Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

13 червня 2017 року [PERSON] звернулася до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування квартирою. У позові зазначила, що їй на праві власності належить квартира № 4 в будинку № 14, що знаходиться по вулиці В.Букача ( колишня - Піонерська ) в смт Березнегувате Миколаївської області, у якій зареєстровані відповідачі, але в квартирі ніколи не проживали та місце їх знаходження позивачці невідомо. Наявність реєстрації [PERSON] та [PERSON] створює для позивачки правові наслідки, перешкоджає їй здійснювати в повному обсязі право власності на квартиру. На підставі викладеного, [PERSON] просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою. Позивачка в судове засідання надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглянути справу без її участі, та погодилася на заочний розгляд справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, своєчасно та належним чином були повідомлені про дату, час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомили. Судом, за згоди позивачки, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідачів на підставі наявних у справі доказів, що відповідає ст.224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні докази, доходить наступного. Судом встановлено, що позивачка є власником квартири № 4 в будинку № 14, що знаходиться по вулиці В.Букача ( колишня - Піонерська ) в смт Березнегувате Миколаївської області, про що свідчить копія договору купівлі - продажу від 16 листопада 1993 року, зареєстрованого за № 3101 в Березнегуватській філії Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації ( а. с. 4 - 5 ). Згідно рішення Березнегуватської селищної ради від 24 листопада 2016 року № 2 "Про перейменування вулиці Ілька Борщака в смт Березнегувате", вулицю Ілька Борщака ( колишню Піонерську ) було перейменовано на вулицю [PERSON] ( а. с. 7 ). Відповідачі зареєстровані у належній позивачці квартирі, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Березнегуватської селищної ради Березнегуватського району Миколаївської області від 31 травня 2017 року ( а. с. 3 ). [PERSON] та [PERSON] у вказаній квартирі зареєстровані, але фактично не проживають з моменту реєстрації, що вбачається з акта обстеження місця проживання, складеного депутатом Березнегуватської селищної ради [PERSON] за участю двох сусідів [PERSON] та [PERSON] ( а .с. 6 ). Відповідачі не можуть знятися з реєстрації місця проживання в добровільному порядку, оскільки місцезнаходження їх невідомо, а за адресою реєстрації вони не проживають та не проживали, зв'язок з ними позивачка не підтримує. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачі в квартирі, що належить позивачці, зареєстровані, але фактично не проживають, права власності на неї вони не мають, та той факт, що наявність їх реєстрації перешкоджає власниці житла в повній мірі розпоряджатися квартирою, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо позбавлення їх права користування квартирою є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно з цією статтею, суд стягує з відповідачів судовий збір, який сплатила позивачка при подачі позову.

Outcome: approved