Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

10 березня 2017 року представник фізичної особи-підприємця [PERSON] за довіреністю [PERSON] надіслав на адресу суду засобами поштового звязку позовну заяву до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 16532 грн. 40 коп. та судові витрати. Позовна заява мотивована тим, що 27 червня 2016 року між позивачем та відповідачем укладена угода про визнання та розстрочення боргу, відповідно до умов якої відповідач визнав існування боргового зобовязання перед позивачем у сумі 15000 грн. та зобовязався погасити його у строк по листопад 2017 року. На підтвердження існування зобовязання відповідач надав позивачу гарантійних лист, яким додатково підтверджує визнання суми боргу та усвідомлення матеріальної відповідальності за правовідносинами з позивачем. В порушення умов угоди відповідач свої зобовязання належним чином не виконав. У звязку з чим, за угодою станом на 15 березня 2017 року у відповідача перед позивачем виникла заборгованість на суму 16532 грн. 40 коп., з якої 15000 грн. заборгованість за сумою боргу, 925 грн. 15 коп. пеня, 607 грн. 25 коп. інфляційні втрати. У судове засідання позивач, представник позивача не зявились, в поданій суду заяві представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд розглянути справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином через оголошення в газеті "Вісник Придніпровя", причину неявки суду не повідомив. Суд, враховуючи думку представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 27 червня 2016 року за угодою про визнання та розстрочення боргу, укладеного між фізичною особою-підприємцем [PERSON] (кредитор) та [PERSON] (боржник), боржник визнає і підтверджує, а також зобовязується погасити свій борг перед кредитором, що виник із договірних відносин між сторонами, і станом на день укладення цієї угоди становить 15000 грн. Відповідно до п.2.1. угоди, боржник зобовязується погасити свій борг перед кредитором в повному обсязі до 31 грудня 2017 року. Відповідно до пункту 5.5. угоди, в разі прострочення термінів виконання зобовязання, встановлених п.2.1.2. цієї угоди, біль, ніж на 3 календарних місяці, боржник зобовязується сплатити кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості простроченого зобовязання, за кожен день такого прострочення. Згідно з ч.1 ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. [PERSON] визнав існування своєї заборгованості перед фізичною особою-підприємцем [PERSON] в сумі 15000 грн. згідно гарантійного листа від 27 червня 2016 року. Відповідно до п. 3.3. угоди кредитор має право в односторонньому порядку припинити дію цієї угоди та предявити боржнику всі, передбачені діючим законодавством України, вимоги, санкції чи заходи примусового виконання зобовязань в рахі порушення боржником будь-якої умови цієї угоди. З огляду на норми ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено в ст.1050 ЦК. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. (ч.2 ст.1050 ЦК). Однак, відповідач в порушення умов вищевказаної угоди не виконав взятих на себе обовязків, у звязку з чим станом на 15 березня 2017 року у відповідача перед позивачем виникла заборгованість на загальну суму 16532 грн. 40 коп., з якої 15000 грн. заборгованість за сумою боргу, 925 грн. 15 коп. пеня, 607 грн. 25 коп. інфляційні втрати. Відповідно до ст. 625 ЦК України Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п.6 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Позивачем понесені витрати на публікацію в пресі оголошення про виклик відповідача у сумі 300 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 307 від 12.05.2017 року. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved