Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] , на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 грн. щомісяця, та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 02 березня 2013 року між нею та відповідачем [PERSON] зареєстровано шлюб. Від спільного подружнього життя в них народився син - [PERSON] - [INFO] . 27 травня 2016 року рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області шлюб між сторонами було розірвано. Крім того позивач зазначає, що з моменту припинення спільного проживання, відповідач матеріальної допомоги на утримання їх спільного сина не надає, дитина знаходяться на повному утримання позивача, проте даних коштів не достатньою, так як позивач офіційно не працює, тому позивач змушена звернутися до суду з підстав стягнення аліментів. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київській області Радзівіл А.Г. від 17 жовтня 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. Представник позивача у судовому засідання позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити, надав пояснення аналогічні позову, проти винесення заочного рішення у справі не заперечував. Відповідач [PERSON] , будучи повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що від зареєстрованого шлюбу у сторін народився син: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комсомольського міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 305 (а.с. 14). Заочним рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 27 травня 2016 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 15). Із довідки наданої до суду № 169 від 16 вересня 2019 року, відомо, що [PERSON] з червня 2019 року відвідує заняття по футболу у футбольному клубі „Тайгерс". Благодійні внеснки, які складають 800 гривень на місяць сплачує мати [PERSON] (а.с. 12,14). Відповідно до квитанцій наданих до суду, вбачається, що [PERSON] має заборгованість по сплаті за комунальні послуги (а.с. 17,18). Згідно із квитанцій наданих до суду, відомо, що [PERSON] самостійно сплачує кошти за комунальні послуги (а.с. 19). За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я; матеріальне становище дитини; стан здоров`я; матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень; Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1. ст. 184 СК України). Враховуючи викладені обставини, надані та досліджені докази, розмір встановленого прожиткового мінімуму, а також спільний обов`язок батьків щодо утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття, враховуючи те, що суду не надано будь - яких доказів що майнове становище платника аліментів, в даному разі відповідача, дозволяє стягувати з нього суму в розмірі 5 000 грн, суд дійшов висновку про задоволення позову частково.

Outcome: partial