Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

07.11.2016 року до суду звернулися представники Житомирської обласної психіатричної лікарні № 1 Житомирської обласної ради головний лікар [PERSON] та лікар-психіатр 8-го відділення [PERSON] із заявою про примусову госпіталізацію недієздатного [PERSON] Г (а.с. 4) без його усвідомленої згоди. Зазначають, що підставою для висновку про необхідність госпіталізації [PERSON] є направлення останнього лікарем психіатром психіатричного диспансеру м. Житомира [PERSON] та звернення опікуна [PERSON] (а.с. 5). У приймальному відділенні лікарні 04.11.2016 року [PERSON] був оглянутий лікарем психіатром [PERSON], яка підтвердила висновок про необхідність госпіталізації. Також [PERSON] 04.11.2016 року був оглянутий комісією лікарів психіатрів, яка підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію згідно з Законом України «Про психіатричну допомогу» та прийшла до висновку, що лікування останнього можливе тільки в умовах стаціонару. У судовому засіданні лікар-психіатр [PERSON] заяву підтримала та пояснила суду, що хворий перебуває в такому важкому стані психічного розладу, що потребує примусового лікування в психіатричному закладі; якщо особі не буде надана психіатрична допомога це може призвести до погіршення психічного стану і спричинити шкоду його здоров'ю та здоров'ю оточуючих. Прокурор вважає, що заява лікаря-психіатра підлягає задоволенню. Особа, щодо якої ставиться питання про примусову госпіталізацію, у судовому засіданні не присутня; з огляду на висновок №1696 Психіатричної лікарсько-консультативної комісії від 04.11.2016 року перебування недієздатного [PERSON] у суді є недоцільним (а.с. 3), про що було наголошено представником лікарні у судовому засіданні. Згідно заяви [PERSON] від 04.11.2016 року, яка була призначена опікуном недієздатного [PERSON] згідно рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 21.08.2009 року (а.с. 5), остання не має можливості брати участь у судовому засіданні (а.с. 6). Учасники процесу не заперечували щодо проведення судового засідання без зазначених осіб. Вислухавши думку учасників судового розгляду справи, зокрема, лікаря - психіатра, яка просить задовольнити заяву; ураховуючи думку прокурора, який не заперечував щодо задоволення судом заявлених вимог; вивчивши матеріали справи у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. При цьому суд бере до уваги: - висновок комісії лікарів-психіатрів від 04.11.2016 року № 7226 (а.с. 2), стосовно того, що [PERSON] перебуває в гострому психотичному стані, виявляє тяжкий психічний розлад, в якому представляє небезпеку для себе та оточуючих (знаходиться під впливом галюцінаторних переживань імперативного характеру, висловлює маячні ідеї переслідування, не спить по ночам). На даний час за собою не слідкує, самостійно не може задовольнити основні життєві потреби, потребує лікування та постійної мотивації. У разі не надання своєчасної психіатричної допомоги може призвести до погіршення психічного стану і надати шкоду його здоровю, а тому госпіталізація недієздатного [PERSON] у примусовому порядку комісія лікарів - психіатрів вважає доцільною та обґрунтованою; - діагноз хворого [PERSON]: галюцинаторно-маячний розлад органічного ґенезу (перенесена ЧМТ в 2012 році) з характерологічними змінами особистості, інтелектуально- мнестичним зниженням. Згідно ст. ст. 14, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження і лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють особу безпосередньо небезпечну для неї та оточуючих. Дане питання розглядається в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved