Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-05 00:00:00

08 січня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - Миргородська міська рада Полтавської області (як орган опіки та піклування) про визначення місця проживання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 2006 року по 2011 рік вона перебувала з відповідачем по справі [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах. [INFO] народилася спільна дитина, дочка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження останньої серії [NUMBER] від 1 вересня 2007 року. З 2011 року з відповідачем припинені фактичні шлюбні відносини. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведеться, дочка залишилася проживати з нею і весь час проживала з нею, спору щодо місця проживання неповнолітньої дочки між нею та відповідачем не виникало. Офіційно місце проживання неповнолітньої дитини з одним із батьків визначено не було. На даний час виникла необхідність прийняття рішення про визначення місця проживання неповнолітньої дочки, зважаючи на наступне. Відповідач по справі, батько дитини, останнім часом відмовляється іти на контакт та сприяти врегулюванню питань для забезпечення нормальної життєдіяльності дитини та її розвитку. Так, їй необхідно зареєструвати місце проживання неповнолітньої дочки відповідно до положень ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», дитині незабаром виповниться чотирнадцять років, їй необхідно буде отримувати паспорт громадянина України, але вона не має можливості зробити це, оскільки відповідач не надає необхідної згоди. Вона неодноразово в усному порядку зверталася до відповідача з проханням надати дозвіл на реєстрацію місця проживання неповнолітньої дочки разом з нею, останній раз звернення було направлено письмово рекомендованим листом з повідомленням, але останній всі звернення відверто ігнорує. До теперішнього часу вона та відповідач не дійшли згоди щодо місця проживання дочки. Зараз дитина мешкає разом з нею, але не офіційно, а з мовчазної згоди відповідача. Вона зверталася до органу опіки та піклування з метою визначити місце проживання неповнолітньої дитини з нею, але їй було відмовлено, у зв`язку з відсутністю місця реєстрації дитини. Вважає, що в інтересах дочки проживати саме з нею. Вона має власне житло, працює, отримує заробітну плату, може у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини задовольнити гармонійний розвиток її особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. За місцем фактичного їхнього проживання з дочкою створені всі умови для її проживання, виховання та утримання. У належних їй на праві власності квартирі та будинку обладнані кімнати для дитини, щоб дочка могла мати здоровий сон, навчатися, розвиватися. Таким чином, проживання дочки разом з нею відповідає її інтересам. Вона має можливість забезпечити їй належні умови проживання, повною мірою займатися вихованням дитини, чого відповідач забезпечити не має можливості, оскільки він працює за кордоном і систематично перебуває за межами України. Ухвалою судді від 13 січня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання . Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, подала заяву в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала (а.с. 36). Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги [PERSON] визнав, справу просив розглядати без його участі (а.с. 32). Представник третьої особи, Миргородська міська рада Полтавської області, як органу опіки та піклування в підготовче засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у відсутність представника та надав висновок про визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] за її місцем проживання (а.с. 33,34,35). В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 1 вересня 2007 року. Позивач [PERSON] є фізичною особою підприємцем відповідно до Виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, та має дохід від провадження підприємницької діяльності згідно довідки Головного управління ДФС у Полтавській області (а.с. 9,10). Відповідно до Договору дарування квартири від 25.08.2014 посвідченого приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області Ряжко О.В., [PERSON] має у власності квартиру [ADDRESS] (а.с. 12). Згідно Договору дарування будинку від 02.10.2003 посвідченого приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області Гіль Д.В., [PERSON] має у власності жилий будинок з надвірними будівлями що знаходиться в [ADDRESS] (а.с. 15) Відповідно до Висновку органу опіки та піклування Виконавчого комітету Миргородської міської ради від 05.03.2020 року про визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] , визначено місце проживання останньої з матір`ю [PERSON] за її місцем проживання (а.с. 33). Відповідно до положень ст. 6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання. Реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Відповідно до Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою КМУ №207 від 2 березня 2016 року, у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду бо рішенням органу опіки та піклування). Забороняється вимагати для реєстрації місця проживання особи інші документи. Відповідно до ч.2 ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Частиною 1 ст. 161 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з положенням ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки сторони не дійшли згоди з ким буде проживати дитина та відповідач визнав позовні вимоги, тому суд вважає за необхідне визначити місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Миргород, Полтавської області, разом із матір`ю [PERSON] , [INFO] , уродженою м. Миргород, Полтавської області. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп., відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" (а.с. 1). Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З урахуванням викладеного суд приходить висновку про повернення позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме у розмірі 420,40 грн. Відповідно до пункту 1 частини 2 та частини 6 статті 141 ЦПК України стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок судового збору сплаченого позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved