Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

04.11.2014 року до Олевського районного суду Житомирської області звернулись [PERSON] та [PERSON] (далі позивачі) з цивільним позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (далі відповідачі), в якому просять суд визнати за ними право власності на спадщину у порядку спадкоємства за законом після померлого батька [INFO] [PERSON], яка кладається із ? частини житлового будинку загальною площею 64,1 м2 з яких 32,1м2 - житлова, та ? частини господарських будівель і споруд, а саме: прибудови площею 15,3 м2 ганку площею 1,2 м2 сараю площею 34,6 м2 веранди площею 5,1 м2 сараю площею 7,1 м2 сараю площею 2,45 м2 туалету площею 5,0 кв2 та огорожі, які розташовані за адресою: [ADDRESS]., мотивуючи свої вимоги тим, що вони є єдиними спадкоємцями які прийняли спадщину після смерті свого батька який мав у власності зазначений житловий будинок, а оскільки в нотаріальній конторі позивачам було відмовлено в оформлені спадщини на нерухоме майно у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів то вони були змушені звернутись до суду. Позивачі в судове засідання не з'явились, але надали суду письмову заяву в якій просять суд розглядати справу без їхньої участі. Відповідачі повторно не зявились до суду, але надали письмові заяви в яких просять суд розглядати без їхньої участі. Представник державної реєстраційної служби України Олевського районного управління юстиції Житомирської області в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином. Представник відділу регіонального розвитку містобудування та архітектури Олевської РДА в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява з проханням розглядати справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення. [INFO] в м.Олевськ відкрилась спадщина за [PERSON] внаслідок його смерті згідно свідоцтва про смерть(а.с.9) за яким рахується будинок [ADDRESS] однак спадкодавець не мав правовстановлюючих документів на вищще зазначене нерухоме майно. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04 жовтня 1991 року "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок" право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. У 1955 році спадкодавець на відведеній йому земельній ділянці було збудовано житловий будинок [ADDRESS]. Зазначені обставини підтверджуються рішенням виконавчого комітету Олевської районної Ради депутатів трудящих №286 від 27.05.1954 року «Про відведення під індивідуальне будівництво земельної ділянки», актом про відведення земельної ділянки в натурі від 01.04.1955 року, договором про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві приватної власності з кількістю кімнат від одної до п'яти включно від 30.11.1955 року, дозволом на провадження робіт №24 від 30.04.1995 року, технічним паспортом та будинковою книгою (а.с.13,14,15,16). Відповідно до п.10 Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР (Додаток №1 до інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР), правовставлюючими документами є нотаріально посвідчені договори про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку (а.с.15). Відповідно до довідки КП «Коростеньське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради було виготовлено технічний паспорт на вищевказаний житловий будинок, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.17-24). Враховуючи вище зазначене, слід вважати, що у [PERSON] виникло право власності на будинок [ADDRESS] яке переходить від нього до спадкоємців однак останні дане право не можуть реалізовати оскільки відсутні правовстановлюючи документи. Суд зазначає, що спадкодавцем за життя не було складено заповіту тому в даному випадку спадкування здійснюється за законом. Спадкоємці [PERSON] та [PERSON] є дочками спадкодавця [PERSON] родинні відносини підтверджуються записами про батька у свідоцтвах про їх народження [NUMBER], [NUMBER] з врахуванням того, що [PERSON] при одруженні змінила своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» дана обставина підтверджується записом про прізвище яке присвоюється дружині після укладення шлюбу згідно свідоцтва про одруження № 273109 (а.с.10,11,12), також суд зазначає, що вони входять до першої черги спадкоємців та вважається таким, що прийняли спадщину, в установленому законом порядку оскільки [PERSON] в шестимісячний термін звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини згідно повідомлення державного нотаріуса Олевської державної нотаріальної контори (а.с.24), [PERSON] на день смерті постійно проживала разом з падкодавцем згідно довідки №5010 виданої виконавчим комітетом Олевської міської ради №5010. Інші спадкоємці: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] які мають право на спадщину в судове засідання не з'явились, спадкову масу не прийняли згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 06.11.2012 року, виданою Олевською державною нотаріальною конторою, тому суд вважає, що право на спадкове майно виникло тільки у 2-х спадкоємців [PERSON] та [PERSON]. Спадкоємці, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині, відповідно до ст.1241 ЦК України- відсутні. 29.10.2014 року завідуючим Олевської державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] та [PERSON] у зав'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно, а саме на будинок [ADDRESS]. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що дані правовідносини врегульовані ст.ст. 328, 1216,1217, 1258, 1262, 1268,1269 ЦК України, з яких слідує, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи те, що житловий будинок розташований за адресою [ADDRESS], побудований на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію та те, що спадкоємці [PERSON] та [PERSON] відносяться до першої черги спадкоємців та вважаються такими, що прийняли спадщину суд приходить до висновку, що є всі законні підстави вважати, що у них виникло право власності на спадкове майно тому вважає що даний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved