Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулося з вказаним позовом у суд до [PERSON] , мотивуючи його тим, що 27 лютого 2015 року [PERSON] на підставі підписаної заяви без номера отримав від банку кредит у розмірі 6 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Станом на 9 листопада 2020 року у зв`язку із порушенням кредитного зобов`язання та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості (з урахуванням уточненої позовної заяви) [PERSON] допустив заборгованість у розмірі 5 590 грн 31 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 5 590 грн 31 коп., в тому числі 5 590 грн 31 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту. [INFO] [PERSON] помер, спадкоємцем після його смерті є [PERSON] . Просили стягнути з відповідачки на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором в сумі 5 590 грн 31 коп. та судові витрати по справі. Ухвалою судді від 19 червня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 20 липня 2020 року у справі витребувано докази. 16 лютого 2021 року задоволено клопотання представника позивача та замінено первісного відповідача [PERSON] на [PERSON] . Із власної ініціативи суду розгляд справи проводиться у судовому засіданні з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не прибув, надав до суду клопотання, в якому просив розгляд справи проводити без його участі, не заперечував проти ухвалення рішення в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не прибув, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзив від відповідача не надходив. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку положень статті 280 ЦПК України. Суд перевіривши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи зі слідуючого. Суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (ПАТ КБ "ПриватБанк") 4 червня 2018 року змінило назву на Акціонерне товариство комерційний банк "Приват Банк" (АТ КБ "ПриватБанк"). 17 лютого 2015 року [PERSON] відповідно до укладеного договору без номера отримав від ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» кредит у розмірі 6 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт дав свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до умов договору, договір складається із заяви позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою та, відповідно до п.1.1.7.11 зазначених Умов та Правил, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Підписання цього договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Позичальник [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.uа, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до статті 634 частини 1 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 2.1.1.12.6 Правил користування платіжною карткою, банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому "Тарифами Банку", з розрахунку 365/366 календарних днів на рік. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання (частина 2 статті 615 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статтей 526, 612 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання, настають наслідки, встановлені Договором або Законом. Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до свідоцтва про смерть (серія [NUMBER] ) [PERSON] помер [INFO] в селі Інгулець Білозерського району Херсонської області. Станом на день його смерті утворилася заборгованість у розмірі 5 590 грн 31 коп., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 5 590 грн 31 коп. Ухвалою судді від 16 лютого 2021 року задоволено клопотання представника позивача про заміну первісного відповідача - [PERSON] на [PERSON] (правонаступника померлого [INFO] [PERSON] ). Згідно інформації, наявної у спадковій справі № 19 заведеної приватним нотаріусом Білозерського районного нотаріального округу Херсонської області Луб`янським В.А. та розпочатої 2 грудня 2016 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] вбачається, що із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] (син померлого) та йому 13 червня 2017 року було видане свідоцтво про право на спадщину за законом (на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ). Крім того, із матеріалів спадкової справи вбачається, що 23 липня 2017 року банк спрямував до Білозерської державної нотаріальної контори Херсонської області претензію кредитора в порядку статті 1281 ЦПК України, яка завідувачем Білозерської державної нотаріальної контори Херсонської області Алпеєвою Т.В. 3 серпня 2017 року була спрямована приватному нотаріусу Білозерського районного нотаріального округу Херсонської області Луб`янському В.А. 14 серпня 2017 року приватний нотаріус Білозерського районного нотаріального округу Херсонської області Луб`янський В.А. повідомив спадкоємця [PERSON] - [PERSON] про надходження претензії кредитора (АТ КБ «Приватбанк») щодо погашення заборгованості на суму 5 810 грн 40 коп. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення заборгованості включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 та 1282 ЦК України. За змістом частин 2 та 3 статті 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Згідно статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З матеріалів спадкової справи вбачається, що спадкоємцем [PERSON] є його син - [PERSON] . Оскільки після смерті боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України, щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною 2 цієї статті. Згідно з частиною 1 статті 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину і не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця. У пункті 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" № 5 від 30.03.2012 року роз`яснено, що з урахуванням положення статті1282 ЦК України, спадкоємці боржника, за умови прийняття спадщини, є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що спадкоємці можуть задовольняти вимоги кредиторів лише: у разі прийняття майна у спадщину; у межах вартості успадкованого майна; у розмірі, яка виникла за життя спадкодавця. За таких обставин, суд, дослідивши докази в їх сукупності встановив, що позовні вимоги, заявлені позивачем обґрунтовані, позов підлягає задоволенню, так як банк на законних підставах звернувся до відповідача [PERSON] із вимогою кредитора спадкодався. У відповідності до статті 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно платіжного доручення № ZZ427B0Y8P від 27 травня 2020 року Акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" було сплачено на користь держави судовий збір в сумі 2 102 грн.

Outcome: approved