Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

05 серпня 2019 року [PERSON] пред`явив вказаний позов, посилаючись на наступні обста- вини. [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої залишилась земельна частка (пай) розміром 4,967 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земе- льну частку (пай) серії ОД № 0122867 , виданого Татарбунарською районною державною адмініст- рацією 24.10.1996 р. Нотаріусом йому було відмовлено у оформленні спадщини у зв`язку з втра- тою шестимісячного строку надання заяви про прийняття спадщини, ненадання доказів фактич- ного прийняття спадщини та ненадання оригіналів документів на успадковане майно. Після смерті спадкодавця він фактично прийняв спадщину, вступив в управління спадковим майном, оскільки проживав разом з матір`ю без реєстрації з початку 1995 року та по день її смерті. Оригінал право- встановлюючого документу, що підтверджує право на земельну частку у нього відсутній, про вт- рату документу ним розміщено оголошення в газеті «Татарбунарський вісник». Зважаючи на те, що успадкувати право на земельну частку (пай) у нотаріальному порядку він не має можливості, просив визнати за ним право на спадкове майно. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, в.о. сільського голови надав заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнав, відзиву на позов не подав. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснюється. Як передбачено ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження за наявними у справі доказами у зв`язку з визнанням позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для то- го законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В силу ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або доб- ровільності їх визнання. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. З копій: паспорту серії [NUMBER] та свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7) видно, що позивач народився [INFO] в с.Нерушай Татарбунарського району Одеської облас- ті, його матір`ю зазначена [PERSON] Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.5), матір позивача [PERSON] померла [INFO] в с.Нерушай Татарбунарського району Одеської області. З копії сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0122867 (а.с.6) видно, що право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім.Шевченка в с.Нерушай Татарбунарського району Одеської області, розміром 4,97 в умовних кадастрових ге- ктарах передано [PERSON] . Згідно інформації відділу у Татарбунарському районі Головного управління Держгеокадаст- ру в Одеській області за № 244/151-19 від 16.07.2019 р. (а.с.8), нормативна грошова оцінка одиниці площі ріллі по Одеській області становить 31167,66 грн. Відмова нотаріуса від 26.07.2019 р. № 301/01-16 (а.с.9) свідчить про неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) померлої [INFO] [PERSON] з причини втрати ним шестимісячного строку надання заяви про прийняття спадщини, нена- дання доказів фактичного прийняття спадщини та ненадання оригіналів документів на успадкова- не майно. Довідками виконкому Нерушайської сільської ради №№ 596, 597 від 25.07.2019 р. (а.с.18) пі- дтверджується, що [PERSON] після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , фактично вступив в управління спадковим майном, яке складається із земельної частки (паю) розміром 4,97 в умовних кадастрових гектарах, посвідчену сертифікатом серії ОД № 0122867. На момент смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з нею без реєстрації постійно з початку 1995 року по день її смерті, прожи- вав її син [PERSON] , який здійснював за нею догляд у зв`язку з похилим віком та хворобою. Газета "Татарбунарский вестник" № 28 від 27.07.2019 р. містила оголошення про недійсність сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0122867 , виданого на ім`я [PERSON] , що вбачається з її копії (а.с.16). В силу ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Згідно ст.5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випад- ків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За змістом п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України,положення цього Коде- ксу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набран- ня ним чинності. Таким чином, до відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство, чинне на час відкриття спадщини. Оскільки спадщина по даній справі відкрилась [INFO] , в день смерті спадкодавця [PERSON] , на той час діяв ЦК УРСР (1963 року), зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення спірних правовідносин. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР (1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спад- коємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. При- йнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Момент від- криття спадщини міститься в правилі ст.525 цього Кодексу, а саме моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Згідно ч.ч.1,2 ст.549 ЦК УРСР (1963 р.), спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За змістом розділу VІІ вказаного Кодексу, прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. Відповідно до ч.1 ст.529 (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. В силу ст.550 ЦК УРСР, якщо спадкоємець в установлений ст.549 цього Кодексу строк всту- пив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно за на- явності інших спадкоємців і спору між ними (п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 р. (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30.05. 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду циві- льних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду ци- вільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні встановлено, що позивач є сином померлої [PERSON] , а отже, спадко- ємцем першої черги за законом, однак, перешкодою в отриманні ним свідоцтва про право на спад- щину на право на земельну частку (пай) є те, що оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) втрачено. Отже, за [PERSON] може бути визнано право на земельну частку (пай) розміром 4,97 в умо- вних кадастрових гектарах, що залишилася після смерті [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved