Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

11 січня 2018 року позивач звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що рішенням [PERSON] районної ради Київської області від 30.09.1999 № 105-07-ХХІІІ було припинено право [PERSON] на користування земельною ділянкою для ведення селянського\~(фермерського)\~господарства,площею 49,5 га, розташованою на території Малоберезанської сільської ради Згурівського району Київської області, та надано цю земельну ділянку у його користування безстроково. 13.11.2000 на підставі цього рішення йому був виданий Державний акт на право постійного користування землею, площею 49,533 га, серії ІІІ-КВ № 018583, який був зареєстрований у Книзі реєстрації\~державних актів\~на право\~постійного користування\~землею[PERSON] районної ради Київської області за № 3 (далі Державний акт серії ІІІ-КВ № 018583) та який відповідно до п. 10 Р. VІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр» є дійсним. Кадастровий номер цій земельній ділянці не присвоєно. 29.03.1993 з метою сільськогосподарської діяльності та використання зазначеної земельної ділянки було зареєстровано [PERSON] фермерське господарство «Медвідь» (далі СФГ «Медвідь»), ідентифікаційний код 19420153. У 2003 та 2012 роках члени СФГ «Медвідь» одержали у власність земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства із земельної ділянки площею 49,533 га, загальною площею 41,7992 га, яка складається із 11 окремих земельних ділянок. Зокрема [PERSON] має у власності земельну ділянку, площею 3,7998 га, кадастровий номер якої 3221983900:04:005:0004, [PERSON] дві земельні ділянки, площею 3,7999 га, кадастровий номер якої 3221983900:04:006:0006, та площею 3,8 га, кадастровий номер якої 3221983900:04:005:0003, [PERSON] - площею 3,8 га, кадастровий номер якої 3221983900:04:005:0002, [PERSON] площею 3,7999 га, кадастровий номер якої 3221983900:04:005:0005, [PERSON] - площею 3,7999 га, кадастровий номер якої 3221983900:04:005:0001, [PERSON] - площею 3,7999 га, кадастровий номер якої 3221983900:04:006:0002, [PERSON] - площею 3,8 га, кадастровий номер якої 3221983900:04:006:0001, [PERSON] - площею 3,7999 га, кадастровий номер якої 3221983900:04:006:0003, [PERSON] - площею 3,7999 га, кадастровий номер якої 3221983900:04:006:0004 та [PERSON] - площею 3,8 га, кадастровий номер якої 3221983900:04:006:0005. Відтак у [PERSON] відповідно до чинного законодавства на праві користування залишилось 7,7338 га. Проте у 2017 році [PERSON] управління Держгеокадастру у Київській області (далі - [PERSON] управління) передало частину зазначеної землі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] для ведення особистого селянського господарства у вигляді окремих земельних ділянок, загальною площею 5,4000 га, відповідно до наказів [PERSON] управління про надання дозволу на розроблення проекту документації із землеустрою від 17.11.2016 № 10-24153/15-16-сг, від 17.01.2017 № 10-919/15-17-сг та від 20.01.2017 № 10-1353/15-17-сг, та про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність від 10.10.2017 № 10-19068/15-17-сг, від 13.09.2017 № 10-17016/15-17-сг та від 31.08.2017 № 10-16055/15-17-сг. \~ \~ \~ \~Таким чином, [PERSON] було передано земельну ділянку, площею 1,4000 га, кадастровий номер якої 3221983900:04:006:0026, [PERSON] - площею 2,0000 га, кадастровий номер якої 3221983900:04:006:0009, [PERSON] - площею 2,0000 га, кадастровий номер якої 3221983900:04:006:0008, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували своє право власності на ці земельні ділянки та на підставі договорів оренди передали їх ТОВ «Квінт ЛТД» в оренду на 10 років. Право оренди цих земельних ділянок 31.10.2017 зареєстрував державний нотаріус [PERSON] районної державної нотаріальної контори Київської області. Зазначені три спірні земельні ділянки межують із земельною ділянкою [PERSON], кадастровий номер якої 3221983900:04:006:0006. Усі ці ділянки розташовані в межах однієї кадастрової зони 04 та кадастрового кварталу 04:006. \~ \~ \~ \~На момент видання [PERSON] управлінням вищезазначених наказів щодо спірних земельних ділянок останні не були виведені зі складу земельної ділянки, площею 49,533 га в частині нерозділеного залишку землі, площею 7,7338 га та не були включені (зараховані) до земель запасу сільської ради. Натомість СФГ «Медвідь» правомірно користувалося цією землею та сплачувало податки. Проте [PERSON] управління всупереч вимогам ч. 5 ст. 116 ЗК України не врахувало зазначені обставини. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 7 Розділу Х «Перехідні положення» ЗК України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, тобто до 01.01.2002, зберігають право на ці ділянки. \~ \~ \~ \~Відтак [PERSON] зберіг право постійного користування на земельну ділянку, площею 7,7338 га, яке [PERSON] управління порушило, що перешкоджає позивачу використовувати спірну земельну ділянку, площею 5,4000 га, тому просить визнати недійсними шість вищезазначених наказів [PERSON] управління, два договори оренди\~землі від\~17.10.2017,\~укладені міжТОВ «Квінт ЛТД» та [PERSON], ТОВ «Квінт ЛТД» та [PERSON], які зареєстровані Державним реєстратором відповідно 31.10.2017 та 23.10.2017, скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на ці земельні ділянки та на право їх оренди, зобовязати [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не чинити перешкоди СФГ «Медвідь» у користуванні земельною ділянкою, площею 7,7338 га. \~ \~ \~ \~У відзиві представник відповідача [PERSON] управління\~[PERSON] заперечує проти задоволення позову повністю, посилаючись на те, що у позивача та третьої особи СФГ «Медвідь» відсутнє законне право на користування спірною земельною ділянкою. Рішенням [PERSON] районної ради Київської області від 30.09.1999 № 105-07-ХХІІІ було припинено право [PERSON] на користування земельною ділянкою у звязку із його смертю та передано право користування земельною ділянкою площею 49,533 га [PERSON] Це право було посвідчено Державним актом серії ІІІ-КВ № 018583. Документація із землеустрою щодо оформлення цього Державного акта та сам акт на зазначену земельну ділянку виданий з встановленими координатами кутів зовнішніх меж землекористування. \~ \~ \~ \~У подальшому члени СФГ «Медвідь» добровільно переоформили право постійного користування земельною ділянкою, наданою для ведення фермерського\~господарства,на право приватної власності на ці земельні ділянки для ведення фермерського господарства загальною площею 41,3988 га. \~ \~ \~ \~Зазначене відповідає п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 № 449 «Про затвердження форми державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою», зокрема установлено, що раніше видані державні акти на право приватної власності на землю, державні акти на право власності на землю, державні акти на право власності на земельну ділянку та державні акти на право постійного користування землею залишаються чинними і підлягають заміні у разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб. \~ \~ \~ \~Після проведення\~зазначеного розпаювання\~земельної ділянки\~членами фермерського господарства зміни до Державного акта серії ІІІ-КВ № 018583 внесені не були, договір оренди на земельну ділянку площею 7,7338 га позивач не уклав. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Позивач не надав жодних належних та допустимих доказів того, що ця земельна ділянка була сформована, визначені її межі, відбулося винесення межових знаків на полі та відомості занесені до Державного земельного кадастру. Відсутність встановлення меж прямо забороняла користуватися земельною ділянкою. \~ \~ \~ \~[PERSON] управління, яке є розпорядником земель державної власності, відмовило голові ФГ «Медвідь» в оформленні договору оренди на спірну земельну ділянку, відтак вона залишилась у державній власності. \~ \~ \~ \~На виконання закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», розпорядження Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 № 898-Р «Питання забезпечення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками» цю земельну ділянку було відібрано та зарезервовано для забезпечення потреб учасників бойових дій земельними ділянками для ведення особистого селянського господарства. За зверненням [PERSON], [PERSON] та [PERSON] ця земельна ділянка передана їм у власність як учасникам АТО. Підстави для вилучення як у них, так і з користування ТОВ «Квінт ЛТД», цих земельних ділянок відсутні. \~ \~ \~ \~У відповіді на відзив представник позивача та третьої особи на стороні позивача вважає відзив на позов [PERSON] управління неспроможним та обґрунтовує свою відповідь аргументами, наведеними у позовній заяві. \~ \~ \~ \~У письмових поясненнях [PERSON] районна державна адміністрація Київської області заперечує проти позовних вимог повністю. Ці пояснення є аналогічними відзиву на позов [PERSON] управління. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі ухвали Згурівського районного суду Київської області від 24.04.2018 було зупинено провадження у справі на час проведення земельно-технічної експертизи. \~ \~ \~ \~Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 24.09.2018 поновлено провадження у справі. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача та третьої особи на стороні позивача позов підтримав повністю, учасники справи в судове засідання повторно не зявилися, про дату, час і місце судового засідання були належним чином повідомлені, копію позовної заяви з додатками отримали, відповідачі [PERSON], [PERSON] та треті особи на стороні відповідачів направили суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, ці відповідачі позов визнають повністю.\~Відповідачі [PERSON] управління, [PERSON] та ТОВ «Квінт ЛТД» про причини неявки не повідомили, [PERSON] управління позов не визнає повністю, [PERSON] та ТОВ «Квінт ЛТД» своїх заперечень та відзиву на позов не подали. \~ \~ \~ \~Відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов'язки. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача надав пояснення, які повністю відтворюють зміст позовних вимог. Крім того, пояснив, що відповідачі фізичні особи мають наміри використовувати земельну ділянку. Просить понесені позивачем судові витрати, сплачені за позовною вимогою під номером 13, покласти на позивача. \~ \~ \~ \~Оцінюючи наведені у справі аргументи, ґрунтуючись на засадах верховенства права, на повно і всебічно зясованих обставин, об'єктивно та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку. Судом встановлено, що на підставі рішення [PERSON] районної ради Київської області від 30.09.1999 № 105-07-ХХІІІ було припинено право [PERSON] на користування земельною ділянкою для ведення селянського\~(фермерського)\~господарства,площею 49,5 га, розташованою на території Малоберезанської сільської ради Згурівського району Київської області, та надано цю земельну ділянку у користування його синові [PERSON] безстроково (т. 1 а.с.17, 118-135 копії рішення та проект відведення земельної ділянки [PERSON]В.). 13.11.2000 на підставі цього рішення [PERSON] було видано Державний акт на право постійного користування землею, площею 49,533 га, серії ІІІ-КВ № 018583, який був зареєстрований у Книзі реєстрації\~державних актів\~на право\~постійного користування\~землею[PERSON]\~районної ради\~Київської області\~за №\~3. Кадастровий номер цій земельній ділянці не було присвоєно (т. 1 а.с.18 копія Державного акта). Відповідно до вимог п. 10 Р. VІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр» цей Державний акт є дійсним. 29.03.1993 з метою сільськогосподарської діяльності та використання зазначеної земельної ділянки було зареєстровано СФГ «Медвідь» та присвоєно ідентифікаційний код 19420153 (т. 1 а.с.19, 90-95 копії Свідоцтва та Статуту фермерського господарства). У 2003 та 2012 роках члени СФГ «Медвідь» провели розпаювання частини земельної ділянки площею 49,533 га та одержали у власність земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, загальною площею 41,7992 га, яка складається із 11 окремих земельних ділянок. Зокрема [PERSON] отримав у власність земельну ділянку площею 3,7998 га, кадастровий номер якої 3221983900:04:005:0004, [PERSON] дві земельні ділянки, площею 3,7999 га, кадастровий номер якої 3221983900:04:006:0006, та площею 3,8 га, кадастровий номер якої 3221983900:04:005:0003, [PERSON] - площею 3,8 га, кадастровий номер якої 3221983900:04:005:0002, [PERSON] площею 3,7999 га, кадастровий номер якої 3221983900:04:005:0005, [PERSON] - площею 3,7999 га, кадастровий номер якої 3221983900:04:005:0001, [PERSON] - площею 3,7999 га, кадастровий номер якої 3221983900:04:006:0002, [PERSON] - площею 3,8 га, кадастровий номер якої 3221983900:04:006:0001, [PERSON] - площею 3,7999 га, кадастровий номер якої 3221983900:04:006:0003, [PERSON] - площею 3,7999 га, кадастровий номер якої 3221983900:04:006:0004 та [PERSON] - площею 3,8 га, кадастровий номер якої 3221983900:04:006:0005 (т. 1 а.с.20-30, 246-250, т.2 а.с.1-7, 109-206 копії Свідоцтв про право власності на нерухоме майно - земельні ділянки, розпоряджень та технічних документацій). Відтак у [PERSON] відповідно до чинного законодавства на праві користування залишилось 7,7338 га. Зазначені обставини підтверджуються також висновком судового експерта від 03.09.2018 № 19-18 (т.3 а.с.9-30). Проте [PERSON] управління передало частину зазначеної земельної ділянки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] для ведення особистого селянського господарства у вигляді окремих земельних ділянок, загальною площею 5,4000 га. Зокрема наказом [PERSON] управління «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» від 20.01.2017 № 10-1353/15-17-сг [PERSON] було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Малоберезанської сільської ради Згурівського району Київської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 2,0000 га, у тому числі за земельними угіддями: рілля 2,0000 га. Наказом [PERSON] управління «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» від 31.08.2017 № 10-16055/15-17-сг затверджено документацію із землеустрою та надано [PERSON] у власність цю земельну ділянку, кадастровий номер якої 3221983900:04:006:0008. 03.10.2017 державний реєстратор [PERSON] районної державної нотаріальної контори [PERSON] провела державну реєстрацію права власності [PERSON] на зазначену земельну ділянку, індексний номер 37389668, номер запису про право власності 22643064 від 27.09.2017. 17.10.2017 [PERSON] передав зазначену земельну ділянку за договором оренди землі, без номера, ТОВ «Квінт ЛТД» у платне користування строком на 10 років. Цей Договір 26.10.2017 був зареєстрований державним реєстратором [PERSON] районної державної нотаріальної контори [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, індексний номер 37791696. Номер запису про інше речове право 23039133 від 23.10.2017. [PERSON] наказом [PERSON] управління «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» від 17.01.2017 № 10-919/15-17-сг було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Малоберезанської сільської ради Згурівського району Київської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 2,0000 га, у тому числі за земельними угіддями: рілля 2,0000 га. Наказом [PERSON] управління «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» від 13.09.2017 № 10-17016/15-17-сг затверджено документацію із землеустрою та надано [PERSON] у власність цю земельну ділянку, кадастровий номер якої 3221983900:04:006:0009. 03.10.2017 державний реєстратор [PERSON] районної державної нотаріальної контори [PERSON] провела державну реєстрацію права власності [PERSON] на зазначену земельну ділянку, індексний номер 37389760, номер запису про право власності 22643153 від 27.09.2017. 17.10.2017 [PERSON] передав зазначену земельну ділянку за договором оренди землі, без номера, ТОВ «Квінт ЛТД» у платне користування строком на 10 років. Цей Договір 04.11.2017 був зареєстрований державним реєстратором [PERSON] районної державної нотаріальної контори [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, індексний номер 37946405. Номер запису про інше речове право 23189304 від 31.10.2017. [PERSON] наказом [PERSON] управління «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» від 17.11.2016 № 10-24153/15-16-сг було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Малоберезанської сільської ради Згурівського району Київської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 1,4000 га, у тому числі за земельними угіддями: рілля 1,4000 га. Наказом [PERSON] управління «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» від 10.10.2017 № 10-19068/15-17-сг затверджено документацію із землеустрою та надано [PERSON] у власність цю земельну ділянку, кадастровий номер якої 3221983900:04:006:0026 (т.1 а.с.50-53, 54-56, 57, 58-61, 62, 63-66, 67, 136-183, 184-238 копії наказів, договорів оренди землі, актів прийому-передачі, Витягів та проектів землеустрою). \~ \~ \~ \~Відповідно до висновку судового експерта від 03.09.2018 № 19-18 має місце накладення цих трьох земельних ділянок площами 1,4000 га, 2,0000 га та 2,0000 га на земельну ділянку площею 49,533 га. Площа накладення становить 5,4000 га, яка входить до нерозпайованої частини земельної ділянки площею 7,7338 га. У звязку із відсутністю каталогу координат земельної ділянки площею 1,4 га, користувач [PERSON], накладення цієї земельної ділянки на нерозпайовану частину земельної ділянки площею 7,7338 га із земельною ділянкою площею 49,5 га експерт встановив згідно з публічною картою України. \~ \~ \~ \~Накладення зазначених трьох спірних ділянок на земельну ділянку площею 49,533 га становить 10,90%, накладення на земельну ділянку площею 7,7338 га 69,82% (т.3 а.с.9-30). \~ \~ \~ \~[PERSON] управління у відзиві на позов зазначило про те, що земельну ділянку площею 7,7338\~га було відібрано та в подальшому надано відповідачам. Однак не надало належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених обставин щодо відібрання земельної ділянки. \~ \~ \~ \~Виконком Малоберезанської сільської ради підтвердив, що нерозподілений залишок землі площею 7,7338 га, що входить до складу земельної ділянки площею 49,5 га, наданої [PERSON], до земель запасу сільської ради не включений (не зарахований) (т.1 а.с.69 довідка). \~ \~ \~ \~Відтак вбачається, що на момент видання [PERSON] управлінням наказів щодо спірних земельних ділянок останні не були виведені зі складу земельної ділянки, площею 49,533 га в частині нерозділеного залишку землі, площею 7,7338 га. \~ \~ \~ \~Натомість СФГ «Медвідь» правомірно користувалося цією землею та сплачувало податки (т.1 а.с.33-49 копії платіжних доручень, податкових декларацій та відомостей про наявність земельних ділянок). \~ \~ \~ \~Проте [PERSON] управління всупереч вимогам ч. 5 ст. 116 ЗК України не врахувало зазначені обставини. \~ \~ \~ \~Держгеокадастр на звернення [PERSON] щодо ситуації, повязаної із земельною ділянкою, яка перебувала в користуванні позивача на території Згурівського району Київської області, повідомило, вих. № 31280.13-14292/2-17 від 06.09.2017, зокрема, що відповідно до абз. 11 п. 5.3 рішення Конституційного Суду України від 22.09.2005 № 5-рп/2005, що ст. 92 ЗК України не обмежує і не скасовує діюче право постійного користування земельними ділянками, набуте в установленому законодавством порядку станом на 01.01.2002 до його переоформлення (т. 2 а.с.75-77 копія листа). \~ \~ \~ \~Наказом від 10.02.2016 № 15, до якого було внесено зміни наказом від 10.05.2017 № 107, [PERSON] управління затвердило перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, підібраних (зарезервованих) на території Київської області для задоволення потреб військовослужбовців учасників антитерористичної організації та членів родин військовослужбовців, які загинули у ході її проведення, у тому числі на території Малоберезанської сільської ради (т.2 а.с.32-44 копії наказів та переліків). \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 7 Розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, тобто до 01.01.2002, зберігають права на ці ділянки. \~ \~ \~ \~Згідно з п. 10 Р. VІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр» Державний акт серії ІІІ-КВ № 018583 є дійсним. Згідно з п. 2 Р.7 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. Відтак [PERSON] зберіг право постійного користування на земельну ділянку, площею 7,7338 га, яке [PERSON] управління порушило, що перешкоджає позивачу використовувати цю земельну ділянку. Відповідно до змісту ст.ст. 81, 116, 118, 125 ЗК України наявність не скасованого у встановленому законом порядку Державного акта серії ІІІ-КВ № 018583 було прямою перешкодою для вирішення [PERSON] управлінням питання про наявність підстав для передачі у власність відповідачам земельної ділянки загальною площею 5,4000 га, яка як юридично, так і фактично не була вільною. Пункт 6 Перехідних положень ЗК України визначає, що громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них. Проте обов'язок переоформлення права користування земельною ділянкою, який міститься у п. 6 Перехідних положень ЗК України, визнаний неконституційним на підставі Рішення Конституційного Суду України від 22.09.2005 № 5-рп/2005. Разом з цим п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 2 квітня 2002 року № 449 "Про затвердження форми державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою", яка втратила чинність з 23.07.2013, було встановлено, що раніше видані державні акти на право приватної власності на землю, державні акти на право власності на землю, державні акти на право власності на земельну ділянку та державні акти на право постійного користування землею залишаються чинними і підлягають заміні у разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб. \~ \~ \~ \~Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] управління, яке є розпорядником земель державної власності, відмовило позивачу в оформленні договору оренди на спірну земельну ділянку. Отже право постійного користування земельною ділянкою, набуте позивачем в установленому законом порядку, не втрачається, а зберігається до його належного переоформлення. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 26 вересня 2011 року при розгляді справи № 6-14цс11. Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування перерозподілити землю інакше після встановлення меж земельних ділянок у натурі (на місцевості), одержання власником або землекористувачем документів, що посвідчують право на них, та державної реєстрації, не може бути підставою для припинення права власності на земельну ділянку або права користування земельною ділянкою як повністю, так і частково, оскільки визначений статтями 140, 141 ЗК перелік підстав для цього є вичерпним. Згідно з п. 11 цієї Постанови, розглядаючи позови про захист прав власників земельних ділянок і землекористувачів (про усунення перешкод у користуванні ними тощо), суд має перевіряти законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки іншій особі без вилучення (викупу) її в позивача в установленому порядку і за наявності для цього підстав ухвалювати рішення про його недійсність. Відповідно до\~п.\~7\~постанови \~Пленуму Вищого\~спеціалізованого суду\~України з\~розгляду цивільних\~і кримінальних\~справ від\~01\~березня 2013\~року №\~3 «Про\~деякі питання\~юрисдикції загальних\~судів та\~визначення підсудності\~цивільних справ»\~земельні відносини, субєктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а обєктами землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2, 5 Земельного Кодексу України; далі ЗК). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування. Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них субєкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства. Частина 5 статті 116 ЗК України визначає, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування\~за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення\~права власності чи\~користування ними в порядку, визначеному законом. Способи захисту прав на земельні ділянки закріплені у главі 23 Земельного кодексу України. Зокрема, згідно із ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Аргументи, наведені [PERSON] управлінням та [PERSON] районною державною адміністрацією, які є аналогічними, не спростовують аргументів, наведених позивачем. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи на стороні позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, так як в судовому засіданні доведено, що має місце порушення відповідачем [PERSON] управлінням прав та інтересів позивача, оскільки позивач є законним користувачем спірної земельної ділянки 7,7338 га, межі якої накладаються із спірними ділянками, площею 5,4 га, наданими відповідачам. Отже [PERSON] управління у порушення вимог чинного законодавства, не припинивши право користування позивача спірною земельною ділянкою, якою він користується на підставі чинного Державного акта серії ІІІ-КВ № 018583, своїми наказами надало відповідачам у власність частину спірної земельної ділянки. Договір оренди землі укладається на підставі рішення органу виконавчої влади, тому вимоги про визнання недійсними таких спірних договорів, укладених відповідачами [PERSON] та [PERSON] із ТОВ «Квінт ЛТД», є похідними й залежить від доведеності незаконності рішення цього органу, на підставі яких укладено оспорювані договори оренди. Відтак ці накази та договори підлягають визнанню їх недійсними. Враховуючи зазначене, вбачається за необхідне скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на спірні земельні ділянки відповідачів [PERSON] та [PERSON] та їхнього права оренди на цю землю. Позивач сплатив судовий збір у розмірі 10572,00 грн (т. 1 а.с.88б). Суд вбачає, що підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, підлягають до стягнення частково із [PERSON] управління, яке порушило право користування позивача спірною земельною ділянкою, на користь останнього у розмірі 8457,60 грн (т. 1 а.с.64). Решту судових витрат у розмірі 2114,40 грн (704,80 грн х 3 вимоги немайнового характеру (п. 13 позовних вимог)) за клопотанням представника позивача покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved