Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

04 серпня 2017 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Свої вимоги обгрунтовує тим, що їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], про що свідчить договір купівлі-продажу квартири від 22.06.2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Нововолинського міського нотаріального округу Волинської області за реєстровим №957. Під час укладення вказаного договору сторону продавця представляла за довіреністю [PERSON] У вказаній квартирі залишився зареєстрованим колишній власник спірної квартири відповідач [PERSON], який уповноважив [PERSON] зняти його з реєстрації за вказаною адресою. Проте реалізувати право через представника на зміну реєстрації постійного місця проживання відповідач не зміг, оскільки у міграційній службі необхідно предявити його паспорт громадянина України. Оскільки реєстрація відповідача в спірній квартирі є перешкодою у вільному розпорядженні нею своєю власністю, а на прохання знятись з реєстрації він не реагує, тому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою №2 в будинку №7 по вул.Маяковського у м.Нововолинську Волинської області. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду письмову заяву, просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, через оголошення в газеті "Волинь-нова" від 07.09.2017 №97, причину неявки в судове засідання не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов є підставним і підлягає задоволенню в звязку з наступним. З копії договору купівлі-продажу квартири від 22 червня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Нововолинського міського нотаріального округу Волинської області за реєстровим №957, та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.06.2017 слідує, що власником житлової квартири, що за адресою: [ADDRESS], є [PERSON] (а.с.3,5). Як вбачається із копії будинкової книги, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с.6-7). Відповідно до ч.1 ст. 319, ч. 1 ст. 321, ст. 391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та права розпорядження своїм майном. Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, згідно з якими власник має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб, розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно із п.34 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сімї, попередніми членами його сімї, а також членами сімї попереднього власника житла. Відчуживши у 2017 році спірну квартиру позивачу [PERSON], його попередні власники [PERSON] та [PERSON] припинили своє право власності на це майно, тому відповідач [PERSON] втратив право користування вказаним житлом у зв'язку з переходом права власності на квартиру до іншої особи. Будучи зареєстрованим у спірній квартирі, проти чого новий власник [PERSON] заперечує, відповідач [PERSON] порушує її права та законні інтереси. Створювані ним перешкоди полягають у тому, що його проживання у будинку позбавляє позивача як власника можливості вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном. Таким чином, суд вважає докази, надані позивачем на підтвердження заявлених вимог, переконливими та приходить до висновку, що відповідач [PERSON] втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З огляду на вказане положення суд приходить до висновку про стягнення з відповідача в користь позивача понесених ним витрат по оплаті судового збору в розмірі 640,00 грн., що підтверджується документально (а.с.1).

Outcome: approved