Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

06.06.2017 року позивач звернувся до Вінницького районного суду із позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Позов мотивовано тим, що 26.12.2006 року між Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] укладений Договір кредиту № 050/25-885. Вказує, що загальними зборами акціонерів 09 березня 2010 року прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та зміну найменування (назви) Банку на Публічне акціонерне товариство «УКРСОЦБАНК». Зазначає, що на підставі вищезазначеного Договору кредиту позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характер використання грошові кошти в сумі 26 000,00 доларів США. Вказує, що у порушення умов кредитного договору, відповідач [PERSON] , свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 31.01.2017 року у відповідача утворилася заборгованістьв загальній сумі 44 478,50 доларів США, з яких: за кредитом - 22039,40 доларів США та за відсотками - 22439,10 доларів США. Зазначає, що на виконання умов договору відповідачу [PERSON] позивачем була скерована вимога про досудове врегулювання спору, але на дату подання позовної заяви вимога ним не виконана. Просить суд стягнути на його користь з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 44 478,50 доларів США , з яких:- за кредитом - 22 039,40 доларів США та за відсотками - 22 439,10 доларів США. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, по невідомим суду причинам, про час, дату та місце проведення судових засідань повідомлявся належним чином. Заяв про проведення судового засідання у його відсутності до суду не надав. У зв*язку з чим, суд вирішив провести заочний розгляд даної справи, на підставі наявних письмових доказів у справі, про що виніс відповідну ухвалу. Вивчивши позов, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню виходячи з такого. Судом встановлено, 26.12.2006 року між Акціонерно -комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та відповідачем [PERSON] укладений Договір кредиту № 050/25-885, відповідно до умов позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характер використання грошові кошти в сумі 26 000,00 доларів США, зі сплатою 13 % річних та наступним порядком погашення суми основної заборгованості, а саме щомісячно до 10 числа, починаючи з січня 2007 року рівними частинами в сумі 145,00 доларів США та і кінцевим терміном повернення основної заборгованості в сумі 45,00 доларів США до 10 грудня 2021 року (а.с.4-7). Згідно пункту 2.4., підпункту 2.4.1. вказаного договору сторони погодилися , що нарахування та сплата процентів зо цим договором здійснюється у валюті Кредиту, тобто -доларах США. ( а.с.4 зворотна сторона) Відповідач [PERSON] отримав кошти в сумі 26 000 доларів США, про що свідчить заява на видачу готівки №118-29 (а.с.12). 22.05.2009 року між сторонами було укладено договір про внесення змін № 050/25-885 до Договору кредиту № 050/25-885 від 26.12.2006 р, відповідно до якого погашення кредиту буде здійснюватися щомісячно до 10 числа рівними частинами з кінцевим терміном повернення заборгованості до 10 грудня 2021 року (а.с.11). 18.05.2010 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду № 050/25-2259 про внесення змін до договору кредиту № 050/25-885 від 26.12.2006 року, відповідно до якої сторони підтвердили , залишок заборгованості за Кредитом станом на дату укладення цієї додаткової угоди складає 22 389,24 доларів США, залишок заборгованості та нарахованими процентами 2 618,53 доларів США. Також сторони прийшли до взаємної згоди внести зміни до умов кредитування. (а.с.8-11). З розрахунків наданих позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог, вбачається, що станом на 31.01.2017 року у відповідача [PERSON] у зв'язку з порушенням останнім виконання умов договору утворилася заборгованість: за кредитом - 22 039,40 дол. США;за відсотками - 22 439,10 дол. США; пеня за несвоєчасне повернення кредиту -3 690,46 дол. США; пеня за несвоєчасне повернення відсотків -7 154,76 дол. США. (а.с.18-21). Проте, з позовної заяви вбачається, що позивач просить не стягувати з відповідача пеню за несвоєчасне повернення кредиту та пеню за несвоєчасне повернення відсотків, а просить суд стягнути заборгованість за кредитом - 22 039,40 доларів США та за відсотками - 22 439,10 доларів США, що разом становить 44 478,50 доларів США ( а.с.3 зворотна сторона). 20.05.2017 року позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу про усунення порушень зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором за вих. № Б 17.05/22 , шляхом погашення заборгованість перед банком в добровільному порядку. Відповідач на вказану вимогу не відреагував, заборгованість не погасив . (а.с.15). Застосовуючи норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного. Зі змісту положень, викладених у ч.1 ст.20 ЦК України та ст.ст.3,4,33 ЦПК України, право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві. Згідно до положень, викладених в ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. На підставі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно вимог ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови , щодо яких за заявою хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір ( оферти) і прийняття пропозиції ( акцепту) другою стороною. Згідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. А положення ст. 599 ЦК України, передбачають, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ст.ст. 526, 530, 623, 624 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений у ньому строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки. У відповідності із ст.1049 ч.1 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику (кошти в такій же сумі) у термін і в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк чи інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до Статуту Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», він є правонаступником усіх прав та обов'язків АКБ «Укрсоцбанк» (а.с.18-21). Згідно п. 1.1 Договору кредиту №050/25-885 кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характер використання грошові кошти в сумі 26 000,00 доларів США. Відповідно до п. 2.4. та п.п.2.4.1. Договору кредиту №050/25-885 нарахування та сплата процентів здійснюється у валюті Кредиту ( а.с.4, 4 зворотна сторона) Згідно ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконано у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного суду України від 10.02.2016 року №6-1680цс15, вбачається якщо у кредитному договорі виконання зобов'язання визначено у вигляді грошового еквіваленту в іноземній валюті (стаття 533 ЦК України) за наявності хоча б у однієї сторони зобов'язання: або у банка-отримувача або у ініціатора платежу індивідуальної або генеральної ліцензії на використання іноземної валюти на території України (стаття 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю"), суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. Зі змісту положень, викладених у ч.1 ст.20 ЦК України та ст.ст.3,4,33 ЦПК України, право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві. Згідно до положень, викладених в ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. З огляду на вищезазначені обставини, враховуючи, що відповідачем не виконано умови вищезазначеного Договору кредиту №050/25-885, в порядку та в строки, передбачені зазначеним договором; згідно умов вказаного договору валютою кредита визначено долари США, сторони погодилися із такими умовами, але відповідач належним чином не виконує його умови , у зв'язку з чим, станом на 31.01.2017 року у [PERSON] утворилася заборгованість перед позивачем в загальній сумі 44 478,50 доларів США , з яких: - за кредитом - 22 039,40 доларів США та за відсотками - 22 439,10 доларів США , тому, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, задовольняє позовні вимоги у повному обсязі. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем відповідно до платіжного доручення №0000405065 від 25.05.2017 року сплачено судовий збір по даній справі в 17 524, 16 грн. (а.с.1), тому, відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, зазначені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved