Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 15 вересня 2014 року уклала шлюб з відповідачем по справі, який зареєстровано Іванівською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області. Від шлюбу сторони по справі мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя у сторін не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Фактичні шлюбні відносини припинені з вересня 2018 року і носять лише формальний характер. Позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. 07.12.2018 року ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області відкритозагальне позовне провадження у справі та призначено до розгляду підготовчому засіданні на 28.12.2018 року. 28.12.2018 року провадження по справі зупинено та надано строк на примирення до 17.05.2019 року. 17.05.2019 року підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду на 27.05.2019 року Позивачка в судове засідання не з"явилась. До суду подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про розгляд справи судом повідомлявся належним чином, про що свідчать судові повістки та поштові повідомлення, які містяться в матеріалах справи. Про причини неяки суд не повідомив. З клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався. Відзив до суду не подав. Крім того відповідач був повідомлений шляхом оголошення на веб-сайті "Судова влада". Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню так, як в судовому засіданні встановлено наступні обставини. Судом встановлено, що правовідносини, які склалися між сторонами стосуються припинення шлюбу та мають регулюватися положеннями глави 11 Сімейного кодексу України. Відповідно до положень ст.ст. 104, 105 СК України шлюб може бути припинений шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу і що має місце у даному випадку. Відповідно до свідоцтва про одруження Серії [NUMBER] виданого 15 вересня 2014 року, між [PERSON] та [PERSON] 15 вересня 2014 року було зареєстровано шлюб в Іванівській сільській раді Новоукраїнського району Кіровоградської області, актовий запис №4. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачки змінено на « [PERSON] » (а.с. 10). Від шлюбу сторони по справі мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 9). Подружнє життя у сторін по справі не склалося, тому сім`я розпалась та шлюб носить лише формальний характер. Примирення між сторонами неможливе. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного Кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Згідно ч.3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя, як того вимагають положення ст.111 СК України, суд не вбачає. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка а тому, враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання і збереження сім`ї стали неможливими. Оцінючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що існування шлюбних відносин між сторонами спору суперечить їх інтересам і що має істотне значення та є самостійною підставою для задоволення позову. Відповідно до положень ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст. 235 СК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач у позові не зазначила про виявлення бажання, після розірвання шлюбу змінити прізвище, а тому суд, вважає враховуючи не бажання змінювати прізвище на дошлюбне, залишити шлюбне прізвище. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача, підлягають стягненню понесенні судові витрати позивачем, судовий збір сплачений по справі в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved