Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-05 00:00:00

01 квітня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до до Акціонерного Товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про визнання припиненням зобов`язань. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на наступне. 05 вересня 2019 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 18.11.2014 року в сумі 18557,76 грн. Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 25.03.2020 року позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь позивача суму заборгованості за договором № б/н від 18 листопада 2014 року в розмірі 8606 (вісім тисяч шістсот шість) гривень 94 коп. та судові витрати. Рішення суду набрало законної сили 07.08.2020 року. На виконання вказаного рішення суду [PERSON] , на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК», 24.11.2020 було сплачено вказану заборгованість та судовий збір. Після цього, за місцем свого проживання звернулася до відділення АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та повідомила, що відповідно де укладеного кредитного договору зобов`язання виконані в повному обсязі заборгованість погашена та є бажання закрити картковий рахунок № [NUMBER] за відсутності наміру користуватися послугами Банку в подальшому. Однак, працівниками Банку в закритті карткового рахунку було відмовлено з тих підстав, що позивач зобов`язана на сьогоднішній день виплатити Банку ще 6740 грн та 1921 грн по штрафному рахунку (88009603456639). Ухвалою суду від 02.04.2021 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін та призначено судове засідання. 16.07.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву , в якому представник АТ КБ «ПриватБанк» зазначає, що вимога про визнання договору від 18.11.2014 року припиненим є безпідставна, оскільки ні Цивільним кодексом України, ні Законом України "Про захист прав споживачів" не передбачено такого способу захисту прав споживача, як визнання договору припиненим. Кредитний договір може бути розірваний або визнаний недійсним. Відтак, відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 26.07.2021 до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якому позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача адвокат - Матека Л.А. в судовому засіданні позов підтримала. Представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив. У зв`язку з вищевикладеним, на підставі ст.223,280,281 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача та представника відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 25.03.2020 стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» суму заборгованості за договором № б/н від 18 листопада 2014 року в розмірі 8606 грн. 94 коп. та судові витрати. Рішення суду набрало законної сили 07.08.2020 року./а.с. 10-12/. На виконання вказаного рішення суду [PERSON] , на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК», 24.11.2020 було сплачено вказану заборгованість та судовий збір./а.с.13,14/ В подальшому позивачка звернулася до відділення банку з заявою щодо закриття карткового рахунку № [NUMBER] . Однак їй було відмовлено у закритті карткового рахунку. /а.с.16,19/ Відповідно до ч. 1ст. 509 ЦК України - зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (ст.510 ЦК України). Стаття 598 ЦК України встановлює, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належиш чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільногс законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв діловогс обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частинами першою, другою статті 598 ЦК України зобов`язанні припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором абс законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише; випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином. У постанові Верховного Суду України від 21 грудня 201( року в справі № 3-123гс14 зроблено висновок, що «зобов`язання припиняється йог виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК). Належним є виконана зобов`язання, яке прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права т. обов`язки сторін зобов`язання. Виходячи зі змісту статей 526, 599 ЦК України, зобов`язання вважається виконаним належним чином, якщо таке виконання здійснене відповідно до умов договору та вимогам законодавства, а якщо умови виконання не визначені у договорі або законі, то вони повинні бути виконані відповідно до звичаїв ділового обороту або до вимог, що зазвичай ставляться (Постанова ВС від 24 червня 2020 року у справі № 323/3462/18, провадження № 61- 16979 св 19). Як вбачається з квитанцій, які містяться в матеріалах справи позивачка [PERSON] повністю сплатила заборгованість за кредитним договором та судовий збір, які присуджені до стягнення рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 25.03.2020. На підставі викладеного суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити та визнати припиненим зобов`язання за кредитним договором № б/н від 18.11.2014 року, укладеного між [PERSON] та АТ КБ «ПриватБанк» в зв`язку з його виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування, відповідно до ч. 6 цієї ж статті, не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем разом із відзивом на позов не подано будь-яких доказів, які підтверджують правомірність вимог до [PERSON] щодо необхідності виплати коштів в загальній сумі 8661 грн. як передумови для закриття банківського рахунку. Крім того, вказуючи, що вимога про визнання договору припиненим є безпідставною, відповідач некоректно посилається на вимогу позивача, який просив визнати припиненим зобов`язання за кредитним договором б/н від 18.11.2014, а не сам кредитний договір. Спосіб захисту, обраний позивачем, вимогам ст. 16 ЦК України не протирічить. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved