Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з 07.07.1997 р. по 29.12.2017 р. перебував у трудових відносинах з відповідачем. 29.12.2017 р. його було звільнено за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію. Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання від 30.11.2017 року позивачу були встановлені такі професійні захворювання: ХОЗЛ II стадії токсико-пилової етіології у фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень II ст. Легенева недостатність II ст. Захворювання професійне. Хронічна часто рецидивуюча попереково-крижова радикулопатія з двостороннім корінцевим синдромом L5-S1 на фоні остеохондрозу, деформуючого спондильозу, спондилоартрозу попереково-крижового відділу з протрузією МХД L5-S1, стенозом хребетного каналу на поперековому рівні, з вираженим м'язово-тонічним і алгічним синдромами, з порушенням функції хребта та нижніх кінцівок. Захворювання професійне від тривалого фізичного перенапруження та несприятливого мікроклімату на виробництві. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху 3 ст. Захворювання професійне від тривалого впливу виробничого шуму. Хронічний атрофічний ринофаринголарингіт токсико-пилової етіології в стадії нестійкої ремісії. Захворювання професійне.(Основний діагноз). Гіпертонічна хвороба II стадії, 2 ступінь, ризик (III). Високий. Гіпертрофія лівого шлунку. ІХС. Дуфузний кардіосклероз. СН І ст. ФК II. Виразкова хвороба 12 палої кишки неактивна фаза. Хронічний гастроуденіт у фазі нестійкої ремісії. Кіста печінки. Викривлення носової перетинки. Складний міопічний астигматизм обох очей, гіпертонічна ангіопатія сітківки. (Супутній діагноз). Причиною виникнення професійного захворювання згідно акту від 30.11.2017 р., є недосконалість виробничих технологій, неефективність використання засобів індивідуального захисту, відсутність контролю з боку адміністрації за використанням робітниками засобів індивідуального захисту, тривалий стаж роботи в шкідливих умовах праці. Відповідно до довідки, виданої Спеціалізованої МСЕК м. Суми від 27.12.2017 р., - ступінь втрати професійної працездатності у позивача становить 65 % первинно та ІІІ групу інвалідності безтерміново. Тому позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 65000 грн. Представник позивача, [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та дав пояснення аналогічні вищевикладеному. Представник відповідача - ПАТ "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш", Шепілова Л.І., в судовому засіданні заперечувала проти позову та пояснила, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими. Оскільки, норми ст.237-1 КЗпП України, на які посилається позивач в своїй позовній заяві, не поширюються на правовідносини, що виникли між товариством та позивачем, оскільки ці правовідносини регулюються законами України з окремих видів загальнообов'язкового державного соціального страхування, іншими нормативно правовими актами, які містять норми щодо загальнообов'язкового державного соціального страхування. Крім того, якщо керуватись нормами трудового права, то позивачем пропущено 3-місячний строк позовної давності, який застосовується при вирішення трудових спорів. Враховуючи вищевикладене, просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 07.07.1997 р. по 29.12.2017 р. Позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем. 29.12.2017 р. його було звільнено за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію. (а.с. 6-7). Актом від 30.11.2017 року розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання [PERSON] були встановлені такі професійні захворювання: ХОЗЛ II стадії токсико-пилової етіології у фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень II ст. Легенева недостатність II ст. Захворювання професійне. Хронічна часто рецидивуюча попереково-крижова радикулопатія з двостороннім корінцевим синдромом L5-S1 на фоні остеохондрозу, деформуючого спондильозу, спондилоартрозу попереково-крижового відділу з протрузією МХД L5-S1, стенозом хребетного каналу на поперековому рівні, з вираженим м'язово-тонічним і алгічним синдромами, з порушенням функції хребта та нижніх кінцівок. Захворювання професійне від тривалого фізичного перенапруження та несприятливого мікроклімату на виробництві. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху 3 ст. Захворювання професійне від тривалого впливу виробничого шуму. Хронічний атрофічний ринофаринголарингіт токсико-пилової етіології в стадії нестійкої ремісії. Захворювання професійне.(Основний діагноз). Гіпертонічна хвороба II стадії, 2 ступінь, ризик (III). Високий. Гіпертрофія лівого шлунку. ІХС. Дуфузний кардіосклероз. СН І ст. ФК II. Виразкова хвороба 12 палої кишки неактивна фаза. Хронічний гастроуденіт у фазі нестійкої ремісії. Кіста печінки. Викривлення носової перетинки. Складний міопічний астигматизм обох очей, гіпертонічна ангіопатія сітківки. (Супутній діагноз). 14.12.2017 р. позивач пройшов огляд МСЕК та йому було встановлено 65 % втрати професійної працездатності, первинно, та ІІІ групу інвалідності безтерміново, що підтверджується довідкою № 913277 огляду медико соціальною експертною комісією від 27.12.2017 р. (а.с.10) Суд вважає, що ПАТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» не створило належних умов праці на робочому місці позивача, внаслідок чого позивач отримав професійне захворювання. В справі є достатні докази, які свідчать про те, що небезпечні і шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. На момент встановлення позивачеві стійкої втрати професійної працездатною набрав чинності Закон України про внесення змін до абзацу 4 статті 1 (в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей), виключено підпункт «е» пункту 1 частини 1 статті 21, частина 3 статті 28, частина 3 статті 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 268 ЦК України, - на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, позовна давність не поширюється. Саме з позовними вимогами про відшкодування моральної шкоди у зв'язку з ушкодженням здоров'я звернувся позивач до суду, тому суд вважає, що до цих вимог позовна давність не застосовується. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує обсяг заподіяних позивачеві моральних страждань, а також фізичних страждань, характер і тривалість цих страждань; стан здоров'я потерпілого та те, що йому встановлено 65% втрати професійної працездатності та встановлено ІІІ групу інвалідності, вік, наслідки професійного захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. З урахуванням цих обставин суд визначає моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню позивачеві, в розмірі 19 000 грн.

Outcome: partial