Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - адвокат [PERSON] звернувся до Згурівського районного суду Київської області із вищезазначеною позовною заявою посилаючись на те, що [INFO] року помер батько позивачки - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина за законом. До складу спадщини входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,5100 га, яка розташована на території Турівської сільської ради Згурівського району Київської області. Земельна ділянка належала на праві власності [PERSON] згідно державного акту серії [NUMBER], виданого на підставі рішення Турівської сільської ради Згурівського району Київської області від 30.12.2000 року (12 сесії 23 скликання), що зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю від 05.03.2001 року за № 407. Державний акт було втрачено. Позивачка, як спадкоємець першої черги за законом, спадщину у встановлену законом порядку прийняла. Позивачці було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку у зв"язку із відсутністю правовстановлюючого документу. Позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права в досудовому порядку. Враховуючи вищевикладене, представник позивачки просить суд визнати за позивачкою [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на спірну земельну ділянку та в разі задоволення позову не стягувати з відповідача судовий збір. В підготовче судове засідання учасники справи не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, направили до суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи у їх відсутність, представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задовольнити, відповідач Згурівська райдержадміністрація позовні вимоги визнала повністю. Суд визнав можливим розглядати справу без учасників справи, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та їх неявка не перешкоджає розгляду справи. На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, враховуючи визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами встановлено, що [PERSON] на підставі рішення Турівської сільської ради Згурівського району Київської області від 30.12.2000 року (12 сесії 23 скликання) передано у власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,5100 га, яка розташована на території Турівської сільської ради Згурівського району Київської області. На підставі зазначеного вище рішення на ім'я [PERSON] видано державний акт серії [NUMBER] на право приватної власності на землю, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю від 05.03.2001 року за № 407. Оригінал державного акту було втрачено, що встановлено з копії державного акту (а.с.10), витягу з Книги реєстрації записів державних актів на право приватної власності на землю (а.с.28-29). Після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, відкрилась спадщина за законом, до складу якої входить, зокрема і право власності на спірну земельну ділянку. Позивачка, як спадкоємець першої черги за законом, спадщину у встановленому законом порядку прийняла, шляхом подачі протягом визначеного законом строку відповідної заяви до нотаріальної контори. Спадкові права позивачки ніким не оспорюються, інші спадкоємці відсутні, що встановлено з копії свідоцтва про смерть (а.с.6), копій свідоцтв про народження та про укладення шлюбу (а.с.7), копії спадкової справи № 466/2005 до майна померлого [INFO] року [PERSON] (а.с.33-43). Позивачці було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку у зв"язку із відсутністю правовстановлюючого документу (копія нотаріальної відмови - а.с.5). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. В силу ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. В силу ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. В пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7 передбачено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Стаття 126 ЗК України, в редакції яка діяла до 01 січня 2013 року, передбачала, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст. 116 ЗК України набуття права на землю здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. В силу ст. 80 та ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Згідно ч.1, ч. 3 ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав власності на землю; захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом застосування інших, передбачених законом, способів. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, враховуючи визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,5100 га, яка розташована на території Турівської сільської ради Згурівського району Київської області. Державний акт серії [NUMBER], яким посвідчувалось право власності на земельну ділянку, був втрачений. Після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, спадщину прийняла його дочка, позивачка [PERSON] Через відсутність правовстановлюючого документу, позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права у нотаріуса. Суд вважає за необхідне, визнати за позивачкою [PERSON] в порядку спадкування право власності на спірну земельну ділянку. Враховуючи клопотання представника позивачки, суд вважає за можливе не застосовувати до відповідача ст. 141 ЦПК України та понесені судові витрати залишити за сторонами. Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову.

Outcome: approved