Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Заявник звернулась до суду з вказаною заявою, в якій просила встановити факт смерті [INFO] своєї бабусі [PERSON]. Заява мотивована тим, що вона є онукою [PERSON], яка померла [INFO] у м. Донецьк. Оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, Суворовський районний у м. Херсоні відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області відмовив у реєстрації смерті. Вказані обставини змусили її звернутись до суду. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області [PERSON] задоволено самовідвід головуючого у справі. За протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.11.2018 р. справа передана в провадження судді Ус О.В. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 27.11.2018 р. заяву залишено без руху з підстав не відповідності останньої вимогам ст. 177 ЦПК України. 28.11.2018 р. заявником подано квитанцію про сплату судового збору, внаслідок чого заяву приведено у відповідність вимог ст. 177 ЦПК України. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28 листопада 2018 року провадження у справі відкрито в порядку окремого провадження та призначено судовий розгляд на 28.11.2018р. Заявник в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги заяви підтримала, просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, враховуючи, що явка обов'язковою не визнавалась, суд вирішив за можливе проводити розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку, про задоволення заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO], матір'ю є [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження [NUMBER] від 08.09.1958 р. [PERSON] народилась [INFO], батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження [NUMBER] від 25.10.1980 року. 20 вересня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, внаслідок чого остання змінила прізвище на "[PERSON]", що підтверджено свідоцтвом про шлюб [NUMBER] виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у м. Донецьку. Відповідно до медичного свідоцтва про смерть №45, виданого Комунальною установою охорони здоров'я "ЦПМСП №1 м. Донецьк" 10.10.2018 р., [PERSON] померла [INFO] у віці 89 років, причина смерті: набряк мозгу, хронічна судинномозгова недостатність першого ступеня, церебральний атеросклероз з артеріальною гіпертензією. На підставі вказаного медичного свідоцтва про смерть, Будьонівським відділом записів актів громадянського стану м. Донецьк Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції видано свідоцтво про смерть [PERSON], яка померла [INFO], [NUMBER] від 11.10.2018 р. Суворовським районним у м. Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області відмовлено у державній реєстрації смерті [PERSON]., оскільки медичне свідоцтво про смерть та свідоцтво про смерть, є недійсними і не створюють правових наслідків. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За приписами ч.1, 2 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Оскільки заявник є онукою особи, факт смерті якої просить встановити, суд приходить до висновку, що заява подана належною особою та може бути розглянута за суттю. Відповідно до ч. 3 ст. 49 Цивільного кодексу України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені та смерть. Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 (у редакції наказу МЮУ 24.12.2010 №3307/5), документом що підтверджує факт смерті фізичної особи може бути рішення суду про встановлення такого факту. Згідно п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Згідно п.п.1,2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків. Відповідно до розяснень, даних в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті за умови підтвердження доказами, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Оскільки реєстрація смерті особи в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась, то є підстави в судовому порядку встановити факт смерті [PERSON], дані обставини підтверджуюься доказами зібраними у справі. Медичне свідоцтво про смерть №45, видане Комунальною установою охорони здоров'я "ЦПМСП №1 м. Донецьк" 10.10.2018 р. та свідоцтво про смерть видане Будьонівським відділом записів актів громадянського стану м. Донецьк Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції [NUMBER] від 11.10.2018 р. не мають юридичної сили, оскільки видано органом на тимчасово окупованій території та його діяльність вважається незаконною, лікарський документ, встановленої форми, що підтверджує смерть особи відсутній, однак, суд приймає вказані документи як письмові докази у справі. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, судові витрати не відшкодовуються. За приписами п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. На підставі викладеного,

Outcome: approved