Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, після розірвання якого виникли спори з приводу місця проживання доньки [PERSON] та участі позивача у її вихованні, оскільки відповідачка чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, не виконує рішення органу опіки і піклування Прилуцької міської ради від 27.08.2013 року, яким було визначено години його спілкування з дочкою. Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 27 листопада 2013 року зобов'язано [PERSON] безперешкодно надавати [PERSON] їх спільну дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка постійно проживає з матір'ю, для можливості приймати участь у вихованні та спілкування з дочкою [PERSON] та брати її з собою першої, третьої середи місяця з 9.00 год. до 20.00 год. та другої, четвертої неділі місяця з 9.00 год. до 20.00 год., в іншій частині у позові відмовлено, зобов'язано [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] при виконанні даного рішення суду. В апеляційній скарзі [PERSON] просить змінити рішення суду в частині визначеного судом часу побачення у визначені судом дні, обмеживши термін побачення батька з дитиною з 10.00 год. до 14.00 год., яке повинно відбуватися в присутності матері, оскільки дитина не хоче спілкуватися з батьком, а після зустрічей з ним повертається збудженою, що травмує психіку дитини. За доводами апелянта, визначивши час перебування дитини з батьком по середам на весь день, судом не було враховано, що це негативно позначиться на режимі відвідування дитиною дошкільних закладів і в кінцевому результаті на загальному розвитку дитини, формуванні у неї соціально-адаптаційних навичок. Оскільки дитина є малолітньою, з 14.00 год. до 17.00 год. їй потрібен денний сон, в зв'язку з чим побачення з батьком в зазначений період часу є недоцільним. [PERSON] зазначає, що при винесенні рішення судом не було враховано ухилення позивача від сплати аліментів, незаконність висновку органу опіки і піклування щодо пропозицій по вирішенню спору, а в самому рішенні не зазначено місця побачення батька з дитиною. Заслухавши доповідача, учасників судового процесу. перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд приходить до слідуючого висновку. Судом встановлено, що сторони з липня 2005 року перебували в зареєстрованому шлюбі, під час якого в них [INFO] року народилася дочка [PERSON]. Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06 листопада 2012 року шлюб, зареєстрований 29 липня 2005 року за актовим записом № 186 між [PERSON] та [PERSON], було розірвано. Після розірвання шлюбу між сторонами виник спір з приводу місця проживання дитини та участі батьків у її вихованні. Відповідно до положень ст. 158 СК України рішенням виконавчого комітету Прилуцької міської ради № 410 від 27 серпня 2013 року було встановлено порядок побачення [PERSON] з дочкою [PERSON] 1 та 3 вівторка місяця з 18.00 год. до 9.00 год. четверга та 2, 4 неділі місяця з 9.00 год. до 20.00 год. за погодженням з матір'ю дитини. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] просив визначити встановлений вищевказаним рішенням виконавчого комітету порядок його участі у спілкуванні та вихованні дитини, з чим категорично не погодилась відповідач, зазначивши, що вказані періоди побачень з нічним побаченням не відповідають інтересам малолітньої дитини, оскільки повністю порушують режим, окрім того, дитина потребує проведення гігієнічних процедур і намагання батька встановити порядок побачення в нічні години не є виваженим. Задовольняючи частково позовні вимоги та визначаючи час спілкування позивача з донькою з 09.00 год. до 20.00 год. у визначені дні, суд першої інстанції прийняв до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Проте апеляційний суд частково не погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав. Згідно ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо, місце та час їхнього спілкування) з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. У силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Апеляційний суд враховує, що на час розгляду справи дитині сторін виповнилося тільки чотири повних роки, вона потребує денного сну. Як зазначала відповідач, донька після 14.00 год. лягає спати, в зв'язку з чим є недоцільним встановлення часу спілкування батька з донькою в період з 14.00 год. Крім того, суттєва зміна звичного для дитини режиму дня може негативно позначитись на загальному розвитку дитини, що підтверджується висновком практичного психолога Центру творчості дітей та юнацтва, згідно якого задля продовження гармонійного та повного розвитку [PERSON] не рекомендується впроваджувати різкі зміни у її спосіб життя, адже це може мати негативний вплив на самоусвідомлення, усвідомлення соціальних ролей та систему цінностей дитини, що в подальшому негативно вплине на її загальний психоемоційний стан, в тому числі почуття захищеності і впевненості, а також її психічне та емоційне здоров'я. В зв'язку з викладеним, апеляційний суд вважає за необхідне встановити такий режим спілкування батька з дочкою: „з 10.00 год. до 14.00 год.", що максимально відповідатиме інтересам малолітньої дитини. Крім того, апеляційний суд враховує, що відповідно до ст.159 СК України при вирішенні спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини судом враховується ряд обставин, що мають істотне значення. Таким чином, у разі зміни таких обставин сторони не позбавлені можливості вирішити питання про зміну умов спілкування дитини з батьком. В своїй апеляційній скарзі [PERSON] посилалась, що не заперечує проти спілкування батька з дитиною тільки в її присутності. Проте апелянтом не надано доказів на підтвердження того, що інтереси дитини вимагають присутності матері при її зустрічах з батьком. Так, матеріалами справи встановлено, що [PERSON] працює, має стабільний заробіток, за місцем роботи характеризується позитивно, проживає один і за місцем проживання також характеризується з позитивного боку. Згідно акту обстеження умов проживання позивача, складеного працівниками служби у справах дітей, квартира, в якій проживає позивач, має всі комунальні зручності, кімнати відповідно мебльовані, для дитини відведено окрему кімнату, санітарно-гігієнічні та побутові умови дозволяють перебування дитини, тобто [PERSON] створені необхідні умови для перебування дитини, що відповідатиме її інтересам (а.с.30). Згідно висновку практичного психолога Центру творчості дітей та юнацтва [PERSON] сприймає взаємини у сім'ї як позитивні та дружні; за свою сім'ю [PERSON] сприймає себе, маму ([PERSON]) та тата ([PERSON]); головою, найбільш впливовою особою в сім'ї вважається тато. Таким чином, враховуючи прихильність дитини до обох батьків, відсутні підстави для визначення порядку спілкування дитини з батьком тільки в присутності матері. Оскільки в оскаржуваному рішенні суду не визначено порядок спілкування [PERSON] з батьком (в присутності матері дитини або у її відсутності, за місцем мешкання позивача або відповідача), апеляційний суд вважає за необхідне доповнити абзац другий резолютивної частини рішення словами: "з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька".

Outcome: approved