Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що у неї з відповідачем є спільна донька [PERSON], якій [INFO] виповнилось 18 років. На даний час вона навчається в Дрогобицькому державному педагогічному університеті ім. Івана Франка соціально-гуманітарного факультету і навчається на платній основі. Її коштів не вистачає на прожиття доньки та на оплату за навчання, вартість якого становить 7400 грн. в рік. Відповідач не цікавиться життям доньки, не вникає в її потреби і добровільно надавати матеріальну допомогу не бажає, а тому змушена просити суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на дитину в частці від його доходу, а саме по ? частині всіх видів його заробітку щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-ох річного віку. Позивачка в судовому засіданні уточнивши позовні вимоги, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на доньку [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до закінчення нею навчання. Доповнила, що відповідач здійснив оплату за навчання доньки за перший семестр, а за другий оплатить вона, так як їхні обов'язки щодо дитини є рівними. Просить позов задоволити. Відповідач та його представник [PERSON] позов визнали частково та пояснили, що відповідач погоджується сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі, оскільки він працює лише шість місяців з дванадцяти. Крім цього, він оплатив за перший семестр навчання доньки, а тому вважає, що сплатив аліменти на пів року наперед. Просить стягувати аліменти в користь доньки, оскільки вона є повнолітньою, а не в користь позивачки, як вона зазначає в своєму позові. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як встановлено в судовому засіданні і сторонами не оспорюється, а тому доказуванню не підлягає, [PERSON] та [PERSON] є батьками для [PERSON], [INFO], яка на даний час є повнолітньою, проживає разом з матір"ю та продовжує навчання у Дрогобицькому державному педагогічному університеті ім. Івана Франка на соціально-гуманітарному факультеті, на платній формі навчання. Термін навчання з 01.09.2013 року по 30.06.2017 року, що стверджується довідкою № 669 від 05.11.2013 року, виданою ДДПУ ім. Івана Франка. Обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття, а у випадку передбаченому ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Суд приймає до уваги доводи відповідача про надання ним матеріальної допомоги для оплати за навчання повнолітньої доньки, однак, як встановлено в судовому засіданні, в даний час між позивачем та відповідачем виник спір з приводу утримання повнолітньої дитини, а тому суд переконаний, що позивачка потребує допомоги на утримання доньки, а відповідач зобов'язаний та частково погоджується їй таку допомогу надавати. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При таких обставинах, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивачки слід стягувати аліменти на утримання повнолітньої доньки на час її навчання і визначає їх в розмірі по 1/5 частині всіх видів заробітку щомісячно, до закінчення нею навчання, тобто по 30.06.2017 року включно, але не більше як до досягнення нею 23 років. Разом з тим, суд вважає необґрунтованими доводи представника відповідача про необхідність стягнення аліментів у твердій грошовій сумі через те, що відповідач працює лише шість місяців з дванадцяти в році, оскільки таке визначення розміру аліментів є правом позивача. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved