Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстрований 17.09.2016 року Олександрійським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградської області, актовий запис 292. Позовні вимоги мотивує тим, що побудувати відносини у сім`ї на почуттях взаємної любові та поваги один до одного їм з відповідачем не вдалось. Спільне життя у них не склалось , так як відповідач зловживав спиртними напоями та не піклувався про матеріальне забезпечення сім`ї, між ними систематично виникали сварки, які призвели до втрати взаємопорозуміння та почуттів, які колись були основою їхньої сім`ї. Поведінка відповідача, його ставлення до сім`ї, відсутність у нього усвідомлення важливості ролі батька та чоловіка, глибоко ображали її, позивача, та не відповідали її уявленням про сімейне життя, негативно впливали на її психологічний стан.В лютому 2018 року вони припинили спільне проживання і з того часу мешкають окремо, подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільним бюджетом не пов`язані. Примирення з відповідачем вважає неможливим. Під час шлюбу у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею, позивачем по справі. Відповідач життям дочки не цікавиться, участі в ньому не приймає. Спір з приводу поділу майна між ними на даний час відсутній. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області суду від 03.02.2021 р. відкрито провадження у справі. Сторони в судове засідання не з`явилися. Від позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, при цьому зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, строк на примирення просить не надавати, спору з приводу визначення місця проживання дитини та поділу майна між ними немає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив, відзиву на позов та будь-яких заяв чи клопотань не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано 17.09.2016 року Олександрійським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградської області, актовий запис 292, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] (а.с.4). Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ) (а.с.5). Відносини між подружжям не склалися, шлюбні відносини припинили, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, строк на примирення просить не надавати. Відповідно до позовної заяви між сторонами відсутній спір про визначення місця проживання малолітньої дитини та поділ майна. Згідно роз`яснень, які викладені у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбі, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім"ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Дані правовідносини регулюються ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При розгляді справ про розірвання шлюбу, суд за правилами ст. 112 Сімейного кодексу України з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної поваги та любові, взаємодопомоги та підтримки, що є морально-правовою основою шлюбу. Тому, враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. В зв`язку із задоволенням позову судові витрати в розмірі 840 грн. 80 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved