Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

05.11.2014 року позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом та просив стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості у розмірі 935,62 грн. Свої вимоги мотивує тим, що відповідачу [PERSON] було здійснено перерахунок та виплату пенсії на підставі Постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 14.04.2011 року. Зазначає, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.01.2012 року (отримана Управлінням 23.12.2013 року вх. №14412/05) постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 14.04.2011 року було скасовано, та відмовлено в задоволені позову [PERSON], у зв'язку з чим виникла переплата пенсійних коштів. 27.02.2014 року листом №338 управління з координації та контролю за виплатою пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулося до управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва для вирішення питання про відшкодування переплати пенсії з пенсіонера [PERSON]. Таким чином, позивач зазначає, що переплата виникла за період 23.12.2013 року по 28.02.2014 року в сумі 935,62 грн. у зв'язку зі скасуванням рішення суду, а тому просив позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив суд його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував. Вказував на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог. Зокрема, вважає, що безпідставно одержані кошти не підлягають поверненню відповідно до положень ст. 1215 ЦК України. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Судом також встановлено, що в березні 2011 року [PERSON] звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з позовом до управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва про зобов'язання провести перерахунок пенсії відповідно до статті 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати працівників на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2009 рік. Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 14.04.2011 року позов [PERSON] було задоволено та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва зробити перерахунок та виплатити [PERSON] пенсію виходячи з показника середньої заробітної плати за 2009 рік з 01.03.2010 року. Відповідно до ст. 256 КАС України, негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць. Встановлено, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.01.2012 року (отримана Управлінням 23.12.2013 року вх. №14412/05) постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 14.04.2011 року було скасовано та відмовлено в задоволені позову [PERSON] За період 23.12.2013 року по 28.02.2014 року виникла переплата пенсії відповідачу в сумі 935,62 грн. у зв'язку зі скасуванням рішення суду. 27.02.2014 року листом №338 управління з координації та контролю за виплатою пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулося до управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва для вирішення питання про відшкодування переплати пенсії з пенсіонера [PERSON] (а.с.12). На підставі Протоколу №418 від 22.10.2014 Управлінням Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва було прийнято рішення утримати переплату пенсії з [PERSON] за період з 23.12.2013 року по 28.02.2014 року в сумі 935,62 грн. в судовому порядку. Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом. Відповідно до пункту 1 статті 58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» - Пенсійний фонд є органом, який здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду. Пунктом 2 даної статті передбачено, що Пенсійний фонд є самоврядною неприбутковою організацією і здійснює свою діяльність на підставі статуту, який затверджується його правлінням. Пенсійний фонд набуває статусу юридичної особи з дня реєстрації статуту в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері реєстрації (легалізації) статутів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. Згідно до норм статті 329 Цивільного кодексу України юридична особа публічного права набуває право власності на майно, передане їй у власність, та на майно, набуте нею у власність на підставах, не заборонених законом. Згідно частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Враховуючи обставини викладені вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, оскільки постанова Солом'янського районного суду м. Києва від 14.04.2011 на підставі якої було здійснено перерахунок пенсії [PERSON] скасована апеляційною інстанцією, а тому підстави для перерахунку пенсії відповідача відсутні. Щодо доводів відповідача про застосування до спірних правовідносин положень ст. 1215 ЦК України, то суд вважає, що їх належить відхилити, з огляду на те, що перерахунок пенсії відповідачу здійсненний саме на виконання рішення суду, а не в добровільному порядку. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача та стягнення на його користь з відповідача безпідставного отримані кошти в розмірі 935 гривень 62 коп. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користья кого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача на користь держави. Разом з цим, згідно ч. 5 Закону України "Про судовий збір" від оплати судового збору звільняються інваліди I та II груп. Враховуючи, що відповідач [PERSON], як інвалід 2-ої групи, звільнений від оплати судового збору, суд, при вирішення питання щодо розподілу судових витрат, не вбачає підстав для стягнення судового збору з відповідача на користь держави.

Outcome: approved