Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-09 00:00:00

09 серпня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Спільного підприємства - Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» (далі - СП ТОВ «Світловодськпобут») та просить ухвалити рішення, яким зобов`язати відповідача припинити нарахування плати за послуги з централізованого опалення квартири [ADDRESS] з моменту відключення вказаної квартири від мереж централізованого опалення, тобто з 31 липня 2019 року. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що згідно витягу з протоколу 35 від 23 липня 2015 року засідання міжвідомчої комісії з питань відключення від мереж ЦО та ГВП йому було надано дозвіл на відключення його квартири від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання при наявності технічної можливості встановлення індивідуального опалення. 31 липня 2019 року рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання було затверджено акт від 10 червня 2019 року про відключення його квартири від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання. Після відключення квартири від централізованого та облаштування індивідуального опалення позивач звернувся до відповідача з вимогою припинити нарахування плати за послуги, які він не отримує. Проте відповідач безпідставно продовжує нараховувати плату за послуги з централізованого опалення, якими вона не користується.(а.с. 1-2) Ухвалою судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 серпня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, без повідомлення сторін. (а.с. 28-29) Правом подання відзиву представник відповідача СП ТОВ «Світловодськпобут» не скористався. Вивчивши матеріали справи, дослідивши представлені сторонами докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно витягу з протоколу №5 засідання міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання від 23 липня 2015 року споживачу [PERSON] надано до звіл на відключення квартири [ADDRESS] від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання при наявності технічної можливості встановлення індивідуального опалення. (а.с.4) На замовлення [PERSON] головним архітектором [PERSON] розроблено робочий проект реконструкції системи централізованого опалення в квартирі [ADDRESS] , який погоджено представниками обслуговуючої організації житлового будинку «Житлосервіс 2012», монтажної організації та власником.(а.с.7-21,22) Актом про відключення квартири від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП, затвердженим рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО ГВП Протокол № 2 від 31 липня 2019 року підтверджено, що квартира [ADDRESS] відключена від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП шляхом видимого розриву заварюванням приєднань радіаторів, заварюванням стояків, заварюванням уводів ГВП у квартиру. (а.с. 23) Копією вимоги [PERSON] від 03 червня 2021 року підтверджується факт звернення останнього до СП ТОВ «Світловодськпобут» з повідомленням про відключення квартири [ADDRESS] в від мереж централізованого опалення та про припинення нарахування плати за послуги з централізованого опалення квартири на підставі акту про відключення від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП, затвердженого рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО ГВП від 10 червня 2019 року. (а.с. 24) Згідно довідки СП ТОВ «Світловодськпобут» №209 від 03 червня 2021 року на ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] і станом на 01 жовтня 2019 року заборгованість за спожиту теплову енергію відсутня. (а.с.26) З довідки СП ТОВ «Світловодськпобут» № 210 вбачається, що по особовому рахунку № [NUMBER] станом на 01 червня 2021 року заборгованість за спожиту теплову енергію складає 20173 грн. 45 коп. (а.с.26) Вирішуючи порушений спір, суд зазначає про таке. Правовідносини, що існують між сторонами, регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (від 24 червня 2004 року, № 1875-IV), Законом України «Про теплопостачання», Правилами користування тепловою енергією, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року №1198 (далі по тексту - Правила користування тепловою енергією), Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 (далі по тексту - Правила надання послуг), Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (далі по тексту - Порядок відключення від мереж ЦО і ГВП) чинними на момент виникнення спірних правовідносин. Ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Ч. 6 ст. 26 цього ж Закону передбачено, що у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом. Згідно ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії має право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами. У п.39 Правил користування тепловою енергією передбачено право споживача вибирати теплопостачальну організацію, а також відмовитися від послуг теплопостачальної організації, про що попереджає письмово теплопостачальну організацію в строк, передбачений договором. Пунктами 24, 25, 26 Правил надання послуг визначено, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Процедура відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (далі - ЦО і ГВП) житлового будинку при відмові споживачів від послуг ЦО і ГВП визначена Порядком відключення від мереж ЦО і ГВП від 22 листопада 2005 року. П. 1.2 цього Порядку передбачено, що для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг ЦО і ГВП орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП (далі - Міжвідомча комісія), призначає голову та затверджує її склад, затверджує положення про роботу комісії. Для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. (п.2.1) Якщо заявником є власник, наймач (орендар) окремого приміщення, Комісія має право не розглядати його заяву до прийняття рішення про відключення від мереж централізованого теплопостачання всього будинку. Про відмову у розгляді заяви Комісія повідомляє заявника у десятиденний строк. (п.2.2.3) При позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП. (п. 2.2.1) Відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи. (п. 2.5) По закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП (додаток 4) і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження.(п. 2.6) Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. (п.2.7) Судом встановлено, що [PERSON] звернувся з заявою про надання дозволу на відключення від мереж централізованого опалення належної йому квартири, реалізувавши власне право, надане йому ст. 1 Закону України «Про звернення громадян». Таке право, до речі, не обмежує і Порядок відключення від мереж ЦО і ГВП, оскільки воно витікає з п. 2.2.3 цього Порядку та визначає особливий розгляд такого звернення. Міжвідомчою комісією для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання 23 липня 2015 року [PERSON] надано дозвіл на відключення квартири [ADDRESS] від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання при наявності технічної можливості встановлення індивідуального опалення. На підставі наданого дозволу позивач провів відключення квартири від мереж централізованого опалення, про що було складено відповідний Акт, що був затверджений рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО ГВП Протокол №2 від 31 липня 2019 року. Суд не перевіряє в межах даного судового процесу правильність та повноту зазначеного акту, оскільки вказане є дискрецією Міжвідомчої комісії. Правомірність рішення Міжвідомчої комісії, підстав відключення помешкання позивача від мереж ЦО і ГВП та процедури встановлення автономного опалення не є предметом спору, що наразі розглядається судом. За таких обставин суд дійшов висновку, що позивач у вищезазначений спосіб реалізував своє право на вибір джерела теплопостачання до свого помешкання, при цьому дану реалізацію не можна визнати свавільною, оскільки він отримав на це дозвіл суб`єкта владних повноважень. З огляду на відсутність між сторонами письмових договірних відносин позивач правильно не ставить перед судом питання про розірвання договору, обравши способом захисту порушеного права зобов`язання відповідача до припинення правовідносин шляхом припинення нарахування плати за послуги, які позивач не отримує, що не суперечить ст. 16 ЦК України. Відповідач порушує права позивача шляхом незаконного нарахування плати за послуги з теплопостачання, а тому відповідно до пункту 3 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує право, що підлягає захисту в судовому порядку шляхом задоволення позову. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Дана позиція відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному у подібних справах за участю цього самого відповідача, а саме у судових рішеннях: від 18 листопада 2019 року у справі № 401/2587/18, провадження № 61-8952 св 19; від 14 лютого 2020 року у справі № 401/799/18, провадження № 61-703 св 19; від 23 червня 2020 року у справі № 401/1676/19, провадження № 61-8693 ск 20; від 31 березня 2021 року у справі № 401/853/20, провадження № 61-16527 св 20. Оцінивши кожен з аргументів, наведених сторонами на підтвердження своїх доводів та заперечень, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] та необхідність задоволення її позову в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України та покладає їх на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved