Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про поділ спільного майна подружжя, в якій просить визнати за нею в порядку поділу майна подружжя право власності на 2/3 [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що перебувала з відповідачем в шлюбі, який було розірвано в 2016 році. Від шлюбу мають дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] В період перебування в шлюбі сторонами придбано спірну квартиру, яка була зареєстрована на відповідача. З 2015 р. відповідач почав перешкоджати їй та дітям проживати в вказаній квартирі. Посилаючись на те, що діти проживають з нею, а відповідач не сплачує аліменти на їх утримання, просила відступити від принципу рівності частин подружжя та збільшити її частину в спірній квартирі. В судове засідання від позивача надійшла заява, в якій остання просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного провадження. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та відносини сторін, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача відповідно до ст.ст. 224-227 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення, про що не заперечувала позивач. Дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що сторони перебували в шлюбі, зареєстрованому 08.09.2001 р. в Відділі реєстрації актів громадянського стану Ватутінського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1156. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] У відповідності до Свідоцтва про право власності від 11.07.2006 р., в період перебування сторін по справі в зареєстрованому шлюбі, ними було придбано [ADDRESS], яка зареєстрована за відповідачем. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28.10.2016 р. шлюб між сторонами розірвано. Судом встановлено, що сторонами не досягнуто згоди стосовно поділу спільного майна. У відповідності до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно вимог ст. 69 СК України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Постановою Пленуму Верхового суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді спав про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" (п. 23) роз'яснено судам, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. У пункті 30 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року роз"яснено, що при вирішенні спору про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1 ст. 60 СК). У відповідності до виконавчого листа №754/10256/16-ц, виданого Деснянським районним судом м. Києва 30.01.2017 р., рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 20.01.2017 р. з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON] в розмірі 7 000 грн., щомісячно, починаючи з 12.08.2016 р. і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно з довідкою Деснянського РВ ДВС м. Київ головного територіального управління юстиції у м. Києві від 14.07.2017 р. позивач не отримувала аліменти за період з 12.0.2016 р. по 14.07.2017 р., згідно з виконавчим листом №754/10256/16-ц, виданим 30.01.2017 р. Деснянським районним судом м. Києва. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] зазначили, що відповідач не утримує спільних з позивачем дітей, перешкоджає позивачу в проживанні в спірній квартирі. З огляду на викладене, враховуючи інтереси дітей сторін та те, що останні перебувають на утриманні позивача та проживають з нею, відповідач не сплачує аліменти на їх утримання, суд дійшов висновку про можливість відступити від засади рівності часток подружжя та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, а саме в порядку поділу майна подружжя визнати за позивачем право власності на 2/3 частини квартири [ADDRESS], загальною площею 52, 10 кв. м., житловою площею 18 кв. м.

Outcome: approved