Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого 01 травня 2010 року народилась дочка [PERSON]. Спільне життя між подружжям не склалось і рішенням Коломийського міськрайонного суду від 08 червня 2015 року шлюб між ними розірвано. 18 серпня 2016 року вдруге вийшла заміж та змінила прізвище на Гарц. Дитина проживає з нею окремо від батька, який матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, хоча його матеріальний стан дозволяє йому брати участь у витратах на неї. Відповідач є працездатний, інших осіб на утриманні не має, працює на сезонних роботах. Позивачка в судове засідання не з»явилась, подала до суду заяву, в якій просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітньої дочки в твердій грошовій сумі у розмірі 2500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 17 травня 2018 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив, в якому зазначив, що розмір аліментів, заявлений позивачкою, вважає завищеним та згідний сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 1200 гривень щомісячно. В судове засідання відповідач не з»явився, подав письмову заяву, в якій просить позовні вимоги задоволити частково, а справу розглянути у його відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальної техніки не здійснюєься. Дослідивши письмові заяви сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими частковому задоволенню виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Коломийського міськрайонного суду від 08 червня 2015 року розірвано. Від спільного проживання сторін у шлюбі народилась дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодобатьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я та матеріальне становище, як дитини так і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення . Задовольняючи частково позовні вимоги суд виходить із того, що неповнолітня дочка проживає окремо від батька, відповідача по справі і перебуває на утриманні матері. Беручи до уваги зазначене та те, що відповідач є здоровою та працездатною особою, інших осіб на утриманні не має, працює на сезонних роботах, має мінливий і не систематичний дохід, тому суд вважає, що він може сплачувати аліменти більші від мінімальних, проте не в тому розмірі, який просить позивачка. На підставі наведеного та ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: partial