Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

10.12.2020 року до Комінтернівського районного суду Одеської області надійшли матеріали цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, які ухвалою Красноокнянського районного суду Одеської області від 12.10.2020 року направлено за підсудністю. Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] в якій просить розірвати шлюб, укладений 28.09.1996 року та зареєстрований у Малаївській сільській раді Красноокнянського району Одеської області, актовий запис №4. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 28.08.1996 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією паспорту серії [NUMBER] , виданим Красноокнянським РСГУДМС України в Одеській області від 18.11.2013 року та донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією паспорту за № [NUMBER] , виданим 13.08.2019 року. Позивач стверджує, що подружнє життя з відповідачем не склалось, причиною цього стали різні погляди на життя та розбіжності по найважливішим життєвим питанням, а також втрачено почуття любові та поваги. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу головуючим у справі визначено суддю Литвинюк А.В. Ухвалою судді від 24.12.2020 року було відкрито провадження по справі та призначено судове засідання. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст.128-130 ЦПК України. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд розгляд справи проводити у його відсутність у зв`язку з тим, що він є інвалідом ІІІ групи та проживає на значній відстані від Комінтернівського районного суду Одеської області, що ускладнює можливість його прибуття для участі у судовому засіданні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій проти розірвання шлюбу не заперечувала та просила розглядати справу у її відсутність. Просила суд відновити її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.1 СК України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Як вбачається з ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Положеннями ч.3 ст.109 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до вимог ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Ст.112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Крім того, відповідно до ч.2 ст.112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. У відповідності до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно роз`яснень, які викладені у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 27.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що 28.09.1996 року Малаївською сільською радою Красноокнянського району Одеської області було зареєстровано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №4. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією паспорту серії [NUMBER] , виданим Красноокнянським РСГУДМС України в Одеській області від 18.11.2013 року та донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією паспорту за №003754077, виданим 13.08.2019 року. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Суд вважає, що подальше спільне життя дружини [PERSON] та чоловіка [PERSON] й збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому що сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть, примирення між ними неможливе, спорів з приводу спільного майна немає. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що причини які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, тому подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Однак, враховуючи, що позивач в своїх позовних вимогах просив суд стягнути на його користь понесені судові витрати то суд, за таких обставин, вважає за можливе не стягувати понесені позивачем судові витрати з відповідача по справі.

Outcome: approved