Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 7 жовтня 2019 року задоволено частково позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування майнової (матеріальної) та моральної (немайнової) шкоди. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 55 199 грн 77 коп. у рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 1 000 грн у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди. Зобов"язано [PERSON] після відшкодування їй шкоди передати в розпорядження [PERSON] автомобіль «ГАЗ 2705», державний номерний знак [NUMBER] , 1999 року випуску, у стані, зафіксованому в акті технічного огляду транспортного засобу від 12 травня 2017 року та акті додаткового огляду транспортного засобу від від 6 липня 2017 року. Сторони оскаржили рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 7 жовтня 2019 року до Чернігівського апеляційного суду. Згідно ухвали Чернігівського апеляційного суду від 25 листопада 2019 року, справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON] повернуто до Чернігівського районного суду Чернігівської області для вирішення питання щодо розподілу судових витрат. Згідно ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, крім інших питань, вирішує як розподілити судові витрати. Відповідно до вимог ст. 265 ЦПК України висновок суду про розподіл судових рішень зазначається в резолютивній частині рішення. Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 7 жовтня 2019 року не містить в собі висновків суду з приводу розподілу понесених позивачем судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд розглянув питання про винесення додаткового рішення без виклику сторін. У відповідності до частин 1, 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов"язані із залученням спеціалістів, експертів. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 1 536 грн 80 коп. (а.с.1) Також позивач понесла витрати в сумі 3 000 грн на правничу допомогу (а.с. 37, 95, 96) та витрати за проведення експертом автотоварознавчого дослідження в розмірі 1 250 грн. (а.с.30-31) Відповідач згідно договору про надання правничої допомоги від 5 червня 2019 року та попереднього розрахунку витрат на правничу допомогу (а.с.55, 58) узгодив з адвокатом Сагаль С.В. вартість послуг - 5 000 грн. Разом з тим, належних доказів сплати таких коштів за правничу допомогу суду не було надано. Згідно вимог статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди І та ІІ груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У матеріалах справи мається копія посвідчення серії [NUMBER] , виданого [PERSON] , згідно якого пред"явник посвідчення є особою з інвалідністю 2 групи довічно. Виходячи з положень ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним компенсувати позивачу за рахунок держави у порядку, встановленому КМУ, судовий збір відповідно до розміру задоволених вимог в сумі 845 грн 24 коп. (768,4 + (768,4х1000/10000)). Крім того, відшкодуванню на користь позивача з відповідача підлягають витрати в сумі 3000 грн на правничу допомогу та витрати за проведення експертом автотоварознавчого дослідження в розмірі 1 250 грн. Отже, в порядку ст. 270 ЦПК України необхідно ухвалити додаткове рішення про вирішення питання щодо розподілу судових витрат.

Outcome: approved