Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що 04 листопада 2016 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого у них народився син - [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини між ними не склалися і на даний час вони припинили спільне проживання та не підтримують сімейних стосунків. Неповнолітня дитина залишилась проживати з нею та перебуває на її повному утриманні. Відповідач, як батько матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча його матеріальний стан дозволяє йому брати участь у витратах на дитину. Так, відповідач є молодого віку, працездатний, інших осіб на утриманні не має. Просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітньої дочки у розмірі - 1500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилася, подала до суду заяву в якій просить справу заслухати без її участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання теж не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд до відома не поклав. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Беручи до уваги заяву позивачки та дослідивши подані докази, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, від спільного проживання сторін у шлюбі народився син - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2 ст.182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення . Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із того, що малолітня дитина проживає окремо від батька, відповідача по справі і перебуває на утриманні матері. Беручи до уваги зазначене та те, що відповідач є здоровою та працездатною особою, інших утриманців не має, то суд вважає, що він може сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі, що просить позивачка. На підставі наведеного та ст.ст. 180-182,184,191 СК України,

Outcome: approved