overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

13 березня 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], в якому вказала наступне. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] знаходились у зареєстрованому шлюбі, від котрого у позивача на утриманні залишилась неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої доньки позивачці не надає, у зв'язку із чим вона просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частина усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду, до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] не з'явились, але від них надійшли заяви про розгляд справи у їхню відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступного. Згідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч.2 ст.166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. До матеріалів справи додані свідоцтва про народження дитини: [PERSON], [INFO], в якому позивач [PERSON] вказана матір'ю дитини, а відповідач [PERSON] - її батьком. (а.с.10 ). Довідкою КП "Керуюча компанія Будьоннівського р-ну м. Донецька" підтверджується, що дитина [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачкою [PERSON] за адресою [ADDRESS], і знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] ніде не працює, іншого доходу на утримання дитини не має. Тому, суд вважає, що позивач [PERSON] потребує матеріальної допомоги на утримання своєї доньки [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] має постійне місце роботи, його середньомісячний заробіток складає 1600,00 грн., фізично є здоровою людиною, аліменти іншим особам не сплачує, на утриманні непрацездатних осіб не має. Тому, суд вважає, що відповідач [PERSON] може надати позивачу [PERSON] матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], тобто на підставі ст.ст.166 ч.2,180 СК України позов підлягає задоволенню, а розмір позовних вимог позивача відповідає ст.182 СК України. Суд також вважає, що відповідач [PERSON] повинен сплачувати позивачу [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], починаючи з 13 березня 2014 року, оскільки, відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі ст.ст.180-183,191 СК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

13 березня 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій зазначила, що їх неповнолітній син - [PERSON], [INFO], проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Дитина за станом здоров'я не може відвідувати дитячий садок. Оскільки позивачка має на утриманні ще сина [PERSON], то була змушена піти на роботу, а для догляду в домашніх умовах за сином [PERSON] має наймати доглядальницю. Відповідач, який є батьком дитини, матеріальної допомоги на утримання сина в добровільному порядку не надає, а вона не здатна самостійно забезпечити належні умови для утримання та лікування дитини, тому була змушена звернутися до суду із цим позовом, уточнивши який, остаточно просила стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання їх сина в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісяця до повноліття дитини. Позивачка [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій підтримала вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів у розмірі 600 грн. щомісяця до повноліття дитини їх сина [PERSON] та просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] також звернувся до суду із заявою, в якій визнав вимоги щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 600 грн. щомісяця та просив справу розглянути у його відсутність. Дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Як зазначила позивачка, та проти цього не заперечував і відповідач, неповнолітній [PERSON] мешкає разом із матір'ю [PERSON] Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 та ч. 1 і ст.183 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дитини присуджуються в частині від доходу її батька, матері або у твердій грошовій сумі. Враховуючи вимоги ст.ст.180, 182, 191 СК України, матеріальне становище дитини та позивачки, обставини, на які посилається позивачка з приводу підстав звернення до суду із цим позовом, обов'язок обох батьків по утриманню дитини, матеріальне становище відповідача, який до того ж уточнені позовні вимоги визнав, суд прийшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів на утримання його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Окрім цього, згідно зі ст. 79, ст. 88 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір", з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

13 березня 2014 року позивачка звернулася до суду із позовом, яким просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 28.11.2012 року відділом реєстрації актів громадянського стану Калінінського районного управляння юстиції м.Донецька, актовий запис № 528. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28.11.2012 року відділом реєстрації актів громадянського стану Калінінського районного управляння юстиції м.Донецька, актовий запис № 528. Від спільного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] Перевіривши матеріали справи і документи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню тому, що родина подружжя [PERSON] остаточно розпалася, сторони не бажають жити однією родиною, втратили почуття любові, поваги один до одного та взаєморозуміння, що при таких відносинах підстав для її збереження не має. Відповідно до ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачка просила суд залишити їй прізвище "[PERSON]" при реєстрації розірвання шлюбу. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

13 березня 2014 року позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк "Приватбанк" звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що відповідно до кредитного договору № б/н від 01.02.2006 року [PERSON] отримав від позивача кредит у розмірі 2 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим поверненням, що відповідає строку дії картки. Вказаним договором передбачався порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав у зв'язку з чим станом на 31.01.2014 року виникла заборгованість на загальну суму 32 784,78 грн.: заборгованість за кредитом - 7 803,59 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 24 981,19 грн.; від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 10 316, 92 грн., яка була задоволена судовим наказом від 10.12.2008 року з відповідача на користь позивача, різниця становить 22 467,86 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 1 123,39 грн. Так як відповідач не бажає в добровільному порядку сплатити заборгованість, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість на загальну суму 24 091,25 грн., а також судовий збір у сумі 243,60 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, не заперечував проти заочного вирішення справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місто слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

13 березня 2014 року позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк "Приватбанк" звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що відповідно до кредитного договору № б/н від 14.10.2005 року [PERSON] отримала від позивача кредит у розмірі 2 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим поверненням, що відповідає строку дії картки. Вказаним договором передбачався порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала у зв'язку з чим станом на 18.02.2014 року виникла заборгованість на загальну суму 11 563,46 грн.: заборгованість за кредитом - 1 884,97 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 9 678,49 грн. Так як відповідач не бажає в добровільному порядку сплатити заборгованість, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість на загальну суму 11 563,46 грн., а також судовий збір у сумі 243,60 грн. Представник позивача у судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місто слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача надала згоду на ухвалення заочного рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

13 березня 2014 року позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк "Приватбанк" звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи, що відповідно до кредитного договору № б/н від 12.02.2008 року [PERSON] отримала від позивача кредит у розмірі 3 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим поверненням, що відповідає строку дії картки. Вказаним договором передбачався порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав у зв'язку з чим станом на 23.02.2014 року виникла заборгованість на загальну суму 20 337,03 грн.: заборгованість за кредитом - 2 205,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 10 572,03 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 7 560,00 грн., від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 3 527,69 грн., яка була задоволена судовим наказом від 28.01.2009 року з відповідача на користь позивача, різниця становить 16 809,34 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 840,47 грн. Так як відповідач не бажає в добровільному порядку сплатити заборгованість, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість на загальну суму 18 149,81 грн., а також судовий збір у сумі 243,60 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, не заперечував проти заочного вирішення справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місто слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

13 березня 2015 року позивач звернувся до Глобинського районного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, в якій просить суд винести рішення про стягнення з відповідача на його користь аліментів на утримання малолітніх дітей в розмірі 1\\3 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дітей. Свій позов позивач обґрунтував тим, що вони перебували з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах з травня 2010 року по лютий 2015 року. За цей час у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти знаходяться на утриманні позивача. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Заявою до суду позивач [PERSON] просить справу розглядати у його відсутності. Позовні вимоги підтримує і прохає суд їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового розгляду справи повідомлена завчасно. Виходячи з викладеного, у відповідності до ст.224 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач свої заперечення проти прийняття заочного рішення не надав. Згідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 березня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. Як з'ясовано, сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах з травня 2010 року по лютий 2015 року. Від фактичних шлюбних відносин мають двох спільних малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти знаходяться на утриманні позивача. Відповідач не надає допомоги на утримання спільних дітей, які проживають разом з позивачем та знаходяться на його утриманні. Про способи виконання обов'язку утримувати дитину в досудовому порядку сторони не домовилися, нотаріальних договорів не укладали. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини \\ аліменти \\ присуджуються у частці від доходу її батьків і \\або \\ у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня подання позову. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На цій підставі з [PERSON] в дохід держави стягується 243 грн. 60 коп., згідно ставки встановленої п.п.1 п.1 ч.2 статті 4 Закону України "Про судовий збір".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

13 березня 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 05 серпня 2014 року на її користь на доньку [PERSON], [INFO], та просить визначити аліменти в розмірі 1/4 частки від всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що згідно з рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 05 серпня 2014 року на її користь на доньку [PERSON] з відповідача стягуються аліменти в розмірі 400 грн щомісячно, починаючи з 16 травня 2014 року і до повноліття дитини. Однак у звязку із збільшенням витрат на утримання дитини, а також невідповідністю призначених рішенням Старокостянтинівського районного суду від 05 серпня 2014 року аліментів мінімальному їх розміру, встановленому законом, просить змінити їх розмір. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити з вищенаведених підстав. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково. Заслухавши сторони, дослідивши надані докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно з рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 05 серпня 2014 року з відповідача на користь позивача на доньку [PERSON] стягуються аліменти в розмірі 400 грн щомісячно, починаючи з 16 травня 2014 року і до повноліття дитини. Такий розмір аліментів не є необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та не відповідає мінімальному їх розміру, встановленому частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

13 березня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 19 вересня 2014 року Ковпаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, за актовим записом № 926. У шлюбі [INFO] у них народилась донька, [PERSON]. Сумісне життя не склалося в зв'язку з різними поглядами на життя, внаслідок чого виникають постійні суперечки. На теперішній час шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, спільно не проживають. Позивач в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала повністю, наполягала на їх задоволенні. При цьому, попросила суд залишити їй прізвище «[PERSON]». Належно повідомлений відповідач в судове засідання не прибув з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений у порядку, визначеному ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки. Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, тому суд розглядав справу на підставі ст.ст. 280-289 ЦПК України, заочно, у зв'язку з чим постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Виходячи з того, що сторони по справі припинили шлюбні відносини, не підтримують їх, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе і подальше збереження шлюбу не буде відповідати інтересам подружжя. Майнового спору і питань щодо утримання дитини у сторін не має. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сім'ї, фактичні обставини справи, а також той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сім'ю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Позивачу залишити прізвище "[PERSON]".

Outcome: approved