Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

У квітні 2020 року позивач, як правонаступник ПАТ КБ "ПриватБанк, звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON] , обґрунтовуючи позовні вимоги невиконанням відповідачем [PERSON] , як спадкоємцем [PERSON] , яка померла [INFO] , зобов`язань із повернення банку заборгованості за кредитним договором б/н від 13.10.2006, яка на дату смерті [PERSON] перед банком складає 7817,43 грн. Вказано, що відповідач, як спадкоємець [PERSON] , прийняв спадщину [PERSON] шляхом постійного проживання з спадкодавцем на момент його смерті. Також заявлено вимогу про стягнення сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору 2102,00 грн (а.с. 65) Ухвалою суду від 13.05.2020 визначено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, запропоновано відповідачеві, зокрема, в 15-денний строк подати відзив на позов. У справі є клопотання позивача про ухвалення заочного рішення і розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю, знає про кредит покійної дружини. Відповідач просить розстрочити сплату боргу на користь банку по 600 грн щомісяця, оскільки доходів, окрім пенсії не має. Пенсію отримує у розмірі близько 1700,00 грн. На життя щось повинно у нього залишатися, він особа похилого віку. Неявка у судове засідання представника позивача відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. Виконуючи приписи ст.ст. 264, 265 ЦПК України суд зазначає таке. Між позивачем, як банком, [PERSON] , як позичальником, шляхом заповнення та підписання відповідачем 13.10.2006 Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с. 12) 13.10.2006 укладено договір б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 15000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідно до зазначеної заяви, заява разом із умовами і правилами надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 12-46, 95-103), пам`яткою клієнта (відсутня у справі) і тарифами (відсутні у справі) складають договір про надання банківських послуг. У заяві вказано на отримання [PERSON] кредиту у виді встановленого кредитного ліміту у розмірі 2800,00 грн на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору, умовами кредитування кредитної картки визначено, зокрема, базова процентна ставка 3,6 % на місяць (36 % річних), обов`язковий щомісячний платіж 7 % від заборгованості (а.с.12). З наданого позивачем розрахунку (а.с.5-8,9-11) вбачається, що [PERSON] користувалася кредитними коштами банку, допустила несвоєчасне погашення відповідних платежів на користь банку, внаслідок чого утворилася заборгованість по простроченому кредиту в розмірі 7817,43 грн. Факт укладення кредитного договору, отримання кредитних коштів, користування ними та часткове погашення заборгованості підтверджується наявними у справі та дослідженими судом доказами, зокрема заявою позичальника, випискою по основному рахунку позичальника та довідкою про видану останньому кредитної картки (а.с.12, 81-87, 88, 89). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК). Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі (ч. 2 ст. 10561 ЦК ). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору (ст. 526 ЦК). Позичальник [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 49, 112). Згідно копії паспорта [PERSON] (а.с. 47), вона була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцем, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] . Вказана обставина підтверджується копіями паспортів позичальника [PERSON] та відповідача [PERSON] , де в якості адреси реєстрації зазначена: [ADDRESS] . Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини другої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Відповідно до п.5 ч.1 ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов`язанням. Згідно із статтею 1281 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги (стаття 1281 ЦК України). Згідно із статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Обґрунтовуючи підстави позову, банк посилався на те, що [PERSON] відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України прийняв спадщину після смерті [PERSON] , оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Матеріали справи не містять доказів того, що [PERSON] протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, заявив про відмову від прийняття спадщини, відповідач таких доказів не подав. Аналогічна, зазначеній вище, позиція викладена в ряді постанов Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду (найсвіжіша практика у справі № 306/2000/16-ц, провадження № 61-30819св18, постанова від 22 січня 2020 року). Таким чином [PERSON] разом із правами спадкодавця [PERSON] прийняв також і її обов`язки в тому числі і обов`язки щодо погашення боргу спадкодавця перед кредитором. Отже суд приходить до висновку, що позивачем доведена наявність передбачених законом підстав та доказів для стягнення з відповідача [PERSON] боргу спадкодавця [PERSON] перед кредитором АТ КБ "ПриватБанк" у сумі 7817,43 грн.

Outcome: approved