Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

05.03.2020 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на: - земельну ділянку площею 0,8610 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 063447, виданий 17.02.2005 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.05.521.00315, кадастровий номер земельної ділянки 5122055400:01:003:0929; - земельну ділянку площею 0,8284 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 063447, виданий 17.02.2005 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.05.521.00315, кадастровий номер земельної ділянки 5122055400:01:003:0930; - земельну ділянку площею 0,6472 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 063447, виданий 17.02.2005 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.05.521.00315, кадастровий номер земельної ділянки 5122055400:01:003:0918; - земельну ділянку площею 0,6650 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 063447, виданий 17.02.2005 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.05.521.00315, кадастровий номер земельної ділянки 5122055400:01:003:0917. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Черненко С.М. №918/02-14 від 29.07.2020 року, позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом, у зв`язку із тим, що відсутній оригінал документу, який посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з`явився, надала до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належить земельна ділянка загальною площею 3, 001 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, масив № [NUMBER] , ділянка №№ [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 063447, виданого 17.02.2005 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.05.521.00315, кадастрові номера земельних ділянок 5122055400:01:003:0917, 5122055400:01:003:0918, 5122055400:01:003:0929, 5122055400:01:003:0930, що підтверджується довідкою міськрайонного управління в Ізмаїльському районі та м. Ізмаїлі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 26.07.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка загальною площею 3, 001 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, масив № [NUMBER] , ділянка №№ [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові номера земельних ділянок 5122055400:01:003:0917, 5122055400:01:003:0918, 5122055400:01:003:0929, 5122055400:01:003:0930. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно до заповіту від 18.01.2007 року, посвідченого секретарем Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області Є.С. Гончар, зареєстрованого в реєстрі за № 43, [PERSON] заповіла земельну ділянку площею 3,001 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради, яка належала їй на підставі державного акта на право власності на землю серії ОД № 063447, виданого 17.02.2005 року на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації від 20.04.2004 року № 438/А-2004 - доньці [PERSON] . Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №61505266 від 02.09.2020 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області, заповіт [PERSON] від 18.01.2007 року, зареєстрований за № 43 не змінювався та не скасовувався. У встановлений законом строк [PERSON] з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини не зверталась та разом із спадкодавцем не мешкала, тобто вважається такою, що не прийняла спадщину. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 10.01.1962 року Суворовською селищною Радою депутатів трудящих Ізмаїльського району Одеської області; - донька [PERSON] , що підтверджено актовим записом про народження №56 від 24.08.1966 року, складеним відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини був зареєстрований та проживав разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідкою Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області №944 від 23.06.2019 року, тобто вважається таким, який прийняв спадщину. Крім того, встановлено, що відповідач [PERSON] у встановлений законом строк спадщину не прийняла. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Черненко С.М. №918/02-14 від 29.07.2020 року, позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом, у зв`язку із тим, що відсутній оригінал документу, який посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved