Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

11.09.2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а саме те, що померла [INFO] [PERSON] являється матір`ю [PERSON] , [INFO] ; визнати за [PERSON] право власності у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , на: земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,8650 га, що розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки - 5122086900:01:001:1053; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,2154 га, що розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки - 5122086900:01:002:1869. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при зверненні до нотаріуса для отримання свідоцтва про право власності на спадщину за законом, позивачу було відмовлено, у зв`язку з тим, що у свідоцтві про смерть спадкодавця по батькові вказане як « [PERSON] », в той час як свідоцтві про народження [PERSON] по батькові матері вказано як « [PERSON] ». Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою просить справу розглянути за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст.\~223,\~247 ЦПК України. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить: - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,8650 га, що розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки - 5122086900:01:001:1053, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД №075419 виданого Ізмаїльською районною державною адміністрацією; - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,2154 га, що розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки - 5122086900:01:002:1869, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД №075419 виданого Ізмаїльською районною державною адміністрацією. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 15.10.2012 року виконавчим комітетом Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,8650 га, що розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки - 5122086900:01:001:1053; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,2154 га, що розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки - 5122086900:01:002:1869. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 54797671 від 18.01.2019 року, наданого приватним нотаріусом Веліксар Т.І. інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлої [INFO] відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється: - син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 13.10.1962 року Утконосівським сільським бюро ЗАГС, згідно якого матір`ю [PERSON] значиться « [PERSON] »; довідкою Утконосівської сільської ради №3080 від 26 грудня 2018 року, в якій зазначено, що на час смерті [PERSON] спільно з нею проживав син [PERSON] . Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні встановлено, що згідно довідки Утконосівської сільської ради №3080 від 26.12.2018 року, на час своєї смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , а спільно з нею проживав [PERSON] , і таким чином прийняв спадщину. Згідно ст. 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І. № 402/02-14 від 27.07.2020 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що у свідоцтві про смерть спадкодавця по батькові вказане як « [PERSON] », в той час як свідоцтві про народження [PERSON] по батькові матері вказано як « [PERSON] ». Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачами вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивачів на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved