Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до дитини [PERSON], [INFO] та стягнення аліментів. В позові зазначила, що позивачка [PERSON], є бабусею неповнолітньої [PERSON], та єдиною рідною людиною, яка опікує її з дня народження та бажає і має можливість здійснювати опіку і у подальшому. Відповідач по справі - син позивачки [PERSON] - є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Її онука - [PERSON] постійно проживає із позивачем з дня народження. Увесь цей час вона фактично виховує її самостійно, створює їй належні умови виховання, утримує її, купує одяг, взуття та інші речі, необхідні для нормального розвитку дитини, створює умови для отримання нею належної освіти. Батьки дитини - [PERSON] (Відповідач) та [PERSON], зареєстрували шлюб 30 травня 2003 року. Шлюб було розірвано 11 серпня 2011 року Орджонікідзевським відділом ДРАЦС Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 90 на підставі рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.08.2009 року. Мати дитини була позбавлена батьківських прав за рішенням Жовтневого районного суду від 16 лютого 2012 року. Позов про позбавлення батьківських прав заявлявся одночасно як до [PERSON] - матері неповнолітньої (онуки) [PERSON], так і до [PERSON] (відповідача по справі) - батька неповнолітньої онуки. Після отримання позовної заяви [PERSON] (відповідач по справі) тимчасово почав піклуватися про доньку та надавати матеріальну допомогу. Але ж після того як було уточнені позовні вимоги та після винесення рішення суду про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів з його колишньої дружини - [PERSON], онука жодного разу не бачила батька та не отримувала від нього будь- якої моральної чи матеріальної допомоги. Батько дитини проживає окремо та жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не створює умов для отримання нею освіти. На підставі викладеного, просить суд, позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO] та стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на користь позивачки на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки від усіх доходів щомісячно, але не менш ніж 30% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного року до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач до судового засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день і час слухання справи завчасно повідомлявся, у встановленому законом порядку, заперечень до позовної заяви не надав, у зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. У судове засідання представник органу опіки та піклування Салтан В.Ю. надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав у повному обсязі та просить його задовольнити. Прокурор прокуратури Орджонікідзевського району м. Запоріжжя Довбня П.Ю. у судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є бабусею неповнолітньої [PERSON]. Зазначений факт підтверджуються наступними документами. Відповідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] виданого 19.04.1980 року міським відділом ЗАГС м. Запоріжжя, актовий запис № 815, позивачка уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на „[PERSON]", який було розірвано 21.10.1982 року. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] виданого 10.01.1981 року Заводським районним відділом ЗАГС м. Запоріжжя, актовий запис № 26, відповідач [PERSON], [INFO] є сином позивачки ([PERSON]) Відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER] виданого 21.12.1990 року Жовтневим відділом ЗАГС м. Запоріжжя, актовий запис № 485, позивачка [PERSON] змінила прізвище на „[PERSON]", який було розірвано 19.11.1992 року. Відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER] виданого 05.03.1993 року Жовтневим відділом ЗАГС м. Запоріжжя, актовий запис № 895, позивачка змінила прізвище на „[PERSON]", який було розірвано 25.02.1999 року. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] виданого 30.05.2003 року відділом РАГС Шевченківського районного управління юстиції, актовий запис № 502, батьками дитини [PERSON], [INFO] є [PERSON] (відповідач) та [PERSON]. Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16.02.2012 року, [PERSON] (мати) позбавлено батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO] та стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини. Рішення набрало законної сили 13.03.2012 року. Встановлено, що батько дитини проживає окремо та жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не створює умов для отримання нею освіти, так як вихованням та утриманням дитини займається бабуся (позивачка). Згідно довідки Запорізького Академічного ліцею №292 від 29 січня 2014 року дитина повністю перебуває на утримані [PERSON], жодного разу в ліцеї викладачі не бачили ані матері, ані батька дитини. Копія медичної картки неповнолітньої [PERSON], свідчить про те, що до медичної установи онуку - [PERSON], супроводжує лише бабуся (позивачка). Таким чином, відповідач взагалі не цікавиться долею дитини та ігнорує свої батьківські обов'язки. Відповідач свого обов'язку щодо виховання дитини не здійснює: свідомо нехтує всіма батьківськими цінностями щодо дитини і самостійно фактично звільнив себе від батьківських обов'язків щодо дочки. Питання доцільності або недоцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до його малолітньої доньки [PERSON], [INFO], розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської по Орджонікідзевському району 13.05.2014 року. За результатами засідання комісія дійшла висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до його доньки [PERSON], [INFO]. Відповідно до п.1 ст.18 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифіковано Постановою ВР № 789-ХІІ від 27.02.91 року, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У статті 164 Сімейного кодексу України перераховані підстави позбавлення батьківських прав. Згідно п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України, підставою для позбавлення батьківських прав, являється ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п.п. 2, 3, 6 ч. 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пунктах 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Оскільки Відповідач, фактично маючи можливість приймати участь у вихованні дитини, свідомо нехтує всіма батьківськими обов'язками відносно дочки та її виховання, суд вважає, що існують всі підстави для позбавлення Відповідача батьківських прав щодо дитини [PERSON], [INFO]. Матеріали справи містять достатньо належних доказів на підтвердження такої винної поведінки відповідача та свідомого нехтування своїми обов'язками відносно дитини. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до його малолітньої дитини [PERSON] [PERSON], [INFO] доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч.2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. У зв'язку з чим, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення аліментів законними, у зв?язку із чим, підлягаючими задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved