Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

09 січня 2018 року публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк (далі ПА Т КБ «Приватбанк») в особі свого представника (за довіреністю) [PERSON] предявило вказа- ний позов, посилаючись на наступні обставини. Відповідно до укладеного договору без номеру від 20.01.2012 р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 4100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відпо- відач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання бан- ківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, ск- ладає між ним та банком договір про надання банківський послуг, що підтверджується підписом у заяві. Пунктами 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено зміна (зменшення або збільшення) кредитного ліміту. Відповідно до п.2.1.1.5.7 договору власник карт- рахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобі- гання виникнення овердрафту. Заявою відповідача підтверджується, те, що він був повністю проін- формований про умови кредитування в Приватбанку, які були надані йому для ознайомлення в пи- сьмовій формі. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. У порушення умов договору відповідач зо- бовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 30.09. 2017 р. має заборгованість за кредитом в розмірі 101568,72 грн., яка складається з заборгованості: за кредитом в сумі 3459,88 грн.; по процентам за користування кредитом в сумі 93108,84 грн.; забор- гованість за пенею та комісією в сумі 5000,00 грн. Відповідно до п.1.1.7.12 договору, строк його дії триває протягом 12 місяців з моменту його підписання, якщо на протязі цього строку жодна з сто- рін не проінформує другу сторону про розірвання договору, він автоматично лонгується на той же строк. Пунктом 1.1.7.42, передбачено, що дія договору закінчується в момент закриття останнього рахунку/депозиту клієнта, відкритого в рамках договору або підпадаючого під дію договору, а та- кож при закінченні використання послуг банка, передбачених договором. За наявної у клієнта в мо- мент закриття останнього рахунку клієнта непогашеної заборгованості перед банком по договору, у тому числі по овердрафту, а також заборгованості по сплаті комісії перед банком, дія договору за- кінчується після повного погашення заборгованості. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «Приватбанк». Представник позивача у судове засідання не зявився, надіслав заяву, в якій просив справу ро- зглянути у відсутність представника ПриватБанку, позовні вимоги підтримав, не заперечував про- ти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач на 07.03.2018 р. не зявився, хоча про дату, час та місце розгля- ду справи за місцем реєстрації сповіщався належним чином - рекомендованим листом з повідомле- нням, до суду повернувся конверт із поміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с.50). Тому його викликано до суду шляхом опублікування оголошення на веб-сайті Татарбунарського район- ного суду на 26.03.2018 р. на 09 год. 10 хв., але він повторно до суду не зявився, у відповідності до ст.178 ЦПК України відзиву до суду та учасникам справи не надіслав. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження у відповідності до ч. 5 ст.279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами з ухваленням заочного рішення на підставі положень ст.ст.280-282 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсут- ності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічно- го засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами був укладений договір без номеру від 20.01.2012 р., за яким [PERSON] отримав кредит у розмірі 4100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Пунктами 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено зміна (зменшення або збільшення) кредитного ліміту. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Розрахунками (а.с.6-7) підтверджується заборгованість відповідача перед позивачем за креди- тним договором без номеру від 20.01.2012 р. Так, станом на 30.09.2017 р. [PERSON] має за- боргованість за кредитом в розмірі 101568,72 грн., яка складається з заборгованості: за кредитом в сумі 3459,68 грн.; по процентам за користування кредитом в сумі 93106,84 грн.; по пені та відсот- кам в сумі 5000,00 грн. Відповідно до п.2.1.1.5.5, п.2.1.1.5.6, п.2.1.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг (зворот а.с.29), позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах перед- бачених даним договором. У разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення кредиту, оплати винагороди Банку. Власник картрахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення оверд- рафту. Пунктом 2.1.1.7.6 згаданих Умов передбачено, що при порушенні позичальником строків пла- тежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, позича- льник зобовязується сплатити Банку штраф (а.с.30). Згідно даних з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, ПАТ КБ «Приватбанк» пройшло останню реєстрацію у зазначеному реєстрі юридичних осіб 28.09.2017 р. і володіє банківською ліцензією на право надання банківських послуг (а.с.36, 38). Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умо- вах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити процен- ти. За змістом ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника про- центів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одер- жання процентів встановлюється договором… У разі відсутності іншої домовленості сторін про- центи виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Як передбачено ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кі- лькості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином від- повідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за від- сутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичай- но ставляться. Згідно ст.530 ЦК України, якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як передбачено ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання грошового зобовязання. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконан- ня з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). За змістом ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, вс- тановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої від- мови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Як передбачено ч.ч.1,3 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зо- бовязання за кожен день прострочення виконання. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не виконав зобовязання у строк, вс- тановлений договором. Відсутність своєї вини за порушення зобовязання він не довів, як це перед- бачено ч.2 ст.614 ЦК України. За таких обставин, вважає суд, позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором мають бути задоволені в повному обсязі. Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем в сумі 1600 грн., відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved