Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - адвокат Штендер М.В. звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що після смерті [PERSON] , котра померла [INFO] , залишилось спадкове майно право власності на земельну частку (пай) площею 2,19 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель ТзОВ «Явір», що розташоване на території Довгомостиської сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Судововишнянська міська рада Мостиського району Львівської області), відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №510086 від 15.06.2009р., зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за №369. Зазначає, що спадкодавець [PERSON] за життя своїм майном розпорядилася, а саме склала заповіт, згідно яким все свої майно в рівних частках заповіла своїм синам [PERSON] та [PERSON] , що встановлено рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 11.09.2013р. у справі №448/1334/13-ц. Стверджує,\~що [PERSON] \~і [PERSON] у відповідності до\~вимог ст.549\~ЦК України в редакції 1963 року, фактично прийняли спадщину після смерті матері [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Також вказав, що [PERSON] належним чином оформив спадщину, зокрема отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку вищезазначеної земельної частки (паю). Зазначає,\~що [INFO] \~помер [PERSON] ,\~який за\~життя своїм\~майном не\~розпорядився,\~заповіту не\~склав.\~До складу\~спадщини,\~яка відкрилась\~внаслідок його\~смерті,\~входить право\~власності на 1/2 частку вищевказаної земельної частки (паю) площею 2,19 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель ТзОВ «Явір», що розташоване на території Довгомостиської сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Судововишнянська міська рада Мостиського району Львівської області), яку такий фактично успадкував після смерті матері [PERSON] . Покликається на те, що спадщину після смерті [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла його дочка [PERSON] (позивачка), що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом. Стверджує, що інший спадкоємець за законом її (позивачки) брат [PERSON] (третя особа) на спадкове майно не претендує. Вказує, що через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу про право власності на зазначену земельну частку (пай), позивачка позбавлена можливості реалізувати та оформити свої спадкові права в позасудовому порядку. З огляду на наведені обставини, просить суд ухвалити рішення, яким визнати за позивачкою [PERSON] право власності на 1/2 частку спірної земельної частки (паю) площею 2,19 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , котрий помер [INFO] . Представник третьої особи із самостійними вимогами щодо предмета спору у даній справі, - [PERSON] адвокат Штендер М.В. звернувся до суду із позовом, покликаючись на те, що [PERSON] (третя особа) є сином спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] . Вказує, що після смерті останнього відкрилась спадщина, до складу якої входить право власності\~на 1/2 частку вищевказаної земельної частки (паю) площею 2,19 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель ТзОВ «Явір», що розташоване на території Довгомостиської сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Судововишнянська міська рада Мостиського району Львівської області), яку такий фактично успадкував після смерті матері [PERSON] , котра померла [INFO] . Покликається на те, що спадщину після смерті останнього у встановленому законом порядку прийняв [PERSON] (третя особа), що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом. Стверджує, що іншим спадкоємцем першої черги спадкування за законом, яка прийняла спадщину після смерті батька є його рідна сестра [PERSON] (позивачка). З огляду\~на наведені\~обставини,\~просить суд\~ухвалити рішення,\~яким визнати\~за ним,\~ [PERSON] , право власності на 1/4 частку спірної земельної частки (паю) площею 2,19 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , котрий помер [INFO] р Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак в матеріалах справи міститься ордер про надання правової допомоги, згідно якого її інтереси представлятиме представник адвокат Штендер М.В., який до закінчення підготовчого засідання надіслав на адресу суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, зокрема просить визнати за позивачкою [PERSON] право на 1/4 частку спірної земельної частки (паю) площею 2,19 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , котрий помер [INFO] , оскільки є інший спадкоємець першої черги спадкування за законом, - [PERSON] , який прийняв спадщину. Також в матеріалах справи міститься заява адвоката Штендера М.В., в якій такий зазначає, що просить розглядати справу за наявними матеріалами та без його (представника) участі. Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи міститься ордер про надання правової допомоги, згідно якого його інтереси представлятиме представник адвокат Штендер М.В. Також в матеріалах справи міститься заява адвоката Штендера М.В., в якій такий зазначає, що підтримує позовні вимоги свого довірителя, просить розглядати справу за наявними матеріалами та без його (представника) участі. Представник відповідача Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області в судове засідання не з`явився, проте подав заяву, в якій зазначив, що проти позовних вимог не заперечує та просить розглядати дану цивільну справу у його відсутності. Представник третьої особи Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області в судове засідання не з`явився, проте надіслав заяву-повідомлення від 20.01.2020р. за №01-16/13; копії сторінок спадкової справи №6/05, заведеної після смерті [PERSON] , котра померла [INFO] ; інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 13.01.2020р. №58984171, з якої слідує, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , в Мостиській державній нотаріальній конторі Львівської області заведено спадкову справу №6/05. Просив розглядати дану справу у його (представника) відсутності. Представник третьої особи Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області в судове засідання не з`явився, проте надіслав заяву-повідомлення від 08.01.2020р. за №08/01-16; копії сторінок спадкової справи №836/02, заведеної після смерті [PERSON] , котрий помер [INFO] . Просив розглядати дану справу у його (представника) відсутності Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності учасників справи, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У ч.4 ст.206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого засідання. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Судом встановлено, що [INFO] відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON] . Відповідно до роз`яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 Спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України 2003 року (ЦК), законами України "Про нотаріат", ;Про міжнародне приватне право", іншими законами та підзаконними нормативними актами, як нормами матеріального та процесуального права. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. У разі, коли спадщина, відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Згідно ст. 524 ЦК України в редакції 1963 року спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли і оскільки воно не змінене заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Згідно із ст. 534 ЦК України 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ст. 548 ЦК України 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. ст.548, 549 ЦК України 1963 року (діяли на момент відкриття спадщини), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2)якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, за ст.549 ЦК України спадкоємець вважається таким, що фактично прийняв спадщину, якщо він довів, що він вступив в управління або користування спадковим майном. Отже, оскільки спадкодавець [PERSON] померла [INFO] , то відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України на вказані правовідносини поширюється дія ЦК УРСР від 18.07.1963 року. До складу спадщини [PERSON] входить право на земельну частку (пай) площею 2,19 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель, які перебувають у колективній власності ТзОВ «Явір», що на території Довгомостиської сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Судововишнянська міська рада Мостиського району Львівської області), відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №510086 від 15.06.2009р., зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за №369. Як вбачається із матеріалів справи, спадкодавець [PERSON] за життя своїм майном розпорядилася, а саме 14.02.1996 року склала заповіт, посвідчений секретарем Довгомостиської сільській раді Мостиського району, яким усе свої майно заповіла в рівних частинах своїм синам [PERSON] та [PERSON] . Даний заповіт зареєстрований у реєстрі нотаріальних дій за №27. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема копії сторінок спадкової справи №6/05, заведеної після смерті [PERSON] , котра померла [INFO] , її син [PERSON] у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] та отримав Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна. Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається із 1/2 частки права на земельну частку (пай) площею 2,19 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із землі, яка перебуває у колективній власності ТзОВ «Явір», що на території Довгомостиської сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Судововишнянська міська рада Мостиського району Львівської області), відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №510086 від 15.06.2009р., зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за №369. Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області від 28.11.2018 року №2137, - спадкодавиця [PERSON] , котра померла [INFO] , постійно проживала та була зареєстрована в с.Довгомостиська Мостиського району Львівської області. Після смерті [PERSON] , її сини [PERSON] та [PERSON] стали доглядати за житловим будинком, сплачувати комунальні платежі. У відповідності до вимог ст. 549 ЦК УРСР суд розцінює такі дії останніх як вступ у фактичне володіння і управління спадковим майном, тобто приходить до висновку, що вона вчинила дії, які свідчать про прийняття спадщини. Протягом встановленого законом шестимісячного строку, що передбачений ч.2 ст.549 ЦК УРСР від 18.07.1963 року, спадкоємці [PERSON] та [PERSON] не заявили про відмову від даної спадщини. Судом не здобуто доказів, що є інші спадкоємці, які мають обов`язкову частку у спадщині та які у встановлений законом строк звернулись в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Підсумовуючи, суд вважає, що належне спадкодавцю [PERSON] спадкове майно, в тому числі право на земельну частку (пай) успадкували в рівних частинах саме її діти сини [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємці за заповітом, тобто кожен по 1/2 частці. [INFO] відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON] (батька позивачки [PERSON] та третьої особи [PERSON] ). До складу даної спадщини входило право на 1/2 частку права на земельну частку (пай) площею 2,19 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із землі, яка перебуває у колективній власності ТзОВ «Явір», що на території Довгомостиської сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Судововишнянська міська рада Мостиського району Львівської області), яке такий успадкував в порядку спадкування за заповітом після смерті своєї матері [PERSON] , котра померла [INFO] . Оскільки спадкодавець [PERSON] помер [INFO] , тобто у даному випадку спадщина відкрилася до набрання чинності ЦК України до 01 січня 2004р., то відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України на вказані правовідносини поширюється дія ЦК УРСР від 18.07.1963 року. Як вбачається із матеріалів справи, спадкодавець [PERSON] за життя своїм майном не розпорядився. У зв`язку з відсутністю заповіту, спадкування здійснюється за законом. Позивачка [PERSON] є дочкою спадкодавця [PERSON] , котрий помер [INFO] , а третя особа [PERSON] сином такого, та у відповідності до вимог ст.\~529\~ЦК УРСР спадкоємцями першої черги спадкування за законом. Як вбачається із матеріалів справи, зокрема копій сторінок спадкової справи №836/02, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у Першій Луцькій державній нотаріальній конторі, саме його діти дочка [PERSON] (позивачка) та син [PERSON] (третя особа), як спадкоємці першої черги спадкування за законом у встановленому законом порядку прийняли спадщину після смерті батька [PERSON] , - у відповідності до вимог ст. 549 ЦК України 1963 року (діяли на момент відкриття спадщини), і позивачка [PERSON] отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину спадкового майна. Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається із: грошових надходжень з належними процентами та компенсаціями в Луцькому відділенні Ощадбанку№6301/050. Інших спадкоємців першої черги спадкування за законом спадщини спадкодавця [PERSON] , які б у встановлені законом строки спадщину прийняли, судом не встановлено. Підсумовуючи вищевказане, суд вважає, що належне спадкодавцю [PERSON] спадкове майно, в тому числі право на спірну земельну частку (пай) успадкували у рівних частинах саме діти спадкодавця дочка [PERSON] (позивачка) та син [PERSON] (третя особа), тобто кожен по 1/4 частці. В той же час, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спірну земельну частку (пай) останні не можуть в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права, у зв`язку із чим звернулися до суду із зазначеним позовом. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть [PERSON] ; копією свідоцтва про смерть [PERSON] ; копіями сторінок спадкової справи №6/05, заведеної після смерті [PERSON] , котра померла [INFO] ; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 13.01.2020р. №58984171, з якої слідує, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , в Мостиській державній нотаріальній конторі Львівської області заведено спадкову справу №6/05; копіями сторінок спадкової справи №836/02, заведеної після смерті [PERSON] , котрий помер [INFO] ; копією довідки,\~виданої виконавчим\~комітетом Судововишнянської\~міської ради\~Мостиського району\~Львівської області\~від 28.11.2018\~року №2137,\~-\~якою підтверджується\~факт прийняття\~спадщини спадкоємцями\~після смерті\~спадкодавиця [PERSON] ,\~котра померла\~ [INFO] ; копією Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №510086 від 15.06.2009р., зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за №369; копіями паспортів позивачки [PERSON] та третьої особи [PERSON] ; іншими матеріалами справи. Оскільки у зв`язку з вищевикладеними обставинами питання про право позивачки та третьої особи [PERSON] на спірне майно (земельну частку (пай)) не може бути вирішено в позасудовому порядку, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання за ними права на вищевказане майно. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Положення ст.ст.81, 131 ЗК України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням його цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай). Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. З врахуванням викладеного, зокрема того, що судом достовірно встановлено, що позивачка [PERSON] та третя особа [PERSON] є спадкоємцями першої черги спадкування за законом спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті спадкодавця [PERSON] ; вони у передбачений законом спосіб (строк і порядок) прийняли дану спадщину; інших спадкоємців першої черги спадкування за законом судом не встановлено; до складу спадщини спадкодавця [PERSON] входять право на зазначену земельну частку (пай); право на спірну земельну частку (пай) було посвідчене Сертифікатом на право на земельну частку (пай), виданими і зареєстрованими у встановленому законом порядку, суд приходить до висновку, що обраний останніми спосіб захисту своїх порушених прав як визнання за ними права на спадкове майно є таким, що відповідає характеру спірних правовідносин сторін та характеру самих порушених прав позивачки та третьої особи [PERSON] , а тому може бути застосований судом. Узагальнюючи, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачкою [PERSON] \~та третьою\~особою [PERSON] права на спірну земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті їхнього батька - спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved