Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

10.07.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] , в якій з урахуванням уточнення просила стягнути з нього аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття; також просила стягнути з відповідача аліменти на її користь та на її утримання у розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною трьох років. В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 04.10.2019 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Протягом спільного проживання [INFO] у них народилася спільна дитина - донька [PERSON] . На даний час вони однією сім`єю не проживають, відповідач проживає окремо від них, дитина проживає з нею і повністю перебуває на її утриманні, в зв`язку з незадовільним матеріальним становищем вона потребує матеріальної допомоги відповідача. Відповідач працює на ст. Зустрічній Придніпровської залізниці, добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, інших аліментних зобов`язань він не має, інвалідності не має, вона перебуває у декретній відпустці. Згідно протоколу автоматичного розподілу справи між суддями від 10.07.2020 року зазначена цивільна справа передана в провадження судді Яковлева Д.О. Ухвалою судді Яковлева Д.О. від 13.07.2020 року позовна заява [PERSON] залишена без руху як така, що не відповідала вимогам ст.ст. 174-176 ЦПК України. 18.09.2020 року до суду надійшла уточнена позовна заява [PERSON] . Ухвалою судді Яковлева Д.О. від 21.09.2020 року у справі відкрито провадження та визначено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 12.11.2020 року до суду надійшов письмовий відзив відповідача на позовну заяву, в якому він визнав позовні вимоги. В зв`язку з відстороненням судді Яковлева Д.О. від здійснення правосуддя, відповідно до розпорядження в.о. керівника апарату суду та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2020 року суддя Кудрявцева Т.О. визначена для розгляду даної справи. Ухвалою судді від 24.12.2020 року суддею Кудрявцевою Т.О. справа прийнята до провадження та визначено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Вислухавши сторони, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів передбачено ст. 55 Конституції України, ст. 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто, утримання відповідачем своєї дитини є не його правом, а є його обов`язком. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Так, Пленум Верховного Суду України у постанові від 15 травня 2006 р. N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вказав, що частиною 1 ст. 189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ч. 2 ст. 182 СК. Якщо розмір аліментів визначено у твердій грошовій сумі, до договору треба включати умови про індексацію, як вимагає ч. 2 ст. 184 того ж Кодексу. Договір має бути укладений письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. У разі невиконання батьком (матір`ю) свого обов`язку за договором стягнення аліментів здійснюється не за судовим рішенням, а на підставі виконавчого напису нотаріуса органом державної виконавчої служби. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Таким чином, у випадку відсутності письмової домовленості між сторонами про сплату аліментів на дитину, їх розмір, позивач має право звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів, крім того, в Сімейному кодексі України відсутня вказівка про те, що таке право обумовлене виключно ухиленням відповідача від свого обов`язку щодо матеріального утримання дитини. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також положеннями ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України встановлено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Так, статтею 23 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має вести повноцінне і достойне життя в умовах, які забезпечують її гідність, сприяють почуттю впевненості в собі і полегшують її активну участь у житті суспільства. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено в судовому засіданні, 04.10.2019 року між позивачем [PERSON] (до шлюбу [PERSON] ) та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 04.10.2019 року Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 672. Протягом періоду спільного проживання [INFO] у позивача та відповідача народилася спільна дитина - донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 04.10.2019 року Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1070. На даний час сторони однією сім`єю не проживають, відповідач проживає окремо від сім`ї, дитина проживає з позивачем і повністю перебуває на її утриманні. В зв`язку з незадовільним матеріальним становищем позивач потребує матеріальної допомоги відповідача. Відповідач [PERSON] працює в Регіональній філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця»/Структурний підрозділ «Дніпровська дирекція залізничних перевезень» на посаді складач поїздів 5 розряду і розмір нарахованої йому заробітної плати за жовтень 2020 року складає - 15 744,94 грн., листопад 2020 року - 15 213,02 грн., грудень 2020 року - 17 833,90 грн., інших аліментних зобов`язань він не має, за станом не має перешкод для надання матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини, яка перебуває у декретній відпустці, проте добровільно не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Зважаючи на викладене, суд вважає такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні відповідач визнав ці позовні вимоги та не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно її матеріального становища, за умови, що чоловік може надати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працює в Структурному підрозділі «Дніпровська дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» і займає посаду чергового по залізничній станції «Зустрічній» і з 28.10.2019 року по теперішній час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною віком до трьох років, що підтверджується довідкою № ДНК-84/40 від 10.07.2020 року, яка надана позивачем суду 08.02.2021 року. В зв`язку з зазначеним позивач потребує матеріальної допомоги з боку відповідача на своє утримання. В судовому засіданні відповідач не заперечував проти даних вимог позивача про стягнення з нього аліментів на її утримання у вказаному нею розмірі до досягнення дитиною трьох років. Зважаючи на викладене, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на її користь та на її утримання у розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною трьох років, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, підлягають задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у даній справі у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: approved