Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

02 квітня 2020 року позивач в особі свого представника звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за запо- вітом, посилаючись на слідуючі обставини. [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої вхо- дить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 1,00 га, що роз- ташована на території Нерушайської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно державного акта на право власності на землю серії ЯГ № 950196 від 17.01.2007 р., виданого на ім`я [PERSON] . За життя остання вчинила заповіт, яким заповіла їй зазначену земельну ділянку. Звернувшись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, вона отримала відмову у видачі сві- доцтва про право на спадщину за заповітом з причини втрати нею шестимісячного стоку для прий- няття спадщини та відсутності правовстановлюючого документу на успадковане майно - земельну ділянку. Вона не має гадки, де знаходиться оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку, про його втрату нею розміщено оголошення в газеті «Татарбунарський вісник». Крім то- го, на момент смерті спадкодавця вона проживала з нею більше 7 місяців та через її похилий вік здійснювала за нею догляд, що підтверджується Нерушайської сільської ради. Зважаючи на те, що успадкувати земельну ділянку у нотаріальному порядку вона не має можливості, просила визнати за нею право власності на спадкове майно. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, сільський голова надав заяву про роз- гляд справи за відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнав. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про роз- гляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звуко- записувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здій- снюється. Як передбачено ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження за наявними у справі доказами у зв`язку з визнанням позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В силу ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають до- казуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добро- вільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по су- ті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог З копії паспорту серії [NUMBER] (а.с.4) вбачається, що позивач народилася [INFO] в с. Нерушай Татарбунарського району Одеської області. З копії заповіту, складеного 05.03.2007 р. (а.с.6), слідує, що [PERSON] є спадкоємцем по за- повіту на земельну ділянку площею 1.0 га, розташованої на території Нерушайської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, яка належала [PERSON] . Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.7) підтверджується, що спадкодавець [PERSON] померла [INFO] в с.Нерушай Татарбунарського району Одеської області. У відповідності до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 95 0196 від 17.01.2007 р. (а.с.9), [PERSON] була власником земельної ділянки площею 1,00 га, розта- шованої на території Нерушайської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, ви- діленої для ведення особистого селянського господарства. Довідкою виконкому Нерушайської сільської ради № 640 (а.с.10) підтверджується, що [PERSON] на момент свої смерті, яка настала [INFO] , була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] , разом з нею за вказаною адре- сою проживала без реєстрації по день її смерті та здійснювала за нею догляд племінниця [PERSON] . Листом нотаріуса від 01.04.2020 р. № 20/02-14 (а.с.11) позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON] з причини відсутності (ненадання) оригіналу правовстановлюючого документу на успадковане майно - земельну ділянку. Згідно витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 01.04.2020 р. (а.с.12), вартість земельної ділянки площею 1,0001 га, кадастровий номер 512508340 0:01:001:0187, що належала [PERSON] на підставі державного акту серії ЯГ № 950196, складає 29262,36 грн. Газета "Татарбунарский вестник" № 21 від 28.05.2020 р. містила оголошення про недійсність державного акту на право власності на землю серії ЯГ №950196, виданого на ім`я [PERSON] (а. с.24). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30.05. 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків /спадщини/ від фізи- чної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України. Згідно ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних від- носин, а також інших учасників цивільних відносин. В силу ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спад- щину чи не прийняти її. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збе- реженням її цільового призначення, що визначено ч.1 ст.1225 ЦК України. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, а також те, що земельна ділянка площею 1,00 га, що розташована на території Нерушайської сільської ради, належала її тітці [PERSON] , але перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спад- щину на земельну ділянку є втрата оригіналу державного акту на право приватної власності на зе- млю. Отже, суд вважає, що за позивачем має бути визнано право власності на зазначену земельну ді- лянку площею 1,00 га. На підставі викладеного,

Outcome: approved