Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

02.07.2020 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] , просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі по 2000 грн. на дитину щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до моменту досягнення дитиною повноліття (а.с. 1 - 2 ). Обгрунтовуючи свої позовні вимоги вказала, що з відповідачем проживали у зареєстрованому шлюбі з 15.01.2013 року, шлюбні відносини припинили з березня 2020 року. В шлдбі з відповідачем народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на її утриманні. Відповідач станом дитини не піклується, коштів на утримання дитини добровільно не надає, хоч може надавати. Відповідач працездатний, офіційного місця працевлаштування не має, алміентів нікому не виплачує. Ухвалою Баранівського районного суду від 21.07.2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін, роз`яснено процесуальні права учасникам справи, а відповідачеві - право на подання відзиву у встановлений судом п`ятиденний строк з дня отримання ухвали та наслідки його неподання (а.с. 11 ). Позивач [PERSON] в судове засідання не явилася, надіслала на адресу суду заяву в якій просила, розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не явився, будучи належним чином повідомлений, ухвалу про відкриття провадження у справі, позовну заяву з матеріалами позову отримав 15.08.2020 року. Відзиву на позов на направив. Клопотань про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу до суду не надходило. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Виходячи з норми ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не проводилося, оскільки розгляд справи здійснювався судом за відсутності учасників справи. Вивчивши матеріали справи, безпосередньо дослідивши наявні письмові докази, врахувавши зміст позовних вимог, те, що відповідач не надав заперечень щодо позову, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, з огляду на таке. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15.01.2013 року ( а.с. 4 ). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.05.2014 року (а.с. 3) батьками [PERSON] , [INFO] , є відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] . Неповнолітня донька перебуває на утриманні позивачки. Відповідач не виконує батьківського обов`язку по утриманню доньки, грошей на її утримання позивачці не надає, офіційного місця працевлаштування не має. Згідно зі ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. За нормами ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна зі сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За приписами ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з ч. 1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. З огляду на те, що Законом України «Про державний бюджет України на 2020 рік» встановлений розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від шести до вісімнадцяти років, (неповнолітній [PERSON] , [INFO] на час розгляду справи є 6 років) з 01.01.2020 року 2218 грн., з 01.07.2020 року 2318 грн., з 01.12.2020 року 2395 грн., та враховуючи стан здоров`я і матеріальний стан відповідача, який не працює, однак не позбавлений можливості працевлаштуватися та отримувати регулярний дохід, суд приходить висновку, що аліменти потрібно визначити в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. щомісячно. Відповідно до ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ч. 1 п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач при подачі позову до суду звільнена від сплати судового збору, тому судовий збір необхідно стягнути із відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved