Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до Приморського районного суду м. Одеси про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором кредиту №357/п від 07.03.2007 року в розмірі 800000,0 доларів США. Позов обґрунтований тим, що позивач належним чином виконав зобов'язання за договором кредиту та надав відповідачу кредит в розмірі в розмірі 800000,0 доларів США, а відповідач у передбачені строки не надав позивачу доказів сплати чергових страхових платежів по страхуванню предмету іпотеки, що свідчить про порушення п.п. 3.3.11-3.3.12 кредитного договору, та в свою чергу надає банку право згідно п. 3.2.4 договору вимагати дострокового виконання зобов'язання відповідачем за кредитним договором, тобто право на дострокове стягнення суми кредиту визначену п. 1.1 Кредитного договору. Представник позивача наполягала на задоволенні позову саме з підстави зазначеної у позовній заяви. На запитання суду, підтвердила, що по умовам договору іпотеки, який укладений 07.03.3007 року в забезпечення договору кредиту, іпотекодавцем є власник нерухомого майна - ТОВ «Слияние», яким також укладений договір добровільного страхування предмету іпотеки від 07.03.2007 р.. Водночас представник не надала пояснень наявності суперечок між умовами договору кредитування та договору іпотеки, щодо обов'язку страхування предмету іпотеки та відповідальності у сторони. Представник відповідача заперечував у задоволенні позову. Зазначив, що позивач звернувся з позовом посилаючись тільки на порушення відповідачем умов договору кредиту, щодо страхування предмету іпотеки. Вказав, що правовідносини по іпотеці виникли у позивача на підставі нотаріально посвідченого договору іпотеки від 07.03.307 року, згідно якого зобов'язання щодо страхування предмету іпотеки передбачені тільки для іпотекодавця, а саме для ТОВ «Слияние», у зв'язку з чим зазначені позивачем обставини не є підставою для встановлення порушень з боку відповідача та застосування умов договору кредиту про дострокове стягнення заборгованості по кредиту при невиконанні умов договору іпотеки. Представник третьої особи не з'явився, юридична особа була сповіщена належним чином, заяв чи клопотань не надходило. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі. Згідно ст. 8 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець зобов'язаний застрахувати предмет іпотеки на його повну вартість від ризиків випадкового знищення, випадкового пошкодження або псування, якщо іпотечним договором цей обов'язок не покладено на іпотекодержателя. Договір страхування укладається на користь іпотекодержателя, який у разі настання страхового випадку набуває право вимоги до страховика. Іпотечним договором на іпотекодавця може бути покладений обов'язок здійснити інші види страхування у зв'язку з передачею нерухомого майна в іпотеку. Відповідно ст. 18 цього Закону потечний договір укладається між одним або декількома іпотекодавцями та іпотекодержателем у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Іпотечний договір повинен містити такі істотні умови: 1) для іпотекодавця та іпотекодержателя - юридичних осіб відомості про: для резидентів - найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб - підприємців; для іпотекодавця та іпотекодержателя - фізичних осіб відомості про: для громадян України - прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання із зазначенням адреси та індивідуальний ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів; 2) зміст та розмір основного зобов'язання, строк і порядок його виконання та/або посилання на правочин, у якому встановлено основне зобов'язання; 3) опис предмета іпотеки, достатній для його ідентифікації, та/або його реєстраційні дані, у тому числі кадастровий номер. У разі іпотеки земельної ділянки має зазначатися її цільове призначення; 4) посилання на видачу заставної або її відсутність. У разі відсутності в іпотечному договорі однієї з вказаних вище істотних умов він може бути визнаний недійсним на підставі рішення суду. Іпотечний договір може містити інші положення, зокрема, визначення вартості предмета іпотеки, посилання на документ, що підтверджує право власності іпотекодавця на предмет іпотеки, відомості про обмеження та обтяження прав іпотекодавця на предмет іпотеки, визначення способу звернення стягнення на предмет іпотеки. Іпотечний договір та договір, що обумовлює основне зобов'язання, можуть бути оформлені у вигляді одного документа. Цей документ за формою і змістом повинен відповідати вимогам, встановленим у цій статті, та вимогам, встановленим законом, для договору, який визначає основне зобов'язання. Матеріалами справи підтверджене та не спростоване сторонами, що 07 березня 2007 року між відкритим акціонерним товариством „Укргазбанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк" (надалі за текстом - банк) та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 357/П (надалі за текстом - кредитний договір). Згідно пункту 1.1. кредитного договору банк надає відповідачу відновлювальну відкличну кредитну лінію в перші 18 місяців користування, та не відновлювальну відкличну кредитну лінію на залишок строку, на споживчі цілі за програмою кредитування суб'єктів малого підприємництва «іпотечний кредит» в сумі 800 000,00 доларів США на строк з 07 березня 2007 року по 07 березня 2017 року зі сплатою відсотків за користування кредитом, виходячи із 13% річних. Відповідно до п. 2.1. кредитного договору в забезпечення виконання зобов'язань відповідача за дійсним договором банком прийнято в іпотеку нерухоме майно: будівлі торгового комплексу - 2-поверховий комплекс будівель, що складається з клубу-бару, торгової будівлі, навісу та вбиральні, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] загальною площею 363,6 кв.м. (далі - предмет іпотеки), що належить майновому поручителю ТОВ «Слияние». У разі настання страхового випадку за умовами договору страхування № 03-1501-0045 від 07.03.20007 року предметом застави у відповідності до ст.. 581 ЦК України стає право вимоги банку, як заставодержателя, до страховика. Право вимоги банку до страховика може виникати у разі настання страхового випадку за умовами будь - якого іншого такого договору було застраховано нерухоме майно, визначене цим пунктом договору. Підпунктом 3.1.1. кредитного договору визначено, що банк зобов'язується відкрити відповідачу позичковий рахунок № [NUMBER].840 та видати кредит через поточний рахунок №[NUMBER], який відкрито в ОФ ВАТ АБ «Укргазбанк», МФО 328759 в межах суми ліміту 800 000,00 (вісімсот тисяч) доларів США в строк до 07 березня 2017 року згідно умов, визначених у п. 1 даного договору. Факт виконання банком своїх зобов'язань за вказаним кредитним договором, та отримання [PERSON] суми в розмірі 800 000,00 доларів США підтверджується випискою/особовий рахунок [NUMBER] з 07.03.2007 року по 24.09.2010 року. Відповідно до п.п. 3.3.1. кредитного договору, [PERSON] зобов'язується використати кредит на зазначені в п. 1 дійсного договору цілі і повернути кредит в сумі 800 000,00 (вісімсот тисяч) доларів США не пізніше 07 березня 2017 року на рахунок [NUMBER], відкритий в ОФ ВАТ АБ «Укргазбанк», МФО 328759. Згідно з п.п. 3.3.10. кредитного договору в зобов'язання відповідача передбачене одночасно з укладенням цього договору надати банку укладений договір страхування майна №03-1501-0045 від 07.03.2007 року, вказаного в п.2.1. цього договору, та укласти договір відступлення прав вимоги за таким договором страхування, а також надати банку докази сплати страхових платежів, що підтверджують дію договору страхування на строк не менший, ніж на один рік. Підпунктом 3.3.11. кредитного договору передбачено, що відповідач як позичальник зобов'язаний вчиняти всі необхідні дії для дійсності договору страхування майна, яке береться в іпотеку, визначеного у п.2.1. цього договору, зокрема вчасно сплачувати всі чергові страхові платежі, сплата яких забезпечувала б дію договору страхування на строк не менший, ніж той, в межах якого позичальник виконає всі зобов'язання за цим кредитним договором, а будь-яка чергова сплата платежів продовжувала б дію договору страхування не менше, ніж на наступний рік. Відповідно до п.п. 3.3.12. кредитного договору позичальник зобов'язаний не пізніше, ніж за 14 календарних днів до граничного строку сплати чергових страхових платежів, визначеного договором страхування, сплачувати такі чергові страхові платежі та не пізніше, ніж за 10 календарних днів до граничного строку сплати чергових страхових платежів, визначеного договором страхування, надавати до банку докази таких сплат. Позивач вказує, що підпунктом 4 пункту 3.2.4 кредитного договору передбачено, що банк має право вимагати дострокового виконання зобов'язання позичальника за цим договором, забезпеченого іпотекою, зокрема, у разі неналежної сплати страхових платежів по договору страхування нерухомого майна, визначеного в п. 2.1. даного договору. Також, 07.03.2007 року укладений та нотаріально посвідчений договір іпотеки між банком, як іпотекодержателем та ТОВ «Слияние», як власником предмету іпотеки та іпотекодавцем, для забезпечення вимог іпотекодержателя щодо повернення кредиту по зазначеному договору кредиту. Тобто, відповідач [PERSON] не є стороною договору іпотеки та відповідно до положень ст. 626 ЦК України у нього не виникли будь-яки права та обов'язки за наслідком укладення даного договору. 07.03.2007 року укладений договір добровільного страхування заставного майна №03-1501-0045 згідно якого, ЗАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» є страховиком, а ТОВ «Слияние» є страхувальником предмету іпотеки з відповідними правами та обов'язками встановленими за умовами цього договору. Тобто, відповідач [PERSON] не є стороною договору добровільного страхування №03-1501-0045 та відповідно до положень ст. 626 ЦК України у нього не виникли будь-яки права та обов'язки за наслідком укладення даного договору. Розглянувши вказані договори, суд встановлює, що на час укладення між сторонами договору кредиту з зазначенням умов щодо іпотеки та страхування предмету іпотеки, між банком та ТОВ «Слияние» вже був укладений договір добровільного страхування №03-1501-0045, та його екземпляр був отриманий банком. Згідно ст. 209 ЦК України, правочин який вчинений у письмовій формі підлягає нотаріальному посвідченню, лише у випадках встановлених законом або домовленістю сторін. Відповідно п. 2 ст. 215 ЦК України недійсним правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемній правочин). Недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини ( ст. 217 ЦК України). Виходячи з наведеного суд дійшов висновку, що згідно до положень ст. ст.. 8, 18 Закону України «Про іпотеку» умови п. 2.1. кредитного договору, яки мають регулювати правовідносини договору іпотеки між іпотекодавцем та іпотекодержателем, щодо предмету іпотеки та його страхування, в дійсності неправомірно укладені зі [PERSON], який не є власником предмету іпотеки та не виступає іпотекодавцем, а також не посвідчені нотаріально, тому в цієї частині є нікчемними. Звідси, похідні від п. 2.1. обов'язки, що встановлені для позичальника [PERSON] пунктами 3.3.10, 3.3.11, 3.3.12 та 3.2.4 кредитного договору, як для іпотекодавця та страхувальника, також не посвідчені нотаріально та є нікчемними. У зв'язку з чим, суд визнає безпідставним звернення банку з позовом на підставі положення підпункту 4 п. 3.2.4 кредитного договору, який у зв'язку з нікчемністю не створює юридичних наслідків для сторін договору кредиту ( ст. 215 ЦК України). Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Суд встановлює, що відповідно до умови п. 3.1.2 договору іпотеки, для виникання права банку, як іпотекодержателя для пред'явлення вимоги до [PERSON], як позичальника по договору кредиту щодо дострокового погашення заборгованості по кредитному договору і при необхідності звернення стягнення на предмет іпотеки необхідне встановлення порушення ТОВ «Слияние», як іпотекодавцем, обов'язків щодо страхування предмету іпотеки. Таким чином, матеріалами справи підтверджене, що правовідносини банку щодо забезпечення кредиту врегульовані діючим договором іпотеки, яким встановлена сторона та зобов'язання щодо страхування предмету іпотеки та підстави щодо дострокового стягнення боргу з позичальника [PERSON] при невиконанні цих зобов'язань іпотекодацем ТОВ «Слияние». Водночас,

Outcome: dismissed