Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

13.05.2020 року виконуючий обов`язки керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області Травкін Р. в інтересах держави в особі Старовірівської сільської ради звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] «Про стягнення безпідставно збережених коштів» (вхідний № 2671/20-вх), в якому просив стягнути з відповідачів суму безпідставно збережених коштів у розмірі 165954,31 гривень. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що Первомайською місцевою прокуратурою систематично здійснюється вивчення дотримання вимог земельного законодавства на території Нововодолазького району Харківської області. В ході вивчення було опрацьовано лист Старовірівської сільської ради від 17.03.2020 року за № 420 щодо безпідставного використання земельної ділянки комунальної форми власності без оформлення правовстановлюючих документів та реєстрації речових прав на неї. Встановлено, що відповідно до договору купівлі продажу від 15.11.2012 року [PERSON] відчужив на користь [PERSON] цілісний майновий комплекс будівель і споруд площею 10814,9 м2, розташований за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер - [NUMBER] . Відповідно до довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 09.10.2012 року Серія СКВ №590446 до вищезазначеного цілісного майнового комплексу належать: адмінбудівля, літ. «А-1», цегла; прохідна, літ. «Б», цегла; санпропускник, літ. «В», цегла; блок-столова, літ. «Г», цегла; дезблок, літ. «г», цегла; ганок, літ. «г1», цегла; ганок, літ. «г2». цегла; овочесховище, літ. «Д», з/б плити; стоянка літ. Е, цегла; автовагова літ. «З», цегла; свинарник, літ. «И». цегла; тамбур, літ. «и», цегла; тамбур, літ. «и1», цегла; тамбур, літ. «и2», цегла; тамбур, літ. «и3», цегла; тамбур, літ. «и4», цегла; свинарник, літ. «І», цегла; тамбур, літ. «і», цегла; тамбур, літ. «і1». цегла; тамбур, літ. «і2», цегла; тамбур, літ. «і3», цегла; тамбур, літ. «і4», цегла; свинарник, літ. «Й». цегла; тамбур, літ. «й», цегла; тамбур, літ. «й1», цегла; тамбур, літ. «й2», цегла; тамбур, літ. «й3», цегла; тамбур, літ. «й4», цегла; свинарник, літ. «К», цегла; тамбур, літ. «к», цегла; тамбур, літ. «к1», цегла; тамбур, літ. «к2», цегла; тамбур, літ. «к3», цегла; тамбур, літ. «к4», цегла; свинарник, літ «О», цегла; прибудова, літ. «о», цегла; тамбур, літ. «о1», цегла; тамбур, літ. «о2», цегла; тамбур, літ. «о3», цегла; прибудова, літ. «о4», цегла; тамбур, літ. «о5», цегла; свинарник, літ. «П», цегла; тамбур, літ. «п», цегла; тамбур, літ. «п1», цегла; тамбур, літ. «п2», цегла; тамбур, літ. «п3». цегла; свинарник, літ. «Т», цегла; прибудова, літ. «т», цегла; прибудова, літ. «т1», цегла; тамбур, літ. «т2». цегла; тамбур, літ. «т3», цегла; тамбур, літ. «т4», цегла; кормоцех, літ. «У», цегла; склад, літ. «X», цегла; силососховище, літ. «Ц», з/б плити; силососховище, літ. «Ч». цегла; силососховище, літ. «Щ», цегла; естакада, літ. «Ш», цегла; вбиральня, літ. «Я», цегла; відстійник, літ. «Ю». цегла; вежа Рожновського. літ. «Ї». цегла, метал. В подальшому між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , укладено договір купівлі-продажу № 221 від 25.03.2013 року відповідно до якого, [PERSON] відчужив па користь [PERSON] - 3/25 частки цілісного майнового комплексу, на користь [PERSON] - 3/25 частки цілісного майнового комплексу. Таким чином, комплекс будівель та споруд, розташований за адресою: [ADDRESS] на теперішній час перебуває у спільній частковій приватній власності громадян: [PERSON] розмір частки 3/25; [PERSON] розмір частки 3/25; [PERSON] розмір частки 19/25 відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 204520861 від 17.03.2020 року. Площа земельної ділянки разом із дорогами між будівлями та спорудами орієнтовно складає 11,7621 га (земельна ділянка знаходиться поряд із кадастровим номером 6324285500:03:000:0198). Також було встановлено, що попереднім власником нерухомого майна [PERSON] право користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , не оформлялося, зокрема, договір зі Старовірівською сільською радою про оренду землі не укладався, що підтверджується інформацією Старовірвської сільської ради від 17.03.2020 року № 420, згідно якої дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування майнового комплексу за адресою: [ADDRESS] , площею 11,7621 га не надавався. Таким чином, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інформації Старовірівської сільської ради Нововодолазького району відповідачі не мають прав ні власників, ні землекористувачів вищезазначеної земельної ділянки, тобто користуються земельною ділянкою за цією адресою без документа, що посвідчує право власності чи право користування земельною ділянкою. Відповідно до наданого Старовірівською сільською радою акту обстеження земельної ділянки її площа становить 11,7621 га (земельна ділянка знаходиться поряд із кадастровим номером 6324285500:03:000:0198). Оскільки, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не є власниками або постійними землекористувачами земельної ділянки за адресом: [ADDRESS] , а тому не є суб`єктами плати за землю у формі земельного податку, при цьому єдина можлива форма здійснення плати за землю, як землекористувачів, є орендна плата. Станом на березень 2020 року договір оренди земельної ділянки за адресом: : [ADDRESS] , не укладено. Орендна плата за використання земельної ділянки відповідачами не сплачується, що підтверджується інформацією Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області. Беручи до уваги, що земельна ділянка не сформована, про що вже зазначалось вище, площу фактичного використання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] земельної ділянки за адресом: [ADDRESS] , було визначено за результатами обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки, яка зафіксована у акті від 26.02.2020 року складеного інженером-геодезистом. Обстеженням на місцевості встановлено, що земельна ділянка, розташована за адресом: [ADDRESS] , огороджена та використовується для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель. Координати точок знімальної основи визначались за допомогою супутникових геодезичних приймачів з прив`язкою до державної геодезичної мережі та здійснювалося інженером-геодезістом [PERSON] (кваліфікаційний сертифікат інженера-геодезиста № 014180 затверджений 30.05.2019 року). Старовірівською сільською радою Нововодолазького району проведено розрахунок недоотриманих доходів за фактичне користування [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] земельною ділянкою площею 11,7621 га. розташованою за адресом: [ADDRESS] , у вигляді орендної плати за землю за період з 01.05.2017 року по 29.02.2020 року, яка становить 165 954,31 гривень. Відповідно до вказаного розрахунку, сума безпідставно збережених коштів становить у 2017 році (з 01.05.2017 року по 31.12.2017 року) - 30 541,70 гривень, у 2018 році - 55 972,34 гривень (з 01.01.2018 року по 16.07.2018 року - 24 558,02 гривень та з 17.07.2018 року по 31.12.2018 року - 31 414,32 гривень), у 2019 році - 68251,47 гривень, за 2 місяці 2020 року - 11188,80 гривень. Просили стягнути недоотриману Старовірівською сільською радою орендну плату за використання земельної ділянки за адресом: [ADDRESS] , на користь позивача пропорційно до часток в спільній частковій приватній власності, а також судові витрати (а. с. 2 - 15). В судове засідання представник Нововодолазького відділу Харківської окружної прокуратури прокурор Яблонська Т. В. не з`явилася, про дату, час і місце засідання повідомлялася належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не повідомила, однак надала заяву з клопотанням розглядати справу за відсутності представника прокуратури. Представник позивача СТАРОВІРІВСЬКОЇ СІЛЬСЬКОЇ РАДИ в судове засідання також не з`явився, про дату, час і місце цього засідання був повідомлений належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про відкладення або про розгляд справи у його відсутності суду не надавав. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, про дату, час і місце цього засідання був повідомлений належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про відкладення або про розгляд справи у його відсутності суду не надавав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце цього засідання був повідомлений належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про відкладення або про розгляд справи у його відсутності суду не надавав. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, про дату, час і місце цього засідання був повідомлений належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про відкладення або про розгляд справи у його відсутності суду не надавав. Відповідно до змісту частини 1 статті 58 Цивільного процесуального кодексу України сторона може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, а згідно частини 1 статті 223 цього ж кодексу неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Крім того, на підставі частини 3 статті 211 цього ж кодексу особи, які беруть участь у справі, мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Про наявність такого клопотання у представника позивача свідчить його відповідна заява, долучена до матеріалів справи. За таких обставин, приймаючи до уваги те, що підстав для визнання необхідним давання ним особистих пояснень не має, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність. Крім того, відповідно до частини 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку із неявкою в судове засідання відповідачів, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, і від яких не надійшло заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд вирішив можливим справу розглядати на підставі наявних в ній доказів та ухвалити заочне рішення, про що не заперечував представник прокуратури. Здійснюючи правосуддя на засадах змагальності й рівності учасників судового процесу перед законом і судом, всебічно, повно, об`єктивно, справедливо, неупереджено та своєчасно з`ясувавши всі обставини справи і всі фактичні данні в межах заявлених вимог, що мають значення для вирішення справи за суттю й на які позивач та її представник посилались як на підставу своїх вимог, перевіривши їх доказами, отриманими відповідно до правил цивільного процесуального кодифікованого закону й безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, що відповідають вимогам закону про їх належність, допустимість, достовірність та достатність, а саме: дослідивши письмові докази у справі,- суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд - у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області. За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. Окрім того, Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів», що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави. Зокрема, відповідно до підпункту 20 пункту 3 та абзацу 6 підпункту 20 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Нововодолазький район Харківської області та утворений Харківський район Харківської області (з адміністративним центром у місті Харків) у складі території Нововодолазької селищної територіальної громади, затвердженої Кабінетом Міністрів України, тощо. При цьому, як чітко визначив законотворець у пункті 6 своєї Постанови, у продовж тримісячного строку з дня набрання нею чинності Кабінет Міністрів України повинен привести свої нормативно-правові акти у відповідність із нею та забезпечити таке приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів. Одночасно із цим, приписами статті 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями), а також статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», закріплено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації, інстанційності і визначається законом. Натомість, закон, який змінює існуючу систему судоустрою та приводить її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою, не прийнятий, Валківський окружний суд на цей час свою діяльність не розпочав, а тому справа перебувала на розгляді належного суду. Вирішуючи спірні правовідносини суд виходить з того, що завданням цивільного судочинства, визначеним у частині 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому згідно частини 1 статті 4 цього ж нормативно-правового акту, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Отже, суд відповідно до приписів частини 1 статті 13 цивільного процесуального кодифікованого закону України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. При цьому частиною 1 статті 77 вказаного нормативно-правового документа визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У відповідності до припису частини 3 статті 12 та частини 1 статті 81 цивільного процесуального кодифікованого закону України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього кодексу. Одночасно із цим, згідно частини 2 статті 77 та частини 1 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Отже, у ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи за суттю. Згідно повідомлення виконуючого обов`язки керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області Травкіна Р. (вихідний № 39/н-3360 вих-20 від 06.05.2020 року) адресованого голові Старовірівської сільської ради [PERSON] , за наслідками вивчення даних загального доступу та інформації щодо наявності підстав для стягнення безпідставно збережених коштів на території Старовірівської сільської ради, Первомайською місцевою прокуратурою готується позовна заява в інтересах держави в особі Старовірівської сільської ради Харківської області про стягнення коштів з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у розмірі 166 000 гривень та у зв`язку з чим прокуратурою буде здійснюватися представництво інтересів держави в особі Старовірівської сільської ради Харківської області (а. с. 16). З інформаційної довідки про юридичну особу вбачається що Старовірівська сільська рада є органом місцевого самоврядування, зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб 20.10.1993 року та має ідентифікаційний код юридичної особи 04398092 (а. с. 17 - 18). Як убачається з листа секретаря Старовірівської сільської ради направленого на адресу Першого заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури Травкіна Р. В., Старовірівською сільською радою від 07.03.2020 № 420, було встановлено, що земельна ділянка комунальної власності площею 11,7621 гектарів, яка розташована за межами [ADDRESS] використовується [PERSON] без правовстановлюючих документів та без сплати відповідних орендних платежів. Згідно розрахунку, в період з 01.05.2017 року по 29.02.2020 року, розмір безпідставно збережених коштів склав 165954,31 гривень (а. с. 19 - 20). Відповідно до розрахунку, складеного Старовірівською сільською радою Нововодолазького району Харківської області, сума безпідставно збережених коштів становить у 2017 році (з 01.05.2017 року по 31.12.2017 року) - 30 541,70 гривень, у 2018 році - 55 972,34 гривень (з 01.01.2018 року по 16.07.2018 року - 24 558,02 гривень та з 17.07.2018 року по 31.12.2018 року - 31 414,32 гривень), у 2019 році - 68251,47 гривень за 2 місяці 2020 року - 88,80 гривень (а. с. 21 - 25). Відповідно до Договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу будівель і споруд, укладеного та посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Поляк О. С. 15.11.2012 року та зареєстровано в реєстрі за № 1428, [PERSON] продав належний йому на праві приватної власності цілісний майновий комплекс будівель і споруд розташований на земельній ділянці сільської ради за адресом: [ADDRESS] , [PERSON] (а. с. 27 - 29). Також, 26.02.2020 року постійною комісією Старовірівської сільської ради з питань земельних відносин, будівництва, архітектури просторового планування та навколишнього середовища було проведено перевірку щодо дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки за межами [ADDRESS] , та здійснено обстеження, визначення меж, площі та конфігурації вказаної земельної ділянки, за участю сертифікованого інженера-геодезиста [PERSON] , із використанням супутникового геодезичного приймача глобальних навігаційних супутникових систем, за результатами якого було складено відповідний акт (а. .с. 30 - 41). Як убачається з Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, наданого 09.10.2012 року комунальним підприємством «Нововодолазьке архітектурно - інвентаризаційне бюро» за № 35779420, [PERSON] на праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право власності (бланк серії [NUMBER] ) виданого 05.10.2012 року рішенням Старовірівської сільської ради, належить цілісний майновий комплекс будівель і споруд на земельній ділянці сільської ради за адресом: [ADDRESS] (а. с. 42 - 43). Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав, наданого 23.11.2012 року комунальним підприємством «Нововодолазьке архітектурно - інвентаризаційне бюро» за № 36387273 [PERSON] на праві приватної власності, на підставі договору купівлі-продажу (бланк серії ВТА № 023339) зареєстрованого 15.10.2012 року приватним нотаріусом Поляк О, С., належить цілісний майновий комплекс будівель і споруд на земельній ділянці сільської ради за адресом: [ADDRESS] (а. с. 44 - 45). Як вбачається із положень статті 120 Земельного кодексу України та статті 377 Цивільного кодексу України, виникнення права власності на об`єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи користування земельною ділянкою. Водночас, за змістом статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Частиною 2 статті 152 Земельного кодексу України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно зі статтею 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землі є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. За приписами статті 14.1.147 Податкового кодексу України плата за землю обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Як встановлено судом, відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не є власниками або постійними землекористувачами земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , а тому не є суб`єктами плати за землю у формі земельного податку. При цьому єдина можлива форма здійснення плати за землю для неї, як землекористувача, є орендна плата. Згідно статей 14.1.125, 14.1.136, 288.5 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною. Відповідно до вимог статті 21 Закону України «Про оренду землі» та пункту 14.1.136 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві закористування земельною ділянкою. За приписами статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Станом на березень 2020 року договір оренди земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] не укладено. Орендна плата за її використання відповідачами не сплачується. Згідно з частиною 1 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до статті 1213 Цивільного кодексу України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Як убачається із статті 1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна . Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов`язана повернути доходи. У разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу). З аналізу змісту норм статей 1212-1214 Цивільного кодексу України, випливає, що зобов`язання з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (кондикційне зобов`язання) виникає за одночасної наявності трьох умов: 1) відбувається набуття чи збереження манна; 2) правові підстави для набуття чи збереження майна відсутні; 3) набуття чи збереження здійснюється за рахунок іншої особи.У даному разі наявні усі три вказані ознаки,оскільки відповідачі дійсно зберегли (заощадивши) у себе майно (кошти), у вигляді орендної плати, що мала бути сплачена за володіння і користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , площею 11,7621 га. Згідно правової позиції Великої палати Верховного суду Верховного Суду, викладеної у постанові від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц та у постанові Великої палати Верховного суду Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України. Отже, відповідачі [PERSON] .. [PERSON] та [PERSON] до теперішнього часу користуються вказаною земельною ділянкою, але не сплачують орендну плату за користування нею за відсутності укладеного договору, збільшили вартість власного майна, а Старовірівська сільська рада втратила належне їй майно (кошти від орендної плати. Таким чином, аналізуючи наведені вище норми права та надані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог АТ КБ виконуючого обов`язки керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області Травкіна Р. в інтересах держави в особі Старовірівської сільської ради до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] «Про стягнення безпідставно збережених коштів». Ухвалюючи рішення та повністю задовольняючи позов виконуючого обов`язки керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області Травкіна Р. в інтересах держави в особі Старовірівської сільської ради до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] «Про стягнення безпідставно збережених коштів», суд вважає за необхідне вирішити згідно підпункту 6 частини 1 статті 264 Цивільного процесуального кодексу України питання про розподіл між сторонами по справі судових витрат. Так, відповідно до вимог частини 1 та 2 статті 141 зазначеного цивільного процесуального кодифікованого закону України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тоді як інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приписи частини 1 та 2 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України передбачають, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Таким законом є Закон України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 року (із змінами та доповненнями), який встановлює правові засади справляння, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та його повернення. Положеннями статті 1 зазначеного Закону визначено, що судовий збір - це збір, який справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Відповідно до змісту частини 1 й підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Із зазначеним позовом виконуючий обов`язки керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області Травкін Р. в інтересах держави в особі Старовірівської сільської ради звернувся до суду у 2020 році. Відповідно до приписів абзацу 3 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» № 294-ІХ від 14.11.2019 року з 01 січня 2020 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб встановлений в сумі 2102 гривень. На виконання вимог частини 4 статті 177 Цивільного процесуального кодексу України до позовної заяви позивач додав документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 2489,31 гривень. Таким чином, з огляду на наведені норми закону, проаналізувавши всі наявні і досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд доходить до висновку про обґрунтованість вимог виконуючого обов`язки керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області Травкіна Р.та можливість задоволення його позову повністю шляхом стягнення з відповідача [PERSON] на користь СТАРОВІРІВСЬКОЇ СІЛЬСЬКОЇ РАДИ безпідставно збережені кошти у сумі 19 914,51 гривень; з [PERSON] на користь СТАРОВІРІВСЬКОЇ СІЛЬСЬКОЇ РАДИ безпідставно збережені кошти у сумі 19 914,51 гривень; з [PERSON] на користь СТАРОВІРІВСЬКОЇ СІЛЬСЬКОЇ РАДИ безпідставно збережені кошти у сумі 126 125,29 гривень та понесених й документально підтверджених судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 2489,31 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved