Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-13 00:00:00

Представник позивача - адвокат Шевченко Олександр Анатолійович звернувся до суду з позовом в інтересах Приватного підприємства „Городнянські аграрні інвестиції" та просив визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області від 23 жовтня 2018 року № 1114 „Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), визнати незаконним та скасувати розпорядження Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області від 29 грудня 2018 року № 1426 „Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та надання їх безоплатно у власність; скасувати державну реєстрацію земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 3,0605 га, кадастровий номер 7421485300:03:000:3168; визнати недійсним договір оренди землі від 23 січня 2019 року, укладений між [PERSON] та ТОВ „Агро-день" щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 3,0605 га, кадастровий номер: 7421485300:03:000:3168. Заявлені вимоги мотивовані тим, що 11.05.2018 [PERSON] у якості спадкоємиці [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом щодо права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом від 05 липня 1996 року серії ЧН № 040098. Того ж дня звернулася до Кузничівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області із заявою щодо надання порядкового номеру земельним часткам (паям). Комісією сільської ради було прийнято рішення, оформлене протоколом № 03 від 16 травня 2018 року щодо присвоєння земельній частці (паю) [PERSON] порядкового номеру [NUMBER]. Після присвоєння на підставі довідки сільської ради певного порядкового номеру відповідачем Городнянською районною державною адміністрацією було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) при наданні її у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) та виготовлення державних актів на право власності на землю власникам земельних сертифікатів колишнього КСП „Більшовик", яка розташована на території нині Городнянської міської ради за межами населеного пункту с. Кузничі) щодо земельної частки (паю) № [NUMBER]. У подальшому розпорядженням голови Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області від 29 грудня 2018 року № 1426 „Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та надання їх безоплатно у власність" було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Городнянської міської ради (за межами населеного пункту с. Кузничі) та надано [PERSON] безоплатно у власність земельну ділянку загальною площею 3,0605 га, у тому числі - рілля 3,0605 га (кадастровий номер 7421485300:000:3168) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель сільськогосподарського призначення колективної власності на території Городнянської міської ради (за межами населеного пункту с. Кузничі). Право власності [PERSON] зареєстровано в Державному реєстрі речових прав і 23 січня 2019 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю „АГРО-ДЕНЬ" було укладено договір оренди землі щодо передачі вказаному Товариству у користування на 10 років належної [PERSON] земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 3,0605 га, кадастровий номер 7421485300:000:3168, набутої у власність на підставі розпорядження голови Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області від 29 грудня 2018 року № 1426. Право оренди зареєстровано у реєстрі 29 січня 2019. Однак на підставі розпорядження голови Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області від 02 червня 2008 року № 251 „Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди земельних ділянок", 30 червня 2008 року та Приватним підприємством „Городнянські аграрні інвестиції" було вже укладено договір оренди землі на строк 15 років щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення (рілля) невитребуваних часток (паїв), які знаходяться на території Кузничівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області із земель невитребуваних часток (паїв) за межами населених пунктів, загальною площею 99,9576 га, кадастровий номер 74214853:03:000:0022, чинність якого не оспорена. На підставі права оренди щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 3,0605 га, кадастровий номер 7421485300:000:3168 ТОВ „Агро-День" заявили вимогу до ПП „Городнянські аграрні інвестиції" щодо звільнення вищезазначеної ділянки, яка, на думку ТОВ, є однією із раніше невитребуваних земельних часток (паїв), із сукупності яких було утворено орендовану Приватним підприємством „Аграрні інвестиції" за договором від 30 червня 2008 року земельну ділянку площею 99,9576 га, кадастровий номер 74214853:03:000:0022. Відповідачі, за тверлденням представника позивача, діяли не в межах і спосіб, визначений чинним цивільно-процесуальним законодавством, ігноруючи компетенцію, встановлену земельним законодавством. Відповідно комісія з питань земельних відносин Кузничівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області, а так само Кузничівська сільська рада Городнянського району Чернігівської області в цілому, не мали до 01 січня 2019 року жодних визначених законом повноважень щодо присвоєння земельній частці (паю) [PERSON] того чи іншого порядкового номеру. Позивач посилається і на те, що з 01 січня 2019 року набрав чинності Закон України від 10 липня 2018 року № 2498-V111 „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні", яким, у тому числі, було внесено зміни до Закону України „Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв). Так, статтею 13 наведеного Закону передбачено, що нерозподіленою земельною ділянкою є земельна ділянка, яка відповідно до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) увійшла до площі земель, що підлягають розподілу, але відповідно до протоколу про розподіл земельних ділянок не була виділена власнику земельної частки (паю). Нерозподілені земельні ділянки, невитребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участі у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення або шляхом вручення відповідного повідомлення особисто, якщо відоме їх місцезнаходження. Вказує, що державна реєстрація права власності на земельну ділянку, що є наслідком видання головою Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області розпоряджень про надання [PERSON] дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а також про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надання її безоплатно у власність [PERSON] , на підставі протизаконного розподілу земель колишнього КСП „Більшовик" на території Кузничівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області, вчиненого комісією з питань земельних відносин Кузничівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області, справляє незаконний негативний вплив на обсяг прав та законних інтересів ПП „Городнянські аграрні інвестиції" як сумлінного учасника відносин за договором оренди землі від 30 червня 2008 року. Факт укладення [PERSON] на підставі набутого у вище згаданий спосіб права власності на земельну ділянку під кадастровим номером 7421485300:000:3168 договору оренди землі від 23 січня 2019 року з ТОВ „АГРО-ДЕНЬ", та державна реєстрація за Товариством права оренди зазначеної земельної ділянки, створює істотні перешкоди для ПП „Городнянські аграрні інвестиції" у реалізації останнім правомочностей орендаря земельної ділянки за договором оренди землі від 30 червня 2008 року. Згідно ч4 ст. 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється між власником і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди. Частина 1 статті 215 ЦК України передбачає, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п"ятою та шостою статті 203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо невстановлена законом , але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). За умови скасування (визнання недійсним) рішення уповноваженого органу влади або місцевого самоврядування, що є підставою для набуття права власності на земельну ділянку, укладений на основі такого права договір оренди земельної ділянки втрачає відповідність вимогам цивільного законодавства з огляду на втрату стороною договору права передачі земельної ділянки у найм (оренду). Так само у разі задоволення вимоги про скасування державної реєстрації відповідної земельної ділянки остання втрачає оборотоздатність у якості об"єкту цивільних прав, що позбавляє можливості існування будь-якого правочину, предметом якого є виникнення тих чи інших речових прав з приводу відповідної частини земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування та визначеними щодо неї правами. У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав, просив про задоволення позовних вимог. Наголосив на тому, що право за сертифікатом, яке успадкувала [PERSON] було обтяжене процедурою і у спадок перейшло саме право спадкодавця, в тому числі з конкретно визначеним номером. Комісія з питань земельних відносин органу місцевого самоврядування не була компетентним органом присвоїти успадкованому праву новий порядковий номер, прийнявши фактично акт індивідуальної дії. Повноваження місцевої адміністрації та місцевих рад законодавчо розмежовані і відповідачами проігноровані. Право набуте протиправно, шляхом недобросовісних дій посадових осіб та нового орендаря. Методика розподілу не передбачає повторного жеребкування, згода 2/3 осіб для вирішення питання жеребкування документами не доводиться. Приватне підприємство „Городнянські аграрні інвестиції" дотепер добросовісно сплачують орендну плату, хоча з їх відання фактично прортиправно вибуло більшість орендованих гектарів. Відповідач - Городнянська районна державна адміністрація повідомлялись про час та місце судового розгляду (а.с.184) вчергове участь свого представника в судовому засіданні не забезпечили. На а.с.111-112 до справи долучено відзив на позов. Із змісту поданого відзиву вбачається, що позовні вимоги наведеним відповідачем не визнаються. У задоволенні позову просять відмовити. Наполягають, що Городнянська районна державна адміністрація діяла в межах повноважень, визначених чинним на час виникнення оспорюваних правовідносин законодавством. Зокрема в порядку, визначеному частиною другою статті 78 Земельного кодексу України, ст.1,2,5 Закону України „Про порядок виділення в натурі (на місцевості земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), пунктів 16 та 17 Перехідних положень Земельного кодексу України. У Городнянської районної державної адміністрації були відсутні підстави для відмови згідно чинного законодавства у задоволенні заяви [PERSON] про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки (паю) в натурі (на місцевості), яка надала сертифікат на право на земельну частку (пай) та свідоцтво про право на спадщину за законом від 11 травня 2018 року. Згідно ст. 9 Закону України „Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" матеріали щодо розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) зберігаються у відповідній сільській, селищній, міській раді за місцем проживання більшості власників земельних часток (паїв) та в районному відділі земельних ресурсів. Після надання інформації Кузничівською сільською радою з визначених питань, Городнянською районною державною адміністрацією було надано дозвіл на розробку технічної документації [PERSON] , а в подальшому затверджено технічну документацію та безоплатно передано у власність. Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 25.11.2019 (яке наразі не набрало законної сили) усунено перешкоди у користуванні земельними ділянками ТОВ „АГРО-ДЕНЬ" з боку ПП „Городнянські аграрні інвестиції" на 56,0763 га. Позовні вимоги про припинення права власності [PERSON] позивачем не заявлено. При цьому абзацом 5 частини 13 статті 79-1 Земельного кодексу України передбачено, що ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав і обтяжень). Абзацом 3 частини 3 статті 26 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що наслідком ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Відповідач [PERSON] повідомлялась про час та місце судового розгляду (а.с.188) вчергове до суду не з"явилась, відзиву на позов не подала. Відповідач - Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області повідомлялись про час та місце судового розгляду (а.с.186) вчергове участь свого представника в судовому засіданні не забезпечили. На а.с.101-102 до справи долучено відзив на позов. Із змісту поданого відзиву вбачається, що позовні вимоги наведеним відповідачем не визнаються. У задоволенні позову просять відмовити. Наполягають, що позовна вимога, яка стосується прав і обов"язків наведеного відповідача у заявленому позові (скасування державної реєстрації спірної земельної ділянки) суперечить змісту ст. 79-1 Земельного кодексу України, оскільки сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі, а земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номеру. Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області не може бути й не було розробником документації із землеустрою, яка стала підставою для державної реєстрації спірної земельної ділянки. Порядок державної реєстрації земельної ділянки встановлено статтею 24 Закону України „Про державний земельний кадастр". Отримавши заяву про державну реєстрацію спірної земельної ділянки та технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), розроблену на підставі розпорядження голови Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області від 23.10.2018 року № 1114 „Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), державний кадастровий реєстратор перевірив її на відповідність законодавству та не встановив підстав для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки, тому здійснив державну реєстрацію спірної земельної ділянки. При цьому державний кадастровий реєстратор діяв на виконання норм Закону в межах своїх повноважень. У даному випадку Головне управління здійснювало виключно реєстраційні функції щодо державної реєстрації земельної ділянки на підставі рішення іншого державного органу, тому, на думку залученого відповідача, Управління могло бути залученим до участі у справі в якості третьої особи. Вимога про припинення права власності [PERSON] позивачем не заявлена. Абзацом 5 частини 13 статті 79-1 Земельного кодексу України передбачено, що ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав і обтяжень). Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю „АГРО-ДЕНЬ" повідомлялись про час та місце судового розгляду (а.с.187) вчергове участь свого представника в судовому засіданні не забезпечили. Відзив на позов не подали. Третя особа - Городнянська міська рада заявили клопотання про розгляд цивільної справи без їх участі (а.с.109) Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Оскільки два із чотирьох визначених позивачем відповідачів подали до суду відзиви, розгляд справи здійснюється в загальному порядку. Заслухавши представника позивача, приймаючи до уваги заперечення, викладені у відзивах відповідачів, встановивши норми права та правовідносини сторін, суд дійшов висновку, що підстави для задоволення позову відсутні. Встановлено, що позивач являється попереднім орендарем, який орендував у Городнянської районної державної адміністрації земельну ділянку із числа невитребуваних земельних часток (паїв). Договором оренди землі від 30.06.2008 року доводиться, що Орендодавець Городнянська районна державна адміністрація та орендар ПП „Городнянські аграрні інвестиції" уклали Договір, за яким орендодавець надав, а орендар прийняв згідно п.12 Перехідних положень Земельного кодексу України та розпорядження райдержадміністрації від 02 червня 2008 року № 251 в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення - невитребувані земельні частки (паї), яка знаходиться на території Кузничівської сільської ради з земель невитребуваних часток (паїв) за межами населеного пункту, в оренду земельну ділянку загальною площею 99,9576 га, у тому числі з них ріллі -99,9576 га строком на 15 років (а.с.44-49). Згідно додаткового договору від 02 січня 2015 року до договору оренди землі від 30 червня 2008 року обумовлено, що розірвання договору в односторонньому порядку не допускається (а.с.50). Вимоги позову, в тому числі зводяться до того, що такий договір фактично не розривався, тому позивач вважає себе повноважним орендарем, в тому числі і ділянки [PERSON] . Відповідно до ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов"язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на росуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов"язковими відповідно до чинного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч.1 ст. 638 ЦК) та обов"язковими до виконання сторонами (ст. 629 ЦК). Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються Законом „Про оренду землі". Згідно зі статтею 1 наведеного Закону оренда землі - це засноване на договорі платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до ст. 182 ЦК та Закону „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" держреєстрація договору оренди, його зміни та розірвання здійснюється відповідним органом за зверненням осіб із наданням відповідних документів, які є підставою для такої реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає із дня державної реєстрації цього права відповідно до Закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Суть державної реєстрації полягає в офіційному визнанні та підтвердженні державою факту виникнення або припинення права оренди земельних ділянок на підставі договору, а підставами виникнення цивільних прав і обов"язків є сам договір між сторонами, які досягли згоди з усіх умов договору, а підписання договору з викладеними у ньому умовами здійснювалось за вільним волевиявленням сторін. Предметом договору між Приватним підприємством „Городнянські аграрні інвестиції" та Городнянською районною державною адміністрацією стали невитребувані паї, тобто такі, на які не отримано документ власником або його спадкоємцем. Разом з тим, [PERSON] успадкувала пай свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Із свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.52) , посвідченого 11.05.2018 Неволько В.А., приватнии нотаріусом Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області, встановлено, що спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з: права на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у власності сільськогосподарського підприємства „Більшовик", що знаходиться в с. Кузничі Городнянського району Чернігівської області, розміром 4,72 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належить спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 040098, виданого Городнянською районною державною адміністрацією 05 липня 1996 року, зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 08 липня 1996 року за № 587. Незаконність свідоцтва та його скасування не є предметом цього позову, при цьому презюмується законність правонаступництва: від спадкодавця та спадкоємця. За згаданим договором (а.с.44-46) у пункті 39 сторонами було обумовлено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи є підставою для розірвання договору. Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді, протягом одного місяця з дня державної реєстрації права власності на неї зобов`язана була за вимогами ч.5 ст.31 Закону України „Про оренду землі" повідомити про це орендаря в порядку, визначеному статтею 148-1 Земельного кодексу України. Проте положення чинного на той час законодавства та договору не обмежувало її у праві оформити документи та вчинити реєстрацію свого права. Набувши право власності відповідач [PERSON] мала право відповідно до вимог ст. 90 Земельного кодексу України передати її в оренду будь-якій особі шляхом укладення відповідного договору оренди землі та реєстрації його в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що фактично нею і було зроблено. При недотриманні порядку повідомлення орендаря, способом захисту інтересів останнього може бути відшкодування збитків, а не вимога припинення права, яка на невизначений час позбавить права власності. Ураховуючи вимоги ст. 203,215 ЦК про недійсність правочину, переукладання договору оренди земельної частки (паю) після виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки та одержання власником земельної частки (паю) державного акта на право власності на земельну ділянку можливе лише за наявності волевиявлення на те сторін. Строк дії договору оренди невитребуваних земельних ділянок закінчується в разі набуття права власності на земельну ділянку і визначається днем отримання документа, що підтверджує право власності на неї. Фактично змінився предмет оренди та статус сторін договору (зокрема, статус неповноважного орендодавця в частині повноважень на фактично витребуваний пай). [PERSON] як власник мала право на свій розсуд розпоряджатися належним їй майном. Таким чином, законні підстави позивачем як попереднім орендарем для визнання недійсним договору оренди землі, укладеного власником, з урахуванням гарантованих прав, закріплених у статті 90 Земельного кодексу України, не наведені. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною першою статті 3 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; свобода договору; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частинами першою-другою статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Відповідно до частини першої статті 78 Земельного Кодексу України (далі - ЗК України) право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Процедуру розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) регламентовано «Порядком організації робіт та методики розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв)», який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 04 лютого 2004 року № 122 (далі - Порядок № 122). Відповідно до пункту 2 вказаного Порядок № 122 ( в редакції, чинній на час спірних правовідносин) організація робіт з розподілу земельних ділянок у межах одного сільськогосподарського підприємства між власниками земельних часток (паїв), які подали заяви про виділення належних їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), здійснюється відповідною сільською, селищною, міською радою чи райдержадміністрацією за місцем розташування земельних ділянок згідно з проектом. Пунктом 12 Порядку встановлено, що нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки передаються в розпорядження сільських, селищних, міських рад чи райдержадміністрацій з метою надання їх в оренду. Згідно статті 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (в редакції чинній на час укладення договору оренди) нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 жовтня 2019 року в справі № 922/2723/17 (провадження № 12-2гс19) зазначено, що «спірні земельні ділянки є сформованими та відносяться до нерозподілених (невитребуваних) часток (паїв), які не є землями державної чи комунальної власності, а перебувають лише у розпорядженні відповідних адміністрацій до моменту отримання їх власниками документів на право власності на земельну ділянку Виходячи з вищевикладеного умовна частка сільськогосподарських угідь, яка не має чітко визначених меж та розміру у фізичних гектарах, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай), та яка не була виділена в натурі (на місцевості), оскільки її власник не взяв участі у розподілі земельних ділянок, що проводився між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства, відповідною сільською, селищною, міською радою чи райдержадміністрацією, вважається нерозподіленою (невитребуваною). На сукупність таких земель Городнянською районною державною адміністрацією в межах плану схеми (а.с.46), з урахуванням державного акту серії ЧН № 7 (а.с.10) та акту встановлення і погодження меж земельних ділянок за межами населеного пункту на території Кузничівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області затверджено технічну документацію (а.с.43). Сукупності таких земель як єдиному земельному наділу у відповідності до кадастрового плану земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.47) присвоєно кадастровий номер 7421485300:03:000:0022. Як вбачається із змісту статті 55 Закону України „Про землеустрій", встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів. Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка. У разі, якщо межі земельних ділянок в натурі (на місцевості) збігаються з природними та штучними лінійними спорудами і рубежами (річками, струмками, каналами, лісосмугами, шляхами, шляховими спорудами, парканами, огорожами, фасадами будівель та іншими лінійними спорудами і рубежами тощо), межові знаки можуть не встановлюватися. Власники землі та землекористувачі, у тому числі орендарі, зобов`язані дотримуватися меж земельної ділянки, закріпленої в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка. Межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам, у тому числі орендарям. Таким чином, у будь-якому разі земельна ділянка [PERSON] виділялась би в масиві, попередньо орендованому ПП „Городнянські аграрні інвестиції" незалежно від того чи мав би пай порядковий номер [NUMBER], чи номер [NUMBER]. Представник позивача посилається на недопустимість повторного жеребкування та порушення вимог при фактично допущеному повторному жеребкуванні щодо меж компетенції місцевої ради та районної адміністрації. Дійсно, статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). А статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Доказами доводиться, що спадкодавець відповідача [PERSON] - її чоловік [PERSON] отримав пай під порядковим номером [NUMBER]. Неотриманий за життя [PERSON] державний акт та відсутність реєстрації за ним у встановленому законом порядку земельних ділянок, не створює перехід прав на конкретно визначені земельні ділянки на місцевості для його спадкоємців. За таких обставин [PERSON] успадкувала право спадкодавця на земельну частку (пай) та в подальшому звернулась із заявою про виділення земельної ділянки на місцевості. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 27 січня 2020 року в справі № 761/26815/17 (провадження № 61-16353сво18) зроблено висновок, що «недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим». Позивач не довів, що порушення прав та охоронюваних законом інтересів ПП "Городнянські аграрні інвестиції", відбулось внаслідок фактичного обміну у 2018 році своїх паїв ( з порядковими номерами) між співвласниками, або у подальшому внаслідок прийняття оскаржуваного Розпорядження № 1114 від 23 жовтня 2018 та Розпорядження № 1426 від 29 грудня 2018 року, прийнятих на реалізацію інтересу власника фактично витребуваного паю. Так, комісія з питань земельних відносин органу самоврядування 16 травня 2018 року тільки виражала волю співвласників, надавши змісту відповідної форми. Спором, що відображає захист дійсного права та інтересу в даному випадку у подальшому може бути захист співвласника у випадку виявлення ознак накладення однієї земельної ділянки з іншою та способом витребування свого паю відповідного порядкового номеру. Проте, внаслідок втрати оспорюваною земельною ділянкою статусу „невитребуваної", ініційований спір ПП „Городнянські аграрні інвестиції" по суті не може бути направлений на захист припиненого права. Городнянська районна державна адміністрація задовольнила заяву [PERSON] про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки (паю) в натурі (на місцевості) згідно сертифіката серії ЧН № 040098 як особи, яка набула відповідних прав згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 травня 2018 року і підстави для відмови у задоволенні наведеної заяви у органу влади були відсутні. Підстав для скасування оскаржуваних Розпоряджень, прийнятих органом в межах компетенції, за наслідком вивчених доказів, судом не встановлено. Частиною 5 статті 9 Закону України „Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" (в редакції на час спірних правовідносин) матеріали щодо розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) зберігаються у відповідній сільській, селищній, міській раді за місцем проживання більшості власників земельних часток (паїв) та в районному відділі земельних ресурсів. А щодо надання згадуваного дозволу в частині земель - за межами населеного пункту, у відповідності до Закону № 899-1V ( в редакції на час спірних правовідносин) Городнянська районна державна адміністрація являлась повноважним органом щодо рішення про виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки власнику земельної частки (паю). Порядок державної реєстрації земельної ділянки встановлено статтею 24 Закону України „Про державний земельний кадастр", якою передбачено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність. Згідно ч. 13 ст. 79-1 Земельного кодексу України, передбачені підстави припинення існування земельної ділянки як об`єкту цивільних прав, а також підстави скасування її державної реєстрації, перелік яких є вичерпним. Оскільки підстав для задоволення похідних вимог судом не встановлено, речові права, їх обтяження, зареєстровані щодо земельної ділянки з кадастровим номером 7421485300: 03:000;3168 рішенням не припинені, суд відмовляє у позові про скасування державної реєстрації земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 3,0605 га кадастровий номер: 7421485300: 03:000;3168. У відповідності до ч.1,2 статті 141 ЦПК України у зв"язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати та судовий збір, покладені на позивача, відшкодуванню з протилежної сторони не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed