Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

у серпні 2017року [PERSON] звернулася у суд з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначає, що [INFO] помера мати позивача [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, а саме квартира [ADDRESS], яка належить спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 29.06.1996 р. Московською районною в м. Києві державною адміністрацією. 17 червня 1999 року [PERSON] було складено заповіт, посвідчений Сімнадцятою київською державною нотаріальною конторою, за умовами якого все належне спадкодавцю майно вона заповіла позивачу. 28 липня 2017 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Запорожець І.Г. з заявою про прийняття спадщини, проте у вчиненні нотаріальних дій їй було відмовлено у зв'язку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини. Посилаючись на те, що зазначений строк нею було пропущено з поважних причин, оскільки позивач має онкологічне захворювання, у зв"язку з яким потребує постійного та систематичного лікування і нагляду лікарів - онкологів, просила визначити додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO], на три місяці, після набрання рішенням суду законної сили. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов з вищевказаних підстав. Відповідач КМР в судове засідання не забезпечив явку свого представника, надіслав письмові заперечення, в яких просить розглянути справу на підставі поданих сторонами доказів згідно чинного законодавства. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживає постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, що встановлений ст.1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], яка є матір"ю позивача. (а.с. 10) Після її смерті відкрилася спадщина на належну спадкодавцю на праві власності квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим 29.06.1996 р. Московською районною в м. Києві державною адміністрацією. (а.с. 12) 28 липня 2017 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Запорожець І.Г. позивачу відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити спадкоємцеві додатковий строк для прийняття спадщини лише в тому випадку, коли такий строк пропущено з поважних причин. Обов'язок доведення поважності пропуску строку для прийняття спадщини покладається на спадкоємця. Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи спір про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 4 листопада 2015 року (справа № 6-1486цс15) викладено наступну правову позицію. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви, і ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Обгрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] посилалася на те, що вона має онкологічне захворювання, у зв"язку з яким потребує постійного та систематичного лікування і нагляду лікарів - онкологів, що і стало підставою пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини. Інших об'єктивних, непереборних, істотних підстав на вчинення дій щодо прийняття спадщини не зазначила. Судом встановлено, що 17 червня 1999 року [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і, взагалі, все те, що буде їй належати на день смерті та на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] (а.с. 11) З наявних у матеріалах справи довідок до акту огляду МСЕК вбачається, що 21 квітня 2009 року [PERSON] була встановлена друга група інвалідності за загальним захворюванням, після чого 26 квітня 2010 року - третя група інвалідності за загальним захворюванням. З наданих медичних довідок вбачається, що протягом 2010 - 2011 років позивач зверталася до лікарів з приводу онкологічного захворювання. Строк прийняття спадщини [PERSON] закінчився 03 квітня 2014 року, однак, позивачем не було надано суду медичних документів, які б підтверджували її неспроможність з [INFO] до зазначеної дати у зв'язку із станом здоров'я подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Таким чином, зазначена [PERSON] причина пропуску строку для прийняття спадщини не може бути визнана поважною, оскільки сама по собі хвороба без установлення інших об'єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку. За таких підстав, в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. Керуючиючись ст.ст. 1270, 1272 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed