Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

Позивачі звернулися з позовом в якому вказали, що 16 грудня 2017 р. приблизно о б год. 40 хв. обвинувачений [PERSON] , керуючи автобусом «Mercedes-Benz», реєстраційний номер [NUMBER] , виконуючи пасажирські перевезення за маршрутом № 43, рухався на дозволяючий зелений сигнал світлофора по проїзній частині вул. Новокузнецької в м. Запоріжжі в напрямку вул. Нагиибіди. В цей час на перехресті вулиць Новокузнецька та Водограпна на забороняючий червоний сигнал світлофора проїзну частину перетинала пішохід [PERSON] . Обвинувачений [PERSON] , маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити пішохода [PERSON] та технічну можливість уникнути наїзду на неї, в порушення вимог п.12.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 р., негайно не вжив заходів для зменшення швидкості руху автомобіля аж до зупинки транспортного засобу. Внаслідок цього обвинувачений, керуючи вказаним автомобілем, скоїв наїзд на потерпілу [PERSON] , якій спричинена сполучена тупа травма голови, тулуба та кінцівок, яка супроводжувалась переломами склепіння та основи черепу, крововиливами під оболонки головного мозку, забоєм головного мозку, переломами правої ключиці, правої лопатки, множинними переломами ребер справа, забоєм легенів, нирок, закритими переломами кісток обох передпліч, в результаті чого потерпіла того ж дня в лікарні померла. Керуючи транспортним засобом та порушивши правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілої, [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України. Згідно висновку судово-медичної експертизи смерть потерпілої [PERSON] настала від сполученої тупа травми голови, тулуба та кінцівок, яка супроводжувалась переломами склепіння та основи черепу, крововиливами під оболонки головного мозку, забоєм головного мозку, переломами правої ключиці, правої лопатки, множинними переломами ребер справа, забоєм легенів, нирок, закритими переломами кісток обох передпліч. За висновком інженерно-транспортної експертизи в даній дорожній обстановці водій [PERSON] повинен був діяти у відповідності до вимог п.12.3. Правил дорожнього руху; його дії не відповідали вимогам п.12.3. Правил дорожнього руху; він мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода [PERSON] шляхом своєчасного застосування заходів гальмування. Вироком Комунареького районного суду м. Запоріжжя від 26.11.2018 р. у справі ЄУН 333/1454/18 пр. 1-кп/333/328/18 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком\~на 3\~роки. Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 27.06.2019 р. вирок змінено: у відповідності до ст. 75 КК України звільнено від відбування основного покарання [PERSON] \~з випробуванням\~на строк\~3\~роки; покладено на [PERSON] обов`язки відповідно до п.1, 2 ч І ст. 76 КК України , а саме: періодично з з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Як вбачається з вироку суду від 26.11.2018 р., завдання тілесних ушкоджень [PERSON] та її смерть є прямим причинним наслідком дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 16.12.2017р. Під час досудового розслідування та при розгляді справи в суді цивільний позов про стягнення майнової та моральної шкоди не було заявлено. [PERSON] приходиться рідною матір`ю позивачів. Внаслідок вчиненого засудженим [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч 2 КК України, позивачам було заподіяно моральну шкоду. Збитки полягають у понесених витратах на лікування матері, а також на її поховання після смерті, на поминальні обіди, на облаштування могили та інші. Загальні витрати склали близько 50 тис. грн. На відшкодування витрат на лікування та поховання [PERSON] [PERSON] сплатив 22 тис. грн під час досудового розслідування та під час судового розгляду. Завдана водієм [PERSON] моральна шкода полягає у перенесеному позивачами страху за життя їх матері, який переслідував їх під час знаходження матері в комі в реанімації лікарні, а також полягає у стражданнях та переживаннях, викликаних смертю найріднішої для них людини.. Через трагічну смерть матері вони зазнали та продовжують зазнавати значних та тривалих за часом страждань і переживань, що підриває їх здоров`я, травмує психіку. викликало у нас спочатку стрес, а надалі депресивний стан, розпач, порушило спокій та душевну рівновагу, позбавило впевненості у майбутньому. Передчасна та трагічна смерть матері стала нестерпно важким тягарем на все життя, порушила їх нормальні життєві зв`язки з оточуючими людьми через неможливість продовження активного сімейного та громадського життя. Завдану кожному [PERSON] моральну шкоду оцінюють у 60 000.00 грн, що є співмірним із завданими нам душевними і фізичними стражданнями та переживаннями. Автобус «Mercedes-Benz 312 DПЕ», реєстраційний номер [NUMBER] . належить на праві власності фізичній особі [PERSON] згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого ВРЕР № З УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області. [PERSON] є засновником ТОВ „Запоріжтрансавто", ЄДРПОУ 37526683, про що є відповідні відомості в ЄДРПОУ. За довіреністю від 22.12.2015 р. та договором доручення [PERSON] передав у користування ТОВ „Запоріжтрансавто" автобус «Mercedes-Benz 312 DПЕ», реєстраційний номер [NUMBER] , на строк 3 роки. 13.11.2017 р. ТОВ „Запоріжтрансавто" застрахувало цивільно-правову відповідальність за участю автобусу «Mercedes-Benz 312 DПЕ», реєстраційний номер [NUMBER] , у ПрАТ „Оранта-Січ" на 1 рік. ТОВ „Запоріжтрансавто" 24.05.2013 р. уклало з виконавчим комітетом Запорізької міської ради договір № 18 надання послуг з перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, зокрема, по маршруту № 43 з кількістю автобусів 12 одиниць, строком до 22.06.2017р. ТОВ „Юністар-Авто" 26.05.2017 р. уклало з виконавчим комітетом Запорізької міської ради договір № 79 надання послуг з перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, зокрема, по маршруту № 43 з кількістю автобусів 5 одиниць, строком до 21.06.2022 р. Згідно наказу № 97-к від 24.11.2017 р. про прийняття на роботу [PERSON] прийнятий на роботу з 25.11.2017 р. водієм в ТОВ „Юністар-Авто". 16.12.2017 р. о 6 год 15 хвилин [PERSON] на підставі подорожнього листа № 281161, виданого ТОВ „Юністар-Авто", виїхав на автобусі «Mercedes-Benz 312 DПЕ»,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~на маршрут\~№ 43\~для перевезення\~пасажирів, та приблизно о 6 год. 40 хв. вчинив вищевказане кримінальне правопорушення, внаслідок якого загинула наша матір [PERSON] . Підтверджують викладене документи: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , видане ВРЕР № З УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області, поліс № [NUMBER] обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 13.11.2017 р., договір № 18 надання послуг з перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування від 24.05.2013 р., договір № 79 надання послуг з перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування від 26.05.2017 р., наказ № 97-к від 24.11.2017 р. про прийняття на роботу [PERSON] до ТОВ „Юністар-Авто", подорожній лист № 281161 від 16.12.2017 р. ТОВ „Юністар-Авто". Системний аналіз зазначених норм права та перелічених доказів свідчить що заподіяну нам моральну шкоду належить стягнути солідарно з наступних осіб: з ТОВ ,, Юністар-Авто ", з ТОВ „ Запоріжтрансавто " та з [PERSON] . Добровільно відповідачі не бажають відшкодовувати моральну шкоду у зв`язку з чим позивачі звертаються до суду. Позивачі та їх представник наполягали на задоволенні позову з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача ТОВ «Юністар -Авто» просив відмовити в задоволенні позовних вимог оскільки ТОВ «Юністар -Авто» є неналежним відповідачем. Відповідач [PERSON] та його представник заперечували проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що підчас розгляду кримінальної справи відповідачем було сплачено 22 тис грн.. яких на його думку достатньо для відшкодування заподіяної шкоди. Вивчивши матеріали справи, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено: 16 грудня 2017 р. приблизно о б год. 40 хв. обвинувачений [PERSON] , керуючи автобусом «Mercedes-Benz», реєстраційний номер [NUMBER] , виконуючи пасажирські перевезення за маршрутом № 43, рухався на дозволяючий зелений сигнал світлофора по проїзній частині вул. Новокузнецької в м. Запоріжжі в напрямку вул. Нагиибіди. В цей\~час на\~перехресті вулиць\~Новокузнецька та\~Водограпна на\~забороняючий червоний\~сигнал світлофора\~проїзну частину\~перетинала пішохід\~ [PERSON] . Обвинувачений [PERSON] , маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити пішохода [PERSON] та технічну можливість уникнути наїзду на неї, в порушення вимог п.12.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 р., негайно не вжив заходів для зменшення швидкості руху автомобіля аж до зупинки транспортного засобу. Внаслідок цього обвинувачений, керуючи вказаним автомобілем, скоїв наїзд на потерпілу [PERSON] , якій спричинена сполучена тупа травма голови, тулуба та кінцівок, яка супроводжувалась переломами склепіння та основи черепу, крововиливами під оболонки головного мозку, забоєм головного мозку, переломами правої ключиці, правої лопатки, множинними переломами ребер справа, забоєм легенів, нирок, закритими переломами кісток обох передпліч, в результаті чого потерпіла того ж дня в лікарні померла. Керуючи транспортним засобом та порушивши правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілої, [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України. Згідно висновку судово-медичної експертизи смерть потерпілої [PERSON] настала від сполученої тупа травми голови, тулуба та кінцівок, яка супроводжувалась переломами склепіння та основи черепу, крововиливами під оболонки головного мозку, забоєм головного мозку, переломами правої ключиці, правої лопатки, множинними переломами ребер справа, забоєм легенів, нирок, закритими переломами кісток обох передпліч. За висновком інженерно-транспортної експертизи в даній дорожній обстановці водій [PERSON] повинен був діяти у відповідності до вимог п.12.3. Правил дорожнього руху; його дії не відповідали вимогам п.12.3. Правил дорожнього руху; він мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода [PERSON] шляхом своєчасного застосування заходів гальмування. Вироком Комунареького районного суду м. Запоріжжя від 26.11.2018 р. у справі ЄУН 333/1454/18 пр. 1-кп/333/328/18 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком\~на 3\~роки. Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 27.06.2019 р. вирок змінено: у відповідності до ст. 75 КК України звільнено від відбування основного покарання [PERSON] \~з випробуванням\~на строк\~3\~роки; покладено на [PERSON] обов`язки відповідно до п.1, 2 ч І ст. 76 КК України , а саме: періодично з з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Як вбачається з вироку суду від 26.11.2018 р., завдання тілесних ушкоджень [PERSON] та її смерть є прямим причинним наслідком дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 16.12.2017р. [PERSON] приходиться рідною матір`ю позивачів. Внаслідок вчиненого засудженим [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч 2 КК України, позивачам було заподіяно моральну шкоду. Завдана водієм [PERSON] моральна шкода полягає у перенесеному позивачами страху за життя їх матері, який переслідував їх під час знаходження матері в комі в реанімації лікарні, а також полягає у стражданнях та переживаннях, викликаних смертю найріднішої для них людини.. Через трагічну смерть матері вони зазнали та продовжують зазнавати значних та тривалих за часом страждань і переживань, що підриває їх здоров`я, травмує психіку. викликало у нас спочатку стрес, а надалі депресивний стан, розпач, порушило спокій та душевну рівновагу, позбавило впевненості у майбутньому. Передчасна та трагічна смерть матері стала нестерпно важким тягарем на все життя, порушила їх нормальні життєві зв`язки з оточуючими людьми через неможливість продовження активного сімейного та громадського життя. Завдану кожному [PERSON] моральну шкоду оцінюють у 60 000.00 грн, що є співмірним із завданими нам душевними і фізичними стражданнями та переживаннями. Автобус «Mercedes-Benz 312 DПЕ», реєстраційний номер [NUMBER] . належить на праві власності фізичній особі [PERSON] згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого ВРЕР № З УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області. [PERSON] є засновником ТОВ „Запоріжтрансавто", ЄДРПОУ 37526683, про що є відповідні відомості в ЄДРПОУ. За довіреністю від 22.12.2015 р. та договором доручення [PERSON] передав у користування ТОВ „Запоріжтрансавто" автобус «Mercedes-Benz 312 DПЕ», реєстраційний номер [NUMBER] , на строк 3 роки. 13.11.2017 р. ТОВ „Запоріжтрансавто" застрахувало цивільно-правову відповідальність за участю автобусу «Mercedes-Benz 312 DПЕ», реєстраційний номер [NUMBER] , у ПрАТ „Оранта-Січ" на 1 рік. ТОВ „Запоріжтрансавто" 24.05.2013 р. уклало з виконавчим комітетом Запорізької міської ради договір № 18 надання послуг з перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, зокрема, по маршруту № 43 з кількістю автобусів 12 одиниць, строком до 22.06.2017р. ТОВ „Юністар-Авто" 26.05.2017 р. уклало з виконавчим комітетом Запорізької міської ради договір № 79 надання послуг з перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, зокрема, по маршруту № 43 з кількістю автобусів 5 одиниць, строком до 21.06.2022 р. Згідно наказу № 97-к від 24.11.2017 р. про прийняття на роботу [PERSON] прийнятий на роботу з 25.11.2017 р. водієм в ТОВ „Юністар-Авто". 16.12.2017 р. о 6 год 15 хвилин [PERSON] на підставі подорожнього листа № 281161, виданого ТОВ „Юністар-Авто", виїхав на автобусі «Mercedes-Benz 312 DПЕ»,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~на маршрут\~№ 43\~для перевезення\~пасажирів, та приблизно о 6 год. 40 хв. вчинив вищевказане кримінальне правопорушення, внаслідок якого загинула наша матір [PERSON] . Підтверджують викладене документи: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , видане ВРЕР № З УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області, поліс № [NUMBER] обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 13.11.2017 р., договір № 18 надання послуг з перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування від 24.05.2013 р., договір № 79 надання послуг з перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування від 26.05.2017 р., наказ № 97-к від 24.11.2017 р. про прийняття на роботу [PERSON] до ТОВ „Юністар-Авто", подорожній лист № 281161 від 16.12.2017 р. ТОВ „Юністар-Авто". Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки (діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів), відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Аналізуючи норми права та перелічені докази суд приходить до висновку, що заподіяну нам моральну шкоду належить стягнути солідарно з наступних осіб: з ТОВ ,, Юністар-Авто " оскільки [PERSON] працюючи в даному товаристві здійснював перевезення пасажирів за маршрутом 43 у м. Запоріжжя, з ТОВ „ Запоріжтрансавто " оскільки автомобіль на якому вчинено ДТП перебував в користуванні у даного товариства та з [PERSON] , як безпосереднього винуватця ДТП. П. 3 частини 2 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому й числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна. У п. п. 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями) роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок\~моральних чи\~фізичних страждань,\~або інших\~негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Позивачі втратили рідну матір тому оцінити або переоцінити моральні страждання які відчували при смерті матері позивачі є неможливим. У зв`язку з чим суд враховуючи вище викладене виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вважає, що достатня сума моральної шкоди, яка може бути стягнута повинна складати 50000, 00 грн. кожному із позивачів з застосуванням ч. 1 ст. 1190 ЦПК України про солідарну відповідальність відповідачів. Посилання відповідача [PERSON] про те, що сплата ним під час розгляду кримінальної справи 22 тис. гривень в рахунок моральної шкоди не знайшла своє підтвердження оскільки надані документи про сплату зазначеної суми жодним чином не свідчать про погашення саме моральної шкоди. Доводи представника відповідача ТОВ ,, Юністар-Авто " про те, що вони є неналежними відповідачами є необґрунтованими, оскільки постановою Верховного Суду від 24.03.2020 року встановлено, що [PERSON] знаходився у трудових відносинах з ТОВ «Юністар-Авто» та виконував пасажирські перевезення за маршрутом № 43 в м. Запоріжжя. Згідно вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Вказана позиція наведена у Постанові Верховного суду від 20.02.2020 у справі № 554/608/19. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: partial