overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дітей, в якому вказала, що 31 жовтня 2003 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу подружжя має двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком котрих є відповідач і який матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, тому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь на утримання дітей аліменти у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред"явлення позову. У судове засідання позивач не з"явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення судом рішення при заочному розгляді не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, позивач та відповідач 31 жовтня 2003 року уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 4). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач у даній справі. Ця обставина підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.\~5, 6). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але відповідач від виконання свого обовязку ухиляється, матеріальну допомогу на утримання дитини позивачу не надає. Згідно ч. 2, 3 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Визначаючи строк стягнення аліментів, суд виходить з дати пред"явлення позову 26 липня 2016 року, а також з положень ст. 180, ч. 1 ст. 191 СК України, відповідно до яких аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, право на утримання припиняється у разі досягнення дитиною повноліття. Виходячи з положєень ст. 88 ЦПК УКраїни, судові витрати слід стягнути з відповідача на користь держави, оскільки позивача звільнено відсплати судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом про стягнення алментів на утримання дитини, в якому вказала, що проживала у цивільному шлюбі з відповідачем. Позивач та відповідач мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Син проживає разом з позивачем, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, тому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання позивач не з"явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про згоду з позовними вимогами і проханням розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити предявлені позовні вимоги у повному обсязі з наступних підстав. Так, позивач та відповідач мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком котрого є відповідач у даній справі. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження дитини від 03 лютого 2011 року, виданим Саксаганським відділом державної РАЦС КМУЮ Дніпропетровської області, актовий запис № 129 (а.с. 4), та відповідачем не заперечується. Малолітній [PERSON] проживає разом з позивачем, що підтверджується актом, затвердженім начальником дільниці № 2 ТОВ "Житлосервіс-КР" (а.с. 8). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але відповідач від виконання свого обовязку ухиляється, матеріальну допомогу на утримання дитини позивачу не надає. Визначаючи строк стягнення аліментів, суд виходить з норм ст. 180, ч. 1 ст. 191 СК України, відповідно до яких аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, право на утримання припиняється у разі досягнення дитиною повноліття. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня звернення до суду з позовною заявою і до досягнення дитиною повноліття. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник позивача [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Причини неявки суду невідомі. Заяв та клопотань про відкладення чи розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідач був повідомлений через ЗМІ - газету "Урядовий кур"єр" від 21 березня 2017 року № 53 (5922). За таких підстав, за письмової згоди позивача, суд виніс ухвалу про проведення заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серії І-АМ № 291775 від 28.11.2014 року, відповідач є батьком дитини, а тому згідно ст.180 Сімейного кодексу України він зобовязаний утримувати свою неповнолітню дитину (а.с. 5). В даний час батьки проживають окремо. Дитина проживає зі своєю матірю [PERSON] Враховуючи стан здоровя, матеріальне становище дитини, позивача та відповідача по справі, суд вважає, що належить стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 18 січня 2017 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 24 листопада 2032 року включно. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Таким чином, суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обгрунтовувала тим, що вона є власницею квартири [ADDRESS] Апостолівського району Дніпропетровської області. Посилаючись на положення ст.ст. 72, 163 ЖК України, в зв'язку з тим, що відповідач з 2008 року в квартирі не проживає, [PERSON] просить: визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а сам: квартирою [ADDRESS] Позивач в судове засідання не з'явилась, подавши заяву про слухання справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, в зявзку з чим судом проведено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] придбана позивачкою в [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (витяг з державного реєстру правочинів № 4367977)(а.с.7-10 ). Право власності [PERSON] на квартиру за відповідною адресою підтверджується, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Апостолівське бюро технічної інвентаризації» № 15447600 від 02.008.2007 року, який міститься в матеріалах справи (а.с.6). Згідно довідки від 22.10.2014 року № 1518, відповідач на даний момент зареєстрований в квартирі яка належить позивачці (а.с.18). З акту депутатського обстеження від 28.10.2014 року суд вбачає, що [PERSON] у відповідній квартирі не проживає з 2008 року, особистих речей в даному житловому приміщенні не має, кореспонденцію не отримує та взагалі таким приміщенням не цікавиться. (а.с.17 ). Згідно ст.163 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках та в межах строків, встановлених ч.1, п.1 та 5 ч.3 та ч.4 ст.71 цього Кодексу. Відповідно до положень ст.ст.71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім"ї були відсутні з поважних причин понад шести місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, враховуючи, що відповідач з 2008 року в квартирі, яка належить позивачці на праві власності, не проживає, ніяких стосунків з останньою не підтримує, особистих речей в квартирі не має, суд приходить до висновку про задоволення даного позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі, під час шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO] рішенням Олександрійського міськрайонного суду шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Дитина проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні, відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання сина. Згідно позовних вимог просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття. В судове засідання позивач не з'явилась, надіслала заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання двічі не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить його підпис на повідомленні про вручення поштового відправлення, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач являється батьком [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою ОСББ "Гуртожиток "Авеста" від 23.08.2016 року № 118. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання сина. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Вирішуючи спір про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої дитини, суд виходить із заявленого позивачем розміру аліментів і визначає їх у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з позовом до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

\~ Позивач звернулась з позовом до відповідачів про\~ усунення перешкод у користуванні житловим будинком, посилаючись на те, що їй на праві приватної власності належить будинок 46 по вул. Центральна в с.Приміське, Нікопольського району. В зазначеному будинку зареєстровані, але не проживають відповідачі. \~\~\~\~\~\~\~ Просить суд визнати відповідачів\~ втратившими право користування будинком 46 по вул. Центральна в с.Приміське, Нікопольського району. \~ \~ \~\~ Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає.\~\~\~ Відповідач [PERSON] \~в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.\~\~\~ \~\~\~\~\~ Відповідач [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти заявлених вимог не заперечує (а.с.43). Представник третьої особи подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON], згідно договору дарування житлового будинку від 02.06.2015 року належить на житловий будинок 46 по вул. Центральна в с.Приміське, Нікопольського району (а.с. 5). В даному будинку також зареєстровані [PERSON] та [PERSON] відповідачі по справі, що підтверджується довідкою Адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС у Дніпропетровській області (а.с.24,25) та довідкою Приміської сільської ради (а.с.33). Відповідачі зареєстровані у будинку позивача, але не мешкають там з 1995 року, що підтверджується актом Приміської сільської ради від 05.10.2017 року та актом Приміської сільської ради від 10.07.2017 року (а.с. 18,35). Внаслідок того, що відповідачі залишаються зареєстрованими у будинку, позивач вимушена нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг. Позивач у справі є пенсіонеркою за віком та не взмозі оформити субсидії пов"язані з утриманням власного будинку за умовами того, що "разом з нею мешкають особи робочого віку" на яких виділення державної субсідії не встановлено. Враховуючи вищевикладене, на основі всебічно з'ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають до задоволення. Таким чином у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, тому суд приходить до висновку про необхідність визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування будинком 46 по вул. Центральна в с.Приміське, Нікопольського району. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

Позивач звернулась з позовом про стягнення з відповідача 50000 грн. заборгованості по аліментам. В судовому засіданні позивач позов підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач до суду не з"явився, про причини неявки не повідомив. На підставі ухвали суду від 22.03.16р. розгляд справи здійснюється в заочному порядку. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд з'ясував наступні факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 15.08.11р. задоволений позов [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] [INFO] та дочки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) починаючи з 26.07.11р. і до [INFO] (а. с. 8-9). Як зазначено в довідці від 16.08.15р. начальника відділу ДВС Глобинського районного управління юстиції Полтавської області станом на 01.08.2015 року заборгованість боржника [PERSON] перед стягувачем [PERSON] по аліментам за період з листопада 2011 року по липень 2015 року включно становить 44278 грн. 59 коп. ( а. с. 6-7). 29 серпня 2015 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про шлюб від 29.08.15р. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON] (а. с. 10). Відповідно до частин 3, 9 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Наявними матеріалами справи доведена заборгованість відповідача перед позивачем по несплаченим аліментам в сумі 44278 грн. 59 коп. Решта суми заборгованості 5721 грн. 41 коп. (50000 грн. - 44278 грн. 59 коп. = 5721 грн. 41 коп.) позивачем не доведена і ніяких належних та допустимих доказів в розумінні ст. ст. 57-60 ЦПК України на підтвердження існування такої заборгованості, суду не надано. Посилання позивача на його власний приблизно-уявний розрахунок, не є таким доказом. Тому, позов підлягає частковому задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Позивач звернулася в Дарницький районний суд м. Києва з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. на утримання дитини - малолітнього сина [PERSON], [INFO], мотивуючи вимоги тим, що з березня 2015 року відповідач проживає окремо від них з дитиною, коштів на утримання дитини не надає та не бере участі у вихованні, тому і звернулася до суду з даними позовними вимогами. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач повторно у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд ухвалив розглядати справу у його відсутність на підставі наявних у справі доказів з ухваленням по справі заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.12.2014 року. У шлюбі у сторін народився [INFO] року син [PERSON]. Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Статтею 180 СК України передбачений обов"язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 7 Закону України "Про державний бєджет України на 2015 рік", встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 (шести) років з 01.09.2015 року в розмірі 1167 грн. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Вирішуючи питання суми аліментів, яка підлягає стягненню з відповідача, суд приймає до уваги законодавчо встановлений прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, а тому вважає стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1167 грн., починаючи з 01 вересня 2015 року, до досягнення сином повноліття. Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. На підставі наведеного та круючись ст. ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст.ст. 10, 11, 57-61, 208-209, 212-218, 224 -228 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Позивач звернулася в Дарницький районний суд м. Києва з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 28.09.2002 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через відсутність взаєморозуміння та розходження поглядів, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримуюють та не проживають разом з травня 2014 року, тому збереження шлюбу вважає неможливим, оскільки сім"я розпалась остаточно. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягала на розірванні шлюбу, оскільки наданий судом час на примирення результатів не дав, відносини між ними не покращилися, навпаки постійно виникають сварки, свідком чого стає дитина, що негативно впливає на її емоційний стан. Відповідач у суді заперечував щодо задоволення позовних вимог, пояснив, що він хоче щоб дитина проживала у повній сім"ї. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 28.09.2002 року у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім"ї сторони зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис № 1495 (а. с. 9). У шлюбі у сторін народилася донька [PERSON], [INFO] (а. с. 10). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося, що в результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Наданий строк на примирення позитивних результатів не дав. Примирення між сторонами неможливе. Разом не проживають з травня 2014 року. На час розгляду справи у суді майнового спору між сторонами немає. За таких обставин суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно та поновлена бути не може, оскільки подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. На підставі викладеного та

Outcome: approved