Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

03 жовтня 2017 року позивач звернувся в суд з позовом до Затурцівської сільської ради Локачинського району Волинської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25 квітня 2016 року померла його мати - [PERSON] Після її смерті залишилось спадкове майно, зокрема, земельна ділянка площею 1,0160 га,кадастровий номер 0722482400:01:000:1588 для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Затурцівської сільської ради Локачинського району. Позивач як спадкоємець за законом прийняв спадщину. Доглянувши до смерті матір, провівши її поховання, останній вступив володіння спадковим майном [PERSON] У березні 2017 року позивач звернувся з заявою до Локачинської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері. Однак, йому було відмовлено у видачі такого свідоцтва у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа. Інших спадкоємців, які б претендували на дане майно, немає. Просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 1,0160 га,кадастровий номер 0722482400:01:000:1588 для ведення особистого селянського господарства, що розміщена на території Затурцівської сільської ради Локачинського району Волинської області в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 25 квітня 2016 року. 27 жовтня 2017 року позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Представник відповідача також 27 жовтня 2017 року подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, оглянувши матеріали спадкової справи № 211/2017 до майна померлої [PERSON], суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] померла 25 квітня 2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть серії І-ЕГ № 184648 від 25 квітня 2016 року (а.с.5). Після її смерті залишилось спадкове майно, зокрема, земельна ділянка площею 1,0160 га, що знаходиться на території Затурцівської сільської ради Локачинського району Волинської області, що стверджується довідкою Затурцівської сільської ради № 1523 від 04 жовтня 2016 року , а також рішенням Затурцівської сільської ради від 11 вересня 2014 року № 24/3 " Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ", з якого вбачається, що спадкодавцю [PERSON] передано земельну ділянку площею 1,0160 га у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель Затурцівської сільської ради не переданих у власність та не наданих у користування ( а.с.9). Позивач вважається таким, що прийняв спадщину, доглядав матір до смерті, провів її поховання, втупив у володіння спадковим майном, що стверджується довідкою Затурцівської сільської ради від 04 жовтня 2016 року. Родинні відносини позивача і спадкодавця підтверджуються копією свідоцтва про народження позивача серії І-УР № 175828 від 02 грудня 1961 року ( а.с.6). Із постанови нотаріуса від 15 березня 2017 року вбачається, що позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну ділянку площею 1,0160 га, яка належала його матері, на підтвердження права власності за спадкодавцем на яку, [PERSON] було подано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, що виданий кадастровим реєтратором відділу Держземагенства у Локачинському районі Волинської області 27 листопада 2014 року. Проте позивачу відмовлено у видачі такого свідоцтва, оскільки не було подано правовстановлюючих документів (а.с.13). Відповідно до ч.1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі ( на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток ( паїв)» (далі Закон) від 05 червня 2003 року, основним документом що посвідчує право на земельну частку ( пай), є сертифікат на право на земельну частку ( пай), виданий районною ( міською ) райдержадміністрацією, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянкупереходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народження після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Оскільки на момент відкриття спадщини спадкодавцю [PERSON] належало право на земельну ділянку площею 1,0160 га,кадастровий номер 0722482400:01:000:1588 для ведення особистого селянського господарства, що розміщена на території Затурцівської сільської ради Локачинського району Волинської області, то суд дійшов висновку, що право на цю земельну ділянкупереходить до позивача як спадкоємця за законом. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Враховуючи вищевикладене, та те, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує нічиїх прав та інтересів, його необхідно прийняти та ухвалити рішення про задоволення позову. За клопотанням позивача судові витрати у справі слід залишити за [PERSON]

Outcome: approved