Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

Служба у справах дітей Калуської міської ради в інтересах малолітньої [PERSON], [INFO], звернулась до суду із вищезазначеним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12.05.2014 по справі №345/1472/14-ц матір [PERSON] - [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно дитини. Актами обстеження матеріально-побутових умов сім'ї встановлено, що [PERSON] проживає у задовільних умовах, однак перебуває на утриманні тітки [PERSON], так як батько не працює та зловживає спиртними напоями. 14.06.2016 малолітню дитину прийнято до Міжрегіонального центру соціально-психологічної реабілітації дітей в Івано-Франківській області. Враховуючи висновок органу опіки та піклування, служби у справах дітей Калуської міської ради від 08.07.2016 про доцільність відібрання дитини [PERSON] у батька [PERSON] без позбавлення його батьківських прав, Служба у справах дітей Калуської міської ради просить відібрати від батька [PERSON] дитину [PERSON] без позбавлення його батьківських прав. Представник Служби у справах дітей Калуської міської ради Бідюк Т.М. в судове засідання подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить справу слухати у її відсутності, не заперечила з приводу заочного розгляду справи. Прокурор Калуської місцевої прокуратури Штремих Р.В. також подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги просить задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча завчасно і належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи через засоби масової інформації - газету «Галичина» №59 (5208) від 04.08.2016, про причину неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами існують правовідносини, які повинні регулюватися нормами ст. 170 Сімейного кодексу України. Відповідно до норм Сімейного кодексу кожний із батьків зобов'язаний піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов'язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Статтею 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них не позбавляючи їх батьківських прав, передбачених п.2-5 ч.1 ст.164 СК України, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для життя і здоров'я та морального виховання. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено ,що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ч.2 п.16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що батьками малолітньої [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12.05.2014 по справі №345/1472/14-ц [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно її доньок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Рішення набуло законної сили 23.05.2014 (а.с.7) Згідно наказу служби у справах дітей Калуської міської ради від 13.06.2016 за №47/01-24 [PERSON] взято на облік дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах у зв'язку із проживанням дитини в сімї, у якій батько ухиляється від виконання батьківських обов'язків (а.с.10). У характеристиці ДНЗ «Ластівка» на [PERSON] вказано, що батько час від часу приводив дитину до ДНЗ, а забирала тітка або бабуся. Вихователь зауважувала прихід батька у нетверезому стані. Вихованням та навчанням дитини займається тітка (а.с.11). У заяві тітки [PERSON] - [PERSON] до начальника служби у справах дітей КМР від 01.06.2016 зазначено, що [PERSON] не виконує свої батьківські обов'язки, зловживає спиртними напоями, не здійснює належний догляд за дитиною (а.с.12). Згідно інформації Калуського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді №01-19/210 від 06.06.2016 батько малолітньої [PERSON] після повернення із зони проведення антитерористичної операції складно проходить період адаптації, зловживає алкогольними напоями (а.с.13). В актах обстеження матеріально-побутових умов сімї від 13, 14 червня 2016 року [PERSON] проживає у задовільних умовах, однак перебуває на утриманні тітки [PERSON], так як батько не працює та зловживає алкогольними напоями (а.с.14, 15). На підставі рішення комісії від 14.06.2016 щодо доцільності тимчасового влаштування малолітньої дитини у центр соціально-психологічної реабілітації, останню прийнято до Міжрегіонального центру соціально-психологічної реабілітації дітей в Івано-Франківській області (а.с.16). Відповідно до висновку органу опіки та піклування, служби у справах дітей Калуської міської ради від 08.07.2016 за №0119/01/46, вона вважає за доцільне відібрати дитину - [PERSON] в батька [PERSON] без позбавлення його батьківських прав(а.с.17-19). Відповідно до статті 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної ради Української РСР від 27 лютого 1991 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отже, оцінивши всі вищевстановлені обставини, суд приходить до переконання про обґрунтованість вимог органу опіки та піклування про відібрання у відповідача його малолітньої дочки [PERSON], [INFO], без позбавлення його батьківських прав, оскільки наявні у справі докази свідчать про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків по вихованню дитини, зловживає алкоголем. При зверненні до суду позивача звільнено від сплати судового збору, тому, тому, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує його з відповідача в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved