Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

1. Описова частина Короткий зміст позовних вимог та заперечень на позов У серпні 2019 року [PERSON] звернулася з позовною заявою до Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради та Управління Державної Казначейської служби України у м. Одеса Одеської області про стягнення матеріальної та моральної шкоди, у якій позивач з урахуванням уточнених позовних вимог (т.1, а.с. 209-225) просив суд: - Стягнути з Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради шляхом списання коштів з рахунку Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради через Управління Державної Казначейської служби України у м. Одеса Одеської області на користь [PERSON] у відшкодування матеріальної шкоди 426225,60 грн; - Стягнути з Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради шляхом списання коштів з рахунку Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради через Управління Державної Казначейської служби України у м. Одеса Одеської області на користь [PERSON] у відшкодування моральної шкоди 50000, 00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що між позивачем та ТОВ "СПМК 603 "Вентиляція" укладено договір про поділ в натурі нерухомого майна, що знаходиться у спільній частковій власності, - нежитлових будівель за адресою: [ADDRESS] . З метою реалізації права на присвоєння поштової адреси виділеному у власність об`єкту нерухомого майна позивач звернувся із відповідною заявою до Малиновської районної адміністрації в Одеської міської ради, додавши необхідний пакет документів. Проте, відповідач Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради, без наведення належних правових підстав, рішення про присвоєння об`єкту поштової адреси не прийняв, необґрунтовано вказав на недостатність поданих на розгляд матеріалів і наявність в них розбіжностей. Зазначені обставини свідчать про неправомірність дій суб`єкта владних повноважень та наявність підстав для його зобов`язання прийняти відповідне розпорядження в судовому порядку. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року адміністративний позов задоволено частково. Суд визнав протиправною відмову [PERSON] у наданні адреси об`єкту нерухомого майна та видачі розпорядження за заявою [PERSON] від 20.02.2018 року, оформлену листами Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 19.03.2018 року №Н-499, від 08.06.2018 року №Н-499/2,3. Зобов`язав Малиновську районну адміністрацію Одеської міської ради видати розпорядження за заявою [PERSON] від 20.02.2018 року про присвоєння адреси об`єкту нерухомого майна згідно Довідки з Адресного реєстру м.Одеси від 12.02.2018 року №376669/1. В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив. Дане рішення Одеського окружного адміністративного суду було оскаржене Малиновською районною адміністрацією до П`ятого апеляційного адміністративного суду. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.05.2019 року у справі № 1540/3224/18 апеляційну скаргу Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради було залишено без задоволення і рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року залишено без змін. Позивач звертає увагу суду на те, що тільки після вирішення вищезазначеного спірного питання в судовому порядку 29.05.2019 р. Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради видала розпорядження № 234/01-06 про присвоєння поштової адреси об`єкту нерухомого майна нежитловій будівлі за адресою; [ADDRESS] . Тобто з моменту звернення позивача до Малиновської районної адміністрації, а саме 22 лютого 2018 року, з заявою про присвоєння поштової адреси об`єкту нерухомого майна до моменту видачі Малиновською районною адміністрацією відповідного розпорядження, а саме 29 травня 2019 року, пройшло загалом більше ніж 1 рік і 3 місяці, а не 10 робочих днів, як передбачено п. 4.4. Положення про адресний реєстр міста Одеси. За цей час, поки позивач всіма можливими для нього способами намагався реалізувати своє законне право розпоряджатися своїм власним майном. Позивачем була понесена як матеріальна, так і моральна шкода. Позивач зазначив, що протиправність та незаконність відмови Малиновської районної адміністрації у видачі розпорядження про присвоєння поштової адреси встановлена та доведена рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18.02.2019 року, що набрало законної сили. Внаслідок такої протиправної відмови Малиновської районної адміністрації Позивач, права якого були порушені, не мав можливості реалізувати своє право розпорядження майном, утвореного внаслідок поділу частки в натурі, а саме здійснити державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна, здійснити приєднання та підключення до електричної мережі і укласти договір про постачання електричної енергії з електропостачальником, укласти договір водопостачання та водовідведення, згідно умов чинного законодавства України, для того, щоб здати в оренду зазначений об`єкт нерухомого майна з метою отримання реального прибутку. 06.02.2018 року між [PERSON] (за договором Сторона-1) та Приватним підприємством «Молочко» (за договором - ПП «Молочко», Сторона-2) було укладено Попередній договір № 06-02/18 (надалі - Попередній договір) згідно з п. 1 якого Сторони зобов`язуються в майбутньому, але в будь-якому разі упродовж 20 днів після державної реєстрації права власності [PERSON] як на окрему одиницю на нерухоме майно, утворене у результаті поділу в натурі нежитлових будівель за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 629,8 кв.м. за договором про поділ в натурі нерухомого майна, що знаходиться у спільній частковій власності від 02.12.2017 р. №1309 і не пізніше «01» квітня 2018 р. укласти договір оренди нежитлового приміщення, загальною площею 629, 8 кв.м. Відповідно до п. 2 Попереднього договору у строк до 01 квітня 2018 року Позивач зобов`язувався: здійснити дії з присвоєння окремої адреси Об`єкту, утвореного в результаті поділу; зареєструвати право власності на Об`єкт, утворений у результаті поділу як на окрему одиницю; укласти договори із постачальниками комунальних послуг на здійснення водопостачання та водовідведення, забезпечення електричною енергією, вивезення сміття та ін.; укласти договір оренди із Стороною-2 на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п. 6 Попереднього договору позивач зобов`язувався надіслати ПП «Молочко» підготовлений проект Основного договору до 25 березня 2018 року. Відповідно до п. 4 Попереднього договору розмір орендної плати за використання Об`єкта встановлений за домовленістю сторін і становить не менше, ніж 54 (п`ятдесят чотири) грн. за 1 кв.м., що в сумі становить 34 009 грн. 20 коп. (тридцять чотири тисячі дев`ять гривень двадцять копійок) за один місяць. Через те, що Малиновська районна адміністрація не видавала розпорядження про присвоєння окремої поштової адреси нежитловим будівлям, що належать позивачу, ним були порушені вищезазначені умови Попереднього договору та не дотримані встановлені цим договором строки. ПП «Молочко» неодноразово надавало додатковий час позивачу для виконання своїх зобов`язань за Попереднім договором, що підтверджується копіями листів, що додаються, надісланих ПП «Молочко» та позивачем. ПП «Молочко» було надано позивачеві достатньо часу для того, щоб у позивача була можливість здійснити всі необхідні дії з присвоєння адреси окремому Об`єкту, здійснити реєстрацію права власності на належні йому нежитлові будівлі, здійснити всі необхідні дії для виконання взятих ним на себе зобов`язань за Попереднім договором, але строки, передбачені цим договором, були Позивачем значно перевищені, а не укладання з Позивачем Основного договору оренди, що було передбачено Попереднім договором, перешкоджало здійсненню ПП «Молочко» своєї господарської діяльності. Тому ПП «Молочко» було вимушене припинити своє зобов`язання за Попереднім договором з укладання Основного договору оренди нежитлового приміщення у порядку, передбаченому ч. 4 ст. 182 ГКУ, що підтверджується відповідним повідомленням від 09.11.2018 року. Позивач вказує, що оскільки у нього не було можливості здати належні йому об`єкти нерухомості в оренду, тому він поніс значні майнові збитки. З метою встановлення розміру упущеної вигоди [PERSON] було здійснено замовлення на виконання робіт по визначенню найбільш ймовірної вартості величини ринкової орендної плати за користування належних йому нежитлових будівель, що підтверджується Договором № 10/7.630 про проведення незалежної оцінки від 10.07.2019 року, укладеним Позивачем з Товариством з обмеженою відповідальністю «АМК ТРАСТ», Актом прийому-передачі виконаних робіт з оцінки майна до Договору № 10/7.630 про проведення незалежної оцінки від 10.07.2019 року, складеним 17.07.2019 року, а також квитанцією № 6-1121С/1 від 12.07.2019 року. Вартість проведення незалежної оцінки відповідно до вищезазначених документів, що була сплачена Позивачем, складає 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп. За результатами проведеної незалежної оцінки (що підтверджується висновком (мовою оргигінала) - «Маркетинговое исследование аренды ставок на складские и промышленные помещения в Одессе для определения наиболее вероятной величины рыночной арендной платы за использование нежилых помещений мастерской-склада лит. «Б» общей площадью 629, 8 кв.м., расположенного по адресу: [ADDRESS] » вих. 1707/1 від 17.07.2019 року) найбільш ймовірна величина ринкової орендної плати за використання нежитлових приміщень майстерні-складу літ. «Б» загальною площею 629, 8 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] , складає 48-56 грн./кв.м./місянь. Строк, протягом якого належні Позивачу приміщення загальною площею 629.8 кв.м. могли здаватися в оренду ПП «Молочко» відповідно до укладеного між ним та Позивачем Попереднього договору №06-02/18 від 06.02.2018 року складає майже 1 рік 2 місяці. Вираховуючи розмір упущеної вигоди, позивач вважає, що доцільнішим буде виходячи з мінімальної величини ринкової орендної плати, встановленою вищезазначеною незалежною оцінкою, а саме 48грн./кв.м./місянь. Тобто розмір упущеної вигоди, яку міг отримати позивач за період з 01.04.2018 року по 29.05.2019 року, складає 423 225 (чотириста двадцять три тисячі двісті двадцять п`ять) грн. 60 коп. (48 гпн./кв.м /місяиь * 629. 8 кв. м. * 14 міс.) З урахуванням вартості проведеної незалежної оцінки майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, складає 426 225 (чотириста двадцять шість тисяч двісті двадцять п`ять) грн. 60 коп. (426 225, 60 + 3 000 грн ). Щодо понесеної Позивачем моральної шкоди. Позивач стверджує, що протиправною неправомірною відмовою Малиновської районної адміністрації, що доведено рішенням суду, яке набрало законної сили. Позивачеві були спричинені моральні страждання, які полягали у зміні нормального життєвого ритму у зв`язку з необхідністю неодноразово звертатись до Малиновської районної адміністрації, до Одеської міської ради та до судових органів з метою вирішення проблемного питання про присвоєння поштової адреси та за захистом своїх порушених прав. В результаті незаконних та протиправних дій посадових осіб Малиновської районної адміністрації порушено його звичайний лад життя, що призвело до позбавлення можливості в реалізації своїх звичок, бажань та планів на майбутнє, принизило його честь, гідність, що в свою чергу вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Протягом всього цього часу позивач переживав глибоку стурбованість і тривогу через те, що ситуація триває довго, психічне напруження, глибоке відчуття несправедливості через те, що він не міг повноцінно реалізувати своє право власності. Те, що відбувалось між Позивачем та Малиновською районною адміністрацією протягом довгого часу, спричинило повну відсутність у позивача довіри до органів місцевого самоврядування, відчуття відсутності будь-яких гарантій та підтримки з боку органів місцевого самоврядування, відчуття незахищеності, нервові стреси, а також впевненість у тому, що посадові особи зокрема цьому та всіх інших органів місцевого самоврядування готові здійснювати будь-якими доступними для них способами перешкоди у питаннях, вирішення яких належить до їх компетенції, з метою отримання особистої вигоди. У Позивача як у голови сім`ї є обов`язок та необхідність утримувати її членів, серед яких, є діти, шляхом отримання прибутку, в отриманні якого посадові особи Малиновської районної адміністрації перешкоджали йому, покладаючи зусилля не для здійснення повноважень, якими їх було наділено, а для того, щоб задовольнити свої меркантильні цілі та збагатитися, або взагалі байдуже ставились до наслідків. Позивач протягом довгого часу, через неможливість реалізувати належні йому нежитлові приміщення, був обмежений у засобах для утримання сім`ї та був змушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя, а також життя своєї сім`ї. Підтримання ситуації у такому підвішеному стані такий довгий проміжок часу, затягування процесу видачі розпорядження про присвоєння поштової адреси об`єкту нерухомості та порціонна видача інформації та надання сумнівних вказівок щодо заходів, необхідних для отримання вищезазначеного розпорядження, до речі, не передбачених жодним нормативно-правовим актом, очевидно було психологічним впливом на позивача з метою змусити його вирішити питання незаконними способами, які є більш прийнятними для посадових осіб Малиновської районної адміністрації. Те, що позивач звернувся до суду, вже означає, що він не залишився байдужим до порушення його прав Малиновською районною адміністрацією і є переживання, які змусили його вимагати захисту. Позивач впевнений, що у таких правовідносинах резюмуються й факт завдання потерпілій особі моральної шкоди. Саме з такого розуміння презумпції спричинення позивачу моральної шкоди відповідачем та обов`язку саме відповідача спростувати таку презумпцію виходив Верховний Суд України в постанові від 27 вересня 2017 року у справі № 6-1435цс17. Позивач вважає, що адекватна сума моральної шкоди, що підлягає стягненню, складає 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 12.08.2019 року провадження у справі було відкрито. 11.09.2019 року від представника відповідача Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради до суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 40927), в якому представник відповідача Малиновська районна адміністрація ОМР заперечуючи проти задоволення позову [PERSON] зазначила, що Малиновська районна адміністрація ОМР має повноваження на власний розсуд присвоїти адресу або відмовити у її присвоєнні. Повноваження визначені законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", п. 1 Положення про Малиновську районну адміністрацію Одеської міської ради (у новій редакції), затвердженого рішенням Одеської міської ради № 1934-VII від 26.04.2017р. Згідно п.п. 2.4, 3.2 вказаного Положення до власних повноважень Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради у сфері житлово- комунального господарства віднесено, зокрема, вирішення питання про присвоєння або зміну адреси об`єктам нерухомого майна, розташованих на території району. До компетенції голови райадміністрації належить видання розпоряджень з питань присвоєння або зміни адреси об`єктів нерухомого майна. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року адміністративний позов задоволено частково. Суд визнав протиправною відмову [PERSON] у наданні адреси об`єкту нерухомого майна та видачі розпорядження за заявою [PERSON] від 20.02.2018 року, оформлену листами Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 19.03.2018 року №Н-499, від 08.06.2018 року №Н-499/2,3. Зобов`язав Малиновську районну адміністрацію Одеської міської ради видати розпорядження за заявою [PERSON] від 20.02.2018 року про присвоєння адреси об`єкту нерухомого майна згідно Довідки з Адресного реєстру м.Одеси від 12.02.2018 року №376669/1. В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив. Дане рішення Одеського окружного адміністративного суду було оскаржене Малиновською районною адміністрацією до П`ятого апеляційного адміністративного суду.Під час розгляду апеляційної скарги між сторонами були урегульовані питання у розбіжностях технічних характеристик об`єкту нерухомого майна та у зв`язку з усуненням позивачем розбіжностей встановлених при огляді об`єкту 25.05.2019 року було видане відповідне розпорядження № 234/01-06 про присвоєння поштової адреси об`єкту нерухомого майна. Отже, вважають, що посилання Позивача за змістом позовної заяви, що Одеським окружним адміністративним судом у справі № 1540/3224/18 Малиновську районну адміністрацію Одеської міської ради зобов`язано прийняти розпорядження, яким присвоїти адресу " [ADDRESS] " нежитловим будівлям, які належать Позивачу є вільним тлумачення, оскільки жодне з рішень судових органів не зобов`язувало Малиновську районну адміністрацію саме присвоїти поштову адреси зазначеним об`єктам. Крім того вказують, що ще при придбанні об`єктів нерухомого майна-частин нежитлових приміщень у 2010 та 2011 роках відповідно до умов договорів купівлі- продажу гр. [PERSON] зобов`язаний самостійно з особистих коштів сплачувати слуги (водопостачальної мережі, телефонної мережі, фекальної каналізації, ектропостачання та інше. Отже, посилання Позивача щодо порушених прав та відсутності можливості здійснення приєднання та підключення до комунальних мереж є безпідставним, оскільки жодні дії Малиновської районної адміністрації не порушили його права та обов`язки щодо утримання об`єктів нерухомого майна на укладання договорів з постачальниками комунальних послуг, та позивачем не надано жодного доказу як відсутності зазначених комунальних послуг на об`єктах, так і відмов підприємств-постачальників таких послуг в наданні договорів або підключенні до мереж постачання. З питань, щодо укладання попереднього договору № 06-02/18 між позивачем та ПП «Молочко» відповідач зазначило, що розгляд звернень позивача про присвоєння поштової адреси та оцінка правомірності дій Малиновської районної адміністрації розглянуто у судовому порядку в Одеському окружному адміністративному суді (справа № 1540/3224/18). Також рішенням зазначеного суду від 18.02.2019 р. зазначено що "суд відмовляє у задоволені позовних вимог в частині визначення змісту розпорядження, яке має видати відповідач, враховуючи, що розпорядження цього питання взагалі не приймалось, відтак, ухваленням такого рішення суд припуститься втручання у повноваження відповідача". Отже, не виконання зобов`язань позивачем, які він взяв на умовах попереднього договору оренди, одним чином не можуть бути наслідком дій Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, оскільки розпорядження про присвоєння поштової адреси видається на підставі наданих заявником документів та в рамках делегованих повноважень. Відповідно, Малиновська районна адміністрація має змогу видання рішення/розпорядження як про присвоєння поштової адреси так і про відмову, а отже, повноваження та результати рішення органу місцевого самоврядування можуть бути умовою попередньої домовленості сторін, та, як наслідок районна адміністрація не повинна нести відповідальність за невиконання зобов`язань третьої особи. На підставі вищевикладеного відповідач вважає, що жодні дії Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради не могли порушити право Позивача щодо передачі об`єктів нерухомості, належних йому на праві власності у оренду третім особам. 16.09.2019 року від представника відповідача УДК у м Одесі Одеської області до суду надійшов відзив (вх..№ 41834) в якому заперечуючи проти задоволення позову [PERSON] 05.11.2019 року від представника позивача до суду надійшла заява про зміну предмету позову (вх..№ 50095). 05.11.2019 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив відповідача (вх.№ 50087). 09.12.2019 року від відповідача Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради до суду надійшли письмові пояснення - заперечення (вх.№ 55752). Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 29.01.2020 року було прийнято до розгляду уточнену позовну заяву [PERSON] . 12.02.2020 року від представника відповідача Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради до суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 6311), в якому відповідач заперечував проти задоволення позову [PERSON] 10.06.2020 року від позивача до суду надійшли письмові пояснення (вх.№ 23406) та відповідь на відзив відповідача (вх.№ 23408). Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 02.07.2020 року було витребувано з Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про державну реєстрацію Приватного підприємства «Молочко» (код ЄДРПОУ 33017702). Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 02.07.2020 року підготовче провадження по цивільній справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] до суду не з`явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У судовому засіданні представника позивача - адвокат Лета М.А. підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представника відповідача Малиновської РА ОМР - Мойсейченко І.Н., у судовому засіданні позов не визнала та заперечувала проти задоволення позову у повному обсязі. Представник відповідача УДК у м Одесі Одеської області до судуне з`явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу від 15.07.2010р. та від 29.03.2011р. на праві спільної власності належить 40/100 та 10/100 в об`єкті нерухомого майна - нежитлові будівлі,що розташовані за адресою: [ADDRESS] , що складається в цілому з будівлі літера «Б». 22.12.2017 р. [PERSON] та ТОВ «СПМК 603 «Вентиляція» уклали договір про поділ в натурі нерухомого майна, що знаходиться у спільній частковій власності, нотаріально посвідчений, реєстр. №1309, за яким [PERSON] у власність переходять нежитлові будівлі, які складаються з літ «Б» склад площею 491,5 кв.м., підсобне приміщення, підсобне, майстерня, яким буде присвоєна окрема адреса відповідним органом місцевого самоврядування. 22.02.2018 [PERSON] в особі представника [PERSON] звернувся до Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради з заявою від 20.02.2018 про видачу розпорядження про присвоєння поштової адреси об`єкту нерухомого майна - нежитлової будівлі, що розташована за адресою: [ADDRESS] , згідно довідки з Адресного реєстру міста Одеси № 376669/1 від 12.02.2018 року. До зазначеної заяви було надано: - копія паспорту та ідентифікаційного коду заявника; - копія довіреності представника; - копія технічного паспорта на об`єкт нерухомого майна; - копія висновку від 13.07.2017; - копії правовстановлюючих документів на об`єкт нерухомого майна; - копія висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна; - копія довідки Адресного реєстру міста Одеси № 376669/1 від 12.02.2018 року про резервування адреси об`єкта нерухомого майна. Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради надала позивачу письмову відповідь від 19.03.2019 № Н-499 на його заяву, зі змісту якої вбачається, що з метою повного та обґрунтованого розгляду звернення [PERSON] необхідно надати оригінали усіх наявних документів стосовно нежитлових приміщень та земельної ділянки за адресою; [ADDRESS] . Повідомлено, що після надання необхідних документів Малиновська райадміністрація Одеської міськради повторно розгляне звернення, та з посиланням на зміст ст.15 ЗУ «Про звернення громадян» роз`яснено можливість оскарження рішення про відмову у задоволенні вимог, викладених у заяві, до суду. Також [PERSON] звернувся зі скаргою до відповідача від 08.05.2018р. (зареєстрована за №Н-499/2 10.05.2018р.), на яку надано відповідь від 08.06.2018р., де повідомляється, що для розгляду його звернення здійснено комісійний огляд об`єкту нерухомості та перевірку фактичного стану об`єкта даним правовстановлюючих документів, складено Акт та встановлено невідповідність фактичного складу майна заявленим технічним даним, встановлено наявність навісу, не вказаного у технічній документації, щодо якого не надано довідок чи пояснень. Позивач вважав надану відповідь відмовою у присвоєнні адреси: [ADDRESS] , належних [PERSON] нежитлових будівель та вважав таку відмову протиправною, у зв`язку з чим звернувся до суду за захистом своїх прав. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року адміністративний позов задоволено частково. Суд визнав протиправною відмову [PERSON] у наданні адреси об`єкту нерухомого майна та видачі розпорядження за заявою [PERSON] від 20.02.2018 року, оформлену листами Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 19.03.2018 року №Н-499, від 08.06.2018 року №Н-499/2,3. Зобов`язав Малиновську районну адміністрацію Одеської міської ради видати розпорядження за заявою [PERSON] від 20.02.2018 року про присвоєння адреси об`єкту нерухомого майна згідно Довідки з Адресного реєстру м.Одеси від 12.02.2018 року №376669/1. В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив. Дане рішення Одеського окружного адміністративного суду було оскаржене Малиновською районною адміністрацією до П`ятого апеляційного адміністративного суду. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.05.2019 року у справі № 1540/3224/18 апеляційну скаргу Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради було залишено без задоволення і рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року залишено без змін. 29.05.2019 р. Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради видала розпорядження № 234/01-06 про присвоєння поштової адреси об`єкту нерухомого майна нежитловій будівлі за адресою; [ADDRESS] . Тобто з моменту звернення позивача до Малиновської районної адміністрації, а саме 22 лютого 2018 року, з заявою про присвоєння поштової адреси об`єкту нерухомого майна до моменту видачі Малиновською районною адміністрацією відповідного розпорядження, а саме 29 травня 2019 року, пройшло загалом більше ніж 1 рік і 3 місяці, а не 10 робочих днів, як передбачено п. 4.4. Положення про адресний реєстр міста Одеси. Крім того, 06.02.2018 року між [PERSON] та Приватним підприємством «Молочко» було укладено Попередній договір № 06-02/18, згідно з п. 1 якого Сторони зобов`язуються в майбутньому, але в будь-якому разі упродовж 20 днів після державної реєстрації права власності [PERSON] як на окрему одиницю на нерухоме майно, утворене у результаті поділу в натурі нежитлових будівель за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 629,8 кв.м. за договором про поділ в натурі нерухомого майна, що знаходиться у спільній частковій власності від 02.12.2017 р. №1309 і не пізніше «01» квітня 2018 р. укласти договір оренди нежитлового приміщення, загальною площею 629, 8 кв.м. Відповідно до п. 2 Попереднього договору у строк до 01 квітня 2018 року Позивач зобов`язувався: здійснити дії з присвоєння окремої адреси Об`єкту, утвореного в результаті поділу; зареєструвати право власності на Об`єкт, утворений у результаті поділу як на окрему одиницю; укласти договори із постачальниками комунальних послуг на здійснення водопостачання та водовідведення, забезпечення електричною енергією, вивезення сміття та ін.; укласти договір оренди із Стороною-2 на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п. 6 Попереднього договору позивач зобов`язувався надіслати ПП «Молочко» підготовлений проект Основного договору до 25 березня 2018 року. Відповідно до п. 4 Попереднього договору розмір орендної плати за використання Об`єкта встановлений за домовленістю сторін і становить не менше, ніж 54 (п`ятдесят чотири) грн. за 1 кв.м., що в сумі становить 34 009 грн. 20 коп. (тридцять чотири тисячі дев`ять гривень двадцять копійок) за один місяць. Повідомленням від 09.11.2018 року ПП «Молочко» було вимушене припинити своє зобов`язання за Попереднім договором з укладання Основного договору оренди нежитлового приміщення у порядку, передбаченому ч. 4 ст. 182 ГКУ. Позивач вказує, що оскільки у нього не було можливості здати належні йому об`єкти нерухомості в оренду, тому він поніс значні майнові збитки. З метою встановлення розміру упущеної вигоди [PERSON] було здійснено замовлення на виконання робіт по визначенню найбільш ймовірної вартості величини ринкової орендної плати за користування належних йому нежитлових будівель, що підтверджується Договором № 10/7.630 про проведення незалежної оцінки від 10.07.2019 року, укладеним Позивачем з Товариством з обмеженою відповідальністю «АМК ТРАСТ», Актом прийому-передачі виконаних робіт з оцінки майна до Договору № 10/7.630 про проведення незалежної оцінки від 10.07.2019 року, складеним 17.07.2019 року, а також квитанцією № 6-1121С/1 від 12.07.2019 року. Вартість проведення незалежної оцінки відповідно до вищезазначених документів, що була сплачена Позивачем, складає 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп. За результатами проведеної незалежної оцінки (що підтверджується висновком (мовою оргигінала) - «Маркетинговое исследование аренды ставок на складские и промышленные помещения в Одессе для определения наиболее вероятной величины рыночной арендной платы за использование нежилых помещений мастерской-склада лит. «Б» общей площадью 629, 8 кв.м., расположенного по адресу: [ADDRESS] » вих. 1707/1 від 17.07.2019 року) найбільш ймовірна величина ринкової орендної плати за використання нежитлових приміщень майстерні-складу літ. «Б» загальною площею 629, 8 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] , складає 48-56 грн./кв.м./місянь. 3. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 у справі № 750/8676/15-ц (провадження № 14-79цс18) зроблено висновок, що «відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Відповідно до статті 22 ЦК України у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання. Кредитор, який вимагає відшкодування збитків, має довести: неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. З іншого боку, боржник має право доводити відсутність своєї вини (стаття 614 ЦК України). Таким чином, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки у розмірі доходів, які б могли бути реально отримані. Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані. Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 листопада 2018 року по справі № 127/16524/16-ц (провадження № 61-22106св18) зазначено, що «тягар доведення наявності і обґрунтування розміру упущеної вигоди покладається на позивача, який має довести, що він міг і повинен був отримати визначені ним доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток. Таким чином, незважаючи на те, що неодержаний прибуток - це результат, який не наступив, вимоги про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди також мають бути належним чином обґрунтовані, підтверджені конкретними підрахунками і доказами про реальну можливість отримання позивачем відповідних доходів, але не отриманих через винні дії відповідача». Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради розглядаючи заяву гр. [PERSON] про присвоєння поштової адреси об`єкту нерухомого майна розташованому за адресою: [ADDRESS] повинна діяти на підставі, в межах та у спосіб, передбачені Конституцією, законами України, положенням про Малиновську районну адміністрацію Одеської ради №1934-VII від 26.04.2017 р. та ЗУ «Про місцеве самоврядування України». Позивач не погодився з діями Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради щодо розгляду заяву [PERSON] про присвоєння поштової адреси об`єкту нерухомого майна та оскаржив вказані дії в судовому порядку. Із зазначеного питання було винесене рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі № 1540/3224/18 від 18.02.19 р. З мотивувальної частини рішення суду вбачається, що оскільки відмова у наданні адреси оформлена листом та у спосіб, встановлений законодавством, не була зафіксована відповідним індивідуальним актом, суд вважав за необхідне частково задовольнити позовні вимоги [PERSON] , визнати протиправною відмову Малиновської райадміністрації Одеської міськради у наданні адреси об`єкту нерухомого майна та видачі розпорядження за заявою [PERSON] від 20.02.2018р. (вх.№Н-499 від 22.02.2018р.), оформлену листом Малиновської райадміністрації Одеської міськради від 19.03.2018р. №Н-499, а також зобов`язати Малиновську районну адміністрацію Одеської міської ради видати розпорядження за заявою [PERSON] від 20.02.2018р. (вх.№Н-499 від 22.02.2018р.) про присвоєння адреси об`єкту нерухомого майна згідно Довідки з Адресного реєстру м.Одеси від 12.02.2018р. №376669/1. Крім того, суд відмовив у задоволенні позовних вимог [PERSON] в частині визначення змісту розпорядження, яке має видати відповідач, враховуючи, що розпорядження з цього питання взагалі не приймалося, відтак, ухваленням такого рішення суд припуститься втручання у повноваження відповідача. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі № 1540/3224/18 від 18.02.19 р. визначений обов`язок з видачі розпорядження, але жодним чином не визначено обов`язок присвоїти поштову адресу. 29.05.2019 р. було видане відповідне розпорядженняМалиновської райадміністрації Одеської міськради № 234/01-06 про присвоєння поштової адреси об`єкту нерухомого майна, нежитловим будівлям, розташованим по [ADDRESS] . Тобто з моменту звернення позивача до Малиновської районної адміністрації, а саме 22 лютого 2018 року, з заявою про присвоєння поштової адреси об`єкту нерухомого майна до моменту видачі Малиновською районною адміністрацією відповідного розпорядження, а саме 29 травня 2019 року, пройшло загалом більше ніж 1 рік і 3 місяці, а не 10 робочих днів, як передбачено п. 4.4. Положення про адресний реєстр міста Одеси. Суд вважає, що тривалий розгляд Малиновською районною адміністрацією заяви про присвоєння поштової адреси не вплинув та не міг вплинути на право Позивача розпоряджатись своїм майном, у тому числі на право передавати майно у оренду, адже позивач на момент звернення до відповідача вже був власником частин нежитлових приміщень, та набув усі права щодо володіння, користування та розпорядження зазначеним майном. Таким чином, дії Малиновської районної адміністрації не виключали його права та обов`язки щодо утримання об`єктів нерухомого майна та тим більш укладання договорів з постачальниками комунальних послуг та будь яких подальших дій з користування та розпорядження майном. Крім того, результати рішення органу місцевого самоврядування не могли бути умовою попередньої домовленості сторін визначеною в попередньому договорі № 06-02/18 від 06.02.18 р., а тому рішення Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради не могли порушити право позивача щодо передачі об`єктів нерухомості, належних йому на праві власності у оренду третім особам. Вимагаючи відшкодування збитків у виді упущеної вигоди, особа повинна довести, що за звичайних обставин вона мала реальні підстави розраховувати на одержання певного доходу. При цьому важливим елементом доказування наявності неодержаних доходів (упущеної вигоди) є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та збитками потерпілої особи. Слід довести, що протиправна поведінка, дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи є наслідком такої протиправної поведінки. Відповідно, для ухвалення рішення про відшкодування упущеної вигоди протиправні дії винної особи мають бути єдиною і достатньою причиною неотримання позивачем доходу, на одержання якого позивач мав реальні підстави розраховувати. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не надано до суду доказів того, що неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток. Крім того, сума збитків (упущеної вигоди), яку просить стягнути позивач, обґрунтовується умовними припущеннями про можливість отримання ним доходу (орендної плати на підставі попереднього договору оренди нежитлового приміщення). Посилання позивача на обставини, встановлені судовими рішеннями у справі № 1540/3224/18 є необґрунтованим, оскільки у вказаній справі судами встановлено факт протиправності відмови [PERSON] у наданні адреси об`єкту нерухомого майна та видачі розпорядження за заявою [PERSON] від 20.02.2018 року, оформлену листами Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 19.03.2018 року №Н-499, від 08.06.2018 року №Н-499/2,3, що не є безумовним підтвердженням того, що за звичайних обставин позивач мав реальні підстави розраховувати на одержання певного доходу та що це є єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток. Крім того, позивач [PERSON] та директор ПП «МОЛОЧКО» [PERSON] проживають за однією адресою у приватному будинку: [ADDRESS] . Стосовно позивача - вказана адреса зазначена ним у позові, стосовно [PERSON] - вказана адреса зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у розділі інформація про засновника ПП «МОЛОЧКО». Це ставить під сумнів реальність намірів сторін попереднього договору № 06-02/18 від 06.02.2018 р. щодо укладення договору оренди нежитлового приміщення, загальною площею 629,8 кв.м. Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди. Позивач стверджує, що протиправною неправомірною відмовою Малиновської районної адміністрації, що доведено рішенням суду, яке набрало законної сили. Позивачеві були спричинені моральні страждання, які полягали у зміні нормального життєвого ритму у зв`язку з необхідністю неодноразово звертатись до Малиновської районної адміністрації, до Одеської міської ради та до судових органів з метою вирішення проблемного питання про присвоєння поштової адреси та за захистом своїх порушених прав. В результаті незаконних та протиправних дій посадових осіб Малиновської районної адміністрації порушено його звичайний лад життя, що призвело до позбавлення можливості в реалізації своїх звичок, бажань та планів на майбутнє, принизило його честь, гідність, що в свою чергу вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі ст. 1174 ЦК України. Відповідно до цієї норми обов`язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу Україна. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-440цс16 від 25 травня 2016 року. [PERSON] завдання шкоди пов`язує з незаконним рішенням та діями відповідача Малиновської райадміністрації ОМР, відтак відповідальність за завдану шкоду наступає в порядку ст. 1174 ЦК України.Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року адміністративний позов задоволено частково. Суд визнав протиправною відмову [PERSON] у наданні адреси об`єкту нерухомого майна та видачі розпорядження за заявою [PERSON] від 20.02.2018 року, оформлену листами Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 19.03.2018 року №Н-499, від 08.06.2018 року №Н-499/2,3. Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Відповідно до постанови, кожна особа оцінює ступінь спричиненої моральної шкоди самостійно виходячи із глибини своїх душевних страждань та самостійно, оцінює суму моральної шкоди. Як вбачається з практики Європейського Суду з прав людини « заявнику не може бути пред`явлено вимогу про надання будь-якого підтвердження моральної шкоди, яку він поніс, що означає, що при наявності встановленого факту порушення прав заявника моральна шкода наявна та констатується судом. Що означає, що при наявності встановленого факту порушення прав заявника моральна шкода наявна та констатується судом (в числі багатьох прикладів, рішення від 15 жовтня 2009 у справі «Антипенко проти Російської Федерації» (Antipenkov v. Russia), скарга № 33470/03, § 82; Постанова Європейського Суду від 14 лютого 2008 у справі «Пшеничний проти Російської Федерації» (Pshenichnyy v. Russia), скарга № 30422 / 03, § 35 1; рішення у справі «Гарабаев проти Російської Федерації (Garabayev v. Russia), скарга № 38411/02, § 113, ECHR 2007-VII (витяги) 2 а також Постанова Європейського Суду від 1 червня 2006 р .) у справі «Грідін проти Російської Федерації» (Gridin v. Russia), скарга Ns 4171/04, § 20 березня). Відповідно до п.1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року №460/2011, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, є Державна казначейська служба України (Казначейство України), яке, зокрема, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Пунктом 35 «Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 845 від 03.08.2011 року, визначено, що Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що проводить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої (ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України). Шкода [PERSON] заподіяно незаконно, завдана шкода в силу положень статті 1174 ЦК України підлягає відшкодуванню органом місцевого самоврядування незалежно від вини посадових осіб. У визначенні грошового відшкодування моральної шкоди суд виходить з наступного. Визначення розміру відшкодування моральної шкоди залежить від таких чинників, як характер і обсяг страждань (фізичного болю, душевних і психічних страждань тощо), яких позивач зазнав, можливості відновлення немайнових втрат, їх тривалість, тяжкість вимушених змін у його життєвих і суспільних стосунках, ступінь зниження престижу, репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, і сама можливість такого відновлення у необхідному чи повному обсязі. Зваживши на доводи позивача щодо обґрунтування ним як обставин спричинення, так і розміру моральної шкоди, прийнявши заперечення представника відповідача [PERSON] , щодо обґрунтування розміру шкоди, оцінивши надані докази, суд виходячи з вимог розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір відшкодування моральної шкоди 5000,00 грн. (п`ять тисяч гривень) як справедливу сатисфакцію завданої позивачеві моральної шкоди. В порядку статті 141 ЦПК України судові витрати компенсуються за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial