Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, в якому просив визнати недостовірною та такою, що принижує ділову репутацію [PERSON] інформацію, поширену [INFO] в ефірі телеканалу «NEWSONE» в передачі «[INFO]» і в мережі Інтернет на веб-сайті телеканалу «NEWSONE» https://www.newsone.ua/ за посиланням [INFO] [PERSON] про те, що Народний депутат України [PERSON] використовує повноваження народного депутата для забудови половини Києва, що він будує висотки на території Національного авіаційного університету, що він здійснював незаконне будівництво по [ADDRESS] і яку викладено у наступних фрагментах публічного інтерв'ю: «…[PERSON] це забудовник номер один в місті, який будує і його депутати Київради будують просто висотки на території стадіону НАУ…»; «…Ні це депутат, який використовує своє становище, щоб забудувати пів Києва…»; «…Ми зупинили його незаконну забудову, яка мала бути просто поруч із будинками… У нас просто вийшли сусіди і вони ії зупинили на [ADDRESS]… Друзі, [PERSON] це один із найбільших лобістів в Києві забудовників…». Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Новини 24 години», ідентифікаційний код 33786517 спростувати недостовірну інформацію, яка принижує ділову репутацію [PERSON] шляхом зачитування не пізніше місяця з дня набрання законної сили рішенням суду, такий ж день тижня і час доби, як і поширена і визнана недостовірною інформація ведучою/ведучим наступного тексту: «[INFO] в передачі «[INFO]» телеканалу «NEWSONE» [PERSON] було поширено відомості, які не відповідають дійсності та принижують ділову репутацію [PERSON], а саме: «…[PERSON] це забудовник номер один в місті, який будує і його депутати Київради будують просто висотки на території стадіону НАУ…»;«…це депутат, який використовує своє становище, щоб забудувати пів Києва…»; «…Ми зупинили його незаконну забудову, яка мала бути просто поруч із будинками… У нас просто вийшли сусіди і вони ії зупинили на [ADDRESS]… Друзі, [PERSON] це один із найбільших лобістів в Києві забудовників…». Зазначена інформація не відповідає дійсності, не підтверджена жодними доказами і є такою, що завдає шкоди репутації [PERSON]. Її було поширено з порушенням стандартів щодо свободи слова, закріплених у Конституції України, Законі України «Про інформацію», Цивільному кодексі України». Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Новини 24 години», ідентифікаційний код 33786517, не пізніше, ніж тиждень з моменту набрання чинності судового рішення по справі вилучити з веб-сайту телеканалу «NEWSONE» https://www.newsone.ua/ за посиланням [INFO] фрагменти і коментарі, які містять недостовірну та принижуючу ділову репутацію Позивача інформацію: «…[PERSON] це забудовник номер один в місті, який будує і його депутати Київради будують просто висотки на території стадіону НАУ…»; «…це депутат, який використовує своє становище, щоб забудувати пів Києва…»; «…Ми зупинили його незаконну забудову, яка мала бути просто поруч із будинками… У нас просто вийшли сусіди і вони ії зупинили на [ADDRESS]… Друзі, [PERSON] це один із найбільших лобістів в Києві забудовників…». Позов мотивовано тим, що [INFO] в ефірі телеканалу «NEWSONE» в програмі з [PERSON] «[INFO]» на тему: «[INFO]» відповідачем [PERSON] було поширено зазначену вище інформацію, яка є недостовірною, такою, що принижує ділову репутацію позивача. Зазначені уривки містять недостовірну інформацію щодо особи позивача стосовно: наявності у [PERSON] його депутатів будівельних проектів на території Національно авіаційного університету; використання [PERSON] повноважень Народного депутата України для здійснення будівельних проектів з метою забудувати половину міста Києва; наявності у [PERSON] незаконної забудови на [ADDRESS] і що через цей незаконний будівельний проект [PERSON] на [ADDRESS] люди мали виходити і зупиняти незаконне будівництво до якого він має або мав відношення. Передачу також, розміщено у загальному доступі на веб-сайті відповідача ТОВ «Новини 24 години» https://www.newsone.ua/ за посиланням [INFO] Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог зазначав, що вищенаведену недостовірну інформацію, яка, на його думку, принижує його ділову репутацію, було донесено невизначеному колу осіб, оскільки поширено, як в ефірі телебачення так і в загальнодоступній всесвітній мережі Інтернет. Посилався на те, що оскаржувані фрагменти не є оціночними судженнями, а інформацією, яку можна або спростувати або підтвердити, а її поширення мало негативні наслідки для позивача і призвело до порушення його особистих немайнових прав. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю з підстав, наведених у ньому та просив задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Новини 24 години» у судовому засіданні заперечував проти позову та просив відмовити у повному обсязі. У відзиві і поясненнях наданих суду обґрунтовував безпідставність позовних вимог тим, що позивач не надав належних та допустимих доказів поширення оскаржуваної інформації в ефірі телеканалу та на веб-сайті телеканалу, відсутністю за посиланням зазначеним у позовній заяві оскаржуваної інформації, недоведеності, в порядку передбаченому процесуальним законодавством належності веб-сайту телеканалу та факту порушення особистих немайнових прав. Також, посилався на те, що позивач не звернувся до ТОВ «Новини 24 години» у передбачені Законом України «Про телебачення і радіомовлення» строки для отримання копії передачі і, після їх спливу, належний, на думку відповідача, запис було видалено. Відповідач [PERSON] та її представник також заперечували проти задоволення позову, просили відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції посилались на те, що поширені вислови є оціночними судженнями і не підлягають спростуванню, відсутність прямих доказів порушення особистих немайнових прав. Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши їх у сукупності, приходить до наступних висновків. За приписами ст.32 Конституції України, передбачено судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Разом із цим, ст.34 Конституції України гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів та переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя. Відповідно до ст.201 ЦК України, особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація. Відповідно до ст. 299 ЦК України, фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Згідно зі змістом ч.1 ст. 277 ЦК України, особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на спростування. У ст.2 Закону України «Про інформацію» передбачено, що основними принципами інформаційних відносин є: гарантованість права на інформацію; відкритість, доступність інформації, свобода обміну інформацією; достовірність і повнота інформації; свобода вираження поглядів і переконань; правомірність одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації; захищеність особи від втручання в її особисте та сімейне життя. Отже, праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Згідно з роз'ясненнями, наданими у п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про захист гідності та честі фізичної особи, а також репутації фізичної та юридичної особи», позов про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред'явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім'ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні немайнові права. У п.18 Постанови Пленуму ВСУ №1 від 27.02.2009 р. зазначено, що позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Згідно з роз'ясненнями п.15 Постанови Пленуму ВСУ №1 від 27.02.2009 р. «при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.». «Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.». Судом встановлено, що в ефірі телеканалу «NEWSONE» [INFO] в передачі з [PERSON] «[INFO]» на тему: «[INFO]» відбулась трансляція обговорення зазначеної теми між запрошеними в студію гостями, серед яких була відповідач [PERSON] Запис зазначеної передачі було розміщено в загальному доступі у всесвітній мережі Інтернет на веб-сайті відповідача ТОВ «Новини 24 години» https://www.newsone.ua/, а також на каналі відео-контенту ТОВ «Новини 24 години» на веб-сайті відеохостингу YouTube https://www.youtube.com/. До позовної заяви було додано Акт від 01 вересня 2017 року, який складено [PERSON], [PERSON], [PERSON], що власними підписами засвідчили поширення передачі телеканалу «NEWSONE» від [INFO] з [PERSON] «[INFO]» на тему: «[INFO]» на веб-сайті відповідача ТОВ «Новини 24 години» https://www.newsone.ua/ за посиланням [INFO]. Допитані в якості свідків [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні підтвердили справжність своїх підписів і підтвердили автентичність його змісту та змісту відеозапису із повною передачею на оптичному носії DVD-R, який є додатком до Акту. Доказом того, що передача з [PERSON] «[INFO]» на тему: «[INFO]» була в ефірі телеканалу «NEWSONE» [INFO], також, є лист-відповідь відповідача ТОВ «Новини 24 години» від 13.09.2017 р. на скаргу позивача, а також відзив на позовну заяву відповідача ТОВ «Новини 24 години». У листі-відповіді та відзиві відповідач ТОВ «Новини 24 години» визнає факт виходу в ефір зазначеної передачі та участь в ній відповідача [PERSON] Належність веб-сайту https://www.newsone.ua/ відповідачу ТОВ «Новини 24 години» підтверджується відповіддю компанії реєстратора доменних імен «IMENA.UA» ТОВ «Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтернет-Інвест» від 16.04.2018 року яку було надано на запит суду. Згідно Експертного висновку Центру компетенції «Українського центру підтримки номерів і адрес» за результатами проведеної фіксації і дослідження змісту веб-сторінки у мережі Інтернет від 18.05.2018 р. №98/2018-ЕВ-ЦК та Довідкою з відомостями про власника веб-сайту або інформацією про його встановлення від 29.05.2018 р. №99/2018-Д-ЦК власником веб-сайту https://newsone.ua/ було створено власний канал відео-контенту на веб-сайті відеохостингу YouTube https://www.youtube.com/, доступний за адресою у мережі Інтернет: [INFO]». Згідно Висновку на зазначеному каналі відео-контенту на веб-сайті відеохостингу YouTube, який належить відповідачу ТОВ «Новини 24 години» також було розміщено запис передачі від [INFO] з [PERSON] «[INFO]» на тему: «[INFO]». Під час дослідження в судовому засіданні відеозаписів передачі від [INFO] з [PERSON] «[INFO]» на тему: «[INFO]» було встановлено, що відповідач [PERSON] взявши участь в дискусії гостей в студії висловила наступну інформацію: Відповідач [PERSON] - Друзі, Я ваша сусідка, я також мешкаю на Відрадному, у мене там живуть батьки. Але, [PERSON] це забудовник номер один в місті, який будує і його депутати Київради будують просто висотки на території стадіону НАУ. Це депутат просто використовує своє становище, щоб забудувати пів Києва! Який [PERSON]? Ви що… Ми зупинили його незаконну забудову, яка мала бути просто поруч із будинками… У нас просто вийшли сусіди і вони ії зупинили на [ADDRESS]… Друзі, [PERSON] це один із найбільших лобістів в Києві забудовників… Відповідно до роз'яснень п.19 Постанови Пленуму ВСУ №1 від 27.02.2009 р. вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Згідно ст.30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовностилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Враховуючи характер висловів, їх форму та зміст, суд вважає, що вони є фактичним твердженнями, оскільки містять фактичні дані (можна витлумачити як такі, що містять фактичні дані). Суд критично ставиться до аргументів і пояснень відповідача [PERSON] наданих у відзиві на позов та запереченнях стосовно оціночного характеру висловів, того що мова йшла не про [PERSON] особисто, а про «його команду». Зокрема, при дослідженні відеозаписів передачі в судовому засіданні було встановлено, що поширення інформації відповідачем [PERSON] було зроблено на противагу коментарям мешканців Солом'янського району міста Києва, які давали позитивні відгуки про діяльність позивача, як народного депутата. Гості перед виступом відповідача [PERSON] говорили саме про фізичну особу, народного депутата України [PERSON] Відповідно до листа Національного авіаційного університету (НАУ) від 09 жовтня 2017 року за №06.03/381-ю, на території НАУ здійснюється будівництво багатоповерхового будинку і декілька будинків вже збудовано і введено в експлуатацію. Серед сторін укладених Національним авіаційним університетом договорів на будівництво житлових комплексів, якими є комунальне підприємство та товариства з обмеженою відповідальністю, а також серед керівників та учасників цих сторін, [PERSON] відсутній. Зазначений письмовий доказ, за відсутності доказів причетності позивача до будівництва на території НАУ спростовує твердження відповідача [PERSON] щодо будівництва [PERSON] висоток на території Національного авіаційного університету. Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 р. недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Відповідно до роз'яснень з п.4 Постанови Пленуму ВСУ №1 від 27.02.2009 р., під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. Як встановлено під час розгляду справи позивач є народним депутатом України обраним у 2014-му році в одномандатному виборчому окрузі №222 у м. Київ. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що працює помічником народного депутата України [PERSON] і що після виходу передачі з [PERSON] за участі [PERSON] почались звернення до приймальні обурених виборців, які просили пояснити про незаконну забудову на території НАУ, громадські активісти відмовлялись співпрацювати над законопроектами до з"ясування висвітлених [PERSON] питань. Він особисто бачив передачу з [PERSON] за участі [PERSON] До позовної заяви надано звернення мешканців Солом'янського району міста Києва від 02.08.2017 р., вх. №1884/02-08, від 03.08.2017 року № 1893/03-08 на ім'я Народного депутата України [PERSON] де вимагалось дати відповідь виборцям округу щодо висловлювань [PERSON] 01.08.2017 року в програмі [PERSON] про протиправне будівництво на території НАУ. Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про статус народного депутата України» Народний депутат України (далі - народний депутат) є обраний відповідно до Закону України «Про вибори народних депутатів України» представник Українського народу у Верховній Раді України і уповноважений ним протягом строку депутатських повноважень здійснювати повноваження, передбачені Конституцією України та законами України. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про статус народного депутата» народний депутат не має права займатися будь-якою, крім депутатської, оплачуваною роботою, за винятком викладацької, наукової та творчої діяльності, а також медичної практики у вільний від виконання обов'язків народного депутата час, входити до складу керівництва, правління чи ради підприємства, установи, організації, що має на меті одержання прибутку. Відповідно до ст. 299 ЦК України, фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» суди застосовують при розгляді справ Європейську Конвенцію з прав людини і практику суду як джерело права. Згідно з ч.2 ст.10 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, свобода вираження поглядів, оскільки вона пов'язана з обов'язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві, зокрема для захисту репутації чи прав інших осіб. Крім того, свобода вираження поглядів, не має апріорі пріоритету або переваги над іншими конституційними або конвенційними правами людини. Такий пріоритет може бути надано тільки після аналізу і ретельного дослідження всіх обставин кожної конкретної суперечки між двома конфліктуючими правами. Так, у рішенні ЄСПЛ по справі AXEL SPRINGER AG проти Німеччини (заява №39954/08) зазначено наступні загальні стандарти щодо балансування права на свободу вираження та захист приватного життя: «Проте, стаття 10 § 2 Конвенції передбачає, що свобода вираження поглядів накладає «обов'язки та відповідальність», які застосовані до засобів масової інформації навіть щодо питань, які становлять серйозний суспільний інтерес. Ці обов'язки і відповідальність набувають значимість, коли виникає питання про замах на репутацію людини і порушення «прав інших осіб». Таким чином, потрібні особливі підстави для звільнення засобів масової інформації від їх звичайних обов'язків перевіряти фактичні твердження, що порочать приватних осіб. Існування таких підстав залежить, зокрема, від характеру і ступеня даної дифамації і ступеня, в якій засоби масової інформації можуть обґрунтовано вважати свої джерела надійними.» (п. 82 рішення). «Суд повторює, що право на захист репутації є правом, яке захищається статтею 8 Конвенції як частина права на повагу до приватного життя» (п. 83 рішення). «Те, яким чином була отримана інформація, і її достовірність також є важливими факторами. Дійсно, Суд постановив, що гарантія, що надається статтею 10 журналістам в зв'язку з поширенням інформації з питань, що становлять суспільний інтерес, є предметом умови, що вони діють сумлінно і на точній фактичній основі, і надають «надійну і точну» інформацію відповідно до журналістської етики» (п. 93 рішення). Вирішуючи питання щодо застосування стандартів ЄСПЛ щодо ширшої межі критики публічних фігур і політиків в даній справі суд звертає увагу, що вислови відповідача [PERSON] не є критикою дій, рішень, бездіяльності позивача, як політика. Як свідчать матеріали справи, докази надані стороною відповідача, підставою для поширення недостовірної негативної інформації стала публікація статей щодо конфліктів, які існували або існують в місті у сфері будівництва. При цьому, в самих статтях не згадується позивач, як дійова особа, або особа яка впливає на появу і розвиток конфліктів навколо забудов на території НАУ, будівництва на [ADDRESS]. Відповідно до ч.2 ст.302 ЦК України, фізична особа, яка поширює інформацію, зобов"язана переконатись в її достовірності. Фізична особа, яка поширює інформацію, отриману з офіційних джерел, зобов"язана робити посилання на таке джерело. Навіть оціночні судження, без мінімальної фактичної основи може бути визнано надмірними, такими, що не захищаються ст.10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.42 рішення ЄСПЛ у справі «Українська Прес-Група» проти України», заява N 72713/01). В рішенні по справі «Нова газета» и Бородянський проти РФ» (Novaya Gazeta and Borodyanskiy) (заява N 14087/08) ЄСПЛ послався на наступні стандарти: «28. Проте гарантії статті 10 Конвенції не є абсолютними, і на них можуть поширюватися обмеження, які, проте, підлягають суворому тлумаченню, і необхідність застосування яких би то не було обмежень повинна бути встановлена ??за відсутності будь-якого сумніву (див. в числі інших прикладів Постанова Європейського Суду від 23 вересня 1994 р у справі «Єрсілд проти Данії» (Jersild v. Denmark)». «Навіть коли мова йде про оціночні судження, висновок про дотримання балансу між свободою вираження поглядів та охоронюваними інтересами може залежати від того, чи існують фактичні підстави для подібних суджень, оскільки навіть оціночне судження під час відсутності яких би то не було фактичних підстав для висловлювання може бути надмірним (п.40 рішення). Це особливо важливо сьогодні, коли ЗМІ відіграють таку важливу роль в житті сучасного суспільства: вони не лише інформують, але за допомогою вибору способу подачі матеріалу також пропонують свій варіант його оцінки. У світі, де людина стикається з величезною кількістю інформації, яка транслюється все більшою кількістю ЗМІ за допомогою традиційних та електронних медіа, контроль за дотриманням журналістської етики набуває величезного значення.». З урахуванням цього ЄСПЛ погодився з висновками національних судів, що коментар про «благовоління» з боку губернатора, який є посадовою особою, щодо бізнесменів, які беруть участь у великих шахрайських схемах, натякав щонайменше на деяку ступінь залученості в цю схему самого губернатора і, отже, ганьбив його репутацію. Твердження заявників про те, що цей натяк був ненавмисним і вони не бажали його робити, недостатньо для виправдання відступу від принципу сумлінності в журналістській роботі. Беручи до уваги, що заявники не привели яких би то ні було доказів своїх тверджень, ЄСПЛ дійшов висновку, що втручання мало під собою достатні підстави. Відповідно до п. 21 постанови Пленуму ВСУ № 1 від 27.02.2009, суди повинні враховувати положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12.02.2004 на 872-му засіданні Комітету Міністрів Ради Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканість приватного життя. Зокрема, у названій Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі). У статтях 3, 4, 6 Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами. У зв'язку з цим, межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати. Системно аналізуючи зазначені вище обставини, враховуючи, що поширено було фактичні твердження, які можуть бути або підтвердженими або спростованими, що відповідачами не було надано доказів на підтвердження достовірності поширеної інформації щодо позивача, що поширення недостовірної інформації призвело до негативних наслідків для позивача і порушення його особистого немайнового права, суд вважає, що оскаржена інформація підлягає спростуванню, а порушене особисте немайнове права на недоторканність ділової репутації захисту. Згідно ст.299 ЦК України фізична особа має право на недоторканість своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Згідно зі ч.1 ст.277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушені внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації. Відповідно до ч.2 ст. 5 Закону України «Про інформацію» реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян. Відповідно до ч.2 ст.6 Закону України «Про інформацію» право на інформацію може бути обмежене для захисту репутації або прав інших людей. Згідно з ч.4 ст.277 ЦК України, спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію, та в такий самий спосіб, у який вона була поширена (ч.7 ст.277 ЦК України). Згідно з ч.6 ст.277 ЦК України спростування інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. В п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 р. зазначено: «Наведені у статті 42 Закону про пресу підстави звільнення від відповідальності за публікацію недостовірної інформації, яка порушує особисті немайнові права або являє собою зловживання свободою діяльності друкованих засобів масової інформації та правами журналіста, є вичерпними, а тому розширеному тлумаченню чи вільному редагуванню не підлягають. При цьому в зазначених випадках засоби масової інформації звільняються лише від обов'язку щодо відшкодування збитків та моральної шкоди. Оскільки спростування поширеної недостовірної інформації не є способом цивільно-правової відповідальності, бо не має компенсаційного та майнового характеру, то на засоби масової інформації може бути покладено обов'язок опублікувати спростування.» Згідно п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 р.: «При спростуванні відомостей по радіо чи телебаченню суд може вказати органу масової інформації, щоб резолютивна частина судового рішення була зачитана диктором у тій самій передачі або циклі передач і в той самий час - не пізніше місяця з дня набрання судовим рішенням законної сили. Редагування органом масової інформації тексту судового рішення або коментар до нього не допускаються.». Суд враховує, що при дослідженні в судовому засіданні змісту посилання на веб-сайт відповідача ТОВ «Новини 24 години», яке було зазначено у позовній заяві і за яким було розміщено запис передачі телеканалу «NEWSONE» від [INFO] з [PERSON] «[INFO]» на тему: «[INFO]» із оскарженими позивачем фрагментами відсутня сторінка в мережі Інтернет. Оскільки відповідач ТОВ «Новини 24 години» видалив запис із оскаржуваними позивачем фрагментами передачі позовна в цій частині задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача. На підставі та

Outcome: approved