Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

01 вересня 2016 року [PERSON], [PERSON] звернулись до суду із вищевказаною заявою, посилаючись на те, що з 1990 року по 2006 рік вона ([PERSON]О.) працювала машиністом крану на підприємстві «Нафтопроммаш». 15.07.1996 року отримала ордер №117 та разом зі своєю донькою [PERSON] [INFO], заселилися до кімнати №213 гуртожитку по вул. Ярославського, 4, м. Охтирка. 14.06.2002 року [PERSON] отримала ордер №5 на кімнату №214. Так як номер кімнати №214 був вказаний помилково та її взагалі не існувало, оскільки це була кухня, заявник разом із донькою заселилися до кімнати №212, де вони проживають і по теперішній час. Маючи намір реалізувати своє право на приватизацію житла, заявники звернулися до Охтирської міської ради із проханням про приватизацію кімнати №212, однак їм було відмовлено, так як в ордері від 2002 року вказана кімната №214. В звязку з чим, в подальшому уточнивши позовні вимоги, просять встановити факт їхнього постійного проживання та реєстрації на законних підставах в кімнаті гуртожитку №212 по вул. Ярославського, 4, м. Охтирка Сумської області в період з 1997 року по 2016 рік. Заявники [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримали з викладених підстав, просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи Управління капітального будівництва та житлово комунального господарства Охтирської міської ради в судове засідання не зявився, подали заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, вимоги заявників залишають на розсуд суду. Зазначають, що в наданих [PERSON], [PERSON] документах на приватизацію жилого приміщення у гуртожитку по вул. Ярославського, 4, відсутній ордер про надання жилого приміщення кімнати №212. натомість маються ордери на кімнати №213, 214.отже приватизація житла у гуртожитку без необхідного документу (ордеру), визначеного на законодавчому рівні, в даний час є неможливою, так як необхідно встановити факт правомірного проживання в кімнаті №212. Представник Охтирської міської ради в судове засідання не зявився, в письмовій заяві просять справу розглядати без участі представника, вимоги заявників залишають на розсуд суду. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що [PERSON] з 17.09.1990 року по 28.11.2006 року працювала на різних посадах на заводі «Промзв`язок», який в послідуючому перетворено на ВАТ «Нафтопроммаш», що підтверджується записами в трудовій книжці (а.с.57-59). Судом встановлено, що згідно з рішенням двадцять четвертої сесії шостого скликання Охтирської міської ради від 29 травня 2012 року № 455 Охтирська міська рада надала згоду на прийняття безкоштовно до комунальної власності територіальної громади міста Охтирки гуртожиток по вул. Ярославського, 4, у м. Охтирці Сумської області. Рішенням виконавчого комітету Охтирської міської ради за №62 від 06.05.2015 року було затверджено акт приймання передачі до комунальної власності територіальної громади міста будівлі гуртожитку по вул. Ярославського, 4 м. Охтирка, прийнято його безоплатно до комунальної власності громади та залишено дану будівлю на балансі обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Звязківець».\~\~ Згідно з рішенням шістдесят восьмої сесії шостого кликання Охтирської міської ради від 23 червня 2015 року № 1473-МР прийнято до комунальної власності територіальної громади м. Охтирка будівлю гуртожитку за адресою вул. Ярославського, 4, та дозволено приватизацію житлових та нежитлових приміщень. Відповідно до положень\~[PERSON] 4 Житлового кодексу України,\~єдиною підставою для вселення в гуртожиток є спеціальний ордер, який видається адміністрацією підприємства, установи, організації на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку (ст. 129 ЖК, п. 10 Розділу II Примірного положення про гуртожитки). 15 липня 1986 року [PERSON] було видано ордер №117 на житлову площу в гуртожитку та надано право на заняття сімєю із двох чоловік житлової площі в кімнаті №213 по вул. Ярославського, 4, м. Охтирка (а.с.11). Пізніше, 14.06.2002 року [PERSON] було видано ордер №5 на житлову площу в гуртожитку, згідно якого їй та доньці [PERSON] надано право на заняття площі в кімнаті №214 гуртожитку. Свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що проживають в гуртожитку, [PERSON] з 1996 року, а [PERSON] з 1985 року. [PERSON] разом зі своєю донькою заселилися до гуртожитку, коли доньці було два роки, та вони до теперішнього часу там проживають. В 1996 році вони заселилися до кімнати №213, де прожили майже рік, а потім переїхали до кімнати №214, хоча на даний час це кімната №212. Факт постійного проживання заявника у кімнаті гуртожитку за зазначеною адресою підтверджується договорами про надання комунальних послуг, квитанціями про їх оплату, а також показами у судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], які є сусідами заявників по гуртожитку і надали пояснення, що [PERSON] та [PERSON] з 1997 року по даний час безперервно і постійно нікуди не виїжджаючи, проживали в кімнаті у гуртожитку. На даний час внаслідок зміни нумерації кімната числиться як №212. Відповідно до\~статті 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків»\~N 500-VI, дія цього\~Закону поширюється на громадян, які не мають власного житла, більше п'яти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають у них. Тобто законом передбачено, що під захист підпадають особи, які дотримали певних умов, зокрема - відсутність в особи власного житла; правомірність її проживання в гуртожитку та користування гуртожитком; реєстрація за місцем проживання у гуртожитку більше 5 років на законних підставах; фактичне проживання протягом п'яти років за місцем реєстрації в гуртожитку. Встановлено, що заявники власного житла не мають, що підтверджується Інформаційними довідками з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 08.11.2016 року. Однією із умов також є реєстрація за місцем проживання у гуртожитку більше 5 років на законних підставах. Разом з тим, на осіб, які вселяються у гуртожиток, поширюється процедура реєстрації місця проживання відповідно до вимог\~Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Також встановлено, що заявники, у встановленому законом порядку, зареєстрували своє постійне місце проживання у гуртожитку по вул. Ярославського, 4, в м. Охтирці Сумської області, що підтверджується відповідними відмітками в паспорті громадянина України, копіями картки прописки, зокрема [PERSON] числиться зареєстрованою з 16.08.1996 року, а [PERSON] - з 21.11.2012 року. Таким чином, заявниками дотримано умову щодо реєстрації місця свого проживання. Відповідно до довідки №216 виданої 15.11.2016 року головою ОСББ «Звязківець», [PERSON] зареєстрована в кімнаті №212 гуртожитку по вул. Ярославського, 4, м. Охтирка, а під номером кімнати №214 знаходиться кухня загального користування. Другою обставиною, з якою пов'язане право на захист особи відповідно до\~Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» N 500-VI, є правомірність її проживання в гуртожитку та користування гуртожитком. При цьому\~Закон N 500-VI\~не містить визначення "законні підстави". Законність користування [PERSON] та [PERSON] жилою площею у гуртожитку ніким не оспорюється. Дослідженими у судовому засіданні доказами не встановлено факту реєстрації у зазначеній кімнаті в даний час інших осіб, окрім заявників. Їм було надане приміщення гуртожитку адміністрацією підприємства. Питання про звільнення нею кімнати на час перебування цього гуртожитку на балансі підприємства не ініціювалось. Тому має місце проживання заявників в кімнаті №214 гуртожитку, яка нині нумерується за №212, на законних підставах. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», громадяни, на яких поширюється дія цього Закону, які проживають у гуртожитках, що є об'єктами права державної чи комунальної власності, мають право на приватизацію займаного житла у вигляді окремої кімнати (кількох кімнат, жилих блоків, секцій). Згідно зі ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», кожен громадянин має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. Передача займаних житлових приміщень здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, постійно проживаючих в цьому житловому приміщенні. Право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Відповідно до ч.2\~ст.256 Цивільного процесуального кодексу України,\~у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд приходить до висновку, що факт постійної реєстрації місця проживання заявників на законних підставах в кімнаті гуртожитку підтверджено дослідженими в справі доказами. Вказаний факт в силу норм\~Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків»\~має для заявників юридичне значення. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне встановити зазначений факт. На підставі викладеного,

Outcome: approved