Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

У листопаді 2014 року ПАТ КБ „ПриватБанк" звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що згідно з договором № б/н від 14.03.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 3000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Свої зобов'язання відповідач за вказаним договором належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 07.10.2014 р. утворилась заборгованість на загальну суму 27212,59 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 27119,56 грн. та судовий збір у розмірі 271,20 гривень. В судовому засіданні представник позивача зменшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 24740,25 грн. та судовий збір. Відповідач в судове засідання не з'явився, судом про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне у справі поштове повідомлення про вручення судової повістки, доказів про поважність причин неявки суду не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Як вбачається з кредитного договору № б/н від 14.03.2008 року, [PERSON] отримала кредит у розмірі 3000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до наданого розрахунку станом на 07.10.2014 р. поточна заборгованість відповідача за договором складає 24740,25 грн., з яких: - 14924,05 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 8400,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 3888,54 грн, яка була стягнута судовим наказом Корабельного районного суду м.Миколаєва від 16.01.2009 року з Відповідача на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК"; При цьому, відповідачеві були нараховані штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250.00 грн. - штраф (фіксована частина); 1166,20 грн. - штраф (процентна складова). Отже, заборгованість за кредитним договором, що підлягає стягненню станом на 07.10.2014р. складає 24740,25 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобов'язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто при порушенні зобов'язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки за користування кредитом та пеню, що передбачені умовами договору. Оскільки п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено нарахування двох видів штрафу за порушення строків платежів за грошовими зобов'язаннями, позичальник погодився з такими умовами договору та підписав їх беззаперечно, такі умови договору не визнавав неправомірними та не розривав кредитний договір, а отже зазначені суми повинні бути стягнуті в повному розмірі. Із заявою про закриття карткового рахунку, як то передбачає п.3.13 Умов та правил, відповідач до банківської установи не звертався, а отже вказаний кредитний договір є пролонгованим. Згідно зі ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускається. Таким чином, судом встановлено, що відповідач своєчасно кредит, а також нараховані за його користування відсотки не повернула, продовжувала користуватися грошима на тих же умовах, договір не розривала, в зв'язку з чим, позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача обов'язок сплати судового збору.

Outcome: approved