Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить постановити рішення про розірвання договору у формі акту головного державного виконавця районного відділу ДВС ГТУЮ у Волинській області про проведені електронні торги від 29.12.2016 року; стягнення з ДП "СЕТАМ" 2\~159,41 гривень сплаченого гарантійного внеску за участь в торгах по лоту №\~187808 та 455,59 гривень додаткової винагороди організатору торгів; стягнення з Любомльського районного відділу ДВС ГТУЮ у Волинській області через Управління державної казначейської служби України у Любомльському районі Волинської області 49 685,00 гривень вартості придбаного майна. Заявлені вимоги обґрунтував тим, що 23.12.2016 року ДП "СЕТАМ" були проведені електронні торги з реалізації конфіскованого в дохід держави легкового автомобіля "БМВ 318і", 1993 року випуску, номерний знак [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] . Як переможець цих торгів 26.12.2016 року перерахував його організатору 455,59 гривень додаткової винагороди та на рахунок Любомльського районного відділу ДВС 49\~685,00 гривень в якості повної оплати за придбаний автомобіль. 29.12.2016 року головним державним виконавцем був підписаний акт про проведення електронних торгів. Проте на звернення від 19.01.2017 року Територіальний сервісний центр 0741 у Волинській області відмовив йому у реєстрації автомобіля через відсутність підтвердження його реєстрації сервісним центром 8045 та реєстрацію під номерним знаком [NUMBER] іншого автомобіля аналогічної марки, однак з номером кузова [NUMBER] . У зв`язку із цим через неналежне виконання відповідачами договору щодо передачі товару належної якості, невідповідність майна опису, оскільки в оголошенні про проведення електронних торгів було вказано про реєстрацію автомобіля на території України, вважає, що укладений договір у формі акта державного виконавця підлягає розірванню, а сплачені ним кошти в якості оплати гарантійного внеску, додаткової винагороди та вартості лоту поверненню. Представник відповідача Любомльського районного відділу ДВС ГТУЮ у Волинській області подав відзив на позовну заяву. У ньому заявлені позовні вимоги не визнав та вказав, що упродовж усього періоду торгів автомобіль був доступний для огляду. При його отримані згідно акту передачі позивач будь-яких зауважень не висловлював, йому був переданий автомобіль з номером кузова [NUMBER] , який відповідає судовому рішенню про конфіскацію саме цього автомобіля та розміщеному оголошенню. Крім цього, всупереч ст.9 Закону України "Про захист прав споживачів" позивач не звертався з питанням неможливості використання автомобіля за призначенням і необхідністю його обміну на інший (належної якості). Просив відмовити у задоволенні позову. В судове засідання сторони не з`явились. Представник позивача в канцелярію суду подав заяву про підтримання заявлених вимог і розгляд справи за його і позивача відсутності. Відповідачі про причини неявки не сповістили, хоча про час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. На примусовому виконанні Любомльського районного відділу ДВС перебувала постанова апеляційного суду Волинської області № 163/423/16-п від 03.03.2016 року про конфіскацію у [PERSON] в дохід держави автомобіля "БМВ 318і", 1993 року випуску, легковий, купе, синій, номерний знак [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] . Реалізація конфіскованого майна здійснювалась через електронні торги, організатором яких виступало ДП "СЕТАМ". Із розміщеного на Інтернет-сайті ДП "СЕТАМ" за посиланням https://setam.net.ua/auction/187808 інформаційного повідомлення про проведення електронних торгів за лотом 186171 вбачається, що, окрім наведених у постанові суду від 03.03.2016 року характеристик (опису) автомобіля, у додаткових відомостях зазначено, що цей автомобіль зареєстрований на території України. Згідно із дублікатом чека АТ КБ "Приватбанк" за участь у торгах зі сторони позивача був сплачений гарантійний внесок в розмірі 2\~159,41 гривень. Протоколом № 222774 про проведення електронних торгів стверджено, що 21-23.12.2016 року відбулися електронні торги за реєстраційним номером лота 186171 по реалізації транспортного засобу "БМВ 318і", 1993 року випуску, номерний знак [NUMBER] . Сума сплаченого гарантійного внеску за участь в торгах становила 2\~159,41 гривень. Переможцем торгів визнаний позивач [PERSON] , якому визначено у термін до 10.01.2017 року сплатити організатору торгів ДП "СЕТАМ" 455,59 гривень додаткової винагороди та продавцю товару Любомльському районному відділу ДВС 49\~685,00 гривень за придбаний товар. Зазначені кошти позивач сплатив 26.12.2016 року, що підтверджується платіжними квитанціями за № ПН2222, № ПН 2266. 29.12.2016 року головним державним виконавцем Любомльського районного відділу ДВС складений, а начальником цього відділу ДВС затверджений акт про проведення електронних торгів, яким стверджено проведення переможцем торгів повного розрахунку за придбане майно. Цього ж дня представником ДП "СЕТАМ" автомобіль був переданий позивачу згідно акту видачі майна переможцю електронних торгів від 29.12.2016 року. В акті зазначено, що на момент передачі майна його стан та укомплектованість відповідає акту приймання-передавання арештованого майна на відповідальне зберігання від 26.05.2016 року, з яким переможець був ознайомлений і претензій до стану майна не мав. 10.01.2017 року Любомльський районний суд на запит Любомльського районного відділу ДВС надіслав свідоцтво про реєстрацію реалізованого на електронних торгах автомобіля серії [NUMBER] 090954. Із цього свідоцтва вбачається, що він виданий на автомобіль "БМВ 318і", 1993 року випуску, номерний знак [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] . 19.01.2017 року позивач звернувся в Територіальний сервісний центр 0741 у Волинській області для реєстрації придбаного на електронних торгах автомобіля, однак листом від 20.01.2017 року йому було відмовлено. Підставою для відмови слугувало те, що реєстрація цього автомобіля не підтвердилась, а за даним реєстраційним номером [NUMBER] згідно свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] зареєстрований автомобіль "БМВ 318і", 1993 року випуску, із номером кузова [NUMBER] . Такі дії територіального сервісного центру позивач 22.02.2017 року оскаржив у судовому порядку, проте рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 16.01.2020 року, яке набрало законної сили 18.02.2020 року, протиправності дій і прийнятого рішення цим органом не встановлено та в задоволенні позову відмовлено. Відповідно до ч.1 ст.650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. Згідно із ч.1 ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною четвертою статті 656 ЦК України встановлено, що до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. З аналізу наведених правових норм слід дійти висновок, що процедура набуття майна на прилюдних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Сторонами договору купівлі-продажу є продавець і покупець. Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Iстотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Практичне застосування статті 651 ЦК України висвітлено у постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 року у справі № 6-75цс13. В ній зазначено, зокрема, що суд оцінює істотність порушення договору, використовуючи термін "значна міра", яка проявляється у позбавленні сторони бажаного результату, який вона мала отримати при укладенні договору. При цьому вина сторони, яка істотно порушила договір, не має будь-якого значення ні для оцінки порушення як істотного, ні для виникнення права у другої сторони вимагати розірвання договору. Важливим критерієм істотності порушення договору також є розмір завданої шкоди, спричиненої таким порушенням, і який позбавляє потерпілу сторону отримати бажане при укладенні договору. Мова йде не лише про завдання шкоди у грошовій формі, що є прямими збитками, а також і про становище такої сторони, коли вона позбавляється можливості використовувати отримані результати договору. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених цим змістом зобов`язання. Згідно частини другої статті 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняється. Як встановлено у справі, в інформаційному повідомленні, яке було розміщене на сайті setam.net.ua про проведення електронних торгів, у додаткових відомостях про майно було вказано, що автомобіль "БМВ", 1993 року випуску, номерний знак [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , зареєстрований на території України. Проте лише після фактичного придбання з електронних торгів автомобіля з наведеними ідентифікаційними даними та сплати за нього грошових коштів на рахунок Любомльського районного відділу ДВС позивач дізнався про те, що даний автомобіль на території України не зареєстрований, що унеможливлює його реєстрацію у встановленому порядку, а відтак і його використання за призначенням. Отже, придбаний позивачем товар не відповідає тим характеристикам, які були вказані в інформаційному повідомленні, розміщеному на сайті setam.net.ua. Перед виставленням автомобіля на електронні торги Любомльський районний відділ ДВС не був позбавлений можливості перевірити факт його реєстрації на території України через відповідні реєстраційні органи, однак цього не зробив і жодних заходів з цією метою не вживав. При цьому встановити цю обставину шляхом фізичного огляду товару, на що у відзиві посилається Любомльський районний відділ ДВС, є неможливим. Зазначене свідчить про неналежне виконання відділом ДВС зобов`язання як продавцем товару, внаслідок чого позивач позбавлений того, на що він розраховував (очікував), приймаючи участь у торгах з подальшим укладенням договору купівлі-продажу. У зв`язку із цим вбачаються підстави для висновку, що відсутність реєстрації автомобіля на території України є істотним порушенням умов оспорюваного договору купівлі-продажу, оскільки при придбанні автомобіля позивач із достовірністю розраховував на автомобіль, який зареєстрований на території України, в іншому ж випадку участі в електронних торгах він не приймав. Стаття 9 Закону України "Про захист прав споживачів" у спірних правовідносинах застосуванню не підлягає з огляду на характер та ідентифікуючі ознаки товару, який є конфіскованим, а також процедуру його реалізації як арештованого майна через електронні торги, причини неможливості його використання за призначенням, що унеможливлює обмін на товар аналогічної якості. Таким чином, встановлені у справі фактичні обставини свідчать про наявність обґрунтованих підстав для розірвання оспорюваного договору купівлі-продажу автомобіля та стягнення з відповідачів в користь позивача сплачених коштів за участь в електронних торгах в загальній сумі 2\~615,00 гривень та за придбаний товар в сумі 49\~685,00 гривень. Оскільки на виконання умов договору автомобіль був переданий позивачу згідно акту приймання-передачі, тому внаслідок його розірвання автомобіль підлягає поверненню його продавцю. Слід врахувати ту обставину, що продавець Любомльський районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області на дату розгляду справи перейменований на Любомльський районний відділ Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Отже, заявлений позов по своїй суті є обґрунтованим та доведеним, тому підлягає задоволенню. У позові позивач просить провести стягнення коштів із Любомльського районного відділу ДВС через Управління державної казначейської служби України у Любомльському районі Волинської області. Проте така вказівка стосується механізму самого виконання присудженого судом стягнення, що відноситься до компетенції органів виконавчої служби, а не суду. Окрім цього, із квитанції № ПН2266 від 26.12.2016 року вбачається, що отримувачем сплачених позивачем коштів за придбаний автомобіль виступав саме Любомльський районний відділ ДВС. Згідно із ст.141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір пропорційно до розміру грошових коштів, які підлягають стягненню з кожного із відповідачів, а саме, з розрахунку задоволених вимог стосовно відповідача Любомльського районного відділу ДВС на 95% ціни позову та стосовно відповідача ДП "Сетам" на 5%.

Outcome: approved