Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

10.06.2021 року до суду надійшла позовна заява Концерну «Міські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. В обґрунтування позову зазначено, що 01.11.2009 року між Концерном «Міські теплові мережі», в особі Філії Концерну «МТМ» Вознесенівського району з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони було укладено Договір №203327 купівлі продажу теплової енергії в гарячій воді, надання послуг централізованого постачання гарячої води, за умовами якого, позивач відпускає теплову енергію нежитловому приміщенню, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . Позивач свої зобов`язання виконав у повному обсязі та у період з лютого 2019 року по квітень 2021 року відпустив вказаному нежитловому приміщенню теплову енергію на загальну суму 44 516,22 грн. Відповідачем лише частково сплачено суму боргу у розмірі 32 481,76 грн. У зв`язку із неналежним виконанням умов договору по оплаті за отримані послуги, позивач просить стягнути з відповідача суму боргу за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 12 034,46 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270 грн. А також просить повернути на користь позивача надмірно сплачену суму судового збору у розмірі 1 934,00 гривень. Ухвалою суду від 04.08.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву 15 днів з дня вручення ухвали. 04.11.2021 року розгляд цивільної справи за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води призначено у відкрите судове засіданні на 25 листопада 2021 року із повідомленням учасників справи. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій останній зазначив, що позов підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач неодноразово повідомлявся судом про дату, час і місце судового розгляду справи в установленому законом порядку шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України", проте тричі в судові засідання призначені на 09.09.2021, 04.11.2021, та 25.11.2021 року не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність та відзиву на позов не подав. Згідно з ч.11 ст.128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Таким чином, відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з чим, на підставі ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Грибановою О.В., від 29.10.2009, зареєстрованого в реєстрі за №2438, [PERSON] на праві приватної власності належить 13/50 частин вбудованого приміщення літ. А-5, яке розташовано за адресою: [ADDRESS] . Також, відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, [PERSON] на праві приватної власності належить нежиле приміщення, І цокольного поверху літ. А-5, яке розташовано за адресою: [ADDRESS] на підставі договору про поділ спільного майна подружжя, колишнього подружжя, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кириченко К.В. від 17.12.2019, зареєстрованого в реєстрі за №924. 01.11.2009 року між Концерном «Міські теплові мережі», в особі директора Філії Концерну «МТМ» Орджонікідзевського району Позднюка Ю.І. та [PERSON] , укладено договір №203327 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді. Згідно додатку №1 до Договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, надання послуг централізованого постачання гарячої води, Теплопостачальна організація відпускає теплову енергію нежитловому приміщенню, яке розташовано за адресою: [ADDRESS] . Згідно з п.6.2. Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Відповідно до п.6.3. Договору підставою для розрахунків Споживача з теплопостачальною організацією є рахунок та акт приймання-передачі. Відповідно до п.6.4. Договору споживач зобов`язаний до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок Теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплові енергію. Згідно з п.6.7 Договору споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від Теплопостачальної організації документи за розрахунковий період: рахунок фактуру, акт приймання-передачі теплової енергії, податкову накладну (платникам ПДВ). За умовами Договору, Споживач, отриманий акт приймання-передачі теплової енергії повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу Теплопостачальної організації на протязі п`яти днів з дати отримання. Відповідно до п.6.7.2 Договору в разі неотримання акту приймання-передачі, або обґрунтованих заперечень в його підписанні, у термін встановлений п.6.7.1 Договору, акт підписується Теплопостачальною організацією з позначенням про відмову у підписанні його Споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому період. За період з лютого 2019 року по квітень 2021 року Концерн «МТМ» відпустив вказаному нежитловому приміщенню теплову енергію на загальну суму 44 516,22 грн., з яких відповідачем сплачено суму боргу у розмірі 32 481,76 грн., що підтверджується актами приймання-передачі та розрахунками наявними в матеріалах справи. Заборгованість відповідача перед Теплопостачальною організацією по оплаті за відпущену теплову енергію з урахуванням сплачених сум складає 12 034 грн. 46 грн., що підтверджується розрахунком, наданим позивачем. Відповідачем вказаний розрахунок не спростовано, доказів щодо погашення заборгованості не надано. Надані позивачем докази про наявність заборгованості по отриманим послугам у зазначеному розмірі суд вважає належними, допустимими та, оцінюючи їх у сукупності, вважає достатніми для підтвердження аргументів, викладених у позові. Відповідно до ст.24 Закону України «Про теплопостачання» одним з обов`язків споживача є додержання вимог договору та нормативно-правових актів. Відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 за № 630 споживач зобов`язаний дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору, вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих правил. Згідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем. Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Стаття 559 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води відповідачем не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було здійснено заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у розмірі 12 034 грн. 46 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з вказаним позовом Концерн «МТМ» сплатив судовий збір у розмірі 4 204 ,00 грн. відповідно до платіжних доручень № 9858 від 22.09.2020 року та №9912 від 22.09.2020 року. Згідно з п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи ціну позову, що складає 12 034,46 грн., позивачу необхідно було сплатити судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2 270,00 грн. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається у разі, зокрема, внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми. На підставі вищевикладеного суд задовольняє вимогу Концерну «МТМ» та повертає надлишково сплачену суму судового збору в розмірі 1 934,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved