Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

Позивач, сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Дружба-Нова», звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його наступним. 30 травня 2011 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Сокиринське» та [PERSON] був укладений договір оренди землі, відповідно до якого позивачу в користування була передана земельна ділянка площею 3,75 га для здійснення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до договору про приєднання товариства з обмеженою відповідальністю «Сокиринське» до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба-Нова» від 20.03.2015 року сторони домовились здійснити припинення (реорганізацію) ТОВ «Сокиринське» шляхом приєднання до СТОВ «Дружба-Нова» з переходом всіх прав та обов»язків від ТОВ «Сокиринське» до СТОВ «Дружба-Нова». Пунктом 12.8 договору оренди землі від 30.05.2011 року передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. До СТОВ «Дружба-Нова» в порядку правонаступництва перейшли всі права та обов»язки за договором оренди землі від 30.05.2011 року. Відповідно п.3.1 договору оренди землі, договір укладено на 5 років. Згідно ст.18 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на момент укладення договору, а також п. 14.1 договору, договір набирав чинності після його державної реєстрації. Державну реєстрацію договору оренди землі проведено відділом Держкомзему у Срібнянському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 06.06.2011 року за №742518804001451. Отже, позивач набув права оренди на земельну ділянку з 06.06.2011 року. Сторонами було погоджено, що цей договір та відповідно строк оренди земельної ділянки може бути продовженим/поновленим на той же строк та на тих же умовах. Продовження/поновлення договору здійснюється шляхом направлення орендарем не пізніше, ніж за 30 днів до закінчення строку оренди письмової заяви про бажання продовжити договірні відносини. Відповідно до умов договору, орендар зобовязаний своєчасно сплачувати орендодавцю орендну плату у розмірі, встановленому п.4.3 договору (6% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки) щорічно до 31 грудня, за домовленістю сторін - у грошовій, відробітковій формі та/або натуроплатою. Позивач належним чином у відповідності з умовами та строками, передбаченими договором, проводив розрахунок за користування земельною ділянкою та протягом всього строку дії договору оренди належним чином виконував і інші взяті на себе зобовязання, зокрема, використовував земельну ділянку за цільовим призначенням відповідно до вимог п.5.1 договору оренди. Маючи намір продовжити договірні відносини із відповідачем, СТОВ «Дружба-Нова» листом за вих. №14/03-10 від 14.03.2016 року повідомило відповідача про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк. До листа-повідомлення було додано три екземпляри проекту Додаткової угоди, в якій, крім іншого, запропоновано збільшити орендну плату, встановивши її у розмірі 9% від нормативної грошової оцінки землі, а також визначити строк дії договору до 05.06.2026 року. Вказаний лист-повідомлення з прикладеною додатковою угодою у трьох екземплярах отримано відповідачем 19.03.2016 року, що підтверджується інформацією щодо відстеження пересилань поштових відправлень з офіційного сайту УДППЗ «Укрпошта». Відповідно до ч.ч.2,3 п.3.2 договору оренди при наявності у орендодавця заперечень щодо продовження/поновлення договору, він зобовязаний повідомити про це орендаря у письмовій формі не пізніше, ніж за 10 днів до закінчення погодженого строку оренди. Договір вважатиметься продовженим/поновленим на той же строк та на тих же умовах, якщо орендар не направить заяву про бажання продовжувати договірні відносини, але буде продовжувати користуватися земельною ділянкою після закінчення погодженого строку оренди, а орендодавець в термін, не пізніше, ніж за 30 днів після закінченого строку оренди не направить орендарю у письмовій формі заперечення з цього приводу. Відповідно до ч.5 ст.33 Закону України «Про оренду землі» орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Відповідач у встановлені законом строки не надіслав жодних заперечень ані стосовно викладених у додатковій угоді умов, ані щодо поновлення договору оренди землі в цілому. Не надіслав він також і підписаного примірника додаткової угоди, а також жодним іншим шляхом не повідомив про таке укладення. Згідно ст.33 Закону України «Про оренду землі» додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді . Позивач і надалі продовжує користуватися земельною ділянкою, яку йому передав в оренду відповідач, заперечень проти продовження орендних правовідносин відповідач не надавав, пропозиції про поновлення договору оренди відповідач не розглянув, актів приймання-передачі земельної ділянки від орендаря до орендодавця сторони не підписували. В укладенні додаткової угоди відповідач зволікає до цього часу. Просить визнати поновленим договір оренди землі від 30.05.2011 року, укладений між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Сокиринське», правонаступником якого є сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Дружба-Нова» (код ЄДРПОУ 31333767), який зареєстрований у відділі Держкомзему у Срібнянському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 06.06.2011 р. за № 742518804001451, щодо земельної ділянки площею 3,75 га, кадастровий номер 7425188000:02:001:0161, що знаходиться на території Сокиринської сільської ради Срібнянського району Чернігівської області. Визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 30.05.2011 року, укладеного між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Сокиринське», правонаступником якого є сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Дружба-Нова» (код ЄДРПОУ 31333767), який зареєстрований у відділі Держкомзему у Срібнянському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 06.06.2011 р. за № 742518804001451, з моменту набрання чинності судового рішення на умовах, визначених додатковою угодою. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, пославшись на підстави задоволення позову відповідно до ч.ч.1-5 ст.33 Закону України «Про оренду землі», викладені у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з»явилась, проте подала заперечення проти позову, у яких зазначає, що в березні 2016 року отримала від позивача лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі та три примірники договору оренди землі, із якого вбачалось, що СТОВ «Дружба-Нова» має намір орендувати належну їй земельну ділянку терміном до 31.12.2026 року зі сплатою орендної плати у розмірі 7% від нормативно-грошової оцінки землі. Вказаний лист-повідомлення вона розцінила як пропозицію СТОВ «Дружба-Нова» укласти з нею договір оренди належної їй земельної ділянки. Лише з тексту позовної заяви вона дізналася про реорганізацію ТОВ «Сокиринське» шляхом приєднання до СТОВ «Дружба-Нова», так як отриманий лист-повідомлення про поновлення договору оренди не містив жодної інформації, що зобов»язаною стороною перед нею за договором оренди землі від 30 травня 2011 року є СТОВ «Дружба-Нова». 06 червня 2016 року вона уклала договір оренди вказаної земельної ділянки з СТОВ «Батьківщина» на більш сприятливих і вигідних для неї умовах: орендна плата-9% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, строком оренди на 7 років. Позивач не дотримався передбаченої ст.33 Закону України «Про оренду землі» процедури реалізації переважного права на поновлення договору оренди землі, так як замість передбаченої ст. 33 закону Додаткової угоди надіслав їй договір оренди землі. Вважає, що відсутні будь-які підстави для поновлення договору оренди землі через недотримання позивачем встановленої ч.ч.2-5 ст.33 Закону України «Про оренду землі» процедури реалізації переважного права на поновлення договору оренди землі. Просить відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що ТОВ «Сокиринське», як юридична особа-орендар припинене, термін дії договору від 30 травня 2011 року, укладеного між ТОВ «Сокиринське» та [PERSON] закінчився, а направлений лист-повідомлення за № 14/03-10 від 14.03.2016 року не створює для відповідача будь-яких правових наслідків, так як позивач на дату його направлення не мав правоздатності і дієздатності діяти як правонаступник ТОВ «Сокиринське». Підстави для поновлення договору оренди землі відсутні через недотримання встановлених чинним законодавством України вимог та відсутність волевиявлення відповідача, а також зважаючи на те, що відповідач уклала договір оренди з іншим наймачем на більш сприятливих і вигідних для неї умовах, ніж ті, які були запропоновані позивачем ніби-то при реалізації переважного права. В задоволенні позову просив відмовити. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Батьківщина», в судове засідання не з»явився, проте надіслав заяву, у якій розгляд справи просить проводити без участі представника третьої особи. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з»ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.12.2010 року, є власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 3,75 га, з кадастровим номером 7425188000:02:001:0161, в порядку спадкування після смерті брата [PERSON], який помер 20 грудня 2004 року, належної останньому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 193158, виданого 5 червня 2003 року Срібнянською районною державною адміністрацією, розташованої на території Сокиринської сільської ради Срібнянського району Чернігівської області. 30 травня 2011 року між ТОВ «Сокиринське» та [PERSON] було укладено договір оренди землі, який зареєстрований 06.06.2011 року за номером 742518804001451. Умовами вказаного договору були: орендна плата у розмірі 6% та строк оренди - 5 років. 24.11.2015 року за рішенням засновників ТОВ «Сокиринське» проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи- ТОВ «Сокиринське». Припинення вказаної юридичної особи здійснено шляхом реорганізації. Особою-правонаступником прав та обов»язків ТОВ «Сокиринське» є СТОВ «Дружба-Нова», що підтверджено наданими доказами: витягом з ЄДРПОУ щодо юридичної особи ТОВ «Сокиринське», зареєстрованими 25.11.2015 року за № 10431050054000090 змінами до установчих документів- статуту СТОВ «Дружба-Нова». Тобто, до СТОВ «Дружба-Нова» в порядку правонаступництва перейшли права та обов»язки орендаря за договором оренди землі з [PERSON] В пункті 3.2 даного договору оренди земельної ділянки зазначено, що після закінчення строку договору оренди орендар має право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його. Орендодавець, при наявності заперечень щодо продовження/поновлення договору зобов»язана повідомити про це орендаря у письмовій формі, не пізніше ніж за 10 днів до закінчення погодженого строку оренди. Позивачем на адресу [PERSON] 14 березня 2016 року було направлено лист-повідомлення про намір орендаря СТОВ «Дружба-Нова» скористатись переважним правом на укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк. До листа-повідомлення позивач додав три екземпляри проекту договору оренди, де зазначена умова щодо орендної плати у розмірі 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з зазначенням строку дії договору до 31.12.2026 року. Вказаний лист-повідомлення з трьома екземплярами проекту договору отримано відповідачем 19.03.2016 року. Обставина щодо направлення відповідачу [PERSON] проекта додаткової угоди з пропозицією збільшити орендну плату до 9% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та строк дії договору на 10 років в судовому засіданні не знайшла підтвердження. Після отримання листа-повідомлення та проекта договору оренди земельної ділянки орендодавець [PERSON] заперечень стосовно умов договору та поновлення договору оренди на адресу відповідача ні до закінчення терміну дії договору, ні протягом одного місяця після закінчення строку договору, у письмовій формі не направила . 06 червня 2016 року [PERSON] уклала договір оренди вказаної земельної ділянки з СТОВ «Батьківщина» строком на 7 років зі сплатою орендної плати у розмірі 9% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. Державна реєстрація права оренди згідно вищевказаного договору проведена державним реєстратором 07.06.2016 року. Частиною четвертою статті 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. У частинах першій пятій статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини 1 статті 777 ЦК України. Виходячи з приписів статей 319, 626 ЦК України, реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін. При прийнятті вказаного рішення суд враховує правові позиції Верховного Суду України у справах № 6-219 цс14 від 25 лютого 2015 року, № 6- 531цс15 від 9 вересня 2015 року, № 6-146цс16 від 23 березня 2016 року, відповідно до яких для застосування частини першої статті 33 цього Закону та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обовязки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та своє рішення. Реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін. В судовому засіданні встановлено, що орендар СТОВ «Дружба-Нова" належно виконував свої обовязки за договором, що не оспорюється відповідачем; орендар СТОВ «Дружба-Нова" до спливу строку договору, вихідним листом від 14 березня 2016 року, який отриманий відповідачем 19 березня 2016 року, повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк, що підтверджено інформацією щодо відстеження пересилань поштових відправлень з сайту УДППЗ «Укрпошта» та визнано відповідачем. Орендар СТОВ «Дружба-Нова" до листа-повідомлення додав проект договору, в якому виклав нові істотні умови договору: орендна плата у розмірі 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та строк дії договору до 31.12.2026 року. Виходячи із глибинного та змістовного розуміння норми закону ( ст.33 ЗУ «Про оренду землі), суд вважає, що направлення позивачем листа-повідомлення з проектом договору оренди, а не додаткової угоди, в даному випадку є формою пропозиції нових істотних умов договору оренди - щодо розміру орендної плати та строку дії договору. Позивач мав намір на продовження існуючих договірних відносин щодо оренди, про що вбачається із змісту листа-повідомлення від 14 березня 2016 року та підтверджено поясненнями представника позивача в судовому засіданні. У судовому засіданні спростовано заперечення відповідача про те, що, отримавши лист-повідомлення з проектом договору, відповідач розцінила як пропозицію укласти новий договір оренди, оскільки їй не було відомо, що орендарем її земельної ділянки є СТОВ «Дружба-Нова». Про наявність дговірних відносин щодо оренди землі із СТОВ «Дружба-Нова» свідчить квитанція про направлення поштового переказу на суму 5459,70 грн. від 16.10.2015 року, який отриманий [PERSON] 22.10.2015 року, та довідка ЦПЗ №3 від 26.09.2016 року. Разом з тим, порушення переважного права орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, матиме місце при укладенні договору оренди у разі недосягнення згоди щодо плати за новим договором та інших умов договору з іншим наймачем на більш сприятливих умовах і укладення з ним договору на тих самих умовах, які запропоновані попереднім наймачем при реалізації переважного права, про що викладено в правовій позиції у справі № 6-219 цс14. Враховуючи, що орендарем СТОВ «Дружба-Нова» запропоновані менш сприятливі умови щодо поновлення договору оренди: орендна плата у розмірі 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та строк дії договору до 31.12.2026 року, ніж запропоновані іншим орендарем, СТОВ «Батьківщина»: орендна плата-9% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, строк оренди - 7 років, в даному випадку відсутні підстави вважати порушеним переважне право орендаря СТОВ «Дружба-Нова» на поновлення договору оренди землі. Твердження представника позивача у суді про те, що СТОВ «Дружба-Нова» запропоновані умови поновлення оренди такі ж, як запропоновано СТОВ «Батьківщина»: орендна плата-9%, строк оренди - 7 років, судом не можуть бути взяті до уваги, оскільки на момент надіслання пропозиції про зміну умов договору, коли орендодавець [PERSON] повинна була їх розглянути та прийняти рішення щодо можливої згоди з запропонованими умовами, вказані істотні умови були менш сприятливими. Виходячи із загальних положень про договір, моментом укладення договору є момент досягнення домовленості щодо істотних умов договору. Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Статтею 643 ЦК України передбачено, що якщо у пропозиції укласти договір вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь про прийняття пропозиції протягом цього строку. Виходячи із змісту наведених норм закону, договір оренди не можна вважати поновленим, та як орендар СТОВ «Дружба-Нова», який направив пропозицію щодо поновлення оренди зі зміною істотних умов, відповідь про прийняття пропозиції орендодавцем [PERSON] протягом встановленого строку не одержав, що свідчить про відсутність домовленості щодо істотних умов договору та волевиявлення відповідача на поновлення договору. Таким чином, недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору має наслідком припинення переважного права орендаря СТОВ «Дружба-Нова» на укладення договору оренди землі відповідно до ч.4 ст.33 Закону України «Про оренду землі». Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України. Згідно з пунктом 2 частини другої статті 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (частина друга статті 16 ЦК України). З огляду на загальні засади цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обовязків сторін (статті 3, 1215, 20 ЦК України; статті 35, 11, 15, 31 ЦПК України) , в разі невизнання орендодавцем права орендаря, передбаченого статтею 33 Закону України «Про оренду землі», на укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк таке право підлягає захисту судом за позовом орендаря шляхом визнання недійсним договору оренди цієї самої земельної ділянки, укладеного орендодавцем з іншим орендарем, на підставі пункту 2 частини другої статті 16 ЦК України, про що зазначено в правовій позиції у справі № 6-55цс15 від 15 квітня 2015 року. Звертаючись до суду з позовом про захист свого порушеного права шляхом визнання договору оренди землі поновленим та визнання укладеною додаткової угоди на умовах, які орендарем СТОВ «Дружба-Нова» орендодавцю [PERSON] не пропонувались, СТОВ «Дружба-Нова» посилалось на невизнання орендодавцем його переважного права на укладення договору оренди землі, передбаченого ч.1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», при цьому не вказуючи на укладення орендодавцем договору оренди землі з новим орендарем - СТОВ «Батьківщина». Судом встановлено, що на час пред»явлення позову та розгляду справи в суді існує укладений договір оренди земельної ділянки між відповідачем [PERSON] та третьою особою сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Батьківщина», право оренди за вказаним договором є зареєстрованим. Так як орендодавцем було укладено договір оренди цієї самої земельної ділянки з іншим орендарем, то відновлення порушеного права, за наявності законних підстав, можливе було б лише шляхом визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного орендодавцем з іншим орендарем, на підставі пункту 2 частини другої статті 16 ЦК України, що узгоджується з висновками Верховного Суду України у справі № 6-55цс15 від 15 квітня 2015 року. Проте така вимога не була предметом судового розгляду, а відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову та визнання поновленим договору оренди між СТОВ «Дружба-Нова» та [PERSON] та визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі за частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі », в зв»язку в чим з задоволенні позову відмовляє.

Outcome: dismissed