Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до ТОВ «Фешен Груп» про стягнення моральної та матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок нещасного випадку на виробництві, в якому зазначила, що 08.04.2013 року близько 08 год.45хв. під час виробничого процесу на роботі за невідомим їй до цього виробничим станком по виготовленню взуття, для роботи за який її раптово поставили майстри цеху, в якому вона працювала, [PERSON] та [PERSON], без відповідного навчання та інструктажу, на ТОВ "Фешен і Груп" за адресою: м. Житомир, вул. Вітрука, 5а, вона отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості. Внаслідок цього втратила працездатність на 5 відсотків. Наслідком отриманої травми нею були перенесені тривалий фізичний біль та страждання, дві важки хірургічні операції на травмованій руці, витрачала велику кількість грошей на ліки та подальшу.В подальшому вона проходила курс лікування в психіатрично-наркологічному диспансері. В результаті отриманих нею тілесних ушкоджень, їй були завдані матеріальні збитки, повязані з річним лікуванням, на загальну суму 1540 грн. Але, вважає, що загальна сума спричиненого матеріального збитку внаслідок перенесення двох хірургічних операцій складає не менше 7200 (семи тисяч двісті) гривень. У звязку з тим, що вона є потерпілою особою у кримінальному провадженні №12013060040001068, просить зазначені суми грошей (матеріальна шкода -17 000 грн. упущена вигода 17 000 грн., моральну шкоду 100 000 грн. ) стягнути на її користь з ТОВ «Фешен Груп» , на якому під час роботи нею були отримані тілесні ушкодження середньої тяжкості, винних осіб притягнути до відповідальності. Позивач та його представники в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі на підставах, викладених в позові, просили позов задовольнити. Представник позивача пояснив, що внаслідок нещасного випадку позивач зазнає моральних страждань, оскільки втратила здоров'я, перенсла стрес, відчуває постійну біль, витрачає час на лікування. Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, надав суду письмові заперечення, в яких зазначили, що вказана травма не відноситься ні до однієї групи інвалідності, що вказує на її легкий характер. Травма на яку вказує позивачка ніяк не заважала їй працювати і належно виконувати трудові обов»язки в майбутньому в тому числі і на виробництві відповідача. Позивачка підтвердила чеками матеріальну шкоду тільки на 1 540 грн., а просить стягнути 15 800 грн., що не відповідає дійсності. Також відповідач заперечує проти відшкодування моральної шкоди та упущеної вигоди у зв'язку з тим, що позивачка перебувала на лікарняному, користувалась всіма соціальними гарантіями їй були виплачені кошти. Позивачем не наведено за що має бути стягнуто моральну шкоду та не наведено підстав щодо її розміру. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши всі надані докази у сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що [PERSON] з 20.06.2006 р. працювала складальщиком верху взуття на ТОВ «Фешн Груп» та 02.02.2015 р. була звільнена за власним бажанням за ст.38 КЗпП України (а.с.11). Згідно акту проведення розслідування нещасного випадку, що стався 08 квітня 2013 року в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Фешн Груп» від 08 квітня 2013 року та акту №1 від 08.04.2013 року про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, 08.04.2013 [PERSON] перед початком зміни була переміщена майстром [PERSON] з швейної дільниці на розкрійну дільницю до майстра [PERSON] де виконувала роботу на машині з маркування устілок. При роботі зі стількою і під час направлення стільки під кліше вчасно не забрала руку і травмувала 2-й палець лівої фаланги. Згідно висновку комісії причиною нещасного випадку з складальником верху взуття [PERSON] є проведення цільового інструктажу з охорони праці майстром [PERSON] в усній формі. Порушення Положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці № 601 від 27.10.2011 р. п. 6.2.5. Із вини майстрів [PERSON], [PERSON] які не здійснювали контроль за діями працівниці та після отримання працівницею травми не повідомили керівництво підприємства. Порушення посадової інструкції № 1 06.10.2010 р. майстрами.( а.с.27-35). За листком непрацездатності АВЯ № 960797 Обласної клінічної лікарні ім. О.Ф. Гербачевського, [PERSON] з 16.09.2013 р. по 15.10.2013 р. знаходилась на лікуванні з діагнозом хронічний післятравматичний остеомієліт нігтьової фаланги 2 го пальця лівої кістки (а.с.15). Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках № 117401 від 21.06.2013 р. [PERSON] втратила 5 % відсотків професійної працездатності ( а.с. 20). Відповідно до ч.ч.1,2 ст.153 КЗпП України, на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно із ст.173 КЗпП України, шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Пунктом 2 розділу І Положення про організацію лікування, медичної реабілітації та забезпечення потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання лікарськими засобами та виробами медичного призначення, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 09.06.2010 р. № 18, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2010р. за № 489/17784 (далі-Положення) визначено, що фінансування витрат на лікування потерпілих, їх медичну реабілітацію, забезпечення лікарськими засобами, виробами медичного призначення (далі - ВМП) здійснюється за прямими наслідками страхового випадку робочими органами Фонду відповідно до укладених договорів з закладами охорони здоров'я державної та/або комунальної форм власності за рахунок коштів Фонду. Фінансуванню підлягають витрати у разі надання потерпілим амбулаторно-поліклінічної медичної допомоги у поліклініці, вдома, в денних стаціонарах згідно з переліком необхідних лікарських засобів, ВМП, визначеним ЛКК закладу охорони здоров'я (п.5 розділу II Положення). Пунктом 8 розділу II Положення передбачено, що робочими органами ВД Фонду відшкодовуються витрати за цінами у розмірі не більше вартості лікарських засобів, ВМП в аптечних закладах, з якими укладено договори. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про охорону праці», відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або у разі смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування України відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності". Враховуючи, що позивач внаслідок нещасного випадку, що стався на підприємстві, проходила медичне лікування та надала в підтвердження витрат за придбані медикаменти копії квитанцій лише на суму 1540 грн. ( а.с. 21- 26) , суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фешен Груп» матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок нещасного випадку на виробництві в розмірі 17 000 грн. підлягають частковому задоволенню. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходить з наступного. Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008 року зазначено, що застрахованим громадянам, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання статтею 1167 Цивільного кодексу України та статтею 237-1 Кодексу законів про працю України надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України ( 254к/96-ВР ). Згідно ст.237-1 КЗпПУ, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом чи або іншим ушкодженням здоров'я. Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються, характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Окрім того, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд при визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, окрім глибини фізичних та душевних страждань, також враховує характер правопорушення, форму та ступінь вини особи, яка завдала моральну шкоду, а також інші обставини, які мають істотне значення. Рішенням Конституційного Суду від 27 січня 2004 року регламентовано, що громадяни, яким встановлена постійна втрата професійної працездатності мають право на стягнення на їх користь моральної шкоди. Відповідно до п.4.1 цього ж рішення, ушкодження здоров'я, заподіяне потерпілому під час виконання трудових обов'язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, заподіюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і переносить значно більшу моральну шкоду, чим працівник, що не втрачає професійної працездатності Визначаючи завдану моральну шкоду в розмірі 100 000 гривень, позивачка посилається на те, що внаслідок вищевказаного нещасного випадку вона зазнала фізичний біль, пов'язаний з отриманням травми та її наслідками, душевні страждання, пов'язані із спричиненням шкоди здоров'ю, яке неможливо повністю відновити, вказує на неможливість продовжувати активний стиль життя, порушення звичайних життєвих зв'язків та втрату працездатності. Судом встановлено, що внаслідок отриманої травми в результаті нещасного випадку на виробництві, що стався 08 квітня 2013 року, позивачці проведено лікування, вона перебувала на лікарняному, проходила медичні огляди та обстеження, відновлювальні процедури. При визначенні суми моральної шкоди суд враховує, що отримана позивачем травма призвела до її моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків та вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Оцінюючи всі докази у їх сукупності і взаємозв'язку, суд вважає доведеними обставини отримання позивачем фізичного болю та душевних страждань, пов'язаних з отриманими травмами, але вважає заявлений позивачем розмір моральної шкоди у сумі 100 000 грн. завищеним. Враховуючи характер отриманих позивачем травм, пов'язані з цим фізичні і моральні страждання позивача, конкретні обставини справи і наслідки, ступінь втрати професійної працездатності, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з огляду на приписи ст.23 ЦК України, суд вважає, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню у розмірі 30 000 грн. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв?язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв?язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. Вимога позивачки про стягнення з ТОВ «Фешен Груп» упущеної вигоди в розмірі 17 000 грн. не підлягає до задоволення, оскільки відповідно до роздруківок заробітної плати ( а.с.159, 160,161,165,169,171,172,176,177) [PERSON] отримувала лікарняні та користувалася всіма соціальними правами. Крім того, з відповідача підлягає відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягненню на користь держави судовий збір при розгляді справи 1929,20 грн.

Outcome: partial