Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

01.04.2021 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої уточнені позовні вимоги мотивує тим, що вона проживала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , який 11.11.2020 року розірвано в судовому порядку. У шлюбі у них [INFO] народилася дочка [PERSON] , яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні та вихованні. Зазначає, що відповідач на даний час повністю ухилився від матеріального утримання їхньої дочки, зовсім не цікавиться її життям та здоров`ям, не надає матеріальної допомоги. Вказує на те, що вона маючи на утриманні малолітню дитину, не має можливості працювати постійно, проживає в орендованій квартирі, оскільки власного житла не має, підсобного господарства не веде, а тому знаходиться у скрутному матеріальному становищі. Відповідач [PERSON] є фізично здоровою людиною і як їй відомо, працює по контракту у військовій частині, має стабільну високу заробітну плату, а тому на її думку, взмозі сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Просить суд\~ухвалити рішення,\~яким стягувати з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Надвірна, Івано-Франківської області, зареєстрованого і проживаючого за адресою: [ADDRESS] , який проходить службу по контракту у військовій частині на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини всіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] , адвокат Букатюк М.В. позовні вимоги позивача підтримала повністю з підстав, наведених в позовній заяві та просила їх задоволити в повному обсязі. В судове засідання призначене на 30.04.2021 року відповідач [PERSON] не прибув, натомість від нього поступила заява в якій просить розгляд справі відкласти у зв`язку з тим, що він перебуває у відрядженні до 29.07.2021 року і бажає приймати участь у слуханні справи. В подальшому, в судове засідання, призначене на 25.05.2021 року не прибув з невідомих суду причин. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином рекомендованою кореспонденцією, про що свідчить розписка, яка знаходиться в матеріалах справи. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Відзив на позовом також не подавав. У зв`язку з чим суд констатує наступне. Відповідно до ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст.223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. \~ \~ \~ \~Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. Окрім цього, у відповідності до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження. \~ \~ \~ \~Підсумовуючи наведене, враховуючи думку представника позивача [PERSON] , адвоката Букатюк М.В., яка категорично заперечує щодо відкладення розгляду справи на такий тривалий термін, мотивуючи тим, що рішення по даній справі стосується інтересів неповнолітньої дитини, а також, що відповідач не надав належних доказів своєї відсутності, а саме довідки про відрядження, в результаті чого вважає такі його дії спрямовані на відтягування розгляду справи, суд прийшов до висновку про можливе розглядати справу за відсутності відповідача [PERSON] , оскільки останній був належним чином повідомлений про судове засідання, однак до суду не прибув, про причини своєї неявки в судове засідання, призначене на 25.05.2021 року суд не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступило, при цьому підстави для постановлення заочного рішення відсутні. Вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі з 12.06.2017 року проживали в зареєстрованому шлюбі, який 11.11.2020 року розірвано в судовому порядку, що стверджується копією рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області (а.с.4-5). З`ясовано також, що за час перебування в шлюбі у них [INFO] народилася дочка [PERSON] , батьками якої є сторони по справі, що стверджується копією свідоцтва про народження, яка долучена до матеріалів справи (а.с.6). Судом доведено, що на даний час позивач разом з неповнолітньою дитиною проживає за адресою: [ADDRESS] , що стверджується довідками №705 та №707, виданими 17.03.2021 року Пасічнянською сільською радою, Надвірнянського району, Івано-Франківської області (а.с.9-10). Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, складеного депутатом Пасічнянської сільської ради, Надвірнянського району, Івано-Франківської області позивач [PERSON] самостійно здійснює догляд і утримання своєї дочки [PERSON] , батько участі у вихованні дитини не бере, матеріально не допомагає (а.с.7-8). В ході розгляду справи встановлено, що відповідач [PERSON] прийнятий на військову службу за контрактом та призначений на посаду командира відділення безпілотних авіаційних комплексів розвідувального взводу і механізованого батальйону в/ч [NUMBER] (а.с.30). Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, частин 7, 8 ст.8 СК України в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст.ст.2, 8 Закону України «Про охорону дитинства» завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні. Відповідно зі ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Відповідно до ст.ст.180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини, аліменти, присуджуються в частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 01 січня 2021 року становить 1921 гривня, а для дітей віком від 6 до 18 років 2395 гривень. З врахуванням всіх обставин справи, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітніх дітей відповідного віку, матеріального становища дитини, а також матеріального стану платника аліментів, суд прийшов до висновку, що він взмозі утримувати свою дитину в розмірі, достатньому для її нормального фізичного та духовного розвитку. За вказаних обставин і з врахуванням також того, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, суд вважає, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дочки [PERSON] , [INFO] , і розмір аліментів може бути визначений судом у відсотковому відношенні по ј частці всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Таким чином, вирішуючи питання з якого часу на відповідача покладається обов`язок по сплаті аліментів, суд встановлює, що згідно вимог ст.191\~СК України аліменти слід стягувати від дня пред`явлення позову, тобто з 01.04.2021 року. На підставі п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Згідно п.1 ч.3\~ст.133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч.2\~ст.137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження факту витрат на оплату послуг за надання правової допомоги адвокатом подано квитанцію №728362 від 30.03.2021 року та акт виконаних робіт про надання послуг на правову допомогу на суму 2500 грн. (а.с.31-32). У відповідності до вимог\~ст.141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову [PERSON] , з відповідача в користь позивача, підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 грн. згідно договору №08/2021 від 30.03.2021 року про надання правничої допомоги. Також, відповідно до п.3 ч.1 ст.5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За вказаних обставин позивач у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141\~ЦПК України 908 грн. 00 коп. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст.180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved