Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-21 00:00:00

У липні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб із [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що 09.03.2013 вони з відповідачем зареєстрували шлюб. [INFO] у них народився син - [PERSON] . Шлюбні відносини у них з відповідачем з січня 2014 року фактично припиненні через різні погляди на життя і сімейні стосунки. Спільне господарство не ведеться, спільний бюджет відсутній. На даний час він має намір одружитися на іншій дівчині та створити сім"ю. Вважає подальше спільне життя із [PERSON] та збереження сім`ї неможливим. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02 серпня 2021 року вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи позивач, в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує ( а.с.9). Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Дій, визначених ст. 178 ЦПК України відповідачем не вчинено. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за необхідне провести розгляд справи в заочному порядку за наявними документами, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і тому позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 березня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] (дівоче прізвище " [PERSON] ") Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області був зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий запис за № 32. Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить його інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини, з яких позивач просить розірвати шлюб, є обґрунтованими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має. Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, а тому позов підлягає задоволенню. У відповідності до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: approved