overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання. Позовні вимоги обгрунтовувала тим, що сторони мають спільну доньку [PERSON], [INFO]. 01 вересня 2013 року остання була зарахована студенткою 1 курсу господарсько-правового факультету Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого на денну бюджетну форму навчання. Донька перебуває на її утриманні. Позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки у твердій грошовій сумі 1000 грн. В судовому засіданні позивачка позов з викладених в ньому підстав просила задовольнити вимоги. Відповідач позов не визнав. Просив відмовити в задоволенні вимог, мотивуючи тим, що він, не має можливості давати дочці матеріальну допомогу, оскільки він не працює, на його утриманні перебуває неповнолітня дитина від другого шлюбу. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину: доньку [PERSON], [INFO], яка не працює, стала повнолітньою і вступила до Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого на денну бюджетну форму навчання. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення двадцяти тьох років за умов, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом не встановлено наявність у відповідача можливості надавати повнолітній дочці [PERSON] матеріальної допомоги, що унеможливлює виникнення у останнього аліментного зобов"язання, передбаченого ст. 199 СК України. Відповідач не працює, має на утриманні неповнолітнього сина. За таких обставин, суд вважає, що позов [PERSON] не обгрунтований і задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

У липні 2014 року заявник звернулася до суду із заявою, в якій просить ухвалити рішення, яким визнати її доньку [PERSON], [INFO], недієздатною в звязку з психічним захворюванням. В обґрунтування заяви зазначила, що її донька [PERSON], [INFO], проживає разом з нею та страждає на тяжке психічне захворювання з дитинства, внаслідок чого вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, також бажає оформити опіку над донькою. В судове засідання заявник не з"явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник зацікавленої особи - Органу опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню у звязку з наступним. Судом встановлено, що [PERSON], заявник по справі, є рідною матір'ю [PERSON], [INFO]. Згідно виписки з акту огляду МСЕК від 26.06.2012 року, [PERSON] встановлено першу групу інвалідності А, вона потребує стороннього догляду, в звязку з встановленим діагнозом тяжка форма розумової відсталості. Згідно амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 19 серпня 2014 року акт №137, проведеною комунальним підприємством "Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня Дніпропетровської обласної ради", відділенням судово-психіатричних експертиз, проведеної відносно [PERSON], [INFO], яка є особою в відношенні якої вирішується питання про дієздатність, встановлено, що остання виявляє ознаки хронічного стійкого психічного розладу у формі тяжкої розумової відсталості, за своїм психічним станом в теперішній час не може розуміти своїх дій та керувати ними . Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Так, судом при розгляді справи встановлено і підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] виявляє по своєму психічному стану, в даний час не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Тому, суд вважає можливим визнати [PERSON] недієздатною та встановити над нею опіку. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

У липні 2014 року позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що з 17 вересня 1995 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від вказаного шлюбу вони мають спільного сина [PERSON], [INFO]. В зв"язку з тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, який проживає з нею, просить стягнути на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання сина до досягнення ним повноліття. В судове засідання позивачка не з»явилась, направила заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на доводи вказані в позові. Представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання справи. Приймаючи до уваги наявні у справі докази, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі з 17.09.1995 року, який 24 квітня 2008 року було розірвано. Згідно свідоцтва про народження сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 ЗУ "Про охорону дитинства" встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ч. 3 ст. 11 вказаного вище Закону батько та мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів свої дитини. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Приймаючи до уваги те, що неповнолітній [PERSON] проживає з позивачкою, та знаходиться на її утриманні, відповідач регулярної матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує обставини передбачені ч. 1 ст. 182 СК України . Також, згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір . Окрім того з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем під час розгляду справи судові витрати 159,12 , що складається з 121,80 грн. сплаченого судового збору та 37,32 грн. за направлення телеграмми. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

У липні 2014 року позивачка [PERSON] звернулась з позовом до Чернігівської міської ради і [PERSON] про зміну черговості одержання права на спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла її рідна сестра [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина і, оскільки померла сестра не мала дітей і [INFO] помер її чоловік [PERSON], та у зв"язку з відсутністю спадкоємців першої черги, позивачка вважає, що вона отримала право на спадкування після смерті її рідної сестри, як спадкоємець другої черги. Вказує, що вона звернулась з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса та що з такою ж заявою до нотаріуса звернувся і покійний чоловік сестри [PERSON], однак у зв"язку зі смертю він, на думку позивача, не встиг оформити своє право на власності на спадкове майно дружини. Послалась на те, що продовж останніх років вона до самої смерті доглядала покійну сестру (готувала їжу, надавала необхідну щоденну медичну допомогу, прибирала в квартирі, купувала необхідні продукти харчування та ліки, підтримувала матеріально), яка, будучи інвалідом 1 групи від загального захворювання, потребувала сторонньої допомоги, оскільки перебувала в безпорадному стані, що покійний чоловік сестри у силу похилого віку не міг доглядати за спадкодавцем і помер через три місяці після смерті сестри. Зазначила, що підтвердити наведене можуть свідки (за списком) та що у подальшому після смерті сестри і її чоловіка, позивачка та її невістка [PERSON] здійснили їх поховання, про що приєднала до заяви копії накладних №4701 і №4702 від 13.11.2013 року (а.с.15,16). Зазначила, що спадкодавець проживала в квартирі [ADDRESS], яка згідно з реєстраційним посвідченням, виданим Чернігівським обласним виробничим об"єднанням технічної інвентаризації, як кооперативна квартира, належить в цілому [PERSON] (а.с.9) та що відповідач [PERSON] не визнає права позивачки на спадкове майно і перешкоджає їй у прийнятті спадщини. Тому, пославшись на наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

У липні 2014 року представник ПАТ „ДТЕК Донецькобленерго" звернувся до суду із позовною заявою до відповідача, у якій просить стягнути заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 926,61 грн. У судовому засіданні представник позивача Кабанова Л.О., яка діє на підставі довіреності, позов підтримала, в обґрунтування позовних вимог пояснила, що відповідач проживає [ADDRESS] ( особовий рахунок [NUMBER]). У зв'язку з відсутністю оплати за спожиту електроенергію, заборгованість відповідача перед ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» склала 926,61 грн. До теперішнього часу борг не сплачений. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі та пояснив, що заборгованість перед позивачем в нього відсутня, оскільки він по мірі можливості сплачує надані позивачем послуги. За таких обставин, просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач проживає [ADDRESS]( особовий рахунок [NUMBER]). В п.п. 19,20, 26 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.99 р. зазначено наступне. Розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. У разі зміни тарифів (цін) на електричну енергію оплата заборгованості провадиться за тарифами (цінами), що діяли у період, за який сплачується борг. Спори та розбіжності, що можуть виникнути під час користування електричною енергією, якщо вони не будуть узгоджені шляхом переговорів між сторонами, вирішуються в судовому порядку. Таким чином, позивач обґрунтовано вимагає від відповідача сплати суми заборгованості в розмірі 926,61 грн в судовому порядку. Доводи відповідача, що він сплачує послуги позивача та не має перед ним заборгованості, суд не може прийняти до уваги, оскільки вказані доводи спростовуються актом-звірки розрахунків за електроенергію від 15 вересня 2014 року, відповідно до якого станом на 18 травня 2013 року на показники 011213 заборгованість відповідача складає 926,61 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідача на користь ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON]. звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони перебувають в шлюбі з 13.04.2007 року. Від спільного проживання в шлюбі у сторін народилося двоє дітей: донька - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO]. Проте спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, подружню зраду. В судове засідання позивач не з"явився, однак в матеріалах справи міститься заява згідно якої просить справу слухати у його відсутності, оскільки він перебуватиме в зоні АТО, позовні вимоги просить задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, на підставі ст.224 ЦПК України "у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи". Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що між сторонами існують формальні шлюбні відносини на ґрунті непорозуміння одне до одного, розходження поглядів на сімейні відносини, подружню зрадуне підтримують шлюбні стосунки та мешкають окремо. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася і не може бути збережена, в зв'язку з чим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача в плані влаштування власного життя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з цією заявою, яку мотивував тим, що [INFO] в с.Стіна Томашпільського району Вінницької області померла його дружина [PERSON] ,після смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2,3975 га., відповідно до державного акту на право на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого 03 квітня 2003 року Томашпільською районною державною адміністрацією. Але в зазначеному документі при його видачі була допущена помилка, а саме ім»я по батькові дружини заявника було помилково вказано [PERSON] , замість правильного [PERSON] . Тому з цією заявою він змушений звернутися до суду в якій просить ухвалити рішення про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а саме державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого на ім»я [PERSON] , замість правильного [PERSON] . В судове засідання [PERSON] не з'явився, надіслав до суду заяву в якій просить справу розглянути по суті у його відсутності, заяву підтримує із наведених в ній підстав. Від Стінянської сільської ради, як заінтересованої особи, надійшла заява в якій остання просить справу розглянути по суті у відсутності представника сільської ради, з заявою згідна. Суд, розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає заявлені вимоги обґрунтованими, які підлягають задоволенню з таких підстав. У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо встановлення такого факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Однією з ознак справ окремого провадження, у тому числі і встановлення фактів, що мають юридичне значення, є відсутність сторін із протилежними інтересами. Встановлено, що Стінянська сільська рада Томашпільського району, як заінтересована особа, написала заяву про те, що остання не заперечує проти задоволення заяви. Оскільки відсутні сторони з протилежними інтересами, то питання повинно вирішуватися в порядку окремого провадження. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім"я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім"ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як видно із свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 25 листопада 1954 року Стінянським бюро РАЦС цього дня було зареєстровано шлюб між громадянами [PERSON] і [PERSON] . Судом встановлено, що правильне ім»я по батькові дружини заявника [PERSON] також підтверджується випискою з погосподарської книги Стінянської сільської ради Томашпільського району . Встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення, оскільки пов"язаний з його правом на спадкування. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони перебувають в шлюбі з 09.06.1990 року. Від спільного проживання в шлюбі у сторін народилося двоє дітей, які є повнолітніми та проживають окремо. Проте спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, несумісність характерів, зловживання спиртними напоями, відповідач не приймає участі у вихованні дітей та їх матеріальному забезпеченні. В судове засідання позивач з"явилася, подану позовну заяву підтримала і просила її задовольнити, термін на примирення просила не надавати. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак про день, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення (рекомендоване). На підставі ст.224 ЦПК України "у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи". Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що між сторонами існують формальні шлюбні відносини на ґрунті непорозуміння одне до одного та різних поглядів на життя, несумісність характерів, зловживання відповідачем спиртними напоями, не приймає участі у вихованні дітей та їх матеріальному забезпеченні, внаслідок чого вони тривалий час не підтримують шлюбні стосунки. Майнового спору між сторонами немає. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася і не може бути збережена, в зв'язку з чим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача в плані влаштування власного життя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

У липні 2015 року ПАТ "Акцент-Банк" звернулося до суду із зазначеним позовом до [PERSON], мотивуючи його тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 20.01.2014 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 9300,00 грн., зі сплатою 30% за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов"язання за вказаним договором належним чином не виконав, в результаті чого станом на 24.06.2015 року має заборгованість у сумі 24162,90 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 9457,01 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 11839,09 грн.; заборгованості по комісії та пені в сумі 1240,00 грн., а також штрафів відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: а саме штрафу (фіксована частина) в сумі 500,00 грн. та штрафу (процентна складова) в сумі 1126,80 грн., тому просить суд стягнути з відповідача на його користь вказану суму заборгованості за кредитним договором та судовий збір в сумі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю та не заперечував проти його задоволення. Вислухавши пояснення відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) - зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що згідно кредитного договору № б/н від 20 січня 2014 року відповідачу надано кредит в розмірі 9300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості, однак в порушення умов договору [PERSON] цього не робив. Згідно розрахунку, [PERSON] станом на 24.06.2015 року заборгував перед позивачем 24162,90 грн., з яких:: - заборгованість за кредитом в сумі 9457,01 грн.; - заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 11839,09 грн.; - заборгованість по комісії та пені в сумі 1240,00 грн.; - штраф (фіксована частина) в сумі 500,00 грн.; - штраф (процентна складова) в сумі 1126,80 грн. Оскільки [PERSON] не виконав умови кредитного договору та не сплатив заборгованість в добровільному порядку, тому суд вважає стягнути з нього на користь позивача примусово 24162,90 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved