Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

13 квітня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ним та [PERSON] , який діє від імені [PERSON] на підставі довіреності, 20 вересня 2011 року був укладений договір купівлі-продажу частини підвального приміщення «А-5» житлового будинку по [ADDRESS] , який посвідчений приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Ходачинською Н.І. Згідно п. 1.1. договору він прийняв у власність частину підвального приміщення «А-5», а саме 75 кладова площею 9,7 кв.м., 76 кладова площею 22,2 кв.м., в спільному користуванні 86 коридор площею 11,0 кв.м. Тобто ним були придбані вказані приміщення, які згідно технічного паспорта, виданого 11 жовтня 2011 року КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» значаться під № 75 і № 76 та в спільне користування приміщення під № 86. Таким чином, загальна площа приміщень, які придбані ним у власність становить 31,9 кв.м., в спільному користуванні 11,0 кв.м. Однак, при проведенні КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» державної реєстрації прав на вказне майно була допущена помилка і за ним було зареєстроване право на усю належну продавцю [PERSON] на праві приватної власності частину підвального приміщення «А-5» загальною площею 290 кв.м. Дана помилка з`ясувалась при отриманні ним податкових повідомлень-рішень від 09.03.2021 року про сплату податкових зобов`язань по податку на нерухоме майно фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2018-2020 роки, згідно яких сума податкових зобов`язань була нарахована виходячи з площі приміщень розміром 290,8 кв.м. вказана інформація була взята із Державного реєстру прав, де за ним числиться саме така площа належних йому на праві приватної власності приміщень. Відповідно, сума до сплати податкових зобовязань практично в десять разів більша від тієї суми, яку належить сплачувати за приміщення, які перебувають у його власності. Оскільки при проведенні державної реєстрації права валснсоті на належне йому майно була допущена помилка, яку БТІ на даний час в силу своїх повноважень не має можливості виправити, він 26.03.2021 року звернувся із заявою до начальника відіділу з питань державної реєстрації виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області Козачук Ольги Віталіївни з проханням зареєструвати за ним право приватної власності на частину підвального приміщення площею 31,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , виправивши помилку, допущену реєстратором КП «Волинське облсне бюро технічної інвентаризації» при здійсненні реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме: замінити площу приміщення 290,8 кв.м. на 31,9 кв.м. відповідно до договору купівлі-продажу від 20.09.2011 року за ресєтраційним № 2120. Листом від 29.03.2021 року № 13/09-09 йому відмовлено у задоволенні заяви з посиланнямна ст. 24 Закону України «Про дежравну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у зв`язку з встановленими реєстратором суперечностями між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно на основі одних і тих же документів. Також роз`яснено, якщо реєстратором допущена технічна помилка то така помилка вплває на права третіх осіб, помилка виправляється реєстратором на підставі судового рішення. Посилаючись на викладене, враховуючи те, що державним реєстратором при перенесенні даних з архівного Реєстру прав власності на нерухоме майно до нині діючого Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розділі «Актуальна інформація про обєкт нерухомого майна» за реєстраційним номером 2326971707102 загальна площа частини підвального приміщення «А-5» вказана також 290,8 кв.м., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 250861519 від 01.04.2021 року, а без рішення суду державний реєстратор не вправі виправити помилку, тому з метою захисту своїх порушених прав просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 14 квітня 2021 року відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач та його представник не з`явились, представник позивача подала письмову заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені позовні вимоги підтримала і просили їх задовольнити. Представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідно якого позов визнає та просить розгляд справи проводити у його відсутності. Представник відповідача виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Козачук О.В. в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, згідно якого позов визнає та просить розгляд справи проводити у її відсутності. Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 20 вересня 2011 року, посвідченого 20.09.2011 року приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Ходачинською Н.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 2120, [PERSON] прийняв у власність частину підвального приміщення «А-5», а саме: 75 кладова площею 9,7 кв.м.; 76 кладова площею 22,2 кв.м.; в спільному користуванні 86 коридор площею 11,0 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS] , сплативши за неї обговорену грошову суму. Згідно технічного паспорта, виданого 11 жовтня 2011 року КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації», частина підвального приіщення «А-5», а саме: 75 кладова площею 9,7 кв.м., 76 кладова площею 22,2 кв.м., в спільному користуванні 86 коридор площею 11,0 кв.м. Згідно наявної в матеріалах справи копії Витягу про державну реєстрацію прав № 32151990 від 23.11.2011 року КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» проведено державну реєстрацію прав на майно та зареєстровано за [PERSON] право власності на частину підвального приміщення «А-5» загальною площею 290,8 кв.м. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №250861519 у розділі «Актуальна інформація про обєкт нерухомого майна» за реєстраційним номером 2326971707102 загальна площа частини підвального приміщення «А-5» вказана також 290,8 кв.м. Таким чином фактично позивачу за договором купівлі-продажу належитьчастина підвального приіщення «А-5» загальною площею 31,9 кв.м., в спільному користуванні 11,0 кв.м., в той час як згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно він є власником частини підвального приміщення «А-5» загальною площею 290 кв.м. При розгляді даної справи судом встановлено, що [PERSON] 26.03.2021 року звернувся до начальника відділу з питань державної реєстрації виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Козачук О.В. із письмовою заявоющодо реєстрації за ним права приватної власності на частину підвального приміщення площею 31,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , виправивши помилку, допущену реєстратором КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» при здійсненні реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме: замінити площу приміщення 290,8 кв.м. на 31,9 кв.м. відповідно до договору купівлі-продажу від 20.09.2011 року за реєстраційним № 2120. Листом від 29.03.2021 року № 13/09-09 позивачу відмовлено у задоволенні заяви з посиланням на ст. 24 Закону України «Про дежравну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у зв`язку з встановленими реєстратором суперечностями між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно на основі одних і тих же документів. Також розяснено, якщо реєстратором допущена технічна помилка то така помилка вплває на права третіх осіб, помилка виправляється реєстратором на підставі судового рішення. Вищевказане свідчить про невідповідність відомостей у записах Державного реєстру речових прав на нерухоме майно правовстановлюючим документам. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч. 4 ст. 334 ЦК України, право на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Статтею 182 ЦК України визначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Відносини, що виникають у сфері держаної реєстрації речових прав на нерухоме майно регулюються Законом України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Частиною 1 ст.2 ЗУ «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження є однією з загальних засад державної реєстрації прав. Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону, записи, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріорітет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. Відповідно до ч.2 ст.13 ЗУ «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», на кожний об`єкт нерухомого майна під час проведення державної реєстрації права власності на нього вперше у Державному реєстрі прав відкривається новий розділ та формується реєстраційна справа, присвоюється реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна. При цьому, ч.1 ст.15 ЗУ «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна є індивідуальний номер, який присвоюється кожному індивідуально визначеному об`єкту нерухомого майна при проведенні державної реєстрації права власності на нього вперше, не повторюється на всій території України і залишається незмінним протягом усього часу існування такого об`єкта. Відповідно до ч.2 ст.26 ЗУ «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі якщо допущена технічна помилка, виявлена після отримання заявником документів за результатом розгляду заяви, така помилка виправляється державним реєстратором виключно на підставі заяви особи, відомості про речові права, обтяження речових прав якої містять таку помилку, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, - посадовою особою Міністерства юстиції України чи його територіальних органів. А, у разі якщо допущена технічна помилка впливає на права третіх осіб, така помилка виправляється державним реєстратором виключно на підставі судового рішення. Оскільки, в даному випадку мова йде про виправлення помилки щодо загальної площі придбаного нежитлового приміщення і дана технічна помилка впливає на права третіх осіб , то виправлення допущеної технічної помилки при реєстрації права власності можливо виключно на підставі відповідного судового рішення. В силу ч.1 ст. 319 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Отже, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved