Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

У травні 2017 року позивачка звернулась до суду із позовом до [PERSON] про поділ в натурі спільного майна в обґрунтування якого посилалась на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01.06.2016 року, визнано, що квартира [ADDRESS], загальною площею 249,3 кв.м. в тому числі житловою 68 кв.м. є їх спільною сумісною власністю. Визнано за [PERSON] право власності на ? частини квартири [ADDRESS] та припинено право спільної сумісної власності. За кожним із ним було зареєстровано право власності на 1/2 частку вказаної квартири. Вказувала на те, що на прохання про виділ їй в натурі 1/2 частки квартири відповідач не реагує та між ними не досягнуто згоди щодо виділу в натурі її 1/2 частки квартири у зв'язку з чим вона змушена звернутись до суду. На підставі вище викладеного, посилаючись на норми матеріального права, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила поділити квартиру [ADDRESS], загальною площею 249,3 кв.м. в тому числі житловою 68,0 кв.м. між [PERSON] та [PERSON], відповідно до І-го варіанту поділу запропонованого експертом, відступивши від рівності часток, та визнати за нею право власності на приміщення квартири [ADDRESS]: 1-8" - частини холу площею 11,40 кв.м., 1-12 - коридор-сходова клітина пл. 12,70 кв.м., 1-13 - житлова кімната пл. 26,40 кв.м., 1-14 - комора пл. 4,50 кв.м., 1-15 - санвузол пл. 6,20 кв.м., 1-16- житлова кімната пл. 26,50 кв.м., 1-17 - комора пл..4,20 кв.м., загальною площею 91,90 кв.м., що складає частку 37/100. За [PERSON] визнати право власності на приміщення в квартирі №1 розташованої в будинку №14 по вул. С. Окуневської у м. Чернівці: 1-1 - коридор площею 6,40 кв.м., 1-2 - хол пл. 25,90 кв.м., 1-3 - гараж, пл. 18,70 кв.м., 1-4 - санвузел - пл.3,30 кв.м., 1-5 - комора пл. 2,40 кв.м., 1-6 - кухня пл..25,3 кв.м., 1-7 - комора пл.. 7,70 кв.м., 1-8' - частина холу площею 29,30 кв.м., 1-9 - житлова кімната площею 15,10 кв.м., 1-10 - санвузол пл. 13,80 кв.м., 1-11 - комора пл. 9,50 кв.м., загальною площею 157,40 кв.м., що складає частку 63/100. Виділити частки в натурі та припинити право спільної часткової власності на вказане майно. В судове засідання позивачка та їх представник не з'явились, від останньої до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені (уточнені) позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову. Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, - ... У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи те, що в судове засідання не з'явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заяву відповідача про визнання позову слід прийняти та позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Так, судом встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, сторонам належить по 1/2 частки квартири [ADDRESS] (а.с. 16-18) У відповідності до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України, відповідно до якого закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ч1, ч.3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. З матеріалів позовної заяви вбачається, що сторони по справі, які є співвласниками спірної квартири не можуть дійти згоди, щодо виділу в натурі 1/2 частки квартири яка належить [PERSON], у зв'язку з чим виник даний спір. Виходячи із змісту позовних вимог про виділ частки та припинення права спільної часткової власності на нерухоме майно, суд приходить до висновку що до спірних правовідносин слід застосовувати саме положення ст. 364 ЦК України, відповідно до змісту якої співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Так, Верховний Суд України в постанові від 04.12.2013 року у справі № 6-130цс13 зазначив, що враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об'єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України та пункту 10 Порядку присвоєння об'єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об'єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них». Таким чином, для вирішення питання щодо виділення частки із нерухомого майна, яке перебуває у спільній частковій власності, зокрема квартири, необхідна наявність висновку відповідного будівельно-технічного дослідження про можливість виділення окремої площі, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого співвласника, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення тощо. Відповідно до п. 1.2, 2.1, 2.4 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна , затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 р оку № 55 поділ об'єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об'єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм. Так, за клопотанням позивачки судом було призначено судову будівельну-технічну експертизу, проведення якої було доручено експерту [PERSON] на вирішення якої експерту було поставлено питания, щодо наявності технічної можливісті, відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва, розділити об'єкт нерухомого майна - квартиру [ADDRESS], загальною площею 249,3 кв.м., в тому числі житловою 68,0 кв.м., відповідно до часток співвласників ([PERSON] - 1/2 частки, [PERSON] - 1/2 частки), та які можливо визначити варіанти розподілу. Відповідно до висновку експерта №17050 судової будівельно-технічної екпертизи від 21.08.2017 року, наявна технічна можливість поділу квартири [ADDRESS], загальною площею 249,3 кв.м. в тому числі житловою 68,0 кв.м., відповідно до часток співвласників, на дві ізольовані квартири з урахуванням вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва. Серед наведених судовим експертом можливих варіантів поділу спірної квартири, зокрема, можливий варіант поділу спірної квартири наступним чином: Одному співвласнику виділити: Перший поверх - Коридор площею 6,40 кв.м (1-1); Хол площею 25,90 кв.м. (1-2); Гараж площею 18,70 кв.м. (1-3); Санвузол площею 3,30 кв.м. (1-4); Комора площею 2,40 кв.м. (1-5); Кухня площею 25,30 кв.м. (1-6); Комора площею 7,70 кв.м. (1-7). Другий поверх - Частина холу площею 29,30 кв.м. (1-8'); Житлова кімната площею 15,10 кв.м. (1-9); Санвузол площею 13,80 кв.м. (1-10); Комора площею 9,50 кв.м. (1-11), а всього по квартирі 157,40 кв.м., що становить реальну частку в розмірі 67/100. Другому співвласнику виділити: Другий поверх - Частина холу площею 11,40 кв.м. (1-8"). Мансарда - Коридор - сходова клітина площею 12,70 кв.м. (1-12); Житлова кімната площею 26,40 кв.м. (1-13); Комора площею 4,50 кв.м. (1-14); Санвузол площею 6,20 кв.м. (1-15); Житлова кімната площею 26,50 кв.м. (1-16); Комора площею 4,20 кв.м. (1-17), а всього по квартирі 91,90 кв.м., що становить реальну частку в розмірі 37/100. Для відокремлень приміщень квартири необхідно провести такі роботи: Розділити перегородкою балкон та приміщення 1-8 на дві частини площами 29,3 кв.м. та 11,4 кв.м.; Ліквідувати проріз в міжповерховому перекритті на сходовій клітині між другим поверхом і мансардою; Двері у дверному прорізі між приміщенням 1-8 та балконом переобладнати та влаштувати окремі входи для кожного із співвласників у виділені йому приміщення окремо; Розділити енергоносії та їх облік; влаштувати зовнішні сходи на другий поверх для входу через балкон в приміщення 1-8" у відповідності до вимог ДБН; Влаштувати кухню в одному із виділених приміщень або частини приміщення у відповідності до вимог ДБН (а/с 37-68). Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, наявність технічної можливості поділити спірну квартиру на дві ізольовані квартири, визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved