Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

13.11.2020 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 23.12.1992 вона зареєструвала шлюб з [PERSON] в Отинійській селищній раді Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис №43. В шлюбі у них народилось двоє дітей, які на даний час є повнолітніми. Позивач зазначає, що вони виявились людьми різних характерів та поглядів на життя, у зв`язку із чим більше трьох років не проживають разом. Відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, з його ініціативи часто виникали сварки, які негативно впливали на її здоров`я. Він не підтримував нормальну моральну атмосферу в сім`ї, не піклувався про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За вищевказаних обставин вважає, що їх сім`я розпалась, шлюб носить формальних характер, а тому його слід розірвати. Ухвалою суду від 17.11.2020 року відкрито провадження в цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просила розгляд справи проводити без її участі. 21.11.2020 та 30.11.2020 від її представника адвоката Дикун І.В. до суду надійшли клопотання про розгляд справи без його та позивачки участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений відповідно до вимог процесуального закону, в тому числі через сайт "Судова влада". Правом на подання відзиву не скористався. Заяви про розгляд справи за його відсутності чи будь-яких інших клопотань відповідач не подавав. За таких\~обставин,\~з урахуванням\~положень ст.\~ 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої\~статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 23.12.1992 року, сторони зареєстрували шлюб 23.12.1992 у Отинійській селищній Раді Коломийського району, про що зроблено запис №43 (а.с. 4). В шлюбі у сторін народилося двоє дітей, які є повнолітніми. Спільні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Сімейним кодексом України. Статтею 24СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст.\~104\~Сімейного кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст.\~110\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Крім того суд звертає увагу на те, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Таким чином оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально і його збереження суперечить інтересам позивача, то шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 23.12.1992 в Отинійській селищній Раді Коломийського району, про що зроблено запис №43, слід розірвати. З огляду на зазначене, позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Водночас суд зазначає, що згідно ст.\~113\~СК України вказано, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Здійснивши системний аналіз вищенаведеної норми суд дійшов висновку, що право на вибір прізвища є правом особи, яка його самостійно змінила, що реалізується на власний розсуд відповідною особою. При цьому зміна прізвища фізичної особи здійснюється на підставі її волевиявлення та виключно у порядку, що встановлений Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». В порядку ч. 2 ст.\~115\~СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі наведеного, ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved