overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

02 квітня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що працює в ПАТ „Полонський гірничий комбінат", але заробітну плату за період з березня 2013 року по лютий 2014 року відповідач не виплатив. Просить стягнути з відповідача на його користь борг із заробітної плати в сумі 15840,47 грн., стягнути моральну шкоду в сумі 1500 грн., завдану відповідачем невиплатою заробітної плати. В суд позивач подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, підтримує позовні вимоги повністю. Представник відповідача до суду не прибув, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений 09 квітня 2014 року, причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи та заперечень проти позову до суду не направив. Суд ухвалює заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] працює в ПАТ „Полонський гірничий комбінат". Заробітну плату за період з березня 2013 по лютий 2014 року в сумі 15840,47 грн. відповідач йому не виплатив. Дані обставини встановлені з письмових доказів. Зокрема, вказані факти підтверджуються наданими суду довідками відповідача про працю позивача, про суму боргу. Достовірність та належність вказаних доказів сторони не оспорюють. Відповідно до вимог ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць. Згідно ч.1 ст.233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а в разі порушення законодавства про оплату праці - без обмеження будь-яким строком. Згідно ст..237-1 КЗпП України відшкодування власником моральної шкоди провадиться працівникові, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення і з відповідача необхідно стягнути на користь позивача невиплачену йому у встановлені строки заробітну плату в сумі 15840,47 грн. Також суд вважає, що порушення відповідачем строків виплати заробітної плати завдало позивачеві моральних страждань, оскільки змусило докладати додаткових зусиль для організації свого життя. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує тривалість порушення прав позивача на отримання належних йому платежів, тяжкість вимушених змін в життєвих стосунках позивача, виходить з вимог розумності і справедливості і визначає моральну шкоду в сумі 1500 грн., оскільки відповідач не надав заперечень проти вказаної позовної вимоги [PERSON] Судові витрати за два види позовних вимог - майнового характеру та моральної шкоди - підлягають стягненню в дохід держави з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

02 квітня 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON], Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про скасування реєстрації. В обґрунтування позову остання зазначила, що відповідно до свідоцтва про право приватної власності на домоволодіння від 18.09.2009 року їй на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований в [ADDRESS]. За вказаною адресою в належному їй будинку зареєстрована [PERSON]. Реєстрація останньої була проведена на час перебування у шлюбі з її онуком [PERSON] В 2013 році шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу і по теперішній час [PERSON] не проживає за місцем реєстрації. Вона, не являючись членом її родини і не маючи ніяких прав на вказане житло залишається зареєстрованою в ньому. Позивачка просить суд скасувати реєстрацію [PERSON] в будинку, розташованому по [ADDRESS]; зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти [PERSON], [INFO], з реєстраційного обліку в будинку, розташованому по [ADDRESS]. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність. На задоволенні позову наполягає. В разі неявки відповідача просить винести заочне рішення. Представник Межівського районного сектору Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність. Проти позову не заперечує. Відповідачка в судове не з'явилась, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причину неявки не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно технічного паспорту, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно домоволодіння [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с.4, 9). У відповідності до ст. 43 Закону України "Про власність" власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. [PERSON] перешкоджає власнику користуватися домоволодінням на свій розсуд. На підставі п.2 ст. 48 цього ж Закону слід усунути перешкоду користування домоволодінням позивачу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

02 квітня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог, [PERSON], зазначає, що вона перебуває у шлюбі з [PERSON], з 25 лютого 2012 року. Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітній син: [PERSON] [INFO], який проживає разом з Позивачкою. [PERSON], позовну заяву мотивує тим, що, що спільне життя між нею та [PERSON] не склалося у зв'язку з тим, що сторони втратили почуття кохання та поваги, між ними постійно виникають непорозуміння та сварки, Спору майнового характеру між сторонами не має. Шлюбні відносини між ними припинені з 3 лютого 2014 року. Позивачка, [PERSON], в судове засідання не з'явилася, надавши заяву в якій просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує, після розірвання шлюбу просить відновити ій дошлюбне прізвище "[PERSON]" Відповідач, [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши заяву в якій просить розгляд справи провести без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Вивчивши та проаналізувавши всі докази зібрані по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 лютого 2012 року (а.с.3). Шлюб зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовим записом №32. Від цього шлюбу у [PERSON] та [PERSON] є неповнолітній син: [PERSON], [INFO] який проживає разом з Позивачкою. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечило б інтересам сторін. Позивачка не бажає продовжувати подружні стосунки з Відповідачем, а останній не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, примирення з відповідачем не бажає, а відповідач подав до суду заяву в якій проти розірвання шлюбу не заперечує , за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сім'ї неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, а тому є підстави для розірвання шлюбу. Суд прийшов до висновку, що шлюб подружжя сторін слід припинити шляхом його розірвання. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

02 квітня 2015 року позивач звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22 травня 2007 року сторони зареєстрували шлюб, від даного шлюбу у них народилась дочка - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, фізично здоровий, працездатного віку, займається підприємницькою діяльністю, має мінливий нерегулярний дохід, а тому просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задоволити. Відповідач [PERSON] в попереднє судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав. Згідно роз'яснень, які містяться в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12 червня 2009 року N 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, являється реалізацією права відповідача, передбаченого ст. 31 ЦПК України, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, тому суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову. З огляду на зазначене, за наявності підстав для ухвалення судового рішення в попередньому судовому засіданні, передбачених. 4 ст. 130, ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд ухвалює рішення про задоволення позову Згідно ст. 88 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача. На підставі ст. ст. 180, 181, 182,184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

02 квітня 2018 року позивач [PERSON], [INFO], звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON], [INFO], про розірвання шлюбу. Мотивує свої вимоги тим, що вона з відповідачем 13 листопада 1998 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис за №430. В сімї з початку червня 2015 року виникали сварки, які привели до втрати між подружжям почуття взаєморозуміння, любові та поваги один до одного. Фактично шлюбні відносини припинено у серпні 2015 року і одночасно припинено сумісне ведення господарства. З серпня 2015 року подружжя мешкає окремо. Позивачка зазначає, що прийшла до висновку, що зберегти родину та шлюб неможливо. Від шлюбу подружжя має двох повнолітніх дітей, які мешкають з позивачкою. Просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Литвинова», стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 704,80 грн. Додатково зазначає, що питання про розірвання шлюбу у досудовому порядку врегульовано не було. В судове засідання, позивач не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом направлення тексту судової повістки про виклик у вигляді SMS-повідомлення, проте надала заяву слухати позов за її відсутності, наполягає на позові, просить його задовольнити. Проти заочного рішення не заперечує /а.с. 18/. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином - шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті "Судова влада України" та направлення судової повістки про виклик, проте надав заяву слухати позов за його відсутності, на розірвання шлюбу згоден /а.с.19/. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

02 квітня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 24 липня 2010 року Калінінським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області, за актовим записом № 210. У шлюбі спільних дітей немає. Сумісне життя не склалося в зв'язку з різними поглядами на життя, внаслідок чого виникають постійні суперечки. На теперішній час шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, спільно не проживають. Позивач в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала повністю, наполягала на їх задоволенні. При цьому, попросила суд залишити їй прізвище «[PERSON]». Належно повідомлений відповідач в судове засідання не прибув з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений у порядку, визначеному ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, тому суд розглядав справу на підставі ст.ст. 280-289 ЦПК України, заочно, у зв'язку з чим постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Виходячи з того, що сторони по справі припинили шлюбні відносини, не підтримують їх, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе і подальше збереження шлюбу не буде відповідати інтересам подружжя. Майнового спору і питань щодо утримання дітей у сторін не має. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сім'ї, фактичні обставини справи, а також той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сім'ю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Позивачу залишити прізвище "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

02 липня 2014 року позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві посилався на те, що 03.06.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 6 210,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач за вказаним договором належним чином його умови не виконує, в зв'язку з чим утворилася заборгованість. Просили суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 11 803,20 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явилася, попередньо надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.38). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи, про що в матеріалах справи мається розписки про вручення судової повістки (а.с.36), про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за її відсутності до суду не подавала. За наявності у справі достатніх доказів суд, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності осіб, що не з'явилися в судове засідання. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.06.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 6 210,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач належним чином зобов'язання не виконує, в зв'язку з чим станом на 30.04.2014 року утворилася заборгованість в розмірі 11 803,20 грн. , яка складається з: - 6 127,55 грн. - заборгованість за кредитом; - 3 526,12 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1 111,28 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 538,25грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки відповідач належним чином не виконує умови договору та не сплачує заборгованість по кредиту та відсотках, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати понесені при подачі позовної заяви, а саме сума судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

02 липня 2014 року позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві посилався на те, що 03.07.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 10 700,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач за вказаним договором належним чином його умови не виконує, в зв'язку з чим утворилася заборгованість. Просили суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 22 110,88 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явилася, попередньо надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.28). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавала. За таких обставин суд, вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відсутності осіб, що не з'явилися в судове засідання. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.07.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 10 700,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач належним чином зобов'язання не виконує, в зв'язку з чим станом на 30.04.2014 року утворилася заборгованість в розмірі 22 110,88 грн. , яка складається з: - 10 521,85 грн. - заборгованість за кредитом; - 8 059,30грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2 000,64 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 1 029,09 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки відповідач належним чином не виконує умови договору та не сплачує заборгованість по кредиту та відсотках, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати понесені при подачі позовної заяви, а саме сума судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved