Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею і відповідачем, залишити проживати з нею дітей, судові витрати по справі стягнути з відповідача. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 28 серпня 2008 року. Від спільного проживання мають двоє дітей. Причиною розірвання шлюбу є негативна поведінка відповідача, який зловживає спиртними напоями, не поважає її як дружину, не рахується з її думкою, а будучи у нетверезому стані часто у присутності дітей, влаштовує сварки та скандали, які закінчуються застосуванням фізичного насильства відносно неї. Крім того, у них з відповідачем різні погляди на життя та вирішення сімейних проблем, що і призвело до розпаду сім'ї. З лютого цього року вони разом не проживають та жодних сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим, а тому настоює на його розірванні. Після розірвання шлюбу просить прізвище їй не змінювати. Відповідач позов визнав, на розірвання шлюбу згідний, не заперечує проти того, щоб діти залишити жити з матір"ю. Однак вважає, що причиною розпаду сім"ї є негативна поведінка позивачки, яка не поважає його, як чоловіка, у всьому слухається своїх батьків, сама має неврівноважений характер та часто розпочинає сімейні сварки. На даний час вони сімейних стосунків не підтримують, а тому він підтримує позицію дружини щодо неможливості збереження сім"ї. Вислухавши учасників процесу та вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони з 28 серпня 2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 4). Від шлюбу мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а. с. 7, 8). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, спільно не проживають, шлюб існує формально. За таких обставин збереження сім'ї стало неможливим, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивачка після розірвання шлюбу просить залишити їй теперішнє прізвище, суд приходить до висновку, що заявлена позовна вимога є підставною і підлягає до задоволення. Відповідно до п.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивачка понесла документально підтверджені судові витрати у виді судового збору за подачу до суду позовної заяви в розмірі 487 гривень 20 копійок, що підлягають стягненню з відповідача на її користь у зв'язку з повним задоволенням позовних вимог.

Outcome: approved