Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

07.05.2018 до Вінницького районного суду Вінницької області з Вінницького міського суду Вінницької області за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Позов позивачем обґрунтовано тим, що позивач з відповідачем [PERSON] проживали в незареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] Вказує, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, їй одній важко забезпечувати його всім необхідним. Зазначає, що відповідач [PERSON] має добрий стан здоров'я, не перебуває на будь-якому диспансерному обліку, не зобов'язаний до виплати аліментів будь-кому, інших неповнолітніх дітей на утриманні не має. Просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частки зі всіх видів доходів щомісячно але не менше 50% прожиткового мінімуму для даної вікової групи на утримання сина [PERSON] [INFO], до досягнення ним повноліття; стягнути з [PERSON] на її користь понесені витрати на професійну правничу допомогу. В судовому засіданні представник позивача: [PERSON] позовні вимоги підтримав, з підстав зазначених у позові, просив їх задовольнити. Суду доповнив, що укладати мирову угоду із відповідачем позивач не бажає, її позовні вимоги ґрунтуються на закону, вона просить суд стягнути мінімальний розмір аліментів . Вказує, що відповідач отримує постійний дохід , оскільки є СПД, що підтверджено документами наданими відповідачем, крім того, вважає, що твердження відповідача про те, що він не ухиляється від сплати аліментів , є хибним, оскільки за наданим відповідачем переказом він сплатив кошти у вересні аліменти за липень, серпень 2018 , тобто період коли справи вже розглядається судом. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце засідання був повідомлений завчасно та належним чином. 11.09.2018 від представника відповідача надійшла заява , в якій вона зазначає, що відповідач не ухиляється від сплати аліментів, однак він немає постійного доходу, а тому не проти стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі. 25.10.2018 відповідач до судового засідання не з'явився; представник відповідача [PERSON] також не з'явилася , але через канцелярію суду подала заяву про відкладення засідання у зв'язку із занятістю в іншому процесі , суд з урахуванням даної заяви відклав судове засідання на 23.11.2018. 23.11.2018 відповідач та представник відповідача також не з'явилися; представник відповідача у телефонному режимі повідомила суд про неможливість своєї явки, оскільки зайнята в іншому процесі, просила відкласти засідання. Представник позивача [PERSON] заперечував проти відкладення справи, оскільки вважає , що неявка відповідача та представника відповідача ні є перешкодою для розгляду справи у спрощеному порядку . Вважає що представник відповідача затягує розгляд даної справи. Вислухавши міркування представника позивача, суд у порядку ст. 223 ЦПК України, вважає за необхідне провести розгляд справи у відсутності нез'явившихся осіб. Заслухавши вступне слово представника позивача, вивчивши позов, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з такого. Судом установлено, що [INFO] народився [PERSON], згідно копії свідоцтва про народження батьком [PERSON] значиться відповідач [PERSON], матір'ю - позивач [PERSON] (а.с.7). Дитина проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується, довідкою, виданою виконавчим комітетом Широкогребельською сільської ради Вінницького району Вінницької області від 16.04.2018 року за №142 (а.с.4). З роздруківки витягу ДП « Інформаційно-ресурсний цент» ЄДРПОУ, убачається, що відповідач з 22.06.2005 є ФО-П ( а.с. 35-39). З поштового переказу, убачається що відповідач сплатив позивачу аліменти за липень, серпень у розмірі 3000 грн.- 10.09.2018( а.с.41) Відповідно до частини 1 ст. 141 СК мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до положень ст.180 Сімейного Кодексу України на батьків покладений обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом установлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання малолітньої дитини. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов'язків утримувати дитину, судом не установлено. За таких обставин, враховуючи матеріальне становище дитини, яка проживає із позивачем та перебуває на її утриманні, позивача, яка є особою працездатного віку, також суд враховує матеріальне становище відповідача, зокрема те, що він є фізично здоровою людиною, працездатного віку, зі слів позивача не є особою з інвалідністю, інших осіб на утриманні не має, а тому суд вважає , що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Посилання представника відповідача на те, що позов підлягає до часткового задоволення в твердій грошовій сумі, суд не бере до уваги, оскільки суд розглядає справи в межах позовних вимог, а позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення аліментів в частині від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, а не в твердій грошовій сумі, як зазначає в своїй заяві представник відповідача. Крім того, судом достеменно установлено , що відповідач є ФО-П з 2005 року , отже отримує постійний дохід від підприємницької діяльності; даних про те, що він зупинив діяльність або не отримує дохі від неї- ані відповідачем , ані представником суду не наданні. Крім того, суд звертає увагу сторін у справі, що відповідно до положень ч.1 ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому, аліменти на дитину необхідно стягувати починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 07.05.2018 і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подачу даного позову до суду, тому з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовій збір в розмірі 704 гривні 80 копійок. Крім цього, позивач в своїй позовній заяві просить суд стягнути з [PERSON] витрати за надання правничої допомоги в розмірі 1000 гривень .В обґрунтування заявленої суми на надання правничої допомоги в розмірі 1000 гривень позивачем надано: витяг з угоди № 115 про надання правової допомоги , укладеної між адвокатом Гуменюк Н.В. та позивачем [PERSON], відповідно до якої позивачем сплачено адвокату гонорар в сумі 500 гривень (а.с.6), розрахунок суми гонорару, відповідно до якого позивачем було сплачено адвокату 1000 гривень, з яких: 500 гривень консультація щодо збору документів для складання даного позову та 500 гривень - перевірка документів, складання позовної заяви, формування позовної заяви (а.с.7), акт № 9 приймання передачі виконаних робіт (послуг) (а.с. 5). Відповідно до ч.1 -6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов'язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. З огляду на вищезазначені обставини, суд вважає, що відповідачем [PERSON] не доведено не співмірність витрат послуг адвоката Гуменюк Н.В. за надання правничої допомоги по даній цивільній справі, суд вважає, що заявлена сума судових витрат на професійну правничу допомогу є пов'язана з розглядом справи, розмір таких витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, тому витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1000 гривень підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved