Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду посилається на те, що з 16 вересня 2006 року по 06 листопада 2014 року перебувала в зареєстрованому шлюбі із [PERSON]. Від спільного проживання у них народилося двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Після розірвання шлюбу неповнолітні діти залишилися проживати із нею і перебувають повністю на її утриманні. Батько ухиляється від виконання обов'язку у частині матеріального забезпечення, хоча є працездатним та фізично здоровим, інших утриманців не має. В зв»язку з виниклими обставинами, просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1 000 ( одна тисяча ) гривень до досягнення дітей повноліття, оскільки сама не в змозі матеріально забезпечити їх потреби. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач з позовом не погодився і пояснив суду, що не працевлаштований, має непостійний, мінливий дохід, а тому не має змоги сплачувати аліменти у розмірі, заявленому позивачкою. Вивчивши та дослідивши подані до суду докази у сукупності, заслухавши пояснення сторін, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню частково, виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей виданими відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції серія [NUMBER] та серія [NUMBER]. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2 ст.182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення . Задовольняючи позовні вимоги частково суд виходить із того, що малолітні діти сторін проживають окремо від батька, відповідача по справі і перебувають на утриманні матері, позивачки по справі. Виходячи із зазначеного та беручи до уваги, що відповідач є здоровим та працездатним чоловіком, але має нерегулярний мінливий дохід, то може сплачувати аліменти на утримання дітей, однак в меншому розмірі ніж просить позивачка. На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved