Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

[PERSON] звернувся суду з позовом до товариства з додатковою відповідальністю "Електромонтаж - 466" про стягнення коштів, посилаючись на те, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 04.12.2013 р, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 19.05.2014 р., задоволено його позов до ТДВ «Електромонтаж-466» про стягнення на його користь 192924,20 грн. та 1929,24 грн. судового збору. Видано виконавчий лист від 11.06.2013р. №686/2218/24502/12. Постановою державного виконавця Першого відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції від 16.06.2014 р. відкрито виконавче провадження. В примусовому порядку на його користь було стягнуто з боржника 49041,26грн. Згідно виписки з КБ «Приватбанк» на картковий рахунок позивача було перераховано наступні платежі на виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду від 04.12.201З р.: 20.05.2015 р. - 1465,18 грн.,02.04.2015 р. - 20704,25 грн.,27.02.2015р. - 26871,83 грн. Всього перераховано 49041,26 грн. Станом на 08.07.2015 р. заборгованість ТДВ «Електромонтаж-466» складає 143882,94 грн. Сума інфляційних втрат за весь час прострочення з 01.01.2014 р. по 30.06.2015 р. становить 92450,99 грн. Сума 3% річних за період з 05.12.2013 р. по 09.07.2015 р. становить 8389,02 грн. [PERSON] просить стягнути на його користь з товариства з додатковою відповідальністю «Електромонтаж-466» 100840,01 грн. 01 коп., в тому числі: інфляційні втрати за період з 01.01.2014 р. по 30.06.2015 р. в сумі 92450,99 грн. та 3% річних за період з 05.12.2013 р. по 09.07.2015р. у сумі 8389,02 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги зменшила, просила стягнути на користь позивача з товариства з додатковою відповідальністю «Електромонтаж-466» 82345,21 грн., з якої інфляційні втрати за період з 01.06.2014 р. по 30.06.2015 р. у сумі 75088,23 грн. та 3% річних за період з 19.05.2014 р. по 23.09.2015р. у сумі 7256,98 грн. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, вказавши, що він не визнає рішення суду, яким задоволено позовні вимоги [PERSON] про стягнення з товариства з додатковою відповідальністю "Електромонтаж - 466" на його користь 192924,20 грн. та 1929,24 грн. судового збору. Вважає що слід відмовити у задоволенні позову, оскільки стягнення суми коштів на користь позивача поставить у скрутне фінансове становище підприємство. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до положень зазначеної норми наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у виді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. При цьому зазначена норма не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов'язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу. Чинне законодавство не пов'язує припинення зобов'язання з ухваленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов'язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків. Відповідно до правової позиції, висловленої в постанові Верховного Суду України від 25.06.2014 року по справі № 6-25цс14 передбачена статтею 625 ЦК України відповідальність застосовується до правовідносин зобов'язального характеру, які виникають з приводу грошових зобов'язань. У силу положень статей 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов'язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов'язання зі сплати коштів. Таким чином, грошовим зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Підставою застосування відповідальності, передбаченої частиною другою статті 625 ЦК України, є прострочення боржником виконання грошового зобов'язання. Тобто порушенням грошового зобов'язання є невиконання боржником обов'язку сплатити грошові кошти. Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 04.12.201З р, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 19.05.2014 р., задоволено позов [PERSON] до ТДВ «Електромонтаж-466» про стягнення на його користь 192924,20 грн. та 1929,24 грн. судового збору. Видано виконавчий лист від 11.06.2013р. №686/2218/24502/12. Постановою державного виконавця Першого відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції від 16.06.2014 р. відкрито виконавче провадження. В примусовому порядку на його користь було стягнуто з боржника 49041,26грн. Згідно виписки з КБ «Приватбанк» на картковий рахунок позивача було перераховано наступні платежі на виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду від 04.12.201З р. суду: 27.02.2015р. - 26871,83 грн.; 02.04.2015 р. - 20704,25 грн.; 20.05.2015 р. - 1465,18 грн., 09.07.2015 р. 14034,06 грн. Всього перераховано 63075,32 грн. Станом на 23.09.2015 р. заборгованість ТДВ «Електромонтаж-466» складає 82345,21 грн., в тому числі інфляційні втрати за період з 01.06.2014 р. по 30.06.2015 р. у сумі 75088,23 грн. та 3% річних за період з 19.05.2014 р. по 23.09.2015р. у сумі 7256,98 грн. Суд приходить до висновку, що на користь [PERSON] підлягає стягненню з товариства з додатковою відповідальністю "Електромонтаж - 466" 82345,21 грн.

Outcome: approved