Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаними позовними вимогами до [PERSON], просив стягнути на свою користь з відповідача суму збитків у розмірі 77 605,0 гривень, витрачених на ремонт пошкодженого автомобіля, суму в 700,0 гривень витрат на проведення експертизи, 350,0 гривень витрат на послуги автомобіля-евакуатора, суму в 570,24 гривень витрат на роботи, проведені сервісною службою БМВ "Емералд-Моторс", 328,80 гривень витрат на послуги СТО при проведенні експертизи, 42,96 гривень витрат на надсилання телеграми, разом - 79 597,0 гривень, а також на правову допомогу у розмірі 3 000,0 гривень та витрати на судовий збір у розмірі 796,0 гривень та 121,80 гривень, посилаючись на таке. « 31» травня 2014 року відбулася дорожньо-транспортна пригода, відповідно до обставин якої відповідач [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], о 14 годині у місті Одесі на розі узвозу [PERSON] та вулиці Балківської, не врахувала дорожні умови та скоїла виїзд на перехрестя на заборонений сигнал світлофора, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем [NUMBER], який належить позивачу. В результаті зіткнення, автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 07 серпня 2014 року [PERSON] визнано винною у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу. Згідно висновком експерта № 231/14 від 02 липня 2014 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди власнику автомобіля [NUMBER], заподіяно шкоду в розмірі 42 163,62 гривень. Крім цього, позивач зазнав додаткових витрат: витрати на експертне дослідження механічних пошкоджень автомобіля у розмірі 700,0 гривень, 350,0 гривень - витрат на послуги автомобіля-евакуатора, 570,24 гривень витрат на роботи, проведені на сервісною службою БМВ "Емералд-Моторс", 328,80 гривень витрат на послуги СТО при проведенні експертизи, 42,96 гривень витрат на надсилання телеграми. Таким чином загальна сума, пред'явлена позивачем до стягнення з відповідача, становить 77 605,0 гривень. Також позивач зазнав витрати на сплату судового збору та витрати, пов'язані з правовою допомогою. Відповідач в судове засідання не з'явився неодноразово, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив. Відповідно до раніше поданих заперечень представника відповідача, остання позовні вимоги визнала частково, не у повному обсязі, зокрема представник відповідача визнав обґрунтованим позов в частині стягнення в сумі 24 331, 50 грн. (23 281,50 гривень матеріальної шкоди + 700,00 гривень вартість оцінки ТЗ + 350,00 гривень послуги автомобіля-евакуатора), в іншій частині позову просили суд відмовити. Представник позивача надав суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача в останнє судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце його проведення, не надавши доказів поважності причин його неявки у судове засідання. Беручи до уваги, що сторона відповідача скористалася своїми процесуальними правами участі у судових засіданнях, надала письмові заперечення, в особі її представника брала участь у дослідженні наданих доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи та постановлення рішення в очному порядку. При цьому, суд має взяти до уваги сповіщення представника відповідача про судове засідання на 04.12.2014 року (а.с. 109), що є доказом одночасно й сповіщення самого відповідача, а також застосувати правило пункту 2 частини 1 статті 169 ЦПК України, за яким суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу, у разі першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними. Наведене правило зобов'язує суд оголосити про відкладення розгляду справи лише в тому випадку, якщо мала місце перша неявка в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі (зокрема, й представника відповідача), оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, за умови, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними. У зв'язку з неповідомленням стороною відповідача про поважні причини такої неявки у судове засідання суд не вправі визнавати їх такими, що носять поважний характер, що позбавляє суд права відкладати розгляд справи, одночасно зобов'язує постановити рішення по суті позовних вимог в порядку очного розгляду, оскільки ця сторона скористалася можливістю надати свої заперечення проти позову разом з відповідними доказами на обґрунтування цього. Суд вислухав пояснення позивача, представників сторін, дослідив матеріали справи, за наслідками чого вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів. 31 травня 2014 року відбулася дорожньо-транспортна пригода, відповідно до обставин якої [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], о 14 годині у місті Одесі на розі узвозу [PERSON] та вулиці Балківської, не врахувала дорожні умови та скоїла виїзд на перехрестя на заборонений сигнал світлофора, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем, марки «БМВ», д/н [NUMBER], який належить позивачу. В результаті зіткнення обидва автомобіля отримали механічні пошкодження. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 07 серпня 2014 року відповідачку [PERSON] визнано винною у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425,0 гривень. Відповідно до висновку експерта № 231/14 від 02 липня 2014 року, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди власнику автомобіля [NUMBER], заподіяно шкоду у розмірі 42 163,62 гривень. Проте, дійсна вартість відновлювального ремонту перевищила розмір заподіяної шкоди, так, згідно з актом виконаних робіт СТО ФОП - [PERSON] № GAS - 001303625 від 20.08.2014 року та квитанції до прибуткового касового ордеру № 47 від 20.08.2014 року вартість ремонту пошкодженого автомобіля позивача склала 77 605,00 гривень. Зазначені витрати суд визнає обґрунтованими, оскільки втрати, яких зазнав позивач, викликані саме протиправними діями [PERSON] Суд при визначенні розміру належного відшкодування виходить з принципу реального виконання зобов'язання й вимогами ч. 2 ст. 1192 ЦК України, за якою розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. При цьому, розмір витрат на відновлення пошкодженого автомобіля позивача заперечений належними та допустимими доказами відповідачем та її представником не був. До спірних правовідносин підлягають застосуванню правила про відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, передбачені у ст. 1188 ЦК України, за пунктом 1 частини 1 якої шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з п. 8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» спір про відшкодування шкоди, завданої при цьому самим джерелам підвищеної небезпеки кожним із їх володільців перед іншим із них, вирішується за правилами статті 1188 ЦК, а саме: шкода, завдана одному з володільців із вини іншого, відшкодовується винним; не відшкодовується шкода, завдана володільцю лише з його вини; за наявності вини всіх володільців розмір відшкодування визначається судом у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (тобто залежно від ступеня вини кожного); у разі відсутності вини володільців у взаємному завданні шкоди жоден із них не має права на відшкодування. За загальним правилом частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому, обов'язок доведення відсутності вини заподіювача шкоди покладається на останнього в силу презумпції вини, сформульованої правилом частини 2 статті 1166 ЦК України, за якою особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Також судом встановлено та частково визнано відповідачем, що позивач [PERSON] зазнав додаткових витрат, пов'язаних з відновленням пошкодженого автомобілю, а саме в таких сумах: 700,00 гривень - на проведення експертного дослідження, 350,00 гривень - на послуги автомобіля-евакуатора, 570,24 гривень - на оплату робіт, проведених сервісною службою БМВ "Емералд-Моторс", 328,80 гривень - на послуги СТО при проведенні експертного дослідження, 42,96 гривень - на надсилання телеграми. Таким чином, в результаті протиправних дій [PERSON] позивачу завдано майнову шкоду в розмірі 79 597,00 гривень. Щодо заперечень представника відповідача щодо неналежного розрахунку суми витрат, з огляду на помилкове включення фізичного зносу деталей суд дійшов наступного. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в п. 9 його постанови від 27.03.92 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). Таким чином, вартість зношених пошкоджених деталей підлягає врахуванню у випадку, якщо вказані комплектуючі не змінювались, а відновлювались. З огляду на вказане, суд критично відноситься до цих доводів відповідача. Щодо вимоги відповідача про передачу старих замінених деталей [PERSON] Вказана вимога відповідача, що викладена у письмових запереченнях до позову від 18 листопада 2014 року, за своїм змістом є самостійною позовною вимогою, як в самостійному порядку, так і разом зустрічним позовом до суду відповідач з цього приводу не звертався, з огляду на що вказана вимога сформульована всупереч положенням ст. ст. 118-120 ЦПК України та не може розглядатися судом у цьому судовому провадженні. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, суд вважає за необхідне частково стягнути з [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 795,97 гривень, сплачений за подачу позовної заяви, та 121,00 гривень, сплачені за заявою про забезпечення позову. Також підлягає задоволенню вимога позивача щодо відшкодування витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги по зазначеній справі, оскільки позивач не має спеціальних знань та в силу протиправних дій саме відповідача був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Outcome: partial