Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» 16 березня 2015 року звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що 01.09.2006 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №DNI0AE00000249, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 23000,00 доларів США. зі сплатою відсотків за користування кредитом , терміном до 01.09.2011р. Позивач свої зобовязання виконав, кредит надав, але відповідач [PERSON] належним чином свої зобовязання не виконав, допустивши прострочення повернення кредиту, внаслідок чого за ним станом на 25.12.2014 року утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 88935,74 доларів США, що в еквіваленті становить 1\~402\~516,62 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом у розмірі 16\~196,79 доларів США, що в еквіваленті складає 255\~423,37 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 24510,43 доларів США, що в еквіваленті становить 386\~529,48 грн.,заборгованість з комісії за користуванням кредитом у розмірі 2012,50 доларів США, що в еквіваленті становить 31737,13 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у розмірі 46\~216,02 доларів США, що в еквіваленті становить 728826,64 грн. На підставі вищевикладеного просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 88935,74 доларів США, що в еквіваленті становить 1402516,62 грн, та судові витрати . В судовому засіданні представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» - [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Участі у судових дебатах не приймав, про місце, дату та час судового засідання сповіщений належним чином. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав в повному обсязі просив застосувати строки позовної давності. Участі у судових дебатах не приймав, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, вислухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що 01.09.2006 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №DNI0AE00000249, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 23000,00 доларів США. на наступні цілі: купівля автомобіля, а також у розмірі 5031,25 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п.2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 0,88% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту щомісяця в період сплати у розмірі 0,25 % від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п.3.11 даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу , згідно п.6.2 даного договору, терміном до 01.09.2011р. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №DNI0AE00000249 від 01.09.2006 р., у відповідача виникла заборгованість станом на 25.12.2014р. у розмірі 88935,74 доларів США, що в еквіваленті становить 1\~402\~516,62 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом у розмірі 16\~196,79 доларів США, що в еквіваленті складає 255\~423,37 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 24510,43 доларів США, що в еквіваленті становить 386\~529,48 грн.,заборгованість з комісії за користуванням кредитом у розмірі 2012,50 доларів США, що в еквіваленті становить 31737,13 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у розмірі 46\~216,02 доларів США, що в еквіваленті становить 728826,64 грн./а.с.71-74/ Відповідачем [PERSON] було подано заяву про сплив позовної давності та застосування наслідків такого спливу. Вирішуючи питання про обґрунтованість заперечень проти позову з мотивів спливу загального строку позовної давності, суд виходить з наступного. \~\~\~\~Згідно правила ч. 2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. \~\~\~\~Як встановлено судом ПАТ КБ ПриватБанк звертався до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2013 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №DNI0AE00000249 від 01.09.2006р. на загальну суму 37914,92 доларів США, звернуто стягнення на предмет застави автомобіль «Мерседес спринтер», шляхом продажу зазначеного автомобіля Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу та із наданням ПАТ КБ «Приватбанк» усіх повноважень для здійснення такого продажу./а.с.61-64/ Згідно акту від 27.08.2014р. автомобіль «Мерседес спринтер» був переданий позивачу після дорожньо-транспортної пригоди, ремонту не підлягає. /а.с.67/ Реалізований був автомобіль за 1000,00 грн. \~\~\~\~Беручи до уваги, що оскільки предметом позову було звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення частини боргу за кредитним договором, то позовна давність перервалася згідно правила ч. 2 ст. 264 ЦК України. \~\~\~\~За правилом ч. 3 цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. \~\~\~\~Виходячи з цього, загальний строк позовної давності для звернення до суду з цим позовом закінчувався в грудні 2016 року. \~\~\~\~Як встановлено судом, позивач звернувся до суду з цим позовом 16.03.2015 року, тобто в межах загального строку позовної давності, встановленого ст. 257 ЦК України. Таким чином, позивач реалізував своє право на застосування способу захисту у виді звернення стягнення на предмети застави, за рахунок якої заборгованість у повному обсязі не була погашена, що не позбавляє позивача права на застосування іншого способу захисту з передбачених ст. 16 ЦК України - примусове виконання обов'язку в натурі шляхом стягнення з відповідача суми заборгованості, що залишилась. Отже, підстави для застосування загального строку позовної давності та відмови у позові з цієї підстави відсутні. \~Відповідач у судовому засіданні заперечував розмір заборгованості за кредитним договором та просив витребувати розрахунок заборгованості з урахуванням строків позовної давності . Клопотання відповідача було задоволено та витребувано у Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк"\~\~розрахунок заборгованості за кредитним договором з урахуванням строків позовної давності. Ухвалу суду про витребування розрахунку заборгованості позивачем не було виконано. Згідно зі ст. ст.\~11,\~58 - 60 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом\~ст.64 ЦПК України, письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.\~\~\~ Суд позбавлений можливості розрахувати відповідачеві розмір заборгованості в межах строку позовної давності. За таких обставин суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю, оскільки допустимих доказів у підтвердження розміру заборгованості за кредитним договором №DNI0AE00000249 від 01.09.2006 року, суду не надано. Судові витрати не відшкодовуються відповідно до ст..88 ЦПК України.

Outcome: dismissed