Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Позивач звернулась в суд із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 07.10.2005 року. Шлюб між ними розірвано 18.10.2013 року, з даного часу вони спільно не проживають, сумісне господарство не ведуть. За час подружнього життя вони набули право спільної сумісної власності як подружжя на об»єкт нерухомості. За спільні кошти ними було придбано квартиру [ADDRESS], вартість майна становила 8000 доларів. На теперішній час між ними виникли розбіжності щодо використання даного майна, згоди щодо порядку користування майном між ними не досягнуто. Вона не має можливості розпоряджатися їхньою спільною сумісною власністю. Просить розділити спільне сумісне майно подружжя, визнати за нею право власності на ? частину спірної квартири та визнати за відповідачем право власності на ? частину спірної квартири. Позивач у судове засідання для надання поясненьне з»явилася, надала заяву про закінчення розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить судові витрати покласти на неї. Судом ухвалено про закінчення розгляду справи без її участі. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з»явився, про пичини неявки не повідомив, позивач надала заяву про відмову від послуг представника. Судом ухвалено про розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач в судове засідання для надання поясненьне з»явився, надав заяву про закінчення розгляду справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі, згоден із оцінкою квартирою, зазначеною в звіті про оцінку майна від 17.09.2015 року в сумі 80300 грн, просить судовий збір покласти на позивача. Судом ухвалено про закінчення розгляду справи без його участі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. Сторони перебували у шлюбі, який зареєстрований 07.10.2005 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 585 (а. с. 5). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області 18.10.2013 року - шлюб між сторонами розірвано (а. с. 6). Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 07.05.2012 року, посвідченого державним нотаріусом П»ятої криворізької державної нотаріальної контори Чуркіною Н.М., зареєстрованого в реєстрі за № 707, відповідач [PERSON] купив двокімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 47,8 кв.м, житловою площею 27,8 кв.м (а. с. 45). Спірна квартира належить відповідачу [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується витягом Комунального підприємства "Криворізьке бюро технічної інвентаризації" про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15.05.2012 року (а.с. 44). Сторони не заперечують та не оспорюють, що спірна квартира була придбана подружжям у шлюбі і є їх спільною власністю. Викладеним обставинам відповідають правовідносини стосовно поділу спільного майна подружжя. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ, право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» (далі - Пленум) поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до пункту 25 Пленуму, вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Відповідно до звіту з оцінки майна № АG150917-003, складеного ТОВ «АТРІ ГРУП», від 17.09.2015 року оціночна вартість спірної квартири складає 80300 грн (а.с. 69-83). Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. З урахуванням вищевикладених встановлених обставин суд приходить до висновку, що спірна квартира є спільною сумісною власністю сторін і підлягає поділу з визначенням ідеальних часток подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Отже, двокімнатна квартира не може бути реально поділена між сторонами, частки позивача і відповідача в праві спільної сумісної власності на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] є рівними, а тому ідеальні частки повинні становити: 1/2 частки цієї квартири - власність позивача, 1/2 частки - власність відповідача. Тому, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. У зв"язку з тим, що позивач просить покласти судовий збір на неї, тому суд вважає за необхідне залишити судовий збір за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved