Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

03.07.2014 року Публічне акціонерне товариство «БРОКБІЗНЕСБАНК» звернувся до Голосіївського районного суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної у м.Києві державної адміністрації про примусове виселення з квартири [ADDRESS] Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.01.2013 року Голосіївським районним судом м. Києва було ухвалено рішення № 2-180/12 в якому звернути стягнення на предмет застави за Договором застави від 01.10.2002 року укладений між ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та [PERSON] на квартиру за адресою [ADDRESS] Як вбачається з довідки форми 3 від 08.11.2013 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровані відповідач [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Представник позивача не прибув в судове засідання, попередньо надавши заяви про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, наполягаючи на розгляді справи на підставі заявленого ним позову та наданих письмових доказів, надав згоду на заочний розгляд справи (а.с. 182). Відповідачі, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце проведення розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, жодних клопотань завчасно про відкладення судового розгляду до суду не надсилали (а.с.48,50,94,138). Згідно ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши та дослідивши докази по справі, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З обставин, наведених у позовній заяві, які згідно з ч.3 ст.61 ЦПК не підлягають доказуванню, оскільки встановлено судовим рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 30.01.2013 року, було звернуто стягнення на предмет застави і власником квартири [ADDRESS] є Публічне акціонерне товариство«БРОКБІЗНЕСБАНК»(а.с.23-27) Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 p ., Першого протоколу та протоколів N 2, N 4, N 7 та N 11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті 316,317,319,321 ЦК). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Відповідно до ст.ст.379,382 ЦК України, об'єктом власності особи може бути, зокрема, житловий будинок. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку про законність і обґрунтованість заявлених позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» та необхідність їх задоволення у повному обсязі. У відповідності до ч. 2 ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 243 грн 60 к віднести за рахунок держави На підставі викладеного та

Outcome: approved