Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

У березні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21 жовтня 2017 року у Заводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції зареєстрували шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Подружні стосунки припинили різність характерів, протилежність поглядів на сімейне життя, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Вважає, що збереження сім`ї неможливе, а тому просить суд шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Позивач подав суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (вх.№5422/19-вх від 13.08.2019р.). Відповідачка надала суду відзив, згідно якого позовні вимоги позивача визнала, просила не стягувати з неї на користь відповідача судовий збір, оскільки перебуває у декретній відпустці і має на утриманні малолітню дитину, та слухати справу у її відсутність (вх.№2203/19-вх. від 21.03.2019р.). Згідно з ч.4 ст.200 ЦПК України суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За таких обставин, суд ухвалив слухати справу у підготовчому засіданні. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 21 жовтня 2017 року у Заводському районному у місті Миколаєві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб (актовий запис №712); свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 21 жовтня 2017 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " [PERSON] " (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, виданого Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 27 лютого 2018 року за актовим записом №203 (а.с.6). Шлюбні відносини між подружжям припинені через різність характерів на поглядів на сімейне життя, вони втратили почуття любові і поваги один до одного, за час судового провадження з розгляду даної справи, а саме з березня 2019 року сторони не примирилися, дитина проживає з відповідачкою. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що сім`я розпалася остаточно, примирення між сторонами не є можливим, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка позов визнала, а тому збереження даної сім`ї не відповідало б інтересам сторін та дітей, а отже позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою звільнити її від сплати судового збору. З матеріалів справи вбачається, що підстави наведені позивачкою для звільнення від сплати судового збору є поважними, а тому суд вважає за можливе задовольнити клопотання та звільнити відповідачку від сплати судового збору. Відповідно до ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За таких обставин, позивачу з державного бюджету має бути повернуто судовий збір у сумі 384,20грн.

Outcome: approved