Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

12.12.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] та просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 18.07.2015 року Виконкомом Бутівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області, актовий запис № 08. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 18 липня 2015 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Виконкомом Бутівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області, актовий запис № 08. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Шлюб розпався та існує формально, спільне сімейне життя сторін фактично припинено і всі духовні та фізичні зв'язки між ними втрачено. Останній рік сторони проживають окремо. У зв'язку з цим сторони вирішили розірвати шлюб. Майновий спір між сторонами відсутній. Сторони узгодили, що після розлучення дитина проживатиме із позивачкою. Після розлучення позивачка бажає залишити прізвище чоловіка. Ухвалою судді від 03 січня 2018 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судове засідання позивачка не з'явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду письмову заяву від 14.03.2018 року з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище чоловіка. (а.с. 24). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового засідання повідомлений належним чином, 15.01.2018 року подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує щодо їх задоволення.(а.с.18) Згідно положеньст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено судом, сторони уклали шлюб, зареєстрований 18 липня 2015 року у Виконкомі Бутівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області, актовий запис №08, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії «[NUMBER]. (а.с.5). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження [NUMBER](а.с.6). За відомостями Городнянської міської ради від 27.12.2017 року № 952 встановлено, що [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS].(а.с.12). Відповідно до приписів ст.37 СК України, шлюб є правозгідним. Згідно положень ст.55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 112 СК України проголошує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. З матеріалів позовної заяви вбачається, що подружні відносини сторони фактично припинили, і їх відновлювати позивачка не має наміру, наполягає на розлученні. З поданої до суду заяви відповідача вбачається, що він не оспорює обставин, зазначених у позові, погоджується на розірвання шлюбу. У відповідності до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка просила залишити їй прізвище "[PERSON]". У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, а тому сума судового збору в розмірі 640,00 грн., яка сплачена позивачкою, підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного та

Outcome: approved