Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом 23.10.2014року, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є донькою [PERSON] та [PERSON]. Шлюб між батьками розірвано. Після розірвання шлюбу вона залишилася проживати з матір'ю, батько на її утримання сплачував аліменти до досягнення нею повноліття, до [INFO]. Після досягнення нею повноліття батько не бере участі в її матеріальному забезпеченні. Вона навчається на 1 курсі медичного факультету в Національному медичному університеті ім. О.О.Богомольця, термін навчання з 01.09.2014року по 30.06.2020року. Вона отримує стипендію в розмірі 730грн. на місяць. За проживання в гуртожитку вона сплачує 1100грн.; на вихідні приїздить додому, у зв'язку з цим витрати на дорогу складають 200грн.. Вона несе витрати на придбання підручників та канцтоварів, продуктів харчування, засобів особистої гігієни та ліків, одягу, взуття в т.д. Законом визначено прожитковий мінімум для осіб працездатного віку на 2014 рік 1218грн. на місяць. Розмір її стипендії значно менший, що свідчить про те, що неможливо прожити без матеріальної підтримки батьків. ЇЇ мати надає їй матеріальну допомогу в посильному розмірі, але її коштів недостатньо для створення їй належних умов навчання та проживання. Скрутне матеріальне становище змусило її звернутися до суду з даною позовною заявою. Батько працездатний, він має постійне місце роботи та стабільний заробіток, у власності має житловий будинок, земельні ділянки, земельні паї, сільськогосподарську техніку, тримає підсобне господарство. Тому вона вважає, що він може надавати їй матеріальну допомогу на час її навчання і просить стягнути на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини його доходу, а також судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивачки, її мати, [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві, посилаючись при цьому і на своє матеріальне становище, яке значно гірше в порівнянні з матеріальним становищем відповідача. У зв'язку з характером роботи вона не тримає підсобного господарства, обробляє лише город. За позовом відповідача вона сплачує аліменти на сина, який навчається в "Кадетському корпусі" і який проживав з нею, а влітку цього року під впливом відповідача перейшов проживати до нього, у розмірі 1/5 частини її доходів. Навчаючись в м. Києві, донька несе значні витрати, крім зазначених в позові, в тому числі і на проїзд у транспорті, оскільки гуртожиток знаходиться на значній відстані від навчальних корпусів університету. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, в межах 1/5 частини його доходів в частині вимог про стягнення аліментів, не визнавши вимог щодо покладення на нього судових витрат. При цьому він посилається на те, що до досягнення донькою повноліття він виплачував аліменти на її утримання. Крім доньки, у нього є неповнолітній син, який проживає з ним, оскільки з матір'ю у нього не склалися відносини. Син навчається і матеріально його забезпечує він, а [PERSON] за рішенням суду зобов'язана сплачувати аліменти на його утримання в розмірі 1/5 частини її доходу. Що стосується матеріальної допомоги доньці на час її навчання, то він не заперечує проти цього, але при визначенні розміру аліментів він просить врахувати наявність на його утриманні сина, який не отримує стипендії; той факт, що донька отримує стипендію, а також те, що і мати зобов'язана надавати їй допомогу. Він обробляє земельну ділянку за місцем проживання як і [PERSON] Що стосується тверджень представника позивачки про наявність у нього сільгосптехніки, то це не відповідає дійсності, оскільки в його господарстві мається лише власноруч виготовлений мотоблок, який він використовує лише для перевезення овочів; даний транспортний засіб не використовується для оброблення землі. Крім автомобіля марки "Москвич", 1978року випуску, інших транспортних засобів він не має. Від здачі в оренду земельних паїв він має дохід в рік в межах 700-800грн., до того ж не в грошовому виразі, а зерном. Заслухавши пояснення представника позивачки, відповідача, дослідивши докази, що маються у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка у справі, [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). До досягнення повноліття відповідач сплачував аліменти на утримання позивачки на користь [PERSON] (а.с.24-25). [PERSON] навчається на 1 курсі медичного факультету №1 Національного медичного університету імені О.О.Богомольця, термін навчання з 01.09.2014року по 30.06.2020року (а.с.4). [PERSON] отримує стипендію в розмірі 730грн. (а.с.33), проживає в гуртожитку згідно Договору №213 від 26.08.2014року з оплатою 1100грн. щомісяця (а.с.5. 6, 32). Отримуючи стипендію в розмірі 730 грн., несучи витрати тільки на оплату житла, а, крім цього, необхідні кошти для придбання продуктів харчування, взуття, одягу, підручників, канцтоварів та ін. (а.с.7,-11, 23), при встановленому законодавством на 2014 рік розмірі прожиткового мінімуму для осіб працездатного віку в сумі 1218грн., вона потребує матеріальної допомоги для забезпечення можливості навчання. Встановлено судом, що після досягнення дочкою повноліття лише мати бере участь в її матеріальному забезпеченні. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Виходячи з даного положення сімейного законодавства, суд вважає. що звернення позивачки до суду є обгрунтованим. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд керується положеннями ст. ст. 200, 201, 182 СК України. Відповідач має постійне місце роботи, середня заробітна плата за період з квітня 2014 року по вересень 2014 року складає 3688,81грн. (а.с.34), у власному господарстві він тримає двох поросят, шість голів птиці (а.с.46); у власності він має автомобіль марки "АЗЛК 2140" 1978 року випуску (а.с.47). З його пояснень вбачається, що він проживає з дружиною, її сином та сином [PERSON], який навчається в Кадетському корпусі; має земельний пай 2га, дохід від якого в межах 700-800грн. (зерном), він з сім'єю обробляє земельну ділянку для забезпечення овочами своєї сім'ї. При вирішенні спору, визначенні розміру аліментів, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, в даному випадку матір'ю позивачки, [PERSON] Вона працює, її середня заробітна плата складає 2014,07грн. (а.с.21). Вона проживає у власному будинку, обробляє присадибну ділянку 0,26га, земельного паю не має, в господарстві утримує три голови птиці (а.с.44). Відповідно до довідки Грузчанської сільради має склад сім'ї: донька [PERSON],1996р. народження, та син [PERSON], 1998р. народження(а.с.45). Як встановлено в судовому засіданні, син [PERSON], який з 01.09.2014року є кадетом державного ліцею-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою "Кадетський корпус" ім. І.Г.Харитоненка, стипендії не отримує, забезпечений за місцем навчання харчуванням, проживанням, навчанням та речовим забезпеченням (а.с.22), з літа 2014 року проживає з батьком, відповідачем у справі. За рішенням Кролевецького районного суду від 16 вересня 2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на сина [PERSON] у розмірі 1/5 частини всіх видів її доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття (а.с.24-25). Таким чином, враховуючи, що на утриманні відповідача є неповнолітній син, на утримання якого мати позивачки сплачує аліменти, сама позивачка отримує стипендію, в той час як син відповідача [PERSON] стипендії не отримує, беручи до уваги матеріальне становище обох батьків позивачки, суд приходить до висновку , що розмір аліментів на користь позивачки слід визначити в межах 1/5 частини всіх видів доходу відповідача. Що стосується вимог позивачки в частині стягнення на її користь судових витрат в розмірі 370грн., пов'язаних з оплатою правової допомоги, то вони підлягають задоволенню відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, виходячи з 80%. Витрати на правову допомогу відповідно до п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України відносяться до судових витрат. Позивачкою в підтвердження вимог щодо відшкодування судових витрат та їх розміру надані відповідні документи (а.с.26-31), їх розрахунок відповідає положенням Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". Тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути 80% від 370грн., що складає 296грн. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України в дохід держави з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 243грн. 60коп. Відповідно до ст.ст. 199-201, 182, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial