Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

07.02.2019 року [PERSON] звернулася з позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] в судове засідання з`явилася, надала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник Білгород-Дністровської міської ради Гавриленко Є . В . в судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Однак надав до суду відзив, згідно якого вбачається, що представник відповідача позовні вимоги не визнає та просить відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Як вбачається із матеріалів справи, [INFO] померла мати позивача [PERSON] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивач, [PERSON] , з поважних причин пропустила встановлений законом шестимісячний строк для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її матері. А саме: позивач тривалий час хворіла та на момент відкриття спадщини знаходилася на стаціонарному лікуванні у Київському національному інституті раку. Після чого проходила довгий курс реабілітації та на даний момент є інвалідом ІІ групи. (а.с.7-13) Відповідно до вимог ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику в справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК України. Оцінюючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини суд виходить з того, що позивачка тривалий час знаходилась на численних постійних лікарняних, вона не мала змогу своєчасно звернутися до нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що є всі підстави вважати поважною причину пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини і вважає за необхідно встановити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладене,

Outcome: approved