Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

02 листопада 2015 року [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON]про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що з 2010 року до кінця 2014 року з відповідачем вона проживала однією сім'єю. Від спільного життя мають сина - [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. Після фактичного припинення спільного проживання відповідач деякий час надавав матеріальну допомогу, але з серпня 2015 року таку допомогу не надає, мотивуючи тим, що не має такої можливості. Крім того, відповідач сплачує аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], на користь 3-ї особи у справі - [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача. Згідно закону відповідач повинен утримувати дитину та сплачувати аліменти на моє утримання до досягнення дитиною віку 3-х років. Відповідач працює, на обліку в медичних закладах не перебуває, має постійну роботу, тому може надавати допомогу на утримання нашої дитини. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], аліменти на свою користь на утримання сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітної плати ( доходів) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Стягнути з відповідача, аліменти на свою користь на її утримання в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітної плати ( доходів) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, до 05 березня 2016 року. (а.с.1). Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні просила позов задовольнити, але якщо не будуть порушені права її дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 425851 від 02 квітня 2013 року, актовий запис 152 (а.с.2). В шлюбі у відповідача [PERSON] та третьої особи [PERSON] народилася дитина: син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 266754 від 27 липня 2004 року, актовий запис 380 (а.с.3). Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19.11.2012 року стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання її дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. (а.с. 12). [PERSON] призначено допомогу при народженні дитини [PERSON], що підтверджується довідкою № 2708 від 13.11.2015р. (а.с.19). 01.04.2010 року відповідача [PERSON] звільнено з роботи за власним бажанням, що підтверджується записом, зробленого в трудовій книжці БТ-ІІ № 4113124 (а.с.20). Згідно звіту про здійснені розрахунки та виплати ПАТ "Интерпайп НТЗ" заборгованість відповідача [PERSON] перед третьою особою [PERSON] по виплаті аліментів станом на 01.11.2015р. складає 7836грн. 86 коп. (а.с.21). Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Положеннями ч.2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved