Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що 28 вересня 2006 року Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" з [PERSON] як приватним підприємцем було укладено кредитний договір №527, згідно умов якого, остання отримала кредит в сумі 198000 доларів США строком користування до 25 вересня 2009 року зі сплатою процентів в розмірі 12% річних за строкове користування кредитом та 22 % річних за неправомірне користування кредитними коштами. відповідно до п.2.2, 3.2, 3.4 кредитного договору відповідач зобов'язалася погасити основну суму кредиту не пізніше 25 вересня 2009 року та щомісячно сплачувати відсотки за користування кредитом. Відповідачкою не виконано взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, що полягає в неповерненні суми наданого кредиту, несплаті відсотків за користування кредитом та несплаті штрафних санкцій. В зв'язку з невиконанням відповідачкою зобов'язань за кредитним договором ПАТ "Промінвестбанк" 19.03.2013 року звернувся до господарського суду Закарпатської області з позовною заявою про стягнення з ФОП [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 6 травня 2010 року було припинено провадження по справі у зв'язку з реєстрацією припинення підприємницької діяльності ФОП [PERSON] Відповідно до п. 6.5. кредитного договору договір діє до повного повернення позичальником кредиту, сплати в повному обсязі процентів за користування ним та повного виконання будь-яких інших грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором. У строки та в порядку, передбаченому п.п. 2.1., 2.2, 3.3, 3.4, 5.3 кредитного договору позичальнику суму кредиту не повернула, проценти за користування кредитом та штрафні санкції за порушення умов кредитного договору не сплачує, чим порушила умови кредитного договору. Станом на 1 липня 2014 року заборгованість [PERSON] перед позивачем складає 426346,21 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 14 липня 2014 року складає 4986630,54 гривень, в тому числі 198000 доларів США - заборгованість по кредиту, 228346,21 доларів США - заборгованість по відсотках за користування кредитом. На підставі наведеного просили стягнути з [PERSON] на їх користь 426346,21 доларів США та судовий збір в сумі 3654 гривень. Представник позивача в судове засідання не з`явився. С.О.Кузка, діючи на підставі довіреності в інтересах ПАТ "АКПІБ" надав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просить відмовити в задоволенні позову через застосування наслідків спливу строків позовної давності, оскільки термін дії кредитного договору встановлений між сторонами 25 вересня 2009 року. Суд, заслухавши представника відповідача, вивчивши обставини справи, дослідивши їх докази, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та [PERSON] був укладений кредитний договір № 527 від 28 вересня 2006 року, за яким банк надав останній кредит в сумі 198000 доларів США, із зобов'язанням повернути ці кошти і проценти за користування ними в строк та на умовах, передбачених кредитним договором. Згідно Довідки АА №266984 з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України правонаступником ЗАТ "АКПІБ" є Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк". У відповідності до ст.ст. 526, 611 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (пені). З матеріалів справи досліджених у ході судового розгляду, вбачається, що відповідачка, [PERSON] взяті на себе зобов'язання, що виникають з умов договору, не виконувала, внаслідок чого за кредитним договором № 527 від 28 вересня 2006 року виникла заборгованість за кредитом. Станом на 1 липня 2014 року борг складає 426346,21 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 14 липня 2014 року складає 4986630,54 гривень, в тому числі 198000 доларів США - заборгованість по кредиту, 228346,21 доларів США - заборгованість по відсотках за користування кредитом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самі сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом достовірно встановлено, що відповідачкою порушені умови кредитного договору, зокрема прострочила свої зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитом, порушила графік погашення заборгованості за кредитом, отже, в даному випадку, має місце невиконання зобов'язання відповідачкою. Разом з цим, представником відповідачки в ході розгляду справи зроблено заяву про застосування наслідків спливу строків позовної давності. Із п.2.2. кредитного договору №527 від 28 вересня 2006 вбачається, що кінцевий термін повернення кредиту та процентів за ним - не пізніше 25 вересня 2009 року. Статтею 256 ЦК України встановлено строк, який є позовною давністю, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст.ст. 257, 258 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог, в тому числі, про стягнення неустойки ( штрафу, пені). Таким чином з матеріалів справи вбачається, що сторони встановили строки дії договору, так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів, кількість яких залежить та дорівнює строку кредитування, що означає: при відсутності платежу в зазначений строк з наступного дня позивачу стає відомо про порушення його права, у зв'язку з чим починається дія трьохрічного строку права звернення до суду з вимогою захисту своїх інтересів. У відповідності до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Строк позовної давності сплинув 25 вересня 2009 року і відповідно при розгляді справи представник відповідачки [PERSON] подав заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності, позивач питання про поновлення строку права звернення до суду з вимогою захисту своїх інтересів не заявляв, а з позовом до суду звернувся 31 липня 2014 року, у зв'язку з чим суд відмовляє у позові у відповідності до ч.4 ст. 267 ЦК України при обґрунтованості заявлених позовних вимог, що є самостійною підставою для відмови у позові.

Outcome: dismissed