Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Представник заявника [PERSON] - адвокат [PERSON] звернувся до Згурівського районного суду Київської області із вищезазначеною позовною заявою посилаючись на те, що заявник [PERSON] народився [INFO] в Республіці Таджикистан у місті Душанбе. Батько заявника - [PERSON] за національністю росіянин, мати - [PERSON] за національністю німка. Дівоче прізвище матері заявника - [PERSON]. Дід та баба заявника - [PERSON] та [PERSON] теж мали німецьку національність. З липня 2000 року батьки заявника переїхали проживати у Німеччину. В актовому записі про народження № 5 від 15 лютого 1999 року, поновленого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Згурівського районного управління юстиції у Київській області, національність матері заявника вказана як «німка». У 2017 році заявник звернувся до Посольства ФРН у Києві щодо можливості присвоєння статусу вимушеного переселенця відповідно до 4 параграфу першого абзацу Закону ФРН «Про вигнанців та біженців» як особа, що є прямим нащадком осіб німецької національності. Для присвоєння відповідного статусу заявнику треба надати документ, що підтверджує німецьку національність заявника. В свідоцтвах про народження сина заявника - [PERSON] та дочки - [PERSON] зазначено національність батька - «росіянин». На звернення до Згурівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану щодо внесення до актового запису про народження заявника відомості про його національність, заявник отримав відмову з посилання на те, що така інформація до актового запису не вноситься. Син заявника [PERSON] звертався до Згурівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану щодо внесення змін до свого актового запису про народження № 4615 від 16.10.1987 року та просив зазначити національність батька - «німець», проте йому було відмовлено з посиланням на те, що встановлення національності не є компетенцією органів державної реєстрації актів цивільного стану. В досудовому порядку заявник не має можливості відновити свою національність та підтвердити статус вимушеного переселенця відповідно до Закону ФРН «Про вигнанців та біженців» для переїзду до Німеччини. Враховуючи вищевикладене, представник заявника просить суд встановити, що [PERSON] за національністю є німцем та зобов'язати Згурівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису про народження [PERSON] за № 4615 від 16.10.1987 року. В судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник [PERSON] заяву підтримали повністю. Заінтересовані особи: Згурівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану та [PERSON] не з"явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, направили до суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення заяви не заперечували. Суд визнав можливим розглядати справу без участі учасників справи, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що заявника [PERSON] знає з 2006 року. Син заявника [PERSON] одружений з дочкою свідка. Свідку добре відомо, що мати заявника [PERSON] є німкою. Батьки заявника проживають в Німеччині, куди має намір переїхати проживати і заявник. Заявник [PERSON] за національністю є німцем. Свідок [PERSON] показала, що із заявником [PERSON] з 1993 року. Батьки [PERSON] проживають в Німеччині, оскільки його мати [PERSON] є німкою. Заявник має намір емігрувати до Німеччини для цього йому треба підтвердити свою німецьку національність. Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO], що встановлено з копії повторного свідоцтва про народження (а.с.11), копії повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с.17-18). Мати заявника - [PERSON] за національністю німка, до одруження мала прізвище - [PERSON], що встановлено з копії свідоцтва про народження та копії свідоцтва про одруження (а.с.14). Заявник [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (копії свідоцтв про народження - а.с.10). [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на " [PERSON]" (копія свідоцтва про одруження - а.с.24). В свідоцтвах про народження [PERSON] та [PERSON] національність батька [PERSON] зазначена як - росіянин (копії свідоцтв про народження - а.с.10). Заявнику [PERSON] було відмовлено Згурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану щодо внесення до актового запису про його народження відомості про його національність (копія висновку про внесення змін до актового запису про народження - а.с.19). [PERSON] було відмовлено Згурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану щодо внесення змін до його актового запису про народження в частині визначення національності батька (копія листа-відмови - а.с.20). Заявник звертався щодо присвоєння йому статусу переселенця до 4 параграфу першого абзацу Закону ФРН «Про вигнанців та біженців» як особа, що є прямим нащадком осіб німецької національності. Заявнику було відмовлено через ненадання офіційних документів, що підтверджують належність до німецької національності (копія повідомлення Федерального адміністративного відомства Німеччини - а.с.22-23). Положенням ч. 1 ст. 315 ЦПК України визначається перелік справ про встановлення факту, що розглядаються судом. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В силу ч. 2 ст. 300 ЦК України фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Статтею 1 Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин від 01.02.1995 року, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин» від 09.12.1997 року встановлено, що захист національних меншин та прав і свобод осіб, які належать до цих меншин, є невід'ємною частиною міжнародного захисту прав людини і як такий є одним з напрямків міжнародного співробітництва. Відповідно до ст. 3 Конвенції кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй, чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв'язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі. Частиною 1 статті 11 цієї Конвенції визначено, що сторони зобов'язуються визнавати за кожною особою, яка належить до національної меншини, право використовувати своє прізвище (по батькові) та ім'я мовою меншини, а також право на їх офіційне визнання, відповідно до умов, передбачених у їх правових системах. Згідно абз. 3 п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановити факти, які і за іноземним законодавством тягнуть за собою правові наслідки для заявника і рішення суду необхідне заявникові для застосування у відносинах з громадянами інших держав. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року «Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» при розгляді таких справ слід враховувати, що в актових записах про народження повинні міститись відомості про національність батьків, а якщо їх не було внесено чи неправильно зазначено то такий актовий запис має бути доповнено відповідно до рішення суду. Питання про національність батьків суд вирішує на підставі письмових та інших доказів. Згідно абз. 1,2 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 07.07.1995 року «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» судам належить враховувати, що реєстрація народження, смерті, одруження, розірвання шлюбу, встановлення батьківства, зміни прізвища, імені та по батькові провадиться органами реєстрації актів громадянського стану в книгах спеціального зразка, які є єдиними доказами засвідчених у них фактів. Суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках невиправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені,по батькові тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків). Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає до задоволення повністю. В ході судового розгляду встановлено, що заявник [PERSON] є прямим нащадком особи німецької національності, а тому є приналежним до німецької національності. Мати заявника за національністю німка, а тому національність заявника може бути визначена за національністю матері теж як німець. В свідоцтвах про народження дітей заявника національність батька визначена як росіянин, що не відповідає дійсності та перешкоджає заявнику підтвердити свою німецьку національність. Заяінтересована особа [PERSON] звертався до органів реєстрації актів громадянського стану щодо внесення змін до актового запису про своє народження в частині визначення національності його батька [PERSON], проте отримав відмову. Встановлення факту належності заявника [PERSON] до німецької національності необхідне заявнику для відновлення його дійсної національность, набуття громадянства Німеччини з подальшим виїздом на її територію на постійне проживання. Суд вважає за необхідне, встановити, що заявник [PERSON] за національністю є німцем. В актовому записі про народження [PERSON] за № 4615 від 16 жовтня 1987 року необхідно зазначити національність батька - [PERSON] - «німець». Суд не вважає за можливе задоволити заяву в частині вимоги про зобов'язання Згурівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису про народження, оскільки актовий запис про народження [PERSON] № 4615 зроблений 16 жовтня 1987 року відділом ЗАГС Фрунзенського району с. Душанбе Республіки Таджикистан.

Outcome: partial