overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14.06.2017 року, ухваленого у даній цивільній справі був задоволений первісний позов і з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» була стягнута заборгованість за кредитним договором у сумі 51 565,68 доларів США, що еквівалентно 1 404 649,10 грн., а у задоволенні зустрічного позову [PERSON] до ПАТ КБ "Приватбанк" про визнання визнання недійсними одностороннього підвищення відсоткової ставки за кредитним договором та додаткової угоди до кредитного договору та зобов"язання здійснити перерахунок платежів за договором - було відмовлено. Після постановлення даного рішення було виявлено, що судом не був проведений розподіл судових витрат. Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи положення ст. 88 ЦПК України, та рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14.06.2017 р., з відповідача - [PERSON] належить стягнути на користь позивача - ПАТ КБ «Приватбанк» сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі - 21 069,74 грн. Витрати позивача за зустрічним позовом - [PERSON] йому не відшкодовуються через те, що суд відмовив у задоволенні його позову в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

Рішенням Коростенського міськрайонного суду від 17.05.2012 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання нікчемним договору дарування квартири, з подальшим зняттям з реєстрації задоволено частково, а саме визнано нікчемним договір дарування квартири [ADDRESS], укладений 03 серпня 2007 року між [PERSON] та [PERSON]. Від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, доповнивши його словами "розірвати". Сторони до суду не з"явились. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. З врахуванням вищенаведеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

Рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 14.09.2016 року позов [PERSON] задоволено повністю, а саме зобов"язано ДП "Кутське лісове господарство" провести з [PERSON], [INFO], жителем Лючки, Косівського району, Івано-Франківської області повний розрахунок, належний йому при звільненні. Сторони в судове засідання не зявились, причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи без їх участі не подавали. Неявка сторін не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткого рішення, що не суперечить вимогам ст. 220 ЦПК України. Згідно п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У відповідності до ч.1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, а згідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Беручи до уваги, що позивач був звільнений від сплати судового збору, оскільки звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача коштів належних йому при розрахунку, які складаються з заробітної плати та інших платежів, а також те, що вищезазначеним рішенням суду не вирішено питання про судові витрати, суд вважає за необхідне, з власної ініціативи прийняти додаткове рішення, в якому стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Рішенням Костопільського районного суду від 11.02.2014 року, ухваленим по справі за позовом Костопільського БЖКП до [PERSON] про зобов"язання укласти договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, позов задоволено повністю. Згідно ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. В судове засідання сторони не з'явилися. У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява позивача про ухвалення додаткового рішення підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що рішенням Костопільського районного суду від 11.02.2014 року, ухваленим по справі за позовом Костопільського БЖКП до [PERSON] про зобов"язання укласти договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, позов задоволено. Питання про стягнення з відповідача судових витрат, відповідно до ст.88 ЦПК України, при винесені рішення не було вирішено. У зв"язку з чим з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачені ними відповідно до платіжного доручення №333 від 17.06.2013р. судові витрати в сумі 114,70грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Рішенням Костопільського районного суду від 17.04.2014 року, ухваленим по справі за позовом Костопільського БЖКП до [PERSON] про зобов"язання укласти договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, позов задоволено повністю. Згідно ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. В судове засідання сторони не з'явилися. У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява позивача про ухвалення додаткового рішення підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що рішенням Костопільського районного суду від 17.04.2014 року, ухваленим по справі за позовом Костопільського БЖКП до [PERSON] про зобов"язання укласти договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, позов задоволено. Питання про стягнення з відповідача судових витрат, відповідно до ст.88 ЦПК України, при винесені рішення не було вирішено. У зв"язку з чим з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачені ними відповідно до платіжного доручення №334 від 17.06.2013р. судові витрати в сумі 114,70грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 13.11.2014 року задоволено позов та вирішено: Визначити, що [PERSON], 22 .06. [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], яка померла [INFO] року , які згідно Свідоцтва про право власності на житло, виданого 31.06.2000 року Липовецькою селищною радою Липовецького району Вінницької області, зареєстрованого Вінницьким обласним об"єднаним бюро технічної інвентаризації 31.06.2000 року за №118/383 - є співвласниками одноквартирного будинку [ADDRESS] , що перебуває у їх спільній сумісній власності , належать частки цього одноквартирного будинку у розмірі по1/3 кожному . Припинити право спільної сумісної власності на одноквартирний будинок [ADDRESS] [PERSON], [PERSON] та [PERSON], померлої [INFO] року. Визнати за [PERSON] та [PERSON], в рівних частках за кожним, право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року , на 1/3 частину житлового одноквартирного будинку [ADDRESS] , загальною площею 54,4 кв.м., житловою площею 38,9 кв.м, яка належала покійній на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 31.06.2000 року Липовецькою селищною радою Липовецького району Вінницької області, зареєстрованого Вінницьким обласним об"єднаним бюро технічної інвентаризації 31.06.2000 року за №118/383 . . Позивачі звернулись до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, оскільки в резолютивній частині рішення конкретно не зазначено, що за позивачами слід визнати право власності по 1/6 частці за кожним в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року , на житловий одноквартирний будинок [ADDRESS] , хоча така вимога містилась в позовній заяві. В зв»язку з чим просять ухвалити додаткове рішення з цього питання. Суд, дослідивши усі зібрані по справі докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до п.2 ч.1 ст.. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконать. Судом установлено, що суд рішенням від 13.11.2014 року визнав за [PERSON] та [PERSON], в рівних частках за кожним, право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року , на 1/3 частину житлового одноквартирного будинку [ADDRESS] , загальною площею 54,4 кв.м., житловою площею 38,9 кв.м, яка належала покійній на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 31.06.2000 року Липовецькою селищною радою Липовецького району Вінницької області, зареєстрованого Вінницьким обласним об"єднаним бюро технічної інвентаризації 31.06.2000 року за №118/383 . Однак в резолютивній частині рішення конкретно не зазначено, що за позивачами слід визнати право власності по 1/6 частці за кожним на житловий будинок. Тому суд ухвалює додаткове рішення з даного питання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 20 січня 2014 року позов у даній справі задоволено, визнано право власності [PERSON] на нерухоме спадкове майно, що складається з житлового будинку та господарських будівель і побутових споруд. При ухваленні рішення судом не було вирішено питання про стягнення судового збору в дохід держави. За апеляційною скаргою співвідповідача [PERSON] на рішення суду справа була направлена для розгляду до апеляційного суду Волинської області. Ухвалою судді апеляційного суду від 12 лютого 2014 року справу повернуто до Любешівського районного суду для ухвалення додаткового рішення по питанню судових витрат. В судовому засіданні співвідповідач [PERSON] та її представник [PERSON] не заперечили проти ухвалення додаткового рішення. Вважають, що з [PERSON] не повинен стягуватись судовий збір, оскільки першочергово позов до неї не заявлявся, а вона була залучена до участі в справі за ухвалою суду. Представник відповідача Любешівської селищної ради в судове засідання не з"явився, згідно поданої заяви просить судове засідання проводити без його участі. Позивач [PERSON] та її представники, а також співвідповідач [PERSON] в судове засідання не з'явились, хоча були сповіщеними про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомили. Присутність сторін не є обов'язковою при розгляді даного питання в судовому засіданні, що відповідає положенням ч. 3 ст. 220 ЦПК України. Відповідно до вимог п. 4 ч 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у справі слід постановити додаткове рішення суду, яким слід вирішити питання про судові витрати. Відповідно до п.1 ч.2 ст.4 Закону України „Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. З матеріалів справи вбачається, що при поданні позовної заяви до суду, позивач [PERSON] у відповідності до п.10 ч.1 ст.5 Закону України „Про судовий збір", як громадянка, яка відноситься до 1 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, звільнена від сплати судового збору. Частиною 3 ст.88 ЦПК України визначено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З наявної в матеріалах справи інвентаризаційної вартості спірного майна, його вартість становить 101 270 грн., що й буде відповідати ціні позову. Отже, в даному випадку ставка судового збору становитиме 1 відсоток ціни позову. З огляду на те, що позовні вимоги [PERSON] задоволені повністю, з відповідачів на користь держави слід стягнути судовий збір пропорційно до 1 відсотка ціни позову, що становитиме по 337, 57 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 23.10.2015 року задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про припинення права на частку у спільному майні, а саме: припинено право [PERSON], [INFO] на 1/3 частку квартири №17 в житловому будинку №2 по вул.. В.Стуса в м.Новий Розділ Львівської області. Виплатити [PERSON], [INFO] 105119 ( сто п"ять тисяч сто девятнадцять) грн. 34 коп. внесених [PERSON] на депозитний рахунок суду. Визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частку квартири №17 в житловому будинку №2 по вул.. В.Стуса в м.Новий Розділ Львівської області. При ухваленні рішення судом не вирішено питання про судові витрати. У судове засідання позивач не з'явився, хоч були належним чином судом повідомлені про час та місце розгляду питання щодо винесення додаткового рішення відповідно до закону. Дослідивши матеріали цивільної справи №447/715/15-ц номер провадження 2/447/452/15, суд приходить до висновку ухвалити додаткове рішення. Згідно ст.220 ч.1 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.. Відповідно до ст.220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Отже неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином судом повідомлені, не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового рішення. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Частиною 3 даної статті передбачено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Абзацом 6 п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільно процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" № 2 від 12.06.2009 року розяснено, що у тому разі коли питання про судові витрати не було вирішено при ухваленні рішення, суд що його ухвалив, вирішує це питання відповдно до пункту 4 частини першої статті 220 ЦПК за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухваленням додаткового рішення. Враховуючи те, що в рішенні Миколаївського районного суду Львівської області від 23.10.2015 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про припинення права на частку у спільному майні не вирішено питання про судові витрати, то суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення, зазначивши у резолютивній частині рішення: про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на проведення експертизи та комісійний збір за внесення коштів на депозит, а також в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 травня 2014 року позовні вимоги [PERSON] були задоволені і було зобов"язано управління культури і туризму Ніжинської міської ради внести запис до його трудової книжки про його звільнення з роботи з 29 лютого 1997 року. З урахуванням того, що в лютому місяці 1997 року було 28 календарних днів, і 29 лютого не було, тому суд вважає необхідним винести додаткове рішення в якому зазначити іншу дату звільнення з роботи [PERSON], а саме з 1 березня 1997 року. Позивач [PERSON] та представник відповідача за викликом у судове засідання не з"явились і подали до суду письмові заяви в яких вони просять розглянути справу у їх відсутність. З урахуванням того, що в судове засідання не з"явились всі особи, які беруть участь у справі, то відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 30 січня 2014 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково: стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" на користь [PERSON] - 20761 гривень 66 копійок, в задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Рішенням суду не було вирішено питання про судові витрати. В судове засідання учасники розгляду не з'явились, про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, з клопотанням про відкладення розгляду заяви до суду не звертались, а отже суд відповідно до ч. 3 ст.220 ЦПК України вважає за можливе розглянути дану заяву у їх відсутності, не здійснюючи фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що необхідно доповнити рішення. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Статтею 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Витрати на правову допомогу та витрати, пов'язані із проведенням судових експертиз, відносяться до витрат, пов'язаних з розглядом справи, які у відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають розподілу між сторонами. Оскільки судом під час постановлення рішення у даній справі не було вирішено питання про розподіл всіх судових витрат, а саме витрат позивача на проведення судової експертизи в розмірі 1414 гривень 08 копійок, стягнення судового збору, витрат на правову допомогу у сумі 3500 грн., то ці витрати слід стягнути з відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме: 1989 грн. 75 коп. витрат на правову допомогу; 229 грн. 40 коп. судового збору на користь держави; 803 грн. 90 коп. витрат на проведення судової експертизи. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 18 квітня 2014 року у цивільній справі №756/2549/14-ц позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу було задоволено. 14 травня 2019 року [PERSON] подано до суду заяву про виправлення описки в рішенні суду від 18 квітня 2014 року, оскільки в рішенні невірно вказано ім`я відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 269 ЦПК України учасники справи про день, час та місце розгляду питання про внесення виправлень не повідомлялись. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заяву [PERSON] про виправлення описки у рішенні суду слід задовольнити з наступних підстав. Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 18 квітня 2014 року у цивільній справі №756/2549/14-ц позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу було задоволено, розірвано шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] 22 січня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва за актовим записом №51. Як вбачається з матеріалів справи, в рішенні суду допущено описку, невірно вказано ім`я відповідача, а саме зазначено " [PERSON] замість "[PERSON]". За приписами ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Зважаючи на вищенаведене, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 02.02.2016 року позов задоволений. Стягнуто з [PERSON] ( ідентифікаційний номер [NUMBER]) на користь публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" заборгованість за кредитним договором від 13.08.2008 року №383/П/РП/2008-840 у сумі 210 438 (двісті десять тисяч чотириста тридцять вісім) доларів США 37 (тридцять сім) центів, та 770 663( сімсот сімдесят тисяч шістсот шістдесят три) гривень 05( копійок). Стягнуто з [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) на користь держави судовий збір в розмірі 3654( три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) гривень. [PERSON] звернувся з заявою про перегляд вищезгаданого рішення, посилаючись на те, що відповідач не міг бути присутніми в судовому засіданні. Він не був повідомлений про розгляд справи належним чином, тому був позбавлений своїх законних прав та інтересів, а саме позбавлений можливості надати відповідні докази, як на підставу заперечень, проти звернених до нього позовних вимог. Окрім того при постановці рішення Оболонським районним судом було порушено принцип рівності перед законом і судом, принцип змагальності та принцип законності. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд може провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів за відсутності відповідача, який повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло відомостей про причини неявки. Згідно ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява не підлягає задоволенню, оскільки відповідач неодноразово викликався на судові засідання шляхом направлення поштової кореспонденції та публікацією в засобах масової інформації.

Outcome: dismissed