Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

у своїй позовній заяві [PERSON],просить суд, ухвалити рішення, яким скасувати рішення Брошнів-Осадської селищної ради від 27.09.2000 року, в частині вилучення з користування [PERSON] частини земельної ділянки площею 0,007 га по вул.Ґонти в смт.Брошнів-Осада, Рожнятівський район; рішення Брошнів-Осадської селищної ради від 20.04.2007 року №70-5/2007, в частині затвердження схеми розподілу земельної ділянки площею 0,6218 по [ADDRESS] та незаконного зменшення розміру земельної ділянки [PERSON] до 0,1126 га.; рішення Брошнів-Осадської селищної ради від 20.04.2007 року №68-5/2007, в частині надання у приватну власність [PERSON]земельної ділянки площею 0,0706 га для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS]; Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0706 га для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] від 19 червня 2009 року, на підставі якого [PERSON]стала власником вказаної земельної ділянки. Свої вимоги [PERSON]обгрунтувала тим,що її брат, [PERSON], був власником квартири [ADDRESS]. 11 квітня 2000 року на підставі рішення Брошнів-Осадської селищної ради "Про розгляд заяв громадян, відношень організацій" за [PERSON] закріплено в постійне користування земельну ділянку загальною площею 0,1358 га по [ADDRESS] та надано дозвіл на її приватизацію. 20 квітня 2007 року Брошнів-Осадська селищна рада прийняла рішення №70-5/2007, яким незаконно зменшила розмір земельної ділянки [PERSON] до 0,1126 га без вилучення іншої її частини. Після смерті [PERSON] її брат - [PERSON], звернувся до селищної ради з проханням надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1358 га по [ADDRESS]. Про те, 10 березня 2011 року селищна рада прийняла рішення №4-4/2011, яким заяву [PERSON] на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1358 га по [ADDRESS] залишила на довивчення в зв'язку з відсутністю тахеометричної зйомки земельної ділянки. 27 вересня 2000 року селищна рада прийняла рішення, яким вилучила за згодою у [PERSON] земельну ділянку в розмірі 0,007 га на вул.І.Гонти. Дане рішення селищна рада прийняла на основі заяви [PERSON] від 26 вересня 2000 року. У вказаній заяві [PERSON] дала згоду на вилучення у неї частину земельної ділянки в розмірі 0,007 га з присадиби біля будинку на вул.І.Ґонти. Про те, 20.04.2007 року, Брошнів-Осадська селищна рада прийняла рішення № 68-/2007,яким передала у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,0706 га для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] На підставі вказаного рішення [PERSON] 19 червня 2009 року отримала державний акт на право власності на земельну ділянку. Позивачка вважає оскаржувані документи незаконними, оскільки земельною ділянкою, яку отримала у власність [PERSON], до грудня 2006 року користувалась померла [PERSON] Крім того, [PERSON] погодилась на вилучення земельної ділянки в розмірі 0,007 га на вул.І.Ґонти, а селищна рада незаконно передала у власність [PERSON] земельну ділянку 0,0706 га. Також, [PERSON] не погоджував межі земельної ділянки, яку [PERSON] отримала у власність. Такі дії [PERSON] є грубим порушенням прав землекористувачів та вимог Земельного кодексу України. У судовому засіданні позивачка [PERSON]та її представник [PERSON]позовні вимоги підтримали з викладених у заяві підстав та вважають оскаржувані рішення незаконними з наступних підстав. [PERSON]рішенням від 11.04.2000 року передано в користування 0.1358 га,а після затвердження схеми розподілу земельної ділянки в її,а відтак і в користуванні її,[PERSON],залишилося 0.1126 га. Передача ділянки [PERSON]відбулася без згоди [PERSON],як жителя будинку [NUMBER]. Земельна ділянка площею 0,0706 га для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] перебувала у користуванні [PERSON],а прийнявши оскаржувані рішення та державний акт,селищна рада незаконно,без згоди [PERSON] вилучила землю в останньої.Разом з тим [PERSON] не заперечує,що земельна ділянка,яка передана у власність [PERSON]не є суміжною із ділянкою [PERSON] У судовому засіданні 19.09.2014 року представник відповідача Брошнів-Осадської селищної ради - [PERSON] позов не визнала та суду пояснила, що всі рішення селищною радою приймалися відповідно до вимог чинного законодавства, а тому всі оскаржувані рішення,як і Державний акт є законними. Просила відмовити у задоволенні позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак направив до суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги не визнає, просить відмовити у задоволенні позову, а справу розглянути у його відсутності. Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав та суду пояснив,що позивачка не має жодного відношення до земельної ділянки,яка передана у власність [PERSON], а тому вважає позов безпідставним. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що відповідачка [PERSON] є дочкою [PERSON], і нарівні з мамою користувалась спірною земельною ділянкою. Також свідок пригадує, що вона підписувала акт погодження меж відповідачці, а також цей акт підписували й інші жителі будинку [ADDRESS] Суд не приймає до уваги пояснення свідка [PERSON] так як вони не мають жодного доказового значення для спарви. Суд заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного. За змістом ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з"ясуванню обставин справи, сприяє здійсненню прав сторін. Згідно ст.57 ЦПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко-і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У відповідності до ст.21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. У відповідності до ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Згідно ст.158 ЗК України, земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. Сторони підтвердили суду, що інших доказів на підтвердження чи заперечення позову, крім тих що є в матеріалах даної справи не існує. Копією рішенням від 11.04.2000 року підтверджено,що Брошнів-Осадська селищна рада закріпила в постійне користування [PERSON]земельну ділянку розміром 0.1358 га (а.с.6),однак позивачкою не надано суду доказів про те,що вказане рішення реалізоване шляхом отримання [PERSON]правовстановлюючого документу,тобто [PERSON]не підтвердила,що [PERSON]набула права власності чи права користування цією ділянкою. Витягом з рішення Брошнів-Осадської селищної ради від 20.04.2007 року підтверджено,що селищна рада затвердила схему розподілу земельної ділянки площею 0.6218 га по [ADDRESS] після затвердження якої в користуванні [PERSON]залишено 0.1126 га,а в користуванні [PERSON] 0.0706 га (а.с.7,69). Після затвердження даної схеми [PERSON],також не реалізувала свого права на отримання документа,який би підтверджував право власності чи користування на ділянку розміром 0.1126 га. Копією витягу з рішення від 20.04.2007 року підтверджено,що Брошнів-Осадська селищна рада передала у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,0706 га для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] (а.с.8). 19 червня 2009 року [PERSON] на підставі рішення від 20.04.2007 року видано Державний акт на право власності на вказану вище земельну ділянку(а.с.60, 137). Копією договру купівлі продажу земельної ділянки від 21.08.2012 року/а.с.136/ підтверджено, що власником спіної земельної ділянки на даний час є [PERSON] З геодезичної горизонтальної зйомки земельної ділянки, що по [ADDRESS] вбачається, що ділянка,якою користується позивачка та ділянка,яка була передана у власність [PERSON]не є суміжними ділянками (а.с.80), а тому твердження [PERSON]про те,що передача ділянки у власність [PERSON]відбулася без згоди [PERSON], як жителя будинку [NUMBER] і це є порушенням чинного законодавства, не є обґрунтованим.Не підтверджено позивачкою і те,що земельна ділянка вилучена у [PERSON]без її згоди,оскільки вилучення такої ділянки може відбуватися за рішенням ради на підставі згоди на це власника або землекористувача, однак після отримання останніми правовстановлюючих документів на ділянку, а в разі відсутності їхньої згоди - за рішенням суду. Оцінюючи листи прокуратури Івано-Франківської області від 09.2011 року №05/3-2979-11, прокуратури Рожнятівського району Івано-Франківської області від 07.05.2012 року №84-933 та довідку Брошнів-Осадської селищної ради від 28.04.2008 року суд вважає, що вони для вирішення даного спору не мають правового значення, так як підставою для виготовлення та одержання державного акту на право приватної власності на земельну ділянку є не вищезгадана довідка, а рішення Брошнів-Осадської селищної ради від 20.04.2007 року. З цього приводу представник відповідача Брошнів-Осадської селищної ради - [PERSON] в судовому засіданні 19.09.2014 року пояснила, що зазначена довідка не стосується спірної земельної ділянки. Дану обставину підтвердив і представник відповідачки [PERSON] - [PERSON], який вказав, що спірна земельна ділянка була передана відповідачці рішенням Брошнів-Осадської селищної ради 14.07.2006 року для ведення особистого селянського господарства. В судовому засідання встановлено, що відповідачка [PERSON] на момент прийняття Брошнів-Осадською селищною радою оскаржуваних рішень була належним землекористувачем спірної земельної ділянки. Зазначену обставину підтвердила свідок [PERSON], жительки [ADDRESS] яка вказала, що відповідачка не тільки була дочкою [PERSON], жила до певного часу у квартирі матері, а й на законних підставах користувалась спірною земельною ділянкою та допомагала матері її обробляти. Оскільки [PERSON] не набула права користування чи права власності на спірну ділянку, рішення відповідача щодо цією землі прийняті в межах його повноважень, тобто відповідно до ст.83 ЗК України. Аналізуючи вищенаведеніписьмові докази, пояснення сторін та свідків суд вважає, що позивачкою не доведено її право на спірну земельну ділянку,не доказано,що оспорювані рішення та Державний акт порушують її права, а тому її позовні вимоги є безпідставними. На підставі ст.ст.78, 79, 81, 90, 125, 152, 153, 158 ЗК України,

Outcome: dismissed