Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

14.05.2014 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила визнати відповідача [PERSON], разом з малолітньою донькою [PERSON], [INFO] такими, що втратили право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач не проживають за вказаною адресою з листопада 2010 року. . Позивач у судовому засіданні заявлений позов підтримала, пояснила, що вона є власником будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, в виданого 16.04.2014 року державним нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори № 3-50 після померлого [INFO] чоловіка - [PERSON]. В будинку зареєстровані онука [PERSON] та її дитина [PERSON], [INFO], з 2010 року. Вона лише прописалась в будинку, щоб народити дитину, а після народження дитини відповідачка разом з дитиною виїхала з будинку, її речі в квартирі відсутні. Вона повернулась до своїх батьків в [ADDRESS]. Ще за життя, її чоловік, просив онуку виписатися з будинку, але вона не бажала цього зробити. В теперішній час вона оплачує комунальні послуги за всіх прописаних в будинку. Бажає продати будинок, але не може оформити договір купівлі-продажу із-за прописки відповідачки. Комунальні послуги відповідач не сплачує. Перешкод у проживанні в даному будинку вона відповідачці не шкодить. Тому просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. У своїх поясненнях посилалась на обставини, викладених у позовній заяві. Відповідачі у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового розгляду належним чином повідомлялась, клопотань про відкладення розгляду справи та заяви про розгляд справи за ії відсутності до суду не подавала, про поважність причин неявки суд не повідомили. Враховуючи відсутність заперечень зі сторони позивача та його представника щодо заочного розгляду справи, суд згідно з вимогами статей 224, 225 ЦПК України проводить заочний розгляд справи. Представник третьої особи у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце судового розгляду належним чином повідомлялась, клопотань про відкладення розгляду справи та заяви про розгляд справи за ії відсутності до суду не подавала, про поважність причин неявки суд не повідомила. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила , що [PERSON] її племінниця, яка обманним шляхом прописалась в будинку її батьків, посилаючись на те, що прописка їй потрібна для того, щоб піти навчатися. В Лисичанську познайомилась з хлопцем, вийшла заміж, народила від нього дитину. В теперішній час проживає в м. Сєвєродонецьку у своїх батьків, де проживала і до прописки в м. Лисичанську. При оформленні спадщини після смерті її батька [PERSON], померлого 20.07.2013 року відповідачку попереджали про необхідність виписатися з будинку, але вона не виписалася. У спірному будинку ні вона, ні її дитина жодного дня не проживали , ні її речей, ні речей її дитини в будинку ніколи не було . Місцем проживання вона забезпечена, це квартира в м.Сєвєродонецьку, де вона тепер проживає. У судовому засіданні були досліджені також такі докази: довідка паспортної служби № 201 від 08.05.29014 року, довідка голови вуличного комітету від 28.04.2014 року, копія свідоцтва про право на спадщину у за законом від 16.04.2014 року, копія витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, копія технічного паспорту на будинок [ADDRESS], копія паспорту та ідентифікаційного номеру позивача довідка з адресно-довідкового підрозділу від 17.05.2014 року У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] та її донька [PERSON], [INFO] зареєстровані в будинку [ADDRESS]( а.с.4), але відповідно довідки голови вуличного комітету від 28.04.2014 року вони лише прописані за цією адресою, але фактично ніколи в будинку не проживали і не проживають до теперішнього часу ( а.с.5). [PERSON] після смерті її чоловіка [PERSON], померлого [INFO], 16.04.2014 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] , який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину , видного 01.04.1996 року, Лисичанською нотконторою за реєстром № 1-1162 ( а.с.6). Відповідач [PERSON] та її донька [PERSON], [INFO], ніколи в будинку не проживали , відсутні їх речі в будинку і до теперішнього часу в будинку не проживають. Відповідач також не сплачує комунальні послуги. Вислухавши пояснення позивача,її представника, свідка, дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст.ст. 6, 8 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні " від 11 грудня 2003 року N 1382-IV, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється за її особистим повідомленням, подання якого є обов'язковим у разі зміни місця проживання. Зняття з реєстрації місця проживання у разі неподання особою відповідної заяви здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення її права користування житловим приміщенням. Відповідно ч.2 ст. 405 ЦК України , член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла бо законом. Відповідачці не чинять перешкод у проживанні в будинку, але вона добровільно залишила його, її чоловік має житло в м. Лисичанську. Крім того відповідачка має квартиру в м. Сєвєродонецьку. В спірній квартирі не проживає без поважних причин. Малолітня дитини має бути прописана та проживати разом з батьками. Тому, на підставі встановлених судом фактичних обставин справи, суд дійшов висновку, що відповідачка разом з дитиною втратили право користування спірним житловим приміщенням.

Outcome: approved