Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

У вересні 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , за період з 26.05.2010 року до 22.04.2019 року в сумі 67791,28 гривень. У позові зазначила, що рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23.09.2010 року, з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів), але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.05.2010 року і до повноліття дитини. [PERSON] належним чином не сплачував аліменти, встановлені судовим рішенням. Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28.09.2015 року, було зменшено розмір аліментів, що стягуються за рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23.09.2010 року по цивільній справі № 2-2400/2010 рік з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання неповнолітньої доньки з 1/4 частки до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Незважаючи на зменшення розміру аліментів, [PERSON] належним чином їх не сплачував, внаслідок чого, станом на 16.04.2019 року, виникла заборгованість у розмірі 61 355,37 грн. 22.04.2019 року відповідач повністю, одним платежем, погасив заборгованість у розмірі 61 355,37 грн. До позову позивачем додано розрахунок заборгованості по пені, відповідно до якого розмір пені, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 67791,28 гривень. Зазначає, що розрахунок було здійснено з урахуванням роз`яснень Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 25.04.2018 року у справі № 572/1762/15-ц та від 03.04.2019 року у справі 333/6020/16-ц. Також зазначає, що розмір пені обчислений по кожному платежу окремо з дотриманням вимог ч. 1 ст. 196 СК України, відповідно до якої розмір пені не може перевищувати 100% розміру заборгованості, на виконання яких в розрахунку нарахування пені обмежувалося 100% заборгованості по кожному періодичному платежу. Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 03.10.2019 року справу було направлено до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, для розгляду по суті за підсудністю, у зв`язку з тим, що відповідач зареєстрований на території Вознесенівського району м. Запоріжжя. Згідно ч. 1, 2 ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.11.2019 року було відкрито спрощене позовне з повідомленням сторін. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, від представника позивача - адвоката Ярошенка О.О. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також у вказаній заяві представник позивача зазначив, що сторона позивача не заперечує проти заочного розгляду справи. Від відповідача відзив на позов або письмові пояснення не надходили, відповідач в судове засідання не з`явилася, про день та час судового засідання повідомлялася у встановленому законом порядку. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Судом встановлено, що батьками неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] та витягом з державного реєстру реєстрації актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження. Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23.09.2010 року, з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів), але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.05.2010 року і до повноліття дитини. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам, борг за виконавчим листом №2-2400 від 23.09.2010 року, станом на 31.08.2015 року, складав 38 199,61 грн. Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28.09.2015 року, було зменшено розмір аліментів, що стягуються за рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23 вересня 2010 року по цивільній справі № 2-2400/2010 рік з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частки до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам, борг по стягненню аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , станом на 16.04.2019 року , складав 61 355,37 грн. 22.04.2019 року [PERSON] повністю, одним платежем, погасив заборгованість у розмірі 61 355,37 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Порядок обчислення пені роз`яснено у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 572/1762/15-ц. Відповідно до вказаних роз`яснень, правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+ (An?1%?Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1- нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1- кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2- нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Конкретизація та коригування вказаної формули було викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 року у справі 333/6020/16-ц. Відповідно до позиції, яка висловлена у зазначеній постанові, законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: «заборгованість за місяць» х «кількість днів заборгованості» х 1%. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що, якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1%. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%. Позивачем здійснено розрахунок пені у відповідності до зазначених роз`яснень Верховного Суду. У розрахунку було взято заборгованість по кожному місяцю окремо шляхом помноження простроченого (залишку простроченого) платежу на 1% та на кількість днів заборгованості по кожному окремому платежу. При цьому на виконання вимоги ч. 1 ст. 196 СК України, відповідно до якої розмір пені не може перевищувати 100% розміру заборгованості, у наданому розрахунку розмір пені був обмежений 100% заборгованості по кожному платежу. Таким чином у розрахунку позивач правомірно збільшив на 100% розмір заборгованості по кожному платежу, сплата за яким відбулася пізніше, ніж через 100 днів після виникнення обов`язку внесення такого платежу. За місяці, в які аліменти сплачувалися відповідачем в розмірі, що не перевищував суму нарахованих аліментів, пеня нараховувалася на залишок заборгованості по черговому несплаченому платежу. При цьому нарахування пені обмежувалося 100% саме недоплаченої суми, а не розміром нарахованого щомісячного платежу, що також є правомірним та повністю відповідає роз`ясненням Великої Палати Верховного Суду. За місяці, в яких мала місце переплата, а саме внесення коштів в сумі, що перевищувала черговий місячний платіж, пеня не нараховувалася взагалі, а переплата спрямовувалася на погашення наявної заборгованості за попередній період (за найбільш віддалений місяць виникнення заборгованості). Оскільки нараховані платежі за лютий і березень 2019 року своєчасно боржником внесені не були, а борг за вказані місяці був погашений у квітні 2019 року при внесенні платежу в 61 355,37 грн. (при повному погашенні заборгованості), то позивачем правомірно, при обчисленні пені, зазначалася кількість прострочених днів 51 та 20 відповідно, а сума нарахованої пені за вказані періоди не перевищувала 100% заборгованості за вказаними місячними платежами, а збільшувалася на фактичну кількість днів прострочення. Таким чином, суд приходить до висновку про правильність розрахунку, який здійснено позивачем, та про його відповідність положенням вимоги ч. 1 ст. 196 СК України, відповідно до якої розмір пені не може перевищувати 100% розміру заборгованості. Суд вважає, що розмір пені, який становить суму розмірів пені, обрахованих за кожним окремим місячним (періодичним) платежем, не може бути обмежений загальним розміром заборгованості на момент її погашення, проте нарахування пені на кожен окремий платіж обмежений 100% такого платежу. Згідно наданого позивачем розрахунку, загальний розмір пені за несвоєчасну сплату аліментів складає - 67791,28 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно зі ст. 20 СК України, до правовідносин щодо відповідальності платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки врегульованих ст. 196 СК України позовна давність не застосовується. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України, не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Таким чином суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пп.1 п. 1 ч.2 ст.4 Закону України „Про судовий збір", за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на час звернення позивача до суду з позовною заявою про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів складало 768,40 грн. Згідно приписів п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, суд дійшов висновку, що з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved