22.11.2017р. за №1111. Тобто, в силу ст.1268 ЦК України, позивачка [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] . Позивачка [PERSON] як спадкоємець за заповітом 19.02.2018р. звернулася до приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Яксманицького Р.С. із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом та отримала таке свідоцтво на частину спадкового майна спадкодавця [PERSON] Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається із земельної ділянки площею 0,5348га, яка розташована на території Стоянцівської сільської ради Мостиського району Львівської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Спадкоємців, яким би належало право на обов`язкову частку в спадщині спадкодавця [PERSON] , судом не встановлено. Підсумовуючи вищевказане, суд вважає, що належне спадкодавцю [PERSON] спадкове майно, в тому числі право на спірну земельну ділянку (земельну частку), успадкувала саме позивачка [PERSON] . В той же час, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спірну земельну ділянку позивачка не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права, у зв`язку із чим звернулася до суду із зазначеним позовом. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копіями свідоцтв про смерть спадкодавців [PERSON] та [PERSON] ; копією свідоцтва про одруження спадкодавців [PERSON] та [PERSON] ; копією Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №447078, виданого 30.11.2017р. на ім`я [PERSON] , зареєстрованого 15.12.2017р. в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №473 взамін загубленого від 26.05.1997р. серії ЛВ №11114;копіями сторінок спадкової справи №124/2018, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; копіями сторінок спадкової справи №120/04, заведеної після смерті [PERSON] , котрий помер [INFO] ; інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 28.12.2018р. та 14.01.2019р.; копіями сторінок паспорта позивачки [PERSON] та іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України). Оскільки у зв`язку з вищевикладеними обставинами питання про право позивачки на спірне майно (земельну ділянку) не може бути вирішено в позасудовому порядку, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання за нею (позивачкою) права на вищевказане майно. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Положення ст.ст.81, 131 ЗК України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням його цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай). Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. З врахуванням викладеного, зокрема того, що судом достовірно встановлено, що позивачка є спадкоємцем за заповітом спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті спадкодавця [PERSON] ; вона у передбачений законом спосіб (строк і порядок) прийняла дану спадщину; до складу спадщини спадкодавця [PERSON] входить право на зазначену земельну ділянку (земельну частку), яке остання успадкувала в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] ; право на спірну земельну ділянку було посвідчене Сертифікатом на право на земельну частку (пай), виданим і зареєстрованим у встановленому законом порядку, однак оригінал такого втрачено, суд приходить до висновку, що обраний позивачкою спосіб захисту своїх порушених прав як визнання за нею права власності на спадкове майно є таким, що відповідає характеру спірних правовідносин сторін та характеру самих порушених прав позивачки, а тому може бути застосований судом. Узагальнюючи, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачкою права на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved