Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

13 березня 2014 року позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві позивач зазначив, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 10 жовтня 2012 року [PERSON] (позичальник) отримав кредит у розмірі 13349 грн.60 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак відповідач порушив виконання своїх зобов'язань в частині погашення кредиту та сплати процентів згідно з графіком погашення. Оскільки відповідач добровільно не погасив суму боргу, позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом в розмірі 9467 грн. 50 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 363 грн. 37 коп., штраф за п.п. 2.2. генеральної угоди в розмірі 1237 грн. 67 коп., штраф (фіксована частина) в розмірі 500 грн. 00 коп., та штраф (процентна складова) в розмірі 553 грн. 43 коп., що загалом складає 12 121 грн. 97 коп., та судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» не з'явився, але до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника та підтримання позовних вимог та надання згоди на винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями. Причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач не надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не повідомив суд про причини неявки в судове засідання, та те, що позивач надав згоду на проведення судового засідання у відсутність відповідача, то суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 10 жовтня 2012 року [PERSON] (позичальник) отримав кредит у розмірі 13349 грн.60 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. - (а.с.6 ). Відповідач у порушення зазначених норм закону та умов договору зобов'язання за договором належним чином не виконав, тому станом на 11.02.2014 року заборгованість складає 12 121 грн. 97 коп., з яких: 9467 грн. 50 коп. - заборгованість за кредитом, 363 грн. 37 коп. -заборгованість по процентам за користування кредитом, 1237 грн. 67 коп. - штраф за п.п. 2.2 генеральної угоди, 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина) та 553 грн. 43 коп. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд вважає, що відповідач [PERSON] всупереч вимогам „Генеральної угоди" своєчасно не надавав позивачу кошти для погашення заборгованості за кредитом, внаслідок чого виникла заборгованість по кредиту, тому позивач має право вимагати з відповідача [PERSON] повернути заборгованість, що залишилася, сплати процентів за користування кредитом та штрафів. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Оскільки відповідач в добровільному порядку не погасив заборгованість по кредитному договору, то вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з вимог цієї статті, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 243 гривень 60 копійок, розмір яких підтверджено платіжним дорученням. На підставі викладеного,

Outcome: approved