Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

У жовтні 2013 року [PERSON] звернулась з позовом про розподіл спільно нажитого майна посилаючись на те, що з 30 вересня 2006 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] Рішенням Кіровського райсуду м. Донецька від 08.12.2011 року шлюб між ними розірвано. 04.12.2007 року між позивачем та АТВТ «Компанія «Алекс» було укладено договір №D1215/к на придбання автомобіля «Dacia Logan» 2007 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Частину грошей для оплати автомобіля склали кредитні кошти 43300 грн., які були отримані відповідно до Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 112276808000 від 25 грудня 2007 року, укладеного між нею і АКБ «УкрСіббанк».18 квітня 2009 року на вищевказаний автомобіль була установлена газобалонна апаратура, яка коштувала 5 000 грн. На теперішній час кредит за автомобіль сплачений повністю. Автомобіль і всі документи на нього документи знаходяться у відповідача, який продовжує користуватися автомобілем у своїх цілях. Просила суд розподілити спільне нажите майно, а саме: визнати за відповідачем право власності на автомобіль «Dacia Logan» 2007 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] відповідно до ст. ст. 60, 70 Сімейного Кодексу України, стягнути з відповідача на її користь 32 565 грн. 15 коп. Рішенням Кіровського районного суду м. Донецька від 05 лютого 2014 року позов [PERSON] задоволений частково. Визнано за [PERSON] право приватної власності на автомобіль «Dacia Logan» 2007 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER]. У порядку розподілу спільно нажитого майна подружжя стягнено з [PERSON] на корись [PERSON] грошову компенсацію у рахунок розподілу спільного майна у сумі 30 065, 15 грн. В судовому засіданні позивачем було уточнено позов просила суд стягнути з [PERSON] на її користь грошову компенсацію в розмірі 32565,15 грн. В апеляційній скарзі [PERSON] в інтересах якого, на підставі договору діє [PERSON] просив рішення суду змінити, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом не враховано звіт про оцінку майна, згідно якого вартість спірного автомобіля на час розгляду справи становить 63509,40 грн. , первісний внесок за автомобіль у сумі 40 400 грн. був сплачений відповідачем за його особисті кошти, іншу частину кредиту погашалась сторонами сумісно в період шлюбу.. Не заперечував проти сплати на користь позивачки грошову компенсацію тільки в розмірі 11882,61 грн. В судовому засіданні відповідач та його представник підтримали доводи апеляційної скарги просили її задовольнити. Позивачка в судовому засіданні апеляційного суду заперечувала проти доводів апеляційної скарги Заслухавши доповідача, сторони, дослідивши матеріали цивільної справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав . Згідно з п.4 частини першої ст.309 ЦПК.України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Апеляційний суд вважає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального права. Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК.України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованність рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд першої інстанції, стягуючи з відповідача на користь позивачки різницю у сумах, які підлягають стягненню з сторін при поділі майна, виходив із того, що оскільки автомобіль придбано у кредит, на придбання кого було витрачено частину спільних коштів, тому підлягає стягненню половина указаних коштів, які були сплачені банку, страховій компанії та на переобладнання автомобіля . Проте з таким висновком суду погодитись не можна. Згідно ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Судом установлено, що сторони перебували в шлюбі з 30 вересня 2006 року , від якого мають неповнолітнього сина [PERSON]. [INFO]. Рішенням Кіровського районного суду м.Донецька від 08 грудня 2011 року шлюб між сторонами було розірвано. 04 грудня 2007 року в період шлюбу було придбано автомобіль марки "Dacia Logan" 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 83700 грн., за рахунок коштів отриманих в кредит від АКБ «УкрСіббанк» з оформленням кредитного договору на ім'я позивачки 43300 грн., та другої частини 40400 грн. особистих коштів відповідача, зазначену обставину підтверджено в судовому засіданні як позивачем так і відповідачем, та проти чого сторони не заперечували . З урахуванням зазначеного особиста частка відповідача в придбанні спірного автомобіля буде складати ( 83700: ( 40400 грн х100%)=48%), а відповідно спільна частка як подружжя - 52%. Згідно із ч. 3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, у тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Отже, за загальним правилом майно, придбане подружжям у кредит, є спільною власністю чоловіка та дружини у якому частки подружжя є рівними. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" N 11 від 21 грудня 2007 року до складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК України). У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частка майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ст. 70 СК України). Відповідно до положень ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч. 2 ст. 71 СК України). За будь-яких обставин стягнення на користь одного з подружжя частки коштів сплачених за кредитними зобов'язаннями із передачею другому із подружжя у власність автомобіля, не є поділом майна відповідно до зазначених положень закону. Залишаючи автомобіль на праві власності за відповідачем із стягненням з нього на користь позивачки компенсації у розмірі витрачених коштів на погашення кредитного зобов'язання , страхування автомобіля, та його газопереобладнання на під час сумісного проживання сторін, суд не врахував зазначені положення закону та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, дійшов до неправильного висновку про те, що поділ автомобіля можливий шляхом передачі його у власність одному із подружжям із стягненням з нього грошової компенсації у розмірі частки сплаченого кредитного боргу, страхування автомобіля, та його газопереобладнання . Відповідно до висновку спеціаліста від 24.12.2013 року ринкова вартість автомобіля марки "Dacia Logan" 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] на час розгляду справи складає 63509,40 грн. З урахуванням часток особистого вкладу відповідача та спільного вкладу сторін в придбання даного автомобіля, розділу підлягає автомобіль марки "Dacia Logan" 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] з урахуванням 52% як спільного майна. ( 63509,40 грн х52%) : 100% = 33024,88 грн . З урахуванням рівності часток на майно придбане в шлюбі ,частка позивачки буде складати вартістю 16512,44 грн. Оскільки сторони в судовому засіданні погодилися на виплату іншої частки вартості автомобіля грошовою компенсацію, апеляційний суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки грошову компенсацію вартості автомобіля 16512,44 грн, залишивши спірний автомобіль на праві власності за останнім. За таких обставин судові рішення в частині поділу автомобіля не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору в цій частині, що в силу ст. 309 ЦПК України є підставою для його скасування з ухваленням нового рішення . На підставі ст.88 ЦПК.України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі165,12 грн., з [PERSON] , оскільки вона судом першої інстанції була звільнена від сплати судового збору до розгляду справи по суті, ціна позову складала 32 565 грн. 15 коп. , підлягає стягненню на користь держави судовий збір 160,53 грн.

Outcome: partial