Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] у липні 2016 року звернулася до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року. В обгрунтування позовних вимог покликалася на те, що після смерті матері, яка не залишила заповіту, відкрилась спадщина на частину житлового будинку із приналежними господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] що належали колгоспному двору, головою якого була мати та на належну їй земельну ділянку, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Журавнівської селищної ради, Жидачівського району Львівської області, площею 1,39 га. Позивачка, як спадкоємець за законом разом із третьою особою - [PERSON], що є її рідним братом, тобто, як спадкоємці першої черги, спадщину прийняли. Брат відмовляється від належної йому частки у майні колгоспного двору та від частки у спадковому майні після смерті матері на її користь. Третя особа [PERSON], яка є її дочкою, також відмовляється від належної їй частки у майні колгоспного двору на її користь. Однак при зверненні в нотаріальну контору у березні 2016 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено у зв"язку з тим, що спадкове майно є власністю колгоспного двору і померла не є його останнім членом, а також відсутні оригінали правовстановлючих документів на землю. За вказаних обставин вона за визнанням свого права змушена звернутись до суду. Просила визнати за нею право власності на житловий будинок загальною площею 53,4 кв.м., житловою площею 40,21 кв.м. із господарськими будівлями і спорудами, які знаходиться у [ADDRESS]) та на земельну ділянку, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,39 га на території Журавнівської селищної ради Жидачівського району Львівської області. У судовому засідання позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити із підстав, вказаних у позовній заяві. Відповідач в особі селищного голови Журавнівської селищної ради у судове засідання не з"явився, подав письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав. Треті особи: [PERSON] та [PERSON] у судовому засідання проти задоволення позову не заперечили, вказавши, що відмовляються від належних їм часток у майні колгоспного двору та у спадковому майні на користь позивачки. Третя особа нотаріус Жидачівської нотаріальної контори Матусек В.В. вважає, що є всі підстави для задоволення позову . Суд, заслухавши сторін та дослідивши документи, наявні у справі, встановив такі обставини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, яке видано виконком Журавненської селищної ради народних депутатів 28 серпня 1985 року та зареєстроване у Стрийському МБТІ за зареєстровим №268, 29.08.1985 року, цілий жилий будинок з приналежними будівлями та спорудами, який розташований у [ADDRESS] належав колгоспному двору, головою якого була [PERSON](а.с.19). Довідкою №1012 від 16.05.2016 року(а.с.20), яка видана виконкомом Журавнівської селищної ради Жидачівського району Львівської області, стверджено, що під [ADDRESS], рахується господарство, що належало колгоспному двору, головою якого була [PERSON], а також станом на 30.06.1990 року у вказаному дворі були зареєстровані та прописані: [PERSON]- голова двору; [PERSON]- чоловік; [PERSON]- син та [PERSON] - онука, як члени двору. Свідоцтвом про смерть(а.с.25) стверджено [PERSON] помер [INFO] року, не залишивши заповіту на випадок своєї смерті Оскільки спадщина відкрилась до 01.01.2004 року, тому до вказаних правовідносин підлягають застосуванню норми ЦК України (в ред.1963 року), що узгоджується із правовими приписами Постанови ПВС України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування". Відповідно до ст.524 ЦК України (в ред.1963р.) спадкування здійснюється за законом або за заповітом. [PERSON], як дружина та [PERSON], як син, тобто спадкоємці першої черги за законом, проживаючи у спадковому будинку, вступили у володіння його спадковими частками, тобто відповідно до вимог ст.ст.548,549 ЦК України (в ред.1963 р.) вчинили дії, які свідчать про прийняття ними спадщини, однак своїх спадкових прав на вказане майно не оформили, хоч стали фактичними співвласниками кожен по 3/8 майна колгоспного двору. Згідно із свідоцтвом про смерть (а.с.16), [PERSON] померла [INFO] року, не залишивши на випадок смерті заповіту, що стверджується довідкою №1012 від 16.05.2016 року(а.с.20), яка видана виконкомом Журавнівської селищної ради Жидачівського району Львівської області. Оскільки спадщина відкрилась після 01.01.2004 року, тому до вказаних правовідносин підлягають застосуванню норми ЦК України (в ред.2003 року), що узгоджується і правовими приписами Постанови ПВС України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування". 02.06.2016 року позивачка [PERSON] з рідним братом [PERSON], як спадкоємці першої черги за законом після смерті матері [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про шлюб(а.с.14) та копіями свідоцтв про народження (а.с.15,23), звернулись до Жидачівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарською будівлею та на земельну ділянку після смерті матері. Постановою №379/02-31 від 02.06.2016 року їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв"язку із тим, що спадкове майно - житловий будинок з господарськими спорудам є власністю членів колгоспного двору та відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Третя особа [PERSON] - син спадкодавці [PERSON] постійно проживав разом із нею і проживає у будинку на даний момент, що стверджується довідкою(а.с.24), тобто відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК вважається таким, що прийняв спадщину після смерті спадкодавця [PERSON], однак у судовому засіданні від свої спадкових прав та права на частку у майні колгоспного двору відмовився у користь позивачки. Третя особа [PERSON] - дочка позивачки і співвласник 1/4 частки майна колгоспного двору також відмовилася від своєї частки у цьому майні в користь позивачки. Відтак, у зв"язку з відмовою інших співвласників та спадкоємця від своїх часток, єдиним смпадкоємцем житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] та земельної ділянки є позивачка [PERSON] за якою і слід визнати право власності на оспорюване майно. Відповідно до п.1 ст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно з п.2 ст.1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Частиною 2 статті 1275 ЦК України визначено, що якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. До складу спадкового майна, що належало спадкодавці [PERSON], окрім частки у спірному житлому будинку, господарських будівлях і спорудах, також належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,39 га на території Журавнівської селищної ради Жидачівського району Львівської області, що стверджується архівною копією Державного акту на право приватної власності на землю(а.с.28). З огляду на вказані обставини та враховуючи правові приписи, суд приходить до висновку, що позивачка вчинила дії, які свідчать про прийняття спадщини, проте не могла оформити своє право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, а отже позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved