Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

У квітні 2019 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум актив» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 7 003,70 грн заборгованості, яка складається з 1000 грн - заборгованість за кредитом, 2 523,70 грн - заборгованість за відсотками, 3480 грнм - заборгованість за пенею. В обґрунтування свої вимог зазначає, що між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та [PERSON] 30 серпня 2018 року укладено Договір № 3198302121-038774 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, який було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення договору. Відповідно до умов укладеного договору [PERSON] була надана позика в розмірі, встановленому договором та перераховано на картковий рахунок відповідача 1 000 грн. Вказана сума перерахована на підставі договору співробітництва № 2829 від 28 грудня 2017 року, зі строком 23 дні. 15 січня 2019 року між позикодавцем та позивачем - ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 1501/1, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія є гроші» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами, укладеними з боржниками, у зв`язку з чим гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стали дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Крім того, до фактора перейшли всі пов`язані з кредитними договорами права, зокрема, право грошової вимоги щодо сум основного боргу, нарахованих та несплачених відповідачем [PERSON] відсотків, неустойки у повному обсязі. Оскільки, позикодавцем зобов`язання за договором від 30 серпня 2018 року виконані в повному обсязі, внаслідок укладання Договору про надання фінансових послуг факторингу №1501/1 від 15 січня 2019 року, відбулася заміна кредитора та ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» набуло статусу нового кредитора - стягувача за вищевказаним договором, а відповідач [PERSON] в порушення умов укладеного договору не виконує своїх зобов`язань по поверненню позики та відсотків за користування нею, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість перед позивачем, яка станом на 15 січня 2019 року складає 7 003,70 грн, тому просить стягнути з відповідача зазначену вище заборгованість за договором та 1 921 грн сплаченого при подачі позову судовий збір. Ухвалою судді від 25 квітня 2019 року провадження у справі відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Заяв та клопотань від учасників справи не надходило. У судове засідання представник позивача не з`явився, надавши письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, яка заяви про розгляд справи за її відсутності та відзиву на позов не надала, тому суд відповідно до ст. 280 ЦПК України вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 30 серпня 2018 року між ТОВ «Фінансова Компанія є гроші» та фізичною особою [PERSON] в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com було укладено договір № 3198302121-038774 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, предметом якого є споживча позика у розмірі 1000 грн, сума процентів за користування позикою за 23 дні становить 203,7 грн, проценти за користування позикою-2% за кожний день користування позикою, дата повернення позики-не пізніше 21 вересня 2018 року. Сторонами погоджена відповідальність за невиконання умов договору, зокрема, в разі невиконання позичальником договірних зобов"язань позикодавець має право додатково, крім процентів, на пеню за кожен день прострочення у розмірі 3% від залишку суми позики за кожен день прострочення (а.с. 11-17). 15 січня 2019 року між ТОВ «Фінансова Компанія є гроші» та ТОВ «Фінансова Компанія «Преміум актив» було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 1501/1 та додаткову угоду до даного Договору, згідно яких клієнт відступив фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, у зв`язку з чим гарантії, надані божниками щодо заборгованості, стали дійсними та вважаються наданими фактору, а також до фактора перешли всі пов`язані з ними права (а.с. 7-8), зокрема право грошової вимоги щодо сум основного боргу, нарахованих та несплачених боржниками відсотків, неустойки у повному обсязі і по договору № 3198302121-038774 від 30 серпня 2018 року, позичальником по якому є відповідач [PERSON] (а.с. 7-8, 9, 10). Положеннями ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами 1, 2 ст.1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Положеннями ст. 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ст. 526, 599, 629, 1046, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, договір є обов`язковим для виконання сторонами, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно копії платіжного доручення № 6849 від 30 серпня 2018 року відповідачем [PERSON] на виконання умов вказаного договору отримано 1000 грн (а.с. 24), що підтверджується також і повідомленням від 30 серпня 2018 року щодо видачі займу на карту клієнта, код авторизації 727887 (а.с. 25). Відповідно до ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Згідно ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Зокрема, згідно ст. 12 зазначеного вище Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. За таких обставин договір № 3198302121-038774 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 30 серпня 2018 року, є письмовим правочином, який відповідає нормам, передбаченим ст. 207, 208, 1047, 1055 ЦК України, оскільки вчинений в письмовій формі, підписаний уповноваженими особами, що підтверджується досягненням всіх істотних умов договору, що відповідачем у встановленому порядку не спростовано. Відповідно до наданого позивачем розрахунку відповідач [PERSON] станом на 15 січня 2019 року по вказаному договору має заборгованість у розмірі 7 003,70 грн, яка складається із заборгованості за кредитом - 1 000 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом - 2 523,70 грн та заборгованості за пенею - 3 480 грн (а.с. 19-23). Докази на спростування вищезазначеного розрахунку заборгованості, на підтвердження виконання зобов`язань по договору від 30 серпня 2018 року відсутні, тобто відповідач в порушення умов договору взяті на себе зобов`язання не виконала, кредит та платежі відповідно до договору не повернула, внаслідок чого утворилась заборгованість, остання не виконує умови кредитного договору ні первинному, ні новому кредитору, що є підставою для застосування до даних відносин правил згідно ст.1049 ЦК України щодо зобов`язання відповідача повернути грошові кошти відповідно до умов кредитного договору. За приписами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Як зазначено вище відповідач не надала суду у встановленому порядку заяву із запереченнями щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, відзиву, заперечення,у зв`язку з чим несе ризик настання наслідків, пов`язаних із не вчиненням даних процесуальних дій,в даному випадку,- ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Також судом враховується, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин позов підлягає задоволенню повністю. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921,00 грн (а.с. 1).

Outcome: approved