Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що шлюб між сторонами було зареєстровано 20.06.08 р. За час шлюбу у сторін народилась спільна дитина - дочка [PERSON], [INFO]. Зазначає, що сімейне життя сторін не склалось, так як відповідач не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків, не приймав участі у вихованні дитини, веденні домашнього господарства, не дбав про матеріальне забезпечення сім»ї, часто вживав спиртне, зароблені кошти витрачав на свої потреби, що призвело до розпаду шлюбу. З квітня 2013 р. сторони проживають окремо. Вважає, що шлюб збережений бути не може. Відповідач утримання дитині не надає, є працездатним, працює та має сталий доход, інших утриманців не має. Вважає, що є можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і продовжуючи до досягнення останньою повноліття. Просить позов задовольнити, шлюб розірвати, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у вищезазначеному розмірі. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, обґрунтувавши його вищенаведеними доводами, додатково суду пояснила, що шлюб розпався остаточно з вини відповідача, вона категорично заперечує проти надання судом терміну для можливого примирення сторін. Відповідач утримання дитині не надає, хоча працює. Просить позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча належно оповіщений, про причини неявки суду не повідомив, письмового заперечення проти позову до суду не подав. На думку суду, розгляд справи можливий у відсутності відповідача, відповідно до положень ст. ст. 224 - 228 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, зібрані у справі, з"ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: категоричне заперечення позивачем можливості примирення, наявність неповнолітньої дитини, те, що позивач заперечує проти надання судом терміну для можливого примирення сторін, тривале окреме (в різних областях країни) проживання сторін, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як вбачається з пояснень позивача та стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 20.06.08 р. відділом рацс по Ковельському району Ковельського міськрайуправління юстиції у Волинської області, сторони перебувають у шлюбі з 20.06.08 р., актовий запис № 05. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 19.08.08 р. відділом рацс по Ковельському району Ковельського міськрайуправління юстиції у Волинської області, сторони мають спільну неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Та обставина, що спільна дитина сторін проживає у складі сім»ї позивача, стверджується довідкою № 128 від 30.10.13 р., виданою ЖЕД КП «Ковельбуд» (м. Ковель Волинської області). Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. У відповідності із ст. 180 СК України, батьки зобов"язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини можуть бути присуджені у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Як зазначено у ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. У відповідності із ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач наміру на збереження вказаного шлюбу не має, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітньої дитини, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати. Позивач має на утриманні вказану вище неповнолітню дитину сторін як спільну, чого відповідач не заперечив під час виконання судового доручення; відповідач добровільно коштів на утримання дитини сторін не надає. В даний час відповідач працює, за повідомленням позивача, що відповідач не оспорив, а отже - має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини. Зокрема, відповідач будь - якого письмового заперечення проти позову до суду не подав Слід визначити розмір аліментів у відсотках до доходу відповідача, у розмірі, про який просить позивач, з врахуванням розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого законодавчо. А тому і в цій частині позов підлягає до задоволення. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, суд вважає, що ці витрати мають бути покладені на відповідача у розмірі, передбаченому чинним законодавством для оплати подачі до суду позовної заяви про розірвання шлюбу, так як позивач при зверненні з вказаним позовом до суду понесла судові витрати, а також - судовий збір на доход держави в частині вимог позивача про стягнення аліментів. На підставі наведеного,

Outcome: approved