Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що в 2006 році уклала шлюб з відповідачем, від якого у них народився син: [PERSON], [INFO]. Однак, спільне життя між подружжям не склалось, тому 25 грудня 2012 року шлюб було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-НМ № 053974. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 14 вересня 2010 року з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини в розмірі по 330 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення повноліття. На даний час у неї змінилось матеріальне становище, їй важко утримувати дитину, син росте, потребує багато додаткових витрат: покращеного харчування, забезпечення одягом та всім іншим, що є необхідним для забезпечення нормального рівня життя дитини. Їй відомо, що відповідач здійснює підприємницьку діяльність по продажу метало черепиці, монтажу дахів, його матеріальне становище дозволяє належно утримувати сина, тому просить збільшити розмір аліментів визначений рішенням Коломийського міськрайонного суду від 14 вересня 2010 року та стягувати з відповідача аліменти на утримання їхнього сина в розмірі по 2000 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. У судове засідання позивачка не з»явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судовому засіданні, позовні вимоги визнав частково, згідний сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі по 1000 гривень, та як постійної роботи немає, підробляє на будовах та перепродує будівельні товари, його заробітки є незначними, крім того опікується батьками, які часто хворіють та потребують допомоги. Беручи до уваги пояснення відповідача та дослідивши подані докази, суд вважає позовні вимоги підлягаючими частковому задоволенню виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого 20 березня 2007 року народився син [PERSON]. 25 грудня 2012 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-НМ № 053974. Згідно рішення Коломийського міськрайонного суду від 14 вересня 2010 року з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі по 330 гривень на дитину до досягнення нею повноліття. Суд погоджується із позивачкою, що визначений судовим рішенням розмір аліментів є заниженим і недостатнім для матеріального забезпечення дитини зі сторони батька. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2 ст.182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ст. 192 ч.1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо\~\~батьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення . Задовольняючи частково позовні вимоги, суд виходить із того, що неповнолітня дитина сторін проживає окремо від батька і перебуває на утриманні матері. Виходячи із зазначеного та беручи до уваги, що відповідач є працездатною, матеріально забезпеченою особою, томусуд вважає, що за даних обставин він спроможний оплачувати більший розмір аліментів ніж визначений рішенням суду в 2010 році, який слід стягувати у твердій грошовій сумі. На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст. 180, 181, 182, 184, 192 СК України,

Outcome: partial