Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

12 січня 2018 року представник позивачки адвокат [PERSON] звернувся до суду з позовом до Струмківської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, в якому просить визнати за позивачкою право власності на житловий будинок, посилаючись на слідуючі обставини. 19 серпня 2013 року в с. Струмок Татарбунарського району Одеської області помер чоловік позивачки [PERSON]. Після смерті спадкодавця залишився житловий будинок з будівлями та спорудами №42 по вулиці 9 Травня в с. Струмок Татарбунарського району Одеської області. Позивачка є спадкоємицею першої черги по закону, інших спадкоємців, що претендують на спадщину, немає. Звернувшись до приватного нотаріуса Татарбунарського районного нотаріального округу [PERSON] з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом щодо спадкового будинку, позивачка отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, після смерті чоловіка [PERSON] (спадкова справа №306/2013 від 2013 року) через відсутність ( ненадання) правовстановлюючого документу на спадковий будинок. За таких обставин, посилаючись на письмові докази постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, позивачка вимушена звернутись до суду з вказаним позовом про визнання за нею, як спадкоємцем за законом, права власності на житловий будинок, враховуючи, що отримати в установленому законом порядку свідоцтво про право на спадщину по закону вона позбавлена можливості, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на вищезазначене спадкове майно, який необхідно надати нотаріусу для прийняття спадку. Представник позивачки адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги (а.с.35). Представник Струмківської сільської ради Татарбунарського району Одеської області в судове засідання не зявився, направивши до суду заяву з проханням заслухати справу у його відсутність, не заперечуючи проти вимог позову (а.с. 36 ). Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. З огляду на належне сповіщення позивача, її представника та представника відповідача про дату, час та місце розгляду справи, надходження від них заяв про розгляд справи без їх участі, суд вважає можливим розглянути зазначену цивільну справу без участі представників позивача та відповідача. При цьому, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Дослідивши позовну заяву та надані сторонами письмові докази в сукупності, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін та інших осіб, відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України, вважає можливим позов задовольнити, виходячи з того, що відповідно до статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. При цьому, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про смерть 1-ЖД №351675 [PERSON] помер 19 серпня 2013 року (а.с.9). Як вбачається з копії свідоцтва про одруження ІІ-АГ №270454 (а.с.10), 09.08.1969 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований у Струмківській сільській раді Татарбунарського району Одеської області, актовий запис №16, після реєстрації шлюбу позивачці присвоєно прізвище «Которбай». Із копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого в реєстру за №611 від 04.04.2014 року (а.с.11) вбачається, що [PERSON] отримала після смерті [PERSON] спадщину, яка складається із земельної ділянки площею 3,7863 гектарів, що розташована на території Струмківської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІУ-ОД №071228 виданого 25.09.2002 року Струмківською сільською радою Татарбунарського району Одеської області (кадастровий номер 51250884700:01:001:0728). Із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 04.04.2014 року (а.с.12) підтверджується, що [PERSON] є власницею вищезазначеної земельної ділянки. Із копії довідки № 1455, виданої Струмківською сільською радою Татарбунарського району Одеської області 20.12.2017 року (а.с.14) слідує, що згідно погосподарського обліку №5 особовий рахунок №0104321 за 2016-2020 роки, дійсно значиться будівля, яка розташована в с. Струмок Татарбунарського району Одеської області по вул. 9 Травня №42. І дана адреса не змінювалася. З копії технічного паспорту на будинок №42 по вул. 9 Травня в с. Струмок Татарбунарського району, виготовленого 11.12.2017 року, вбачається характеристика будинку, господарських будівель та споруд, генеральний план будинку, експлікація внутрішніх обмірів та розрахунків площ приміщень житлового будинку (а.с.15-19). Із довідки Струмківської сільської ради Татарбунарського району Одеської області (а.с.20) слідує, що померлий [PERSON] дійсно є власником житлового будинку за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, с. Струмок, вул. 9 Травня, 42. Відповідно до виписки з облікової картки обєкта погосподарського обліку за №1454 від 20.12.2017 року (а.с.21) [PERSON] є власником житлового будинку №42, розташованого по вул. 9 Травня в с. Струмок Татарбунарського району Одеської області. Листом нотаріуса №1463/02-14 від 22 грудня 2017 року (а.с.22) підтверджується, що нотаріальною конторою відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину, після смерті чоловіка [PERSON] (спадкова справа №306/2013 від 2013 року) через відсутність ( ненадання) правовстановлюючого документу на спадковий будинок. Звітом про незалежну оцінку ринкової вартості житлового будинку загальною площею 94,1 кв.м, розташованого за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, с. Струмок вул. 9 Травня, 42 підтверджується вартість спадкового житлового будинку з будівлями та спорудами, яка складає 26348 грн. (а.с.23-24). Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 14.03.2018 року (а.с.41) підтверджується, що після смерті спадкодавця [PERSON], померлого 19.08.2013 року, приватним нотаріусом [PERSON] відкрита спадкова справа за номером у спадковому реєстрі 55355832, зареєстрована у нотаріуса за №306/201 від 22.11.2013 року; видано свідоцтвом про право на спадщину 04.04.2014 року за № у реєстрі 611. Також зі спадкової справи, наданої нотаріусом на запит суду, надано копії заяви [PERSON] щодо прийняття спадщини по заповіту на земельну ділянку, належну її чоловікові та заяву щодо прийняття всієї спадщини(а.с.42-43). Відповідно до п.4.15 розділу 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, «видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, нотаріусом проводиться після подання до нотаріального контори правовстановлюючих документів, щодо належності цього майна спадкодавцеві». Таким чином, між сторонами виникли спадкові правовідносини, які неможливо вирішити в позасудовому порядку. У відповідності до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною першою ст. 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Так, у першу чергу, як передбачено ст.1261 ЦК України, право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивачка є дружиною спадкодавця [PERSON] (а.с.10) та, відповідно, спадкоємцем першої черги за законом після його смерті на житловий будинок, розташований по вул. 9 Травня, 42 в с. Струмок Татарбунарського району Одеської області. В звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок, приватним нотаріусом [PERSON] правомірно відмовлено останній у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане нерухоме майно (а.с.22), належне спадкодавцю, що з достовірністю підтверджуєтться дослідженими судом доказами (а.с.20-21). Відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок також підтверджується матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні. У звязку з неможливістю отримання після смерті спадкодавця правовстановлюючого документу на спадкову нерухомість, при відсутності заперечень відповідача (а.с.36), з урахуванням розяснень абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», згідно яких у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження, суд вважає, що права останньої мають бути захищені шляхом визнання за [PERSON], як спадкоємцем першої черги за законом, права власності на житловий будинок, розташований по вул. 9 Травня, 42 в с.Струмок Татарбунарського району Одеської області, що залишився після смерті її чоловіка [PERSON], померлого 19.08.2013 року.

Outcome: approved