Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

У 02 жовтня 2014 року ПАТ КБ ,,ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 06.12.2012 року між сторонами був укладений Договір №б/н, за якими банк надав позичальнику 4000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на те, що відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості у нього утворилась кредитна заборгованість у загальному розмірі 8757,86 грн., позивач просив суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, але направив до суд заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач до суду на розгляд справи не з'явився, але в матеріалах справи містяться дані про те, що він повідомлений в установленому законом порядку про час та місце судового розгляду. Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Згідно із ч. 10 цієї самої статті друкований орган, у якому розміщується оголошення про виклик відповідача протягом наступного року, визначається не пізніше 1 грудня поточного року в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідач про час і місце розгляду справи був повідомлений через оголошення у газеті "Рідне Прибужжя" №51 (3338) від 18.12.2014 року. Таким чином суд забезпечив право доступу до суду відповідача. Судом встановлено, що 06.12.2012 року банк надав позичальнику 4000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується анкетою-заявою та умовами та правилами надання банківських послуг. ( а. с.8-34) [PERSON] свої зобов'язання перед банком не виконав, в зв'язку з чим станом на 31.08.2014 року в нього утворилася заборгованість за кредитним договором в сумі 8757 грн. 86 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 3771 грн. 72 коп., заборгованість по процентам за користуванням кредитом - 2842 грн. 91 коп., заборгованість по штрафам - 893,23 грн., комісія: - нарахована - 100 грн., прострочена -1150 грн. ( а. с.6-7 ). Таким чином, відповідач порушив договірні зобов'язання. Статтею 14 ЦК України встановлено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Так, ст. 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1055 ЦК України договір кредиту складений в простій письмовій формі, у відповідності із законом. Частиною 2 ст. ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Необхідно відзначити, що зі сторони відповідача будь-яких заперечень з приводу позовних вимоги не надходило, а тому суд розглядає справу на підставі наявних матеріалів. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Тому, порушене право позивача на повернення суми наданого кредиту, отримання відсотків та штрафу підлягає судовому захисту шляхом задоволення його позову та стягнення з відповідача на його користь судових витрат, понесених ним при зверненні до суду, що складаються з судового збору в сумі 243 гривень 60 копійка. На підставі ст. ст. 1049 ЦК України, умов кредитного договору,

Outcome: approved