Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

02 квітня 2015 року до суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до Святогірської міської ради Слов'янського району про визнання права власності в порядку спадкування. В обгрунтування вимог, зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина, а саме: житловий будинок із господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS]. Зазначений житловий будинок належав [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину від 19 лютого 1990 року [NUMBER], виданого Першою слов'янською державною нотаріальною конторою. Спадкоємцем [PERSON] є [PERSON]. Окрім нього спадкоємцем також міг бути його брат, [PERSON], але [INFO] він помер. Відомостей про подання заяви про прийняття спадщини за життя не має. Для оформлення своїх спадкових прав [PERSON] звернувся до Першої словенської державної нотаріальної контори, але отримав від державного нотаріуса відмову у вчиненні нотаріальної дії в усній формі. Подані [PERSON] документи знаходяться у Першій слов'янській державній нотаріальній конторі. Свідоцтво про право на спадщину від 19 лютого 1990 року [NUMBER], видане Першою слов'янською державною нотаріальною конторою, що підтверджує право власності [PERSON] на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], було втрачене. Для виготовлення дублікату втраченого правовстановлюючого документу та його державної реєстрації відповідно до вимог п. 7 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-ІУ. п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 р. № 868 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», з заявою до реєстраційної служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції повинна звернутися власниця, але [PERSON] померла, а оскільки, згідно ч. 4 ст. 25 Цивільного кодексу України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тому здійснити дану процедуру не можливо. Крім того, зазначив, що на час смерті [PERSON] і по даний час, він проживав у спадковому будинку, був там зареєстрований, отже у відповідності до чинного на той час законодавства прийняв спадщину шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном. Враховуючи, що в порядку спадкування [PERSON] оформити право власності нотаріально неможливо, так як [PERSON] померла і виготовити дублікат втраченого правовстановлюючого документу та здійснити його державну реєстрацію неможливо, іншої процедури, окрім звернення до суду, відповідно ч. 1,2,3 ст. З Цивільного процесуального кодексу України та ст. 16 ЦК України, в даному випадку не існує. Крім того, зазначив, що на момент звернення до нотаріуса у нього були відсутні документи, які б підтверджували, що [PERSON] була його матір'ю. З огляду на викладене, позивач просить суд встановити факт родинних відносин [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а також визнати за ним право власності на житловий будинок із надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті його матері - [PERSON]. 30 квітня 2015 року [PERSON] подав до суду заяву в якій зменшив позовні вимоги з підстав, зазначених у первісному позові просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок із надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті його матері - [PERSON]. До судового засідання позивач [PERSON] не з'явився, але в матеріалах справи наявна його заява про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник позивача [PERSON], до судового засідання не з'явився. Надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача Святогірської міської ради до судового засідання не з'явися, надав заяву про розгляд справи за відсутністю представника міської Ради, рішення по даній справи винести на розсуд суду (а.с.53). Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Святогірської міської Ради Донецької області про визнання права власності у порядку спадкування підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи [INFO] померла [PERSON], мати [PERSON], що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 06 березня 2015 року серія [NUMBER], копією актового запису про смерть № 74 від 14 грудня 1998 року (а.с.65) . Та обставина, що [PERSON] являється матір'ю [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження позивача, копія якого знаходиться у матеріалах справи(а.с.64). Та обставина, що позивач прийняв спадщину шляхом фактичного вступу у володіння та розпорядження спадковим майном, підтверджується даними актового запису про смерть [PERSON], з якого вбачається, що місце проживання позивача, як заявника значиться : [ADDRESS], і що він отримав довідку про допомогу на поховання(а.с.65). Та обставина, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті стверджується відомостями з нотаріальної контори, згідно якої спадкова справа на [PERSON] не заводилася. Щодо брата позивача [PERSON], [INFO], який помер [INFO], то у судовому засіданні достовірно встановлено, що на час смерті він проживав у будинку по [ADDRESS], однак доказів того, що дана особа прийняла спадщину після смерті [PERSON] у суду не має. Так у відповідності із відповіддю нотаріуса спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. За даними Слов'янського міського відділу ГУ ДМС в Донецькій області, у Державному реєстрі виборців міститься інформація на [PERSON], [INFO], який вибув з адреси [ADDRESS] у зв'язку із смертю. Отже будь-яких даних, що [PERSON], який помер [INFO], на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] та протягом шести місяців прийняв спадщину шляхом фактичного вступу у володіння або розпорядження спадковим майном суду у суду відсутні.. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, а саме: житловий будинок цегляний літ. А-1, загальною площею 49,3 кв.м., житловою площею 25,1 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: сарай шлакоблочний обкладений цеглою літ. Б, погріб шлакобетонний літ. В, сарай шлакоблочний та саманний літ. Г, вбиральня цегляна літ. Е, сарай шлакоблочний обкладений цеглою літ. Ж, колодязь № 1, огорожа № 2, розташований за адресою: [ADDRESS]. Зазначений житловий будинок належав [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину від 19.02.1990 року [NUMBER] виданого Першою слов'янською державною нотаріальною конторою, у матеріалах справи міститься копія вказаного свідоцтва(а.с.10). Крім того, та обставина, що право власності на будинок, розташований по [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] станом на 01 січня 2013 року також вбачається із відповіді КП БТІ № 861-2/0.45 від 10 квітня 2015 року(а.с.23). За даними реєстру нерухомого майна станом на час розгляду справи, право власності на будинок [NUMBER], розташований по [ADDRESS], ні за кім не зареєстроване. Свідоцтво про право на спадщину від 19 лютого 1990 року [NUMBER], видане Першою слов'янською державною нотаріальною конторою, що підтверджує право власності [PERSON] на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], було втрачене. Для виготовлення дублікату втраченого правовстановлюючого документу та його державної реєстрації відповідно до вимог п. 7 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 № 1952-ІУ. п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», з заявою до реєстраційної служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції повинна звернутися власниця, але [PERSON] померла, а оскільки, згідно ч. 4 ст. 25 Цивільного кодексу України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тому здійснити дану процедуру не можливо. У відповідності до Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК ( 435-15 ), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР ( 1540-06 ) (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Оскільки [PERSON] померла [INFO], при вирішенні відносин щодо прийняття спадщини та набуття права на спадщину, суд керується ЦК України в редакції 1963 року. У відповідності до ст.549 ЦК України в ред. 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. У судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач прийняв спадщину шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном, оскільки на час відкриття спадщини проживав у будинку по [ADDRESS] Слов'янського району, і наведена обставина, підтверджена вищевказаними доказами. За змістом ст. 548 ЦК України, в ред. 1963 року, спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту її відкриття. У відповідності до п.6 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна. Слід зазначити, що право власності за нормами законодавства, яке діяло на час відкриття спадщини, набуття права власності на нерухоме майно не пов'язувалося з моментом його державної реєстрації. У судовому засіданні достовірно встановлено, і наведена обставина, підтверджена вище приведеними доказами, що будинок [NUMBER], розташований по [ADDRESS], належав на праві власності [PERSON] за її життя. Як достовірно встановлено у судовому засіданні, правовстановлюючі документи на спірний будинок втрачені, у зв'язку з чим, нотаріусом було відмовлено позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (із наступними змінами та доповненнями), у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У відповідності до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається, іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що в порядку спадкування [PERSON] оформити право власності нотаріально неможливо, так як [PERSON] померла і виготовити дублікат втраченого правовстановлюючого документу та здійснити його державну реєстрацію неможливо, іншої процедури, окрім звернення до суду, відповідно ч. 1,2,3 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України та ст. 16 ЦК України, в даному випадку не існує. З огляду на викладене, аналізуючи встановлені у судовому засіданні обставини справи, а також відповідні ним норми чинного законодавства, з врахуванням того, що [PERSON], як спадкоємець першої черги після смерті [PERSON] прийняв спадщину шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном, інших спадкоємців, які прийняли спадщину у встановлений чинним на час відкриття спадщини спосіб та строк, право власності на спірний будинок на даний час зареєстроване за [PERSON], суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved