Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

Представник позивача, адвокат Денисюк О.С., звернувся в суд з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь ПрАТ "Патхокомбінат "Бершадський" 67568,85 грн. та судові витрати. Позов обгрунтовує тим, що згідно витягу із розпорядження № 28 по ПрАТ «Птахокомбінат «Бершадський» від 11травня 2017 року відповідача прийнято на роботу технологом цеху забою та переробки птиці з 11.03.2015 року. На підставі видаткової накладної № ГП-1873 від 06.12.18 відповідач придбав зі складу готової продукції №1 ПрАТ «Птахокомбінат «Бершадський», в рахунок заробітної плати тушки курчати-бройлера І категорії у кількості 3000 кг за ціною 35 грн 83 копійки на загальну суму 129000 гривень. Згідно витягу із Розпорядження № 25 від 09 лютого 2019 року відповідача звільнено з роботи з 09.02.2019 року за власним бажанням. У подальшому, відповідач частково розраховувався за отриманий від позивача товар, однак припинив такий розрахунок. Таким чином станом на момент звернення з позовом до суду заборгованість відповідача перед позивачем складає 67568 гривень 85 копійок. 20.10.2020 року, позивач надіслав вимогу відповідачу щодо сплати заборгованості. Однак, відповідач не відреагував, ніяких дій не вчинив, заборгованість з оплати товару не оплатив. Вищевказані обставини, стали причиною звернення представника позивача, адвоката Денисюка О.С., з даним позовом до суду, в інтересах ПрАТ "Птахокомбінат "Бершадський"". Дана позовна заява надійшла до суду 18.11.2020 року та відповідно до автоматизованого розподілу судових справ між суддями була передана на розгляд судді Бершадського районного суду Хмель Р.В.. Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 18.11.2020 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник ПрАТ "Птахокомбінат "Бершадський"" позовні вимоги підтримав, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини, просив задовольнити. Відповідач, [PERSON] , в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд приходить до наступного висновку. Відповідно положень до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке вона може здійснити шляхом звернення до суду у визначеному ЦПК України порядку (ст.4 ЦПК України). Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої статті 81 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.5 ст.81 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що ПрАТ "Птахокомбінат "Бершадський"" як юридичну особу, зареєстровано 12.03.1999 року, та її керівником є Андрушко І.І ... ПрАТ "Птахокомбінат "Бершадський"" займається таким видом діяльності: - розведення свійської птиці; - вирощуванням зернових культур; - виробництвом м`яса свійської птиці; - виробництвом м`ясних продуктів; - будівництвом інших споруд; - оптової торгівлею зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; - оптовою торгівлею м`ясом і м`ясними продуктами; неспеціалізованою оптовою торгівлею; - допоміжною діяльністю у рослинництві. З наявного в матеріалах справи витягу із розпорядження №49 ПрАТ "Птахокомбінат "Бершадський " відповідача по справі, [PERSON] , прийнято 12.05.2017 року на роботу, на посаду водія автотранспортних засобів. Згідно ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. У відповідності з ч. 2. ст. 639 ЦК України - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно видаткової накладної №ГП -1873 від 06.12.2018 року [PERSON] , в рахунок заробітної плати отримав продукцію ПРаТ "Птахокомбінат "Бершадський "", а саме тушку курчати бройлера І категорії ох, в кількості 3000, 00, на загальну суму 129000,00 грн.. Отже, судом встановлено, що між сторонами було укладено договір купівлі-продажу. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до даних Розрахункового листка за листопад 2018 року після утримання коштів з відповідача у рахунок погашення згаданого вище боргу за договором купівлі-продажу залишок боргу склав 110072 гривень 2 копійки. Відповідно до даних Розрахункового листка за грудень 2018 року після утримання коштів з відповідача у рахунок погашення згаданого вище боргу за договором купівлі-продажу залишок боргу склав 94301 гривень 67 копійок. Відповідно до даних Розрахункового листка за січень 2019 року після утримання коштів з відповідача у рахунок погашення згаданого вище боргу за договором купівлі-продажу залишок боргу склав 82407 гривень 55 копійок. Відповідно до даних Розрахункового листка за лютий 2019 року після утримання коштів з відповідача у рахунок погашення згаданого вище боргу за договором купівлі-продажу залишок боргу склав 66994 гривні 34 копійки. Відповідно до даних Розрахункового листка за березень 2019 року після утримання коштів з відповідача у рахунок погашення згаданого вище боргу за договором купівлі-продажу залишок боргу склав 67568 гривень 55 копійок. Як вбачається, з долученого до позовної заяви, витягу із розпорядження №82 по ПрАТ "Птахокомбінат "Бершадський ", [PERSON] , було звільнено за власним бажанням. З долучених до позовної заяви письмових доказів вбачається, що на момент звернення з даним позовом до суду, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем складає 67568 гривень 85 копійок. Також, судом встановлено, що 20.10.2020 року, позивач надіслав відповідачу вимогу, щодо сплати заборгованості, однак, відповідач не відреагував на неї, ніяких дій не вчинив, що підтверджено накладною №2440013630094 Укрпочта, з відповідним описом вкладення цінного листа За змістом статей 16, 391, 386 ЦК України, власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який враховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Статтями 6, 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.662 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару (стаття 664 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Матеріали справи свідчать про те, що між [PERSON] та ПрАТ "Птахокомбанат "Бершадський"" було укладено договір купівлі-продажу товару, однак відповідач не виконав в повному обсязі розрахунок за придбаний товар з позивачем, внаслідок чого у нього виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути у судовому порядку, оскільки на його вимоги в досудовому порядку відповідач не реагує. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та законним, а відтак таким, що підлягає до задоволення. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Оскільки позов задоволено, витрати зі сплати судового збору підлягають до стягнення з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved