Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

06.05.2020 року [PERSON] звернувся до Буського районного суду Львівської області із зазначеною позовною заявою, в якій просить суд стягнути в його користь з ТзОВ «ПРОФІ ФУД» 43\~759 грн. 34 коп. заборгованості за орендною платою за найм автомобіля. В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що 31 травня 2017 року [PERSON] , з однієї сторони, та Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОФІ ФУД», уклади договір найму автомобіля, який завірений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Юріяком М.І. та зареєстровано в реєстрі за № 1609. За умовами договору згідно п.1 [PERSON] передав, а ТзОВ «ПРОФІ ФУД» прийняв у тимчасове платне користування на території України строком на 2 (два) роки автомобіль марки Renault master 2014 року випуску, колір білий, шасі № [NUMBER] , тип ТЗ спеціалізований вантажний фургон малотонажний-В, реєстраційний номер- [NUMBER] з метою використання в господарській діяльності відповідача. Відповідно до п. 8 даного договору за користування транспортним засобом відповідач повинен оплачувати щомісячно позивачу плату в розмірі 2 500,00 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок, без ПДВ. Оплата здійснюється готівковими коштами або шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок позивача, щомісячно до 15 (п`ятнадцятого) числа поточного місяця. Відповідно до п. 16 Договору «у випадку, якщо жодна із сторін цього договору за 30 днів до закінчення терміну, зазначеного в п. 1 цього договору, не виявила бажання його розірвати, даний договір вважається пролонгованим на повторний термін на умовах зазначених в цьому договорі». Оскільки відповідач не повідомив за 30 днів до закінчення договору про його припинення, а отже даний договір вважається пролонгованим. Відповідно за травень 2019 року-січень 2020 року жодних оплат за найм даного автомобіля не здійснювалось. Так, як ТОВ «Профі фуд» відмовилось оплачувати за найм автомобіля, позивачем було прийнято рішення розірвати даний Договір. 08 січня 2020 року на адресу ТОВ "Профі фуд" було надіслано лист із повідомленням про те, що [PERSON] розриває договір найму автомобіля від 31 травня 2017 року із 14 січня 2020 року. Крім того, позивачем було надіслано вимогу про сплату коштів від 18.02.2020 року на суму 32 617 грн. 50 коп. заборгованості за найм автомобіля. Дана сума мотивується тим, що не було сплачено орендної плати з травня 2019 року, а також з 16 травня 2019 року ТОВ «Профі Фуд» не оплатив перелічені страховки: поліс страхування цивільно-правової відповідальності 945грн. (повна вартість 1512грн.); договір добровільного страхування цивільно-правової відповідальності 687 грн.50 коп. (повна вартість 1100 грн.); договір страхування Каско 5985 грн. 00 коп. (повна вартість 10260 грн.) Станом на 18 лютого 2020 року ТОВ « ПРОФІ ФУД» не сплатили кошти за період травень 2019р.-лютий 2020 року за страховими платежами, передбачених договором найму автомобіля від 31 травня 2017 року в розмірі 7617 грн. 50 коп. (сім тисяч шістсот сімнадцять грн.00 коп.), а загальна сума складає 32 617 грн. 50 коп. Позивач виконав\~свої зобов`язання\~за вказаним\~договором в\~повному обсязі, проте, відповідач не здійснив розрахунку, не сплатив плату найму транспортного засобу. Ухвалою Буського районного суду Львівської області від 09.09.2020 року провадження у цивільній справі відкрито в порядку загального позовного провадження. Представник позивача Сало І.І. в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Просила позов задовольнити повністю. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача ТОВ «ПРОФІ ФУД» в судове засідання не з`явився, правом подачі відзиву не скористався, про день, час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, однак судові повістки від відповідача поверталися до суду з відмітками «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідачем не подано відзив на позовну заяву, заперечень щодо позову та клопотань про відкладення справи до суду не направлено. У зв`язку з цим суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно дост. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, що відповідає ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1\~ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1\~ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1\~ст. 2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що 31 травня 2017 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю « ПРОФІ ФУД», було укладено договір найму автомобіля, який завірений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Юріяком М.І. та зареєстровано в реєстрі за № 1609. Згідно п.1 даного договору [PERSON] передав, а ТОВ «ПРОФІ ФУД» прийняв у тимчасове платне користування на території України строком на 2 (два) роки автомобіль марки Renault master 2014 року виписку, колір білий, шасі № [NUMBER] , тип ТЗ спеціалізований вантажний фургон малотонажний-В, реєстраційний номер- [NUMBER] з метою використання в господарській діяльності відповідача. Відповідно до п. 8 даного договору за користування транспортним засобом відповідач повинен оплачувати щомісячно позивачу плату в розмірі 2 500,00 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок, без ПДВ. Оплата здійснюється готівковими коштами або шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок позивача, щомісячно до 15 (п`ятнадцятого) числа поточного місяця. Відповідно до п. 16 договору «у випадку, якщо жодна із сторін цього договору за 30 днів до закінчення терміну, зазначеного в п. 1 цього договору, не виявила бажання його розірвати, даний договір вважається пролонгованим на повторний термін на умовах зазначених в цьому договорі». Оскільки відповідач не повідомив за 30 днів до закінчення договору про його припинення, отже даний договір вважається пролонгованим. Від травня 2019 року по січень 2020 року жодних оплат за найм даного автомобіля відповідачем не здійснювалось. Так, як ТОВ «Профі фуд» відмовилось оплачувати за найм автомобіля, позивачем було прийнято рішення розірвати даний договір. 08 січня 2020 року позивач на адресу ТОВ «Профі фуд» надіслав лист із повідомленням про те, що він розриває договір найму автомобіля від 31 травня 2017 року, із 14 січня 2020 року. Крім того позивачем було надіслано вимогу про сплату коштів від 18.02.2020 року на суму 32 617 грн. 50 коп. заборгованості за найм автомобіля. Дана сума мотивується тим, що не було сплачено орендної плати з травня 2019 року. Також з 16 травня 2019 року ТОВ «Профі Фуд» не оплатив страховки, а саме: поліс страхування цивільно-правової відповідальності 945грн. (повна вартість 1512грн.); договір добровільного страхування цивільно-правової відповідальності 687 грн.50 коп. (повна вартість 1100 грн.); договір страхування Каско 5985 грн. 00 коп. (повна вартість 10260 грн.) Станом на 18 лютого 2020 року ТОВ «ПРОФІ ФУД» не сплатили кошти за період травень 2019р.-лютий 2020 року за страховими платежами, передбачених договором найму автомобіля від 31 травня 2017 року в розмірі 7617 грн. 50 коп. (сім тисяч шістсот сімнадцять грн.00 коп.), а загальна сума складає 32 617 грн. 50 коп. Відповідно до положень\~ст. 764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. Статтею 629 ЦК України\~визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України\~передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 1\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання\~має виконуватися\~належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1\~ст. 798 ЦК України\~встановлено, що предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо. Згідно зі\~ст. 799 ЦК України\~договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. З наданого позивачем витягу з банківської картки встановлено, що останній орендний платіж здійснено відповідачем 19.04.2019, що свідчить про добросовісне виконання умов договору останнім до вказаної дати (а.с.20). Відповідно до ч. 1\~ст. 801 ЦК України\~наймач зобов`язаний підтримувати транспортний засіб у належному технічному стані. Положеннями\~ст. 758 ЦК України\~передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Стаття 41 Конституції України\~проголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За приписами\~ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до статей\~317,\~319 ЦК України,\~саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. Згідно\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Аналіз вказаних норм\~ЦК України\~вказує на те, що право власності - це сукупність правових норм, які регулюють відносини, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням власником належним йому майном на свій розсуд і в своїх інтересах, усунення третіх осіб від протиправного втручання у сферу його володіння цим майном, а також обов`язки власника не порушувати прав та законних інтересів інших осіб. Відповідно до ч. 1\~ст. 527 ЦК України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Отже, у\~статті 625 ЦК України\~визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі № 686/21962/15-ц. Згідно ч. 1\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.1\~ст. 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Судові витрати підлягають розподілу в порядку\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved