Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що перебувала із відповідачем в зареєстрованому шлюбі, в якому народилася дочка: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, на даний час вони спільно не проживають та не підтримують сімейних стосунків, неповнолітня дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Вказує, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, їй важко самостійно займатися її вихованням та матеріальним забезпеченням, оскільки у зв`язку із зростанням цін зросли витрати на утримання дитини. Зазначає, що відповідач є працездатним та фізично здоровим, інших утриманців не має, матеріально забезпечений. В зв`язку з виниклими обставинами, просить суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ј частки заробітку (доходу) відповідача, щомісяця до досягнення нею повноліття, та витрати на правову допомогу. В судове засідання позивачка не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечила проти заочного вирішення справи. Відповідач будучи належно повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд до відома не поклав. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву позивачки, вивчивши та дослідивши подані докази, суд вважає, позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому народилася дитина: [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання вказаного шлюбу проживає з матір`ю, окремо від батька. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року, зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із того, що неповнолітня дитина сторін проживає окремо від батька, відповідача по справі і перебуває на утриманні матері. Виходячи із зазначеного та беручи до уваги, що відповідач є працездатною особою, інших утриманців немає (іншого суду не подано), то на думку суду відповідач може сплачувати аліменти на утримання дитини, у розмірі, що просить позивачка, що буде об`єктивним і справедливим. Також підлягають стягненню сплачені позивачем при зверненні до суду, судові витрати, оскільки вони викликані захистом порушеного права. Виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи складність справи та обсяг проведеної адвокатом роботи, суд вважає сплачену позивачкою суму обгрунтованою. На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved