Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 30 220 грн. 13 коп. Свій позов обґрунтовує тим, що 24 січня 2013 року в м. Києві відбулась ДТП за участю застрахованого у позивача автомобіля «Хюндай», держаний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням відповідача та автомобіля «Лексус», держаний реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/6023347 (термін дії полісу - з 29 березня 2012 року по 28 березня 2013 року) в порядку відшкодування вартості відновлювального ремонту автомобіля «Лексус», держаний реєстраційний номер [NUMBER], позивачем по факту ДТП від 24 січня 2013 року було виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля «Лексус»- [PERSON] у розмірі 30 220 грн. 13 коп. Оскільки ДТП сталася з вини водія [PERSON], який після вчинення пригоди зник з місця ДТП; відповідно до ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" позивач має право звернутись до водія з регресним позовом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, пояснення надала аналогічні до тексту позовної заяви, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Суд вислухавши представника позивача, повно і всебічно з'ясувавши обставини в справі, об'єктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.10, 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). Відповідно ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. ст. 993, 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У відповідності ст. 27 Закону України «Про страхування» страховик має право вимагати компенсацію здійснених виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі. Відповідно до п.38.1.1 ст.38 обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до Страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він після ДТП за його участі самовільно залишив місце пригоди. В ході розгляду справи судом встановлено, що 29 березня 2012 року Публічним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» та [PERSON] був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс) № АВ/6023347 (термін дії полісу - з 29 березня 2012 року по 28 березня 2013 року). Відповідно до умов якого позивач зобов'язувався відшкодовувати шкоду заподіяну майну, життю і здоров'ю потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що може настати з вини водія транспортного засобу «Хюндай», держаний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.6). З матеріалів справи вбачається, що 24 січня 2014 року близько 23 год. 20 хв. [PERSON], керуючи автомобілем «Хюндай», держаний реєстраційний номер [NUMBER] на Московському проспекті, 346 (на території парковки ТЦ «Блокбастер»)в м. Києві, порушуючи вимоги п. п. 10.1, 12.1 ПДР України, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив наїзд на запаркований автомобіль «Лексус», держаний реєстраційний номер [NUMBER], що спричинило пошкодження цих транспортних засобів. Після цього водій [PERSON] порушуючи вимоги п. 2.10 ПДР України залишив місце ДТП, до якої він причетний. Відповідно до Постанови Оболонського районного суду м. Києва від 25 лютого 2013 року, що набрала законної сили, [PERSON] було визнано винним у вчинені вищевказаних адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов"язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Автомобіль «Лексус», держаний реєстраційний номер [NUMBER], на момент ДТП належав [PERSON] Як вбачається з матеріалів справи, в порядку відшкодування вартості відновлювального ремонту автомобіля «Лексус», держаний реєстраційний номер [NUMBER], позивачем по факту ДТП від 24 січня 2013 року, на підставі заяви [PERSON] та сформованого страхового акту №143086, було виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля «Лексус» у розмірі 30 220 грн. 13 коп., що підтверджується платіжним дорученням №4054 від 07 травня 2013 року (а.с.22). За таких обставин, враховуючи, що відповідач після ДТП самовільно залишив місце пригоди, вимоги позивача про стягнення з відповідача страхової виплати у порядку регресу підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в сумі 302 грн. 20 коп.

Outcome: approved