Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивач звернувся в суду з позовом, який уточнював /а.с.165,203/, та у якому просить стягнути з відповідача на його користь 34254 гривні 45 коп. не нарахованої та невиплаченої надбавки за безперервний стаж на шифрувальній роботі та 34254 гривні 45 коп. не нарахованої та невиплаченої компенсації за роботу в умовах режимних обмежень в період з 01.07.2004 року по 17.07.2014 року. Свої вимоги мотивує тим, що він працював на ДП «ЛДЗ «ЛОРТА», а саме з 02.12.2005 року він працював на посаді начальника відділу спеціального зв'язку, та був звільнений з роботи з 17.07.2014 згідно з наказом № 409к від 16.07.2014 року. Під час роботи він мав першу форму допуску та доступу до матеріальних носіїв інформації, що містять державну таємницю. Проте, відповідач в порушення вимог чинного законодавства з 01.07.2004 року не нараховував та не виплачував йому надбавку за безперервний стаж на шифрувальній роботі в розмірі 20 відсотків від посадового окладу та компенсацію за роботу в умовах режимних обмежень в розмірі 20 відсотків від посадового окладу. В зв'язку з вказаним, просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали, дали пояснення аналогічні вищенаведеному, просять позов задовольнити, при цьому позивач додатково пояснив, що він погоджується з розміром невиплаченої надбавки та компенсації по 34254 гривні 45 коп., який представник відповідача навів у своєму розрахунку, який містяться у тексті доповненні на заперечення. У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечила, подавши до суду письмові заперечення /а.с.79-83,189-191/, додатково пояснивши, що просить у позові відмовити в зв'язку з пропуском строку звернення до суду, оскільки позивач звернувся до суду через 10 років після того як фактично дав згоду на продовження роботи на ДП ЛДЗ «ЛОРТА» на нових умовах, тобто без виплати надбавки за безперервний стаж на шифрувальній роботі та компенсації за роботу в умовах режимних обмежень. Крім того, позивач не надав суду доказів того, що він постійно працював з документами, що містять державну таємницю та не надав доказів того, що він працював з документами, які мають гриф «особливої важливості», і тому просить у задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи у судовому засіданні позов підтримав, пояснивши, що позивач мав право на отримання надбавки за безперервний стаж на шифрувальній роботі у та компенсації за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 20 відсотків від посадового окладу згідно з чинним законодавством, оскільки постійно працював з матеріальними носіями інформації, що містять державну таємницю, а рішення відповідача про невиплату позивачу зазначених надбавки та компенсації є незаконними. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він працює головним спеціалістом з питань державної таємниці УСБ України у Львівській області, позивач працював на ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» у органі спеціального зв'язку. Позивач протягом всього часу його роботи у відповідача, в силу своїх функціональних обов'язків, весь той час мав першу форму допуску та доступу до матеріальних носіїв інформації, що містять державну таємницю, частину з яких позивач зберігав у своєму сейфі, зокрема це були так звані шифри (ключі), частина з яких мала гриф «особливої важливості», а відтак позивач має право на отримання надбавки за безперервний стаж на шифрувальній роботі у та компенсації за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 20 відсотків від посадового окладу. Письмові докази, які б підтверджували всі ці пояснення містять гриф «секретності», а відтак вони не можуть бути долучені до матеріалів справи. Заслухавши пояснення позивача та його представника, представників відповідача та третьої особи, свідка, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 2 ст. 22 Закону України «Про державну таємницю» допуск до державної таємниці надається дієздатним громадянам України віком від 18 років, які потребують його за умовами своєї службової, виробничої, наукової чи науково-технічної діяльності або навчання, органами Служби безпеки України після проведення їх перевірки. Порядок надання допуску до державної таємниці визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про державну таємницю» у разі коли за умовами своєї професійної діяльності громадянин постійно працює з відомостями, що становлять державну таємницю, йому повинна надаватися відповідна компенсація за роботу в умовах режимних обмежень, види, розміри та порядок надання якої встановлюються Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 2 Положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв'язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 15 червня 2014 року (надалі Положення № 414) особам, які працюють в умовах режимних обмежень, установлюється надбавка до посадових окладів (тарифних ставок) залежно від ступеня секретності інформації: відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "особливої важливості", - 20 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "цілком таємно", - 15 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "таємно", - 10 відсотків. Постановою Кабінету Міністрів України від 22 грудня 1995 року № 1037 «Про надбавки до посадових окладів працівників, зайнятих на шифрувальній роботі» (надалі - Постанова № 1037) передбачено, що з 8 червня 1995 р. працівникам, зайнятим безпосередньо на шифрувальній роботі, виплачується надбавка до посадового окладу за безперервний стаж на цій роботі в таких розмірах: від 1 до 3 років - 10 відсотків; від 3 до 5 років - 15 відсотків; понад 5 років - 20 відсотків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 04.12.1978 року працював на ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» (колишній Львівський завод ім. В.І.Леніна) /а.с.37/, зокрема, з 01.10.1998 року на посаді провідного спеціаліста відділу спеціального зв'язку № 584 /а.с.130/, а з 02.12.2005 року на посаді начальника зазначеного відділу /а.с.131/, та був звільнений з роботи 17.07.2014 згідно з наказом № 409к від 16.07.2014 року за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України /а.с.69/. Зі змісту листа ДП «Інформсервіс» - Центр міжгалузевого спеціального зв'язку від 02.07.2014 року № 3/18 убачається, що позивач працював на ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» у органі спеціального зв'язку з січня 1979 року і мав першу форму допуску та доступу до матеріальних носіїв інформації, що містять державну таємницю /а.с.39/, зазначені обставини визнаються всіма учасниками судового процесу, а відтак не підлягають доказуванню в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України, а відповідач не може надати суду підтверджуючі документи, оскільки такі містять позначку «секретно». Позивач до 01.07.2004 року отримував надбавку до посадового окладу, як працівник, який постійно працює з відомостями, що становить державну таємницю у розмірі 20 відсотків, що підтверджується наказом ЛДЗ ЛОРТА від 28.05.2002 року № 9ок/р /а.с.128/, проте наказом відповідача від 30.07.20104 року № 260 всі накази та розпорядження про встановлення доплат, крім доплат за роботу у важких, шкідливих умовах праці, в нічний час, надбавок за почесне звання і класність водіям, вважаються такими, що втратили чинність з 01.07.2014 року /а.с.84/. Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що структура заробітної плати складається з основної та додаткової заробітної плати, а також інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про оплату праці» додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» у пункті 8 роз'яснено, що при вирішенні спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок і доплат необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами. З мотивів відсутності коштів у проведенні вказаних виплат може бути відмовлено в тому разі, коли вони обумовлені в зазначених актах наявністю певних коштів чи фінансування. З аналізу положень, закріплених у Постанові № 1037 та Положенні № 414 слідує, що зазначені нормативно-правові акти взагалі не передбачають випадки та умови, при яких працівникам можуть не виплачуватися надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі та компенсація за роботу в умовах режимних обмежень. Таким чином, позивачу безпідставно не виплачувалися відповідачем надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі та компенсація за роботу в умовах режимних обмежень в період з 01.07.2004 року по 17.07.2014 року. Суд критично ставиться твердження представника відповідача, що позивач не працював постійно з документами, що містять державну таємницю та не працював з документами, які мають гриф «особливої важливості», з огляду на наступне. Відповідно до п. 5 Положення № 414 такими, що постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю, вважаються особи, які за своїми функціональними обов'язками або на час виконання робіт згідно з укладеними договорами займаються розробленням, виготовленням, обліком, зберіганням, використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв державної таємниці, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом захисту державної таємниці. Пунктом 3.3. посадової інструкції начальника відділу спецзв'язку ЛДЗ ЛОРТА від 17.02.2013 року передбачено, що у функціональні обов'язки позивача входило здійснення обліку і збереження діючих і запасних шифрів, а також він відповідав за їх збереження /а.с.203,204/. Крім того, з пояснення свідка [PERSON], який працює головним спеціалістом з питань державної таємниці УСБ України у Львівській області, вбачається, що позивач у своєму сейфі зберігав шифри (ключі), які мають гриф «особливої важливості». За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач постійно працював з відомостями, що становлять державну таємницю, оскільки за своїми функціональними обов'язками він займався обліком, зберіганням документів, виробів та інших матеріальних носіїв державної таємниці, які в тому числі мали гриф «особливої важливості», а відтак позивач мав право на отримання компенсації за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 20 відсотків від посадового окладу. Також, позивачу, як особі, яка була зайнята безпосередньо на шифрувальній роботі, що випливає зі змісту посади та посадової інструкції останнього, мала виплачуватися надбавка до посадового окладу за безперервний стаж на цій роботі в розмірі 20 відсотків, оскільки його стаж на цій роботі становив понад 5 років. Суд не бере до уваги твердження представника відповідача, що у задоволенні позову слід відмовити через пропуск позивачем строку звернення до суду, оскільки зазначений спір стосується не нарахування та невиплати додаткової заробітної плати, а відтак в силу ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Для визначення розміру не нарахованої та невиплаченої надбавки за безперервний стаж на шифрувальній роботі, а також не нарахованої та невиплаченої компенсації за роботу в умовах режимних обмежень в період з 01.07.2004 року по 17.07.2014 року, яка підлягає стягненню з відповідача за вказаний період, суд виходить з розрахунку відповідача, який містяться у доповненні на заперечення /а.с.189-191/, з яким погодився позивач, та які здійсненні відповідно до довідок про доходи позивача за вказані роки №№296-306 /а.с.192-202/. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 34254 гривні 45 коп. (366,58 грн. за 2004р. + 785,72 грн. за 2005р. + 1627,89 грн. за 2006р. + 1998,23 грн. за 2007р. + 2247,72грн. за 2008р. + 2511,08 грн. за 2009р. + 2892,13 грн. за 2010р. + 4724,77 грн. за 2011р. + 6603,26 грн. за 2012р. + 6755,17 грн. за 2013р. + 3741,92 грн. за 2014р. = 34254 гривні 45 коп.) не нарахованої та невиплаченої надбавки за безперервний стаж на шифрувальній роботі та 34254 гривні 45 коп. (366,58 грн. за 2004р. + 785,72 грн. за 2005р. + 1627,89 грн. за 2006р. + 1998,23 грн. за 2007р. + 2247,72грн. за 2008р. + 2511,08 грн. за 2009р. + 2892,13 грн. за 2010р. + 4724,77 грн. за 2011р. + 6603,26 грн. за 2012р. + 6755,17 грн. за 2013р. + 3741,92 грн. за 2014р. = 34254 гривні 45 коп.) не нарахованої та невиплаченої компенсації за роботу в умовах режимних обмежень в період з 01.07.2004 року по 17.07.2014 року, з урахуванням стягнення податків та обов'язкових зборів, які підлягають стягненню при виплаті заробітної плати. Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі у їх сукупності, прийшов до висновку, що позов, з урахуванням уточнених позовних вимог підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім того, в доход держави з відповідача слід стягнути відповідний розмір судового збору, який становить 680,50 грн. (68508,90 : 100% х 1%).

Outcome: approved