Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-29 00:00:00

І. Стислий виклад позицій учасників справи. У вересні 2018 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до Обслуговуючого кооперативу «Садівничий кооператив «Вікторія» (далі також - ОК «СК «Вікторія», відповідач 1) та голови його правління Стріхи Віктора Володимировича (далі також - Стріха В. В. , відповідач 2) про визнання незаконним та скасування рішення правління кооперативу від 08.09.2018 про відключення його будинку від мережі електропостачання. В ході судового розгляду позивач неодноразово змінював предмет позову та згідно з остаточними вимогами, викладеними в заяві від 03.06.2019 (т. 1, а.с. 221-228), просив: визнати незаконним та скасувати рішення правління ОК «СК «Вікторія» від 08.09.2018 про відключення його садового будинку від мережі електропостачання; зобов`язати ОК «СК «Вікторія» не чинити перешкод у постачанні електроенергії до належного йому садового будинку; зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» (далі також - ТОВ «Київські енергетичні послуги», відповідач 3) укласти договір про постачання електричної енергії без згоди ОК «СК «Вікторія». Позов обґрунтований такими обставинами. Позивач є фактичним землекористувачем земельної ділянки, розташованої в [ADDRESS], але не є членом ОК «СК «Вікторія». В той же час він є споживачем електроенергії, яку йому поставляє кооператив на підставі укладеного договору від 06.11.2009 і який з його сторони виконувався добросовісно. Але 08.09.2018 правління кооперативу прийняло рішення про відключення його будинку від мережі електропостачання. Вказав, що причиною прийнятого рішення є те, що він не є членом кооперативу, не сплачує внески, встановлені загальними зборами, та не бере участі у громадському житті та розвитку кооперативу. Вважає, що дане рішення суперечить чинному законодавству. Вимоги позову про зобов`язання ТОВ «Київські енергетичні послуги» укласти договір мотивовані тим, що у відповідності до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» позивач має право на приєднання до електричних мереж. Він, як особа яка не є членом будь-якого садового товариства, має право на таке приєднання безпосередньо до мереж ТОВ «Київські енергетичні послуги», оскільки вся інфраструктура для підключення його будинку є в наявності та куплена за його гроші, в тому числі, трансформатор, опори та електромережа, які йдуть до його будинку. ОК «СК «Вікторія» у відзиві на позовну заяву не заперечував проти задоволення позову в частині вимог про визнання незаконним та скасування рішення правління про відключення будинку позивача від мережі електропостачання, визнавши, що вказане рішення прийняте помилково, без достатніх правових підстав. Решту позовних вимог кооператив не визнав та обґрунтував свої заперечення тим, що задоволення позову про скасування неправомірного рішення правління повністю поновлює порушені права позивача, а вимоги позову про зобов`язання не чинити перешкод у постачанні електроенергії не ґрунтується на законі, який не передбачає можливості захисту права на майбутнє (т.1 а.с.143-147). Голова правління ОК «СК «Вікторія» Стріха В. В. в цьому ж відзиві додатково вказав, що позивач необґрунтовано залучив його як відповідача, тому що оскаржуване рішення приймалось колегіальним органом - правлінням кооперативу. Відзив по справі також надало ТОВ «Київські енергетичні послуги», при цьому позов не визнало та обґрунтувало свої заперечення тим, що позивач використовує положення законодавства, яке втратило силу, а також, що вимога позивача до суду про зобов`язання укладення з ним договору електропостачання не відповідає нині діючому законодавству, а саме Правилам роздрібного ринку електричної енергії (далі також - ПРРЕЕ), які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України від 14.03.2018 № 312. Зокрема, позивач не звертався до ТОВ «Київські енергетичні послуги» щодо можливості укладення договору поставки електричної енергії відповідно до порядку, передбаченого вказаними Правилами. Доказів на підтвердження порушення відповідачем прав чи інтересів позивача та обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог позивачем не вказано (т.2, а.с.36-40). ІІ. Рух справи, процесуальні дії суду та заяви, клопотання учасників справи. 17.09.2018 одночасно з позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову та забезпечення доказів. 20.09.2018 суд постановив ухвалу про забезпечення позову, якою заборонив ОК «СК`Вікторія», в тому числі членам його правління, відповідальним особам за постачання електроенергії, у будь який спосіб виконувати рішення правління від 08.09.2018 про відключення від мережі електропостачання належного позивачу будинку за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою від 01.10.2018 суд відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання. 03.10.2018 відповідач 2 подав до суду витребувані документи. 03.10.2018 представник відповідача 1 Уманець С. Г. продав до суду заяву про закриття провадження по справі та про скасування заходів забезпечення позову. 09.10.2018 позивач [PERSON] подав заперечення на заяву про скасування заходів забезпечення позову. 24.10.2018 позивач подав до суду уточнену позовну заяву, клопотання про долучення до справи додаткових доказів, заперечення проти закриття провадження у справі та клопотання про залучення третьої особи. 25.10.2018 представник відповідача 1 Уманець С. Г. продав заяву про відкладення розгляду справи. 25.10.2018 суд відклав підготовче засідання на 13.12.2018. 12.11.2018 представник відповідача 1 Уманець С. Г. продав відзив на позовну заяву. 30.11.2018 позивач [PERSON] подав до суду відповідь на відзив. 12.12.2018 позивач [PERSON] подав заяву про надання додаткових доказів на підтвердження позовних вимог. В судовому засіданні 13.12.2018 представник відповідача 1 Уманець С. Г. подав заперечення на відповідь на відзив та суд відклав розгляд справи на 20.03.2019. 15.03.20109 позивач [PERSON] подав заяву про відкладення розгляду справи. Суд ухвалив відкласти розгляд справи на 04.06.2019. 03.06.2019 приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські електромережі", як третя особа по справі подали клопотання про відкладення розгляду справи. 03.06.2019 від позивача [PERSON] надійшло клопотання про виклик свідка, клопотання про залучення відповідача та уточнена позовна заява. В судовому засіданні 04.06.2019 суд прийняв уточнену позовну заяву, залучив у якості співвідповідача ТОВ "Київські енергетичні послуги", відмовив у допиті свідка, встановив строки для подачі заяв по суті справи та відклав підготовче засідання на 23.07.2019. 10.06.2019 до суду надійшов відзив на позовну заяву від ПАТ "ДТЕК Київські електромережі". 23.07.2019 від представника позивача [PERSON] надійшла заява про закриття підготовчого засідання та призначення розгляду справи по суті. Ухвалою суду від 23.07.2019 суд закрив підготовче провадження та призначив справу для розгляду по суті на 30.10.2019. 24.07.2019 ПАТ "ДТЕК Київські електромережі" подав до суду відзив на позовну заяву. 08.10.2019 від позивача [PERSON] надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. В судовому засіданні 30.10.2019 ТОВ "Київські енергетичні послуги" подало відзив на позовну заяву, який був прийнятий судом, одночасно з цим суд долучив до справи докази направлені позивачем та оголосив перерву в судовому засіданні до 10.03.2020. 10.03.2020 від позивача [PERSON] надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та про долученні доказів. 10.03.2020 суд ухвалив відкласти розгляд справи на 08.09.2020. Ухвалою від 08.09.2020 суд залишив позов без розгляду з підстав повторної неявки позивача у судове засідання. 11.09.2020 представник позивача [PERSON] подав апеляційну скаргу на ухвалу суду про залишення позову без розгляду. Постановою Київського апеляційного суду від 23.11.2020 вказана вище ухвала скасована, справа направлена для продовження розгляду. 21.12.2020 справа повернулася до Дарницького районного суду м. Києва та була призначена в судове засідання на 21.04.2021. 21.04.2021 суд ухвалив відкласти розгляд справи на 30.07.2021. 30.07.2021 суд дослідив матеріали справи, заслухав промови сторін у судових дебатах, видалився до нарадчої кімнати, по виходу з якої оголосив вступну та резолютивну частину рішення. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Із Статуту ОК «СК «Вікторія», затвердженого зборами кооперативу 03.12.2016, вбачається, що він підписаний Головою правління Стріхою В. В. , 07.12.2016 його підпис засвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Федоришиним Ю. А., зареєстровано в реєстрі № 1074, ідентифікаційний код кооперативу: 33054655. Кооператив є юридичною особою (п.1.8 Статуту). Згідно п.1.7 Статуту відповідно до завдань та характеру діяльності Кооператив є садово-городнім кооперативом. Кооператив має право проводити будь-яку господарську діяльність, передбачену Статутом та не заборонену законом (п. 1.10 Статуту). Згідно п. 4.1 Статуту предметом діяльності Кооперативу є, зокрема, розподілення та постачання електроенергії (т.1, а.с.123-135). Із типового договору про користування електричною енергією, затвердженого зборами уповноважених від 24.10.2009, вбачається, що [PERSON] , який користується земельною ділянкою по [ADDRESS] , та кооператив в особі голови правління ОК «СК`Вікторія» Стріха В. В. уклали договір про користування позивачем електричною енергією (т.1, а.с.8-9). Згідно п. 4.4 договору енергопостачальник має право відключити споживача від мережі у разі невиконання ним умов договору, а саме пунктів 3.1-3.10, із складанням відповідного акту: за недотримання нормативно-технічних вимог документів та умов договору про користування електричною енергією; за незабезпечення належного технічного стану та безпечної експлуатації своїх внутрішніх електромереж, електроустановок та побутових електроприладів; за незабезпечення збереження приладів обліку та пломб на них у разі розміщення їх на території споживача; за невідкладне неповідомлення про відмовлення та збої в роботі приладів обліку; за несплату спожитої електричної енергії відповідно до умов договору; за неузгодження з енергопостачальником нових підключень та переобладнання внутрішньої мережі з метою збільшення споживання електропотужності; за незабезпечення доступу уповноваженої особи енергопостачальника для обстеження приладів обліку/якщо вони знаходяться на території споживача/, електроустановок та електропроводки; за непридбання за власний рахунок приладу обліку в разі виходу його з ладу; за перешкоджання енергопостачальнику обрізанню гілок дерев, що ростуть на території споживача для забезпечення відстані не менше 1 метра від кабельної мережі; за підключення інших споживачів до свого приладу обліку без дозволу енергопостачальника. Позивач зазначив, що всі умови договору ним виконувались належно. Прийняте правлінням кооперативу рішення від 08.09.2018 пояснює особистими відносинами з головою правління кооперативу. В той же час відповідач 1 не надав суду належних доказів, які б свідчили про порушення Позивачем п.п. 3.1-3.10 договору, зафіксованих у відповідному акті, що могло потягнути за собою відключення будинку позивача від мережі подачі електроенергії, тобто фактично одностороннього розірвання договору про користування електричною енергією. Із дослідженого судом протоколу № 08/09/2018 засідання правління ОК «СК «Вікторія» також не вбачається, що підставою для прийняття рішення про від`єднання земельної ділянки (фактично домогосподарства) позивача [PERSON] від електромережі ОК «СК «Вікторія» є порушення ним зобов`язань, передбачених п.п. 3.1-3.10 договору (т.1, а.с.27-28). ІV. Мотивувальна частина. Правові, організаційні, економічні та соціальні основи функціонування кооперації в Україні визначено Законом України від 10.07.2003 №1087-1У «Про кооперацію». В той же час суд, ураховуючи, що позивач [PERSON] не є членом кооперативу,надаючи правильну юридичну кваліфікацію дій сторін (що входить у його компетенцію), вказує, що у даному випадку мала місце цивільно-правова угода, яка повинна регулюватись ЦК України. Одначе позивач посилається на ст. 901 ЦК, вважаючи укладений договір договором про надання послуг, що не відповідає закону та фактичним обставинам справи. В даних конкретних обставинах спірний договір визнається судом як договір постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу (ст. 714 ЦК України). До таких договорів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Статтями 15, 16 ЦК України закріплено право кожного на захист свого цивільного (особистого немайнового або майнового) права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 5 ЦПК України визначає, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні і суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Аналіз змісту наведених законодавчих норм дає підстави для висновку, що захисту підлягає лише порушене або оспорюване право або інтерес, а відтак, вирішуючи спір по суті, суд повинен встановити наявність в особи, яка звернулась з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, а також з`ясувати наявність чи відсутність факту порушення або оспорення відповідного права чи охоронюваного законом інтересу. Стаття 526 ЦК України передбачає,що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК). Згідно ч.3 ст.12 ЦПК суд розглядає справу на підставі засади змагальності сторін:кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч.4 статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши це у заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом по даній справі установлено факт визнання кооперативом вимог позову про скасування рішення правління від 08.09.2018 щодо відключення, від`єднання будинку позивача від мережі електропостачання. Сукупність установлених при розгляді цієї справи обставин свідчить про те, що визнання кооперативом вимог позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що є підставою для задоволення вимог [PERSON] про скасування оспорюваного рішення правління з підстав його незаконності. Оскільки захисту підлягає лише порушене або оспорюване право чи інтерес, закон не передбачає можливості захисту права на майбутнє, тобто в тому випадку, коли таке порушення ще не відбулося. Таким чином, підстав для задоволення вимог [PERSON] про зобов`язання не чинити перешкод у постачанні електроенергії до належного йому садового будинку, відсутні. При цьому суд констатує, що ним винесена ухвала про забезпечення позову, яка унеможливлює такі перешкоди, а сам договір на даний час є чинним. Вказане випливає із п. 16 договору, згідно якого він укладається на один рік і вважається продовженим автоматично на термін дії, якщо жодна сторона не внесла намірів про його зупинення. Ні позивач, ні відповідач 1 не надали суду доказів, що одна із сторін раніше ставила питання про зупинення дії договору. Що стосується вимог, заявлених до голови правління ОК «СК «Вікторія» Стріхи В. В., то суд виходить із наступного. Згідно з приписами ЦК України нарівні з фізичними особами суб`єктами цивільних правовідносин можуть бути колективні утворення, які мають статус юридичних осіб. Юридична особа, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку, може вступати у цивільні відносини і виступати позивачем та відповідачем у суді. Керівник юридичної особи є органом її управління, до компетенції якого відносяться питання діяльності юридичної особи, а тому він не є самостійним суб`єктом цивільних правовідносин і не може виступати в суді ні позивачем, ні відповідачем. У зв`язку з цим вимоги, заявлені до голови правління ОК «СК «Вікторія» Стріхи В. В. не ґрунтуються на законі і є безпідставними. Згідно ч. 3 ст. 714 ЦК України законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Згідно ч. 3 ст. 5 ЦК якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. 13.04.2017 прийнятий закон № 2019-У111 «Про ринок електричної енергії», у зв`язку з чим втратив чинність закон «Про електроенергетику» від 16.10.1998. На підставі закону «Про ринок електричної енергії» Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постановою № 312 від 14.03.2018 затверджені Правила роздрібного ринку електричної енергії, якими врегульований порядок укладання договору про постачання електричної енергії. При цьому позивач, посилаючись на вказані правила і стверджуючи, що він має право на приєднання до електричних мереж, не вказує, в чому порушено його право зі сторони ТОВ «Київські енергетичні послуги» і не надав суду відповідних доказів. Крім того, позивач не спростував твердження ТОВ «Київські енергетичні послуги», надані у відзиві на позовну заяву, що позивач до судового розгляду справи не звертався офіційно до відповідача, що є прямою вимогою вказаних правил, з заявою про укладання договору постачання електричної енергії. При таких обставинах вимога позивача зобов`язати відповідача 3 укласти з ним договір про постачання електричної енергії, є необґрунтованою. V.Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже з огляду на результат розгляду справи суд покладає на ОК «СК «Вікторія» судовий збір, сплачений позивачем за вимогу про скасування рішення правління. На підставі викладеного,

Outcome: partial