Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

05 жовтня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON], [PERSON], про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування. На оґрунтування позовних вимог вказала, що [INFO] року в с. Улянове Веселинівського району Миколаївської області померла її мати [PERSON], смерть якої було зареєстровано Зеленівською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області 19 жовтня 2005 року, про що було складено відповідний актовий запис за № 17 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшло: - право власності на земельну ділянку, кадастровий номер: [NUMBER] площею 6,36 га, розташовану в межах території Зеленівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності якої було посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданим 28 листопада 2003 року Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №144. За життя [PERSON] заповіт не склала, а тому право на спадкування за законом отримали спадкоємці, визначені ст. 1261 ЦК України, а саме: позивач [PERSON], як її дочка, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 11 лютого 1988 року на підставі актового запису про народження за №54 від 01 березня 1972 року. Крім неї, право на спадкування за законом у першу чергу отримали її сестри [PERSON] та [PERSON] У встановлені законом строки та порядку вони втрьох звернулися до Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області, де [PERSON] подала заяву про прийняття спадищини, а [PERSON] та [PERSON] подали заяви про відмову від спадщини. Після витоку шестимісячного строку з дня відкриття спадщини вона звернулася до Веселинівської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Нотаріус у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом відмовила в зв'язку з ненаданням нею правовстановлюючих документів на спадкове майно. Така ситуація склалася внаслідок того, що державний акт на право власності на земельну ділянку було втрачено внаслідок пожежі, що сталася в її будинку восени 2011 року, що підтверджується довідкою Веселинівської селищної ради від 03.09.2018 року №124/05-03. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання повістки 22.12.2018 року. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовну заяву підтримав в тому ж обсязі і з тих же підстав, просив задовольнити позов та визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку, кадастровий номер: [NUMBER] площею 6,3595 га, розташовану на території Зеленівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності якої було посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданим 28 листопада 2003 року Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №144. Представник відповідача Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області в судове засідання не з'явився, але до суду надійшла заява про визнання позову та розгляд справи у відсутність представника. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, але до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, проти позову заперечень не мають. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та з урахуванням наданих доказів, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року в с. Улянове Веселинівського району Миколаївської області померла мати позивача [PERSON], смерть якої було зареєстровано Зеленівською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області 19 жовтня 2005 року, про що було складено відповідний актовий запис за № 17 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] - (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшли усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, зокрема, право власності на земельну ділянку, кадастровий номер: [NUMBER] площею 6,36 га, розташовану на території Зеленівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності якої було посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданим 28 листопада 2003 року Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №144 - (а.с.10-14). Згідно з Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 27.09.2018 року №НВ 4805185792018 при реєстрації земельної ділянки уточнено її площу з 6.36 га на 6,3595 га - (а.с.16-18). За життя [PERSON] заповіту не склала, а тому спадкування майна відбувається за законом у порядку ст. 1258 ЦК України. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом має дочка спадкодавця, позивач [PERSON], яка прийняла спадщину відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Факт того, що позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 11 лютого 1988 року на підставі актового запису про народження за №54 від 01 березня 1972 року- (а.с.21). 02 листопада 2018 року позивач звернулася до Веселинівської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Оглянувши надані нею документи, нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, про що винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02 листопада 2018 року, при цьому нотаріус посилалась на п.2 ч.1 ст. 49 Закону України "Про нотаріат", а саме: нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано документи, необхідні для вчинення нотаральної дії. Державний акт на право власності на земельну ділянку було втрачено внаслідок пожежі, що сталася в будинку позивача восени 2011 року, що підтверджується довідкою Веселинівської селищної ради від 03.09.2018 року №124/05-03 (а.с. - 25). Таким чином, в позасудовому порядку позивач позбавлена можливості оформити своє право власності на успадковане майно. Відповідно до розпорядження голови Веселинівської райдержадміністрації від 22 жовтня 2003 року № 659-р та додатку до розпорядження голови райдержадміністрації від 22 жовтня 2003 року №659-р [PERSON] отримала у власність земельну ділянку (пай) площею 6,36 га. - (а.с.13-14). Відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 28 листопада 2003 року Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №144, право власності на земельну ділянку, кадастровий номер: [NUMBER] площею 6,36 га, розташовану на території Зеленівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належало [PERSON] Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 27.09.2018 року НВ-480518792018 при реєстрації земельної ділянки було уточнено її площу з 6,36 га на 6,3595 га. -(а.с.16-17). Відповідно до спадкової справи №64/2006, заведеної після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, позивач [PERSON] прийняла спадищину, інші спадкоємці - [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини. Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту порушеного права чи інтересу може бути визнання права. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Крім того, ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки позивач прийняла спадщину відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, то спадщина належить їй з часу її відкриття. Згідно зі ст. 1225 ЦК України та ст. 131 ЗК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що позивач прийняла спадщину в установленому законом порядку, та що її право на спадщину ніким не оспорюється, то суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved