Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

У лютому 2018 року представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (далі - страховик, позивач) звернувся до суду із даним позовом до [PERSON] (далі - відповідач) підставність якого обґрунтував тим, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та ТОВ «Альтком-Мост» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 2728345-02-10-00 від 05.05.2016, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу - автомобіля Toyota, державний реєстраційний номер [NUMBER] . 01.11.2016 на автодорозі М-05-Київ-Одеса сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), за участю транспортного засобу Toyota, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під управлінням [PERSON] та автомобіля Mercedes-Benz Sprinter, державний номерний знак [NUMBER] під управлінням [PERSON] , а результаті якої транспортні засоби (далі - ТЗ) отримали механічні ушкодження. Постановою Липовецького районного суду Вінницької області від 22.12.2016 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota, державний реєстраційний номер [NUMBER] склала 144 597, 97 грн., які ПрАТ «СК «ВУСО» сплатило на рахунки СТО. Цивільна відповідальність винної особи на момент настання страхової події була застрахована в ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ 6437133 (надалі - Поліс). Відповідно умов Полісу ліміт відповідальності Страховика за шкоду, заподіяну майну становить 50000,00 грн., франшиза - 1000,00 грн., отож максимально можливий розмір страхового відшкодування за Полісом у даному випадку становив 49 000,00 грн., у той час як розмір заподіяної внаслідок ДТП шкоди склав 144 597,97 грн. Позивач направив ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» заяву про здійснення виплати, яку страховиком було проведено, утім сума понесених збитків в повному обсязі не покривається лімітом відповідальності страховика за Полісом, тому позивач просив суд стягнути з Відповідача різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, а саме 95 597,97 грн. (144 597,97 грн. - 49 000,00 грн., оскільки у добровільному порядку відповідач їх не сплачує, а також просив суд вирішити питання судових витрат. 25.05.2018 представник позивача подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, обґрунтовуючи підставність заяви тим, що ПрАТ «СК «ВУСО» стало відомо про те, що станом на момент ДТП був наявний ще один чинний Поліс АГ №9806397 щодо транспортного засобу Мercedes-Benz Sprinter, державний номерний знак [NUMBER] , страховиком за яким є також ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». Ліміт відповідальності страховика за цим Полісом за шкоду заподіяну майну становить 100 000,00 грн., франшиза - 1 000,00 грн., а тому Позивач направив ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» заяву про здійснення доплати у розмірі 50 000.00 грн., які надійшли на рахунок Позивача 04.05.2018, відтак, станом на 22.05.2018 року розмір невідшкодованої шкоди становить 45\~597, 97 грн., які позивач просив суд присудити до стягнення із відповідача. У межах визначеного судом строку відповідач надав до суду відзив, відповідно до якого позовні вимоги та зазначені обставини вважав необґрунтованими, незаконними, передчасними та такими, що не підлягають задоволенню, обґрунтовуючи свою позицію тим, що 01.11.2016 на автодорозі М-05-Київ-Одеса сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Toyota, державний реєстраційний номер [NUMBER] під управлінням [PERSON] та автомобіля Mercedes-Benz Sprinter, державний номерний знак [NUMBER] під його, [PERSON] , управлінням. Постановою Липовецького районного суду Вінницької області від 22.12.2016 його було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На час настання зазначеної дорожньо-транспортної пригоди його цивільно-правова відповідальність як водія була застрахована ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» згідно поліса №АЕ/9806397. Відповідно до умов якого ліміт відповідальності Страховика за шкоду, заподіяну майну становить 100 000,00 грн., франшиза 1 000,00 грн., що не відповідає обставинам зазначеним у позові. Крім цього, на його думку, рахунок станції технічного обслуговування не може бути підставою для визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження колісного транспортного засобу, а огляд транспортного засобу було проведено в порушення методики без його повідомлення про дату, місце та час проведення огляду колісного транспортного засобу, що ставить такий огляд під сумнів, а його результати, свідчать про суперечності із іншими зібраними у справі доказам. Ухвалою суду від 23.02.2018 під головуванням судді Стадника С.І. розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 19.03.2018 відповідач подав до суду клопотання про залучення до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ПрАТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп", а також клопотання про призначення судової експертизи. 21.03.2018 ухвалою суду розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 13.04.2018 до участі у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ПрАТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп". 04.06.2018 судом постановлено ухвалу, якою прийнято до розгляду заяву представника ПрАТ "СК "ВУСО" про зменшення розміру позовних вимог та призначено у справі судову авто товарознавчу експертизу, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. 29.08.2018 ухвалою суду відновлено провадження у справі для вирішення клопотання експерта. 21.09.2018 ухвалою суду погоджено строки проведення експертизи, надано дозвіл на проведення експертизи на підставі матеріалів справи, оскільки ПрАТ "СК "ВУСО" не було забезпечено огляд транспортного засобу експертом. 12.03.2019 ухвалою суду справа була прийнята до провадження судді Кривенко Д.Т., відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу справи від 11.03.2019, у справі поновлено провадження у справі, а розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого судового засідання. 07.05.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті, про що постановлено ухвалу. У судове засідання представник позивача не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив під час розгляду справи керуватись фактичними обставинами викладеними у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, на що вказує рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Клопотання про розгляд справи у його відсутність чи про відкладення розгляду справи за наявності поважних причин до суду не направив. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, утім надав до суду пояснення, відповідно до яких зазначив, що 01.11.2016 сталась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу Mercedes-Benz Sprinter, державний номерний знак [NUMBER] під управлінням [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована ПрАТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп". [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП за судовим рішенням. Ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну визначено у 100 000 грн., а франшиза 1 000 грн. Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу Toyota, державний реєстраційний номер [NUMBER] , який був учасником ДТП склала 144\~597, 97 грн. 13.03.2017 ПрАТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" сплатило позивачу 49\~000 грн., а 04.05.2018 ще 50\~000 грн., таким чином виконавши свій обов`язок. Розгляд справи просили проводити за відсутності представника третьої особи, урахувавши вказані пояснення при прийнятті судового рішення. Зважаючи на те, що представники позивача та третьої особи скористались своїми правами заявляти клопотання про розгляд справи у їх відсутність, а неявку відповідача суд визнає неповажною, отож суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, які передбачені ст.223 ЦПК України, тому здійснює розгляд справи у даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі матеріалів, за відсутності сторін, при цьому, не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши обставини справи та перевіривши зібраними у справі доказами, яким дав оцінку, встановив, що 05.05.2016 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та ТОВ «Альтком-Мост» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №2728345-02-10-00, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля Toyota, державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.10 13). Вказаним договором визначено, що є страховим випадком та у п.16 визначено умови для виплати страхового відшкодування. 01.11.2016 Васильківським відділом поліції ГУНП у Київській області було складено довідку про дорожньо-транспортну пригоду №3016348584750294, відповідно до якої зафіксовано, що 01.11.2016 на автошляху М-05-Київ-Одеса 66 км 100м сталась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу Тоyota RAV-4, державний номерний знак [NUMBER] , під управлінням [PERSON] , та транспортного засобу Mercedes, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок порушення останнім п.13.1 ПДР, що призвело до скоєння ДТП та пошкодження транспортних засобів, у зв`язку із чим складено протокол серія АП №2296452 стосовно [PERSON] за ст.124 КУпАП. 04.11.2016 страхувальник ТОВ «Альтком-Мост» звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.17, 18). 11.11.2016 було складено Акт огляду транспортного засобу Тоyota RAV-4, державний номерний знак [NUMBER] . Вартість відновлювального ремонту склала згідно доданих ТОВ «НІКО ТЕХНО МЕГАПОЛІС» рахунків 144\~597, 97 грн. ( (141\~267,97 грн. + 3\~330 грн.) (а.с.24, 25, 26). 24.11.2016 було складено Страховий акт №7250-02 до Договору страхового наземного транспорту №2728345-02-10-00 від 05.05.2016 (а.с.27, 28), оскільки в силу п.16 договору добровільного страхування наземного транспорту №2728345-02-10-00, рахунки станції технічного обслуговування є підставою для визначення та виплати страхового відшкодування. Відповідно до платіжних доручень від 24.11.2016 та 05.01.2017 ПрАТ «СК «ВУСО» було перераховано на користь ТОВ «НІКО ТЕХНО МЕГАПОЛІС» суму грошових коштів у розмірі 144\~597, 97 грн. Постановою Липовецького районного суду Вінницької області від 22.12.2016 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. Вказане судове рішення набрало законної сили 03.01.2017. Згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія АЕ № 9806397 від 03.08.2016 (а.с.55) цивільно-правова відповідальність транспортного засобу Mercedes-Benz Sprinter, державний номерний знак [NUMBER] була застрахована ПрАТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп". Відповідно до умов вказаного договору страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду заподіяну майну становить 100\~000 грн., розмір франшизи 1\~000 грн. 18.01.2017 Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» звернулась до ПрАТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" із регресною вимогою про відшкодування понесених ними збитків, за якою було перераховано відповідно до платіжного доручення від 13.03.2017 суму грошових коштів у розмірі 49\~000 грн.(а.с.83). 29.03.2018 перераховано відповідно до платіжного доручення від 13.03.2017 кошти в сумі 50\~000 грн. (а.с.85). Позивач звернувся до суду із позовом до винної особи [PERSON] про стягнення непокритої суми страхового відшкодування, яка становить з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог 45\~597, 97 грн. Відповідно до статті 1194\~ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). При цьому за змістом статті 993\~ЦК України та статті 27\~Закону N\~85/96-ВР до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За змістом статті 1194\~ЦК України в системному зв`язку зі статтею 993\~цього Кодексу та статтею 27\~Закону N\~85/96-ВР слід дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності,\~інше речове\~право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Встановлені судом обставини, які були перевірені зібраними у справі доказами підтверджують, що позивач набув права вимоги до відповідача [PERSON] , який на відповідній правовій підставі володів транспортним засобом за участі якого сталась ДТП, отож позивач набув права на відшкодування виплаченого страхового відшкодування в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно наданих позивачем рахунків та проведених виплат, сума відновлювального ремонту склала 144\~597, 97 грн., з якою відповідач не погодився, вважаючи її завищеною, у зв`язку із чим за його клопотанням судом з метою виключення будь яких сумнівів та з`ясування обставин, що мають значення для справи було призначено судово-автотоварознавчу експертизу для визначення дійсного розміру шкоди завданої власнику автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 01.11.2016. Згідно висновку судового експерта за наслідками проведеної авто товарознавчої експертизи від 04.03.2019 за № 3617/18-21, експерт дійшов висновку, про таке: - вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Тоyota RAV-4, державний номерний знак [NUMBER] без слідів ремонту та пошкоджень у вигляді деформації складових кузова на 12.12.2016 року склала 137 479, 29 грн. (сто тридцять сім тисяч чотириста сімдесят дев`ять грн.. 29 коп.); - вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Тоyota RAV-4, державний номерний знак [NUMBER] без слідів ремонту та пошкоджень у вигляді деформації складових кузова з врахуванням системи знижок на складові частини та роботи, застосованих ТОВ «НІКО ТЕХНО МЕГАПОЛІС» відповідно рахунку № 00566 від 12.11.2016 року, складала на 12.12.2016 року: 122 353,08 грн. (сто двадцять дві тисячі триста п`ятдесят три грн. 08 коп.).; - вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Тоyota RAV-4, державний номерний знак [NUMBER] при наявності слідів ремонту та пошкоджень у вигляді деформації складових кузова на 12.12.2016 року складала 87 343,45 грн. (вісімдесят сім тисяч триста сорок три грн. 45 коп.) Суд, аналізуючи зібрані у справі докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, перевіривши їх на належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приймає до уваги розмір матеріального збитку, який підлягає стягненню із відповідача зазначений у висновку експерта, що складає 137 479, 29 грн., зважаючи на те, що така сума була визначена експертом з урахуванням дійсних пошкоджень транспортного засобу та проведених ремонтних робіт без урахування заміни крила та його вартості, оскільки об`єктивно заподіяна шкода могла бути усунена шляхом проведення ремонту транспортного засобу. Суд вважає, що саме ця сума матеріального збитку завдана власнику внаслідок пошкодження його колісного транспортного засобу є об`єктивною та відповідатиме дійсно проведеному відновлювальному ремонту внаслідок завданих пошкоджень. Суд виходить також із тих міркувань, що висновок експерта в цій частині сторонами не оспорювався, жодних зауважень чи доповнень ними не було надано, отож у суду відсутні підстави для сумніву щодо його правильності. При цьому, суд відкидає та не враховує при прийнятті рішення розмір матеріальних збитків, завданих власнику автомобіля Тоyota RAV-4, державний номерний знак [NUMBER] , визначений експертом у розмірі 87 343,45 грн., оскільки він проведений з урахуванням наявності слідів ремонту та пошкоджень у вигляді деформації складових кузова на 12.12.2016, а наявність відповідної деформації кузова не доведена жодними належними та допустимими доказами, у той час як доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Також суд не враховує при прийнятті рішення розмір матеріальних збитків, завданого власнику автомобіля Тоyota RAV-4, державний номерний знак [NUMBER] який визначений експертом без слідів ремонту та пошкоджень у вигляді деформації складових кузова з врахуванням системи знижок на складові частини та роботи, застосованих ТОВ «НІКО ТЕХНО МЕГАПОЛІС» відповідно рахунку № 00566 від 12.11.2016 року, який склав на 12.12.2016, який становить 122 353,08 грн., оскільки розмір збитків визначається за єдиною Методикою і не може залежати від системи знижок чи вартості деталей, які є загальними для всіх транспортних засобів при проведені ремонту. За таких обставин, суд вважає, що до стягнення із відповідача на користь позивача підлягає сума завданої матеріальної шкоди, яка складає 38 479.29 грн. (з яких: 137 479, 29 грн., вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Тоyota RAV-4, державний номерний знак [NUMBER] , 99\~000 грн. відшкодовані збитки третьою особою в межах страхового відшкодування), отож саме така сума страхового відшкодування є різницею між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З огляду на викладене, суд задовольняє позовні вимоги частково. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до Глави 8 ЦПК України. На підставі викладеного ст.993, 1187, 1194 ЦК України, статтею 27\~Закону N\~85/96-ВР,\~та

Outcome: partial