Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

03.03.2016р. позивач звернувся в суд з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 18.02.2015 року померла його дружина - [PERSON]. Після смерті його дружини, відкрилася спадщина, що складається з спадкового майна - земельних ділянок згідно до Державного [PERSON] на право власності на землю, серії ЯЕ №437193 від 03.08.2009 року, Державного [PERSON] на право власності на землю, серії ЯЕ №437192 від 03.08.2009 року, Державного [PERSON] на право власності на землю, серії ЯЕ №437033 від 03.08.2009 року. На випадок своєї смерті, дружина позивача заповідального розпорядження не залишила. Спадкоємцями до спадкового майна першої черги за законом: є позивач [PERSON], як один із подружжя, їхня спільна із спадкодавицею рідна донька - [PERSON] та батьки дружини позивача [PERSON] та [PERSON] Останні в порядку, визначеному ст.1269 ЦК України спадщину після смерті спадкодавиці не прийняли та не вчинили жодної дії, яка би свідчила про їх намір набути спадкове майно у власність. Позивач та його донька [PERSON], [INFO], в порядку, визначеному ч.ч.3, 4 ст.1268 ЦК України спадщину після смерті [PERSON] прийняли, оскільки постійно проживали із спадкодавцем однією сімєю, а крім того донька позивача [PERSON] є малолітньою, отже вважається такою, що прийняла спадщину після смерті матері, незалежно від того, де вона знаходиться. В зв'язку з необхідністю отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, як спадкоємець першої черги та як законний представник неповнолітньої доньки, позивач звернувся до Виноградівської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав, після смерті дружини. Однак нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право власності на спадкове майно на тій підставі, що позивачем не представлено оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно (земельні ділянки), в звязку з тим, що після смерті дружини позивач знайшов тільки ксерокопії таких. Крім того, реєстрація земельних ділянок проводилась в 2009 році, в звязку з чим позивач не зміг представити нотаріусу Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, як того вимагає Інструкція про вчинення нотаріальних дій. Тому, нотаріусом позивачу було розяснено про необхідність звернутися з даним питанням до Виноградівського районного суду. В судове засідання позивачі не з'явилися, однак [PERSON], який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої доньки, до суду подано письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримано, обставини вказані в позовній заяві підтверджено. Представник відповідача до суду не з'явився, проте надав суду письмову заяву в якій обставини справи підтвердив та не заперечив проти задоволення заявленого позову. Представник органу опіки та піклування при виконкомі Широківської сільської ради, до суду не з'явився, проте надав письму заяву в якій обставини справи підтвердив та не заперечив проти задоволення заявленого позову. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Надіслав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про те, що не заперечує проти задоволення заявленого позову. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилась, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Клопотання про перенесення розгляду справи до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність достатність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] Судом встановлено, що 18.02.2015 року померла дружина та матір позивачів - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим виконкомом Широківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області 20.02.2015 року серія І-ФМ №188967 та зроблений запис в Книзі реєстрації смертей за №5 (а.с.6). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входять земельні ділянки розташовані: - в с. Широке, контур №859, Виноградівського району Закарпатської області, площею 0,1304 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯЕ №437193 від 03.08.2009 року (а.с.15); - в с. Широке, контур №687, Виноградівського району Закарпатської області, площею 0,1245 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯЕ №437192 від 03.08.2009 року (а.с.16); - в с. Широке, по вул. І.Франка,59, Виноградівського району Закарпатської області, площею 0,2002 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯЕ №437033 від 03.08.2009 року. Заповіт спадкодавцем не складався. По справі існують інші спадкоємці, а саме батьки померлої - [PERSON] та [PERSON], які в порядку, визначеному ст.1269 ЦК України спадщину після смерті своєї доньки не прийняли та не вчинили жодної дії, яка би свідчила про їх намір набути спадкове майно у власність. Родинні звязки між спадкодавцем та позивачами підтверджується свідоцтвом про шлюб серії I-ФМ №126576 від 24.02.2015р.(а.с.9), де [PERSON] записаний чоловіком [PERSON], а також свідоцтвом про народження серії І-ФМ №318253 від 25.02.2015 року (а.с.12), де [PERSON] записана донькою [PERSON] Зважаючи на вище викладене, суд встановив, що позивачі є спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач та його донька [PERSON], [INFO], в порядку, визначеному ч.ч.3, 4 ст.1268 ЦК України спадщину після смерті [PERSON] прийняли, оскільки постійно проживали однією сімєю, що підтверджується довідкою Широківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області від 26.02.2016 року №120 (а.с.22). Крім того донька позивача [PERSON] є малолітньою, отже взагалі вважається такою, що прийняла спадщину після смерті матері, незалежно від того, де вона знаходиться. Верховний суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 розяснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Отже, в зв'язку з необхідністю отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, як спадкоємець першої черги та як законний представник неповнолітньої доньки, позивач звернувся до Виноградівської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав, після смерті дружини та матері, відповідно. Однак нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на тій підставі, що позивачем не представлено оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно (земельні ділянки), в звязку з тим, що після смерті дружини позивач знайшов тільки ксерокопії таких. Крім того, реєстрація земельних ділянок проводилась в 2009 році, в звязку з чим позивач не зміг представити нотаріусу Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, як того вимагає Інструкція про вчинення нотаріальних дій. Тому нотаріусом позивачу було розяснено про необхідність звернутися з даним питанням до Виноградівського районного суду. Відсутність даних правовстановлюючих документів виникла у зв'язку із втратою державних актів на вищевказані земельні ділянки, що підтверджується оголошенням у газеті "Новини Виноградівщини" №1(8451) від 09.01.2016 року (а.с.24-25). Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. В п.3.1 узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації обєкта нерухомості за спадкодавцем (на імя спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути предявлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою( ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України). В свою чергу, у відповідності до ч.1 ст.131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію,або реєстраційного посвідчення, яке є невідємною частиною правовстановлюючого документа. В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна.(ч.2 ст.1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім'я особи, яка померла у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. З урахуванням всього вищевикладеного, в звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів щодо спадкових земельних ділянок, позивачі позбавлені можливості провести реєстрацію таких на імя померлої, тому що існують обставини, які є підставою для визнання за позивачем та його донькою [PERSON], [INFO], в рівних частинах права власності на вище вказані земельні ділянки в судовому порядку, оскільки іншого способу захисту своїх спадкових прав та свого права власності в позивачів немає. Право власності на нерухоме майно, яке є обєктом спадщини, в даному випадку земельні ділянки, підлягають державній реєстрації, у звязку з цим, відповідно до ст. 182 та ч. 2 ст. 331 ЦК України, - воно виникає з моменту такої реєстрації. Для цього є необхідність визнати за позивачем право власності на нерухоме майно, що є обєктом спадщини, оскільки відсутність правовстановлювальних документів позбавляє спадкоємця здійснити реєстрацію власності й прийняти спадщину за законом. Вказані обставини свідчать про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON], у звязку з тим, що його права та права його малолітньої доньки щодо володіння, користування та розпорядження спадковим майном порушуються, а тому підлягають захисту відповідно до ст. 392 ЦК України, оскільки не визнаються органом, який здійснює державну реєстрацію нерухомого майна. Крім того, згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Беручи до уваги, що позивач, як спадкоємець за законом, має право на набуття всіх прав, після смерті [PERSON], а також те, що позивач разом із своєю донькою має право на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак не зміг його отримати з незалежних від нього причин, - позовні вимоги в цій частині слід задовольнити. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України слід визнати право власності позивачів в порядку спадкування за законом на земельні ділянки: - земельну ділянку площею 0,1304 га для ведення особистого селянського господарства, згідно до Державного [PERSON] на право власності на землю, серії ЯЕ №437193 від 03.08.2009 року за кадастровим №2121287201:03:002:0050; - земельну ділянку площею 0,1245 га для ведення особистого селянського господарства, згідно до Державного [PERSON] на право власності на землю, серії ЯЕ №437192 від 03.08.2009 року за кадастровим №2121287201:00:001:0263; - земельну ділянку площею 0,2002 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, згідно до Державного [PERSON] на право власності на землю, серії ЯЕ №437033 від 03.08.2009 року за кадастровим №2121287201:03:002:0051, оскільки останні прийняли таке право в порядку спадкування відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Таким самим чином оформляється право на спадкування інших прав спадкодавця, в тому числі й права на земельні ділянки. Видача свідоцтва про право на спадкування за законом на земельні ділянки [PERSON] не відбулась зважаючи на відсутність на імя спадкодавця належним чином оформлених державних актів встановленого зразку, оскільки останні були втрачені. Оскільки таке свідоцтво видано не було, з незалежних від позивачів причин, суд вважає за можливе ухвалити відповідне рішення визнавши спадкоємців [PERSON] та [PERSON] власниками зазначеного нерухомого майна. Судові витрати в справі слід покласти на позивача, оскільки рішення ухвалено в його інтересах. На підставі ст.ст. 392, 1218, 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: approved