Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.05.2013 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати їх з відповідачем шлюб, стверджуючи, що їх з відповідачем спільне життя не склалося через відсутність між ними взаєморозуміння, внаслідок чого виникають постійні сварки. На час звернення до суду з позовом вона з відповідачем проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Стверджувала, що участь у вихованні та матеріальному забезпеченні сина відповідач не приймає, повідомила суд, що дитина перебуває на її повному утриманні. Просила шлюб з відповідачем розірвати, стягнути на її користь з останнього аліменти на утримання сина в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання сторони не з`явились, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Просили позов задовольнити та шлюб розірвати, відповідач повідомив суд, що не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання сина у розмірі зазначеному в позовних вимогах Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть сумісного господарства, не мають загального бюджету. Відповідач проживає окремо від родини, матеріальної допомоги на забезпечення сина не надає, подальше перебування у шлюбі сторін у справі буде суперечити інтересам позивачки. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам дитини що мають істотне значення. Правилами ст. 113 цього Кодексу передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Наразі, судом встановлено наявність підстав для розірвання шлюбу сторін у справі. Що ж стосується позовних вимог у частині стягнення аліментів, то вони також підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що відповідач не виконує у добровільному порядку обов`язку щодо виховання та матеріального забезпечення малолітнього сина. Судом також встановлено, що малолітній син сторін у справі проживає разом з матір"ю, отримує матеріальне забезпечення за рахунок останньої. Статтями 155,180,181,182,183 СК України передбачено, що батьки зобов"язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а при ухиленні батьків від цього обов"язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку, в розмірі визначеному судом. З огляду на відсутність участі відповідача у вихованні сина та його ж матеріальному забезпеченні, а також бажанні позивачки отримувати матеріальну допомогу на забезпечення сина, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання сина в розмірі ј частини від усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.02.2019 року, з моменту коли позивач звернулася з позовом до суду та до досягнення сином повноліття. Судові витрати щодо позовних вимог про стягнення аліментів віднести на рахунок відповідача за правилами ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved