Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

05.03.2019 р. до суду з даним позовом звернулася Васильківська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування, в якому просить позбавити відповідача [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини всіх видів його заробітку, але менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування вимог позову зазначає, що на обліку служби у справах дітей та сім'ї Васильківської РДА перебуває [PERSON] , [INFO] Мати дитини [PERSON] померла. Батько - [PERSON] зловживає спиртними напоями, не має постійного місця проживання, неодноразово попереджався комісією з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Барахтівської сільської ради, класним керівником сина та соціальним педагогом Барахтівської НВК про запобігання бездоглядності та відповідальність за життя та здоров`я дитини. В зв`язку з виникненням безпосередньої загрози для здоров`я та життя малолітньої дитини було прийнято рішення виконавчого комітету Барахтівської сільської ради від 26.06.2017 р. «Про негайне відібрання дитини без позбавлення батьківських прав». У період з 06.07.2017 р. по 16.04.2018 р. малолітня дитина перебувала в центрі соціально-психологічної реабілітації «Отчий дім», а 26.02.2018 р. йому було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. В подальшому, а саме: 29.03.2018 р. дитину було влаштовано до прийомної сім'ї. При цьому, відповідачу було надано термін для виправлення в один рік. Однак відповідач не усунув причини що стали причиною відібрання дитини, жодних дій щодо повернення дитини не вчинив, умови проживання залишаються незадовільними, що й стало передумовою звернення до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 01.04.2019 р. було відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою судді від 23.09.2019 р. було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, подавши заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач також в судове засідання не зв`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань до суду не надіслав, своїм правом подачі відзиву на позов не скористався. Представник виконавчого комітету Барахтівської сільської ради Васильківського району Київської області не з`явився, подавши заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить задовольнити. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення вимог позову, виходячи з наступного. В силу вимог ч.1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ч. 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом ( ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 5,6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом достовірно встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] мати [PERSON] [INFO] померла. Згідно акту обстеження умов проживання відповідача № 221 від 26.06.2017 р. за адресою: [ADDRESS] встановлено, що умови проживання незадовільні, останній зловживає спиртними напоями. Аналогічного змісту акт № 27 обстеження умов проживання було складено комісією 24.01.2019 р. В свою чергу, з характеристики на відповідача, виданої 24.01.2019 р. виконавчим комітетом Барахтівської сільської ради встановлено, що [PERSON] за місцем проживання зарекомендував себе тихим, спокійним, врівноваженим, неконфліктним громадянином. При цьому, він зловживає спиртними напоями, не має власного житла та постійного місця роботи. Крім того, з огляду матеріалів справи достовірно встановлено, що 26.06.2017 р. виконавчим комітетом Барахтівської сільської ради Васильківського району Київської області було прийнято рішенням № 32 про негайне відібрання дитини [PERSON] , [INFO] , у сімї [PERSON] та тимчасово влаштовано дитину в дитяче відділення Васильківської ЦРЛ для проведення медичного обстеження. При цьому, було рекомендовано Службі у справах дітей та сімї Васильківської РДА звернутись до суду з позовом про відібрання дитини від батька без позбавлення його батьківських прав. Зі змісту рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16.12.2017 р. встановлено, що Васильківською РДА було подано даний позов, за результатами якого було відібрано малолітнього [PERSON] , [INFO] від батька [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав. Строком на 1 (один) рік. В подальшому розпорядженням виконуючого обов`язки голови адміністрації № 69 від 26.02.2018 р. малолітньому [PERSON] , [INFO] , було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. При цьому, зі змісту розпорядження вбачається, що малолітній [PERSON] на момент прийняття даного розпорядження перебував в Київському обласному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей «Отчий дім». Крім того, наказом служби у справах дітей та сімї Васильківської РДА № 46 від 26.02.2018 р. прийнятого на підставі рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26.12.2017 р. [PERSON] поставлено на первинний облік, як такого, що опинився в складних життєвих обставинах. В подальшому розпорядженням Ставищенської РДА Київської області № 156 від 29.03.2018 р. [PERSON] , [INFO] влаштовано до прийомної сімї [PERSON] . 28.01.2019 р. Барахтівська сільська рада звернулась до начальника служби у справах дітей та сімї Васильківської ДРА з клопотанням, в якому заперечує щодо повернення малолітнього [PERSON] , [INFO] в сім`ю відповідача та просить повторно винести на розгляд Комісії з питань захисту прав дітей Васильківської РДА питання про позбавлення прав [PERSON] в зв`язку з тим, що житлові умови та спосіб проживання вищевказаної родини не мінився. Згідно висновку Васильківської РДА №307/6-23 від 01.03.2019 р., даний орган вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідач самоусунувся від виховання дитини, ухиляється від своїх обов`язків по вихованню дитини. В силу вимог ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. За змістом ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. За змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України). Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" встановлено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які її утримують, та ін..), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей та ні. Зазначені фактори, як кожен окремо, так в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язкам. Таким чином, аналізуючи встановлені обставини та зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, доведені та підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки судом встановлено, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Вирішуючи питання щодо стягнення аліментів, суд враховує наступне. Відповідно до ч. 2,3 ст. 166 СК України - особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку згідно з ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка, заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти, на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Відповідно ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Приймаючи до уваги те, що відповідач в добровільному порядку належної допомоги на утримання дитини не надає, суд, беручи до уваги матеріальне становище платника аліментів та враховуючи інтереси малолітньої дитини на утримання якої присуджуються аліменти, дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів також слід задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 05.03.2019 року, до повноліття дитини. З урахуванням обставин справи суд вважає, що присуджена сума буде достатньою для нормального виховання і забезпечення дитини. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ч. 6 ст. 141 ЦПК України, та враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 768 гривень 40 копійок. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved