Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

Сватівська районна державна адміністрація Луганської області з метою забезпечення соціального захисту дитини, яка залишилась без батьківського піклування, надання правового статусу, влаштування на сімейні форми виховання та в її інтересах звернулась до Сватівського районного суду Луганської області про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] по відношенню до малолітнього [PERSON],обґрунтовуючи свою позовну заяву тим, що [PERSON] та [PERSON] не виконують належним чином батьківські обов'язки по відношенню до [PERSON] Просить порушити провадження у справі про позбавлення батьківських прав гр. [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] по відношенню до малолітнього сина, [PERSON], [INFO], встановлення опіки над дитиною та стягнення аліментів на утримання дитини, позбавити батьківських прав гр. [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] по відношенню до малолітнього сина, [PERSON], [INFO],в становити опіку над малолітнім [PERSON], [INFO] та призначити його опікуном брата, [PERSON], [INFO],стягнути з гр. [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], та [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], аліменти на користь [PERSON], [INFO], на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], у розмірі 930 грн. щомісяця з кожного з батьків, починаючи з дня подання цієї заяви та до досягнення дитиною повноліття. Крім того, 13.03.2018 позивачем надано заяву про зміну предмету позову, в якій зазначено, що 12.03.2018 року від [PERSON] надійшла заява про ненадання згоди про встановлення опіки над ним [PERSON] та сумісного з ним проживання, оскільки останній спричинив [PERSON] тілесні ушкодження шляхом нанесення ударів шкіряним ременем по спині та сідницях та відносно якого порушено кримінальне провадження. На підставі вказаної інформації та заяви [PERSON], служба у справах дітей Сватівської РДА переглянула висновок від 05.01.2018 за № 02-13/30/1, визнавши його таким, що втратив чинність та прийняла новий - про недоцільність встановлення опіки та відповідності її інтересам дитини від 12.03.2018 за № 02-13/257, у зв'язку з тим, що поведінка [PERSON] суперечить інтересам дитини, яка може бути влаштована у його сім'ю на виховання. Тому, просить передати малолітнього [PERSON], [INFO], на опікування Сватівської райдержадміністрації Луганської області. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити, після надання пояснень відповідачів змінила думку, пояснила, що якщо є покращення в поведінці, ставленні до дитини зі сторони батьків, просила вирішити справу на розсуд суду. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки пояснила, що пройшла курс активного лікування від алкогольної залежності, закодувалася, обіцяла, що такого більше не повториться, надала довідку від лікаря-нарколога з позитивною динамікою. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в задоволенні позовних вимог, пояснив, що влаштувався на роботу, закодувався, надав суду довідку про початок активного протиалкогольного лікування, завірив суд, що більше такого не повториться і будуть виховувати свою дитину, як повноцінна сім'я. Третя особа у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши відповідачів, враховуючи думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.13). 23.01.2012 родина [PERSON] взята під соціальний супровід Сватівським РЦСССДМ. Після надходження інформації про невиконання членами сім'ї рекомендацій фахівця із соціальної роботи, 31.01.2012 на облік служби у справах дітей, яка опинилася у складних життєвих обставинах, був поставлений малолітній [PERSON] (а.с.13а). У зв'язку з неналежним виконанням батьківських обов'язків 14 березня 2012 року постановами Сватівського районного суду [PERSON] та [PERSON] були визнані винними за ч.1 ст. 184 КУпАП та на них було накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження (а.с.14-15). 05 серпня 2012 року [PERSON] та [PERSON] були запрошені до служби у справах дітей для отримання пояснення з приводу вживання алкогольних напоїв. В своєму поясненні батьки пообіцяли, що такого більше не буде(а.с.16). 16 жовтня 2012 [PERSON] була запрошена до служби у справах дітей в зв'язку із надходженням листа із ДНЗ «Веселка» з приводу хвороби [PERSON] на педикульоз та продовження вживання батьками алкогольних напоїв. [PERSON] надала відповідні довідки з лікарні та пояснила, що до дитячого садочка сина возить чоловік, та пояснила, що він не вживає алкогольні напої(а.с.18). Після завершення соціального супроводу з позитивним результатом 17.05.2013 [PERSON] був знятий з обліку служби у справах дітей.14 липня 2014 був складений акт про покинуту дитину, після чого облік був поновлений. Дитина була ввечері на дитячому майданчику скверу ім. Тітова. Батьки на той час вживали алкогольні напої в будинку по [ADDRESS]. Батьки дитини були в такому стані алкогольного сп'яніння, що не змогли навіть поставити свої підписи. Рішенням служби у справах дітей № 72 від 15.07.2014 малолітній був тимчасово влаштований в родину старшої старшої сестри [PERSON] Житлово-побутові умови в родині [PERSON] задовільні (а.с.22). 18 липня 2014 року батьки змогли прийти до служби у справах дітей, де надали письмове пояснення з приводу вживання алкогольних напоїв та залишення дитини без свого піклування. Рішенням ССД № 73 від 18 липня 2014 року батьки були попереджені про неприпустимість неналежного виконання батьківських обов'язків та їм було рекомендовано пролікуватися від алкогольної залежності. 24 липня 2014 року питання про належне виконання батьками своїх обов'язків було розглянуте на засіданні районної комісії з питань захисту прав дитини. За підсумками розгляду питання був направлений лист до РЦСССДМ про поновлення соціального супроводу родини [PERSON], який спрямовувати на недопущення вилучення дитини з сім'ї (а.с.27) З 23 липня по 03 вересня 2014 [PERSON] за направленням лікаря- нарколога знаходилася на лікуванні від алкогольної залежності в Сватівській обласній психіатричній лікарні (а.с.28) 28 листопада 2014 року малолітній [PERSON] був виявлений військовослужбовцями в районі міського ринку та доставлений в приміщення Сватівської ЗОШ І-ІІІ ст. № 2. Батько дитини, [PERSON], приїхав його забрати, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується копією протоколу медичного огляду від 28 листопада 2014 та актом складеним комісією в приміщенні школи. Рішенням ССД № 100 від 19 листопада 2014 року батьки були попереджені про неприпустимість неналежного виконання батьківських обов'язків та вживання алкогольних напоїв. Згідно з поясненням, яке надала [PERSON] 02 грудня 2014 року, вона перебувала у старшої доньки по вул. Ліхачова і не помітила, що син зник (а.с.29-30) 12 грудня 2014 року постановою Сватівського районного суду [PERSON] був визнаний винним за ч. 3 ст. 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на нього було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 102 гривні (а.с.33). 09 грудня 2014 року питання про неналежне виконання батьківських обов'язків було розглянуте на засіданні районної комісії з питань захисту прав дитини. За підсумками розгляду питання були направлені клопотання про притягнення батьків до адміністративної відповідальності. (а.с.34). 23 січня 2015 року постановами Сватівського районного суду [PERSON] та [PERSON] були визнані винними за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на них було накладене адміністративне стягнення у вигляді попередження (а.с.35) Декілька місяців до ССД не надходила інформація про неналежне виконання батьками своїх обов'язків, тому 17 березня 2015, після отримання позитивної інформації з КЗ «НВК Сватівська ЗОШ І ст. - гімназія» малолітній [PERSON] був знятий з обліку служби у справах дітей. Але вже 30 червня 2015 на засіданні районної комісії з питань захисту прав дитини довелося знову розглядати питання про поновлення дитини на обліку, так як малолітній був виявлений без батьків на залізничному переїзді м. Сватове та йшов у бік с. Мілуватка. Працівники поліції повернули дитину додому. Повідомлення надійшло від Сватівського РЦСССДМ (лист № 159 від 17 червня 2015) (а.с.39). 25 серпня 2015 року [PERSON] була знову запрошена до служби у справах дітей для надання пояснення з приводу поновлення випадків вживання алкогольних напоїв. За підсумками профілактичної бесіди їй було виписане рішення ССД № 38 від 25 серпня 2015 року про неприпустимість неналежного виконання батьківських обов'язків та зловживання алкогольними напоями(а.с.41) 03 вересня 2015 року питання було розглянуте на засіданні районної комісії, за підсумками якого 25 вересня 2015 року [PERSON] пройшла кодування від алкогольної залежності строком на 3 роки, про що надала до служби у справах дітей копію відповідної довідки. В зв'язку з відсутністю інформації про неналежне виконання батьківських обов'язків 17 березня 2016 малолітній був знятий з обліку служби(а.с.44) Півтора року до служби у справах дітей не находила інформація про родину [PERSON] після кодування матері від алкогольної залежності. Але 21 вересня 2017 від Сватівського РЦСССДМ надійшов лист про поновлення вживання батьками алкогольних напоїв та неналежне виконання ними батьківських обов'язків (а.с.46). 10 жовтня 2017 року [PERSON] та [PERSON] були запрошені до служби у справах дітей, де надали письмові пояснення з приводу своєї поведінки та попереджені рішенням ССД № 50 про неприпустимість неналежного виконання батьківських обов'язків (а.с.50). 12 жовтня 2017 року під час перевірки житлово-побутових умов проживання дитини встановлено, що останнім часом батьки не приділяють належну увагу дитині (а.с.55). 17 жовтня 2017 року питання про неналежне виконання батьківських обов'язків було розглянуте на засіданні районної комісії з питань захисту прав дитини. Батьки на засідання. не з'явилися, незважаючи на те, що були запрошені належним чином. 25 жовтня 2017 року [PERSON] та [PERSON] були запрошені до служби у справах дітей, де пояснили, що не прийшли на засідання комісії, бо їм було соромно. В своєму поясненні вони пообіцяли, що до 01 листопада пройдуть лікування від алкогольної залежності. Рішенням ССД № 52 від 25 жовтня 2017 року батьки в черговий раз були попереджені про неприпустимість неналежного виконання батьківських обов'язків (а.с.54). 24 жовтня 2017 року за підсумками розгляду питання на засідання районної комісії [PERSON] та [PERSON] було притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.61). 28 жовтня 2017 року [PERSON] та [PERSON] пройшли кодування від алкогольної залежності, про що надали до ССД відповідну довідку. Але вже 6 грудня того ж року знову почали зловживати алкогольними напоями, що підтверджується листом Сватівського РЦСССДМ № 524 від 07 грудня 2017 року. В зв'язку з тим, що батьки перестали йти на контакт з фахівцем із соціальної роботи та виконувати надані їм рекомендації 14 грудня 2017 року соціальний супровід був припинений у зв'язку з невиконанням клієнтом умов договору соціального супроводу (а.с.63). 15 грудня 2017 року на засіданні районної комісії з питань захисту прав дитини було прийняте рішення про доцільність звернення до суду з позовом про позбавлення обох батьків батьківських прав (а.с.65). 26 грудня 2017 року малолітній [PERSON] був тимчасово влаштований в родину свого брата [PERSON], [INFO] (а.с.66). Згідно із побутовими характеристиками [PERSON] та [PERSON] характеризуються негативно, як такі, що схильні до зловживання алкогольних напоїв та ухилення від виховання дитини (а.с.67-68). Згідно з листом Сватівського РТМО [PERSON] з 23.07.2014 перебуває на обліку лікаря-нарколога (а.с.69). 12.03.2018 року від [PERSON] надійшла заява про ненадання згоди про встановлення опіки над ним [PERSON] та сумісного з ним проживання, оскільки останній спричинив [PERSON] тілесні ушкодження шляхом нанесення ударів шкіряним ременем по спині та сідницях та відносно якого порушено кримінальне провадження. На підставі вказаної інформації та заяви [PERSON] (а.с.108). Крім того, 13.03.2018 позивачем надано заяву про зміну предмету позову, в якій зазначено, що служба у справах дітей Сватівської РДА переглянула висновок від 05.01.2018 за № 02-13/30/1, визнавши його таким, що втратив чинність та прийняла новий - про недоцільність встановлення опіки та відповідності її інтересам дитини від 12.03.2018 за № 02-13/257, у зв'язку з тим, що поведінка [PERSON] суперечить інтересам дитини, яка може бути влаштована у його сім'ю на виховання. Тому, просить передати малолітнього [PERSON], [INFO], на опікування Сватівської райдержадміністрації Луганської області. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного суду України 30.03.2007 N 3 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до статті 164 ч.1 п. 2 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року позбавлення батьківських прав ( тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують , та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов'язків по вихованню, а також встановити, що він ухиляється від їх виконання свідомо. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Згідно п. 18 Постанови Пленуму ВС України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" слідує, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Відповідно до положень ст.81ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Так, Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно з ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Так, Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Оскільки відповідачами [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні було надано довідки про початок активного протиалкогольного лікуванн, також копію акту контрольного обстеження житлово-побутових умов, в яких зазначено, що у будинку належні умови для проживання дитини, тобто підтвердження того, що вони стали на шлях виправлення, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи не встановлено обставин, які є беззаперечними підставами для позбавлення відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав, у зв'язку з чим, слід відмовити в задоволенні позову. А відтак і вимоги про стягнення з відповідачів аліментів не підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed