Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

02.10.2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання дочки [PERSON] [INFO], у розмірі 1/3 від його заробітку (доходу) щомісячно, мотивуючи вимоги тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, хоча зобов'язаний утримувати доньку, працездатний, а тому спроможний допомагати матеріально. В судове засідання позивачка не з'явилась, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав. Враховуючи, що в дане судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Крім того, відповідач позов визнав, що в силу ст. 174 ЦПК України є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За змістом п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006р., обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як вбачається із матеріалів справи та свідоцтва про народження [PERSON] [INFO] [NUMBER] вбачається, що батьком останньої є [PERSON], відповідач батьківства не оспорював. Дитина проживає з позивачкою [PERSON], що підтверджується довідкою з місця проживання та про склад сім'ї від 01.10.2014р. №597, виданою ЛКП «Вулецьке». Згідно довідки №238 від 12.09.2014 року вбачається, що [PERSON] є студенткою першого курсу Львівського Державного Університету фізичної культури Довідкою №79 від 16.10.2014 року стверджується, що [PERSON] працює на Львівському комунальному підприємстві «Львівелектротранс» водієм тролейбуса. Беручи до уваги, що навчання у вищенаведеному навчальному закладі спрямоване на розвиток здібностей дитини, удосконалення та поглиблення її знань, а тому такі витрати відповідно до ст.185 СК України слід вважати додатковими. Враховуючи, що дитина потребує матеріальної допомоги, самій позивачці матеріально важко утримати дитину, відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/3 частки його заробітку щомісячно на час навчання. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, п. 1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, а саме в розмірі 1000 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved