Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

12.02.2018 року позивач подав до суду позовну заяву до відповідачів про визнання права власності в порядку спадкування, в якій просить суд поновити пропущений строк для звернення позивачем до суду з даною позовною заявою, визнати за позивачем [PERSON] право на 1/5 частину земельної частки (паю), яка становить 4,88 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходилась в сільськогосподарському закритому акціонерному товаристві закритого типу «Височанське» в порядку спадкування після смерті свого батька [PERSON], який помер [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що в [INFO]. помер її батько [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай) СГТЗТ «Височанське» розміром 4,88 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості). Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] отримали свідоцтв про право на спадщину за законом на 3/5 спадкового майна. Вона ([PERSON]) звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька, однак 18.01.2018 р. державний нотаріус Охтирської районної державної нотаріальної контори Воропай В.В. відмовив їй ([PERSON]) у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/5 частину земельної частки (паю) в зв'язку з відсутністю оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай) щодо належності цього майна спадкодавцю, тому вона вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. Позивачка в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена в передбаченому законом порядку. Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просить його задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, відзиву на позовну заяву не подали, справа розглядається в порядку заочного провадження. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 05.05.1997 р. Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Таким чином, так як спадщина після смерті [PERSON] відкрилась [INFO]., то відносини спадкування регулюються ЦК УРСР 1963 р. Встановлено, що заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Височанської сільської ради № 402 від 20.07.2017 р. Відповідно до ч.1, 2 ст. 524 ЦК України 1963 р. спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ч.1 ст. 529 ЦК України 1963 р. при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є донькою померлого [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 20.03.2009 р., копією свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] [NUMBER] від 08.09.1979 р., копією свідоцтва про смерть [PERSON] [NUMBER] від 23.09.2015 р., копією свідоцтва про одруження [NUMBER] від 05.12.2000 р. Таким чином позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON]. Відповідно до ст. 548 ЦК України 1963 р. для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч.1, 2 ст. 549 ЦК України 1963 р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька, так як фактично вступила у володіння спадковим майном. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрито спадкову справу № 261/1997 року, що підтверджується копією спадкової справи № 261/1997 р., наданої Сумським обласним державним нотаріальним архівом. Встановлено, що на спадщину за законом після смерті [PERSON] на 3/5 спадкового майна, що складається з земельної частки (паю), яка становить 4,88 в умовних кадастрових гектарах, що перебуває у колективній власності САТЗТ «Височанське» Охтирського району Сумської області, видано свідоцтво про право на спадщину за законом дочці [PERSON], сину [PERSON], дочці [PERSON], на 2/5 частини спадкового майна свідоцтво на спадщину не видавалося, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.12.1999 р. Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Постановою державного нотаріуса Охтирської районної державної нотаріальної контори Воропай В.В. від 18.01.2018 року - [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/5 частину земельної частки (паю) у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну частку (пай), а саме сертифікату на право на земельну частку (пай). Судом встановлено, що [PERSON], як члену СГЗАТ «Височанське» Охтирською районної Державною адміністрацією було видано Сертифікат [NUMBER] від 14.06.1996 р. на земельну частку (пай), що підтверджується довідкою відділу в Охтирському районі Головного управління Держгеокадстру у Сумській області № 5/131-18 від 18.01.2018 р. Відповідно до ч.2 ст. 6 Земельного кодексу України 1990 р., що діяв на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON], громадяни набувають право власності на земельні ділянки у разі: одержання їх у спадщину; одержання частки землі у спільному майні подружжя; купівлі-продажу, дарування та обміну. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 зазначає, що спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в п.10, 11 ППВСУ від 30.05.2008 року №7, про те, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмовити нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Враховуючи викладене, суд вважає, що за [PERSON] необхідно визнати в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO], право на 1/5 частину земельної частки (паю) у землі, яка перебуває у колективній власності САТЗТ «Височанське» Охтирського району Сумської області розміром 4,88 в умовних кадастрових гектарах. На підставі викладеного,ст. ст. 524, 529, 548, 549 ЦК України 1963 р., п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України,

Outcome: approved