Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивач у квітні 2014 року звернувся в суд із позовом, яким просить стягнути із відповідача на користь страхової компанії - 18 699, 30 грн. суму сплаченого страхового відшкодування та понесені ними судові витрати. Вимоги обґрунтовує тим, що 30.09.2011 року о 14-30 годині в м. Донецьк Київському районі по вулиці Путилівська Роща, напроти кафе»Ельдорадо» сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: «Рено», д/н [NUMBER], яким керував [PERSON], та який знаходиться у власності [PERSON] та «Нісан Альмеро», д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], який знаходиться у власності ТзОВ «Комбінат Каргілл». Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, що підтверджується довідками ДАІ та страховим актом №712-6071 від 10.12.2012 року. 26.01.2012 року ТзОВ «Комбінат Каргілл» звернувся до позивача із повідомленням про настання випадку та заявою про виплату страхового відшкодування. 25.10.2011 року експертом Центру незалежної експертизи проведено оцінку автомобіля «Ніссан Альмеро», д/ з [NUMBER] стосовно вартості матеріального збитку, завданого заявникові в результаті пошкодження транспортного засобу. Згідно до страхового акту та заяв ТзОВ «Комбінат Каргілл « , в порядку ст. 37 Закону «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПАТ «СК «Еталон» було виплачено страхове відшкодування в розмірі - 18 699, 30 гривень, що підтверджено платіжними дорученнями №8508 від 10.12.2012 року, №8898 від 24.12.2012 року, №9084 від 28.12.2012 року. Оскільки, відповідача було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди внаслідок порушення Правил дорожнього руху та притягнуто до відповідальності по ст. 124 КУпАП , то останній є особою , відповідальною за завдані потерпілому збитки , у даному випадку згідно ст. 1188 ЦК України. Тому, враховуючи , відсутність факту повідомлення відповідачем страхову компанію про ДТП та про її наслідки , вва- 18 699, 30 гривень, що підтверджено платіжними дорученнями №8508 від 10.12.2012 року, №8898 від 24.12.2012 року, №9084 від 28.12.2012 року. Оскільки, відповідача було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди внаслідок порушення Правил дорожнього руху та притягнуто до відповідальності по ст. 124 КУпАП , то останній є особою , відповідальною за завдані потерпілому збитки , у даному випадку згідно ст. 1188 ЦК України. Тому, враховуючи , відсутність факту повідомлення відповідачем страхову компанію про ДТ В судові засідання позивач, його представник не з»являлись, направляли заяви про розгляд справи у їх відсутність, вимоги підтримали повністю. Відповідач в судовому засіданні суду позов не визнав, у його задоволенні просив відмовити за безпідставністю , необґрунтованістю. Зазначав, що у нього відсутній договір страхової відповідальності на напівпричіп «SOR Iberica ah Ranault» д/н [NUMBER], тому відсутній обов'язок виплачувати страхове відшкодування. Окрім того, приблизно 30.09.2011 року о 15-30 годині ним було проінформовано за допомогою телефону інформаційний центр ПАТ «СК «Еталон» про настання ДТП. Більш того, посилаючись на достовірну інформацію запевнив суд, що [PERSON] добровільно сплачено завдані збитки ТзОВ «Комбінат Каргілл». Залучена третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача- Рибалов В.В. в судове засідання не з»явився, повідомлявся належно. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи ( в тому числі ознайомившись із справою про порушення Правил дорожнього руху) , суд приходить до висновку щодо відмови у задоволенні заявлених вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів. Згідно ст.27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Аналогічні положення містяться у ст.993 ЦК України. Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Статтею 28 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності володільців наземних транспортних засобів» визначено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого є шкодою, пов'язаною з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. З»ясовано, що згідно Поліса №АА/1900380 обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів , укладеного 19 січня 2011 року , за яким ПАТ «СК «Еталон» застрахував цивільну відповідальність [PERSON], перед третіми особами, при використанні транспортного засобу «Рено», д.н. [NUMBER], власником якого він є , та на момент ДТП керував відповідач [PERSON] 26 січня 2012 року до ПАТ «СК «Еталон» із заявою про виплату страхового відшкодування звернувся ТзОВ «Комбінат Каргілл» ( а.с. 12). 25 жовтня 2011року, експертом Центру незалежної експертизи проведено оцінку автомобіля «Ніссан Альмеро» , д.н. [NUMBER] стосовно вартості матеріального збитку, завданого ТзОВ «Комбінат Каргілл» в результаті пошкодження транспортного засобу. На підставі вказаного Страхового акта та заяви ТзОВ « Комбінат Каргілл», відповідно до норм ст. 37 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ПАТ «СК «Еталон» сплатив страхове відшкодування в розмірі -18 699,30 грн. , що підтверджено платіжними дорученнями № 8508 від 10.12.2012р., № 8898 від 24.12.2012р., №9084 від 28.12.2012р. Із наданої копії постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02.11.2011 року вбачається, що 30.09.2011 року о 14 год.30 хв. [PERSON] в м. Донецьк Київському районі по вул. Путилівська Роща напроти кафе «Ельдорадо» , керуючи автомобілем Рено , д/з [NUMBER] перед виїздом не слідкуючи за технічним станом транспортного засобу внаслідок чого з т/з зірвалось колесо передньої осі напівпричепа та пошкодило автомобіль Нісан Альмеро , д/з [NUMBER] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження , чим скоїв правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. ( а.с. 11). Разом з цим з»ясовано, що напівпричіп « SOR - Iberica ah Ranault» , який також був допущений до дорожнього руху та має державну реєстрацію - [NUMBER], та відповідно на який був оформлений [PERSON] страховий поліс, на час ДТП був прострочений ( не чинний) , що знаходить своє підтвердження в протоколі серії АН1№564647 від 30.09.2011 року ( а.с. 66 ) . Відповідно до п 1.10 Правил дорожнього руху України, причіп є транспортним засобом, призначеним для руху тільки в з'єднанні з іншим транспортним засобом, і водій механічного транспортного засобу, тобто причепу, повинен мати при собі чинний договір обов'язкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу у разі укладання такого договору, згідно п. 2.1 (г) Правил дорожнього руху України. До цього виду транспортних засобів належать також напівпричепи і причепи-розпуски. Напівпричіп -причіп, вісь (осі) якого розміщено позаду центра мас транспортного засобу (за умови рівномірного завантаження ) і який обладнано зчіпним пристроєм ,що забезпечує передачу горизонтальних і вертикальних зусиль на інший транспортний засіб ,що виконує функції тягача. Відповідно до п.1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, автомобільний транспортний засіб це КТЗ (автобус, вантажний та легковий автомобілі, причіп, напівпричіп), який використовується для перевезення пасажирів, вантажів або виконання спеціальних робочих функцій. Так як напівпричіп може рухатись лише у з'єднанні з тягачем, під час страхування, до даного типу транспортного засобу застосовується коригуючий (понижений) коефіцієнт (п.п. 5 п. 6 Розділу V11 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Це передбачає, що вірогідність страхових випадків, що може статися за участю напівпричепа без з`єднання з тягачем, набагато менша, ніж кількість страхових випадків, що можуть статися за участю напівпричепа, що перебуває у з'єднанні з тягачем. Отже, страховим випадком, що стався за участю напівпричепа, можна вважати лише той випадок, коли подія сталася за участю напівпричепа, що не перебував у з'єднанні з тягачем. Згідно з положеннями ч 2 п. 36.3 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів», якщо дорожньо транспортна пригода сталася за участю декількох транспортних засобів, що перебували у з'єднанні між собою (у складі одного транспортного составу або під час буксирування із застосуванням жорсткого зчеплення чи з частковим навантаженням буксируваного транспортного засобу на платформу або на спеціальний опорний пристрій), виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком, який уклав договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності щодо тягача, а в разі якщо цей тягач незабезпечений, регламентна виплата здійснюється МТСБУ. Згідно ст. 20-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності володільця транспортного засобу діє протягом строку, на який його укладено. У разі зміни власника забезпечувального транспортного засобу договір страхування зберігає чинність до закінчення строку його дії. При вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному - зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому , регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. Згідно пп. «ґ « п. 38.1.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. З врахуванням викладеного, факт договірних відносин між страховиком та власником забезпеченого транспортного засобу - напівпричіп « SOR - Iberica ah Ranault» , д/з [NUMBER], належним чином не відбувається. Отже, ДТП, яка мала місце 30.09.2011 року не є страховим випадком , у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, зокрема із вимогою , що є предметом розгляду даного позову. Суд частково погоджується із запереченнями відповідача, та вважає, що підстави у виплаті страхового відшкодування були відсутні, позивач зобов'язаний був відмовити у виплаті страхового відшкодування потерпілій стороні і надати письмову відмову про здійснення страхової виплати з обґрунтуванням причин такої відмови, що власне не суперечило б Закону. Також варто відзначити, що у потерпілої сторони залишалось право звернення до суду з вимогою відшкодування завданих збитків внаслідок ДТП. Посилання позивача на те, що в нього є правові підстави вважати, що право на регресне відшкодування залишається за страховою компанією, не ґрунтуються на нормах діючого законодавства. Тому, на підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed