Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

08 жовтня 2015 року заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, який має для неї юридичне значення, посилаючись на наступні обставини. 08 березня 2012 року померла мати заявниці, [PERSON], в с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області у віці 90 років. За життя [PERSON] вчинила заповіт на імя заявниці, яким заповіла останній належний їй сертифікат на право на земельну ділянку (пай) №0550836, розміром 3,8 умовних кадастрових гектара, розташовану на території Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області. Після складання зазначеного заповіту матері заявниці був виданий Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 4,09 га, серії ЯА №853842, виданий Татарбунарською районною державною адміністрацією 23 лютого 2007 року на імя [PERSON]. Вищезазначену земельну ділянку заявниця має право успадкувати як спадкоємець за заповітом. Після смерті [PERSON] заявниця звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено з причини втрати нею шестимісячного строку для прийняття спадщини та ненадання доказів сумісного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У звязку з цим заявниця звертається до суду із заявою про встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, який має для неї юридичне значення. Представник заявниці, адвокат [PERSON], в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, повністю підтримуючи вимоги заяви (а.с.18). Представник Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району в судове засідання не з'явився, але надіслав до суду заяву з проханням заслухати справи у його відсутність, проти вимог заяви не заперечує, вважаючи їх законними (а.с.16). Заінтересована особа, [PERSON], у судове засідання не зявився, однак надав до суду заяву про визнання вимог заявниці [PERSON], майнових претензій до останньої не має (а.с.26). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-ЖД №289699 від 09.03.2012 року (а.с.5), [PERSON] померла 08 березня 2012 року в с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області. Згідно копії свідоцтва про одруження серії VІІ-УР №575935 від 05.11.1967 року (а.с.6), [PERSON] та [PERSON], [INFO], уклали шлюб. Після укладення шлюбу прізвище дружини змінено на «Тодорова». Як вбачається з копії заповіту від 01 грудня 2005 року (а.с.7), [PERSON] належний їй сертифікат на право на земельну частку (пай) №0550836 на земельну ділянку розміром 3,8 умовних кадастрових гектари заповідає [PERSON]. Копією державного акту на право приватної власності на землю серії ЯА №853842 від 23.02.2007 року (а.с.8) підтверджується, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,09 га, розташованої на території Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Із довідки за №497 від 30.11.2015 року (а.с.20), виданої Дмитрівською сільською радою Татарбунарського району Одеської області, видно, що [PERSON], [INFO], на день смерті 08.03.2012 року була зареєстрована та проживала в [INFO]. Крім неї зареєстрованих осіб немає, але з серпня 2011 року по день смерті з нею проживала разом її донька, [PERSON], [INFO]. З листа нотаріуса вбачається, що [PERSON] було відмовлено у прийомі заяви та відкритті спадкової справи у звязку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини та ненадання доказів сумісного проживання зі спадкодавцем на день його смерті (а.с.9). Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно положень пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що [PERSON] дійсно постійно проживала разом зі спадкодавцем, [PERSON], на день її смерті в с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області по вул. Леніна, №144, що не заперечується представником Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, заінтересованою особою, [PERSON], у направлених до суду заявах та підтверджується довідкою Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області (а.с.20). Встановлення зазначенного юридичного факту для заявниці необхідно для можливості вирішення питання про прийняття та оформлення спадщини після смерті матері [PERSON]. У звязку з вищевикладеним, суд вважає можливим встановити юридичний факт постійного проживання заявниці зі спадкодавцем [PERSON] на день відкриття спадщини, а саме 08 березня 2012 року.

Outcome: approved