Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

06.09.2019 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути на його користь матеріальну шкоду в розмірі 2000,32 грн. та моральну шкоду в розмірі 1000 грн., а крім того судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн. та понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн. В обґрунтування позову вказав, що 02 липня 2019 [PERSON] , діючи протиправно, за що була притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, кинула камінь та розбила металопластикове вікно в належному йому будинку, завдавши йому матеріальну шкоду на вказану суму. Хуліганськими діями відповідачки йому завдану і моральну шкоду яку оцінює в 1000 гривень оскільки він зазнав емоційного стресу, душевних хвилювань, витрачав свій час та кошти для усунення пошкодження тощо. У судовому засіданні представник позивача адвокат Павлюченко О.В. позов підтримала. Відповідач [PERSON] позов визнала повністю. Вислухавши вказані заяви сторін, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з підстав, передбачених\~ст.206\~ЦПК України оскільки визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1\~ст. 206 ЦПК України\~позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Із постанови Близнюківського районного суду Харківської області від 05.07. 2019 вбачається, що за вчинення хуліганських дій 02.07. 2019 щодо [PERSON] біля [ADDRESS] [PERSON] була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173 КУпАП у вигляді штрафу. Постанова набрала законної сили. У відповідності до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Зазначений будинок на праві власності належить позивачу, що підтверджено Свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок. Актом обстеження цього будинку від 12.06.2019 та фотографічним матеріалом підтверджено наявність пошкодження склопакету вікна розміром 12х20 см. Із замовлення та товарного чеку оплати за склопакет вбачається, що вартість склопакету для заміни пошкодженого складає 2000, 32 грн. Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, вирішуючи питання щодо відшкодування матеріальної шкоди, суд вважає, що вона підлягає задоволенню згідно заявлених позивачем позовних вимог, визнаних відповідачкою. Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Право кожної фізичної особи на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів, гарантоване статтями 32, 56, 62 Конституції України. Відповідно до\~ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Цивільне законодавство України, під моральною шкодою розуміє втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до ч. 1, п. 1, п. 2 ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:\~\~у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Згідно роз`яснень, викладених у пунктах 3, 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з?ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Під час вирішення позовних вимог в цій частині, суд також вважає можливим застосувати практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 28.05.1985 року у справі «Абдулазіз, [PERSON] і [PERSON] », в якому зазначається, що «з огляду на її природу, стверджувана моральна шкода не завжди може бути предметом чіткого доведення. Проте розумно припустити, що особи, які…зіткнулися з проблемами...можуть зазнати страждань і тривоги». Звідси випливає, що фактичною основою для висновку про наявність негативних наслідків у немайновій сфері потерпілої особи у більшості ситуацій може бути як таке розумне припущення про природність їх виникнення за подібних обставин. Крім того, моральну шкоду не можна відшкодувати у повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. У п. 52 рішення ЄСПЛ у справі "Ромашов проти України" від 27.07.2004 року зазначено, що завдана позивачу моральна шкода не може бути виправлена лише шляхом констатації самого факту порушення. У той же час, з метою дотримання справедливого балансу між інтересами позивача та можливостями відповідача, визначений позивачем розмір компенсації на відшкодування моральної шкоди - 1000 грн. не є завищеним та в повній мірі відповідає вимогам пропорційності завданої шкоди та можливістю її відшкодування без суттєвих негативних змін в житті відповідача, яка розмір відшкодування не оспорює. Відповідно до ч.ч. 1, 3\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов?язаних з розглядом справи. До витрат, пов?язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду надано договір про надання правової допомоги від 12 серпня 2019 року, свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю, протокол погодження договірної ціни, акт наданих послу з розрахунком витрат на правову допомогу. Згідно ч.1, ч.2, ч.6 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно квитанції позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 786,40 грн. З розміром судових витрат відповідач погодилася, а отже вони також підлягають стягненню з неї.

Outcome: approved