Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивач звернувся через суд із позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на його користь суму боргу в розмірі 23695 грн., пеню в розмірі 8014,35 грн. та витрати по сплаті судового збору. В обгрунтування свої вимог позивач посилається на те, що 15 лютого 2013 року він уклав з [PERSON] договір позики грошей, за яким передав їй 24200 грн. зі строком повернення до 15 лютого 2014 року. Договір укладено в простій письмовій формі. Відповідач сплатила 505 грн, більше жодних платежів вона не зробила, чим порушила взяті на себе зобов"язання. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. За прострочення повернення позики п.6.3 Договору передбачено стягнення пені в розмірі 1% від суми заборгованості за кожень день прострочення. Тому позивач просить стягнути суму боргу в розмірі 23695 грн. та пеню в розмірі 8014,35 грн. В судове засідання представник позивача надав письмову заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачі в судове засідання не зявилася. Про день слухання справи була повідомлена належним чином. Причини неявки не повідомила. Заперечень суду не надала. Зі згоди позивача суд, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши письмові матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають повному задовленню. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. За змістом ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. В матеріалах справи мається копія договору позики грошей від 15 лютого 2013 року укладеного між [PERSON] та [PERSON], предметом договору якого є грошова сума в розмірі 24200 грн. (а.с. 7) Мається розписка надана [PERSON] про отримання від [PERSON] грошової суми в розмірі 24200 грн. (а.с. 8) Відповідач своїх зобовязань не виконала, позичені грошові кошти не повернула. Причини невиконання зазначеного зобовязання правового значення для розгляду справи по суті не мають. Встановлений в судовому засіданні факт неповернення грошових коштів вказує на одностороннє порушення договірних зобовязань, що є неприпустимим. Відтак позовні вимоги в частині стягнення 23695 гривень є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов"язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно ч.3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов"язання за кожень день прострочення виконання. Пеня за період з квітня 2013 року по лютий 2014 рік складає 8014,35 грн., розрахунок якої приведено на а.с.6 і яка підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати за сплату судового збору 317,10 грн.. На підставі ст.ст. 1046,1047,1048 ЦК України ,

Outcome: approved