Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

14.01.2019 року [PERSON] звернулася з позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, відповідно до якої позивачка просить: - встановити [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] додатковий строк у три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] . Позивачка [PERSON] в судове засідання з`явилася, надала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача Руськоіванівської сільської ради в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовної заяви не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо 187 відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться у порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Як вбачається із матеріалів справи, [INFO] року помер батько позивачки [PERSON] , згідно актового запису про смерть № 07. Мати позивачки та дружина померлого [PERSON] померла в 1994 році , брат помер в 2016 році. На момент смерті [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 24.12.2004 року належала земельна ділянка № [NUMBER] Руськоіванівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, площею 3,8 га. з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER] . На момент смерті та по сьогоднішній день позивачка є спадкоємицею свого батька [PERSON] за законом, заповіт померлий за життя не складав. Однак, вона не мала змоги в порядку статті 1269 ЦК України звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини батька, оскільки знаходилась з чоловіком за кордоном, а саме в Польщі на заробітках. По поверненню до дому тривалий час не могла знайти оригінали батькових документів та лише в жовтні цього року виявилось, що вони знаходились у родичів на зберіганні. Такі обставини можуть підтвердити свідки, знайомі та родичі. 06.12.2018 року позивачка звернулась до нотаріусу з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, однак через пропущення шестимісячного строку встановленого для прийняття спадщини їй було відмовлено у прийнятті заяви рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав. На сьогоднішній день позивачка лише фактично прийняла спадкове майно батька, однак відсутність права власності не дає їй можливості повною міро користуватися та розпоряджатись ділянкою, укладати договори щодо оброблення, тощо, що призводить до її запущення. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику в справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК України. Оцінюючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини суд виходить з того, що позивачка знаходилась з чоловіком за кордоном, а саме в Польщі на заробітках та по поверненню до дому тривалий час не могла знайти оригінали батькових документів, тому вона не мала змогу своєчасно звернутися до нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що є всі підстави вважати поважною причину пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини і вважає за необхідно встановити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладене,

Outcome: approved