Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

У березні 2020 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності їй документу, зазначивши, що 05 грудня 2019 року їй було призначено пенсію за віком на підставі постанови КМУ №637 від 12 серпня 1993 року «Про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній». Відділ з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій №5 листом №13396/ЗН-2/09 від 05 грудня 2019 року повідомив заявницю, що є можливим зарахувати до загального стажу заявниці період її навчання з 01 вересня 1975 року по 28 червня 1979 року згідно диплому [NUMBER] Донецького технікуму промислової автоматики. Між тим, з електронної пенсійної справи заявниці стало відомо, що зазначеній період їй не було зараховано до загального трудового стажу, оскільки диплом про отримання освіти був виданий із помилковим зазначенням її по батькові. На підставі викладеного просила встановити факт належності їй диплому, виданого Донецьким технікумом промислової автоматики та зарахувати до загального стажу період навчання з 01 вересня 1975 року по 28 червня 1979 року. Заявниця у судове засідання не з`явилась, надала заяву про можливість розглядати справу за їх відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надав суду відзив на заяву, який долучений до матеріалів справи. Заявлені вимоги визнає частково. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заява [PERSON] підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Так, паспорт громадянки України № [NUMBER] , виданий 14 грудня 1999 року Будьонівським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області, був виданий на ім`я [PERSON] , яка народилась [INFO] в м.Донецьку. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу № [NUMBER] , виданого 08 грудня 1990 року, 08 грудня 1990 року було укладено шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Після укладення шлюбу дружини присвоєно прізвище « [PERSON] ». Заявницею надано суду копію рішення №8169 від 05 грудня 2019 року, ухваленого Маріупольським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області, відповідно до якої виявлено, що в дипломі [NUMBER] від 28 червня 1979 року, виданого на ім`я заявниці, в українському варіанті не вірно вказано по батькові заявниці « [PERSON] », однак в паспорті громадянина Укарїни по батькові зазначено « [PERSON] ». У зв`язку із вказаними обставинами, вирішено призначити пенсію за віком [PERSON] , на підставі Постанови КМУ № 637 від 12 серпня 1993 року « Про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній». Вважають можливим зарахувати до загального стажу період навчання з 01 вересня 1975 року по 28 червня 1979 року згідно сторінки, заповненої російською мовою. Судом досліджено свідоцтво про восьмирічну освіту № [NUMBER] , яке видане на ім`я [PERSON] , 1960 року народження. Відповідно до диплому [NUMBER] , виданого 28 червня 1979 року Донецьким технікумом промислової автоматики, зазначено, що [PERSON] , навчалася в зазначеному навчальному закладі в період часу з 1975 року по 1979 рік на спеціальності: « [INFO] ». Згідно сторінки вказаного диплому, викладеної російською мовою, підтверджено викладені вище обставини, та отримувача диплому зазначено як: « [PERSON] ». Згідно рішення №8169 від 05 грудня 2019 року (зі змінами), викладеного 07 лютого 2020 року за №458, виявлено, що в дипломі [NUMBER] від 28 червня 1979 року в українському варіанті по батькові заявниці вказано не вірно [PERSON] (в паспорті - [PERSON] ), але і російською мовою по батькові вказано не вірно [PERSON] ( в паспорті - [PERSON] ). Вирішено: Призначити пенсію за віком [PERSON] , на підставі Постанови КМУ № 637 від 12 серпня 1993 року «Про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній». Вважають можливим не враховувати до загального стажу період навчання з 01 вересня 1975 року по 28 червня 1979 року, тому що відсутня довідка для підтвердження періоду навчання. Таким чином, судом встановлено, що заявниці [PERSON] належить диплом [NUMBER] від 28 червня 1979 року, виданий Донецьким технікумом промислової автоматики, отже цей факт знайшов своє підтвердження представленими доказами, ніким не оскаржується і має для заявниці юридичне значення. Разом з тим, з приводу заявлених вимог про зарахування до загального стажу періоду навчання заявниці з 01 вересня 1975 року по 28 червня 1979 року, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами. Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом;6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму;7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації;8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності;9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; 10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; 11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за винятком спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю;12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень";13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років"; 14) спорах із суб`єктами владних повноважень з приводу проведення аналізу ефективності здійснення державно-приватного партнерства; 15) спорах, що виникають у зв`язку з оголошенням, проведенням та/або визначенням результатів конкурсу з визначення приватного партнера та концесійного конкурсу. Відповідно до пунктів 1 та 2 ч.1 ст.4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; 2) публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи. Отже, з урахуванням викладеного, суд вважає, що заявлені позовні вимоги про зарахування заявниці [PERSON] до загального стажу періоду навчання з 01 вересня 1975 року по 28 червня 1979 року, згідно диплому №БТ 454736 від 28 червня 1979 року та проведення виплати недоотриманої суми з дати призначення пенсії, не можуть бути розглянуті в порядку цивільного судочинства та в цій частині вимог, заявниці слід відмовити.

Outcome: partial