Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

Представник позивачів [PERSON], яка діє на підставі доручення звернулась до суду з позовом, в якому зазначає, що 24 липня 2014 року [PERSON] отримала Свідоцтво серії ХА №069321 про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) Приватного сільськогосподарського підприємства «Мельникове» на загальну суму 9483 грн. 02 квітня 2002 року [PERSON] отримав Свідоцтво серії ХЛ №009469 про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) Приватного сільськогосподарського підприємства «Мельникове» на загальну суму 6798 грн. 14.06.2012 року на підставі акту прийому-передачі №42 [PERSON] та [PERSON] отримали майно на загальну суму 16281 грн., в тому числі - частково будівля гаражу для автомашин (2 бокси від заправки №1,2) інв. №09-02. 1979 року побудови. Згідно рішення виконкому Мельниківської сільської ради №50 від 21.11.2006 року господарській будівлі автогаражу присвоєно адресу: [ADDRESS]. 17.10.2013 року рішенням Валківського районного суду Харківської області по справі №615/1600/13-ц визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності на нежитлову будівлю літ. А-1 загальною площею 77,8 кв. м. яка складається з кімнати площею 46.3 кв. м. та кімнати площею 31,5 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] Позивачі звернулися по питанню видачі їм правовстановлюючого документа на вказану нежитлову будівлю, але їм було відмовлено, так як дана будівля знаходиться під арештом. Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити та зняти арешт з майна, посилаючись на обставини, вказані у позовній заяві. Представник ВДВС Валківського РУЮ в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню частково, а саме в частині зняття арешту із нежитлової будівлі. В судовому засіданні встановлено, що 17.10.2013 року рішенням Валківського районного суду Харківської області по справі №615/1600/13-ц визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності на нежитлову будівлю літ. А-1 загальною площею 77,8 кв. м. яка складається з кімнати площею 46.3 кв. м. та кімнати площею 31,5 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] 24 липня 2014 року [PERSON] отримала Свідоцтво серії ХА №069321 про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) Приватного сільськогосподарського підприємства «Мельникове» на загальну суму 9483 грн. 02 квітня 2002 року [PERSON] отримав Свідоцтво серії ХЛ №009469 про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) Приватного сільськогосподарського підприємства «Мельникове» на загальну суму 6798 грн. Згідно ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй. а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. 08.04.2014 року довідкою №01-12/25 ПСП «Мельникове» повідомило, що нежитлова будівля автогаражу [NUMBER] літера А-1 загальною площею 77.8 кв.м., яка складається з кімнати площею 46.3 кв.м. та кімнати площею 31.5 кв.м. яка розташована за адресою: [ADDRESS], не є приватною власністю ПСП «Мельникове», на балансі ПСП «Мельникове» не значиться. Під час державної реєстрації права власності позивачів на вказане вище майно встановлено, що в Державному реєстрі речових прав стосовно всього майна ПСП «Мельникове» здійснено державну реєстрацію обтяжень, про що зазначено у рішенні державного реєстратора про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 19.03.2014 року №11746261 та постанові Харківського окружного адміністративного суду від 05.06.2014 року по справі №820/136/14. Позивачі звернулися до керівництва ПСП «Мельникове» з приводу накладення арешту на майно та отримали копію іпотечного договору №1-14/3621 від 27.09.2007 року. з якого вбачається, що в іпотеку було передано 4 (чотири) нежитлові будівлі ПСП «Мельникове», що розташовані за адресами: [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS] та [ADDRESS] На підставі п.5 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника. Таким чином, належна позивачам (а не ПСП „Мельникове") нежитлова будівля автогаражу, яка розташована за адресою: [ADDRESS] не була передана в іпотеку ПСП «Мельникове», на балансі ПСП «Мельникове» не значиться, та дії відповідача щодо накладення арешту на зазначену нежитлову будівлю автогаражу є протиправними, перешкоджають позивачам здійснити реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. З огляду на вказане, арешт, накладений на належну позивачам нежитлову будівлю автогаражу [NUMBER] літера А-1 загальною площею 77.8 кв.м., яка складається з кімнати площею 46.3 кв.м. та кімнати площею 31.5 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], має бути знятий судом. Про порушене право, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом позивачі дізнались після отримання у липні 2014 року від керівництва ПСП «Мельникове» копії іпотечного договору №1-14/3621 від 27.09.2007 року. Позивачі є особами похилого віку 1931 та 1934 років народження, проживають у селі Вишневе (далеко від Валківського районного суду), не мають юридичної освіти; представник позивачів проживає у селі Мельникове (далеко від Валківського районного суду), не має юридичної освіти, та не була ознайомлена з приписами процесуального законодавства щодо строків звернення до суду з позовом до органів державної виконавчої служби. У зв'язку з зазначеними обставинами позивач звернувся до суду з даним позовом відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України з метою припинення дії арешту на все нерухоме майно, що належить позивачу на праві власності, оскільки його наявність обмежує позивача у праві користування, розпорядження та володіння в повному обсязі своїм майном. Державним виконавцем ВДВС Валківського РУЮ 30 травня 2012 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства ( ч. 2 ст. 15 ЦК України). Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлений позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 55 Конституції України, ст.ст. 15, 317, 319, 321 ЦК України,

Outcome: partial