Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

02 листопада 2017 року до суду надійшла позовна заява Костянтинівського міського центру зайнятості - робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманої допомоги по безробіттю в розмірі 3073,74 грн., зазначивши, що [PERSON] 31 серпня 2016 року подав до Костянтинівського міського центру зайнятості заяву про надання статусу безробітного. Згідно ст. 43 ЗУ «Про зайнятість населення» статус безробітного було надано в той же день. Відповідно до ст. 22 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» відповідачу було призначено допомогу по безробіттю з 07 вересня 2016 року, тобто з 8-го дня після реєстрації безробітного. 03 березня 2017 року позивачем було прийнято рішення про припинення реєстрації безробітного [PERSON] у зв'язку з досягненням пенсійного віку відповідно до абзацу 15 пп. 2 п. 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу. Також відповідно до ч. 1 ст. 31 ЗУ № 1533 відповідачу було припинено виплату допомоги по безробіттю з 03 березня 2017 року. Під час співставлення (звіряння) первинних документів особи з інформацією ДФС, стало відомо, що [PERSON]. в період перебування на обліку отримав дохід від Управління освіти Костянтинівської міської ради, у зв'язку з чим Костянтинівським міським центром зайнятості була проведена перевірка та складено Акт № 73 розслідування страхових випадків від 04 вересня.2017 року. Зазначеним актом встановлено, що [PERSON] з 02 січня 2017 року був прийнятий на роботу до Управління освіти Костянтинівської міської ради наказом № 506к/тр від 30 грудня 2016 року та звільнений 26 січня 2017 р. на підставі наказу № 15к/тр від 23 січня 2017 року. Таким чином, відповідно до ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» [PERSON]. відносився до зайнятого населення, перебуваючи на обліку в центрі зайнятості в якості безробітного, у зв'язку з чим відповідач незаконно перебував в статусі безробітного та отримував соціальні послуги, в тому числі отримання допомоги по безробіттю з 02 січня 2017 року по 02 березня 2017 року в сумі 3073,74 грн. Костянтинівським міським центром зайнятості 06 вересня 2017 за вихідним № 07/3738 була направлена претензія відповідачу для добровільної сплати отриманих коштів по безробіттю, однак станом на 31 жовтня 2017 року кошти не сплачені, у зв'язку з чим позивач просив стягнути з відповідача на свою користь суму відшкодування безпідставно отриманої допомоги по безробіттю в розмірі 3073,74 грн. Представник позивача в судове засідання не з*явився, надав заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, (а.с. 21). Відповідач [PERSON] на виклик в судове засідання не з*явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином в порядку ст.ст. 128, 130 ЦПК України (а.с. 27, 30). За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. З*ясувавши позицію сторони позивача, дослідивши докази по справі, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 31 серпня 2016 року [PERSON] звернувся до Костянтинівського міського центру зайнятості з заявою про надання йому статусу безробітного, в якій зазначив, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно, та що ознайомлений з правами та обов'язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, що визначені Законами України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (а.с.5). Крім того, 31 серпня 2016 року відповідач [PERSON] надав позивачу заяву про призначення (поновлення) виплати допомоги по безробіттю в якій просив призначити (поновити) йому виплату допомоги по безробіттю в розмірі передбаченому ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», з 8-го дня після реєстрації (або з дня поновлення статусу безробітного 31 серпня 2016 р.) (а.с.5 зворот) 31 серпня 2016 року [PERSON], було надано статус безробітного та заведено персональну картку № 052316083100016 (а.с.4) з якої вбачається, що [PERSON] віднесено до категорії громадян, яким до настання права на пенсію за віком залишилось 10 і менше років (з 31 серпня 2016 р. по 03 березня 2017 р.). 07 вересня 2016 р. відповідач [PERSON] звернувся до позивача з заявою, в якій просив належні йому суми грошової допомоги перерахувати на його особовий рахунок відкритий Костянтинівському відділенні № 315 АКІБ «УкрСиббанк» (а.с.6). Згідно додатку до персональної картки про прийняття рішення щодо нарахувань та платежі, у період з 31 серпня 2016 року по 02 березня 2017 року йому було нараховано та виплачено допомогу по безробіттю в загальному розмірі 3073,74 грн. (а.с.11 зворот). Як вбачається з витягу із наказів Костянтинівського міського центру зайнятості про прийняті рішення по особі [PERSON] (ПК № 052316083100016) від 03 березня 2017 року (а.с.7) на підставі наказу № НТ160831 від 31 серпня 2016 р. [PERSON], надано статус безробітного з 31 серпня 2016 р.; на підставі наказу № НТ160907 від 07 вересня 2016 р. [PERSON] призначено допомогу по безробіттю з 07 вересня 2016 року по 02 березня 2017 р.; на підставі наказу № НТ160907 від 07 вересня 2016 р. прийнято рішення скоротити [PERSON] допомогу по безробіттю; з 07 вересня 2016 р. по 05 грудня 2016 р.; на підставі наказу № НТ161216 від 16 грудня 2016 р. прийнято рішення розпочати (поновити) [PERSON] виплату допомоги по безробіттю з 06 грудня 2016 р.; на підставі наказу № НТ161216 від 16 грудня 2016 р. відносно [PERSON] прийнято рішення припинити виплату допомоги по безробіттю та припинити реєстрацію безробітних з 03 березня 2017 р. (а.с.7 зворот). Відповідно до Акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» Костянтинівського міського центру зайнятості за № 186 від 04 вересня 2017 року (а.с.8-9) центром було проведено звірку (перевірку) достовірності даних [PERSON] та даних ПФУ (про дохід особи) в ході якої встановлено, що у період перебування на обліку у Костянтинівському міському центрі зайнятості як безробітного з 31 серпня 2016 року по 03 березня 2017 року [PERSON] працював в Управлінні освіти міської ради м. Костянтинівки з 02 січня 2017 р. по 26 січня 2017 р., що також вбачається з копії наказу Управління освіти Костянтинівської міської ради № 506к/тр від 30 грудня 2016 р. про призначення [PERSON] на посаду сторожа (а.с.10) та копії наказу Управління освіти Костянтинівської міської ради № 15к/тр від 23 січня 2017 р. про звільнення [PERSON] (а.с. 10 зворот). Згідно наказу Костянтинівського міського центру зайнятості «про повернення коштів» за № 284 від 05 вересня 2017 р. (а.с.11) прийнято рішення зарахувати на дебіторську заборгованість суму незаконно отриманого матеріального забезпечення по безробіттю безробітним [PERSON] у розмірі 3073,74 грн. та провести претензійно-позовну роботу та стягнути з [PERSON] незаконно отримане матеріальне забезпечення по безробіттю з 02 січня 2017 р. по 02 березня 2017 р. в сумі 3073,74 грн. Позивачем на адресу відповідача 06 вересня 2017 р. було направлену претензію за Вих. № 07/3738 від 06 вересня 2017 р. (а.с.12) щодо добровільної сплати суми незаконно отриманого забезпечення у розмірі 3073,74 грн. протягом 15 календарних днів з моменту отримання претензії. Вказану претензію отримано відповідачем 22 вересня 2017 р., що вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.13). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Згідно із ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом. Абзацом 15 п.п. 2 пункту 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року N 198, передбачено, що центр зайнятості припиняє реєстрацію з дня: досягнення особою встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійного віку або призначення пенсії за віком на пільгових умовах чи за вислугу років. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення чи отримання права на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, пенсії за вислугу років або досягнення особою встановленого законом пенсійного віку. Згідно ч.ч. 1-2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. У разі виїзду особи, зареєстрованої в установленому порядку як безробітна, за межі України з метою працевлаштування чи здійснення іншої діяльності, спрямованої на отримання прибутку, така особа зобов'язана повідомити про це державну службу зайнятості. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст.. 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» видами забезпечення за цим законом є: допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності. Згідно з пунктом 21 Порядку надання матеріальної допомоги по безробіттю, одноразової матеріальної допомоги безробітному та непрацездатним особам, які перебувають на його утриманні, допомоги на поховання у разі смерті безробітного або особи, яка перебувала на його утриманні, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20 листопада 2000 р. N 309 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 грудня 2000 р. за N 917/5138), якщо під час одержання матеріальної допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, з безробітного стягується сума виплаченої матеріальної допомоги по безробіттю з дня виникнення цих обставин. У разі відмови добровільно повернути зазначені кошти питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. [PERSON] відносився до зайнятого населення в період перебування на обліку безробітного та не повідомив позивача про призначення його на посаду сторожа Управління освіти Костянтинівської міської ради. Відповідно Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 р. № 60/62 та постановою правління Пенсійного фонду України від 13.02.2009 р. № 7-1 службою зайнятості проводяться розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення. Розслідування згідно з цим Порядком здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду її перебування на обліку як безробітної. Для проведення перевірки центри зайнятості взаємодіють з Державною податковою адміністрацією України та Пенсійним фондом України шляхом обміну інформацією про отримані особами, які перебувають на обліку в державній службі зайнятості як безробітні, доходи від провадження підприємницької діяльності, виконання робіт за трудовим договором, у тому числі за сумісництвом, під час роботи за кордоном, виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами. Таким чином, суд вважає, що в судовому засідання знайшов своє підтвердження факт відношення відповідача [PERSON] до зайнятого населення, перебуваючи на обліку в центрі зайнятості в якості безробітного та отримання ним допомоги по безробіттю з 02 січня 2017 р. по 02 березня 2017 р. в сумі 3073,74 грн. у зв'язку з чим з нього слід стягнути на користь позивача безпідставно отриману допомогу по безробіттю у розмірі 3073,74 грн. У відповідності із ст. 141 ЦПК України у зв'язку із задоволенням позову з відповідача [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 1600,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved