Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

23 червня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом та просив ухвалити рішення, яким: скасувати рішення державного реєстратора (індексний номер 49205543) Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області Мельничук Володимира Олександровича від 17.10.2019 року про державну реєстрацію прав на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1938834151101), з одночасним припиненням речових прав, здійсненного на підставі рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 08.05.2007 року, справа №2-1152/2007. Скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства "Агенція реєстраційних послуг" Морозової Ольги Станіславівни (індексний номер: 49487254 від 01.11.2019 року) про державну реєстрацію прав на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1951920051101), з одночасним припиненням речових прав. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати які будуть понесені під час судового провадження з урахуванням орієнтовного розрахунку суми судових, витрат. Свої вимоги мотивував тим, що [INFO] померла його\~мати [PERSON] , однак після відкриття спадщини виявилось, що власниками вищевказаних земельних ділянок протиправно стали громадяни [PERSON] та [PERSON] , в зв`язку з чим, позивач звертався до суду і оспорював їх право власності, рішеннями судів було скасовано право власності цих громадян та скасована реєстрація земельних ділянок на їх ім`я. 02 жовтня 2009 року Овідіопольським районним судом Одеської області було задоволено заяву [PERSON] про поворот виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 13 квітня 2005 року та скасована державна реєстрація права власності на земельні ділянки на ім`я [PERSON] . Крім цього, позивач вказує, що рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 19 лютого 2010 року були задоволені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] було витребувано з незаконного володіння [PERSON] земельну ділянку площею 0,58 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS] шляхом зобов`язання звільнити зазначену ділянку, для зарахування у спадкове майно, частину якого має успадкувати [PERSON] після відкриття спадщини спадкодавця [PERSON] . Також зазначає,\~що рішенням\~Овідіопольського районного\~суду Одеської\~області від\~08\~травня 2007\~року було\~задоволено позов\~ [PERSON] до Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області про визнання права власності на самочинно збудований будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . 31 січня 2011 року рішенням апеляційного суду Одеської області рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 08 травня 2007 року було скасовано, та ухвалене нове, яким в задоволенні позову [PERSON] до Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області про визнання права власності на самочинно збудований будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] було відмовлено. Було допущено поворот виконання рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 08 травня 2007 року шляхом скасування державної реєстрації права власності на ім`я [PERSON] на будинок за адресою: [ADDRESS] . Постановою Одеського апеляційного суду від 29.09.2020 року по справі №520/13283/18 було визнано за [PERSON] право власності на 1/2 земельних ділянок за адресою: [ADDRESS] . Позивач стверджує, що станом на час державної реєстрації житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами 15.10.2019 року, рішення суду на підставі якого була здійснена реєстрація, було скасовано. За таких обставин, позивач вказує, що діями державного реєстратора порушено інтереси позивача, оскільки прийнятим рішенням державний реєстратор зареєстрував право власності на будинок, який було побудовано померлою матір`ю позивача та знаходиться на земельній ділянці, яка є спадковим майном після смерті [PERSON] , право власності на яке визнано рішенням суду. Тобто, [PERSON] набула у власність житловий будинок без відповідної на те правової підстави, що стало підставою звернення [PERSON] з відповідним позовом до суду. Ухвалою судді\~від 24.06.2021\~року провадження\~у справі\~було відкрито\~та призначено\~судове засідання\~в порядку\~спрощеного позовного\~провадження. Одночасно з подачею позову, позивач звернувся до суду з заявою, в якій просив: витребувати у державного реєстратора Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області Мельничук Володимира Олександровича (67220, Одеська область Березівський район, с. Конопляне, вул.ЗО-річчя Перемоги, 70) належним чином засвідчені у паперовій формі документи, що стали підставою для прийняття рішення про державну реєстрацію прав (індексний номер 49205543 від 17.10.2019 року) на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1938834151101). Витребувати у державного реєстратора Комунального підприємства "Агенція реєстраційних послуг" Морозової Ольги Станіславівни (65059, м. Одеса, пр-т. Адміральський, 33-А, офіс 502) належним чином засвідчені у паперовій формі документи, що стали підставою для прийняття рішення про державну реєстрацію реєстрацію прав (індексний номер: 49487254 від 01.11.2019 року) на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1951920051101). Ухвалою суду від 24 червня 2021 року дане клопотання було задоволено. 22 липня 2021 року представник відповідача [PERSON] [PERSON] на електронну адресу суду надіслав заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, в якому просив розглянути страву за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа Державний реєстратор Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області Мельничук Володимир Олександрович, Державний реєстратор комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Морозова Ольга Станіславівна про скасування рішень державних реєстраторів за правилами загального позовного провадження та замінити засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Здійснити розгляд цього заперечення за відсутності представника [PERSON] . Ухвалою суду від 22.07.2021 року клопотання представника позивача було задоволено в повному обсязі. В подальшому ухвалою суду від 07.09.2021 року було закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України. Представник позивача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги в частині стягнення з відповідача судових витрат, що будуть понесені під час розгляду справи, не підтримав, решту позовних вимог просив задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, була повідомлена належним чином, 17.11.2021 року до канцелярії суду надала заяву, в якій просила перенести слухання справи у зв`язку з її захворюванням. Треті особи Державний реєстратор\~Коноплянської сільської\~ради Іванівського\~району Одеської\~області Мельничук\~Володимир Олександрович\~та Державний\~реєстратор комунального\~підприємства «Агенція\~реєстраційних послуг»\~Морозова Ольга\~Станіславівна у судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином, про причини неявке суду не повідомили. Від представника третьої особи Київської районної адміністрації Одеської міської ради як орган опіки та піклування до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні підлягають задоволенню, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Судом встановлено,\~що рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 08 травня 2007 року по справі № 2-1152/2007 було задоволено позов [PERSON] до Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області про визнання права власності на самочинно збудований будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Рішенням апеляційного суду Одеської області від 31 січня 2011 року апеляційну скаргу [PERSON] було задоволено, рішення Овідіопольського суду Одеської області від 08 травня 2007 року скасовано та ухвалено нове. У задоволенні позову [PERSON] до Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області про визнання права власності на самочинно збудований будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] відмовлено. Було допущено поворот виконання рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 08 травня 2007 року шляхом скасування державної реєстрації права власності на ім`я [PERSON] на будинок за адресою: [ADDRESS] . Постановою Одеського апеляційного суду від 29.09.2020 року по справі № 520\\13283\\18 було визнано за [PERSON] право власності на 1\\2 земельних ділянок за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна підставою для державної реєстрації житлового будинку за адресою: [ADDRESS] слугувало: рішення виконавчого комітету, серія та номер: 150, виданий 25.04.2013 року, видавник: Виконавчий комітет Одеської міської ради; рішення суду, серія та номер: 2- 1152/2007, виданий 08.05.2007, видавник: Овідіопольський районний суд Одеської області. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу),індексний номер: 49205543 від 17.10.2019 року прийняв державний реєстраторку Коноплянська сільська рада Іванівського району Одеської області Мельничук Володимир Олександрович. Відповідно до ст. 31-1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень": 1. Реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником. 2. Державна судова адміністрація України у день набрання законної сили рішенням суду, яке передбачає набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора, забезпечує передачу до Державного реєстру прав примірника такого судового рішення. 3. Державний реєстратор, що перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ. у паперовій формі, за місцезнаходженням відповідного майна у день надходження відповідного рішення суду формує та реєструє необхідну заяву або реєструє рішення суду про заборону вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією прав, чи рішення суду про скасування відповідного рішення суду. Отже, рішення суду по-перше повинно набрати законної сили, а по-друге знаходитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень. Держаний реєстратор повинен був переконатись в цьому перед здійсненням державної реєстрації, в противному випадку відновити заявнику в реєстрації прав власності. Між тим, рішення Овідіопольського районного\~суду Одеської\~області від\~08.05.2007\~року по\~справі №\~2-1152/2007\~в Єдиному\~державному реєстрі\~судових рішень відсутнє. Більш того, як було встановлено судом, 31 січня 2011 року рішенням апеляційного суду Одеської області, рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 08 травня 2007 року було скасовано, та ухвалене нове, яким в задоволенні позову [PERSON] до Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області про визнання права власності на самочинно збудований будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] було відмовлено. Таким чином, суд приходить до висновку, що станом на час державної реєстрації житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами 15.10.2019 року, рішення суду, на підставі якого була здійснена реєстрація, було скасовано. Приймаючи рішення про державну реєстрацій, державний реєстратор повинен діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством, з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надані, рішення повинно бути обґрунтованим, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно, розсудливо та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення. Разом з тим, суд приймає до уваги те, що документи, які були надані державному реєстратору Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області [PERSON] , не відповідали вимогам законодавства, у зв`язку з чим не підлягало державній реєстрації право власності на вищезазначене нерухоме майно. Відповідно до пунктів 1, 8, 9 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає реєстрації. Державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. Державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (частина перша статті 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Відповідно до\~п.п.\~1,\~2,\~3\~ч. 3 ст. 26 Закону відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Отже, у розумінні, положень наведеної норми способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). За змістом цієї правової норми виконанню підлягають виключно судові рішення: 1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 2) про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Аналогічні правові висновки наведені у постановах Верховного Суду від 28.10.2020 року у справі №910/10963/19, від 03.09.2020 у справі № 914/1201/19, від 23.06.2020 у справах № 906/516/19, № 905/633/19, № 922/2589/19, від 30.06.2020 у справі № 922/3130/19, від 14.07.2020 у справі № 910/8387/19, від 20.08.2020 у справі № 916/2464/19. Отже, зважаючи на\~те,\~що право\~власності [PERSON] \~на житловий\~будинок за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~яке 15.10.2019\~року було зареєстровано державним реєстратором Коноплянської сільською радою Іванівського району Одеської області Мельничук Володимиром Олександровичем на підставі рішення суду, яке було скасовано Постановою Одеського апеляційного суду від 29.09.2020 року по справі №520/13283/18,\~суд вважає\~ що позовні вимоги [PERSON] в цій частині обґрунтовані та наявні підстави для скасування відповідного рішення державного реєстратора. Разом з цим, відповідно до Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна підставою для державної реєстрації житлового будинку за адресою: [ADDRESS] слугувало: технічний паспорт, серія та номер: б/н, виданий 29.10.2019 року, видавник: ПП "ПРОЕКТ"; Висновок, серія та номер № 29-10/19-Д, виданий 29.10.2019 року, видавник: ПП "ПРОЕКТ". Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 49487254 від 01.11.2019 року прийняв державний реєстратор Комунального підприємства "Агенція реєстраційних послуг" Морозова Ольга Станіславівна. Відповідно до п.54 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень який було затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 (Надалі - Порядок) для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, що створюється шляхом поділу або об`єднання, подаються: - документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна до його поділу або об`єднання (крім випадків, коли право власності на такий об`єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав); - документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта (крім випадків, коли об`єкт нерухомого майна створюється шляхом поділу або об`єднання без проведення будівельних робіт, що відповідно до законодавства потребують отримання дозволу на їх проведення); - технічний паспорт на новостворений об`єкт нерухомого майна; - документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси (крім випадків поділу або об`єднання таких об`єктів нерухомого майна, як квартира, житлове або нежитлове приміщення тощо). З копії реєстраційної справи № 01.02-1 вбачається, що державний реєстратор прийняв вищевказане рішення всупереч вимог п. 54 Порядку, оскільки для проведення державної реєстрації в порядку п. 54 Порядку необхідно надати документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси та документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна до його поділу або об`єднання. Отже, зважаючи на те, що право власності [PERSON] на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , яке 01.11.2019 року було зареєстровано державним реєстратором Комунального підприємства "Агенція реєстраційних послуг" Морозовою Ольгою Станіславівною без повного пакету документів, особі яка відношення до житлового будинку не має, на підставі підроблених документів, та з урахуванням того, що житловий будинок знаходиться на земельній ділянці власником якої є позивач, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в цій частині обґрунтовані та наявні підстави для скасування відповідного рішення державного реєстратора. Відповідно до\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Реалізуючи передбачене\~ст. 64 Конституції України\~право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду. Відсутність порушеного права є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.\~\~ Згідно\~ ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з положень ч. 1\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до\~ч. 1 ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі\~ч. 1 ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. У зв`язку з вищевикладеним, на підставі повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно ч. 1, 2 ст. 141\~ЦПК України судовий\~збір покладається\~на сторони\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог.\~Інші судові\~витрати,\~пов`язані\~з розглядом\~справи,\~покладаються :1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача;\~2)\~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача;\~3)\~у разі\~часткового задоволення\~позову -\~на обидві\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. На\~підставі вищевикладеного,\~та

Outcome: approved