Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

10 лютого 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Брюховицької селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є дочкою [PERSON], яка померла 05.02.2007 року. Після її смерті у Шостій державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа №131 за 2008 рік. Єдиною спадкоємицею за законом є вона. Спадщина, яка відкрилася після смерті матері, складається з частки в квартирі на вул.Полуботка, 3/63 в місті Львові та земельної ділянки площею 0,0595 га, яка розташована за адресою: Львівська область, м. Львів, смт. Брюховичі, вул. Львівська-Смолиста, 16 для ведення індивідуального садівництва. Позивачка, в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті [PERSON], шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Шостої львівської державної нотаріальної контори. 08 квітня 2008 року Шостою львівською державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадкування за законом на частку в квартирі, яка належала [PERSON] У видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,0595 га, розташовану за адресою смт. Брюховичі, вулиця Львівська-Смолиста, 16 переданої для ведення індивідуального садівництва, яка належить спадкодавцю на праві приватної власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю І-ЛВ №092458 від 25 квітня 2002 р. було відмовлено, оскільки не надано державному нотаріусу оригіналів правовстановлюючих документів. Згідно копій документів, які надані Головним управлінням Держгеокастру у Львівській області, були допущені помилки в прізвищі [PERSON], вживалась буква «і» замість «и». У звязку з тим, що правовстановлюючі документи було втрачено, позивач позбавлений можливості оформити спадщину в позасудовому порядку, а тому змушений звернутися до суду за захистом. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, покликаючись на обставини, зазначені в позові. Відповідач представник Брюховицької селищної ради в судове засідання не зявився, скерував в суд заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є дочкою [PERSON], яка померла 05.02.2007 року. Після смерті [PERSON] у Шостій державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа №131 за 2008 рік. [PERSON] єдина спадкоємиця за законом. До складу спадщини входить частка в квартирі на вул.Полуботка, 3/63 в місті Львові та земельна ділянки площею 0,0595га для ведення індивідуального садівництва за адресою: Львівська область, м. Львів, смт. Брюховичі, вул. Львівська-Смолиста, 16. Позивачка, в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті [PERSON], шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Шостої львівської державної нотаріальної контори. У видачі Свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,0595 га для ведення індивідуального садівництва, розташовану за адресою смт. Брюховичі, вулиця Львівська-Смолиста, 16, яка належала спадкодавцю на праві приватної власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю І-ЛВ №092458 від 25 квітня 2002р. позивачці відмовлено, оскільки державному нотаріусу не надано оригіналів правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку. Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю І-ЛВ №092458 від 25 квітня 2002р., наданого Головним управлінням Держгеокастру у Львівській області, [PERSON], яка мешкає в м.Львові, вул.Полуботка,3/63, на підставі рішення виконкому Брюховицької селищної ради №474 від 18.08.2001р. належить на праві власності земельна ділянка площею 0,0595га для ведення індивідуального садівництва, розташовану за адресою смт. Брюховичі, вулиця Львівська-Смолиста, 16, З оглянутої копії рішення виконкому Брюховицької селищної ради №474 від 18.08.2001р. вбачається, що у рішенні про передачу у власність вказаної земельної ділянки зазначено прізвище власника [PERSON], хоча у попередніх рішеннях про надання дозволу на збір матеріалів попереднього погодження та затвердження цих матеріалів зазначають прізвище [PERSON]. Суд вважає допущену в Державному акті на право власності на землю помилку в прізвищі [PERSON] несуттєвою, оскільки імя та по батькові, адреса місця її проживання збігаються. Згідно п.2 ст.373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з право чинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до змісту ст.1216 ЦК України, у разі спадкування права та обовязки спадкодавця переходять до спадкоємців. За ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. Відповідно до ст.1270 ЦК України у шестимісячний термін позивачка звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, отже спадщину вона прийняла. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як вбачається з Інформаційного листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" - п.3.1. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання ...у разі втрати документа, який засвідчує право власності (ст. 392 ЦК). Отже, встановлено, що [PERSON] набула у власність земельну ділянку для ведення індивідуального садівництва, площею 0,0595га за адресою: вул. Львівська - Смолиста, 16 смт. Брюховичі, що підтверджено Державним актом на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №092458, виданим Брюховицькою селищною Радою народних депутатів 25 квітня 2002 року та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2759. Спадкоємець [PERSON] не може оформити своє право на спадщину на цю земельну ділянку у звязку з втратою правовстановлюючого документу. Це право підлягає захисту шляхом його визнання в судовому порядку. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підставний та підлягає задоволенню.

Outcome: approved