Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну порядку та способу стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.11.2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] , стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 643 (шістсот сорок три) гривні щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 26.09.2013р.. 3 січня 2018 року відповідач виплачує по 900 (дев`ятсот) грн. щомісячно. Відповідно до Закону України був збільшений мінімальний розмір аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Дитина проживав разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Батько в житті дитини участі не приймає, її потребами не переймається, в додаткових витратах дитини участі не приймає. На протязі останнього навчального року, з метою підготовки доньки до вступу до ліцею, необхідні додаткові заняття з англійської мови, сума складає - 130 грн. за одне заняття, також додаткові заняття з математики, коштує - 120 грн. за одне заняття. Крім того, додаткові витрати також необхідні для покращення здоров`я, здобуття достойної освіти, на відпочинок та всебічний розвиток. Також зазначила, що на її утриманні знаходиться ще й хвора мати за якою вона доглядає і вимушена працювати не повний робочий день, щоб забезпечити догляд за нею та матеріально забезпечити всю сім`ю. Заробітна плата складає 7 000 грн. щомісячно. Приблизно 5000 грн. витрачаються на дитину, купуюється одяг, взуття, їжа, підручники та предмета туалету, оплачуються репетитори та відпочинок, забезпечуються гідні та комфортні умови життя, оплачуються комунальні платежі.Вважаю, що при сплаті відповідачем аліментів у сумі 5 000 грн. забезпечуеться наша рівність при несенні обов`язку утримання дитини. У відповідача немає інших неповнолітніх дітей, непрацездатної дружини, стан його здоров`я дозволяє йому працювати і він має у власності столярну майстерню де він працює та отримує доходи, також він отримує дохід від проведення ремонтних робіт на замовлення. У власності відповідача перебуває житловий будинок в якому він проживає та земельна ділянка в смт. Мала Данилівка Харківськоі області. Вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання спільної доньки у сумі 5 000 грн.. 23.05.2019 року до суду надійшов відзив відповідача, в якому він зазначив, що позовні вимоги визнає частково, що з вересня 2013 року сплачував аліменти на утримання доньки в розмірі, який визначений рішенням суду та за можливості в більшій сумі. Суму 5000 грн., яку позивачка просить стягнути з нього він не зможе сплачувати, оскільки має нестабільний дохід в місяць в розмірі від 4000 до 5000 грн., офіційно не працевлаштований, але заробляє на життя ремонтом електричних приладів та сантехніки. Стан здоров`я потребує лікування, так як має захворювання вірікозну хворобу, та потребує оперативного лікування, на що потрібні грошові кошти. Також, має захворювання очей «цвітоаномалія 2 ступеню», що обмежує його можливості працювати на роботах з більшою заробітною платою та перешкоджає офіційному працевлаштуванню. Також зазначив, що має на утриманні матір пенсіонерку похилого віку, якій також матеріально допомагає, оскільки пенсія у неї становить близько 2000 грн. Крім того, допомагає матеріально сину [PERSON] , який навчається на денній формі навчання в ХНУРЕ на 5 курсі. Додатково повідомив, що він регулярно сплачує аліменти на дитину, та намагається сплатити більше ніж встановлено рішенням суду. Розуміє, що дитина потребує матеріального забезпечення, витрат на навчання, лікування, харчування та розвиток, тому максимально намагається платити апіменті, і коли є можливість сплачує більше ніж в рішенні суду, навіть має переплату згідно розрахунку по аліментам у сумі 8490 грн., також допомагав виконувати ремонт в квартирі де проживає спільна дитина разом з матір`ю та бабусею. Виходячи з фактичних можливостей щодо збільшення розміру сплати аліментів, просив призначити до виплати аліменти на дитину [PERSON] у розмірі 1200 грн. щомісячно. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.03.2019 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито загальне провадження у справі. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] наполягала на задоволенні позовних вимог, обґрунтовуючи свої доводи аналогічно викладеним в позові. Також надала пояснення про те, що відповідач має у власності нерухомість, що також впливає на розмір аліментів, які він може сплачувати, збільшивши їх розмір до 5000 тис. грн.. Представник відповідача Найдьонова О.Г. просила задовольнити позовні вимоги частково, з підстав, викладених у відзиві. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, надав суду пояснення аналогічно викладеним у відзиві. Та визнав позовні вимоги в розмірі 1400,00 грн. Також надав пояснення про те, що такий розмір аліментів на теперішній час становить 1/3 частку його офіційного заробітку. Додатково працювати та отримувати дохід він не може за станом здоров`я, оскільки потребує коштовної операції та тривалої реабілітації після неї. Також пояснив суду, що нерухомість, яка є у його власності, не придатна для нормального проживання в ній та комерційно не вигідна. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у судовому розгляді, суд вважає встановленими такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 26.10.2002 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. [INFO] у сторін народилася донька, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис №2868. 08.06.2015 року заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.11.2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] , стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 643 (шістсот сорок три) гривні щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 26.09.2013р.. Судом також встановлено та ніким не спростовано, що з січня 2018 року відповідач виплачує по 900 (дев`ятсот) грн. щомісячно. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни від15травня 2006року №3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовими рішеннями або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відтак, положення ст.192 Сімейного кодексуУкраїни регулює зміну розміру аліментів, тобто їх зменшення або збільшення. У частині 1 ст.192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Відповідно до п.п.17, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3"Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до частин першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від17травня 2017 року№ 037-VIII частину другу 182 СК України викладено в такій редакції:«Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Суд, при розгляді вимог позивачки про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями СК України мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам вочевидь не відповідає, в тому числі майнове становище відповідача змінилося, так його доходи збільшилися у порівнянні із тими, які були враховані при ухваленні рішення про стягнення аліментів, та твердження відповідача в судовому засідання, що він зможе сплачувати суму аліментів в розмірі 1400 грн., а тому з вказаних підстав аліменти підлягають частковому збільшенню. Визначаючи розмір аліментів у вищевказаній сумі, суд враховує розмір доходів відповідача, його стан здоров`я, майновий стан, позицію відповідача щодо можливості сплачувати добровільно більший розмір аліментів, у разі збільшення доходів, тощо. У сукупності наведеного, судом визнається необхідним та достатнім збільшення аліментів, що присуджені стягненню з відповідача на користь позивача на утримання доньки в розмірі 1400 грн., щомісячно. Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial