Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

11.10.2018р. [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся із позовом про визначення останній додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON], що помер [INFO]., мотивуючи тим, що [PERSON] в шестимісячний строк звернулась до нотаріуса для прийняття спадщини після смерті батька, між тим нотаріус відмовила у прийнятті заяви, мотивуючи тим, що спадкодавець [PERSON] помер на території іншої держави, а тому на підтвердження факту його смерті необхідно подати відповідний документ виданий компетентними органами іноземної держави, який би підтверджував факт смерті спадкодавця і був дійсний на Україні, що для отримання такого документу [PERSON] звернулась до компетентних органів і лише 25.09.2018р. отримала свідоцтво про смерть [PERSON], через це пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини. Вважає, що такий строк [PERSON] пропущеного з поважних причин, тому просив позов задовольнити та визначити останній додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], терміном три місяці. В судове засідання представник позивачки не з'явився, 17.12.2018р. подав клопотання, в якому позов підтримав, просив розгляд справи у його відсутності, від стягнення судових витрат з відповідача відмовився (а.с. 37). Представник відповідача в судове засідання не з'явився, 17.12.2018р. сільський голова подав лист про розгляд справи у відсутності їх представництва(а.с. 36). Третя особа в судове засідання не з'явилась. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, суд відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України вважає можливим розглядати справу у їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів та без фіксації судового процесу технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд задоволює позов. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Положеннями ч. 3 ст. 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30 травня 2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Статтею 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Положеннями ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000р. зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. [PERSON], що видно із копій свідоцтва про народження і шлюб (а.с.4, 7) є донькою спадкодавця [PERSON] [PERSON], що видно із копії свідоцтва про смерть (а.с.10), помер [INFO]. у м. Замбрув, Республіка Пльща. Із змісту позову вбачається, що [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Городоцького районного нотаріального округу Львівської обл. Мухи М.Т. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] З повідомлення приватного нотаріуса Городоцького районного нотаріального округу Львівської обл. Мухи М.Т. № 242/01-16 від 17.08.2018р. (а.с.13) убачається, що нотаріус відмовила [PERSON] у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], оскільки спадкодавець помер на території іншої держави, а тому на підтвердження факту його смерті необхідно подати відповідний документ виданий компетентними органами іноземної держави, який би підтверджував факт смерті спадкодавця і був дійсний на Україні. Як видно із матеріалів справи, [PERSON] в травні 2018р. звернулась до Міністерства закордонних справ України з метою отримання свідоцтва про смерть [PERSON], що таке вона отримала 25.09.2018р. Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що [PERSON] пропустила визначений законодавством строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] з поважних причин, а тому визначає їй додатковий строк, достатній для прийняття спадщини після смерті спадкодавця, терміном три місяці.

Outcome: approved