Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

03.03.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить позбавити його батьківських прав щодо малолітньої доньки - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що відповідач ухиляється від виконання обов'язків по утриманню та вихованню своєї доньки, не піклується про її фізичний і духовний розвиток. На сьогоднішній день згідно вироку суду від 01.04.2008 року відповідач відбуває покарання у Коростенській виправній колонії. Представник органу опіки та піклування і прокурор позов підтримали в повному обсязі з підстав, зазначених в ньому, зазначили, що позбавлення відповідача батьківських прав відповідатиме інтересам дитини. Відповідач в судове засідання не прибув, оскільки перебуває в Коростенській виправній колонії УДПС України в Житомирській області №71. Судом належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, однак заперечення проти позову не подав. Третя особа [PERSON] не заперечила щодо обставин викладених в позові та просила задовольнити позовні вимоги. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що відповідач у справі є батьком неповнолітньої - [PERSON], [INFO] /а.с.13/. Рішенням міського голови Новоград-Волинської міської ради від 11.06.2014 року призначено опікуна - [PERSON] /а.с.12/. Мати дівчинки померла [INFO] /а.с.14/. Вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду від 01.04.2008 року відповідача було засуджено до десяти років позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі за вчинення злочину, передбаченого ст. ст. 152 ч. 3, 153 ч. 2, 296 ч. 1 КК України /а.с.15-17/. Частиною 1 ст. 164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Це, зокрема, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" № 3 від 30.03.2007 року, роз'яснено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Відповідно до висновку Органу опіки від 23.02.2015 року /а.с.7/, який узгоджується з матеріалами справи та відповідачем не спростований належними та допустимими доказами, [PERSON] не піклується про фізичний та духовний розвиток доньки, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, підготовку до самостійного життя тощо, що негативно впливає на фізичний розвиток дівчинки, як складову виховання. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню малолітньї доньки [PERSON], не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не виявляє щодо доньки батьківської турботи та піклування, не цікавиться її життям, здоров'ям, навчанням, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. За таких обставин, враховуючи також думку дочки [PERSON], якій на час розгляду справи виповнилось 10 років і яка не хоче проживати разом з батьком, суд вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав відповідатиме інтересам неповнолітньої дитини.

Outcome: approved