Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-21 00:00:00

12 вересня 2018 року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з відповідним позовом до відповідача, в якому зазначив, що йому на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS], в якому зареєстрований відповідач, який з серпня 2012 року не проживає у будинку позивача, місце його знаходження йому невідомо. Наявність реєстрації останнього в житловому будинку перешкоджає позивачу у повній мірі розпоряджатися своїм житлом. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, направили заяви про розгляд справи у їх відсутність, підтримання позовних вимог в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті суду на порталі судова влада України. Заяв про поважність неявки в судове засідання, відзиву, заперечень на позовну заяву не надав. У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач є власником жилого будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований в селі Новосевастополь Березнегуватського району Миколаївської області, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого секретарем виконкому Новосевастопольської сільської Ради народних депутатів Марченко Т.І. від 13 грудня 1993 року за реєстровим номером 88, зареєстрованого Березнегуватським бюро технічної інвентаризації 14 грудня 1993 року (а.с.4-5). Відповідно до архівної копії архівного сектору Березнегуватської районної державної адміністрації Миколаївської області від 15 червня 2018 року № 04-07/є-71, рішенням Новосевастопольської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області від 25 серпня 2011 року №10 про внесення змін до рішення №4 від 22.12.1998 року про найменування вулиць і нумерації будинків у населених пунктах Новосевастопольської сільської ради, будинок, що розташований в с. Новосевастополь та належить [PERSON], найменували вулицею Молодіжною та присвоїли номер 10 (а.с.11-12). З довідок, виданих виконавчим комітетом Новосевастопольської сільської ради № 153/01-28, 154/01-28 від 18 червня 2018 року убачається, що у вказаному будинку окрім [PERSON], яка є співмешканкою позивача, зареєстроване також місце проживання відповідача [PERSON], який з серпня 2012 року в ньому не проживає (а.с.13,15). Факт того, що відповідач зареєстрований, але не проживає у даному будинку також підтверджується актом обстеження місця проживання від 18 червня 2018 року (а.с.14). Відповідач порушує право позивача тим, що не знявся з реєстрації як такий, що не проживає і не користується жилим приміщенням. Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини, що виникають з житлових, щодо користування жилими приміщеннями в будинках приватного житлового фонду. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР за тимчасово відсутнім громадянином жиле приміщення зберігається протягом шести місяців. Згідно ст. 72 зазначеного Кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень пунктів 33,35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" від 07 лютого 2014 року № 5 позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об'єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача. Задовольняючи позов про захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння, суд має право як заборонити відповідачу вчиняти певні дії, так і зобов'язати відповідача усунути наслідки порушення права позивача. Враховуючи те, що відповідач не проживає у житловому приміщенні понад шість місяців з моменту реєстрації, не надав суду доказів наявності поважних причин, які перешкоджали йому користуватися житловим приміщенням, відсутність права власності на житловий будинок, суд приходить до висновку, що відповідач може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим будинком, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідача обов'язок по відшкодуванню позивачу судового збору. Враховуючи викладене та

Outcome: approved