Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

01 лютого 2015 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця, в якому просить суд стягнути з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість в розмірі 13 435,99 грн. за кредитним договором № б/н від 14.04.2009 року та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладено договору від 14.04.2009 року [PERSON] отримав кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [INFO] помер позичальник [PERSON] На момент смерті [PERSON] разом з ним по [ADDRESS] проживали його дружина [PERSON] та дочка [PERSON], а тому відповідно до ст. 1268 ЦК України вони є спадкоємцями першої черги після смерті позичальника ([PERSON]). На виконання вимог ст. 1281 ЦК України ПАТ КБ "Приватбанк" 17.07.2014 року до Охтирської районної державної нотаріальної контори була направлена претензія кредитора. Згідно відповіді Охтирської районної державної нотаріальної контори від 18.08.2014 року, яка була отримана позивачем 28.08.2014 року, спадкоємці померлого [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії ПАТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК". Таким чином, відповідачі прийняли спадщину, до складу якої входять, в тому числі, кредитні зобов'язання померлого [PERSON] Спадкування обов'язків відбулося відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як [PERSON], [PERSON] не відмовилися від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Станом на дату смерті [PERSON] заборгованість перед Банком за кредитним договором № б/н від 14.04.2009 року становить 13 435,99 грн. 11.09.2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк" на адресу [PERSON] було направлено лист - претензію, згідно яких позивач пред'явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Тому у відповідності до ст. 1282 ЦК України просить стягнути з [PERSON], [PERSON] як зі спадкоємців після смерті позичальника [PERSON] вказану заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в письмовій заяві просить справу розглядати без участі представника ПАТ КБ "ПриватБанк", позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечувала, мотивуючи тим, що у неї відсутні кошти на сплату заборгованості. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, в письмовій заяві просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги не визнає. Заслухавши пояснення відповідача [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.04.2009 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 500,00 гривень зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 2,5 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується заявою [PERSON] від 14.04.2009 року та Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку.(а.с. 8-14). Встановлено, що ПАТ КБ "ПриватБанк" умови договору виконав та видав [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором, що підтверджується заявою [PERSON] від 14.04.2009 року. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Згідно до п.6.6 Умов та правил надання банківських послуг, - клієнт зобов'язаний у разі невиконання зобов'язань Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених Договром більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до п.5.6 Правил користування платіжною картою, держатель платіжної картки доручає банку списувати з будь якого рахунку, відкритого в банку, в тому числі з картрахунку, грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов'язань. Відповідно до п. 6.4 Умов та правил надання банківських послуг за незгодою зі зміною Правил та/або "Тарифів Банку", які викладені на банківському сайті, позичальник зобов'язується надати Банку письмову заяву про розірвання цього Договору та погасити виниклу перед Банком заборгованість. На підставі п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг, - банк має право на зміну тарифів, які викладені на банківському сайті, а також інших умов обслуговування рахунків. Відповідно до ч.2 ст.1054, ч.2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно п. 4.6 Умов та правил надання банківських послуг, - клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку. Відповідно до п.5.7 Правил користування платіжною картою, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої банком частині в разі невиконання боржником своїх боргових та інших зобовязань за цим Договором. Судом встановлено, що [PERSON] порушив зобов'язання по погашенню кредиту, передбачені договором від 14.04.2009 року, станом на дату смерті позичальника його заборгованість перед банком становить 13435,99 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем (а.с. 4-7). Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею ст. 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом також встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 02.12.2013 року. (а.с. 17) Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на: - житловий будинок з надвірними та побутовими спорудами, вартістю 18139 грн., який знаходиться на приватній земельній ділянці по [ADDRESS], що належить померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину від 03.07.2001 року, посвідченого завідуючим Охтирською районною державною нотаріальною конторою Воропай В.В. (а.с. 74); - мопед Eriskay Leo, 2008 року випуску, ДНЗ [NUMBER], що підтверджується повідомленням центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування м. Охтирка, Охтирського, Великописарівського та Тростянецького районів, підпорядкованих УДАІ УМВС України в Сумській області від 21.03.2015 року (а.с. 76); - земельну ділянку площею 0,0909 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої по [ADDRESS], що належала померлому на підставі державного акту серії [NUMBER] від 24.11.2009 року, виданого на підставі рішення 26-ї сесії 5-го скликання Бакирівської сільської ради від 10.10.2008 року (а.с.83); - земельну ділянку площею 0,0947 га для індивідуального житлового будівництва, розташованої по [ADDRESS], що належала померлому на підставі державного акту серії [NUMBER] від 24.11.2009 року, виданого на підставі рішення 26-ї сесії 5-го скликання Бакирівської сільської ради від 10.10.2008 року (а.с.84); - земельну ділянку площею 0,2621 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої по [ADDRESS], що належала померлому на підставі державного акту серії [NUMBER] від 24.11.2009 року, виданого на підставі рішення 26-ї сесії 5-го скликання Бакирівської сільської ради від 10.10.2008 року (а.с.85); - земельну ділянку площею 6,80 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Бакирівської сільської ради Охтирського району, що належала померлому на підставі державного акту серії [NUMBER] від 02.08.2002 року, виданого на підставі розпорядження голови Охтирської райдержадміністрації № 315 від 31.07.2002 року (а.с.86); Після смерті [PERSON], померлого [INFO], відкрито спадкову справу №40 від 19.02.2014 року, на підставі претензії, що надійшла від ПАТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися з заявами про прийняття спадщини та/або про відмову від спадщини, свідоцтва про право власності не видавалися, що підтверджується повідомленням Охтирської районної державної нотаріальної контори від 18.08.2014 року, інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 39801671 від 05.03.2015. (а.с.23, 55-56), оригіналом спадкової справи, оглянутої в судовому засіданні. У відповідності до статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до статті 1216ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки [PERSON] помер, то до його спадкоємців відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України перейшли всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на чає відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, законодавець визначив, що для прийняття спадщини спадкоємцю, який на час смерті постійно проживав зі спадкодавцем, не потрібно звертатися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, він вважається таким, що прийняв спадщину автоматично. Згідно довідки Бакирівської сільської ради Охтирського району Сумської області від 20.03.2015 року (а.с.78), [PERSON] на день смерті [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] разом з дружиною [PERSON], [INFO], донькою [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи наведені обставини, а також те, що матеріали справи не містять даних про те, що [PERSON] та [PERSON] у встановленому законом порядку, відмовились від спадщини після смерті [PERSON], суд вважає встановленим той факт, що [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці першої черги, прийняли спадщину після смерті [PERSON], в зв'язку з чим є належними відповідачами по цій справі. Відповідно до вимог п. 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" № 5 від 30 березня 2012 року - з урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальником за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Згідно ст. 1282 ЦК України - спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Законом передбачено обов'язок спадкоємців задовольнити вимоги кредитора спадкодавця в межах одержаного в спадщину майна. Аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що спадкоємці можуть задовольняти вимоги кредиторів лише у межах вартості спадкового майна. Відповідно до ст. 1281 ЦК України - спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкодавців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Встановлено, що 03.02.2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк", як кредитор спадкодавця, у передбачений ч.2 ст. 1281 ЦК Українишестимісячний строк заявило претензійну вимогу до спадкоємців боржника шляхом направлення на адресу Охтирської районної державної нотаріальної контори вимоги (претензії) кредитора спадкодавця до спадкоємців, що підтверджується копією претензії кредитора №SAMDN50OTC001921417 від 03.02.2014 року. Дану претензію Охтирська районна державна нотаріальна контора отримала 19.02.2014 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції № 94/02-14. 17.07.2014 р. ПАТ КБ "ПриватБанк" було повторно направлено до Охтирської районної нотаріальної контори претензію кредитора №SAMDN50OTC001921417 від 17.07.2014 року з повторним клопотанням про надання інформації щодо звернення з заявою про прийняття або відмову від прийняття спадщини, видачу свідоцтва про право на спадщину спадкоємцями померлого боржника, що підтверджується копією претензії від 17.07.2014 року (а.с.22), реєстром відправлень рекомендованих листів (а.с.18-21). Крім того, судом встановлено, що ПАТ КБ "ПриватБанк" після отримання повідомлення Охтирської районної державної нотаріальної контори від 18.08.2014 року (а.с.23) заявило претензійну вимогу до спадкоємця боржника [PERSON] - [PERSON], направивши 11.09.2014 року лист - претензію з вимогою про сплату заборгованості позичальника [PERSON], що підтверджується копією листа-повідомлення від 11.09.2014 року (а.с.24), реєстром поштових відправлень - рекомендованих листів (а.с.25-26). В письмовій претензії ПАТ КБ "ПриватБанк" від 03.02.2014 року, яку позивач направив Охтирській районній державній нотаріальній конторі, позивач зазначив про те, що 03.02.2014 року він дізнався, що [INFO] боржник [PERSON] помер. Крім того, з даної претензії вбачається, що позивач звернувся до нотаріальної контори у межах тримісячного строку з часу відкриття спадщини. Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач у передбачений ч.2 ст.1281 ЦК України 6-місячний строк від дня, коли він дізнався про відкриття спадщини, звернувся до відповідачів (спадкоємців, які прийняли спадщину) з письмовою вимогою про відшкодування суми заборгованості за кредитним договором. Судом встановлено, що вартість спадкового майна значно перевищує кредитну заборгованість померлого, тому стягнення з відповідачів суми заборгованості померлого спадкодавця перед ПАТ КБ "ПриватБанк" не суперечить ст. 1282 ЦК України. Згідно ч.1 ст. 1267 ЦК України - частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Таким чином, враховуючи, те що відповідачами, як спадкоємцями першої черги, що прийняли спадщину після смерті [PERSON], не виконано обов'язку щодо сплати заборгованості перед ПАТ КБ "ПриватБанк", яка станом на дату смерті позичальника складає 13 435,99 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом - 12 849,20 грн., заборгованість за процентами - 586,79 грн., та враховуючи те, що стягнення з відповідачів коштів в сумі по 6718 грн. з кожного не суперечить вимогам ст. 1282 ЦК України, суд приходить до висновку, що вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по справі, а саме судовий збір в сумі по 121, 80 грн. з кожного. На підставі викладеного, ст. ст. 526, 530, 599, 610, 611, 1050, 1054, 1216, 1218, 1261, 1267, 1268, 1270, 1269, 1281, 1282 ЦК України, п. 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" № 5 від 30 березня 2012 року, п.27 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування",

Outcome: approved