Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

05 листопада 2019 року [PERSON] звернулась до Мар`їнського районного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на домоволодіння з земельними ділянками В обґрунтування зазначених позовних вимог позивач зазначає, що 18 грудня 2017 року вона домовилась зі [PERSON] про купівлю-продаж домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами та земельними ділянками для його обслуговування та ведення особистого селянського господарства, що розташоване у [ADDRESS] . Свідки [PERSON] та [PERSON] підтверджують факт добровільної домовленості між сторонами, відповідачем за договором отримано 35000 гривень, які ним особисто перераховані в присутності позивача та вказаних свідків. Сторони не мають будь-яких матеріальних та моральних претензій один до одного. На теперішній час відповідач постійно проживає у місті Донецьку. На теперішній час позивач фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , вказане домоволодіння є єдиним житлом позивача, за яким вона здійснює догляд та несе витрати по його утриманню. У вказаному будинку позивачем встановлені вікна задля можливості проживання в ньому в холодну пору року. Позивач у судове засідання не з`явилась, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі з підстав, що наведені в позовній заяві. Представник позивача у судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Ухвалою суду від 07 листопада 2019 року по справі було відкрито спрощене позовне провадження. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Як вбачається з копії Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії довідки № 1443052805 від 29.10.2019 року № 1443-5000220799 [PERSON] взята на обілк як внутрішньо переміщена особа за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії акту обстеження технічного стану житлового приміщення (будинку, квартири) від 27.08.2019 року за № 483 у зв`язку з спричиненням значних пошкоджень квартира [ADDRESS] не придатна для проживання. Багатоповерховий будинок потребує капітального ремонту, необхідне повне відновлення. Як вбачається з акту про пожежу від 01 грудня 2015 року в квартирі [ADDRESS] 06 серпня 2014 року приблизно о 03 годині 35 хвилин виникла пожежа, причина пожежі влучання ВНП. В матеріалах справи міститься копія Витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей [PERSON] уповноважила [PERSON] продати належний [PERSON] житловий будинок з належними до нього господарсько-побутовими будівлями та спорудами та земельні ділянки, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , дата посвідчення довіреності 27 грудня 2017 року. Розпискою від 18.12.2017 року підтверджується, що [PERSON] , 1960 року народження, отримав від [PERSON] грошові кошти у розмірі 35000 гривень за продаж будинку своєї матері [PERSON] в селі Побєда. Згідно довідки РКП «Мар`їнське БТІ» від 15.10.2019 року № 06-853 право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] . На земельній ділянці за вищевказаною адресою розташовані: житловий будинок «А-1» з верандою «а-1» загальною площею 49,4 кв.м., в тому числі житловою площею 27,5 кв.м та господарські будівлі і споруди: літня кухня-сарай «Б-1», сарай «Д-1», вбиральня «У-1», колодязь «к», ворота №1, паркан №2. Інвентаризаційна вартість житлового будинку з верандою та господарськими будівлями і спорудами становить 62177 гривень. З копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 12.07.2004 року вбачається, що 7/9 частки житлового будинку з господарськими спорудами та побудовами за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] . З копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 27.08.2003 року вбачається, що 2/9 частки житлового будинку з господарськими спорудами та побудовами за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] . Як вбачається з копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 047196 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,2500 гектарів, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Як вбачається з копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 082716 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,2500 гектарів, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Як вбачається з копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 047197 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,2409 гектарів, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення ведення особистого селянського господарства. Як вбачається з копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 082717 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,2409 гектарів, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення ведення особистого селянського господарства. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти. Відповідно до\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Частиною 1 ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Приписами ч. 1 ст. 657 ЦК України визначено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. \~Відповідно до ч.3\~ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.\~ Згідно протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За правилами частини другої\~статті 220 ЦК Україниу випадку, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Зазначена частина друга\~статті 220 ЦК Українизастосовується до правовідносин у разі, коли сторони вчинили правочин у встановленій законом письмовій формі, зміст якого відповідав волі сторін, які дійшовши згоди щодо усіх істотних умов договору, виконали такий договір повністю чи частково, і лише не було дотримано вимоги про нотаріальне посвідчення такого договору через ухилення однієї сторони договору. При вирішенні справи по суті суд приймає до уваги правову позицію, яка викладена в Постанові ВСУ, у справі № 6-1288цс17 від 06 вересня 2017 року згідно якої суди дійшли неправильного висновку про те, що норма ч. 2\~ст. 220 ЦК України\~не застосовується до спірних правовідносин у зв`язку з необхідністю державної реєстрації договору купівлі-продажу нерухомого майна. Однією з умов застосування ч. 2\~ст. 220 ЦК України\~та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. Відповідно до п. 13\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року:" Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", при розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. Таким чином, суд, дослідивши надані письмові докази в сукупності, дійшов висновку, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу купівлі-продажу будинку, водночас у зв`язку з тим, що укладення договору купівлі-продажу проведено з порушенням\~обов`язкової нотаріальної форми позивач не має можливості розпоряджатися в повному обсязі своїм власним майном. Судом встановлено, що всі зобов`язання за договором купівлі-продажу нерухомого майна його сторонами виконані у повному обсязі,\~покупцю було передано нерухомість, а продавцям передані грошові кошти, що підтверджується наявними у справі письмовими доказами, в свою чергу відповідач умисно ухилився від нотаріального посвідчення правочину та з врахуванням постійного проживання відповідача у м. Донецьку можливість нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу домоволодіння у подальшому втрачена. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved