Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~12 березня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 07 червня 2008 року Рівненським міським відділом державної РАЦС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 34 та стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. \~ \~ \~ \~В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 07 червня 2008 року з відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] [INFO] . На протязі останніх двох років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до неї, піклування про створення в сім`ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. З ініціативи відповідача в них постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає їхня дитина, що тяжким чином впливає на її психічний стан та кожен раз спричиняє їй душевні страждання. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. Протягом тривалого часу відповідач взагалі самоусунувся від необхідності матеріально забезпечувати свою дитину. На теперішній час їхня дитина мешкає з нею. Усі витрати, пов`язані з утриманням дитини вона несе одна. [PERSON] за станом свого здоров`я почуває себе нормально, працює не офіційно і заробляє щомісячно до 10000 гривень. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві. \~ \~ \~ \~В судовому\~засіданні відповідач\~та його\~представник позовні\~вимогив частині розірвання шлюбу визнали повністю. Позов в частині стягнення аліментів визнали частково, просили стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , у твердій грошовій сумі 1200 гривень, щомісячно до досягнення ним повноліття. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення сторін, оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 07 червня 2008 року між відповідачем [PERSON] та позивачем [PERSON] було зареєстровано шлюб Рівненським міським відділом державної РАЦС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 34, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 05.03.2019 року. У свідоцтві про народження [PERSON] [INFO] , батьком вказаний відповідач по справі, який не оспорював та не заперечував своє батьківство. Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивачка наполягала на розірванні шлюбу, миритися вона не бажала, відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, тому суд прийшов до висновку, що дана сім`я розпалась. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст.51 Конституції України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не працевлаштований та немає регулярного матеріального доходу. Дитина фактично на даний час перебуває на утриманні позивачки. Відповідач не виконує обов`язків по утриманню своєї дитини, які встановлені ст. 180 Сімейного кодексу України, маючи можливість належним чином їх виконувати, так як він знаходиться у працездатному віці, має можливість працювати та отримувати відповідну заробітну плату. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років на день ухвалення рішення становить 2027 гривень. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, стан здоров`я та матеріальне становище сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання сина підлягають до задоволення частково та з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1300 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 12 березня 2019 року і до досягнення ним повноліття. На підставіст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. та на користь держави в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved