Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

09.02.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Сьомаківської сільської ради про визнання права на спадкове майно. Позов мотивовано тим, що 11.02.1998 року помер її батько [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно, а саме земельна частка (пай) розміром 2,07 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Сьомаківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області. Позивач зазначає, що вона являється єдиним спадкоємцем та у відповідності до ст.549 ЦК УРСР прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Разом з тим, оформити право власності на спадкове майно в нотаріальні конторі не можливо, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачено, про що було подано оголошення в газету «Життєві обрії». Отримати дублікат сертифіката на право на земельну частку (пай) не представляється можливим. За таких підстав позивач просить визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 2,07 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Сьомаківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області та відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВН №0167082, який зареєстровано 28.12.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 7488, належала [PERSON], який помер 11.02.1998 року. Позивач у судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Представник відповідача Сьомаківської сільської ради у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що не заперечує проти задоволення позову. Враховуючи подані сторонами заяви, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, враховуючи наступне. Свідоцтвом про смерть серії І-АМ №336098 (а.с.27), а також рішенням Хмільницького міськрайонного суду від 18.01.2016 року, яке набрало законної сили 29.01.2016 року(а.с.17-18) підтверджено, що [PERSON] помер 11 лютого 1998 року в с.Сьомаки Хмільницького району Вінницької області. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме право на земельну частку (пай) розміром 2,07 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю 80006,87 грн.(а.с.39), яка розташована на території Сьомаківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області та на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0167082, виданого на підставі розпорядження Хмільницької РДА №176 від 12.07.1996 року, який 28.12.1996 року зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 7488(а.с.5-6), належало [PERSON] Оригінал сертифіката на земельну частку (пай) серії ВН №0167082 виданого 28.12.1996 року [PERSON] втрачено, про що було розміщено оголошення в газеті "Життєві обрії", випуск від 29.01.2016 року (а.с.10). [PERSON] Держгеокадастру у Хмільницькому районі Вінницької області №31-28-0.4-133/2-16 від 27.01.2016 року (а.с.7) повідомлено, що видати дублікат сертифіката на право на земельну частку (пай) не має можливості. Довідками Сьомаківської сільської ради №№137, 138 від 02.02.2016 року (а.с.12,13), а також витягами з погосподарських книг(а.с.14-15) підтверджено, що [PERSON], який помер 11.02.1998 року, до дня смерті був зареєстрований та проживав [INFO]. Після його смерті за вказаною адресою ніхто не проживав та не був зареєстрований. Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 18.01.2016 року, яке набрало законної сили 29.01.2016 року (а.с.17-18) встановлено факт батьківства [PERSON], [INFO], відносно [PERSON] ( дошлюбне - Козак) [PERSON], [INFO] Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Довідками Сьомаківської сільської ради №139 від 02.02.2016 року (а.с.11), №№254, 255 від 22.02.2016 року (а.с.40, 41) підтверджено, що [PERSON] являється єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], інших спадкоємців не має. Запис про складання [PERSON] заповіту у Сьомаківській сільській раді відсутній. Згідно з ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР (надалі - ЦК УРСР), чинною на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, чинної на час виникнення спірних правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Довідкою Сьомаківської сільської ради №166 від 05.02.2016 року (а.с.16) підтверджено, що протягом шести місяців після смерті [PERSON], який помер 11.02.1998 року, його дочка [PERSON] провела ремонт його будинку та обробляла земельну ділянку. Листом в.о. державного нотаріуса Хмільницької районної державної нотаріальної контори [PERSON] (а.с.45) повідомлено, що спадкова справа після смерті 11 лютого 1998 року [PERSON] у Хмільницькій районній державній нотаріальній конторі не заводилась. Листом приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу [PERSON] (а.с.25) [PERSON] повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину, за відсутності правовстановлюючих документів, неможливо. Розяснено процедуру вирішення зазначеного питання у судовому порядку. За таких обставин суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що [PERSON] є спадкоємцем за законом та у відповідності до вимог ст. 549 ЦК УРСР, прийняла спадщину за померлим 11.02.1998 року [PERSON], відповідач не заперечує проти задоволення позову, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, а тому перешкод в прийнятті позивачем спадщини суд не вбачає. Судові витрати залишити за сторонами.

Outcome: approved