Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

06.12.2018 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, відповідно до якого прохав суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за послуги теплопостачання, що надаються за адресою - [ADDRESS], з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у сумі 14485,09 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову зазначено, що позивачем відповідачу за адресою [ADDRESS] надаються послуги з централізованого теплопостачання. Відповідач свої зобов'язання щодо сплати за послуги з теплопостачання не виконує належним чином, у зв'язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.11.2015 р. по 01.11.2018 р. у сумі 11864,89 грн. За період з 01.01.2016 р. по 01.11.2018 р., відповідно до ст. 625 ЦК України, позивачем нараховано на заборгованість індекс інфляції у розмірі 2005,50 грн. та 3% річних у розмірі 614,70 грн. Загальна сума заборгованості становить 14485,09 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 11.12.2018 р. відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом всіх учасників справи. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, прохав позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач по справі, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомляв, відзив на позов та жодних заяв чи клопотань до суду від останнього не надходило. За таких обставин, суд, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, про що постановлено ухвалу. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти щодо правовідносин, які виникли між сторонами. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 31.10.2018 р. Полтавському обласному комунальному виробничому підприємству теплового господарства «Полтаватеплоенерго» відмовлено у видачі судового наказу. Послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання надаються у квартиру за адресою [ADDRESS]; загальна опалювальна площа - 50,4 кв. м. За відомостями Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб згідно з довідкою наданою на запит суду 26.12.2018 р. вбачається, що відповідач значиться зареєстрованою за вказаною адресою, куди надаються послуги з теплопостачання, а тому є фактичним споживачем вказаних послуг. Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Судом встановдлено, що писмового договору між сторонами не укладалось, однак відповідач такі послуг прийняв та не відмовлявся від них у передбаченому законом порядку. Взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії також визначаються Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 3 жовтня 2007 р. № 1198. Вказаними Правилами також регламентовано обов'язковість укладення договору між споживачем та теплопостачальною організацією (п. 4), де споживач теплової енергії - це фізична особа, яка є власником будівлі або суб'єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору. Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно з пунктом п'ятим частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила) розрахунковим періодом для оплати послуг визначено календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається із розрахунку заборгованості за період з 01.11.2015 р. по 01.11.2018 р. у сумі 11864,89 грн. За період з 01.01.2016 р. по 01.11.2018 р., відповідно до ст. 625 ЦК України, позивачем нараховано на заборгованість індекс інфляції у розмірі 2005,50 грн. та 3% річних у розмірі 614,70 грн. Щодо вимоги позивач про стягнення індексу інфляції та 3% річних суд виходить з наступного. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановлено індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання в порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), що встановлено ст. 610 ЦК України. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зі змісту ч. 1 ст. 625 ЦК України вбачається, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Беручи до уваги, що відповідач належним чином не здійснював оплату за послуги позивача з централізованого теплопостачання, що підтверджується розрахунком заборгованості, а тому суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1762,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved