Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного з відповідачем 12 серпня 2006 року, стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно до досягнення дитиною повноліття та стягнення судового збору. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з відповідачем проживають окремо, шлюбні стосунки припинені, збереження сім"ї є неможливим. Вказала, що дитина залишилась на її вихованні та утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання не надає. Позивач в судове засідання не зявився, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду направив письмові заперечення, в яких зазначив, що він допомагає непрацездатній хворій матері, яка перебуває на його утриманні, при цьому відповідач вказав, що сума яку позивач зазначила в позовній заяві, не відповідає вимогам законодавства. Позовні вимоги щодо розміру стягуваних аліментів визнає частково в сумі 390 грн., шлюб просить розірвати не надаючи час на примирення, справу просив розглядати у його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції 12 серпня 2006 року, актовий запис № 1342, зареєстровано шлюб між сторонами (а.с.5). Між сторонами відсутня повага, підтримка, сім'я фактично розпалась, подружжя не підтримує шлюбних стосунків, проживають окремо. Встановленим фактам відповідають сімейні правовідносини. У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Обставин, передбачених ч.2 ст.161 СК України, за яких суд не може залишити дитину для подальшого проживання з матірю не встановлено. За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог про розірвання шлюбу, суд вважає, що позо [PERSON] в цій частині підлягає задоволенню. Відповідач є батьком малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Згідно вимог ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття; ст.182 СК України визначає обставини, які враховуються судом при визначені розміру аліментів, а саме: матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку батька, яка буде стягуватись, як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, між 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При вирішенні питання визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утриманя сина [PERSON], суд враховує як матеріальне становище позивача, яка утримує дитину та проживає з нею, так і матеріальне становище відповідача, який є особою працездатного віку, інших неповнолітніх дітей, яких він зобов"язаний утримувати не має, стягнень за іншими виконавчими документами з останнього не проводиться. Поряд з цим, слід враховувати, що відповідач не надав суду належних доказів на підтвердження можливості сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі 390 грн. Відомості про наявність у відповідача нерегулярного, мінливого доходу або отримання частини доходу в натурі відсутні і відповідачем суду не надані. Крім того, відповідачем не доведено факту проживання разом з непрацездатною матір"ю та наданням їй матеріальної допомоги на її утримання. За таких обставин, позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають до часткового задоволення у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, що відповідає положенням ст. 182 СК України. В порядку ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп. та 243 грн. 60 коп. в дохід держави.

Outcome: partial