Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

Позивач, звернулась до суду з позовом до Запорізької міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом у якому просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок\~№ 40по вул. Литвинова ([PERSON]) в м. Запоріжжі, та земельну ділянку кадастровий номер 2310100000:04:007:0146 площею 0,1 га за адресою м. Запоріжжя, вул. Литвинова ([PERSON]), 40. Вирішити вказане питання у позасудовому порядку не має можливості у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, щодо належності спадкового майна спадкоємцеві, а також у звязку з розбіжністю написання прізвища спадкодавця у правовстановлюючих документах. Представник позивача адвокат [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд визнати за [PERSON], право власності на житловий будинок № 40по вул. Литвинова ([PERSON]) в м. Запоріжжі, та земельну ділянку кадастровий номер 2310100000:04:007:0146 площею 0,1 га за адресою м. Запоріжжя, вул. Литвинова ([PERSON]), 40, а також встановити факт, родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], визнавши [PERSON] донькою [PERSON] Представник відповідача [PERSON], просила розглянути справу на розсуд суду. Третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 21 лютого 2018 року помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ЖС № 414529, виданим 28 лютого 2018 року Дніпровським районним у місті [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 131 від 23 лютого 2018 року. На підставі договору дарування житлового будинку серія та номер 1050, виданим 20.03.2013 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], та договору дарування земельної ділянки серія та номер 1053, виданим 20.03.2013 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] на праві власності належав житловий будинок, розташований за адресою м. Запоріжжя, вул. Литвинова, 40 та земельна ділянка площею 0,1 га для будівництва та обслуговування житлового будинку. Вулиця Литвинова перейменована на вул. Валльманна Андреаса розпорядженням мера [PERSON] Буряк "Про виконання Закону України від 09.04.2015 № 317-VІІІ "Про засудження комуністичного і націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні і заборона їх символіки". За заявою [PERSON] про прийняття спадщини від 23.03.2018 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] було заведено спадкову справу № 62187190, номер у нотаріуса 8/2018, після смерті [PERSON], що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 51348549. Можливість реалізації позивачем своїх спадкових прав, а саме оформлення спадщини після смерті [PERSON] в нотаріальній конторі відсутня. Постановою нотаріуса від 23.08.2018 року № 284/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Підстави для оскарження постанови нотаріуса відсутні, так як оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно були втрачені ще при житті спадкодавця, і можливість їх відновлення відсутня у звязку зі смертю власника майна. При відсутності правовстановлюючих документів, питання визначеності належності майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватись в судовому порядку. Можливість оформлення позивачем спадкових прав в нотаріальній конторі після смерті [PERSON] відсутня також і у звязку з тим, що фамілія позивача в паспорті громадянина України зазначена «Куріленко», тоді як фамілія спадкодавця в свідоцтві про смерть зазначена як «Куриленко», тому факт родинних відносин між спадкодавцем і позивачем потребує визнання в порядку цивільного судочинства. Належність спадщини [PERSON] на момент її відкриття та право на спадкування позивача, родинні стосунки між спадкодавцем і позивачем, підтверджується наступним: Відповідно до Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та копій договорів, що містяться в реєстрі нотаріальних дії, спадкодавець [PERSON] на підставі договору дарування житлового будинку серія та номер 1050, виданий 20.03.2013 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], та договору дарування земельної ділянки серія та номер 1053, виданий 20.03.2013 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], набув право власності на житловий будинок, розташований за адресою м. Запоріжжя, вул. Литвинова ([PERSON]), 40 та земельну ділянка площею 0,1 га для будівництва та обслуговування житлового будинку. Право власності спадкодавця зареєстроване належним чином у відповідності до вимог чинного на час набуття законодавства, а саме - реєстрація права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна земельної ділянки - 23404823101, номер запису про право власності 395156 від 20.03.2013 року, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна житлового будинку - [NUMBER], номер запису про право власності 394206 від 20.03.2013 року. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповіт [PERSON] не складав. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ч.2 ЦК України). Відповідно до ст. 1261 ЦК України першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. [PERSON] є донькою спадкодавця, таким чином спадкоємцем першої черги за законом. Інші спадкоємці першої черги, та такі що прийняли спадщину або шляхом проживання, або шляхом подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що мають право на обовязкову частку відсутні. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ст. 1268 ч. 1, ч. 4 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спосіб прийняття спадщини залежить від проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ст. 1269 ч. 1 ЦК України). Враховуючи, що протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України позивач звернулась з заявою про прийняття спадщини в нотаріальну контору, не заявила про відмову від спадщини, у відповідності до вимог ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України, позивач є особою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадщина після смерті [PERSON] належить позивачу по справі [PERSON] з моменту відкриття спадщини, а саме з 21.02.2018 року. Відповідно до ст.ст. 293-294, 315 ЦПК України встановлення фактів що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, зокрема встановлення фату родинних відносин між фізичними особами, провадиться в судовому порядку. Вирішення питання про право на спадкування, у звязку з тим, що написання прізвища позивача в паспорті громадянина України та прізвища спадкодавця в свідоцтві про смерть різняться, залежить від вирішення питання про встановлення факту родинних відносин між даними фізичними особами. Факт родинних відносин між спадкодавцем та позивачем по справі підтверджується наступним: В свідоцтві про народження прізвище позивача зазначене російською мовою «Куриленко», переклад українською відсутній. Прізвище батька та матері також зазначено російською мовою «Куриленко». В свідоцтві про одруження батьків позивачки прізвища батька та матері зазначені російською мовою як «Куриленко». Переклад на українську мову відсутній. В свідоцтві про розірвання шлюбу між батьками позивача фамілія батьків зазначена українською мовою і співпадає з прізвищем позивача в паспорті громадянина України, а саме - [PERSON]. Всі інші дані батьків позивачки, як в свідоцтві про народження, так в свідоцтвах про укладення та розірвання шлюбу повністю співпадають, та дані батька - імя та по батькові, дата та місце народження, повністю ідентичні даним в свідоцтві про смерть спадкодавця. Таким чином, невідповідність в написанні фамілії спадкодавця українською мовою в свідоцтві про смерть, яка фактично не змінює сприйняття прізвища на слух, і не змінює його написання на російській мові, сталося можливим внаслідок різного перекладу прізвища спадкодавця посадовою особою при заповненні документа українською мовою. Вирішити питання щодо усунення невідповідності написання фамілії спадкодавця іншим шляхом, окрім звернення до суду, неможливо, внаслідок його смерті і таким чином неможливості внесення змін в особисті документи на імя померлого. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню, шляхом встановлення факту, родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], визнавши [PERSON] донькою [PERSON] та визнання за [PERSON], права власності на житловий будинок № 40по вул. Литвинова ([PERSON]) в м. Запоріжжі, та земельну ділянку кадастровий номер 2310100000:04:007:0146 площею 0,1 га за адресою м. Запоріжжя, вул. Литвинова ([PERSON]), 40.

Outcome: approved