Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

09.04.2019 на адресу Криворізького районного суду Дніпропетровської області, за підсудністю з Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу, надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до [PERSON] , в якій позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 27.07.2005 в розмірі 14671,13 грн., станом на 31.07.2018, яка включає заборгованість: за кредитом - 1996,90 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 14932,63 грн., яка підлягає зменшеню на суму 3433,22 грн., яка задоволена судовим наказом Саксаганського районного суду м Кривого Рогу від 18.03.2009 про стягнення з відповідача заборгованості, а також штрафи відповідно до п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина) та 674,82 грн. штраф (процентна складова). Також просив стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 1762 грн. В обґрунтування пред`явлених вимог вказує, що 27.07.2005 між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладено кредитний договір, за умовами якого позивач надав відповідачеві кредит в розмірі 3300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Своїм підписом у Заяві відповідач надав згоду на те, що вказана Заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», «Тарифами Банку», складають між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі, - Договір), який по своїй суті фактично є договором приєднання в розумінні ч.1 ст. 634 ЦК України. Згідно з п. 3.2, 3.3 Умов і Правил надання банківських послуг, відповідач надав свою згоду на зміну (збільшення або зменшення) банком кредитного ліміту у будь-який момент. Свої зобов`язання за кредитним договором від 27.07.2005 банк виконав належним чином, надавши відповідачу кредит в обумовленому розмірі. Натомість відповідач, в порушення умов договору, свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим має заборгованість за кредитним договором, яка підлягає стягненню на користь позивача в примусовому порядку, а також сплачений за подання позову судовий збір в розмірі 1921 грн. Представник позивача правом на участь в судовому засіданні не скористався, просив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, за відсутності представника банку, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 4, 22). Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 41), однак до суду повторно не з`явилася (а.с. 57, 59-60), про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надав, відзиву не подано. Відповідно до п. 2 ч.7, ч.8 ст. 128 ЦПК України, про час та місце розгляду справи відповідач вважається повідомленим належними чином. За даних обставин, неодноразові неявки відповідача в судове засідання суд розцінює як намір затягування розгляду справи, що суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 1950 року. Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів в силу ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.07.2005 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», яке змінило найменування на АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 16-20) та [PERSON] (а.с. 15) укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, у якій відповідач підтвердив своїм підписом, що вказана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами складає Договір про надання банківських послуг, а також що він ознайомлений з умовами кредитування та погоджується на них (а.с. 9-14, 54). По суті вказаний договір є договором приєднання в розумінні ч. 1 ст. 634 ЦК України, якою визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, що може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 3.2, 3.3. Умов та Правил [PERSON] надав свою згоду на прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, його встановлення та зміну за рішенням чи ініціативою Банку. Згідно умов вказаного договору [PERSON] отримав кредитний ліміт в розмірі 2000 грн. на пластикову картку (а.с. 45), який в подальшому збільшено до 3300 грн., що підтверджується довідку про зміну умов кредитування. [PERSON] користувався кредитними коштами, що підтверджується розрахунком заборгованості наданим позивачем (а.с. 6-7), випискою за кредитною карткою (а.с. 47-53). За умовами кредитування [PERSON] , зобов`язався повернути кредитодавцю суму кредиту та відсотки за користування кредитом в розмірі 3 % на місяць з розрахунку 360 днів у році, з погашенням заборгованості щомісячними платежами в розмірі 7 % від суми заборгованості. Саме такий розмір відсоткової ставки застосовано в розрахунку заборгованості за кредитом (а.с. 6-7). Пунктом 8.6. Умов та правил надання банківських послуг передбачено штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань 500 грн. + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісії (а.с. 12 зворот). Погашення заборгованості за кредитом, сплата відсотків за користування ним, комісії здійснюються позичальником шляхом поповнення картки через внесення на неї коштів в готівковому чи безготівковому порядку та зарахування їх банком на картковий рахунок позичальника, а також шляхом договірного списання грошових коштів на підставі договору (п. 5.6. «Правил користування платіжною карткою»). Відповідно до п. 4.6. Умов та Правил, відповідач доручив банку списувати з карткового рахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг, визначену Тарифами Банку при настанні термінів платежу, в тому числі з метою повного чи часткового погашення боргових зобов`язань. Відповідно до п. 9.12 Умов та Правил, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Беручи до уваги відсутність будь-яких повідомлень від сторін щодо припинення дії кредитного договору від 27.07.2005, суд приходить до висновку, що він є діючим. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У силу ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, при цьому одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Імперативним приписом ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобов`язання. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання перед [PERSON] за кредитним договором від 27.07.2005 виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі 3300 грн., що підтверджується фактом користування відповідачем картковим рахунком та використанням кредитних коштів, відповідно до розрахунку заборгованості (а.с. 6-7) та випискою по рахунку (а.с. 47-52), довідкою про зміну умов кредитування (а.с. 45). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих кредитних коштів, якому відповідає право вимоги кредитора (ч.1 ст. 509 ЦК України) вимагати їх повернення. Натомість позичальник свої зобов`язання не виконував належним чином, допускаючи їх періодичне прострочення, в результаті чого станом на 31.07.2018 утворилась заборгованість за кредитом - 1996,90 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 14932,63 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Разом з тим, Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.03.2009 з відповідача вже стягнуто заборгованість в розмірі 3433,22 грн., на яку відповідно підлягає зменшенню сума заборгованості за кредитом (а.с. 5). Вказаний судовий наказ не містить розшифрування заборгованості на складові. Відповідно до 534 ЦК України, якщо сума проведеного платежу не є достатньою для виконання грошового зобов`язання в повному обсязі, сума заборгованості погашається в черговості: у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання, у другу чергу - проценти і неустойка, а в третю чергу - основна сума боргу. Беручи до уваги викладе суд вважає за необхідне віднести суму стягнену на підставі судового наказу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу на погашення процентів за користування кредитом. Відповідно сума заборгованості за кредитом, враховуючи тіло кредиту та проценти за користування кредитом, складає 13496,31 грн. (1996,90 грн. + 11499,41 грн. (14932,63 грн. - 3433,22 грн. (сума стягнутої заборгованості за судовим наказом). Виходячи зі змісту ст. ст. 546, 548, 549 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися відповідно до вимог закону або умов договору, зокрема, неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі порушення зобов`язання. Відповідно до ст. 549 ЦПК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Оскільки умовами договору визначено право позивача на отримання штрафів у разі прострочення зобов`язань: фіксована частина - 500 грн. та процентна складова - 674,82 грн., то виходячи з доведеності факту порушення грошового зобов`язання, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача нараховані суми штрафів за прострочене зобов`язання в розмірі 500 грн. та 674,82 грн. Аналізуючи перелічені вище докази в їх сукупності, встановивши обставини неналежного виконання [PERSON] кредитно-договірних зобов`язань за кредитним договором від 27.07.2005 станом на 31.07.2018, а саме за тілом кредиту - 1996,90 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом - 11499,41 грн., штраф фіксована частина - 500 грн. та штраф відсоткова складова - 674,82 грн., суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в загальному розмірі 14671,13 грн. (з розрахунку: 1996,90 грн. + 11499,41 грн.+ 500 грн.+ 674,82 грн.). Оскільки позовні вимоги задоволено, тому

Outcome: approved