Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-21 00:00:00

ТОВ "Кредитні ініціативи" звернулося до суду позовом до відповідача [PERSON] про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми та інфляційних витрат. У обґрунтування позову позивач посилається на те, що 24.04.2008 року між ТОВ «ПростоФінанс» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №05005309451, відповідно до якого, відповідачеву було надано кредитні кошти у сумі 126 000 (сто двадцять шість тисяч) грн. 00 коп. з кінцевим терміном погашення в термін до 10.04.2015 року. Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором Кредитор виконав своєчасно і повністю, надавши Відповідачу обумовлену в Кредитному договорі суму грошових коштів. Відповідач належним чином зобов`язання за договором не виконала у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області №2-2195/11 від 10.11.2021 року було стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором №05005309451 від 24.04.2008 року у сумі 142506 (сто сорок дві тисячі п`ятсот шість)грн. 71коп. 18.05.2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до умов якого ТОВ «ПростоФінанс» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» права вимоги до кредитних договорів укладених з ТОВ «ПростоФінанс». Відповідачем рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області №2-2195/11 від 10.11.2021 року не виконується, заборгованість з відповідача не стягнуто. Тривале невиконання відповідачем судового рішення завдає позивачу як правонаступнику кредитора майнової шкоди, тому позивач звертається з позовом про стягнення з відповідача 3% річних на суму боргу за період з 10.11.2011 року по 26.04.2021 року. Відповідач [PERSON] не скористалась процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідач в судове засідання не з`явилася, але хоча належним чином була повідомлена про дату час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Згідно ст.ст. 279, 280, 281 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 1054 Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 24.04.2008року між позивачем ТОВ „Просто Фінанс" та [PERSON] було укладено кредитний договір №05005309451, згідно умов якого відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 126000(сто двадцять шість) гривень, для придбання в ТОВ „Український Автомобільний Холдинг" автомобіля марки „HYUNDAI" модель „SONATA" 2008року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,50 % на рік та щомісячною комісією у розмірі 0,12% від початкової суми кредиту, строком до 10.04.2015р. Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області №2-2195/11 від 10.11.2021 року було стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором №05005309451 від 24.04.2008 року у сумі 142506 (сто сорок дві тисячі п`ятсот шість)грн. 71коп., з яких залишок тіла кредиту станом на 10.06.2010 року в сумі 97930грн.25коп., прострочена заборгованість за щомісячними платежами в сумі 39276грн., та штрафні санкції у сумі 5300грн.46коп. 18.05.2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до умов якого ТОВ «ПростоФінанс» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» права вимоги до кредитних договорів укладених з ТОВ «ПростоФінанс». Ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області №482/47/13-ц від 28 січня 2013 року було замінено стягувача у справі №2-2195/11 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Просто Фінанс" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором із ТОВ „Просто Фінанс" на ТОВ "Кредитні ініціативи", код ЄДРПОУ 35326253. Згідно зі ст. 512, 514 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Виходячи із цих норм, зокрема, п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України, у разі передання кредитором у зобов`язанні своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі відступлення права вимоги. Таким чином, ТОВ «Кредитні ініціативи» є правонаступником всіх прав та обов`язків ТОВ «ПростоФінанс» за зобов`язаннями [PERSON] за Кредитним договором №05005309451 від 24.04.2008 року. Згідно ст.ст. 526, 530, 610 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 Цивільного кодексу України ). За змістом ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України) Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. (ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України) Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, у статті 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01 жовтня 2014 року № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року № 14-16цс18, а також постанові Верховного Суду від 06 липня 2020 року у справі № 522/16531/17. Так, у постанові від 06 липня 2020 року у справі № 522/16531/17 Верховний Суд дійшов наступних висновків: «Зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін у цій справі як грошових зобов`язань, до прострочення відповідача застосовується частина друга статті 625 ЦК України. Основою для розрахунків 3 % річних та інфляційних втрат є сума несвоєчасно виплаченого відшкодування. Встановивши, що боржником прострочено грошове зобов`язання по виплаті позивачу присудженого рішенням суду відшкодування майнової та моральної шкоди, апеляційний суд дійшов вірного висновку про виникнення у позивача права на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат і 3% річних.» Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача про стягнення з відповідача [PERSON] на його користь 3% річних від простроченої суми заборгованості в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України у сумі 40444 грн. 58 коп., а також інфляційних витрат у сумі 238570 грн. 48 коп. за заявлений період з 10.11.2011 року по 26.04.2021 року - оскільки відповідачем не виконано рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області №2-2195/11 від 10.11.2021 року та не погашено перед кредитором стягнуту за рішенням суду заборгованість по Кредитному договору №05005309451 від 24.04.2008 року, наслідком чого є право позивача на реалізацію захисту свого майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника у виді 3% річних від суми боргу за користування утримуваними відповідачем грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Відповідно до частини другої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов ТОВ "Кредитні ініціативи" до [PERSON] про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми та інфляційних витрат, підлягає задоволенню у повному обсязі. У порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 4185грн. 23 коп., сплачений позивачем під час звернення з даним позовом до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved