Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

11.09.2013 року Позивач ПАТ «МТС Україна» звернувся до суду з вказаним позовом до Відповідача [PERSON], громадянки Азербайджану, просить стягнути заборгованість за надання телекомунікаційних послуг у розмірі 1 159,03 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на наступні обставини та підстави. 26.06.2011 року між ПАТ «МТС Україна» та [PERSON] укладено Договір № 5463860 про надання послуг мобільного зв'язку за номером телефону «[NUMBER]». Відповідно до умов договору Позивач зобов'язаний надавати Відповідачу телекомунікаційні послуги, а Відповідач зобов'язаний оплачувати надані телекомунікаційні послуги. Посилаючись на порушення Відповідачем умов Договору № 5463860 від 26.06.2011 року щодо оплати послуг, Позивачем з 29.09.2012 року дію Договору було припинено та нараховано заборгованість за надання послуг у розмірі 1 159,03 грн./3-4/ Представник Позивача ПАТ «МТС Україна» - Смоловик М.С. повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву в якій просить проводити судове засідання у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримав, позов просить задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. До заяви додав газету «Урядовий кур'єр» № 21 (5150) від 04 лютого 2014 року з оголошенням про виклик Відповідача до суду. Разом з тим, просить стягнути з Відповідача на користь Позивача понесені витрати пов'язані з публікацією оголошення в пресі./а.с.54-56/ Відповідач [PERSON], зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання якої невідомо /а.с.17/, направлені за наявними в матеріалах справи даними судові виклики повернулись з відміткою пошти за закінченням терміну зберігання /а.с.21, 36-37, 43, 52/, у зв'язку з чим відповідач була належним чином повідомлена через оголошення в газеті "Урядовий кур'єр" № 21 (5150) від 04 лютого 2014 року, в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило. За цих обставин, суд на підставі ч.1 ст.224 ЦПК України, з огляду на відсутність заперечень представника позивача, визнавши причини неявки відповідача неповажними, визнав можливим провести заочний розгляд справи, у відсутність відповідача, а також у відсутність представника позивача, та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, які вважає достатніми для правильного вирішення справи. Суд, оголосивши позов, заяву представника позивача, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, надходить до наступних висновків. На підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів судом встановлено наступні обставини: 26.06.2011 року між сторонами було укладено Договір № 5463860 про надання Відповідачу телекомунікаційних послуг за телефонним номером «[NUMBER]». Відповідач не в поновному розмірі здійснював оплату за надані телекомунікаційні послуги, у зв'язку з чим станом на 14.12.2012 утворилась заборгованість по оплаті у розмірі 1 159,03 грн. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи належними і допустимими письмовими доказами, які прийнято до уваги судом: копією договору про надання телекомунікаційних послуг, копією Претензії, копією розрахунку заборгованості /а.с.8-9,14/. Суд, вирішуючи яке право України чи Азербайджану підлягає застосуванню до спірних правовідносин, зокрема щодо стягнення заборгованості за Договором про надання комунікаційних послуг, виходить з положень ст.43 Закону України «Про міжнародне приватне право» та відповідно домовленості сторін про вибір права України згідно п.6.1 Договору./а.с.9/ Відповідно до ст. 33 Закону України «Про телекомунікації», споживачі телекомунікаційних послуг зобов'язані дотримуватись правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги. Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Виходячи з вищевикладеного, відповідно до встановлених судом обставин, відповідач в порушення вимог законодавства, яким регламентовано спірні правовідносини та умов Договору, взяті на себе зобов'язання з оплати послуг станом на 14.12.2012 і на момент розгляду справи не виконав, у зв'язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 1 159,03 грн., яка підлягає стягненню на користь позивача. Відтак, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 79, ч. 1 ст. 88 ЦПК України у зв'язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати, а саме сплачена сума судового збору у розмірі 229,40 грн. та сума витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у розмірі 420,00 грн., тобто усього 649,40 грн. /а.с.1-2, 55/

Outcome: approved