Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-21 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29 квітня 1997 року у Виконавчому комітеті Павлівської сільської ради Снігурівського району Миколаївській області зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей, з них син [PERSON] є неповнолітнім, народився 27.07.2000 року. З 2015 року шлюбні відносини фактично припинені через відсутність взаємопорозуміння та постійних сварок. Вважає, що збереження сім'ї неможливе, а тому просить суд шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Представник позивача подав суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність та у відсутність позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, на заочне рішення згоден (вх.№8138/18-вх від 22.12.2018р.). Відповідачка про причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не надала. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.\~\~ Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 29 квітня 1997 року Виконавчим комітетом Павлівської сільської ради Снігурівського району Миколаївській області між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], було зареєстровано шлюб (актовий запис №2); свідоцтво про шлюб серії І-ФП №154097, видане повторно 25 травня 2018 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу "Гринишак" (а.с.3). Від даного шлюбу сторони мають двох дітей, які на момент розгляду справи досягли повноліття, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою про склад сім"ї №4015 від 29.05.2018 року, виданої виконавчим комітетом Снігурівської міської ради Миколаївської області (а.с.7). Шлюбні відносини між подружжям припинені за постійних сварок та непорозумінь у сімї, втрати почуття любові і поваги один до одного; сторони припинили спільне проживання з 2015 року; діти проживають з позивачем. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч.2\~ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, примирення між сторонами не є можливим, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка до суду не з»являється, подружжя тривалий період проживають окремо, а тому збереження даної сім'ї не відповідало б інтересам сторін, а отже позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення на підставі ст.112 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved