Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

Представник позивача Синельніков М.О., який діє в інтересах ПАТ "Страхова Група "ТАС" на підставі відповідної довіреності № ГО-18/132 від 10.12.2018 року, звернувся в суд з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС" 10265,00 грн. на відшкодування шкоди в порядку регресу та 1921,00 грн. в повернення сплаченого позивачем судового збору. З позовної заяви виходить, що 06.01.2017 року між [PERSON] та ПАТ "Страхова Група "ТАС" на підставі Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/5546073, за яким позивачем застрахована цивільно-правова відповідальність водія за шкоду заподіяну життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації транспортного засобу "Mercedes-Benz Sprinter", д/н [NUMBER] . 02.01.2018 року в м. Києві по вул. Братиславській водій [PERSON] , керуючи автомобілем "Mercedes-Benz Sprinter", д/н [NUMBER] в стані алкогольного сп`яніння, скоїв зіткнення з автомобілем "Volkswagen Golf", д/н [NUMBER] , який зупинився попереду. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдані матеріальні збитки. Згідно постанови Деснянського районного суду м. Києва від 21.03.2018 року та постанови Деснянського районного суду м. Києва від 20.03.2018 року водія [PERSON] визнано винним у скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди у стані сп`яніння та притягнуто до відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. 17.01.2018 року до позивача з заявою на виплату страхового відшкодування звернувся представник власника автомобіля "Volkswagen Golf , д/н [NUMBER] . За фактом настання страхового випадку, на виконання полісу № АК/5546073 та на підставі страхового акту № 1914Р/40/2018 від 19.01.2018 року позивач сплатив представнику потерпілого страхове відшкодування у розмірі 10265,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 56687 від 24.01.2018 року. Враховуючи положення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач вимагає стягнення з [PERSON] в порядку регресу виплаченого страхового відшкодування в розмірі 10265,00 грн. Також просить вирішити питання судових витрат. Ухвалою судді від 29 липня 2019 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судове засідання представник ПАТ "Страхова Група "ТАС" не з`явився, про дату, час та місце судового засідання позивач повідомлявся належним чином. Від представника позивача до суду надійшла письмова заява від 06.11.2019 року за вих. № 01-1/249 з проханням розглянути справу за відсутності представника позивача, позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі. У разі неявки відповідача в судове засідання Приватне акціонерне товариство "Страхова Група "ТАС" проти ухвалення заочного рішення не заперечує. ( а.с. 46). Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином та останньому направлялись рекомендованими листами судові повістки про виклик до суду за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. За даними Великолиственського старостинського округу Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 25.07.2019 року № 347 відповідач зареєстрований в [ADDRESS] , але не проживає за вказаною адресою. Згідно відміток поштового відділення судова повістка про виклик до суду в судове засідання на 13.09.2019 року була вручена [PERSON] особисто. В судове засідання призначене на 18.11.2019 року зворотнє поштове повідомлення було повернуто без вручення.(а.с. 30, 35, 53). На виконання вимог ч. 11 ст.128 ЦПК України відповідач також викликаний в судове засідання шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. (а.с.51-52). В силу ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до положень ч. 4 ст. 223, 280 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, якщо відповідач не повідомив суд про причини неявки та якщо від нього не надійшов відзив, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів, у разі згоди на це позивача. Враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] в розумінні ст. 130 ЦПК України належним чином двічі повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не надав відзиву на позов, позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши подані суду докази, суд дійшов висновку про обгрунтованість вимог, виходячи з наступного. З дослідженого в судовому засіданні полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/5546073 встановлено, що страхувальник [PERSON] на період з 06.01.2017 року по 05.01.2018 року застрахував цивільно-правову відповідальність, забезпечений транспортний засіб автомобіль «Mersedes-Benz Sprinter 212 D», державний реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується полісом № АК/5546073 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. ( а.с. 6 ). Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 21.03.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні 02.01.2018 року о 16-00 год. адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на [PERSON] накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень. Зі змісту постанови встановлено, що 02.01.2018 року о 16-00 год. в м. Києві по вул. Братиславській водій [PERSON] , керуючи автомобілем "Mercedes-Benz Sprinter" в стані алкогольного сп`яніння, скоїв зіткнення з автомобілем "Volkswagen Golf", д/н [NUMBER] , який зупинився попереду. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдані матеріальні збитки.( а.с. 7-8 ). Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 20.03.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні 02.01.2018 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. ( а.с. 9,10 ). 17.01.2018 року громадянин [PERSON] , діючи в інтересах за довіреністю власника автомобіля "Volkswagen Golf", д/н [NUMBER] [PERSON] , звернувся до ПАТ "Страхова Група "ТАС" із заявою про відшкодування шкоди, яка була завдана внаслідок пошкодження транспортного засобу "Volkswagen Golf", д/н [NUMBER] під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 02.01.2018 року. ( а.с. 11 ). Згідно ремонтної калькуляції Audatex № 00421 40 від 17.01.2018 року вартість ремонту транспортного засобу "Volkswagen Golf", д/н [NUMBER] становить 16082,85 грн. ( а.с. 18-20 ). Страховим актом № 1914Р/40/2018 від 19.01.2018 року та платіжним дорученням від 24.01.2018 року № 56687 підтверджується факт виплати ПАТ "Страхова Група "ТАС" страхового відшкодування [PERSON] в сумі 10265,00 грн. ( а.с. 5, 21 ). Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Пункт 22.1 ст. 22 вищевказаного Закону передбачає, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За змістом ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до положень ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги ( регресу ) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, досліджені у судовому засіданні докази та їх належна правова оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, а тому сума судового збору в розмірі 1921,00 грн., яка сплачена позивачем, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved