Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

10.07.2015р. до суду надійшов зазначений позов. Позивач на обґрунтування позовних вимог зазначив, що [PERSON] матір [PERSON], померла 23 січня 2010 року (свідоцтво про смерть серія 1-ЖД №220002 від 23 січня 2010 року). Батько неповнолітньої - [PERSON] за рішенням Савранського районного суду від 19 травня 2010 року позбавлений батьківських прав відносно своєї доньки. Після смерті [PERSON], залишилася земельна ділянка площею 2,110 га (цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва), що знаходиться на території Полянецької сільської ради масив 24 ділянка 14. Дана земельна ділянка належала [PERSON] відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ОД №057919, зареєстрованого 19 квітня 2004 року, виданого на підставі розпорядження голови Савранської РДА від 11.02.2003 року №59/А-03. Згідно довідки відділу Держземагенства у Савранському районі вартість даної земельної ділянки станом на 2015 рік становить 58207,53 грн. Право на спадщину після смерті у 2010 році [PERSON] офіційно ніким не оформлювалося. [PERSON] та [PERSON] - батьки [PERSON], померлої 23 січня 2010 року, відмовляються від своєї частки у спадщині на користь онучки - [PERSON] 09.07.2015 року опікун [PERSON] звернулася до Любашівської районної державної нотаріальної контори в інтересах неповнолітньої [PERSON] із заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, що знаходиться на території адміністративного підпорядкування Полянецької сільської ради Савранського району Одеської області. 09.07.2015 року завідувачем Любашівської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку [PERSON], померлої 23.01.2010 року, з підстав відсутності правовстановлюючого документу про належність майна спадкодавцю. З урахуванням тих обставин, що померла [PERSON] не зареєструвала своє право власності на спадкову земельну ділянку в передбаченому законом порядку , що унеможливлює оформлення спадщини, позивач звернувся до суду за захистом прав неповнолітньої. В судовому засіданні прокурор прокуратури Савранського району [PERSON] підтримала позовні вимоги. Опікун неповнолітньої [PERSON] [PERSON] не заперечувала проти задоволення позову та зазначила, що вона діє виключно в інтересах дитини. Представник відповідач голова Полянецької сільської ради Савранського району Одеської області [PERSON], позов визнав в повному обсязі, заперечень не має, справу просив розглянути за відсутності представника сільської ради (а. с. 36). Представники третіх осіб: представник служби у справах дітей Савранської РДА - [PERSON] та представник відділу Держземагенства у Савранському районі [PERSON], в судовому засіданні визнали позовні вимоги в повному обсязі та не заперечували проти задоволення позову. Представники третіх осіб: представник Любашівської районної державної нотаріальної контори та представник Реєстраційної служби Савранського РУЮ будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилися. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено. 23 січня 2010 року померла мати неповнолітньої [PERSON] [PERSON] (свідоцтво про смерть серія 1-ЖД №220002 від 23 січня 2010 року) (а. с. 15). До складу спадщини серед іншого спадкового майна увійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва № 14 масив № 24 площею 2,110га, розташована на території Полянецької сільської ради Савранського району. Право власності [PERSON] на зазначену спадкову земельну ділянку посвідчувалося Державним актом на право приватної власності на землю серії ОД № 057919 виданим 19.04.2004р. (а. с. 17-18). Своє майно померла нікому не заповідала. У разі відсутності заповіту спадкування здійснюється за законом відповідно до черговості спадкоємців (ч. 2 ст. 1223 ЦК України). \~ Родинні відносини між неповнолітньою та спадкодавцем просліджуються у свідоцтві про народження спадкоємця (а. с. 16), свідоцтві про смерть спадкодавця (а. с. 15). Згідно ст. 66 Цивільного кодексу України, ст. 245 Сімейного кодексу України та п.п. 1.2, 3.6 Правил опіки і піклування затверджених наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26.05.99р. № 34/166/131/88, опікун [PERSON], уповноважена бути законним представником вищезазначеної дитини та захищати її особисті і майнові права (а. с. 9-10; 11; 13-14). Ч. 4 ст. 1268 ЦК України встановлено, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Частиною 6 ст. 126 ЗК України встановлено, що при набутті права власності на земельну ділянку на підставі документів, визначених частиною другою цієї статті, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку, в кожному такому випадку відчуження земельної ділянки; на державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. В силу Закону України 16.06.2011р. № 3521-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення процедури посвідчення права власності на землю» положення цього Закону щодо посвідчення права власності на земельні ділянки документами, зазначеними у ч. 2 ст. 126 ЗК України, поширюються також на випадки, коли зазначені документи були укладені (видані) до набрання чинності цим Законом, але державні акти на право власності на земельні ділянки видані не були. В такому випадку нотаріус, який посвідчив (видав) відповідний документ, звертається з письмовим запитом до органу, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, про підтвердження того, що державний акт на право власності на землю (земельну ділянку) не виданий новому власнику земельної ділянки. Після надходження до нотаріуса письмового підтвердження такого факту державний акт на право власності на земельну ділянку вилучається нотаріусом із його справ та після здійснення відмітки про перехід права власності на неї долучається до відповідного документа, зазначеного у ч. 2 ст. 126 ЗК України. Право власності [PERSON] на зазначену спадкову земельну ділянку посвідчувалося Державним актом на право приватної власності на землю серії ОД № 057919, виданим 19.04.2004р. (а. с. 17-18). На зазначеному Державному акті міститься напис нотаріуса про спадкування земельної ділянки спадкодавицею, однак своє право на спадщину [PERSON] не зареєструвала (а. с. 20). Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). При цьому, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). [PERSON] проживала в [INFO], що підтверджується інформацією Полянецької сільської ради, свідоцтвом про смерть, яке видане 23 січня 2010 року (а. с. 8; 15). Участь у справі, як відповідача, Полянецької сільської ради передбачена роз'ясненнями п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику про спадкування" від 30.05.2008 №7 і зумовлена тим, що орган місцевого самоврядування вправі предявити вимогу про визнання вищезазначеної спадщини відумерлою. Відзивом на позову заяву Полянецька сільська рада не заперечує проти визнання за неповнолітньою права власності на земельну ділянку. Дана обставина свідчить про те, що задоволення пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свобод чи інтересів інших осіб. З огляду на наведене, та враховуючи, що неповнолітня [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про визнання права власності на зазначену спадкову земельну ділянку є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved