Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

06.01.2015 заступник прокурора Печерського району м.Києва в інтересах [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача Печерської районної в м.Києві державної адміністрації, просить скасувати розпорядження відділу приватизації державного житлового фонду Печерської районної в м.Києві державної адміністрації м.Києва №644 від 05.03.1998 про приватизацію квартири [ADDRESS] та визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло від 05.03.1998 про приватизацію державного житлового фонду Печерського району м.Києва. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно розпорядження відділу приватизації державного житлового фонду Печерської районної в м.Києві державної адміністрації м.Києва №644 від 05.03.1998 про приватизацію квартири [ADDRESS], відповідачем 05.03.1998 було видано свідоцтво про право власності на вказану квартиру, яка належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та членам її сім'ї [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 05.10.2010 визнано шлюб між [PERSON] і [PERSON], зареєстрований 19.06.1992 р. за актовим записом №376 у відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м.Києві недійсним з моменту його державної реєстрації. Оскільки право на приватизацію відповідно до вимог чинного законодавства виникло, у тому числі на підставі реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON], який вказаним рішенням суду визнано недійсним та набуття відповідно [PERSON] та [PERSON] статусу членів сім'ї, позивач вважає, що на момент приватизації зазначеного вище житла, [PERSON] та [PERSON] не були членами сім'ї [PERSON] За вказаних обставин вважає наявними підстави для скасування вказаного вище розпорядження та визнання недійсним свідоцтво про право власності на житло. Протокольною ухвалою суду від 25.12.2015 позивача заступника прокурора Печерського району м.Києва замінено на належного позивача - законного представника [PERSON], який є його опікуном [PERSON] У судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на викладені в позові обставини та доводи, просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи свого уповноваженого представника в судове засідання не направив, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника. Треті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. За вказаних обставин, суд на підставі ст. 169 ЦПК України з огляду на відсутність заперечень позивача, визнав можливим провести розгляд справи, у відсутність відповідача та третіх осіб, на підставі наявних у справі даних та доказів, які вважає достатніми для правильного вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх письмовими доказами шляхом дослідження, приходить до наступного. Судом встановлено, що розпорядженням відділу приватизації державного житлового фонду Печерської районної в м.Києві державної адміністрації м.Києва №644 від 05.03.1998 про приватизацію квартири [ADDRESS] відділом приватизації державного житлового фонду Печерської районної в м.Києві державної адміністрації було прийнято рішення про передачу зазначеної квартири у спільну часткову власність [PERSON](а.с.20) На підставі вказаного вище розпорядження, відділом приватизації державного житлового фонду Печерської районної в м.Києві державної адміністрації 05.03.1998 було видано свідоцтво про право власності на житло за реєстровим [NUMBER], згідно з яким квартира [ADDRESS] зареєстрована на праві спільної часткової власності за [PERSON] та членами її сім'ї [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. (а.с.18-19) Правові основи приватизації житла, що знаходиться в державній власності, його подальшого використання і утримання визначає Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992 року №2482-XII ( в редакції, яка діяла на момент приватизації вказаної квартири). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т.ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. До об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму (ч. 1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»). Приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина (ч. 1, 3 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»). Відповідно до п. 5 Положення «Про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян», затвердженого Наказом Держжитлокомунгоспу від 15.09.1992 № 56 (далі -Положення) (чинного на час приватизації квартири), передача займаних квартир (будинків) здійснюється в приватну (для одиноких наймачів) та у спільну (сумісну або часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх (віком від 18 і більше років) членів сім'ї з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку). До членів сім'ї наймача включаються лише громадяни, які постійно мешкають у квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло. Громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім'ї на умовах найму квартиру (одноквартирний будинок), звертається в орган приватизації або до створеного ним підприємства по оформленню документів, де одержує бланк заяви (додатки 2, 3) та необхідну консультацію. При оформленні заяви на приватизацію квартири (будинку) громадянин бере на підприємстві, що обслуговує жилий будинок, довідку про склад сім'ї та займані приміщення. У довідці вказуються члени сім'ї наймача, які прописані та мешкають разом з ним, а також тимчасово відсутні особи, за якими зберігається право на житло (п. 18, 20, 21 Положення). Згідно з п. 24 Положення зареєстрована заява передається підприємству по оформленню документів. Орган приватизації, в разі потреби, уточнює необхідні для розрахунків дані залежно від складу сім'ї і розміру загальної площі квартири (будинку), оформляє розрахунки (додатки 6, 7) та видає розпорядження (додаток 8). При створенні підприємства по оформленню документів ця робота виконується вказаним підприємством (крім оформлення розпорядження). З матеріалів справи вбачається, що 19.06.1992 у відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис №376.(а.с.10) Рішенням (заочним) Печерського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2010 року по цивільній справі №2-1398/10 р. позов прокуратури Печерського району м. Києва в інтересах [PERSON] до [PERSON], третя особа Печерське районне управління юстиції в м. Києві задоволено, визнано шлюб між [PERSON] і [PERSON] зареєстрований 19.06.1992 за актовим записом №376 у відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м.Києві недійсним з моменту його державної реєстрації. Дане рішення суду станом на час розгляду справи набрало законної сили.(а.с.11-13) Вказаним рішенням суду встановлено, що у 1982 році [PERSON] був поставлений діагноз "психопатія істерична" ПБ ім. Павлова, до цього [PERSON] лікувався в різних психіатричних закладах. Відповідно до акту від 31.08.2010 № 892 амбулаторної судово-психіатричної експертизи Київського міського центру судово-психіатричної експертизи [PERSON] на момент реєстрації шлюбу, тобто 19.06.1992 року, не міг усвідомлювати значення своїх дій та не міг керувати ними, оскільки мав ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді шизофренії параноїдної форми, непреривно-прогредиентного типу протікання. (а.с.22-27 На підставі викладеного, Печерський районний суд міста Києва дійшов висновку, що на момент реєстрації шлюбу [PERSON] не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними в силу хронічного психічного захворювання, а отже його волевиявлення не можна вважати вільним. Крім того, рішенням Печерського районного суду м.Києва від 20.11.2014, яке на час розгляду справи набрало законної сили визнано [PERSON], [INFO] недієздатним. (а.с.118) Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З матеріалів приватизаційної справи вбачається, що [PERSON] 26.11.1997 звернулась до відділу приватизації державного житлового фонду Печерської районної в м.Києві державної адміністрації м.Києва із заявою про приватизацію вказаної вище квартири як уповноважена особа від власника цієї квартири. (а.с.72) Згідно наявної в матеріалах справи довідки про склад сім'ї, виданої ЖЕО №302 у квартирі [ADDRESS] мешкають [PERSON] (наймач), [PERSON] (чоловік), [PERSON] (син), [PERSON] (онук). (а.с.73) Враховуючи встановлені судом обставини справи та виходячи з наявних в матеріалах справи доказів, які приймаються судом до уваги як належні та достатні, суд дійшов висновку, що на момент приватизації квартири [ADDRESS] [PERSON] не була членом сім'ї [PERSON], а тому наявні підстави для скасування розпорядження відділу приватизації державного житлового фонду Печерської районної в м.Києві державної адміністрації м.Києва №644 від 05.03.1998 про приватизацію квартири [ADDRESS]. Відтак позов в цій частині підлягає задоволенню. Що стосується позовних вимог про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло від 05.03.1998 про приватизацію державного житлового фонду Печерського району м.Києва, то слід зазначити наступне. Згідно з положеннями ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, меж здійснення особою цивільних прав і виконання цивільних обов'язків (ст. ст. 3, 6, 12 - 15, 20 ЦК України, ст. ст. 3-5 ЦПК України) суд вважає за належне застосувати спосіб захисту шляхом визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло, оскільки невизнання його недійсним, може призвести до порушення права позивача. За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню. У зв'язку з задоволенням позову, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved