Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

До суду звернулись [PERSON] та [PERSON] з позовом до Карачієвецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області. Позивачі просять визнати в порядку спадкоємства за ними як за спадкоємцями за законом право приватної власності на земельну ділянку [NUMBER] - рілля, площею - 1,1501 га., що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Також просять визнати недійсним Державний Акт серії ЯД № 012411 на право власності на цю ж земельну ділянку [NUMBER], розміром - 1,1501 га. кадастровий № 6820684000110080010, що розташована на території Карачієвецької сільської ради, Віньковецького району Хмельницької області виготовлений після смерті - [PERSON], яка померла - [INFO] р. Повідомляють, що спадкоємцем померлої бабусі [PERSON] був їх дід [PERSON]. Він проживав спільно з бабусею і помер [INFO] року, фактично вступивши в управління її спадковим майном. Дід залишив заповіт на їхнього батька - [PERSON], який помер [INFO] року, не реалізувавши юридично спадкові права. А після його смерті їхня матір - [PERSON] відмовилась від спадщини на їх користь подавши заяву до нотаріальної контори м. Вишневе. Вони фактично прийняли спадщину, але не можуть юридично затвердити свої права на земельну ділянку , оскільки державний акт на неї виготовлений після смерті бабусі - [PERSON] Після одруження вони змінили дівоче прізвище з " [PERSON]" на " [PERSON]" та "[PERSON]". 09 грудня 2014 року нотаріус відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку за відсутністю правовстановлюючого документа, що підтверджує право власності на земельну ділянку, зареєстрованого відповідно до норм законодавства України, що діяло до 01 січня 2013 року, після подання якого видається свідоцтво про право на спадщину. У судове засідання сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явились. У позовній заяві позивачі зазначають про розгляд справи в їх відсутності, позовні вимоги підтримують і просять їх задовольнити. Відповідачем було надіслано заяву, в якій він просить розглянути справу без представника Карачієвецької сільської ради . Представників треті особи у суд не надіслали, у листах просять справи розглядати в їх відсутності . Справа розглянута у відповідності до п. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного зв'язку, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла [INFO] року (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане Виконавчим комітетом Карачієвецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області 30 серпня 2011 року, актовий запис № 20). ЇЇ чоловік ( [PERSON], який згідно довідки №1122 виданої 04.12.2014 року Карачієвецькою сільською радою, проживав до дня смерті з дружиною ( свідоцтво про шлюб [NUMBER]) помер в с. Калюсик [INFO] року ( свідоцтво про смерть [NUMBER] видане 25.09.2009 року). Їх син [PERSON] ( свідоцтво про народження [NUMBER]) помер в м. Боярка Київської області 17 червня 2011 року ( свідоцтво про смерть [NUMBER]). Позивачі, згідно свідоцтв про народження (свідоцтво [NUMBER] і свідоцтво [NUMBER]) являються доньками померлого [PERSON]. Вони після одруження змінили прізвища на " [PERSON]" та " [PERSON]". На підставі рішення Віньковецької РДА № 258/2007 11 вересня 2007 року виготовлено державний акт серії ЯД № 012411 на право власності на земельну ділянку [NUMBER], розміром - 1,1501 га. кадастровий № 6820684000110080010, що розташована на території Карачіївецької сільської ради, Віньковецького району Хмельницької області. Зазначений акт виготовлений після смерті - [PERSON]. Позивачі не можуть пред'явити оригінал акту , оскільки спадкодавці баба, дід, батько його не отримували взагалі, тому постановою державного нотаріуса Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області відмовлено їм у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку. Їх матір - [PERSON] , яка представляє їх інтереси в оформлені спадкових прав на підставі довіреностей посвідчених державним нотаріусом Вишневої міської державної нотаріальної контори [PERSON] не притендує на земельну ділянку після смерті чоловіка [PERSON], на ім'я якого [PERSON] написав заповіт, який засвідчено Карачієвецькою сільською радою. З аналізу наданих сторонами доказів слідує, що [PERSON] та [PERSON] вступили у спадкові права після смерті батька на підставі ст. 1261 ЦК України, як спадкоємці першої черги. Спадкова справа № 181 за 2011 рік, відкрита державною нотаріальною конторою м. Вишневе Київської області ( згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру, наданої держаним нотаріусом Віньковецької районної державної нотаріальної контори). Згідно інформаційної довідки відділу держземагенства № 1359 земельна ділянка [NUMBER] - рілля площею 1,1501га. розташована на території Карачієвецької сільської Ради, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва вартістю 20 560 грн. належала на підставі державного акта ЯД № 012411 померлій [PERSON]. Після відкриття спадкової справи нотаріус правомірно на підставі статті 25 ч.4 ЦК України відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право власності на спірну земельну ділянки за наявності не скасованого державного акта на померлу. Зазначений державний акт підлягає скасуванню, як на підставі зазначеної вище правової норми так і на підставі діючої на час видачі позивачам нотаріусом свідоцтва про право на спадкову земельну ділянку статті 81 Земельного Кодексу України 2002 року де зазначено, що громадяни мають право приватної власності на землю шляхом одержання її у спадщину. А позивачі являються спадкоємцями за законом. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Також, відповідно до ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Вказана норма кореспондується із ст. 152 ЗК України, відповідно до якої, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного суду України від 22 травня 2013 року в справі № 6-33цс13, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. З аналізу наведених правових норм державний акт на право приватної власності на землю серії ЯД № 012411 на право власності на земельну ділянку [NUMBER], розміром - 1,1501 га. кадастровий № 6820684000110080010, що розташована на території Карачіївецької сільської ради, Віньковецького району Хмельницької області виготовлений після смерті - [PERSON], яка померла - [INFO] року слід визнати недійсним, у зв'язку з фактичним набуттям прав на земельну ділянку позивачами. За ними слід визнати право на спірну земельну ділянку на підставі ч.1 ст. 1261 ЦК України як за спадкоємцями майна за законом.

Outcome: approved