Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Представник [PERSON] - [PERSON] 24.07.2015 року звернулась до суду з вищезазначеним позовом, яким просить поновити строки позовної давності та визнати недійсним договір купівлі-продажу від 07 березня 1996 року щодо купівлі-продажу садового будинку з господарсько-побутовими спорудами, що розташований у Садівницькому товаристві «Авіатор» по [ADDRESS] укладеного між [PERSON] та [PERSON], обґрунтовуючи позов тим, що під час розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] останній стало відомо що 07.03.1996 року [PERSON] придбано у власність садовий будинок з господарсько-побутовими спорудами, що розташований у Садівницькому товаристві «Авіатор» по [ADDRESS] Як було встановлено рішенням суду від 24 червня 2010 року садовий будинок з спорудами продано [PERSON] [PERSON] [PERSON]. Зазначив, що при укладанні договору купівлі-продажу від 07 березня 1996 року між [PERSON] та [PERSON] у продавця не було правовстановлюючих документів на вчинення правочину і вона не була власником відчужу вального майна. Крім того, вказав, що у відповідності до листа від 26.06.2015 року Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна за [PERSON] не було проведено реєстрацію права власності на нерухоме майно - житловий будинок ділянка [ADDRESS] станом на 31.12.2012 року, а тому у [PERSON] не було права власності на оспорюване нерухоме майно, так як її батько - [PERSON] не приватизував садовий будинок з господарськими спорудами, а тому не міг мати у власності зазначене майно. В той же час у [PERSON] у відповідності до свідоцтва про право власності, виданого на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення м. Києва від 08 грудня 2005 року № 2332-С/ГК набула право власності на спірний будинок, як на майно в порядку приватизації. Зазначила, що членство у садівницькому товаристві Авіатор» передбачено діючим статутом, а продавець [PERSON] не зверталась із заявою щодо вступу в товариство, а також всупереч статуту не зареєструвала договір купівлі-продажу в СТ «Авіатор». Крім того, просить поновити строк позовної давності посилаючись на те, що [PERSON] тільки в 2010 році стало відомо про грубе порушення житлових інтересів. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов та просила його задовольнити посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Представник [PERSON] - [PERSON] подала до суду заперечення, яким просить відмовити в позові в повному обсязі посилаючись на його необґрунтованість. Крім того просила застосувати строк позовної давності, оскільки позивач довідалась про договір купівлі-продажу в 2010 році і строк позовної давності сплинув в кінці 2013 року. Третя особа Головне управління юстиції в м. Києві явку свого представника у судове засідання не забезпечило. Уповноваженою особою надіслано пояснення в справі, яким просить слухати справу за відсутності представника Головного управління юстиції в м. Києві за наявними доказами, що містяться в матеріалах справи та ухвалити рішення відповідно до діючого законодавства. Представник СТ "Авіатор" в судове засідання не з"явився, повідомлявся належним чином. Суд, вислухавши пояснення представника позивача [PERSON] та представника відповідача [PERSON] - [PERSON], дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи із наступного. Судом встановлено, що рішенням Ленінградського районного суду м. Києва від 09 січня 1996 року по цивільній справі № 2-589/96 за позовом [PERSON] до Державної податкової інспекції по Ленінградському району м. Києва, 3-я особа: Дванадцята Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування, за [PERSON] в порядку спадкування визнано право власності на садовий будинок та надвірні будівлі, що розташовані в СТ «Авіатор» по [ADDRESS] Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 24 червня 2010 року (а.с. 70-73) визнано недійсним свідоцтво про право власності на садовий будинок [ADDRESS], виданого на ім'я [PERSON], Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради від 14 грудня 2005 року та зареєстроване Київським міським БТІ та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 19 січня 2006 року за № 7329, визнано недійним державний акт на право власності на земельну ділянку № 22 розміром 0,0641 га, кадастровий номер [NUMBER] по [ADDRESS], виданий на ім'я [PERSON], Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу КМР на підставі рішення Київської міської ради від 12 лютого 2004 року за № 50/1260, 25 травня 2005 року та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 05-7-01407 та визнано за [PERSON] право власності на земельну ділянку № 22 розміром 0,0641 га, кадастровий номер [NUMBER] по [ADDRESS]. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 17 листопада 2010 року (а.с. 74-77) рішення Святошинського районного суду м. Києва від 24 червня 2010 року в частині визнання за [PERSON] право власності на земельну ділянку № 22 розміром 0,0641 га, кадастровий номер [NUMBER] по [ADDRESS] скасовано та постановлено нове рішення в цій частині про відмову. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 17 грудня 2012 року (а.с. 78-80) виселено [PERSON] з садового будинку [ADDRESS]. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Посилання представника позивача щодо відсутності у [PERSON] права власності на оспорювань майно спростовується рішенням Ленінградського районного суду м. Києва від 09 січня 1996 року. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративні справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Отже, позивач пропустила строк звернення до суду, оскільки дізналась про договір куплі-продажу від 07 березня 1996 року щодо купівлі-продажу садового будинку з господарсько-побутовими спорудами, що розташований у Садівницькому товаристві «Авіатор» по [ADDRESS] укладеного між [PERSON] та [PERSON] в 2010 році та суд не вбачає підстав про його поновлення, оскільки причини пропуску не є поважними. Крім того ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд ще й виходить з того, що доводи наведені позивачем в позові спростовуються матеріалами справи, оскільки [PERSON] на момент укладення оскаржуваного договору купівлі-продажу від 07 березня 1996 року належав на праві власності садовий будинок та надвірні будівлі, що розташовані в [ADDRESS] на підставі рішення Ленінградського районного суду м. Києва від 09 січня 1996 року.

Outcome: dismissed