Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

05 грудня 2018 року позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив»\~ звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на наступні обставини. Між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» (далі - Позикодавець/Позивач) та громадянином України [PERSON] (далі - позичальник/Відповідач) було укладено договір №2894901492-014138 від 26-06-2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (надалі - Договір). Цей договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на Інтернет сайті\~ і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення Договору. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді). Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку,визначеному частиною шостою цієї статті. Статтею 12 цього Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12, ч. 1 ст. 3 зазначеного Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі субєкта електронної комерції, що таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися субєктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом звязку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом, який зазначений у тексті договору у розділі "Підписи сторін". Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі, сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку (ст. 207 ЦК України). Так, виходячи з вищезазначеного, договір № 2894901492-014138 від 26-06-2018 року є письмовим правочином, який відповідає формі передбаченої ст.ст. 207, 208, 1047, 1055 ЦК України, оскільки він укладений в письмовій формі, підписаний уповноваженими особами, що підтверджується досягненням істотних умов договору. Згідно п. 2.1. Договору Позикодавець на умовах цього Договору надає Позичальнику кошти у позику на умовах фінансового кредиту, що виражена у грошових коштах у національній валюті країни, відповідно до заявки на отримання позики, та відповідно до умов цього Договору, а позичальник зобовязується отримати (прийняти) та повернути Позику та сплатити Суму процентів за користування позикою в порядку і в строк визначений цим Договором. Позивач свої зобовязання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу позику у розмірі, встановленому Договором. Платіжним повідомленням підтверджується, що Позивачем було перераховано на картковий рахунок Відповідача позику у розмірі 1500.00 гривень. Дана сума перерахована на підставі договору співробітництва № 2829 від 28.12.2017 року (копія повідомлення та договору додається). Відповідно до умов п. 10.1.3. Договору Позичальник зобовязується вчасно повернути Позику та вимагати суму процентів за користування Позикою. Строк надання послуг за цим договором (строк на який надається позика) розпочинається з моменту отримання Позичальником коштів відповідно до умов Договору, (п. 5.1 Договору). Строк, на який надається Позика за цим Договором становить 31 днів (5.2. договору). Дата надання Позики 26-06-2018 року (п. 5.3 Договору). Дата повернення Позики - не пізніше 23:00 26-07-2018 року включно (п.5.4 Договору). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок процентів встановлений даним Договором. Відповідно до умов Договору Сума процентів за користування позикою становить 545.55 грн. за 31 днів. Проценти за користування Позикою становлять 2% за кожен день користування Позикою, що становить 730 процентів річних. Тип процентної ставки - фіксована. Фіксована процентна ставка за цим договором становить 2% (30.00 грн. процентів) за кожен день, починаючи з дати видачі Позики, і закінчуючи Датою фактичного повернення Позики включно, протягом строку користування Позикою. Таким чином, загальна сума позики, враховуючи проценти за користування цією позикою, яка підлягала сплаті Позичальником, у період згідно з вищезазначеним договором складає 2045.55 грн. Платіжним дорученням №3429 від 26-06-2018 року та повідомленням від 26-06-2018 року підтверджується, що Позикодавцем було перераховано на картковий рахунок Відповідача позику у розмірі 1500.00 гривень. Дана сума перерахована на підставі договору співробітництва № 2829 від 28.12.2017 року (копія повідомлення та договору додається). Отже, Позикодавець свої зобовязання за Договором № 2894901492-014138 від 26-06-2018 року виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу позику у розмірі, встановленому Договором. Проте, Позичальник не повернув суму позики, тим самим порушив умови Договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України. На даний час Відповідач заборгованість за договором № 2894901492-014138 від 26-06-2018 року не погасив. У відповідності до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно п. 7.1. Договору у випадку порушення (прострочення) Позичальником строку повернення Позики та/або оплати Суми процентів за користування позикою, Позикодавець має право додатково, крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з позичальника пеню у розмірі 3,00% від залишку Суми Позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ст. 530 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.(ст. 612 ЦК України). Станом на 01-10-2018 року Відповідачем прострочені строки повернення позики, встановлені п. 5.4. цього Договору, що призвело до виникнення заборгованості, яка складається з: заборгованості за кредитом - 1500.00 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 1980.00 грн.; заборгованості за пенею - 1570.00 грн.; загальна сума заборгованості за договором складає 5050.00 грн. 01 жовтня 2018 року між Позикодавцем та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» (далі - Фактор, Позивач) укладено договір про надання фінансових послуг факторингу №0110/1 (далі - Договір факторингу) (копія додається), відповідно до якого Клієнт відступив Фактору свої права Вимоги Заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, у зв'язку з чим гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стали дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору, а також до Фактора перейшли всі повязані з ними права, зокрема право грошової вимоги щодо сум основного боргу, нарахованих та несплачених Боржниками відсотків, неустойок у повному обсязі. Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи боржника). Таким чином, внаслідок укладання вищевказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» набуло статусу нового кредитора - стягувача за договором № 2894901492- 1138 від 26-06-2018 року. На сьогоднішній день Боржником не виконано своїх грошових зобовязань перед новим кредитором, яким є ТОВ «ФК «Преміум Актив», за Договором №2894901492-014138 від 26-06-2018 р. про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, через що Фактор змушений звернутися до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості. Просили суд стягнути з стягнути з громадянина України [PERSON], (РНОКПП [NUMBER]), зареєстрований за адресою: [INFO], 09104 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» (ЄДРПОУ 41797188), що знаходиться за адресою: 01021, м. Київ, вул. Мечникова. 16. офіс 11 право вимоги до якого перейшло за Договором про надання фінансових послуг факторингу № 0110/1 від 01.10.2018 р., заборгованість за договором №2894901492-014138 від 26-06-2018 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту у сумі 5050.00 грн. (пять п'ятдесят гривень копійок.), що складається з заборгованості за кредитом - 1500.00 грн.: заборгованості по процентам за користування кредитом - 1980.00 грн., заборгованості за пенею 1570,00 грн., а також судові витрати: витрати по сплаті судового збору в сумі 1 762 грн. (одна тисяча шістдесят дві гривні) та витрати за юридичні послуги в сумі 1500 грн.(одна тисяча пятсот гривень ) ( а. с. 2-7 ). Ухвалою судді від 11 січня 2019 року прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження. Постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом ) сторін ( а. с. 59-60 ). В судове позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» свого представника не направило, 29.01.2019 року за вх. № 37778 судом отримано клопотання за підписом директора товариства, в якому останній просив суд проводити розгляд справи у відсутності представника позивача та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. У разі неявки відповідача не заперечує проти розгляду справи та винесення заочного рішення судом. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи свідчить наявне поштове повідомлення про вручення. Відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за пять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання територіального органу ДМС УДМС України в Київській області\~ [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] ( а. с. 58 ). З наявного поштового повідомлення вбачається, що судову повістку про слухання справи, яке відбудеться 13.02.2019 року о 14 годині 15 хвилин отримано відповідачем [PERSON]\~ особисто 22.01.2019 року особисто. Тобто, відповідач заздалегідь був обізнаний про дату, час та місце слухання справи. Заяв та клопотань збоку відповідача до суду не надходило, як і не надходило від відповідача відзив на позовну заяву. Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки, належним чином повідомлений відповідач [PERSON] не зявився в судове засідання, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, не повідомивши суду про поважність причини неявки та не надав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а саме заочного, суд\~ вважає за необхідним по даній справі провести заочний розгляд. Відповідно до ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Ухвалою суду від 13.02.2019 року постановлено провести заочний розгляд справи у вищезазначеній цивільній справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та спірні їм правовідносини. Встановлено, що між товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» та громадянином України [PERSON] було укладено договір №2894901492-014138 від 26.06.2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ( а. с. 13-19 ). Встановлено, що вказаний договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на Інтернет і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення Договору. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку,визначеному частиною шостою цієї статті. Статтею 12 цього Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12, ч. 1 ст. З вказаного Закону, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі субєкта електронної комерції, що таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися субєктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом звязку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом, який зазначений у тексті договору у розділі Підписи сторін». Отже, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку (ст. 207 ЦК України) та виходячи з вищезазначеного, договір № 2894901492-014138 від 26.06.2018 року є письмовим правочином, який відповідає формі передбаченої ЦК України, оскільки він укладений в письмовій формі, підписаний уповноваженими особами, що підтверджується досягнення істотних умов договору. Згідно п. 2.1. Договору Позикодавець на умовах цього Договору надає Позичальнику коштів у позику на умовах фінансового кредиту, що виражена у грошових коштах у національній валюті країни, відповідно до заявки на отримання позики, та відповідно до умов цього Договору, а позичальник зобовязується отримати (прийняти) та повернути Позику та сплатити Суму процентів за користування позикою в порядку і в строк визначений цим Договором. Встановлено, що позивач свої зобовязання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу позику у розмірі, встановленому Договором, що підтверджується платіжним повідомленням, з якого вбачається, що було перераховано на картковий рахунок відповідача позику у розмірі 1500.00 гривень ( а. с. 29 ). Відповідно до умов п. 10.1.3. Договору Позичальник зобовязується вчасно повернути Позику та вимагати суму процентів за користування Позикою. Строк надання послуг за цим договором (строк на який надається позика) розпочинається з моменту отримання Позичальником коштів відповідно до умов Договору, (п. 5.1 Договору). Строк, на який надається Позика за цим Договором становить 31 днів (5.2. договору). Дата надання Позики 26.06.2018 року (п. 5.3 Договору). Дата повернення Позики - не пізніше 23:00 26.07.2018 року включно (п. 5.4 Договору). Встановлено, що Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок процентів встановлений даним Договором. Відповідно до умов Договору сума процентів за користування позикою становить 545.55 грн. за 31 днів. Проценти за користування Позикою становлять 2% за кожен день користування Позикою, що становить 730 процентів річних. Тип процентної ставки - фіксована. Фіксована процентна ставка за цим договором становить 2% (30.00 грн. процентів) за кожен день, починаючи з дати видачі Позики, і закінчуючи датою фактичного повернення Позики включно, протягом строку користування Позикою. Отже, платіжним дорученням №3429 від 26.06.2018 та повідомленням від 26.06.2018 року підтверджується, що Позикодавцем було перераховано на картковий рахунок відповідача позику у розмірі 1500.00 гривень. Дана сума перерахована на підставі договору співробітництва № 2829 від 28.12.2017 року ( а. с. 24, 25 ). Тому, Позикодавець свої зобовязання за Договором №2894901492-014138 від 26.06.2018 року виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу позику у розмірі, встановленому Договором. Встановлено, що Позичальник не повернув суму позики, тим самим порушив умови Договору та на даний час заборгованість за договором №2894901492-014138 від 26.06.2018 року не погашена. Відповідно п. 7.1. Договору у випадку порушення (прострочення) Позичальником строку повернення Позики та/або оплати Суми процентів за користування позикою, Позикодавець має право додатково, крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з позичальника пеню у розмірі 3,00% від залишку суми Позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином і в строк, встановлений договором, відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. В силу ст. 599 ЦК України зазначено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). \~ Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. При цьому, згідно ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визнані умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. На підставі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Договір в силу приписів ст. 638 ЦК України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Встановлено, що станом на 01.10.2018 року відповідачем прострочені строки повернення позики, встановлені п. 5.4. цього Договору, що призвело до виникнення заборгованості, яка складається з: заборгованості за кредитом - 1500.00 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 1980.00 грн.; заборгованості за пенею - 1570.00 грн.; загальна сума заборгованості за договором складає 5050.00 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості ( а. с. 21-23 ). Згідно договору про надання фінансових послуг факторингу № 0110/1 від 01 жовтня 2018 року, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив», відповідно до якого Клієнт відступив Фактору свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками , у зв'язку з чим гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стали дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору, а також до Фактора перейшли всі повязані з ними права, зокрема право грошової вимоги щодо сум основного боргу, нарахованих та несплачених Боржниками відсотків, неустойок у повному обсязі (а. с. 10-11 ). Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи боржника). Таким чином, внаслідок укладання вищевказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» набуло статусу нового кредитора - стягувана за договором №2894901492- 1138 від 26.06.2018 року. З витягу з Акту прийому-передачі Прав Вимоги згідно Договору факторингу від 01 жовтня 2018 року, на виконання умов Договору факторингу № 0110/1 від 01.10.2018 року Клієнт передав, а Фактор прийняв права вимоги за грошовими зобовязаннями Боржника [PERSON] ( а. с. 12 ). Встановлено, що\~ Боржником не виконано своїх грошових зобовязань перед новим кредитором, яким є ТОВ «ФК «Преміум Актив» за Договором №2894901492-014138 від 26.06.2018 р. про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Стаття 1048 частина 1 ЦК України передбачає право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір та порядок одержання яких встановлюється договором. Позичальник зобовязаний, відповідно до ст. 1049 ЦК України, повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За кредитним договором, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов'язання в натурі. Примусове виконання зобов'язання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов'язання та полягає в зобов'язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин вчиняється у формі, встановленій законом, має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Отже, відповідач підтвердив свою згоду на всі умови договору,\~ підписуючи договір № 2884901492-014138 від 26.06.2018 року. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. \~ Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ Частино 5 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. \~ В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, відповідач зобов'язання за договором не виконує, у звязку з чим утворилася заборгованість. \~ Згідно ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. \~ Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. \~ Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. \~ Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.\~ Отже, даючи оцінку наданим доказам, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги\~ товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» до [PERSON] про стягнення заборгованості є цілком обґрунтованими та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором у сумі 5050 гривень, яка складається з заборгованості за редисом у сумі 1500 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 1980 гривень та заборгованості за пенею у сумі 1570 гривень. \~ З боку відповідача не надано до суду жодних пояснень, заперечень та відзиву щодо позовних вимог позивача, а також у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України жодного належного та допустимого доказу в спростування доводів позивача щодо нарахованих сум. \~ Частиною 1 статті 131 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. \~ Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. \~ На підтвердження даних витрат, позивачем надано: договір про надання юридичних послуг № 15/10-1 від 15.10.2018 року, укладений між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив», з яким (п. 4.1. Договору) сторони погодили, що загальна вартість послуг узгоджується шляхом складання та направлення виконавцем Замовнику акту приймання наданих послуг та їх підписання Замовником ( а. с. 48 ). \~ З Акту приймання-передачі наданих послуг № 2 до Договору про надання юридичних послуг № 15/10-1 від 15.10.2018 року, вартість послуг склала 1 500 гривень ( а. с. 49 ). \~ Згідно наявного в матеріалах справи платіжного доручення № 97 від 06.11.2018 року ТОВ «ФК «Преміум Актив» сплатило ФОП [PERSON] 1 500 гривень, оплата юридичних послуг за договором №15/10-1 від 15.10.2018 року щодо боржника [PERSON] ( а. с. 50). \~ Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені витрати на правову допомогу, понесення яких документально підтверджено ( а. с. 50 ). Відповідно до п. 1 ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача. Отже, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1762 гривень, понесення яких документально підтверджено ( а. с. 54 ). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved