Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ФОП [PERSON], третя особа - ПАТ «ОТП Банк», в якому просив розірвати укладений між ним та відповідачем договір від 28 липня 2013 року на виготовлення та доставку металоплатикових конструкцій та стягнути на його користь з ФОП [PERSON] суму сплаченого авансу в розмірі 10 291 грн., додаткові витрати в розмірі 3 704,76 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн.. Позов мотивує тим, що 28 липня 2013 року між ним та ФОП [PERSON] було укладено зазначений договір, відповідно до умов якого сплатив відповідачу аванс в розмірі 10 291 грн., а він в свою чергу зобов'язувався після отримання авансу протягом 30 робочих днів виготовити та поставити виріб, тобто в строк до 06 вересня 2013 року. На підставі укладеного ним з ПАТ «ОТП Банк» кредитного договору № 2004937582 від 28 липня 2013 року відповідачу були перераховані кошти, проте, з часу підписання договору та сплати авансу відповідачем не виконані вимоги договору, жодного повідомлення про виконання договору він не отримував, акт прийому-передачі не підписував. Посилаючись на норми статей 3, 11, 13, 509, 526, 901, 905, 530, 610, 611, 612, 615, 907, 651 ЦК України вважає, що відповідач прострочив виконання зобов'язання, яке вже втратило для нього інтерес, а тому відповідач повинен відшкодувати йому завдані простроченням збитки. Також просить розірвати договір укладений з ФОП [PERSON] у зв'язку з істотним порушенням договору, яким є позбавлення його того, на що він розраховував при укладенні договору. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача. У судовому засідання представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, посилаючись на те, що з моменту укладення договору і по сьогоднішній день відповідач не виконав зобов'язання за вказаним договором, з пропозицією про встановлення металопластикових конструкцій до позивача не звертався, а позивач в свою чергу позбавлений можливості звернутися до відповідача з претензіями, оскільки після укладення договору та сплати ним авансу, місце перебування відповідача невідоме, що розцінюється ними як ухилення від виконання договору. З приводу неправомірних дій відповідача зверталися в прокуратуру. Проти винесення заочного рішення суду не заперечував. Відповідач ФОП [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а саме за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зазначене положення процесуального закону визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 169 та ст.ст. 224-225 ЦПК України суд вважає необхідним провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи - ПАТ «ОТП Банк» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28 липня 2013 року між сторонами укладено договір побутового підряду, згідно якого Замовник (позивач) доручає, а Виконавець (відповідач) зобов'язується виконати роботи по виготовленню та доставці металопластикових конструкцій вартістю 10291,00 грн., а замовник зобов'язався сплатити вартість виробів та робіт (а.с.5). Пунктом 3.2 даного договору встановлено обов'язок ФОП [PERSON] виготовити та доставити вироби протягом 30 робочих днів з дня отримання оплати замовлення. 28 липня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 2004937582, згідно якого Банк надав позивачу споживчий кредит на придбання товару - металопластикових конструкцій у ФОП [PERSON] у розмірі 10 291 грн. строком на 36 місяців зі сплатою процентів 0,01% річних (а.с. 7-11). На виконання умов кредитного договору, ПАТ «ОТП Банк» за дорученням [PERSON] перерахувало кошти в розмірі 10 291 грн. на рахунок ФОП [PERSON], що підтверджується реєстром взаєморозрахунків (а.с.55), проте ФОП [PERSON] у встановлений строк не виконав умови договору укладеного 28 липня 2013 року з [PERSON] про виконання робіт по виготовленню і доставці металопластикових конструкцій. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов'язання, відповідно до ст.610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до п.1 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ст. 865 ЦК України до відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Статтею 10 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Вирішуючи питання про розірвання договору на виготовлення та встановлення металопластикових конструкцій, суд виходить з того, що на час розгляду справи відповідач, незважаючи на те, що отримав від ВАТ «ОТП Банк» за дорученням [PERSON] грошові кошти в рахунок оплати вартості товару, не виготовив та не здійснив поставку та встановлення металопластикових вікон за місцем проживання позивача, чим істотно порушив строки, обумовлені договором. Позивач зазначив, що більше не зацікавлений в отриманні товару, а саме у встановленні вікон. Будь-які докази, що позивач відмовився від встановлення металопластикових вікон за його місцем проживання в матеріалах справи відсутні. Таким чином, твердження позивача про невиконання відповідачем умов договору свідчать про істотне порушенням відповідачем укладеного договору та є підставою для настання наслідків, передбачених ст. 611 ЦК України, а, відтак суд приходить до висновку про розірвання договору, укладеного 28 липня 2013 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] на виконання робіт по виготовленню і доставці металопластикових конструкцій (вікон) та стягнення з ФОП [PERSON] на користь позивача заподіяних йому невиконанням договору збитків в розмірі 10 291 грн. Разом з тим, суд приходить до висновку про відмову в стягненні на користь позивача додаткових витрат в розмірі 3 704,76 грн. за договором добровільного страхування життя №04/03/20049377582, оскільки даний договір, як вбачається з його змісту, укладений [PERSON] добровільно та за його бажанням, і ці витрати не є збитками, пов'язаними з невиконанням договору про виконання робіт по виготовленню і доставці металопластикових конструкцій від 28 липня 2013 року, оскільки мають різну правову природу. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, між [PERSON] та адвокатом [PERSON], який діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю [NUMBER], виданого 31 серпня 2012 року на підставі рішення Кваліфікаційно -дисциплінарної комісії адвокатури в Чернігівській області від 31 серпня 2012 року № 7, було укладено договір про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 24 жовтня 2013 року. Факт надання правової допомоги позивачу та її оплата підтверджується даним договором, калькуляцією вартості правової допомоги, журналом судового засідання та квитанцією на оплату коштів за надання правової допомоги (а.с.14). Виходячи з обсягу наданих та підтверджених матеріалами справи правових послуг адвоката [PERSON], які мали місце після укладення договору між адвокатом та позивачем шляхом сплати останнім адвокатського гонорару, вбачається, що адвокат приймав участь у судовому засіданні 23 січня 2014 року тривалістю 27 хвилин, згідно калькуляції вартості правової допомоги надавав юридичну консультацію [PERSON] - 1 год., здійснював підготовку документів та складання позову - 2-00 год., отже із запланованих 5 годин адвокат використав 3 години 27 хвилин. Витрати на правову допомогу підлягають відшкодуванню в межах сум, що розраховуються відповідно до Закону України «По граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20 грудня 2011 року № 4191-VI та Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року №590 „Про граничні розмірі компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ і порядок їх компенсації за рахунок держави". Зокрема, розмір компенсації витрат на правову допомогу не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Згідно з Законом "Про державний бюджет на 2013 рік" розмір мінімальної заробітної плати з 01.01.2013 року по 30.11.2013 року становив 1147 грн., а з 01 грудня 2013 року - 1218 грн., отже граничний розмір витрат на надання правової допомоги по даній справі становить 1595,94 грн., які і підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial