overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

06 грудня 2016 року [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON],\~ просила постановити рішення про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем 02 серпня 2013 року виконавчим комітетом Полянківської селищної ради Баранівського району Житомирської області, актовий запис за № 12, після розірвання шлюбу залишити\~ прізвище [PERSON], \~неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], залишити\~ на проживання з нею. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що спільне життя\~ з відповідачем не склалося. На даний час вони проживають окремо один від одного і шлюбно-сімейні відносини вони не підтримують. Причиною розірвання шлюбу є те , що відповідач зловживає спиртними напоями, на її зауваження не реагує. Після\~ багатьох спроб налагодити сімейне життя , які закінчувалися невдало, вона вирішила розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] вважає, що подальше сумісне життя з відповідачем і збереження шлюбу суперечить її інтересам , а тому шлюб необхідно розірвати. В судове засідання позивач\~ [PERSON]Б . не\~ з"явилась,\~ подала\~\~ до суду\~ заяву\~ про\~ розгляд\~ справи\~\~ у\~\~ її\~ відсутності, де\~ вона\~ позовні\~ вимоги\~ підтримала. Відповідач\~ [PERSON] в судове засідання\~ не\~ з"явився\~ , про час\~ та\~ місце\~ розгляду\~ справи\~\~\~ він\~ повідомлений\~ належно,на підставі ч. 5 ст. 74 ЦПК України, так як судова повістка про виклик, незважаючи на те, що вона повернулась до суду із довідкою пошти - за зазначеною адресою не проживає , направлялась відповідачу за місцем його реєстрації в с. Жовтий Брід, вулиця Лісова 6 Романівського району Житомирської області, що підтверджується повідомленням відділу обліку та моніторингу інформації реєстрації місця проживання УДМС України в Житомирській області від 15 травня 2017 року . Крім цього відповідач подав до суду письмову заяву про визнання позовних вимог від 31 липня 2017 року . Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] \~обгрунтований, а тому підлягає задоволенню. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритись вона не бажає,\~\~ відповідач\~ позовні вимоги визнав,\~\~\~ тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Вжиті судом заходи до примирення подружжя позитивних результатів не дали. \~Так як спір про\~ місце\~ проживання\~\~ дитини\~ відсутній, суд залишає неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] \~на\~\~ проживання для позивача. Враховуючи, що позивач є інвалідом 2 групи, на підставі чого згідно п. 9 ст. 5 Закону України Про судовий збір звільнена від сплати судового збору ( а.с. 5), на підставі ст. 88 ЦПК України судовий збір на користь держави необхідно стягнути із відповідача в сумі 551 грн. 20 коп., так як позов подано до суду 06 грудня 2016 року .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

06 грудня\~\~ 2016 року [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON], просила постановити рішення про стягнення аліментів із відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі по 1000\~ грн. 00 коп., щомісячно, починаючи стягнення аліментів з дня пред'явлення позову до суду\~і до досягнення\~ ним повноліття. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона з відповідачем проживала в цивільному шлюбі,\~ від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], щодо якої відповідач визнав батьківство. Відповідач сплачує аліменти на сина нерегулярно і в сумах , менших ніж передбачено законом . Останній працює неофіційно, має непогані доходи, він здоровий, працездатний, інших дітей не має, а тому має можливість\~ і зобовязаний утримувати свою дитину. В судове\~ \~\~ засідання\~\~ \~ \~\~ позивач [PERSON]\~ не\~ \~\~ з"явилась,\~ \~\~ подала\~\~ \~ \~\~ до суду заяву\~ \~\~ про\~ \~\~ розгляд\~ \~\~ справи у\~\~ \~ \~\~ її\~ \~\~ відсутності,\~ \~\~ позовні\~ \~\~ вимоги\~ вона зменшила, просить суд стягнути аліменти у твердій грошовій сумі - 700 гривень щомісячно. Відповідач [PERSON] в судове засідання\~ \~\~ не\~ \~\~ з"явився\~ \~\~, \~\~ \~ \~\~ про\~ \~\~ час\~ \~\~ та\~ \~\~ місце\~ \~\~ розгляду\~ \~\~ справи\~\~ \~ \~\~ він\~ \~\~ повідомлений\~ \~\~ належно, що підтверджується\~ поштовим повідомленням .\~ Він надіслав до суду заяву, згідно якої не заперечує щодо стягнення із нього аліментів в розмірі 700 грн. щомісячно. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що\~\~ зменшені позовні вимоги [PERSON]\~ \~підлягають задоволенню\~\~ . У свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], батьком останнього вказаний відповідач по справі, який не оспорював та не оспорює своє батьківство. Неповнолітня дитина фактично на даний час перебуває на утриманні позивача. Відповідач не виконує належним чином обовязки по утриманню своєї дитини, які встановлені ст. 180 Сімейного кодексу України, маючи можливість належним чином їх виконувати,\~ так\~ як\~ він\~ знаходиться\~ у\~ працездатному\~ віці,\~\~ тому\~\~ має\~ можливість працювати і\~ належно сплачувати\~ аліменти\~ .\~ Суд також враховує, що відповідач фактично зменшені позовні вимоги визнав, про що подав письмову заяву . Суд стягує\~ аліменти\~\~ у твердій грошовій\~ сумі, так як\~ докази про наявність\~ постійного\~ місця\~ роботи\~\~\~ та\~\~\~ стабільного\~ заробітку\~\~ у відповідача\~ \~\~ відсутні. Суд стягує\~ на підставі\~\~\~ ст.\~ 88\~ ЦПК\~ України із\~ відповідача\~\~\~ на\~ користь держави судовий\~\~ збір, так як\~ позивач звільнена від\~ його\~\~\~\~ сплати на підставі\~\~ ст. 5\~\~ ч. 1\~ п.\~\~ 3\~\~ Закону\~ України Про судовий збір .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

06 грудня 2018 року [PERSON] звернувся в суд із заявою, заінтересована особа головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, про встановлення факту належності йому архівної довідки про заробітну плату для обрахування пенсії № М-577 від 20.09.2018 року, виданої Старокостянтинівським районним трудовим архівом Хмельницької області. В обґрунтування посилався на те, що Старокостянтинівський відділ обслуговування громадян (сервісний центр) головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відмовив йому в оформленні права на пенсію, оскільки в наданій заявником архівній довідці про стаж роботи та заробітну плату за 1992-1994 роки та 1997-2006 рокив колгоспі 22-го з'їзду КПРС, КПАСТ «Левківський», СГК «Левківський» с.Левківка не вказано його по-батькові «Федорович», як у паспорті та інших документах. Така невідповідність є перешкодою для зарахування стажу роботи заявника за вказаний період та призначення йому пенсії. Заявник у судове засідання не з'явився та подав до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити та розглядати справу за його відсутності. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився та подав до суду пояснення, в якому при вирішенні справи покладається на думку суду. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що у 1992-1994 роках та у 1997-2006 рокахзаявник [PERSON] працював в колгоспі 22-го з'їзду КПРС, КПАСТ «Левківський», СГК «Левківський» с.Левківка. Проте в архівній довідці № М-577 від 20.09.2018р., виданій Старокостянтинівським районним трудовим архівом Хмельницької області, не зазначено його по-батькові. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у суді доказами: архівною довідкою №М-577 від 20.09.2018 року; трудовою книжкою [PERSON] серії [NUMBER]; паспортом [PERSON] серії [NUMBER]; письмовими показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] від 29.10.2018 року; індивідуальними відомостями Пенсійного фонду України про застраховану особу [PERSON] від 05.09.2018 року. Згідно з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд може встановлювати факти належності особі документа про трудовий стаж. Суд дійшов висновку, що для зарахування [PERSON] стажу роботи для призначення пенсії необхідно встановити факт належності йому архівної довідки № М-577 від 20.09.2018р., виданої Старокостянтинівським районним трудовим архівом Хмельницької області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

06 жовтня 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, зазначивши, що 16 грудня 2009 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 454. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Позивачка у судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутності, свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином ( а.с. 24). Статтею 224 ЦПК України встановлено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення, тому суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 16 грудня 2009 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 454, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 4). Позивачка з відповідачем мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження дитини (а.с. 5). Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини, стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів родини, а також інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Неповнолітня дитина - [PERSON] знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, непрацездатних членів родини та інших утриманців не має. На підставі викладеного з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 усіх видів доходів, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., відповідно до Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року № 3674-VI. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

06 жовтня 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором у сумі 6637 грн. 06 коп. та судового збору. У судове засідання представник позивача не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась завчасно і належним чином, Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 08.05.2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір б/н, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобов'язання по договору належним чином не виконувала у зв'язку з чим станом на 31.07.2014 року утворилася заборгованість в сумі 6637 грн. 06 коп., з якої: 1779 грн. 90 коп. - заборгованість за кредитом, 4064 грн. 92 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 грн. 00 коп. штрафу (фіксована частина) та 292 грн. 24 коп. штрафу (процентна складова), що підтверджується розрахунком (а/с 9-13). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором та судового збору підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

06 жовтня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 05.10.2015 р. о 12 год. 43 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, 05.10.2015 р. о 12 год. 43 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Дячук Н.С. лікарні КП КЗ «ДКПЛ» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий занепокоєний, місця не тримається. Звучить ненормативна лексика. Говорить, що він „Іван Грозний, Наполеон, Робінзон Крузо", знає, що знаходиться в лікарні. Під час розмови активно жестикулює. Мова прискорена. На запитання відповідає не завжди по суті. Мислення дезорганізоване. Емоційно нестійкий. Повідомив, що чує „голос демона", який керує його діями, але він намагається йому чинити опір. Свого стану не оцінює. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

06 жовтня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням [ADDRESS]. Свої вимоги мотивував тим, що він є співвласником вищезазначеного будинку та позбавлений можливості належним чином користуватись та розпоряджатись своєю частиною власності, оскільки відповідачі, які зареєстровані у будинку тривалий час в ньому не проживають, участі в його утриманні не приймають. В судове засідання представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши про підтримання позовних вимог та відсутності заперечень щодо заочного розгляду справи. Відповідачі, будучи повідомленими про день та час розгляду справи за місцем реєстрації, в судове засідання не з»явились, а тому суд визнав можливим провести заочний розгляд справи, враховуючи те, що представник позивача проти цього не заперечує. Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло (а.с.8) та повідомлення КП «Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації» позивач [PERSON] є власником 1/3 частини житлового будинку [ADDRESS]. Як вбачається з доданих до позовної заяви копій свідоцтва про розірвання шлюбу та свідоцтва про народження [PERSON] є колишньою дружиною позивача, шлюб з якою розірвано 14 листопада 2000 року, а [PERSON], [INFO], є донькою позивача. ( а.с.9,10) Відповідно до довідки виконавчого комітету Новобілоуської сільської ради Чернігівського району та області (а.с.11) та повідомлення адресно-довідкового підрозділу, відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані з 23 липня 2013 року за адресою : [ADDRESS]. Актом від 28 вересня 2015 року, що складений комісією у складі сільського голови, секретаря сільської ради та інспектора ВОС сільської ради в присутності сусідів [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтверджується факт не проживання [PERSON] та [PERSON] з липня 2013 року в будинку [ADDRESS] та відсутність речей в даному будинку. Враховуючи те, що будинок перебуває у приватній власності позивача, суд вважає, що дані правовідносини регулюються ст. 405 ЦК України, згідно з положенням якого член сім"ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Даючи оцінку встановленим обставинам справи та аналізуючи надані суду докази та доводи сторін, в сукупності з письмовими доказами по справі, суд приходить до висновку, що відповідачі є такими, що понад рік без причин, які б могли бути визнані судом поважними, не проживають в будинку, належному на праві власності позивачу, не приймають участі в утриманні будинку, а отже з метою усунення перешкод в користуванні та розпорядженні власністю їх слід визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

06 жовтня 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що 03.07.2012 року уклала шлюб з [PERSON], який зареєстровано у відділі ДРАЦС Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 16. Від шлюбу дітей не мають. Сімейне життя в сторін не склалося, шлюбні стосунки між ними фактично припинені з квітня 2015 року. Розривати шлюб в органах ДРАЦС відповідач не бажає, що змушує позивачку звернутися до суду. [PERSON] вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, в зв'язку з чим просить суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем, після розірвання шлюбу залишити прізвище "Шваленко", судові витрати покласти на відповідача. Позивачка свої вимоги підтримала, на розірванні шлюбу наполягала, а справу просила слухати за її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст.224 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Також, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, оскільки від позивача надійшла заява про слухання справи за його відсутності, а відповідач не зявився у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 03 липня 2012 року між позивачкою та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 16 ( а.с.5). Від шлюбу сторони дітей не мають. Відповідно до позовної заяви шлюбно сімейні відносини між сторонами не склалися і фактично припинені з квітня 2015 року, на примирення вони не згодні. В органах ДРАЦС відповідач відмовляється розривати шлюб. Таким чином, суд доходить висновку, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими, це суперечить їх інтересам, що має істотне значення. На підставі викладеного вище, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності суд доходить висновку про можливість задоволення позову про розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved