Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

Позивач\~ звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що\~ з 24.07.2014 перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рокитнянського районного управління юстиції у Київській області за актовим записом №50. Від шлюбу мають малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з ним окремо від відповідача. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що\~\~ спільне життя з відповідачем не склалося, сімейно-шлюбні відносини вони припинили, спільного господарства не ведуть, проживають окремо близько двох років. Переконаний, що подальше сімейне життя і збереження шлюбу неможливі. За таких обставин їх з відповідачем шлюб існує формально і примирення між ними неможливе. Просить розірвати їх з відповідачем шлюб. Сторони, будучи належним чином повідомленими, в судове засідання не з"явилися. Натомість подали до суду заяву, якими позивач позов підтримав, а відповідач визнала та просять розглянути справу за їх відсутності. Також зазначили, що примирення між ними неможливе. За викладеного суд ухвалює провести судовий розгляд справи за відсутності сторін, що узгоджується із положеннями ст.ст. 211, 223 ЦПК України та за вимогами частини другої ст. 247 цього Кодексу не здійснювати фіксування\~\~судового розгляду технічними засобами. Дослідивши отримані у справі письмові докази, суд приходить до наступного висновку. В судому засіданні встановлено, що 24.07.2014 сторони уклали шлюб, який зареєстрований\~\~відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рокитнянського районного управління юстиції у Київській області за актовим записом №50. Від шлюбу мають малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з ним окремо від відповідача. Сторони припинили\~шлюбні стосунки, спільного господарства та бюджету не ведуть, проживають окремо близько двох років. З названих підстав, суд\~\~ приходить до висновку, що\~\~шлюб сторін носить формальний характер і примирення між ними неможливе. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Аналогічні положення містяться у 15 та 16 статтях ЦК України, за якими кожна\~\~особа\~\~має право на захист свого цивільного права у\~\~разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого\~\~особистого немайнового або майнового права та інтересу. За вимогами ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.\~\~Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~\~Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до положень статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 81 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу, в тім, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що правовідносини, які склалися між сторонами спору, випливають із сімейних відносин та\~\~мають регулюватися положеннями\~\~ст. 3 та Глави 11 Сімейного кодексу України. Так, відповідно до положень ст. 3 Сімейного кодексу України сімю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Як роз`яснено у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. У відповідності до ст. 111 СК України суд вживав заходи щодо примирення подружжя, наразі останнє не відбулося і про що вони повідомили суд особисто у своїх заявах. Відповідно до положень ст.ст. 104, 105 СК України шлюб може бути припинений шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу і що має місце у даному випадку. На підставі ст. 112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст.113 СК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач виявила бажання залишити після розірвання шлюбу шлюбне прізвище. Оцінючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема та належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що\~\~існування шлюбних відносин між сторонами спору суперечить їх інтересам і\~\~що має істотне значення та є підставою для задоволення позову. Позов таким чином підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України понесені\~\~позивачем судові витрати по оплаті судового збору в сумі 840.80 грн. підлягають стягненню на його користь з відповідача у справі.

Outcome: approved