Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ "Альфа-банк", в якому з урахуванням уточнень та доповнень просить: Визнати недійсними положення п. 5 оферти та абз.15 акцепту договору про відкриття і порядок ведення рахунку покриття особистої міжнародної платіжної картки VISA-Альфа-банк з відновлювальною кредитною лінією фізичної особи-резидента від 30.09.2008р. № [NUMBER] у частині остаточного вирішення спорів, які виникають при виконанні або припиненні дії даного Договору, включаючи спори про відшкодування завданих порушенням Договору збитків і недійсність (неукладеність) Договору у Постійнодіючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз», з 11.03.2011 р. Зобов'язати ПАТ "Альфа-банк" здійснити перерахунок сплачених коштів, сум заборгованості по Договору від 30.09.2008р. № [NUMBER] та процентів по ньому у відповідності до абз.4 акцепту Договору, припинивши нарахування процентів з 30.09.2010 р. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між позивачем та ПАТ "Альфа-банк" 30.09.2008р. було укладено договір про відкриття і порядок ведення рахунку покриття особистої міжнародної платіжної картки VISА-Альфа-банк з відновлювальною кредитною лінією фізичної особи-резидента № [NUMBER], відповідно до якого відповідач (кредитор за Договором) зобов'язується надати позивачу (позичальник за Договором) міжнародну платіжну картку з відновлюваною кредитною лінією з лімітом 13600 грн., строк повернення загальної суми заборгованості 30.09.2010 р. Договір було укладено шляхом підписання двох окремих документів - підписаного позивачем акцепту та підписаної відповідачем оферти. Положення п. 5 оферти та абз.15 акцепту в частині вирішення спорів, які виникнуть при виконанні або припиненні дії Договору виключно у Постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» суперечать нормам, закріпленим у статтях 8 та 55 Конституції України. Відповідно до п. 14 ч.1 ст.6 Закону України «Про третейські суди» третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Даною нормою Закон «Про третейські суди» доповнено відповідно до Закону № 2983-VI від 03.02.2011 р., який набрав чинності 11.03.2011 р. Таким чином, з 11.03.2011 р. умова Договору щодо остаточного вирішення спорів, які виникають при виконанні або припиненні дії даного Договору, включаючи спори про відшкодування завданих порушенням Договору збитків і недійсність (неукладеність) Договору у Постійнодіючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз», суперечить акту цивільного законодавства - п.14 ч.1 ст.6 Закону України «Про третейські суди». Крім того, відповідно до абз.4 акцепту Договору дата 30.09.2010 р. вважається датою припинення нарахування процентів за Договором. Однак відповідно до наданої відповідачем Виписки по рахунку кредитної карти нарахування процентів здійснювалось і після цієї граничної дати, що суперечить умовам Договору. Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.09.2013 року позовні вимоги задоволенні частково. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02.12.2013 року зазначене заочне рішення скасовано, справу призначено до розгляду у загальному порядку. У судовому засіданні 23.01.2014 року позивач уточнені та доповнені позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Крім того, зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачем - ПАТ "Альфа-банк" при попередньому розгляді справи надано письмові пояснення, в яких зазначено, що згідно договору відступлення права вимоги від 18.12.2012 року ПАТ "Альфа-банк" передав право вимоги за договором № 690023851 від 30.09.2008 року ТОВ "Фінансова компанія "Кредит Капітал". У судове засідання 23.01.2014 року представник ПАТ "Альфа-банк" не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04.07.2013 року до участі у справі у якості співвідповідача залучено ТОВ "Фінансова компанія "Кредит Капітал". ТОВ "Фінансова компанія "Кредит Капітал" при попередньому розгляді справи надано заперечення проти позову, в яких відповідач просить в задоволенні позову відмовити. Доводи своїх заперечень обґрунтовує тим, що здійснюючи за умовами договору № 2012-1-2/1 передачу права вимоги за договором № 690023851 від 30.09.2008 року банк надав ТОВ "Фінансова компанія "Кредит Капітал" гарантії дійсності прав вимог, сума заборгованості позивача перед банком була дійсною на момент відступлення та гарантована банком. Щодо недійсності правочину зазначає, що ТОВ "Фінансова компанія "Кредит Капітал" є неналежним відповідачем за такою вимогою. Крім того, згідно договору відступлення права вимоги від 27.12.2012 року ТОВ "Фінансова компанія "Кредит Капітал" передала право вимоги за договором № 690023851 від 30.09.2008 року ТОВ КУА "Прімоколект-Капітал". У судове засідання 23.01.2014 року представник ТОВ "Фінансова компанія "Кредит Капітал" не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30.07.2013 року до участі у справі у якості співвідповідача залучено ТОВ КУА "Прімоколект-Капітал". У судове засідання 23.01.2014 року представник ТОВ КУА "Прімоколект-Капітал" не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. У відповідності до приписів ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог з огляду на наступне. З матеріалів справи судом встановлено, що між позивачем та ПАТ "Альфа-банк" 30.09.2008р. укладено договір про відкриття і порядок ведення рахунку покриття особистої міжнародної платіжної картки VISА-Альфа-банк з відновлювальною кредитною лінією фізичної особи-резидента № [NUMBER], відповідно до якого відповідач (кредитор за Договором) зобов'язується надати позивачу (позичальник за Договором) міжнародну платіжну картку з відновлюваною кредитною лінією з лімітом 13600 грн., строк повернення загальної суми заборгованості 30.09.2010 р. Відносно позовних вимог про визнання недійсними положень договору в частині остаточного вирішення спорів, які виникають при виконанні або припиненні дії даного Договору у Постійнодіючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз», з 11.03.2011 р. суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 17 ЦПК України сторони мають право передати спір на розгляд третейського суду, крім випадків, встановлених законом. Рішення третейського суду може бути оскаржено в порядку, передбаченому цим Кодексом. Згідно ст. 5 Закону України «Про третейські суди» юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону. Спір може бути переданий на вирішення третейського суду до прийняття компетентним судом рішення у спорі між тими ж сторонами, з того ж предмета і з тих самих підстав. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про третейські суди», третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. На час виникнення спірних правовідносин Закон не містив заборони на укладення третейської угоди. Судом встановлено, що положення п. 5 оферти та абз.15 акцепту містить в собі домовленість сторін щодо передачі будь-якого спору (з приводу укладення та виконання), що може виникнути між сторонами кредитного договору на розгляд Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз», тобто в договорі міститься третейське застереження, яке відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про третейські суди». Рішенням Конституційного Суду України від 10 січня 2008 року у справі за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзацу сьомого, одинадцятого ст.ст. 2,3, п. 9 ст. 4 та розділу VІІІ «Третейське самоврядування» Закону України «Про третейські суди» (справа про завдання третейського суду) визнано, що відповідно до чинного законодавства підвідомчий суду загальної юрисдикції спір у сфері цивільних і господарських правовідносин може бути передано його сторонами на вирішення третейського суду, крім випадків, встановлених законом (ст. 17 ЦПК України, ст. 12 ГПК України, ст. 6 Закону України «Про третейські суди»), оскільки гарантуючи право на судовий захист з боку держави, Конституція України водночас визнає право кожного будь-якими не забороненими законом способами захистити свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (ч.5 ст. 55 Конституції України). Це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ч.2 ст. 22, ст. 64 Конституції України). Крім того, згідно з роз'ясненнями, викладеними в абзаці 5 частини другої постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", договір сторін про передачу спору на розгляд третейського суду (стаття 17 ЦПК України) не є відмовою від права на звернення до суду за захистом. З огляду на викладене, позовні вимоги про визнання договору частково недійсним задоволенню не підлягають. Відносно позовних вимог про зобов'язання ПАТ "Альфа-Банк" здійснити перерахунок сплачених коштів, сум заборгованості по Договору від 30.09.2008р. № 690023851 та процентів по ньому у відповідності до абз.4 акцепту Договору, припинивши нарахування процентів з 30.09.2010 р., суд зазначає наступне. Згідно абз.4 акцепту договору остаточна дата повернення суми заборгованості 30.09.2010 р., яка вважається датою припинення нарахування процентів за Договором. При цьому, у відповідності до розрахунку заборгованості за кредитом, складеним ПАТ "Альфа-банк", вбачається, що нарахування відсотків за користування кредитом здійснювалось банком і після 30.09.2010 року. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Нарахування банком відсотків за користування кредитом після 30.09.2010 року не відповідає умовам укладеного між сторонами договору. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов'язання ПАТ "Альфа-банк" здійснити перерахунок заборгованості по Договору від 30.09.2008р. № 690023851 та процентів по ньому у відповідності до абз.4 акцепту Договору, припинивши нарахування процентів з 30.09.2010 р. Відносно доводів ПАТ "Альфа-банк", викладених в заяві про скасування заочного рішення, про те, що згідно умов договору нарахування процентів припиняється 30.09.2010 року за умови повернення загальної суми заборгованості, суд зазначає наступне. Як вбачається з матеріалів справи, сторони Договору від 30.09.2008р. № 690023851 (ПАТ "Альфа-банк" та [PERSON]) по-різному тлумачать положення абз.4 акцепту Договору щодо дати припинення нарахування процентів. При цьому, у відповідності до ч. 8 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів" нечіткі або недвозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. Щодо відступлення банком прав вимоги за договором № 690023851 від 30.09.2008 року суд зазначає, що згідно договору відступлення права вимоги від 18.12.2012 року ПАТ "Альфа-банк" передав право вимоги за договором № 690023851 від 30.09.2008 року ТОВ "Фінансова компанія "Кредит Капітал". Згідно договору відступлення права вимоги від 27.12.2012 року ТОВ "Фінансова компанія "Кредит Капітал" передала право вимоги за договором № 690023851 від 30.09.2008 року ТОВ КУА "Прімоколект-Капітал". Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст. 520 ЦК України боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. При цьому, суд зазначає, що до матеріалів справи відповідачем не надано доказів переведення зобов'язань ПАТ "Альфа-банк" за договором від 30.09.2008р. № 690023851, в тому числі щодо припинення нарахування з 30.09.2010 року відсотків за користування кредитом, на іншу особу. Приймаючи до уваги викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial