Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 19524,82 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 21.09.2007 року між ПАТ КБ „ПриватБанк" та [PERSON] був укладений договір, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до умов укладеного договору Договір складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідно до п.6.5 Умов надання банківських послуг - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. У порушення умов договору відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, таким чином, зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.10.2013 року має заборгованість - 19524,82 грн. (5645,03 грн. - заборгованість за кредитом, 9651,35 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 2822,50 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; а також штрафи: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 905,94 грн. - штраф (процентна складова), яку позивач просить стягнути. До судового засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив врахувати сплив строку позовної давності та на цих підставах у позові відмовити. Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності осіб, які не з'явилися, оскільки наявних у справі доказів достатньо для з'ясування прав та взаємовідносин сторін. У зв'язку із зазначеним фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про залишення позову без задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством комерційним банком „ПриватБанк" та [PERSON] 21.09.2007 року виникли договірні відносини за кредитним договором, згідно з яким відповідач отримав окредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Строк дії кредитного ліміту співпадає зі строком дії платіжної картки. Строк дії картки 08.09 (а.с.9). Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін (а.с.12). Згідно ст.ст. 526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач [PERSON] ухилявся від виконання узятих на себе зобов'язань щодо повернення всієї суми боргу за кредитом, тим самим порушив зобов'язання за кредитним договором (а.с.9-13). Таким чином, на 31.10.2013 року у нього виникла заборгованість в сумі 19524,82 грн., яка складається з: 5645,03 грн. - заборгованість за кредитом, 9651,35 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 2822,50 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; а також штрафи: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 905,94 грн. - штраф (процентна складова) - (розрахунок а.с. 5-8). Відповідно до ст.ст. 610,611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків. Але згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно п.1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статі 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.Згідно ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до п.6.9 Умов та правил надання банківських послуг у разі виникнення заборгованості Утримувача за Картрахунком внаслідок курсової різниці, технічних помилок в роботі обладнання чи в інших випадках, Клієнт зобов'язується погашати заборгованість протягом 30 днів з моменту її виникнення (а.с.11). Тобто зазначеною умовою договору визначено строк виконання зобов'язання. Судом встановлено, що на час розгляду справи у суді сплинув строк позовної давності як за вимогою про стягнення неустойки, так і основною вимогою, оскільки останнє поповнення за платіжною картою було здійснено відповідачем 05.08.2009 року у розмірі 1100 грн.(згідно Витягу з особового рахунку, доданого представником позивача). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до частини другої статі 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - стаття 1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Зазначена правова позиція знайшла підтвердження в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України №6-116цс13 від 06 листопада 2013 року. Однак, на час подання ПАТ КБ «ПриватБанк» позову - 14.01.2014 року з моменту настання строку виконання чергового зобов'язання - 05.09.2009 року сплинуло більше 3 років, отже підстав для задоволення позову судовим розглядом не встановлено. За такими обставинами, суд вважає за необхідне позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 21.09.2007 року у розмірі 19524,82грн. - залишити без задоволення у повному обсязі. На підставі ст.ст.266,610,611,625,1050,1054 ЦК України,

Outcome: dismissed