Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

07 травня 2015 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи позовні вимоги тим, що згідно укладеного кредитного договору від 31 березня 2011 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. У порушення умов договору, щодо порядку погашення кредиту, заборгованості та сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків, а також інших витрат, відповідач належним чином зобов'язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого станом на 31 березня 2015 року має прострочену заборгованість на загальну суму 14843 грн. 58 коп. Просить суд стягнути з відповідача на власну користь вказану заборгованість та судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача Мошнєгуц Л.В., діюча в силу повноважень, що ґрунтуються на довіреності № 8183-К-О від 17 жовтня 2014 року, не з'явилася, суду надано заяву в якій просить судовий розгляд справи проводити без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, через розміщене у друкованих засобах масової інформації оголошення. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши подані документи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем 31 березня 2011 року укладено кредитний договір, що складається з заяви позичальника, умов і правил надання банківських послуг, відповідно до якого відповідач [PERSON] отримав кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.(а.с. 9-13). Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти [PERSON], зміна кредитного ліміту відбувалося в такому порядку: 13 травня 2011 року - зниження до 1000 грн., 14 липня 2012 року - збільшення до 2000 грн., 09 грудня 2012 року - збільшення до 4000 грн., 28 грудня 2012 року - збільшення до 6600 грн., 31 липня 2013 року - збільшення до 6900 грн., 10 червня 2014 року - встановлення кредитного ліміту до 6480 грн.(а.с. 8). Враховуючи наведені обставини, суд визнає, що між сторонами склалися спірні кредитні правовідносини, які регулюються нормами статей 523, 629, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За приписами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Враховуючи, що відповідач у порушення умов договору кредит не повернув та не сплачує проценти за користування кредитом, позивач обґрунтовано, звернувся до суду з вимогами про повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом. Згідно розрахунку прострочена заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 31 березня 2015 року становить 14843 грн. 58 коп., з яких: · заборгованість за тілом кредиту складає - 6475 грн. 17 коп., · за процентами за користування кредитом - 6585 грн. 38 коп., · комісія - 600 грн. 00 коп., · заборгованість по судовим штрафам - 1183 грн. 03 коп.(а.с. 5-7) Відповідач не скористався своїм правом на подання суду доказів, якими спростовується усе вищевикладене та своїх заперечень щодо розміру заборгованості та доказів щодо сплати кредиту. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Оскільки, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, за таких обставин на користь позивача належить стягнути понесені судові витрати(судовий збір 243 грн. 60 коп. та витрати пов'язанні з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача - 113 грн. 00 коп.) в розмірі 356 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved