Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, який в подальшому неодноразово уточнювала, остаточно просила стягнути з відповідача ПАТ «СК «Універсальна» на її користь 11\~061,48 грн. страхового відшкодування, 1500,00 грн. витрат на проведення експертизи, а також 5\~000,00 грн. моральної шкоди. Від вимог до відповідача [PERSON] відмовилась у звязку з наявним правовим висновком [PERSON] Верховного Суду, викладеного в постанові від 04.07.2018 року, про що подала заяву від 08.10.2018 року в порядку ст.49 ЦПК України (а.с.94). Позов мотивує тим, що 17.03.2017 року на вул. Піскова,2 у м. Львові відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої мало місце зіткнення між автомобілем під керуванням водія [PERSON] (автомобіль [NUMBER]) та позивача (автомобіль [NUMBER]), внаслідок чого автомобіль позивача зазнав технічних пошкоджень. Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 04.04.2017 року була встановлена винність водія [PERSON] у зазначеному ДТП. Згідно з даними висновку №18/17 експерного автотоварознавчого дослідження по заяві [PERSON] від 12.10.2017 року вартість матеріального збитку з технічної точки зору, заподіяного власнику автомобіля [NUMBER], станом на момент ДТП 17.03.2017 року становить 27915,48 грн. У звязку з тим, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди [PERSON] на момент ДТП була застрахована у відповідача ПАТ «СК «Універсальна», позивач звернулась до нього із заявою про виплату страхового відшкодування, представивши весь пакет необхідних для цього документів. Відповідачем було виплачено позивачу лише 16\~854,00 грн. страхового відшкодування, що на думку позивача, не покриває заподіяні їй у ДТП збитки. В добровільному порядку відповідач доплатити невідшкодувану суму відмовляється. У звязку з пошкодженням, належного позивачу автомобіля, без якого позивачу важко пересуватись, оскільки є інвалідок 1 групи, останній було заподіяно моральних страждань, які вона оцінює у 5\~000,00 грн. А тому звернулась до суду з відповідним позовом, який просить задоволити. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, передбачених в позові. Представник відповідача у судове засідання з розгляду даної справи не зявився, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. У звязку із неявкою відповідача, який був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, без поважних причин в судове засідання, оскільки про поважність причин неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, то зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ст.280 ЦПК України. Ухвалою судді від 05.09.2017 року відкрито провадження по справі (в редакції ЦПК України до набрання чинності змінами від 03.10.2017 року). У звязку з набрання законної сили Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року та вступом в дію 15.12.2017 року нового Цивільного процесуального кодексу України, суд здійснював розгляд даної справи за правилами ЦПК України від 15.12.2017 року з призначенням справи до розгляду в підготовчому судовому засіданні. Ухвалою суду від 20.06.2018 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Заслухавши пояснення представника позивача, оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові документи, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.265,280-282 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задоволити частково виходячи з наступних підстав. Як вбачається з постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 04.04.2017 року, 17.03.2017 року близько 10 год. 09 хв. на вул. Піскова, 2 у м. Львові, відбулась дорожньо-транспортна пригода, під час якої водій [PERSON], керуючи транспортним засобом марки Renault Duster д.н.з. [NUMBER], не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималась безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснила наїзд на припаркований транспортний засіб марки Chevrolet Aveo д.н.з. [NUMBER], завдавши автомобілю технічних пошкоджень, чим порушила п. 1.5,13.1,13.3 ПДР (а.с.5). Розмір заподіяної позивачу майнової шкоди визначено у висновку №18/17 експерного автотоварознавчого дослідження по заяві [PERSON] від 12.10.2017 року, згідно з даними якого вартість матеріального збитку з технічної точки зору, заподіяного власнику автомобіля [NUMBER], станом на момент ДТП 17.03.2017 року становить 27915,48 грн. (а.с.22-26). З матеріалів справи вбачається, що цивільна відповідальність власника транспортного засобу марки Renault Duster д.н.з. [NUMBER] ([PERSON]В.), який завдав шкоди позивачу, була застрахована у ПАТ "Страхова\~компанія "Універсальна", відповідача по справі. Судом встановлено, що позивач вчасно повідомив страховика про страхову подію, надавши відповідне повідомлення, письмові пояснення від 20.03.2017 року та всі необхідні документи, а також подала заяву про виплату їй страхового відшкодування (а.с.66-70). З урахуванням вказаних документів, а також висновку про ринкову вартість транспортного засобу, аварійного сертифікату, страхового акту №29579/1, розрахунку страхового відшкодування (а.с.79,80,83,84) ПАТ СК Універсальна було виплачено позивачу лише 16\~854,00 грн. страхового відшкодування, що не покриває заподіяні позивачу у ДТП збитки, що становлять 11 061,48 грн. (27915,48 грн. - 16\~854,00 грн.). Відповідно до\~п.\~1\~ст.\~22\~Закону України\~Про обовязкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Відповідно до п. 2 ст. 36 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Згідно з п. 5 ст. 36 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Зважаючи на вищенаведене суд вважає, що оскільки відповідачем не в повній мірі відшкодовано позивачу заподіяну страхувальником [PERSON] шкоду, то суд вважає заявлений позов в частині відшкодування матеріальної шкоди (страхового відшкодування) обґрунтованим та підставним, а відтак такий в цій частині задовольняє. Поряд з цим суд відмовляє в задоволенні вимоги про стягнення моральної шкоди, оскільки така має відшкодовуватись її заподіювачем, в даному випадку водієм [PERSON], з вини якої було спричинено ДТП, в ході якого було пошкоджено автомобіль позивача. У відповідності до положень ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат. Оскільки вимога про стягнення матеріальної шкоди задоволена в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення 1500,00 грн. витрат, здійснених позивачем на оплату експертизи. Так як при зверненні до суду позивач була звільнена від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» (є особою з інвалідністю 1 групи), а при подачі позову до сплати підлягав судовий збір в розмірі 640,00 грн. за вимогу немайнового характеру та 640,00 грн. за вимогу майнового характеру, та з врахуванням того, що вимогу майнового характеру задоволено в повному обсязі, а в задоволенні вимоги немайнового характеру відмовлено, то з відповідача в дохід режави підлягає до стягнення 640,00 грн. судового збору.

Outcome: partial