Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

05.10.2015р. позивач звернувся до суду з позовом до Камянської сільської ради Савранського району Одеської області, треті особи Савранська РДА Одеської області, Відділ Держгеокадастру у Савранському районі Одеської області, про визнання права власності на спадкове майно за заповітом. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 02 січня 2013 року померла його рідна мати [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, зокрема у вигляді земельної ділянки розміром 2.31 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Камянської сільської ради Савранського району Одеської області, масив 10 (десять), ділянка 8 (вісім), посвідчена державним актом на право на земельну ділянку серії ОД № 090275, виданий 01.10.2004р. на імя померлої [PERSON]. При житті мати позивача 18.03.2009р. склала заповіт в якому вказала, що все майно, яке їй належить вона заповідає своєму синові [PERSON]. Окрім позивача, спадкоємцями за законом могли бути брати позивача: [PERSON] і [PERSON], які не заперечують проти прийняття позивачем спадщини після смерті матері, про що свідчать відповідні заяви посвідчені головами сільських рад (а. с. 16, 19). Після смерті матері, позивач як спадкоємиць за заповітом та як спадкоємиць першої черги за законом, відповідно до вимог ст. 1269-1270 ЦК України своєчасно звернувся в державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини у вигляді земельної ділянки посвідченої державним актом на право на земельну ділянку серії ОД № 090275. При зверненні до нотаріальної контори з заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке складається із земельної ділянки позивачу було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну ділянку, а саме оригіналу Державного акта, який б міг підтвердити належність померлій земельної ділянки на праві власності і рекомендовано звернутися до суду. Оригінал Державного акта на право власності на земельну ділянку мати позивача загубила при житті, а новий виготовити не встигла у звязку зі смертю. При зверненні позивача до відділу Держгеокадастру, до голови Савранської РДА Одеської області та до начальника управління агропромислового розвитку із заявою про виготовлення нового (або дублікату) Державного акта замість втраченого, йому було відмовлено і розяснено, що він спочатку повинен звернутися до місцевої газети із оголошенням про втрату Державного акта на земельну ділянку померлої [PERSON], що і ним було зроблено. Пунктом 4.11. Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, яка затверджена наказом Держкомзему від 22.06.2009р. № 325, визначено, що новий державний акт (на імя спадкодавця) взамін зіпсованого, втраченого (пошкодженого) видається також спадкоємцю на запит нотаріуса щодо витребування документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій, відповідно до ст. 4 Закону України «Про нотаріат». Видача акта здійснюється протягом 15 робочих днів з дня отримання відповідних матеріалів, зазначених у п. 4.8 цієї глави, та запиту нотаріуса. В даному випадку вважаємо, що запит нотаріуса є документом, що підтверджує повноваження спадкоємця отримати дублікат державного акта на спадкодавця. Крім того, спадкоємець має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку, правовстановлюючий документ якої втрачений. Тому на підставі вищевказаного позивач був змушений звернутись до суду з даним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав суду письмову заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи за його відсутності (а. с. 35). Представник відповідача голова Камянської сільської ради Савранського району Одеської області [PERSON], в судове засідання не зявився, надав заяву в якій позов визнав в повному обсязі, заперечень не має, справу просив розглянути за відсутності представника сільської ради (а. с. 37). Представник третьої особи начальник відділу Держгеокадастру у Савранському районі Одеської області [PERSON], в судове засідання не зявився, натомість надав заяву в якій зазначив, що заперечень проти позову не має, справу просив розглянути за відсутності представника відділу Держгеокадастру (а. с. 30). Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено. 02 січня 2013 року померла мати позивача [PERSON] Яковліна, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЖД № 313035 виданого Відділом ДРАЦС Савранського РУЮ про що в Книзі реєстрації смертей 03.01.2013р. зроблено відповідний актовий запис за № 04 (а. с. 7). Той факт, що померла [PERSON] є рідною матірю позивача [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження позивача (а. с. 6). При житті мати позивача 18.03.2009р. склала заповіт в якому вказала, що все майно, яке їй належить вона заповідає своєму синові [PERSON] (а. с. 10). Однак у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке складається із земельної ділянки позивачу було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну ділянку, а саме оригіналу Державного акта, який б міг підтвердити належність померлій земельної ділянки на праві власності. Право власності померлої [PERSON] на спадкову земельну ділянку посвідчувалося Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ОД № 090275, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 664 (а. с. 9). Зазначений Державний акт спадкодавцем був втрачений, що підтверджується оголошенням в ЗМІ (а. с. 20-21). Згідно ч.1\~ст. 61 ЦПК України\~обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.\~\~ \~\~\~\~ Статтею 131 Земельного кодексу України\~передбачено, що громадяни України, мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі, успадкування. \~\~\~\~ Статтею 125 Земельного кодексу України\~встановлено, що право власності на земельну ділянку, виникає з моменту державної реєстрації цих прав. \~\~\~\~ Стаття 126 Земельного кодексу України\~визначає, що право власності на земельну ділянку оформлюється відповідно до\~Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Як вбачається з довідки Камянської сільської ради № 482 від 22.09.2015р. що до дня смерті [PERSON] яка померла 02.01.2013р. її доглядав її син [PERSON], який лікував її та після її смерті фактично прийняв спадщину (а. с. 22). \~\~ Відповідно до вимог п. 7 Глави 7 Розділу 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у справах нотаріуса залишаються копії ( фотокопії) державного акта на право власності на земельну ділянку - при посвідченні договору купівлі-продажу, міни, дарування, пожертви, довічного утримання (догляду), ренти, спадкового договору, а також при видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку. На оригіналі державного акта нотаріусом проставляється відповідна відмітка про перехід права власності на земельну ділянку до набувача чи спадкоємця.\~Порядок здійснення відмітки про перехід права власності на земельну ділянку\~затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2009 № 439 „Про деякі питання посвідчення права власності на земельну ділянку. \~Постановою пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~п.10. наголошено, що відповідно до\~статті 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). При цьому, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). З огляду на наведене, та враховуючи, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, та є таким, що фактично прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], суд дійшов висновку, що вимоги позивача про визнання права власності на зазначену спадкову земельну ділянку є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved