Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Туристичний оператор "Сага" (далі - відповідач) про захист прав споживача, стягнення збитку та відшкодування моральної шкоди за невиконання договору про надання туристичних послуг. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами було укладено договір бронювання туру (далі - договір), за умовами якого відповідач зобов'язався виконати комплекс туристичних послуг. На виконання умов договору, позивач здійснила попередню оплату розмірі 152653,00 грн. Однак, у зв'язку із тим, що позивачу та членам її сім'ї було відмовлено у видачі віз, відповідач повідомив її про те, що поїздка не відбудеться. На вимоги позивача про повернення коштів, відповідач зобов'язання в повному обсязі не виконав, а тому позивач просила суд стягнути з відповідача кошти в сумі 117231,56 грн., що складаються з: суми боргу - 108658,00 грн. та пені - 8573,56 грн.; моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн. та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала в повному обсязі, з тих підстав, що відповідач повністю виконав свої зобов'язання з приводу подачі документів на оформлення віз та здійснив всі необхідні для цього дії та платежі, а рішення про видачу віз приймає консульство, тому вини відповідача з цього приводу немає. Щодо повернення коштів за авіаквитки, представник відповідача пояснила, що кошти які були сплачені, належать авіакомпанії, яка листом відмовила у поверненні коштів. Заслухавши пояснення представників сторін, повно та всебічно дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав. За договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, турагент) за встановлену договором плату зобов'язується забезпечити надання за замовленням іншої сторони (туриста) комплексу туристичних послуг (туристичний продукт) ( п.1 ст. 20 ЗУ «Про туризм»). У судовому засіданні було встановлено, що 05.06.2014 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір бронювання туру № АВ - 0506 (далі - договір), за умовами якого відповідач зобов'язався бронювати та організувати індивідуальний тур до Австралії (а.с.13-14). Відповідно до ч. 2 ст. 24 ЗУ «Про туризм» суб'єкти туристичної діяльності зобов'язані надавати туристам необхідну і достовірну інформацію про туристичні послуги, права, обов'язки та правила поведінки туристів (екскурсантів), умови страхування, порядок відшкодування завданих збитків, умови відмови від послуг, правила візового митного режиму, перетинання державного кордону та іншу інформацію, передбачену цим Законом. Права й обов'язки, відповідальність сторін та інші умови договору між туроператором і турагентом визначаються відповідно до загальних положень про агентський договір, якщо інше не передбачено договором між ними, а також цим Законом (ст. 20 ЗУ «Про туризм»). Згідно пункту 1.4 Договору, - у разі неможливості підтвердження одного або кількох конкретних складників замовленого Туристом туру, Туроператор пропонує Туристу рівноцінну заміну. Якщо заміна неможлива або певний складник є істотною умовою Туристичного продукту як цілісності, Туроператор в міру можливості повідомляє Туриста про таку обставину невідкладно (що було зроблено), щойно про це стало відомо Туроператору (в цьому випадку даний Договір може бути розірвано в односторонньому порядку з ініціативи Туроператора з належним відшкодуванням в повному обсязі вже оплачених Туристом коштів - крім вартості страхування і візового збору за їх наявності. Туроператори - це юридичні особи,створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг (ст. 5 ЗУ «Про туризм»). Беручи до уваги те, що відповідач всі необхідні дії для оформлення віз позивачу та її сім'ї виконав, перерахував кошти за консульський збір, а консульство прийняло рішення, суд вважає, що твердження позивача про те, що відповідач не виконав свої зобов'язання за договором є безпідставними. Крім того, необхідно зазначити, що договором не передбачена відповідальність туроператора (відповідача) за прийняття негативного рішення консульською установою з приводу видачі віз туристам. Відповідач, як посередник, співпрацює з авіакасами ТОВ «Джиміні». Згідно договору комісії № 17.1 між ТОВ «ТО «САГА» і ТОВ «Джиміні» на надання посередницьких послуг з організації подорожувань від 10.07.2012 р., всі кошти, отримані Замовником на поточний рахунок згідно даного договору є транзитними. Виконавець не має права власності на ці кошти поки не буде проведено розрахунок з авіаперевізниками, готельними консолідаторами, компаніями з прокату автомобілів та іншими постачальникам туристичних послуг. Власником таких коштів є зазначені вище авіаперевізники, готельні консолідатори, компанії з прокату автомобілів та інші постачальники туристичних послуг (п.4.3 договору). Тобто, сплачені за авіаквитки кошти не належать відповідачу. Власником таких коштів, згідно з цим же пунктом Договору, є зазначені авіаперевізники. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач звертався до ТОВ «Джиміні» з проханням повернути сплачені позивачем за авіаквитки кошти, а ТОВ «Джиміні», в свою чергу, звернулося до авіакомпанії «Etihad» з аналогічною заявою. Однак, як вбачається з листів, авіакомпанія відмовила у поверненні сплачених коштів та запропонувала такі варіанти використання оформлених квитків: виконати повне повернення аеропортних зборів, виконати зміну дати протягом 1 року у відповідності з правилами тарифу, виконати рерутинг протягом 1 року у відповідності з правилами тарифу у напрямках авіакомпанії Етихад (а.с.73-75). Збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 906 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, даючи юридичну оцінку поясненням та наданим по справі доказам, враховуючи те, що в судовому засіданні не знайшов підтвердження той факт, що туристичний тур не відбувся саме з вини відповідача, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. З огляду на викладене,

Outcome: dismissed