Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

08 квітня 2019 року позивач [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, відповідно до вимог ст. ст. 84, 141, 180, 181, 182, 184, 191, 192 СК України, просить суд змінити розмір аліментів, визначених за рішенням Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04 листопада 2015 року, змінивши їх розмір з твердої грошової суми на 1/4 частини від усіх видів заробітку /доходу/, на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до повноліття дитини, тобто до [INFO] ; стягнути з відповідача на її користь витрати на правничу допомогу у розмірі 3500 грн та судовий збір на користь держави. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано на підставі рішення суду 04.11.2015 року. Від спільного шлюбу вони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом із нею та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. 04.04.2016 року рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області стягнуто з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн, щомісячно, починаючи з 05 жовтня 2015 року та до повноліття дитини. Розмір аліментів, призначений за вищевказаним рішенням суду є менший за встановлений законом та не є достатнім для утримання дитини, оскільки її матеріальний стан в теперішній час змінився в бік погіршення, дитина постійно хворіє, відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на лікування, обстеження, на підготовку до школи сина, працює не офіційно, однак достатньо заробляє, отримує значну заробітну плату, аліменти більше нікому не сплачує, інших дітей та непрацездатних батьків на утриманні не має, може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. На підставі вищевикладеного вона і звернулась до суду з даним позовом. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, у відповідності до ч.1 п.2 ст. 131 ЦПК України про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суду не сповістив. Так, у відповідності до ч.1 п.2 ст. 131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Зі згоди позивача, про що свідчить заява представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 280 -281 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що дійсно сторони від зареєстрованого шлюбу, який було розірвано на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.05.2016 року по справі № 495/2680/16-ц, мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , наявною в матеріалах справи. /л.с. 10-11/. У відповідності до рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.11.2015 року по справі № 495/7214/15-ц, задоволено частково позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , ІПН: [NUMBER] на користь [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 700 грн щомісяця, починаючи з 05.10.2015 року та до досягнення дитиною повноліття. /л.с.9/. Відповідно до довідки ОСББ "Соняшник 2016" № 110 від 25 січня 2019 року, до складу сім`ї [PERSON] входять: син - [PERSON] , [INFO] . /л.с. 12/ Позивач у своєму позові зазначає, що в теперішній час визначений розмір аліментів, що стягується з відповідача є недостатнім для забезпечення сина усім необхідним, оскільки не відповідає вимогам ст. 182 СК України, а тому його необхідно збільшити, її матеріальний стан в теперішній час змінився в бік погіршення, дитина постійно хворіє, відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на лікування, обстеження, на підготовку до школи сина, працює не офіційно, однак достатньо заробляє, отримує значну заробітну плату, аліменти більше нікому не сплачує, інших дітей та непрацездатних батьків на утриманні не має, може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. За ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як передбачено п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові від 05.02.2014 року № 143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Але Верховний Суд України також вказав на те, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Так, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», встановлено з 01.01.2019 року прожитковий мінімум дітей віком від 6 років складає 2027 гривні, до 6 років - 1626 грн. У відповідності до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 5 ст.183 СК України, визначений розмір аліментів із розрахунку: на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи вищевикладене, а саме те, що розмір аліментів, визначений рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 04.11.2015 року по справі № 495/7214/15-ц станом на сьогоднішній день є нижчим, передбаченого ст.182 СК України мінімального розміру аліментів на одну дитину, що визначений як не менший, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, враховуючи вікову категорію дитини, погіршення матеріального стану позивача, прийнявши до уваги реальне зростання цін, рівень життя у 2019 році суттєво різниться з рівнем життя у 2015 році, підтвердження довідками, епікризами, квитанціями про оплату лікування, наявними в матеріалах справи щодо хвороби дитини, виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітньої дитини, враховуючи, що ст. 180 СК України покладає обов`язок утримувати дитину на обох батьків, а тому, суд приходить до висновку про обґрунтованість та необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів, у зв`язку із чим вірним буде збільшити розмір аліментів, стягуваних за рішенням Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04 листопада 2015 року з 700 грн, щомісячно до 1/4 частини від усіх видів заробітку /доходу/ відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини, тобто до [INFO] включно. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог позивача, підлягає також стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768, 40 грн та на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 3500, 00 грн, які підтверджені розрахунком суми гонорару за надану правову /правничу/ допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved