Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

Процедура : 1. 16 червня 2020 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі позивач) звернулося до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 25 грудня 2012 року в розмірі 136 426 грн. 01 коп. 2. Ухвалою суду від 07 липня 2020 року у справі відкрито провадження, та відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. 3. Представник позивача, [PERSON] , надав суду письмові заяви про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності позивача, заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. 4. Відповідно до вимог частини першої статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи на підставі доказів, які є у справі. 5. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом в силу ч. 2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Позиція позивача, Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»: 6. Позовні вимоги позивач мотивував тим, що дійсно відповідно до укладеного 25 грудня 2012 року договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві від 25\~грудня 2012 року. Проте, [PERSON] з лютого 2014 року перестала повертати своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов договору № б/н від 25 грудня 2012 року, внаслідок чого станом на 31 березня 2020 року має перед банком заборгованість в загальному розмірі 154126,28 грн., в тому числі: - заборгованість за кредитом 5000 грн.; - заборгованість по процентам за користування кредитом 146695,50 грн.; - заборгованість за пенею 2430,78 грн.; Проте банк просив стягнути з відповідачки заборгованість за тілом кредиту 5000 грн. та заборгованість за відсотками в сумі 131426,01 грн. 7. В обґрунтування позовних вимог позивачем надано до суду такі докази: - анкета-заява відповідача від 25\~грудня 2012 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку на отримання у Банку платіжної картки з кредитним лімітом 5000 грн.; - умови та правила надання банківських послуг; - копію паспорта відповідача; - розрахунок заборгованості відповідача перед Банком за договором б/н від 25\~грудня 2012 року з якого видно, що відповідач використовував кредитні кошти та погашав заборгованість за кредитом та відсотками; - банківська виписка по кредитному рахунку, який було відкрито клієнту [PERSON] ; - довідка про видачу кредитних карт та строк їх дії. Позиція відповідача, [PERSON] : 8. Відповідачка про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином за місцем реєстрації та через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, без поважних причин в судове засідання не з`явилася повторно, причини своєї неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву до суду не надала 9. Отже, про можливі заперечення проти позовних вимог відповідач суд не повідомила. 10. Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши матеріали справи та зміст заяви позивача по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані позивачем докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми\~права,\~які регулюють\~спірні правовідносини,\~суд дійшов\~висновку,\~що позовні\~вимоги в судовому засіданні доведені належними та допустимими доказами, тому позов належить задовольнити з таких підстав. \~ \~ \~ \~ Встановлені судом обставини справи: 11.\~25\~грудня 2012 року [PERSON] уклала з Банком договір б/н про надання банківських послуг, за умовами якого АТ КБ «ПриватБанк» їй надало, а вона отримала кредит у розмірі 5000 грн. на платіжну картку зі сплатою 30,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. 12. На підставі вказаного договору відповідач [PERSON] з вересня 2013 року отримувала від Банку кошти в межах кредитного ліміту та погашала кредит і відсотки. Останній платіж щодо повернення боргу відповідач здійснила 25 лютого 2014 року в сумі 200 грн. 13. Після лютого 2014 року [PERSON] перестала надавати своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов договору № б/н від 25\~грудня 2012 року, в звязку з чим, станом на 31 березня 2020 року Банком нарахована заборгованість [PERSON] за кредитним договором перед Банком, а саме: заборгованість за кредитом в сумі 5000 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 131426,01 грн. При цьому, останній раз [PERSON] скористалася платіжною карткою для придбання товару в розмірі 306,64 грн. 27 серпня 2014 р. Встановлені обставини справи вказують на те, що між сторонами договору виник спір щодо виконання зобов`язання за договором від 25\~грудня 2012 року про надання кредитного ліміту на платіжну картку. Оцінка суду: 14. Згідно статті 525 ЦК України передбачено недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. 15. Відповідно до ст.526, 527 та 530 ЦК України, - зобов`язання має виконуватися належним чином та в установлений строку відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 16. Відповідно до ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов' язання (неналежне виконання). 17. В силу ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов"язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов"язання. 18. Згідно статті 629 ЦК України договір є обов"язковим для виконання сторонами. 19. Відповідно до ч.2 статті 1050 ЦК України наслідками порушення позичальником чергової частини суми кредиту є право позикодаця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Висновок суду: 20. 25 грудня 2012 року [PERSON] уклала з Банком договір б/н про надання банківських послуг, за умовами якого отримав від АТ КБ «ПриватБанк» кредит у розмірі 5000 грн. на платіжну картку зі сплатою 30,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. 21. На підставі вказаного договору відповідач [PERSON] з вересня 2013 року отримувала від Банку кошти в межах кредитного ліміту та погашала кредит і відсотки. Останній платіж щодо повернення боргу відповідач здійснила 25 лютого 2014 року в сумі 200 грн. Після 25 лютого 2014 року [PERSON] перестала надавати своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов договору № б/н від 25\~грудня 2012 року, в звязку з чим, станом на 31 березня 2020 року Банком нарахована заборгованість [PERSON] за кредитним договором перед Банком, а саме: заборгованість за кредитом в сумі 5000 грн. 22. На підставі викладеного позовна вимога АТ КБ «Приватбанк» про стягнення з відповідачки [PERSON] заборгованості за кредитним договором б/н від 25\~грудня 2012 року, а саме - заборгованості за кредитом в сумі 5000 грн. підлягає задоволенню. Оцінка суду: 23. Вирішуючи спір в частині стягнення з відповідача заборгованості по процентам за користування кредитом суд виходить з такого. 24. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. 25. Крім цього, за змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). 26. За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 27. При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). 28. При цьому, згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 29. Відповідно до статті 1056-1 Цивільного кодексу України (в редакції, чинній на час підписання анкети-заяви) умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною, а відповідно до частини 1 зазначеної статті, чинній на час збільшення банком процентів, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Частинами третьою та четвертої вищевказаної статті визначено, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. В разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. У разі підвищення банком процентної ставки з`ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. 30. Крім того, відповідно до частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки НБУ або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів із дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною. За змістом наведеної правової норми в будь-якому випадку зміни відсоткової ставки за кредитним договором, в тому числі й за наявності в договорі відповідних умов, банк зобов`язаний повідомити про це позичальника, а при невиконанні такого обов`язку не вправі нараховувати змінену відсоткову ставку. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10.10.2018 по справі № 454/2960/15-ц. 31. З огляду на вищенаведене боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку. Висновок суду: 32 . Відповідно до укладеного 25\~грудня 2012 року договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. 33. На підставі вказаного договору відповідач [PERSON] з вересня 2013 року отримувала від Банку кошти в межах кредитного ліміту та погашала кредит і відсотки за користування кредитом. Останній платіж щодо повернення боргу з кредиту та по відсоткам відповідач здійснила 25 лютого 2014 року в сумі 200 грн. грн. 34. При цьому, останній раз [PERSON] скористалася платіжною карткою для придбання товару в розмірі 306,64 грн. 27 серпня 2014 р. 35. Проте, з матеріалів справи вбачається, що відповідач не був належним чином повідомлений про зміну процентної ставки, тому не можна вважати, що вона прийняла пропозицію про це від кредитора. 36. Як вбачається з наданого банком\~розрахунку, заборгованість за договором б\\н від 25 грудня 2012 р. утворилась у розмірі 136426,01 грн, в тому числі тіло кредиту\~5000 грн, відсотки за користування кредитом\~131426,01 грн. Так, станом на момент укладення договору відсоткова ставка складала 30%. 37. Судом було перевірено розмір нарахованих відсотків, яка відповідно до розрахунку надано банком у 26,2 разів перевищує тіло кредиту, та виявлено, що їх нарахуванням не відповідає умовам договору. 38. Таким чином, судом було проведено перерахунок нарахованих процентів. З розрахунку вбачається, що банком проценти почали нараховуватись з 24 жовтня 2013 року. Отже, за період з 24 жовтня 2013 р. по 31 березня 2020 розмір процентів складає (5000/100*30%)*7=10500 грн. 39. Отже, загальна заборгованість за відсотками станом на 31 березня 2020 р. становить 10500 грн. 40. Судові витрати у справі розподіляються у відповідності з положеннями ст.141 ЦПК України та покладаються на сторонни пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial