Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 20 жовтня 1994 року Долинським РВ ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис №193, стягнути з відповідачки на його користь 840,80 грн сплаченого судового збору та 900 грн понесених ним витрат на правову допомогу. Свої вимоги мотивує тим, що він 20.10.1994 уклав шлюб з відповідачкою. Від даного шлюбу у них народилось двоє синів ( [INFO] та [INFO] ), які на даний час повнолітні. Протягом останніх двох років вони хоча спільно проживають, однак сімейних стосунків не підтримують, таким чином між ними шлюбні відносини припинені. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідачка разом із молодшим сином постійно завдають йому фізичних та моральних страждань. Останні події, що мали місце наприкінці жовтня взагалі перейшли всі межі не тільки сімейних, а й людських відносин - побили його у його ж помешканні. З приводу отриманих тілесних ушкоджень він звертався в Долинську ЦРЛ, а також у поліцію. На даний час тривають слідчі дії щодо завданих йому тілесних ушкоджень. Відповідачка постійно затримується на роботі, що ставить під сумнів подружню вірність, про що вона і сама не заперечує. Після повернення додому влаштовує скандали, забирає у нього гроші, кредитні картки, документи, які він постійно змушений поновлювати. Така складна психоемоційна обстановка у сім`ї призводить до нервових зривів та вживання спиртного. Цим користується відповідачка та син, які спричиняють йому тілесні ушкодження, а потім ще викликають поліцію. Про сімейні проблеми відомо і їх старшому сину [PERSON] , який неодноразово приїжджав та намагався вплинути на відповідачку та молодшого сина. Однак розмови до тривалого мирного співжиття не призводять, а забрати його проживати до себе [PERSON] не може, бо сам тісниться з сім`єю у орендованій кімнаті. За його глибоким переконанням немає сенсу підтримувати сімейні відносини. Подальша реєстрація шлюбу суперечить його інтересам, тому просив шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому, шлюб розірвати та стягнути з відповідачки на його користь понесені судові витрати. Вказує, що хоче розлучитися, бо його не влаштовує поведінка та спосіб життя відповідачки, яка має, на його думку, іншого чоловіка. Вона багато палить газу, викоростовує без потреби електроенергію, забуваючи постійно виключити світло, а він повинен за все це платити. Діти у них повнолітні. Спір щодо спільного майна вирішать окремо. Примирення не хоче саме відповідачка. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала частково, не заперечила щодо розірвання шлюбу, однак вказала, що не погоджується з підставами, наведеними у позовній заяві, а також заперечує щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки не долучені належні докази на обґрунтування зазначеної позивачем суми. Вказала, що на розірвання шлюбу згідна, бо в умовах, які створює позивач, жити далі не можливо. [PERSON] безпідставно ревнує її до людей, яким вона носить пенсію, оскільки працює на пошті. Щодо звинувачень у його побитті, то він неодноразово безпідставно викликав поліцію, однак жодного факту не підтверджено. Саме неадекватність його поведінки викликає сумніви, навіть працівники поліції запропонували пройти йому медичний огляд. Вона ж намагалася зберегти сім`ю, оскільки разом прожили багато років. Проте чим дальше, тим його поведінка погіршується, як і ставлення до неї. Тому позов визнала за виключенням підстав про побиття, на обрунтування чого просила долучити до матеріалів справи відповіді, надані поліцією. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 13.11.2020 відкрито провадження у даній справі та призначено провести підготовче судове засідання за участю сторін. Відповідачка правом подати відзив на позов не скористалася, однак в судовому засіданні позов в частині розірвання шлюбу визнала. Ухвалою суду від 07.12.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 16 січня 2021 року від відповідачки надійшло клопотання про долучення письмових доказів, які протокольною формою ухвали суд постановив задовольнити та долучити відповіді з поліції до матеріалів справи. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі перебувають у шлюбі з 20 жовтня 1994 року, який зареєстрований Долинським районним відділом ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 193, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 09.10.2020 Долинським районним відділом ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (в.с.3) та копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданим повторно 25.06.2003 (а.с.32). 07 грудня 2020 року [PERSON] звернулася із заявою до начальника Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, в якій просить надати інформацію щодо викликів її чоловіка [PERSON] на неї, які були неправдивими (а.с.17). Відповідно до відповіді Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області за №6558 від 02.09.2020 [PERSON] повідомлено, що за його заявою від 03.08.2020 №4791 проведено перевірку, даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення та підстав для внесення відповідної інформації до ЄРДР немає (а.с.27). З відповіді Долинського ВП Калуського ВП ГУНП В Івано-Франківській області №9232 від 15.12.2020, наданій [PERSON] , встановлено, що (а.с.28-29): - 01.08.2020 отримано заяву та зареєстровано ЄО за № 4761 від [PERSON] про те, що син та дружина вчиняють насильство щодо заявника, виганяють з дому. Прибувши в село Якубів, дружина заявника та син надали письмове пояснення, в якому вказали, що не вчиняли домашнє насильство стосовно [PERSON] , що останній сам вчинив конфлікт з ними та здійснив неправдивий виклик працівників поліції, зателефонувавши на спецлінію 102. На гр. [PERSON] було винесено адміністративну постанову за ст.183 КУпАП; - 26.09.2020 отримано заяву та зареєстровано ЄО за № 6022 від [PERSON] про те, що йому погрожує дружина з сином. Зв`язок обірвався, додзвонитись не вдалось. Прибувши за вказаною адресою, стало відомо, що заявник [PERSON] зробив неправдиве повідомлення на лінію 102. Щодо останнього було винесено постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ст.183 КУпАП; - 28.10.2020 отримано заяву та зареєстровано ЄО за № 6646 про те, що в [ADDRESS] син та дружина у нетверезому стані нанесли тілесні ушкодження заявнику [PERSON] . Прибувши на місце події, вказане в повідомленні, та поспілкувавшись із дружиною та сином заявника, було встановлено, що фізичної сили чи будь-яких інших протиправних дій стосовно заявника не застосовувалось. Поспілкувавшись також із заявником, який перебував в стані алкогольного сп`яніння, та візуально оглянувши його, наявних видимих ознак нанесення йому тілесних ушкоджень не виявлено. По даній події відібрано у дружини та сина заявника пояснення. На заявника [PERSON] винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, так як він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, зателефонувавши на спецлінію "102", та повідомив про те, чого насправді не було; - 29.10.2020 отримано заяву, яку зареєстровано ЄО за № 6663, про те, що син гр. [PERSON] , 1970 р.н., вчинив фізичне насильство. Зброя відсутня. КШМД повідомлено Заявник: [PERSON] . Прибувши на місце події вказане в повідомленні та поспілкувавшись із дружиною та сином заявника останні повідомили, що фізичної сили чи будь-яких інших протиправних дій стосовно заявника не застосовувалось. Поспілкувавшись також із заявником, який перебував в стані алкогольного сп`яніння, та, візуально оглянувши, наявних видимих ознак нанесення заявникові тілесних ушкоджень не виявлено. Прибувши ШМД та оглянувши заявника, факту нанесення тілесних ушкоджень не підтверджено. На заявника винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ст. 183 КУпАП, так як він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння здійснив завідомо неправдивий виклик поліції та швидкої медичної допомоги, зателефонувавши на спецлінію ''102" повідомив про те, чого насправді не було; - 30.10.2020 та 31.10.2020 отримано заяви від [PERSON] про те, що син вчиняє насильство, застосовує фізичну силу, які також не знайшли свого підтвердження, за результатами яких заявника було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП. Отже, як вбачається з вищеописаних документів, між сторонами склалися напружені відносини, які вони самостійно врегулювати не можуть, як і проживати далі як одна сім`я при таких обставинах не бажають. Оцінка суду: заслухавши доводи сторін, дослідивши письмові докази в їх сукупності, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 24 СК України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивача про те, що між ним та дружиною припинилися будь-які шлюбні відносини, їхній шлюб носить формальний характер, між ними постійно виникають непорозуміння, чого не заперечила відповідачка. Сторони не бажають зберегти сім`ю за умов, які склалися, наполягають на розірванні шлюбу, вважають примирення між ними неможливим. Оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. При цьому, суд вважає за необхідне зауважити, що підстави позову, на які посилався позивач, а саме, що відповідачка разом із молодшим сином постійно завдають йому фізичних та моральних страждань, були спростовані стороною відповідача, зокрема у долучених відповідях з поліції вказано, що жоден з викликів поліції [PERSON] не підтвердився, більше того на самого заявника неодноразово було складено протокол за ст. 183 КУпАП (за завідомо неправдивий виклик спеціальних служб). Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб розірвати. Від відповідачки клопотань щодо зміни прізвища до суду не поступало. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст.141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить сплату судового збору в розмірі 840,80 грн, що підтверджується квитанцією (а.с.6) та оплату за надання послуг на професійну правничу допомогу у розмірі 900 грн, на підтвердження чого надає суду копію квитанції до прибуткового касового ордеру №01/35/2020 від 11.11.2020 на вказану суму за надання послуг адвокатом Васютин Я.В. та договір №35/2020 про надання професійної правничої допомоги від 09.11.2020 (а.с.5, 4). Враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, то з урахуванням положень ст.141. ЦПК України, слід стягнути на користь позивача з відповідачки 900,00 гривень понесених ним витрат на професійну правничу допомогу та 840,80 гривень судового збору. На підставі викладеного, ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 114, 160 СК України та

Outcome: approved