Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

10.10.2013 року Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго» звернулось в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборогованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 14760,67 гривень, приріст інфляції в сумі 4250,51 гривень, 3% річних в сумі 1868,34 гривень та судовий збір в сумі 229,40 гривень, посилаючись на наступне. Відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг, які надає позивач за адресою: [ADDRESS]. Оплата за житлово-комунальні платежі здійснюється відповідачем не в повному обсязі, в зв»язку з чим у нього виникла заборгованість станом на 01.03.2013 року в розмірі 14760, 67 грн. Рішенням Дебальцевського міського суду Донецької області від 20 березня 2014 року позов Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» в особі відокремленого підрозділу «Миронівська ТЕС» про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних - задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» в особі відокремленого підрозділу «Миронівська ТЕС» заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 2284 (дві тисячі двісті вісімдесят чотири) гривні 71 копійку, суму інфляційного збільшення 9 (дев'ять) гривень 66 копійок та 3% річних в сумі 6 (шість) гривень 86 копійок та судовий збір в сумі 114 гривень 70 копійок. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Позивач з рішенням суду першої інстанції не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Дебальцевського міського суду Донецької області від 20 березня 2014 року змінити, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з [PERSON] заборгованість в розмірі 7275,50 грн., приріст інфляції в сумі 672,46 грн., 3% річних в розмірі 655,35 грн. та 236,50 грн. судового збору (114,70 грн.- сплачений судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову, 121,80 грн. - судовий збір, сплачений позивачем при поданні апеляційної. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що ремонт теплопостачання в квартирах здійснюється за власний рахунок наймачів квартир та до тарифу не включається, в даному випадку у відповідача відсутнє право на зменшення оплати за послуги, актів-претензій щодо роботи внутрішньобудинкової системи опалення відповідачем не складалось та з цією метою представники позивача відповідачем не викликались, надані відповідачем акти стосуються не внутрішньобудинкової, а внутрішньоквартирної системи опалення, обслуговування якої законодавством не віднесено до обов'язків позивача. Представник позивача Гуревич М.Г. в судовому засіданні апеляційного суду доводи апеляційної скарги підтримав, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання апеляційного суду не з»явився, повідомлений належним чином особисто розпискою ( а.с. 110), причини своєї неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 305 ч.2 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.213 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами договору про надання житлово-комунальних послуг ухвалено не було, тому неможливо визначити якість надання відповідачу послуг з теплопостачання. Відповідач ніяк не реагував на акти відповідача про ненадання йому неналежної якості послуг з теплопостачання; договір про надання житлово-комунальних послуг з відповідачем не укладав. Суд вважає, що зазначені дії позивача свідчать про те, що він знав про ненадання послуг з теплопостачання відповідачу та нарахував заборгованість за послуги, які не надавав, тому суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості відповідача за послуги з теплопостачання. Позовні вимоги за постачання холодної та гарячої води, вивезення мусору, каналізації суд задовольнив в межах строку позовної давності та стягнув заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 2284 (дві тисячі двісті вісімдесят чотири) гривні 71 копійку, суму інфляційного збільшення 9 (дев'ять) гривень 66 копійок та 3% річних в сумі 6 (шість) гривень 86 копійок та судовий збір в сумі 114 гривень 70 копійок. Проте погодитись з такими висновками суду першої інстанції неможна з наступних підстав. Згідно до ст.ст. 64,67,68, ч.3 ст.156 ЖК України оплата за надані комунальні послуги нараховується по затверджених тарифах, крім квартплати, щомісяця, і підлягає оплаті наймачем(або власником) квартири і членами його родини, які несуть такі самі обов»язки як і наймач (або власник), тобто несуть солідарну відповідальність, а у разі несплати цих послуг, виникла заборгованість стягується у судовому порядку. Судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що відповідно до довідки Дебальцевського МС ГУ ДМС України в Донецькій області відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] ( а.с. 7). Зазначений будинок до 2011 року перебував на балансі Миронівської ТЕС. Правовідносини між сторонами оформлювалися шляхом видачі розрахункової книжки та відкриттям на ім'я боржника особового рахунку. Згідно ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Учасниками відносин щодо надання послуг з центрального опалення та гарячого водопостачання до квартири відповідачів є сам позивач, як виробник послуг, КП «Керуюча компанія Калінінського району м. Донецька» - виконавець послуг. Відносини між ККП «Донецькміськтепломережа» та КП «Керуюча компанія Калінінського району м. Донецька» врегульовані договором, за яким ККП «Донецькміськтепломережа» надане право самостійно вести облік оплати за надані послуги, безпосередньо стягувати плату за надані послуги з квартиронаймачів. Згідно п.5 ч.3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов»язаний сплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Згідно п. 18 Постанови КМУ№ 630 від 21.07.2005 року розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до нарахування ЖКХ Миронівської ТЕС відповідач має заборгованість за надані послуги станом на 01.01.2009 року в розмірі 3910,14 грн.; з 01.01.2009 року по 01.03.2013 року заборгованість складає 10 850,53 грн. (а.с.5). 13.05.2013 року позивач звернувся до Дебальцевського міського суду Донецької області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON], [PERSON] солідарно заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 14760,67 грн., приріст інфляції в сумі 4250,21 грн., 3% річних в сумі 1868,34 грн. та судового збору в сумі 114,70 грн. ( а.с.65). В судовому засіданні суду першої інстанції відповідач заявив про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Ч.2 ст. 264 ЦК України передбачено, що позовна давність переривається у разі пред»явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Зверненням 13.05.2013 року до Дебальцевського міського суду Донецької області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON], [PERSON] солідарно заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 14760,67 грн., приріст інфляції в сумі 4250,21 грн., 3% річних в сумі 1868,34 грн. та судового збору в сумі 114,70 грн. за період з 01.01.2009 року по 13.05.2013 року , позивач перервав строк позовної давності, а тому стягненню підлягає сума заборгованості за період з 13.05.2010 року по 13.05.2013 року. Відповідно нарахувань позивача заборгованість відповідача за період з 13.05.2010 року по 13.05.2013 року складає 7275,01 грн. (а.с.5). Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ч. З ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Так, факт ненадання послуги або зниження якості послуги (що є порушенням умов договору в розумінні ст. 526, ст. 530 ЦК України) повинен бути зафіксований належним чином. Відповідно до п. 36 «Правил користування тепловою енергією» теплопостачальна організація зобов'язується забезпечувати протягом обумовленого в договорі часу безперервне постачання теплової енергії (за винятком нормативно встановлених перерв), підтримувати параметри теплоносія, що подається з колекторів джерела теплової енергії, на вході в теплову мережу споживача теплової енергії відповідно до температурного графіка теплової мережі, не допускаючи відхилення параметрів, визначених договором. Згідно п. 19 Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення саме виконавець зобов'язаний утримувати внутрішньобудинкові мережі у належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт. При цьому згідно п. 22 Типового договору точкою розподілу передачі послуг з централізованого опалення у багатоквартирному будинку є відгалуження від стояків у межах квартири. Згідно зі ст. 18 Закону «Про житлово-комунальні послуги» у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника з тим, щоб зафіксувати порушення договірних зобов'язань і скласти акт-претензію. Згідно п. 33 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення споживач може викликати представника виконавця двома способами:1) усно (за допомогою телефонного зв'язку);2) письмово. Незалежно від форми заяви (повідомлення), виконавець зобов'язаний зареєструвати його в Журналі реєстрації заявок споживачів, повідомивши при цьому споживачеві вхідний номер заяви, ПІБ особи, що зареєстрував (прийняв) його, і час реєстрації заяви (п. 34 зазначених Правил). Після того як заяву буде зареєстровано, представник виконавця, в термін, зазначений у договорі про надання послуг, зобов'язаний прийти для перевірки та фіксації безпосередньо самого факту неналежного надання або ненадання послуги. Форма акту-претензії затверджена постановою КМУ «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. В цьому акті зазначаються: види, показники і терміни порушення, ПІБ представників виконавця і їх посади. А також ставляться підписи сторін та дата складання акта-претензії. У разі, якщо представник не з'явиться в зазначений термін для складання акту-претензії або відмовиться його підписувати, його можна оформити і самостійно. Для цього необхідні підписи як мінімум двох споживачів послуги (п. 3 ст. 18 Закону «Про житлово-комунальні послуги» та п. 38 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення»). Акт-претензія має бути складений у двох примірниках, один з яких залишається у споживача послуг. Далі акт-претензія (екземпляр виконавця послуги) реєструється в Журналі реєстрації актів-претензій виконавця. Згідно з п. 4 ст. 18 Закону «Про житлово-комунальні послуги» та п. 39 Правил акт-претензія споживача розглядається виконавцем протягом трьох днів з дня її реєстрації у Журналі. Через три дні виконавець повинен або розпорядитися про перерахунок платежів, або надати мотивовану відмову в перерахунку. При цьому, у разі, якщо по закінченню 3-х днів не буде дана відповідь на акт-претензію, то вважається, що виконавець визнав факти, викладені в акті-претензії (п. 39 Правил), і відповідно зобов'язаний здійснити перерахунок за ненадані послуги. У разі, якщо від виконавця надійде відмова в задоволенні акта-претензії, споживач має право зобов'язати виконавця здійснити перерахунок в судовому порядку (п. 5 ст. 18 Закону «Про житлово-комунальні послуги» та п. 39 Правил). Таким чином, надані відповідачем акти (а. с. 20-26, 37) щодо неякісного надання послуг позивачем не можна вважати відповідно до вимог ст. 59 ЦПК України допустимими доказами, оскільки вони одержані з порушенням порядку, встановленого законом. На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості за період з 13.05.2010 року по 13.05.2013 року в розмірі 7275,01 грн. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Так, розмір приросту інфляції за послуги з квартплати, холодного та гарячого водопостачання, водовідведення, вивезення сміття за період з 13.05.2010р. по 13.05.2013р. становить: (2817,87 грн.* 1,0924) - 2817,87 грн. = 260,47 грн., де 2817,87 грн. - сума заборгованості га послуги з квартплати, холодного та гарячого водопостачання, водовідведення, вивезення сміття за період з 13.05.2010р. по 13.05.2013р.; 1,0924 - сукупний індекс інфляції за вказаний період, визначений шляхом множення середніх індексів інфляції за цей період. Розмір приросту інфляції за послуги з опалення за період з 13.05.2010р. по 13.05.2013р. становить: (4457,14 грн.*1,0924) - 4457,14 грн. = 411,99 грн., де 4457,14 грн. - сума заборгованості за послуги з опалення за період з 13.05.2010р. по 13.05.2013р.; 1,0924 - сукупний індекс інфляції за вказаний період, визначений шляхом множення середніх індексів інфляції за цей період. Розмір 3% річних за послуги з квартплати, холодного та гарячого водопостачання, водовідведення, вивезення сміття за період з 13.05.2010р. по 13.05.2013р. становить: 2817,87 грн.*1096*(3/365)/100% = 253,84 грн., де 1096 - кількість днів у розрахунковому періоді. Розмір 3% річних за послуги з опалення за період з 13.05.2010р. по 13.05.2013р. становить: 4457,14 грн.*1096*(3/365)/100% = 401,51 грн., де 1096 - кількість днів у розрахунковому періоді. Таким чином, всього з відповідача на користь позивача в межах строку позовної давності (за період з 13.05.2010р. по 13.05.2013р.) підлягає стягненню: заборгованість в розмірі 7275(сім тисяч двісті сімдесят п»ять) гривень 01 копійку, інфляцію в сумі 672 (шістсот сімдесят дві) гривні 46 копійок, 3% річних в сумі 655 (шістсот п»ятдесят п»ять) гривень 35 копійок. Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з порушенням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до положень ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення, апеляційний суд вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» підлягає стягненню 236 (двісті тридцять шість ) гривень 50 копійок судового збору.

Outcome: approved