Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

09 січня 2020 року позивач Перещепинська міська рада звернулась до суду із вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнила. В обґрунтування остаточної редакції позовної заяви позивач посилався на те, що відповідач є матір`ю трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Родина відповідача перебуває на супроводі міської ради, як родина, що опинилась у складних життєвих обставинах. Рішенням виконавчого комітету від 29 травня 2019 року № 117 «Про влаштування до КЗО «Перещепинський НВК «Родина» Перещепинської міської ради Дніпропетровської області» дітей відповідача було влаштовано на часткове державне утримання, а відповідача було зобов`язано влаштуватися на роботу, проте останньою було проігноровано вказану вимогу, та до теперішнього часу відповідач ніде не працює, стабільного заробітку не має. Відповідач отримує кошти як багатодітна мати-одиначка, однак дитячі гроші витрачає неналежним чином для особистих потреб та на свої розваги. Діти в повній мірі не забезпечені всіма необхідними їм речами, голодують. Їх мати самоусунулася від виховання дітей, не приділяє уваги належному стану фізичного та морального здоров`я дітей, поведінку їх не контролює і жодного впливу на дітей не має. Разом з тим, позивач зазначив, що з відповідачем [PERSON] неодноразово проводилися профілактичні роботи, бесіди Новомосковським районним центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, Службою у справах дітей, Перещепинським відділом поліції (працівником ювенальної превенції), однак відповідач не змінила свого ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, не створила необхідні умови для проживання та повноцінного розвитку своїх малолітніх дітей. У зв`язку з чим позивач, посилаючись на норми ст.ст. 166, 180 СК України, просить позбавити відповідача [PERSON] , батьківських прав відносно її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , і стягнути з відповідача, на користь особи, яка буде виконувати обов`язки їх опікуна, аліменти на їх утримання, у розмірі 1/2 частини з усіх видів її прибутків, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця на кожну дитину, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою судді від 10 січня 2020 року позовну заяву було залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків (а.с. 28-29). 18 лютого 2020 року позивач усунув недоліки позовної заяви, звернувшись на адресу суду із її уточненням та подавши всі належним чином засвідчені копії письмових доказів (а.с. 31-37, 38-72). Ухвалою суду від 16 березня 2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого засідання (а.с. 75). Ухвалою суду від 06 липня 2020 року було закрито підготовче провадження у справі та її призначено до розгляду по суті. Представник позивача Перещепинської міської ради та третьої особи Служби у справах дітей Перещепинської міської ради Кобеза Л. О. у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, надавши при цьому пояснення, аналогічні уточненій позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання 16 лютого 2021 року не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву і клопотань про відкладення розгляду справи не подала, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення, пояснив, що відповідач на теперішній час докладає всіх зусиль для влаштування належних умов проживання своїх дітей, вважає, що поданий позивачем позов є передчасним, з огляду на це, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи - КЗО Перещепинського НВК «Родина» у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше (09 жовтня 2020 року) ним було подано суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Суд, вислухавши вступне слово та пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з установлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом установлено, що [INFO] народилась [PERSON] , [INFO] народилась [PERSON] та [INFO] народилась [PERSON] , батьками яких є - [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про їх народження, наданими суду у засвідчених представником позивача копіях (а.с. 10, 11, 12). Відомості про батька дітей записані на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, зазначена обставина визнана сторонами, а тому доказуванню не підлягає. Згідно з довідкою виданою виконавчим комітетом Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 1108 від 17 травня 2019 року громадянка [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає разом зі своїми трьома доньками за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до характеристики депутата Перещепинської міської ради Сачави О. Д. за час проживання на території м. Перещепине сім`я [PERSON] характеризується з негативної сторони. Мати не працює, не виконує своїх батьківських обов`язків, через що потерпають її малолітні діти. Умови проживання сім`ї не відповідають нормам для проживання та розвитку малолітніх дітей: у квартирі холодно, шпалери обірвані, на стінах цвіль, меблі старі розбиті, постільна білизна занедбана. Разом з тим, [PERSON] отримує кошти як багатодітна мати-одиначка, але дитячі гроші витрачає на свої особисті потреби та розваги. Діти не забезпечені одягом, взуттям, продуктами харчування, шкільним приладдям. Між матір`ю та дітьми часто виникають сварки, діти тікають з дому до родичів, не слухають матір, контроль над поведінкою дітей нею повністю втрачений (а.с. 58). Відповідно до інформації, наданої директором Комунального закладу освіти «Перещепинського опорного освітнього закладу № 1» Перещепинської міської ради Дніпропетровської області Малиновською Т. Г. , діти відповідача, а саме: [PERSON] , та [PERSON] , навчалися в закладі по 4-й, 5-й класи, двічі залишалися на повторний курс у 1-му класі через незасвоєння матеріалу. [PERSON] в школі не навчалася. Щороку школа надавала благодійну допомогу речами цій сім`ї, підгодовували дітей відповідача за рахунок школи, так як діти часто голодували, адже їх мати не давала їм коштів на харчування. За час навчання в школі, одна із доньок відповідача без поважних причин пропускала уроки, погано відвідувала школу. До школи постійно надходили скарги від сусідів сім`ї [PERSON] про те, що в квартирі постійні сварки, нецензурна лексика, крики, через що діти тікали з дому. З вересня 2015 року сім`я перебувала на внутрішкільному обліку, як така, що потрапила в СЖО (а.с. 55). Рішенням Виконавчого комітету Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 29 травня 2019 року № 117 дітей відповідача з багатодітної сім`ї, які опинилися в складних життєвих обставинах, було влаштовано до КЗО «Перещепинський НВК «Родина» Перещепинської міської ради Дніпропетровської області до 6-го, 5-го та 1-го класу відповідно на часткове державне утримання (а.с. 62). 20 листопада 2019 року до Служби у справах дітей Перещепинської міської ради звернулася адміністрація КЗО «Перещепинський НВК «Родина» Перещепинської міської ради Дніпропетровської області про неналежне виконання матір`ю [PERSON] своїх батьківських обов`язків, оскільки вона не приймає участь у вихованні дітей, поведінку їх не контролює і жодного впливу на них не має, всі запрошення, бесіди, спілкування з нею працівниками навчального закладу з питань навчання та виховання дітей - ігнорує або не виконує (а.с. 20). Відповідно до актів обстеження умов проживання, а також актів перевірки житлових умов заявника, наданих суду у засвідчених представником позивача копіях (а.с. 56,57,60,70), відповідач [PERSON] вже тривалий час не створює належних умов для проживання та виховання своїх дітей. Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, лю6ові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину. Статтею 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини; відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства; ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, батько (мати) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він (вона) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. В пункті 16 даної Постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. А тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Згідно з висновком Перещепинської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , 1980 року народження, відносно її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , опікунська рада вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно її малолітніх дітей (а.с. 25-26). Оцінюючи надані позивачем докази, які досліджені в судовому засіданні, суд приходить до переконання, що позивачем доведений той факт, що [PERSON] самоусунулась від виконання батьківських обов`язків протягом тривалого часу і за час розгляду справи в суді своєї поведінки не змінила, продовжує ухилятись від цього обов`язку, що, на думку суду, виключає можливість відібрання дітей без позбавлення відповідача батьківських прав, тому, суд вважає, що в інтересах дітей, необхідно позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а тому позовні вимоги у цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Твердження представника відповідача про те, що відповідач на теперішній час докладає всіх зусиль для влаштування належних умов проживання своїх дітей, не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами під час розгляду справи в суді. Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У відповідності до приписів статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Судом установлено, що відповідач [PERSON] є фізично здоровою та працездатною особою, нею не надано доказів наявності у неї на утриманні інших неповнолітніх дітей або непрацездатних батьків та наявності інших обставин, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що розмір аліментів на утримання дітей на користь особи чи закладу, де будуть перебувати діти, повинен становити 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи із 09 січня 2020 року і до досягнення дітьми повноліття, у зв`язку з чим, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved