Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

29.01.2018 року [PERSON] звернувся до Попільнянського районного суду Житомирської області з позовом до ТОВ "Редакція газети "Перемога", в якому зазначив, що з 10.09.2010р. він працював на посаді керівника Комунального підприємства "Редакція газети "Перемога". 17.09.2015р. з ним було переукладено контракт строком на два роки, після завершення якого розпорядженням від 18.09.2017р. №27 голова Попільнянської районної ради продовжив його посадові повноваження в якості виконуючого обов`язки керівника вказаного комунального підприємства. Внаслідок реформування КП "Редакція газети "Перемога" 18.12.2017р. було перетворено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Редакція газети "Перемога" На час вказаного перетворення він перебував на лікарняному, після виходу з якого 28.12.2017р. розпорядженням голови Попільнянської районної ради за №43 від 28.12.2017р. він був звільнений із займаної посади на підставі п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України у зв`язку з перетворенням підприємства та припиненням повноважень посадової особи, а ТОВ "Редакція газети "Перемога" згідно п.2 вказаного розпорядження було доручено провести з ним розрахунок та видати трудову книжку. Проте наказом ТОВ "Редакція газети "Перемога" від 29.12.2017р. за №4 його було "вивільнено від обов`язків редактора" у зв`язку з реорганізацією КП "Редакція газети "Перемога" та запропоновано обійняти вакантну посаду кореспондента, а наказом №5 від 29.12.2017р. - звільнено на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. 2 Позивач вважає формулювання запису про звільнення неправомірним, оскільки на час видання вказаних наказів ТОВ "Редакція газети "Перемога" він вже був звільнений із займаної посади керівника Комунального підприємства "Редакція газети "Перемога" і до штату Товариства з обмеженою відповідальністю "Редакція газети "Перемога" зарахований не був. З врахуванням вказаного, позивач просив суд визнати формулювання причини його звільнення у зв`язку з реорганізацією підприємства "Редакція газети "Перемога" на підставі п.1 ст.40 КЗпП України неправильним та таким, що не відповідає чинному законодавству; змінити формулювання причини його звільнення та вказати причину звільнення в наступній редакції:"Звільнений у зв`язку з припиненням повноважень посадової особи на підставі п.5 ст.41 КЗпП України ", підставою для внесення запису зазначити:"Розпорядження №43 від 28.12.2017р."; стягнути з ТОВ "Редакція газети "Перемога" на його користь вихідну допомогу за мінусом виплаченої відповідачем суми одномісячного середнього заробітку, у розмірі п`ятимісячного середнього заробітку, що складає 63817.25 грн. (т.1 а.с.1-6). В послідуючому позивачем також подано "Заяву про уточнення позовних вимог", в якій він зазначив, що предмет позову щодо визнання формулювання причини його звільнення неправильним та таким, що не відповідає чинному законодавству, а також щодо зміни формулювання причини звільнення він не змінює, однак уточнює виклад своїх позовних вимог. З врахуванням вказаного уточнення позивач просить суд: "1. Визнати незаконним наказ №5 від 29.12.2017р. про формулювання мого звільнення на підставі п.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку із реорганізацією комунального підприємства "Редакція газети "Перемога" і визнати мене звільненим на підставі п.5 ст.41 КЗпП України у зв`язку з припиненням повноважень посадової особи. 2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Редакція газети "Перемога" вихідне допомогу, за мінусом виплаченої Відповідачем суми одномісячного середнього заробітку, у розмірі п`ятимісячного середнього заробітку, що згідно розрахунку складає 63817.25 грн. "(т.1 а.с.98-101). Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити, обгрунтовуючи вказане тим, що 18.12.2917р. Комунальне підприємством "Редакція газети "Перемога" було припинено та зареєстровано Товариство з обмеженою відповідальністю "Редакція газети "Перемога", яке є його правонаступником. Таким чином, станом на час видання головою Попільнянської районної ради розпорядження №43 від 28.12.2017р. вищевказаного комунального підприємства не існувало, а тому, відповідно, повноважень на звільнення працівників ТОВ "Редакція газети "Перемога" та надання вказаному товариству доручень у голови Попільнянської районної ради станом на 28.12.2017р. не було. Оскільки позивач ніколи не обіймав керівних посад в ТОВ "Редакція газети "Перемога", а після закінчення строку контракту був звільнений з посади розпорядженням голови Попільнянської районної ради № 26 від 18.09.2017р. за №26 та розпорядженням вказаного голови за № 27 від 18.09.2017р. був призначений виконуючим обов`язки керівника КП "Редакція газети "Перемога" до призначення керівника сесією ради, тобто строково, тому він не міг бути звільненим по п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України, як того він просить в своїй позовній заяві(т.1 а.с.27-30). Позивач подав відповідь на відзив, в якій вказав, що голова районної ради , приймаючи розпорядження щодо його звільнення не перевищив своїх повноважень, оскільки звільняв його як керівника Комунального підприємства, а не як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю. Позивач вважає також, що, продовжуючи виконувати організаційно-розпорядчі обов`язки з управління підприємством, він залишався посадовою особою аж до завершення реорганізації Комунального підприємства і створення Товариства з обмеженою відповідальністю, а тому, виходячи з Роз`яснень Державної інспекції України з питань праці від 24.07.2014р. повинен був бути звільнений з посади по п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України. 3 Крім того, на думку позивача, відповідачем не доведено проведення скорочення штату працівників, зокрема, і керівника редакції -редактора, оскільки реорганізація Комунального підприємства не супроводжувалась змінами у складі працівників за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професією, а такі зміни відбулись після завершення реорганізації КП і реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю, тобто фактично у зв`язку із створенням нового суб`єкта підприємництва. При цьому ніякого скорочення штату працівників не було і посада керівника (редактора) не скорочувалась, а була лише змінена назва посади з редактора на директора (т.1 а.с.61-65). Ухвалою Попільнянського районного суду Житомирської області від 15.11.2018р. було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду(т.1 а.с.130). Ухвалою Ружинського районного суду Житомирської області від 11.04.2019р. на підставі розпорядження голови Попільнянського районного суду Житомирської області від 03.04.2019р., виданого відповідно до ст.31 ЦПК України, справу прийнято до розгляду (т.2 а.с.13-14). Під час судового розгляду справи позивач відмовився від частини своїх позовних вимог, а саме: від вимоги про визнання його звільненим на підставі п.5 ст.41 КЗпП України у зв`язку з припиненням повноважень посадової особи та стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Редакція газети "Перемога" вихідної допомоги, за мінусом виплаченої Відповідачем суми одномісячного середнього заробітку, у розмірі п`ятимісячного середнього заробітку, що згідно розрахунку складає 63817.25 грн. ( т.2 а.с. 37). Ухвалою суду від 22.05.2019р. вказану відмову від позовних вимог прийнято та провадження в цій частині позову закрито та продовжено розгляд справи в частині позовної вимоги про визнання незаконним наказу(т.2 а.с.38-40). В судовому засіданні позивач та його представник позовну вимогу підтримали, посилаючись на те, що під час звільнення позивача в зв`язку з реорганізацією підприємства [PERSON] про наступне вивільнення з посади не було попереджено за 2 місяці; на його звільнення не було згоди профспілкової організації і він не був ознайомлений з наказом про скорочення посади редактора, яку обіймав. Представник відповідача в судовому засіданні відносно задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Вказав, що позивач, відмовившись під час розгляду справи по суті від своєї основної позовної вимоги щодо зміни формулювання підстави звільнення, фактично намагається змінити підставу та предмет свого позову. Так, позивач, подав позов, в якому не оспорював своє звільнення з посади та не просив поновити його на роботі, а, навпаки, погоджувався з вказаним звільненням, а позов було подано лише про зміну підстави звільнення та визнання в зв`язку з цим наказу про звільнення незаконним та виплати грошової компенсації. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази. встановив наступне. Рішенням 36 сесії V скликання від 17.09.2010р. [PERSON] було призначено керівником Комунального підприємства "Редакція газети "Перемога" - редактором газети "Перемога" та доручено голові районної ради укласти з ним контракт(т.1 а.с.74). Рішенням 33 сесії VІ скликання Попільнянської районної ради Житомирської області від 14.08.2015р. № 556 було вирішено переукласти контракт з [PERSON] керівником Комунального підприємства "Редакція газети "Перемога" - редактором газети "Перемога" строком на 2 роки (т.1 а.с.75). Вказані контракти були укладені [PERSON] та Попільнянською районною радою Житомирської області 17.09.2010р. та 17.09.2015р. (т.1 а.с.76-80, 81-85). Розпорядженням голови Попільнянської районної ради Житомирської області від 18.09.2017р. № 26 [PERSON] було звільнено з посади керівника Комунального підприємства "Редакція газети "Перемога" (редактора) з 16.09.2017р. в зв`язку із закінченням терміну контракту відповідно до п.2 ст.36 КЗпП України, головному бухгалтеру вказаного підприємства доручено провести розрахунок згідно умов контракту(т.1 а.с.72). 4 Розпорядженням голови Попільнянської районної ради Житомирської області від 19.09.2017р. № 27 [PERSON] з 17.09.2017р. було призначено виконуючим обов`язки керівника Комунального підприємства "Редакція газети "Перемога"(редактора) з оплатою праці згідно попередньо діючого контракту, до призначення керівника підприємства на сесії районної ради (т.1 а.с.73). Вказані розпорядження були затвердженні рішенням 19 сесії VІІ скликання Попільнянської районної ради Житомирської області від 03.11.2017р. за № 336(т.1 а.с.86). 18.12.2017р. Комунальне підприємство "Редакція газети "Перемога", засновниками якого були територіальні громади сіл та селищ Полпільнянського району, припинило діяльність, про що до Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань було внесено відповідний запис (т.2 а.с.5-7). Правонаступником вказаного підприємства з 18.12.2017р. є Товариство з обмеженою відповідальністю "Редація газети "Перемога", засновником якого є фізичні особи, про що також було внесено відповідний запис до Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т.2 а.с.8-12). Розпорядженням голови Попільнянської районної ради Житомирської області №43 від 28.12.2017р. у зв`язку з реформуванням Комунального підприємства "Редакція газети "Перемога" шляхом перетворення у Товариство з обмеженою відповідальністю "Редакція газети "Перемога" з 18.12.2017р., обранням засновниками ТОВ "Редакція газети "Перемога" директора товариства, виходом в.о. керівника комунального підприємства "Редакція газети "Перемога" [PERSON] на роботу після перебування на лікарняному було вирішено: -звільнити [PERSON] з посади в.о.керівника Комунального підприємства "Редакція газети "Перемога" (редактора) на підставі п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України у зв`язку з перетворенням підприємства та припиненням повноважень посадової особи з 28.12.2017р.; -Товариству з обмеженою відповідальністю "Редакція газети "Перемога" , як правонаступнику комунального підприємства "Редакція газети "Перемога", провести розрахунок з [PERSON] згідно чинного законодаства( т.1 а.с.11). Вказане розпорядження на сесії Попільнянської районної ради Житомирської області не затверджено. Рішення про його затвердження на 21 сесії VІІ скликання від 16.02.2018р. Попільнянської районної ради Житомирської області не було прийнято, оскільки за таке затвердження проголосував 1 депутат, проти - 0, і 22 депутати утримались (т.1 а.с.35-36). Згідно штатного розпису КП "Редакція газети "Перемога", який вводився в дію з 01.09.2017р. на підставі наказу №08-ОД від 31.08.2017р., в штаті адміністрації вказаного підприємства передбачено лише одну посаду керівника - редактор(т.1 а.с.38). Згідно штатного розпису, який вводився в дію з 20.12.2017р. на підставі наказу №1-ОД від 20.12.2017р., в ТОВ "Редакція газети "Перемога", в штаті адміністрації вказаного товариства передбачено одну посаду керівника - директор (т.1 а.с.37). Наказом Директора ТОВ "Редакція газети "Перемога" від 29.12.2017р. №4 [PERSON] було "вивільнено" від обов`язків редактора та запропоновано вакантну посаду кореспондента (т.1 а.с.10). Наказом директора ТОВ "Редакція газети "Перемога" від 29.12.2017р."5 в зв`язку з реорганізацією КП "Реданкція газети "Перемога" шляхом перетворення у ТОВ "Редакція газети "Перемога" та відмовою [PERSON] від запропонованої посади , [PERSON] було звільнено на підставі п.1 ст.40 КЗпП України (т.1 а.с.9). На підставі вказаного до трудової книжки позивача було внесено запис "Звільнений у зв`язку із реорганізацією підприємства "Редакція газети "перемога" на підставі п.1 ст.40 КЗпПУкравїни" та виплачено вихідну допомогу в розмірі середньомісячного заробітку - 12763.45 грн. (т.1 а.с.15, 33, 34). Як вбачається з позовної заяви [PERSON] , предметом його позову є зміна формулювання причини його звільнення з п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України на п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України та стягнення вихідної допомоги. Відповідно до ч.3 ст.49 ЦПК України позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого судового засідання. Вказаним правом [PERSON] не скористався. 5 А тому, суд розглядає позовну вимогу [PERSON] (яка залишилась після відмови його від інших позовних вимог) про визнання незаконним наказу №5 від 29.12.2017р. про формулювання звільнення позивача на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку із реорганізацією комунального підприємства "Редакція газети "Перемога", виходячи із підстав та предмету поданого ним позову, а саме: позову про зміну формулювання причини звільнення з п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України на п.5 ч.1 ст.41 КЗпПУкраїни та стягнення вихідної допомоги. Дана позовна вимога була зазначена [PERSON] в поданому ним уточненні до позовної заяви про зміну формулювання причин звільнення без зміни предмету позову, про що як зазначалось вище, ним було вказано особисто( т.1 а.с..98). Таким чином, як вбачається з позовної заяви [PERSON] , позовні вимоги про визнання незаконним наказу №5 від 29.12.2017р. про формулювання звільнення позивача на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку з реорганізацією комунального підприємства "Редакція газети "Перемога" та про стягнення з ТОВ "Редакція газети "Перемога" на користь позивача вихідної допомоги були похідними від основної позовної вимоги щодо зміни формулювання причини його звільнення з п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України на п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України, оскільки їх задоволення залежало від задоволення вказаної основної вимоги. А тому, оскільки позивач під час судового розгляду справи відмовився від основної позовної вимоги щодо зміни формулювання підстави звільнення на п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України у зв`язку з припиненням повноважень посадової особи, тому підстав для задоволення похідної вимоги по даному позову щодо визнання незаконним наказу №5 від 29.12.2017р. про формулювання звільнення позивача на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку з реорганізацією комунального підприємства "Редакція газети "Перемога" немає, і, відповідно, з вказаних підстав в задоволенні позову суд відмовляє. Крім того, суд враховує, що як зазначалось вище, на час реорганізації КП "Редакція газети "Перемога" позивач був виконуючим обов`язки керівника Комунального підприємства "Редакція газети "Перемога"(редактора) з оплатою праці згідно попередньо діючого контракту, до призначення керівника підприємства на сесії районної ради (т.1 а.с.73). Порядок оформлення та оплати праці тимчасового замісництва регулюється роз`ясненням Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 29 грудня 1965 року № 30/39 "Про порядок оплати тимчасового заступництва", затвердженим постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 29 грудня 1965 року № 820/39 (зі змінами та доповненнями, внесеними від 11 грудня 1986 року № 521/30-18). Ці нормативні акти законодавства СРСР є чинними на території України відповідно до постанови Верховної Ради України від 12 вересня 1991 року № 1545-ХІІ "Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства СРСР". В абзаці першому пункту 2 вказаного Роз`яснення йдеться про те, що призначення працівника виконувачем обов`язків за вакантною посадою не допускається. Таке можливо лише за посадою, призначення на яку здійснюється вищим органом управління. Відповідно до п.2 Роз`яснення у разі незатвердження тимчасово виконуючого обов`язки на посаді на постійній основі особі повинна бути надана інша робота у того ж роботодавця з урахуванням його кваліфікації. У разі відсутності іншої роботи або у випадку відмови працівника від запропонованої роботи, по закінченню терміну тимчасового виконання обов`язків такий працівник звільняється згідно з трудовим законодавством. Таким чином , судом встановлено, що з позивачем була укладено строковий трудовий договір з обмеженням строком дії - до настання певної події - обрання керівника ТОВ "Редакція газети "Перемога" - правонаступника КП "Редакція газети "Перемога". Як вбачається, вищий орган управління ТОВ "Редакція газети "Перемога" не затвердив Виконуючого обов`язки керівника [PERSON] на посаді директора вказаного підприємства, а тому він підлягав звільненню з дотриманням певних умов. 6 Так, якщо працівника, призначеного в.о. керівника не з-поміж працівників підприємства, не затверджено на посаду, йому необхідно запропонувати іншу роботу з урахуванням кваліфікації та досвіду роботи. За відсутності відповідної роботи або при відмові від пропозиції, він звільняється з роботи з підстав, передбачених законодавством. Найбільш придатним обґрунтуванням звільнення при цьому є п. 2 ч.1 ст. 36 КЗпП України, оскільки працівник приймається на роботу тимчасово виконуючим обов`язки за відповідною посадою до вирішення питання про обрання на посаду керівника. Що і було здійснено в даному випадку: [PERSON] , який був призначений в.о.керівника КП "Редакція газети "Перемога" з 17.09.2017р. не з поміж працівників вказаного підприємства (оскільки на час призначення він вже був звільнений з 16.09.2017р. в зв`язку із закінченням терміну контракту згідно з розпорядженням голови Попільнянської райради №26 від 18.09.2017р.), було запропоновано посаду кореспондента (т.1 а.с.72, 73).. Оскільки [PERSON] відмовився від запропонованої роботи, тому він підлягав звільненню по п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України - в зв`язку із закінченням дії строкового трудового договору. Та обставина, що в наказі №5 від 29.12.2017р. вказано інше формулювання підстави звільнення - не п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України, а п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України не є підставою для задоволення позову , оскільки наказ №5 від 29.12.2017р. [PERSON] оскаржував , посилаючись на необхідність зміни формулювання підстави звільнення з п.1 ч.1 ст.40 на п.5 ч.1 ст.40 КЗпП України, а не на зміну формулювання звільнення на п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України. Крім того, суд враховує, що звільнення позивача по п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України , а не по п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України, не порушує його прав, а , навпаки, є більш сприятливим для нього, враховуючи положення законодавства про компенсації працівникам, вивільненим по п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, яких [PERSON] був би позбавлений у випадку звільнення по п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України. Суд вважає необгрунтованими посилання представника позивача на необхідність задоволення позову щодо визнання наказу незаконним з тих підстав. що відповідачем при звільненні [PERSON] з роботи не було дотримано вимог ст.ст.43, 49-2 КЗпП України , а також, що у відповідача на час звільнення позивача не було змін в організації виробництва та праці, а саме: скорочення чисельності або штату працівників, з наступних підстав. Так, [PERSON] , звертаючись до суду з вищевказаним позовом, просив визнати незаконним наказ №5 від 29.12.2017р. не з підстав неправомірності свого звільнення з посади, наслідком задоволення такого позову стало б поновлення його на роботі, а з підстав неправильності зазначеного у вказаному наказі формулювання підстави звільнення, наслідком задоволення такого позову є зміна підстави формулювання звільнення з роботи. При цьому, як зазначалось вище, предмету свого позову у встановленому порядку позивач не змінював. Крім того він не був позабавлений права звернутись до суду з іншим позовом про визнання незаконним свого звільнення з тих підстав, які вказує його представник в судовому засіданні, та поновлення на роботі, однак вказаним правом [PERSON] не скористався. Як вбачається з вимог ч.1 ст.13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, та в межах заявлених нею вимог, а тому вихід за межі позовних вимог є порушенням принципу диспозитивності. З вищевказаних підстав в задоволенні позовних вимог суд відмовляє повністю.

Outcome: dismissed