Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

08 вересня 2014 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу звернувся представник позивачів з вищеназваним позовом. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу серії ВЕО №676997 від 17 травня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], на праві приватної власності належить житлова квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] є єдиним власником зазначеної квартири, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ССЕ №333624 від 26 липня 2007 року, виданого КП ДОР «Криворізьке БТІ». У лютому 2011 року, на прохання рідного брата [PERSON] позивач прописала у свою квартиру його дружину - [PERSON] та їх доньку - [PERSON], які не членами її сім'ї. Оскільки на той час родина брата позивача не мала свого власного житла, а їх доньці треба було отримати паспорт, який можливо отримати лише маючи прописку. Між позивачем та її братом була усна домовленість, щодо строку прописки, від шести місяців до року. Крім цього відповідачі обіцяли сплачувати поточні комунальні платежі, які будуть на них нараховуватися за весь час, який вони будуть прописані у квартирі. Представник позивач просить суд взяти до уваги те, що відповідачі ніколи не проживали у квартирі позивача, а були лише там зареєстровані, що підтверджується довідкою з місця проживання. Факт не проживання відповідачів у квартирі підтверджується складеним актом з місця проживання. Де зараз проживають відповідачі позивачеві не відомо, оскільки з моменту прописки позивач з ними майже не спілкувалася. Також позивач не має змоги зв'язатися з відповідачами для їх добровільного зняття з реєстраційного обліку. На теперішній час відповідачі продовжують значитися зареєстрованими за адресою: [ADDRESS]., у зв'язку із чим на них нараховуються комунальні платежі, які позивач вимушена сплачувати самостійно, що завдає їй значних фінансових витрат. На підставі вищевикладеного представник позивача просив суд визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням в житловій квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS]; зобов'язати Дзержинський РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області м. Кривого Рогу зняти відповідачів з реєстраційного обліку. Присутній у судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позовній заяві. Відповідачі до зали суду не з'явилися, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Представник третьої особи - Дзержинського районного відділу Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області м. Кривого Рогу до зали суду не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогамст.197 ЦПК України. Суд, приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.157 ЦПК України, зі згоди представника позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків. В силу ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, а з п.1 ч.1 ст.346 ЦК України випливає, що право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно з ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Ст.15 ЦК України у ч.1 визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право (ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України). Як вбачається з інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-150/0/4-13 від 28.01.2013р. "Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав", при розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, судам необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, колишніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї колишнього власника житла. Судом встановлено наступне. Так, [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу серії ВЕО №676997 від 17 травня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], на праві приватної власності належить житлова квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). [PERSON] є єдиним власником зазначеної квартири, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ССЕ №333624 від 26 липня 2007 року, виданого КП ДОР «Криворізьке БТІ» (а.с.10,11). У лютому 2011 року, на прохання рідного брата [PERSON], позивач прописала у свою квартиру його дружину - [PERSON] та їх доньку - [PERSON], які не членами її сім'ї. Факт знаходження відповідачів на реєстраційному обліку в квартирі позивача та нарахування на них комунальних послуг підтверджується довідкою наданою Житлово-експлуатаційною організацією №8 від 02 вересня 2014 року за №210 та довідкою довідково-інформаційної служби «НОВА-КОМ» (а.с.7,9). Факт не проживання відповідачів у квартирі за адресою: [ADDRESS] з 28 лютого 2011 року підтверджується складеним актом (а.с.8). Факт того, що комунальні послуги повністю сплачується лише позивачем підтверджується копіями квитанцій по сплаті комунальних послуг (а.с.13-14). Питання про стягнення з відповідачів судових витрат суд не вирішує у зв'язку із клопотанням представника позивача про їх залишення за позивачем. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved