Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що після смерті [PERSON], відкрилась спадщина до якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та дві земельні ділянки, виникла необхідність прийняти спадщину, однак в нотаріальній конторі йому відмовляють у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, [PERSON] склала заповіт в якому заповіла все своє майно позивачу, іншим чином ніж шляхом звернення до суду йому спадкові права не набути, просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок та земельні ділянки. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], яка померла [INFO] в с. Веприн, Радомишльського району, Житомирської області у віці 76 років, згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], була власником цілого житлового будиноку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] та двох земельних ділянок площею 1,9450 га (кадастровий номер [NUMBER]) та площею 0,5900 га (кадастровий номер [NUMBER]), цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані за адресою: [ADDRESS] що належали [PERSON] згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 10 жовтня 2007 року, виданий на її ім'я на підставі розпорядження Радомишльської райдержадміністрації № 224 від 16.11.2004 року. Крім того, судом встановлено, що 07.10.2009 року [PERSON] склала заповіт в якому заповіла все своє майно [PERSON]. У зв'язку з тим, що іншим шляхом права позивача на спадкове майно захистити неможливо суд задовольняє його позовні вимоги. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.5 ст. 1268 незалежно від відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 10 додатку №1 до п.2.1. "Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 р. N 7/5 документом для реєстрації права власності може бути рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 327 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Приймаючи до уваги викладене та те, що іншим шляхом права позивача на спадкове майно захистити неможливо, суд його позовні вимоги задовольняє.

Outcome: approved