Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим будинком [ADDRESS], усунути перешкоди в користуванні належним йому будинком [ADDRESS] шляхом зняття [PERSON] з реєстрації місця проживання: [ADDRESS], мотивуючи тим, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS]. Протягом більше п'яти років в будинку зареєстрований відповідач. Однак, в будинку він більше п'яти років не проживає, а проживає за іншою адресою. Реєстрація відповідача в будинку перешкоджає йому вільно користуватися його житловим будинком. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та пояснив, що відповідач - його син в будинку тільки зареєстрований, однак більше п'яти років в ньому не проживає. Він з ним не спілкується і добровільно знятися з реєстрації не бажає. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином відповідно до ст. 74 ЦПК України повідомлявся про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням. Суд, вислухавши пояснення позивача, показання свідка та дослідивши в судовому засіданні докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Позивач є власником житлового будинку [ADDRESS]. У вказаному будинку зареєстрований відповідач з 1997 року. Вказані обставини підтверджуються копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та довідкою виконавчого комітету Невгодівської сільської ради № 779 від 12.11.2014 року. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Свідок - [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що відповідач, дійсно більше п'яти років не проживає в будинку позивача. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Тобто, як випливає із указаної правової норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язана з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Відповідно до ст.150 ЖК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Аналогічна норма закріплена і в ст.383 ЦК України. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, оскільки відповідач не проживає більше п'яти років в житловому будинку [ADDRESS] наявні правові підстави для визнання його таким, що втратив право користування вказаним житловим будинком. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.10 ст.5 Закону України «Про судовий збір». На підставі ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 243 грн.60 коп. слід стягнути з відповідача в доход держави.

Outcome: partial