Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

05.10.2021 до суду звернулася позивач [PERSON] до Турківської міської ради Самбірського району Львівської області, в якій просить визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона є спадкоємцем за законом свого чоловіка, який помер [INFO] . До складу спадщини, що відкрилась після смерті її чоловіка входить будинковолодіння за адресою [ADDRESS] . Проте, через відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій змушена звернутись до суду. За результатами автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 05.10.2021, для розгляду цієї справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І. Ухвалою суду від 06.10.2021 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. В підготовчому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на ті доводи та обставини, які викладені у позовній заяві. Надала пояснення про те, що проживала з чоловіком [PERSON] в [ADDRESS] . ЇЇ чоловік у 2016 році загинув. Чоловік за життя не встиг оформити право власності на будинок. Просить позов задовольнити. В підготовчому засіданні представник позивача - адвокат Буняк Д.М. позовні вимоги підтримав, посилаючись на ті доводи та обставини, які викладені у позовній заяві. Надав пояснення про те, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] . Після його смерті залишився житловий будинок, який він з позивачкою разом будували, та в якому проживали. Спадкоємцями є діти спадкодавця, але вони подали нотаріусу заяви про відмову від прийняття спадщини, а спадкоємець - мати покійного [PERSON] померла [INFO] . Просить позов задовольнити. В підготовче засідання представник відповідача Турківської міської ради Самбірського району Львівської області не з`явився, відзив на позов не подав, подав заяву, в якій просить суд розглядати справу без їх участі, позов визнають. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З урахуванням того, що відповідач визнає позов, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів у підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 12.03.1983, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] . [INFO] помер чоловік позивачки - [PERSON] , про що 01.10.2016 Турківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Після смерті чоловіка залишилося спадкове майно, а саме: будинковолодіння за адресою [ADDRESS] , в яке входить будинок зі всіма допоміжними приміщеннями, перерахованими в технічному паспорті. Згідно з довідкою виконавчого комітету Турківської міської ради Самбірського району Львівської області від 29.07.2021 за №2141, [PERSON] до дня смерті - [INFO] був зареєстрований за адресою [ADDRESS] разом із дружиною [PERSON] , 1960 р.н. та сином [PERSON] , 1989 р.н. Як видно з довідки виконавчого комітету Турківської міської ради Самбірського району Львівської області від 22.09.2021 за № 1878 - 02.17, згідно рішення №84 від 21.05.1991 вулицю [ADDRESS] в м.Турка було перейменовано на вул. Круг [ADDRESS] Львівської області. Відповідно до виписки з рішення від 16.06.1983 р. №167 виконавчий комітет Турківської районної Ради народних депутатів прийняв рішення, яким вирішив дозволити будівництво індивідуального житлового будинку та видати будівельний паспорт на забудову земельної ділянки [PERSON] в [ADDRESS] , площею 600 кв.м. на виділеній земельній ділянці загальними зборами членів колгоспу ім.Б. Хмельницького. У відповідності до цього рішення [PERSON] отримав Будівельний паспорт на забудову земельної ділянки у [ADDRESS] на право закладки фундаментів під індивідуальне будівництво за вказаною адресою. Після смерті чоловіка позивач, як спадкоємець за законом, звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, проте як видно з постанови в.о. завідувача Турківської державної нотаріальної контори - Поливка В.І. від 08.04.2021 №68/02-31 повідомлено про те, що їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , так як не представлено правовстановлюючі документи на спадкове майно. Відтак, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини, які є спадковими, а позивач, через відсутність правовстановлюючих документів на спірний будинок, позбавлена права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, а тому звернулась до суду. Вирішуючи спір суд виходить з наступного. Відповідно до абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Так, відповідно до ст. 1216, 1218 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ст. 1261 Цивільного Кодексу України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З оглянутої в ході судового засідання копії спадкової справи № 19/2017, яка заведена державним нотаріусом Турківської державної нотаріальної контори після смерті 30.09.2016 [PERSON] видно, що позивач [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Інші спадкоємці до майна [PERSON] його син [PERSON] , дочка [PERSON] від прийняття спадщини відмовились, що підтверджено їх заявами, які подані державному нотаріусу та нотаріально посвідчені ним. Мати спадкодавця [PERSON] померла [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.11.2019. Відтак, з урахуванням того, що спадкоємці померлого - діти [PERSON] та [PERSON] в нотаріальному порядку відмовились від спадщини за законом, а його мати [PERSON] - померла [INFO] , інших спадкоємців немає, тому позивач [PERSON] , як дружина спадкодавця, одержала право на спадкування за законом як спадкоємець першої черги. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" зазначив, що окрім загального кола обставин, які встановлюються судом при вирішенні всіх спорів про право на спадкування, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове нерухоме майно судам необхідно з`ясовувати: 1) правовий режим земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно (будинок, споруда); 2) чи отримано спадкодавцем дозволи на спорудження будинку, чи затверджено проект на спорудження будинку; 3) коли спадкодавцем було завершено спорудження будинку; 4) чи дотримано при будівництві проекту на спорудження будинку, вимог державних протипожежних, санітарних норм; 5) чи посвідчено право власності на нерухоме майно в установленому законом порядку на час виникнення права власності. Враховуючи вищезазначене, суд встановив, що рішенням загальних зборів членів колгоспу (зборів уповноважених) ім. Б. Хмельницького від 26.01.1983 р. вирішено, зокрема виділити члену колгоспу [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0,06 га для будівництва житлового будинку по [ADDRESS] та просити виконком сільської Ради народних депутатів погодити рішення про виділення земельної ділянки [PERSON] і клопотати перед райвиконкомом про дозвіл будівництва індивідуального житлового будинку і видачі паспорта на забудову ділянки і будівельного паспорта. Рішенням виконавчого комітету Турківської міської ради народних депутатів Львівської області від 12.05.1983 №158, погоджено рішення загальних зборів колгоспу імені Б.Хмельницького про виділення [PERSON] земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку. Актом виносу в натуру меж земельної ділянки і розбивки будівель від 27.06.1983 встановлено в натурі межі земельної ділянки, виділеної [PERSON] для будівництва індивідуального житлового будинку і господарських будівель. Площа земельної ділянки становить 600 кв.м. Земельна ділянка знаходиться в [ADDRESS] . Одночасно з виносом меж земельної ділянки проведено винос житлового будинку за проектом №184-24-4, господарських будівель. 27.06.1983 [PERSON] отримав дозвіл на земельній ділянці по [ADDRESS] на підставі рішення виконкому Турківської міської Ради народних депутатів від 16.06.1983 №167, договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки під індивідуальне будівництво, акту виносу в натуру меж земельної ділянки і розбивки будівель від 27.06.1985. Дата початку будівництва фундаментів червень 1983. Згідно з рішенням виконавчого комітету Турківської міської Ради народних депутатів від 21.05.1991, вулицю [ADDRESS] пейменовано на вул. [ADDRESS]. З`ясовуючи питання, чи посвідчено право власності на нерухоме майно в установленому законом порядку на час виникнення права власності суд враховує наступне. Так, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у згаданому вище листі від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 зазначив, що встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно. Відповідно до п. 4 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 р., яка діяла на час завершення будівництва спірного спадкового майна, реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать місцевим Радам депутатів трудящих, державним, кооперативним і громадським установам, підприємствам і організаціям, а також ті будинки і домоволодіння, які належать громадянам на праві особистої власності. При цьому, діюче на той час законодавство хоча й передбачало державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на таке майно не залежало від державної реєстрації. Таким чином, суд встановив, що будівництво житлового будинку [ADDRESS] , який є об`єктом спадщини, відбувалось відповідно до чинного на час його будівництва законодавства, з отриманням відповідних дозволів. З матеріалів справи видно, що спірний будинок є збудований в 1990 році, що доводиться технічним паспортом, та такий не містить відмітки про самочинне будівництво, а [PERSON] отримав земельну ділянку для будівництва та здійснив будівництво із дозволу компетентних органів державної влади, але за життя не оформив права власності на здійснене будівництво, а позивач є єдиним спадкоємцем першої черги до майна покійного чоловіка. Беручи до уваги, що будівництво будинку відбулось згідно з законом, враховуючи те, що покійний чоловік позивачки не встиг оформити права власності на такий в зв`язку зі смертю, а позивач в свою чергу своєчасно прийняла спадщину за законом після померлого чоловіка [PERSON] , інших спадкоємців на майно померлого немає, спірне спадкове майно є об`єктом права власності, але відсутня реєстрація права власності на даний будинок, тому суд дійшов висновку, що позов є підставним, обгрутованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі ст. 1216, 1218, 1261 ЦК України, ст 4, 10, 12, 13, 200, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved