Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON], [PERSON] звернулися до Врадіївського районного суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку. Позивачі зазначили, що згідно рішення виконкому Врадіївської селищної ради народних депутатів № 144 від 21 грудня 1994 року [PERSON] надано у приватну власність земельну ділянку площею 0,15 га., з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, який розташований по [ADDRESS]. 22 квітня 2002 року [PERSON] продав свій житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] гр. [PERSON] [INFO] помер [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] Спадщину після смерті [PERSON] прийняли [PERSON] та [PERSON] 20 листопада 2006 року вона ([PERSON]) та [PERSON] отримали свідоцтва про право на спадщину за законом після [PERSON] на ? частину житлового будинку, який розташований по [ADDRESS] 16 січня 2009 року [PERSON] уклала з ним ([PERSON].) договір купівлі - продажу ? частини житлового будинку, який розташований по [ADDRESS] Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 листопада 2006 року та договору купівлі - продажу від 16 січня 2009 року вони ([PERSON], [PERSON].) набули право спільної часткової власності на житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] та являються на сьогоднішній день його співвласниками, згідно чинного законодавства до них повинно перейти право власності на земельну ділянку площею 0,15 га з цільовим призначенням для обслуговування зазначеного житлового будинку. Враховуючи, що [PERSON] помер [INFO], а його спадкоємець донька [PERSON] на їх прохання відмовляється від оформлення на своє ім»я спадщини, що складається із земельної ділянки площею 0,15 га, з цільовим призначенням для обслуговування зазначеного житлового будинку з метою відчуження на їх користь.Іншого способу для захисту своїх прав, як звернення до суду з позовом про визнання за ними права власності на земельну ділянку, вони ([PERSON], [PERSON].) не мають. Посилаючись на зазначене позивачі просили суд задовольнити їх позов. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені в позовній заяві. Законний представник неповнолітнього позивача [PERSON] - мати [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак направила на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти визнання за [PERSON] та [PERSON] право власності на ? частину за кожним земельної ділянки площею 0,15 га., з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору - Органу опіки та піклування Врадіївської районної державної адміністрації Миколаївської області [PERSON], діюча на підставі доручення № 930/16-01 від 19 вересня 2016 року, не заперечувала проти задоволення позовних вимог позивачів [PERSON] та [PERSON] Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору - Відділ Держгеокадастру у Врадіївському районі Миколаївської області в судове засідання не направило свого представника, але на адресу суду надійшла заява від начальника відділу [PERSON], в якій вона просить розглядати дану цивільну справу у відсутності їх представника та прийняти рішення згідно вимог чинного законодавства. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору - [PERSON] в судове засідання не з»явилася, хоча про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином (згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення), про причину неявки суд не повідомила та не надала заяви про розгляд даної цивільної справи в її відсутність. Відповідно до положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Аналізуючи докази надані сторонами та пояснення сторін, суд визнав доведеними такі факти: - земельна ділянка площею 0,15 га. з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] зареєстрована на праві приватної власності на землю за [PERSON] (Державний акт на право приватної власності на землю № 00000001, виданий Врадіївською селищною радою Миколаївської області 1 лютого 1995 року); - 22 квітня 2002 року [PERSON] продав свій житловий будинок з побутовими та господарчими будівлями, який розташований по [ADDRESS] гр. [PERSON] (договір купівлі - продажу житлового будинку від 22 квітня 2002 року); - [INFO] [PERSON] помер (свідоцтво про смерть [NUMBER], видане [INFO] Відділом реєстрації актів цивільного стану Ананьївського районного управління юстиції Одеської області); - після померлого [INFO] [PERSON] відкрито спадкову справу № 423/2008, єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після [PERSON] є дочка спадкодавця [PERSON] Дружина спадкодавця - [PERSON] відмовилася від спадщини свого чоловіка, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву та відомості про інших спадкоємців майна після [PERSON] відсутні (відповідь щодо наданння відомостей Ананьївської районної державної нотаріальної контори Миколаївської області № 1753/01-16 від 17 вересня 2016 року); -відповідач [PERSON] є рідною дочкою спадкодавця [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]; свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER], видане 25 червня 1986 року); - 19 квітня 2016 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до відповідача [PERSON] із заявою, в якій просили прийняти спадщину після батька [PERSON], який помер [INFO], що складається із земельної ділянки площею 0,15 га. з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] та виготовити правовстановлюючі документи на зазначене спадкове майно з метою його відчуження на користь позивачів (заява позивачів [PERSON], [PERSON] від 19 квітня 2016 року); - [INFO] [PERSON] помер (свідоцтво про смерть [NUMBER], видане 7 листопада 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Первомайського міського управління юстиції Миколаївської області); - після померлого [INFO] [PERSON] відкрито спадкову справу № 257/2003, заяви про прийняття спадщини подали - [PERSON] від імені доньки [PERSON], [INFO] та мати спадкодавця [PERSON] (відповідь щодо наданння відомостей Врадіївської державної нотаріальної контори Миколаївської області № 867/01-16 від 28 вересня 2016 року); - позивач [PERSON], [INFO], є рідною донькою [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 15 січня 2001 року; свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 12 липня 2007 року); - законний представник неповнолітнього позивача [PERSON] - мати [PERSON] розірвала шлюб з [PERSON] 8 квітня 2003 року та після розірвання шлюбу стало дошлюбне прізвище дружини [PERSON] (свідоцтво про розірвання шлюбу [NUMBER], видане 8 квітня 2003 року); - 20 листопада 2006 року позивач [PERSON] та [PERSON] отримали свідоцтва про право на спадщину після [PERSON] та за ними зареєстровано право власності на ? частину за кожним житлового будинку, який розташований по [ADDRESS] (відповідь на запит № 132/04-02-03 від 9 березня 2016 року Первомайського міжміського бюро технічної інвентаризації Миколаївської області); - 16 січня 2009 року [PERSON] продала у власність ? частину житлового будинку, який розташований по [ADDRESS] позивачу [PERSON] (договір купівлі - продажу житлового будинку від 16 січня 2009 року; Витяг з Державного реєстру правочинів № 6914652 від 16 січня 2009 року); - позивачі [PERSON] та [PERSON] набули право спільної часткової власності на житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] (технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] від 22 травня 2015 року); - 29 січня 2016 року житловому будинку, розташованому по [ADDRESS], присвоєна нова адреса - [ADDRESS] (довідка № 3006 від 21 червня 2016 року; рішення № 21 Врадіївської селищної ради Миколаївської області ІУ сесії сьомого скликання від 29 січня 2016 року). Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що між сторонами склалися правовідносини з приводу визнання права власності на земельну ділянку. Відповідно до ст. 120 Земельного Кодексу України від 25 жовтня 2001 року у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Згідно ч.1 ст. 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Відповідно до ст. 381 ЦК України садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько - побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом. При прийнятті рішення, суд керується роз'ясненнями п. "г" Постанови „Пленуму Верховного Суду України" про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ від 16 квітня 2004 року № 7 до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду після 31 грудня 2003 р., згідно зі статтею 377 ЦК, а з часу внесення змін до статті 120 ЗК Законом України від 27 квітня 2007 р. № 997-V - і згідно зі статтею 120 ЗК, переходило право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором; а якщо договором це не було визначено, до набувача переходило право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для її обслуговування. Враховуючи, що позивачі набули згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 листопада 2006 року та договору купівлі - продажу від 16 січня 2009 року право спільної часткової власності на житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] та являються на сьогоднішній день його співвласниками, згідно чинного законодавства до них повинно перейти право власності на земельну ділянку площею 0,15 га з цільовим призначенням для обслуговування зазначеного житлового будинку. Позивачі не можуть переоформити на своє ім'я присадибну земельну ділянку, у зв'язку з чим не мають змоги належним чином розпорядитися будинком та земельною ділянкою, а користуватися житловим будинком не можливо без земельної ділянки, наданої для його обслуговування, суд вважає, що їх право підлягає захисту на підставі ст. 15, ст. 16 ЦК України. Таким чином, виходячи з наведеного, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved