Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

07.10.2015 р. до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Акцент Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості. У позовній заяві, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 21.07.2008 року у розмірі 20473, 40 грн. та судові витрати у розмірі 1218, 00 грн. 21.07.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н, проте відповідач не виконав умов договору. Представник позивача Яцина Ю.Б. у судове засідання не з'явився, проте подав клопотання в якому просить суд розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, позов просить задоволити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явилася повторно, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи без участі відповідача чи відкладення розгляду справи до суду від неї не надходило. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, з'ясувавши думку представника позивача висловлену у позовній заяві, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 224 ЦПК України для проведення судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом заочного рішення, відповідно ст. 226 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, повно та всебічно дослідивши докази у справі в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи: 21.07.2008 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов'язання за Кредитним договором № б/н від 21.07.2008 року перед відповідачем виконав. Уклавши кредитний договір б/н від 21.07.2008 року, відповідач будучи належним чином ознайомленим з умовами договору, станом на 27.06.2015 року, не виконав належним чином зобов'язання по кредитному договорі, в результаті чого виникла заборгованість на загальну суму 20473, 40 грн., а саме: 1999,63 грн. заборгованість за кредитом, 9132, 66 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 7 890, 00 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500, 00 грн. штраф (фіксована частина), 951,11 штраф (процентна ставка), що стверджується Розрахунком заборгованості за кредитним договором № б/н від 21.07.2008 року станом на 27.06.2015. Згідно ч. ч. 1,2 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. За ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідач надані йому процесуальним законом права не реалізував та розрахунок заборгованості представлений суду позивачем не спростував. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. За змістом ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі наведеного суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України документально підтверджені судові витрати понесені позивачем підлягають стягненню в користь останнього з відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved