Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять суд визнати договір №Н/99-0117 купівлі-продажу квартири [ADDRESS] укладений між [PERSON] та [PERSON], діючої в інтересах [PERSON], 27.05.1999 року та зареєстрований в Одеській універсальній товарній біржі "Центр" - дійсним. Свої вимоги позивачі мотивують тим, що [INFO] року померла [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина, а саме: квартира [ADDRESS]. Відповідно до заповіту від 26.03.2012 року, позивачі є її спадкоємцями. Для оформлення своїх спадкових прав вони звернулись до приватного нотаріуса, але 22.10.2013 року їм було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та запропоновано звернутись до суду з питання визнання дійсності договору купівлі-продажу №Н/99-0117 від 27.05.1999 року, укладеного на Одеської універсальної товарної біржі "Центр", на підставі якого спадкодавець володів спадковим майном. Позивачі надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують повністю та не заперечують проти ухвалення заочного рішення (а.с.27-28). Представник третьої особи до судового засідання не з'явися, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідачі до судового засідання повторно не з'явились, хоча судом були повідомлені про день слухання справи належним чином, а тому за згодою позивачів суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 05.03.2013 року виконавчим комітетом Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області, відповідний актовий запис №13 (а.с.9). За життя [PERSON] був складений заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №346 (а.с.7). Відповідно до зазначеного заповіту, [PERSON] на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день її смерті належатиме їй та на що вона за законом матиме право, вона заповіла [PERSON] та [PERSON]. З приводу оформлення своїх спадкових прав позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до приватного нотаріуса Біляївського районного нотаріального округу [PERSON], однак своїми листами №256/02-14 та №255/02-14 від 22.10.2013 року, відповідно, нотаріус повідомила їх про те, що для оформлення своїх спадкових прав на ? частину квартири [ADDRESS] за кожним, їм необхідно звернутись до Біляївського районного суду Одеської області з питання визнання дійсності договору купівлі-продажу нерухомого майна №Н/99-0117, укладеного на Одеській універсальній товарній біржі "Центр" 27.05.1999 року (а.с.3-4). Із дослідженого судом договору купівлі-продажу нерухомого майна №Н/99-0117 від 27.05.1999 року, зареєстрованого на Одеській універсальній біржі "Центр" (а.с.14-15) вбачається, що [PERSON], що діє від свого імені та від імені свого неповнолітнього сина [PERSON], продала, [INFO], а [PERSON] купила квартиру за адресою: [ADDRESS] Відповідно до п. "а" частини 1 статті 15 ЗУ "Про товарну біржу", біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Відповідно до ч.2 статті 15 ЗУ "Про товарну біржу", угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. У відповідності до ст.44 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року), повинні укладатись у письмовій формі: 1) угоди державних, кооперативних та інших громадських організацій між собою і з громадянами, за винятком угод, зазначених у статті 43 цього Кодексу, та окремих видів угод, для яких інше передбачено законодавством Союзу РСР і Української РСР; 2) угоди громадян між собою на суму понад сто карбованців, за винятком угод, зазначених у статті 43 цього Кодексу, та інших угод, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР; 3) інші угоди громадян між собою, відносно яких закон вимагає додержання письмової форми. Письмові угоди повинні бути підписані особами, які їх укладають. Статтею 224 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) встановлено, що за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Із довідки №4931 від 31.10.2013 року, виданої виконавчим комітетом Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області вбачається, що [PERSON], яка померла [INFO] року на день смерті проживала і була постійно зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). Зазначені вище обставини в аспекті викладених норм Закону призводять до висновку про обґрунтованість вимог позивачів та можливості визнання вказаного вище договору купівлі-продажу дійсним. На підставі вищевикладеного і

Outcome: approved