Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

Позивач Орган опіки та піклування виконкому Металургійної районної у місті ради звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа - КЗ «Криворізький спеціалізований будинок дитини» ДОР» про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначив те, що з повідомлення КЗ «Криворізька інфекційна лікарня № 1» ДОР» виконкому районної у місті ради стало відомо, що малолітній [PERSON] двічі за останні два місяці перебував на стаціонарному лікуванні у супроводі сторонніх осіб. За період лікування дитини батьки жодного разу його не відвідували. При інспектуванні умов проживання малолітнього, за адресою: [ADDRESS], встановлено, що стан помешкання не відповідає санітарно-гігієнічним нормам: речі розкидані, продукти харчування відсутні, білизна та одяг на дитині брудні та мають неприємний запах. На тілі дитини встановлено ознаки шкірного захворювання. Зважаючи на це, малолітнього 02.05.2018 р. поміщено на лікування до КУ "Криворізька міська дитяча лікарня №2" ДОР". За час перебування дитини в закладі батьки жодного разу її не відвідували, життям та здоров'ям не цікавились. Відповідно до характеристики наданої заступником керуючої ОСББ «Домнобудівників 2» гр. Мордас С.П., з'ясовано, що за час проживання з малолітнім батьки зарекомендували себе негативно: безвідповідально ставились до життя та здоров'я дитини, до обов'язків по догляду і контролю за нею, її матеріальному утриманню та вихованню, не забезпечували належного рівня харчування, не спілкувались з нею на рівні необхідному для його усвідомлення, вживали алкогольні напої, вели аморальний спосіб життя, іноді до них навідувались сумнівні сторонні особи, які вчиняли сварки. Родиною опікувалась благодійна організація «Ти не один», яка постійно допомагала з утриманням та вихованням дитини, останнім часом хлопчик постійно проживав у гр. [PERSON], через те, що батьки самоусунулися від виконання батьківських обов'язків. 08 травня 2018 року проведено черговий патронаж родини [PERSON] та гр. [PERSON] На момент відвідування встановлено, що умови проживання не поліпшилися. Гр. [PERSON] взагалі зникла у невідомому напрямку, самоусунувшись від утримання та виховання дитини. Зазначає, що в зв'язку з тим, що перебування малолітнього [PERSON] в даній родині загрожувало його життю та здоров'ю , просить суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], відносно малолітнього [PERSON], [INFO]. Малолітнього [PERSON], [INFO] передати органу опіки та піклування виконкому Металургійної районної у місті ради для вирішення питання його подальшого улаштування до сімейних форм виховання або до дитячого державного закладу на повне державне забезпечення. Крім того, стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця м. Дніпропетровська на користь закладу, де буде знаходитися дитина або майбутнього опікуна аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітної плати, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 22.05.2018 року і до повноліття дитини. Стягнути з [PERSON], [INFO], уродженки м. Кривого Рогу на користь закладу, де буде знаходитися дитина або майбутнього опікуна аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітної плати, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 22.05.2018року і до повноліття дитини. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON], який був присутній в судовому засіданні не заперечував проти позбавлення його батьківських прав, однак просив не забирати у нього дитину. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила. Представник третьої особи Кондрат О. С., який був присутній в судовому засіданні вважає за доцільне позбавити відповідачів батьківських прав та стягнути з них аліменти на утримання дитини. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.12.2016 р. (а.с.6). Відповідно до повідомлення КЗ «Криворізька інфекційна лікарня № 1» ДОР» № 199 від 06.04.2018 р., виконкому районної у місті ради стало відомо, що малолітній [PERSON] залишився без батьківського піклування, так як останній знаходився на стаціонарному лікуванні в КЗ «Криворізька інфекційна лікарня № 1» ДОР» з 20.02.2018 р. по 06.03.2018 р. без батьків, по догляду за дитиною знаходилася бабуся, виписаний з одужанням. Крім того, 04.04.2018 р. дитина вдруге поступила до вищевказаного медичного закладу без супроводу батьків, проте в супроводі жінки, яка дитині не є родичкою. Зі слів вказаної жінки, мати дитини зникла в невідомому напрямку. За весь час батько дитину не відвідував. ( а.с. 9). Як вбачається з копії повідомлення КЗ «Криворізька міська дитяча лікарня №2»ДОР» № 174 від 05.05.2018 р., службу у справах дітей виконкому Металургійної районної у місті ради повідомлено про те, що 02.05.2018 р. до педіатричного відділення доставлена дитина [PERSON], [INFO] з діагнозом ГРВІ та стрептодермія. Дитину було доставлено співробітниками службм у справах дітей за направленням № 574 від 02.05.2018 р. з адреси: [ADDRESS]. Дитина голодна, має неприємний запах, дуже брудна з елементами висипу стрептодермії на шкірі. Мати дитини - [PERSON] веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, вихованням дитини не займається. (а.с. 10). Відповідно до характеристики за вих. № 2675 від 07.05.2018 р., наданої заступником керуючої ОСББ «Домнобудівників 2» Мордас С.П. та паспортистом Бабенко В. В., яка складена на гр.. [PERSON], [INFO], зазначено, що за період проживання за адресою : [ADDRESS] з 17.02.2017 року по 20.03.2018 року, її характеризують як схильну до зловживання алкоголю, скандальну та не охайну в побуті, не має досвіду у вихованні дитини. Несподівано зникала з дому на довгий час, іноді з дитиною, іноді без дитини - [PERSON]-[INFO].. До [PERSON] часто приїздили батьки, які разом з нею пиячили, сварилися та билися. В кімнаті брудно, [PERSON] не хотіла займатися побутом своєї сім'ї. Сусіди скаржились на неприємний запах з кімнати та п'яні сварки. ( а.с. 13 ). Відповідно до характеристики за вих. № 2676 від 07.05.2018 р., наданої заступником керуючої ОСББ «Домнобудівників 2» Мордас С.П. та паспортистом Бабенко В. В., яка складена на гр.. [PERSON], [INFO], зазначено, що за період проживання за адресою : [ADDRESS], в сварках та бійках помічений не був, але підпадає під негативний вплив друзів та знайомих. Зловживає алкоголем, не охайний. До дитини - [PERSON], [INFO],ставиться добре, але не має досвіду у вихованні дитини та у побуті, дитина часто брудна та не до кормлена, в кімнаті брудно. В ОСББ « Домнобудівників 2,корпус 2» допомагає по господарським потребам, працьовитий ,чуйний. (а.с. 12 ). Як вбачається з рішення Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради від 16.05.2018 р. № 144 вирішено, зокрема, службі у справах дітей відібрати малолітнього [PERSON], [INFO], у [PERSON], [PERSON] та влаштувати його до комунального закладу на повне державне забезпечення. Крім того, вирішено направити до суду позовну заяву про позбавлення батьківських прав [PERSON], [PERSON] по відношенню до малолітнього [PERSON] ( а.с. 11). Відповідно до висновку виконкому Металургійної районної у місті ради, як органу опіки та піклування, про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] та гр. [PERSON] від 15.05.2018 р. № 14/29-1658, виконком Металургійної районної у місті ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] по відношенню до малолітнього [PERSON] (а.с. 3). Вирішуючи даний позов, суд, враховує положення ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 р., згідно якої, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. У рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) суд наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Так, відповідно до вимог ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. У відповідності до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Водночас, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ст.ст. 3, 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Разом з тим, як роз'яснено в п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. На підставі зазначеного, оцінивши зібрані по справі докази, а також враховуючи те, що обставини ухиляння відповідачів від виконання своїх обов'язків по належному вихованню та утриманню своєї дитини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позов в частині вимог про позбавлення відповідачів батьківських прав підлягає задоволенню. Крім того, судом встановлено, що відповідач - [PERSON], за власною ініціативою самоусунулась від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до свого малолітнього сина, без поважних причин залишивши його без батьківської уваги та турботи, при цьому доведено, що поведінка відповідача - [PERSON] відносно малолітньої дитини є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов'язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення батьківських прав відповідачів відносно малолітньої дитини, а тому суд вважає необхідним передати малолітнього [PERSON] органу опіки та піклування для подальшого улаштування до сімейних форм виховання або до дитячого державного закладу на повне державне забезпечення. Також, згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. В даному випадку норми закону передбачають обов'язковість батьків утримувати свою неповнолітню дитину. Таким чином, враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються судом, оцінивши достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, суд доходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів є також обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: approved