Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

01 серпня 2017 року позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В обгрунтовання своїх вимог вказує, що з 2002 року по 2004 рік з відповідачем перебувала у шлюбних відносинах, рішенням суду шлюб було розірвано 22.07.2004 року. В шлюбі народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні та вихованні. Рішенням Рожищенського районного суду від 17.09.2004 року стягнуто з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі 50 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 11.08.2004 року. На даний час неповнолітній син потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів: збільшуються потреби на навчання, розвиток, витрати на оздоровлення, спортивні заняття, лікування, харчування, тощо. На даний час позивач не працює, в сім'ї важке матеріальне становище, розмір аліментів, які сплачує відповідач є занадто низьким. Посилаючись на ЗУ № 2037-УШ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо покращення захисту права дитини на належне утримання», ст. 150, 182, 192 СК України, просить збільшити розмір стягуваних аліментів з відповідача [PERSON] в її користь на утримання дитини [PERSON], з 50.00 грн. до 1500 грн., стягнути з відповідача на її користь оплачений судовий збір. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надійшло. Таким чином, справа розглядається за відсутності відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням вимог, встановлених законом. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Шлюб між сторонами розірвано 22.07.2004 року, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.4). Згідно вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Рожищенського районного суду від 17.09.2004 року з відповідача [PERSON] в користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання однієї неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO], в розмірі 50 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 11.08.2004 року (а.с.6). Згідно ст. 192 ч.1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. З довідки КЗ «Рожищенський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Рожищенська амбулаторія загальної практики-сімейної медицини № 100 вбачається, що дитина [PERSON], 2003 р.н., знаходиться на диспансерному обліку в Рожищенській АЗПСМ № 1 з діагнозом: лікворно-гіпертензійний синдром (а.с.21). Із копії трудової книжки позивача [PERSON] від 04.01.2000 року вбачається, що остання на даний час не працює (а.с.22-23). Судом встановлено також, що дитина перебуває на утриманні матері, що стверджується довідкою виконкому Рожищенської міської ради про склад сім'ї та проживання від 26.07.2017 року № 1644 (а.с.3). При розгляді даного позову, суд застосовує і норми ст. 182, 183, 184 СК України, які присвячені обов'язку батьків утримувати своїх дітей. Після прийняття рішення суду від 17.09.2004 року про стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини та до 08.07.2017 року діяла норма ч.3 ст. 184 СК України, якою було встановлено, що якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З 08.07.2017 року ця норма статті виключена. Суд вважає, що відбулись зміни матеріального стану позивача, оскільки на даний час вона не працює, в сім'ї важке матеріальне становище, погіршився стан здоров'я дитини, розмір аліментів стягується в розмірі, меншому за мінімальний розмір, передбачений ч.2 ст. 182 СК України в редакції, яка діє з 08.07.2017 року. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд виходить з того, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття та нести відповідні витрати в рівних частках, забезпечуючи їм рівень життя, який має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, виходячи із мінімального розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільно-процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, початком сплати відповідачем [PERSON] аліментів у новому розмірі є день набрання рішенням суду законної сили. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення та необхідно збільшити розмір стягнення аліментів з відповідача в користь позивача на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1500 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття з врахуванням індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в користь позивача оплачений судовий збір. Крім того, слід роз'яснити позивачці, що участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, її хворобою, тощо), регулюється ст. 185 СК України і при наявності таких обставин і витрат може бути предметом іншого позову. На підставі ст.ст.180, 181, 182, 183, 184, 192 СК України,

Outcome: approved