Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

\~У своїй позовній заяві позивач просив суд ухвалити \~рішення, яким поновити йому строк звернення з позовом до суду. Визнати недійсними\~ Державний акт серії ІФ №11-24-2/000066 на право приватної власності на земельну ділянку, площею 0.0821 га на території с.Ясень Ясенської сільської ради\~ Рожнятівського району Івано-Франківської області, для ведення будівництва та обслуговування житлового будинку, виданий 25 листопада 1996 року [PERSON] та\~ Державний акт серії ІФ №11-24-2/00076 на право приватної власності на земельну ділянку площею 0.0821 га на території е.Ясень Ясенської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області, для ведення будівництва та обслуговування житлового будинку, видатний 19 квітня 1997 року [PERSON]. В основу своїх позовних вимог позивач зіслався на те, що рішенням сесії Ясеньської сільської ради від 24 грудня 1993 року йому надано дозвіл на приватизацію земельних ділянок до 0,85 га ( до 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства, до 0,25 га для обслуговування житлового будинку). Рішенням сесії Ясеньської сільської ради від 09 червня 2016 року йому надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0695 га для ведення особистого селянського господарства в урочищі «Город» в с.Ясень. Отримавши зазначене рішення він в червні 2016 року звернувся до ПП [PERSON], який здійснює землевпорядні роботи щодо землеустрою, і в процесі проведення обмірів та складанні плану меж його земельної ділянки було встановлено, що має місце накладення меж земельної ділянки відповідачки [PERSON] та його земельної ділянки. Тому для вирішення земельного спору щодо меж земель них ділянок, він звернувся до Ясенської сільської ради. Спір вирішувався земельно-узгоджувальною комісією сільської ради, згідно акту якої від 29 липня 2016 року встановлено, що межі його земельної ділянки частково накладаються на приватизовану земельну ділянку [PERSON], якою вона володіє на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІФ №11-24-2/00076, виданого Ясенською сільською радою 19 квітня 1997 року на підставі договору купівлі-продажу від 17 квітня 1997 року на земельну ділянку, площею 0,0821 га для будівництва та обслуговування житлового будинку. Вважає, що зазначений правовстановлюючий документ - Державний акт на право приватної власності на землю [PERSON] є незаконним, поскільки він, як суміжний землекористувач не погоджував межі земельної ділянки [PERSON], які накладаються та заходять в межі його земельної ділянки, на експлікації земельної ділянки не відображено наявність житлового будинку, йому нічого не було відомо про виготовлення нею документів для оформлення приватної власності на земельну ділянку та оформлення спірного Державного акту, а копію вказаного Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку площею 0.0821 га він отримав в Ясеньській сільській раді в липні 2016 року. При уважному огляді спірного Державного акту також викликає сумнів підпису колишнього сільського голови с.Ясень [PERSON] та інженера-землевпорядника [PERSON], які істотно відрізняються від їх підписів на інших Державних актах, виданих громадянам в 1997 році. В зв'язку з чим виданий [PERSON] Державний акт серії ІФ № ІІ-24-2/00076 на право приватної власності на земельну ділянку, площею 0,0821 га на території с.Ясень Ясеньської сільської ради Рожнятівського району для будівництва та обслуговування житлового будинку, є незаконним і підлягає до скасування з внесенням в Державний реєстр земель інформації про анулювання запису в книзі реєстрацій державних актів на право приватної власності на дану земельну ділянку. Також в процесі підготовки матеріалів для звернення в суд з даним позовом йому стало відомо про те, що існує Державний акт на право приватної власності на спірну земельну ділянку серії ІФ №11-24-2/000066, виданий 25 листопада 1996 року Ясенською сільською радою [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0821 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, при детальному огляді якого також викликає сумнів підпису колишнього сільського голови с.Ясень [PERSON] та інженера-землевпорядника [PERSON], які істотно відрізняються від їх підписів на інших Державних актах і при виготовленні якого я, як суміжний землекористувач, не погоджував межі земельної ділянки [PERSON], які накладаються та заходять в межі його земельної ділянки, на експлікації земельної ділянки не відображено наявність житлового будинку, йому нічого не було відомо про виготовлення нею документів для оформлення приватної власності на земельну ділянку та оформлення спірного Державного акту, а копію вказаного Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0821 га він зміг отримати тільки тепер. В процесі розгляду справи позивач позовні вимоги уточнив, та крім заявлених вимог просив суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним\~ п.п.1.110 рішення Ясенської сільської ради від 24 грудня 1993 року в частині\~ надання дозволу [PERSON] приватизувати земельну ділянку\~ площею 0,0821 га на території с.Ясень Рожнятівського району для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, оскільки таке рішення сільської ради суперечить нормам закону. Вважає п.п.1.110 рішення Ясенської сільської ради від 24 грудня 1993 року в частині\~ надання дозволу [PERSON] приватизувати земельну ділянку\~ площею 0,0821 га на території с.Ясень Рожнятівського району для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, незаконними і такими, що порушують його законні права на земельну ділянку. В звязку з прийняттям такого рішення сесією сільської ради його протиправно позбавлено права власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з викладених в позовній заяві підстав . Представник Ясенської сільської ради вважає позов підставним, оскільки картографічними матеріалами дорога, яка вказана в оспорюваних Державних актах відповідачів, не передбачена. Представник [PERSON] в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся, однак будучи допитаним в минулих судовох засіданнях позов не визнав мотивуючи тим, що під час приватизації земельної ділянки [PERSON], суміжний землекористувач [PERSON] погодив межі земельної ділянки, яка приватизовувалася [PERSON] Згідно Державного акту, який виданий [PERSON], через земельну ділянку [PERSON]передбачена дорога, якою ніхто не користується і фактично цієї дороги не існує, оскільки [PERSON]має зовсім інший заїзд до свого домоволодіння, однак в разі потреби [PERSON]буде користуватися цією дорогою, у зв"язку з чим [PERSON] і залишений отвір в паркані, який розділяє спірні ділянки ( а.с.115,117-119,121). Аналогічні по суті пояснення дала суду відповідачка [PERSON] Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного Кодексу України Цивільний Кодекс України застосовується до цивільних відносин,що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільним Кодексом України,положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків,що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Судом встановлено, що правовідносини між сторонами, виникли у 1993 році під час дії ЦК Української РСР в редакції 1963 року,тому до цих правовідносин слід застосовувати і норми Цивільного Кодексу Української РСР в редакції 1963 року. Згідно ст.71 ЦК України в редакції 1963 року,загальний строк для захисту права за позовом особи,право якої порушено\\позовна давність\\ встановлюється в три роки. Аналогічна норма закріплена у ст.257 ЦК України,за змістом якої загальний строк для захисту права за позовом особи,право якої порушено встановлюється тривалістю у три роки. За ЦК України в редакції 1963 року,встановлені законом строки позовної давності та порядок їх обчислення не можуть бути змінені угодою сторін ( ст.73 ЦК в редакції 1963 року), а суд повинен при розгляді спору застосувати позовну давність незалежно від заяви сторін ( ст.75 ЦК України в редакції 1963 року ). З пояснень представника позивача встановлено, що про існування спірних Державних актів та оспорюваного рішення [PERSON] дізнався у липні 2016 року, після чого вирішив звернутися до суду з даним позовом. Інших доказів, які б спростовували зазначені твердження позивача, судом не встановлено, а відповідачами суду не надано. Згідно ст.80 ЦК України в редакції 1963 року,закінчення строку позовної давності до предявлення позову є підставою для відмови в позові.Якщо суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності,порушене право підлягає захистові. За змістом ст.267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. За таких обставин, суд вважає, що предявлення позивачем позовних вимог про визнання недійсним рішення Ясенської сільської ради від 24 грудня 1993 року та Державних актів на право власності на земельну ділянку поза межами строку позовної давності допущено з поважної причини, яка є підставою для поновлення цього строку, а його право підлягає захисту. За змістом ст.10 ЦПК \~України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи, сприяє здійсненню прав сторін.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до кодексу, \~в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.57 ЦПК України \~доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються \~на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних \~як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко-і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. \~Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Зі змісту ч.2 ст.144 Конституції України та ч.10 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" вбачається, що рішення органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів не відповідності Конституції або законам України визнаються незаконними з ініціативи заінтересованих осіб \~в судовому порядку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що [PERSON]та [PERSON] проживають в [INFO], а їхні земельні ділянки є суміжними. Державний акт на право приватної власності на землю серії ІФ №11-24-2/000066, на площу 0.0821 га на території с.Ясень Ясенської сільської ради\~ Рожнятівського району Івано-Франківської області, для ведення будівництва та обслуговування житлового будинку, виданий 25 листопада 1996 року [PERSON]В.(а.с.6). Державний акт серії ІФ №11-24-2/00076 на право приватної власності на земельну ділянку площею 0.0821 га на території с. Ясень Ясенської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області, для ведення будівництва та обслуговування житлового будинку, видатний 19 квітня 1997 року [PERSON] (а.с.7) . Рішенням сесії Ясеньської сільської ради від 09 червня 2016 року [PERSON] надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0695 га для ведення особистого селянського господарства в урочищі «Город» в с.Ясень (а.с.8). З акту земельно-узгоджувальної комісії від 29 липня 2016 року (а.с.11) встановлено, що межі земельної ділянки [PERSON] частково накладаються на приватизовану земельну ділянку [PERSON], якою вона володіє на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІФ №11-24-2/00076, виданого Ясеньською сільською радою 19 квітня 1997 року на підставі договору купівлі-продажу від 17 квітня 1997 року на земельну ділянку площею 0,0821 га для будівництва та обслуговування житлового будинку. Копіями планів впорядкування присадибних земель за 1959 та 1961 р.р. ( а.с.80,81-зворот)підтверджено відсутність дороги, яка зазначена в планах зовнішніх меж земельної ділянки, що містяться в оспорюваних Державних актах на право приватної власності на земельну ділянку ( а.с.22-зворот та 23-зворот). Аналогічне підтверджено викопіровкою з Генерального плану забудови с.Ясень за 1981 рік ( а.с.82-зворот), а також фотографіями земельних ділянок, які є суміжними, одна з яких перебуває у власності [PERSON] згідно оспорюваного Державного акту, а інша в користуванні позивача [PERSON] ( а.с.114-123). Згідно п.1.6. Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди), затвердженої Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах N 28 від 15.04.93, що діяв на момент видачі - (25 листопада 1996 року) [PERSON] Державного акту серії ІФ №11-24-2/000066 на право приватної власності на земельну ділянку, площею 0.0821 га на території с.Ясень Ясенської сільської ради\~ Рожнятівського району Івано-Франківської області, для ведення будівництва та обслуговування житлового будинку, виготовлення державних актів на право приватної власності на землю, постійного користування землею та колективної власності на землю, що видаються садівницьким товариствам, провадиться після винесення в натуру (на місцевість) меж земельних ділянок за проектами їх відведення. Згідно п.1.10. вказаної інструкції технічна документація при складанні державних актів включає: при складанні державних актів на право приватної власності на землю і право постійного користування землею, що видаються громадянам на земельні ділянки, якими вони користуються: виписку з рішення місцевої Ради народних депутатів про передачу земельної ділянки у власність або надання її у користування; абриси обміру земельної ділянки; план земельної ділянки, складений за результатами обміру; збірний план землевласників і землекористувачів; відомість обчислення площ; матеріали погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками землі і землекористувачами. Тобто, вказана інструкція передбачала, що для видачі Державного акту обов'язково суміжні землекористувачі повинні погодити між собою межі суміжних ділянок, однак з технічної документації, що видана [PERSON] вбачається відсутність підпису [PERSON], що є підтвердженням відсутності його згоди на приватизацію [PERSON] ділянки в таких межах, як це відбражено на схемі ( а.с.100-101) та є порушенням цього нормативного акту. За змістом ст.12 ЗК України, до повноважень сільських рад у галузі земельних відносин на території сіл належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадянам та юридичним особам, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вирішення земельних спорів. При цьому вказана норма вимагає, щоб вирішення \~питань у галузі земельних відносин здійснювалося відповідно до ЗК України та чинного законодавства України. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Згідно ст. 152 ч.2 \~ЗК \~України \~власник \~\~земельної ділянки \~або землекористувач може вимагати \~усунення будь-яких \~\~порушень його прав \~на землю, \~навіть \~якщо ці \~порушення не повязані \~з позбавленням \~права володіння \~земельною ділянкою. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ За змістом ст. 155 ч.1 ЗК України \~у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Право громадян на власність, як важливий атрибут правової держави і демократичного суспільства, закріплено в\~Конституції України, стаття 41 якої передбачає, що кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Стаття 1 Першого протоколу до\~Європейської конвенції з прав людини\~визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Аналіз вищенаведених доказів підтверджує, що межі земельної ділянки, яка передана [PERSON] згідно рішення сесії сільської ради, частково накладаються на приватизовану [PERSON] земельну ділянку, яка по суті ділить ділянку [PERSON]навпіл, чим порушує право останнього на користування ( отримання у власність) ділянки в розмірах, якими він користується та визначених рішенням сільської ради від 09.06.2016 року ( а.с.8). Суміжний земелекористувач [PERSON] будучи суміжним землекористувачем не погоджував межі земельної ділянки, яка передавалася у власність відповідачам, а картографічними матеріалами дорога, яка вказана в оспорюваних Державних актах відповідачів, не передбачена. За таких обставин суд приходить до висновку, що оспорюване рішення та видані на його підставі Державні акти суперечать вимогам нормативно-правових актів, порушують право позивача отримати земельну ділянку в користування ( власність) в розмірах, яким він користується та зазначений в рішенні від 09.06.2016 року, а тому підлягають скасуванню. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved