Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до [PERSON], [PERSON] ( а.с. 4-15 том 2) та просить суд визнати житловий будинок з надвірними спорудами [ADDRESS] спільною сумісною власністю подружжя, визнати за нею право власності 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS], усунути перешкоди у користуванні належним на праві спільної сумісної власності житловим будинком [ADDRESS], шляхом зобов'язання [PERSON] передати їй ключі від вказаного будинку, вселити її у житловий будинок [ADDRESS], встановити порядок користування житловим будинком [ADDRESS], надавши в її [PERSON]. користування кімнату площею 20.7 кв.м. , а в користування відповідача надати кімнату житловою площею 16.8 кв.м., все інше залишити в загальному користуванні. Також просить суд визнати договір дарування на 4\\11 частини житлового будинку [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу, Максименко О.В., зареєстрованого в реєстрі № 3735 недійсним. Просить суд поділити майно, набуде за час шлюбу з [PERSON], виділивши їй: кухонний гарнітур „Меркс" - 2000 грн., мийку кухонну - 100 грн.,витяжку „Еріка" - 500 грн. духовку АКТ 685 - 100 грн., варочну панель „Арі стон" - 200 грн., пральну машинку EWS 1046 - 500 грн., набір тарілок білих - 90 грн., підгардінники в залі 4 шт. - 2000 грн., ліхтарі в спальні 3 шт. - 1200 грн.кахель рожевий 1 м.кв. - 120 грн, собаки (мач, Сіма) - 800 грн., паркан бетонний - 3500 грн.,паркан з профнастилу 3500 грн.,паркан по периметру домоволодіння - 1800 грн.,ковані вироби на терасі - 200 грн.,паркан плетений біля клумб та огороду - 200 грн.,котел „Імергаз" - 10000 грн.,ванна пластикова - 4000 грн.,унітаз,раковина - 3000 грн.,змішувач у ванну 700 грн.,змішувач у раковину - 400 грн., змішувач на кухню - 400 грн.,пластикові вікна 5 шт. - 10000 грн.,радіатор турецький 5 шт. - 3500 грн. - на загальну суму 53310 грн. Просить виділити відповідачу [PERSON] - шафу купе - 5320 грн., комод для білизни - 100 грн., м'який куточок - 3700 грн., кухонний гарнітур „Лілія" - 1580 грн.,кондиціонер „Міцубісі" - 6800 грн., ковдра біла - 20 грн.,подушка 4 шт. - 10 грн., рушники 4 шт. -15 грн., комплект білизни постільної - 40 грн.,скатерті - 30 грн.,покривало велюрове - 100 грн., пральна машинка „Малютка 2 шт. - 360 грн.,надувний матрац - 160 грн.,супутникова антена - 1500 грн.,набір стаканів 3 комплекти - 300 грн., мікрохвильову піч - 450 грн.,кавоварка - 700 грн.,постільна білизна звичайна - 150 грн.,рушники 3 шт. - 300 грн.,тюль кухонну - 280 грн., карніз кухонний - 100 грн.,світильник кухонний - 330 грн.,світильник підвісний кухонний - 360 грн., плафони в коридорі 2 шт. - 300 грн.,світильники в коридорі - 300 грн..комбайн „Мрія" - 550 грн.,кавовий сервіз - 120 грн., набір для ванни - 300 грн.,ліхтарі у ванну 4 шт. - 480 грн.,світильник у ванну - 300 грн., тюль в кімнатах - 1600 грн.,світильники в арках 15 шт. - 1700 грн.,квіти кімнатні - 1500 грн.,рози садові 60 кущів - 1200 грн.,ящики овочеві - 500 грн.,інструменти садові - 100 грн.,інструменти (перфоратор, дрель) - 1500 грн., чайник електричний 120 грн.,хліб опічка 1300 грн., чашки кавові - 100 грн.,набір ножів в дерев'ній підставці - 180 грн., постіль махрова - 130 грн.,пилосос - 700 грн.,праска парова - 4000 грн.,швацька машинка ручна - 200 грн., DVD програвач - 400 грн., радіатор турецький - 700 грн., пластик в літній кухні - 500 грн., ДВП в літній кухні - 300 грн., линоліум 6 м.кв. - 700 грн.,взуття нове чоловіче 12 пар - 3600 грн.,лакове зуття - 1800 грн.,білі босоніжки - 800 грн.,червоні босоніжки - 800 грн.,бежеві босоніжки - 800 грн.,туфлі літні сірі - 500 грн..,туфлі чорні - 500 грн.,куртка бордова утеплена - 300 грн.,куртка осіння - 100 грн.,куртка червона - 100 грн.,сукня тепла в'язана - 500 грн.,сукня 10 шт. - 2000 грн.,светр рожевий - 300 грн.,білизна - 1000 грн.,колготки, панчохи - 3000 грн.,светр 3 шт. - 100 грн.кулінарні книги 3 шт. - 300 грн.,джинси,штани - 100 грн., пластикові вхідні двері - 7500 грн. - всього на суму 74685 грн. Просить суд стягнути з [PERSON] васильовича21375 грн. в рахунок компенсації різниці в виділеній частині зі спільного майна подружжя. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Відповідач [PERSON] проти позову заперечував та просив задовольнити зустрічний позов ( а.с.225-229 том 2), за яким просить суд визнати: витрати на капітальний ремонт ( з урахуванням вартості всіх матеріалів і вартості всіх робіт) - з переплануванням квартири; із заміною мереж каналізації й водопостачання; заміною вікон на металлопластикові із двокамерними склопакетами; с утепленням стін і стель квартири, вирівнюванням їх гипсокартоном; із заміною 4-х дверей з коробками на дерев'яні індивідуального виготовлення; із заміною електропроводки, установлення крапкових світильників і люстр, заміною вимикачів і розеток; із установленням злектроводонагрівача й імпортної сантехніки; із кладкою у всіх кімнатах на підлогу ламіната, а в кухні й у ванною - імпортної керамічної плитки, виробництва Іспанії; з обшивкою балкона европанелю; із установленням вертикальних жалюзів на вікнах, - у кімнаті й кухні, а в спальні - гардинного полотна по індивідуальнім замовленню, - у квартирі [ADDRESS], - сумісними, сумісною спільною власністю подружжя, - визнавши за [PERSON] право власності на 1\\2 частину вартості вищевказаного капітального ремонту квартири [ADDRESS] ( з урахуванням вартості всіх матеріалів і вартості всіх робіт), і стягнути з відповідачки на користь [PERSON] грошову компенсацію за 1\\2 частину вартості вищевказаного капітального ремонту квартири [ADDRESS], тобто вартість усіх матеріалів, використовуваних при капремонті й вартості всіх робіт, виконуваних при капремонті); визнати будівельні матеріали й роботи з МАФ (вартість матеріалів і робіт: брус- 1015,00грн.; валик-13,50грн.; ваночка-9,00грн.; ґрунт-144,00грн.; диск відрізний-72,00грн.; замок-78,00грн.; фарба-56,00грн.; круг-128,00грн.; відсів-126,00грн.; пісок-108,00грн.; петлі-120,00грн.; пінопласт-297,00грн.; профнастил- 1872,00грн.; профнастил-2925,00грн.; ручка дверна-20,00грн.; саморізи-72,00грн.; саморізи-105,00грн.; силікон-110,00грн.; сталь листова-780,00грн.; труба профільна 20x20-510,00 грн.; труба профільна 40x40- 1885,00грн.; труба профільна 40x40 -1701,50грн.; цемент-560,00 грн.; електроди- 180,00грн.; електроди-110,00грн.; круг-50,00грн.; саморізи-120,00грн.; петля-144,00грн.; краска-150,00грн.; рейка-315,00грн.; битас-160,00грн.; саморізи-120,00грн.; саморізи- 50,00грн.; круг-126,00грн.; пінопласт-696,00грн.; піна-80,00грн.; саморізи-360,00грн.; виготовлення металовиробів (каркас) -2520,00грн.; монтажні роботи (складання всієї конструкції)- 13125,00грн.; зачищення, фарбування- 504,00грн.; траспортно - заготівельні витрати- 560,00грн.; бетонні роботи (стяжка)-1800,00грн.; демонтаж металоконструкції! (старий навіс)-1440,00грн.) - торговельного павільйону на Первомайськом ринку, площею 30 кв.м, розташованого за адресою, - [ADDRESS] (територія ринку «Першотравневий», ПП «[PERSON]»), ринковою вартістю 52100 гривень, - їх з [PERSON] сумісною спільною власністю, визнавши за [PERSON] право власності на 1\\2 частину вартості матеріалів і робіт, використовуваних при будівлі МАФ - торговельного павільйону на Первомайськом ринку. площею 30 кв.м, розташований за адресою, - [ADDRESS] (територія ринку « Першотравневий», ПП «[PERSON]»), і стягнути з відповідачки на користь [PERSON] грошову компенсацію за 1\\2 частину вартості матеріалів, використовуваних при будівлі вищевказаної малої архітектурної форми, і вартості робіт, виконуваних при будівлі Маф-Торговельного павільйону на Первомайськом ринку, площею 30кв.м, розташованого за адресою, - [ADDRESS] на ПП «[PERSON]»), у сумі 25050 гривень. Також просить суд зробити розподіл загального рухомого майна між сторонами в справі, визнавши за ним, [PERSON], право власності на: шафа купе-5000 гривень; комод, вартістю 800 гривень, м'який_куточок, вартістю 3700 гривень; кухонний гарнітур «Лілля», вартістю 1580 гривень; кондиціонер «Митцубіши», вартістю 3350 гривень; духовку «Вірпул», вартістю 2090 гривень; холодильник «Атлант», вартістю 2230 гривень; пральну машинку «Электролюкс», вартістю 2648 гривень; телевізор «Самсунг», вартістю 2400 гривень, на загальну суму 23798 гривень, - виділивши йому його в натурі, а у випадку відсутності вищевказаного майна, стягнути його вартість із відповідачки, [PERSON]; а відповідачці, [PERSON]. виділити в порядку розподілу: стінку виробництва Польщі «Болеро», вартістю 2000 гривень; м'яку частину « Алекс-Меблі», вартістю 40'.". гривень; кухонний гарнітур ТМ «Меркс», вартістю 5342 гривень; витяжку «Злікг вартістю 1074,08 гривень; варильну панель «Аристон», вартістю 967 гривень; мийку з нержавіючої сталі, вартістю 800 гривень; телевізор «ЛДЖ», вартістю 1500 гривень; килимові покриття виробництва Бельгії, вартістю 1900 гривень; стіл журнальний скляний, вартістю 900 гривень; набір посуду з нержавіючої сталі «Бахмайер» у кейсі, вартістю 1300 гривень; подарунковий столовий набір (качани, ложки, ножі), вартістю 700 гривень; набір посуду «Лумінарх», вартістю 1000 гривень; набір посуду з нержавіючої сталі Берггоф (каструлі-5, сковороди-2, гусятниця-1, набір для бару, набір для кухні), вартістю 5000 гривень; подарунковий комплект ( постільне-покривало, дві наволочки), вартістю 1800 гривень; цифровий фотоапарат «Кенон», вартістю 2000 гривень; обідній гарнітур (скляний стіл і 4 стільців), вартістю 3325 гривень, покривало велюрове блакитне, вартістю 400 гривень, на загальну суму 34008,08 гривень. Просить суд стягнути з відповідачки, [PERSON], на його користь до рівняння доль у розподілі загального рухомого майна 5105,04 гривень, зажадати у відповідачки, [PERSON], його особисте майно, - золоту печатку чоловічу (придбану до шлюбу), вартістю 1200,00 гривень х 13г = 15600,00 гривень і золотий ланцюжок «Бісмарк», вартістю 1200 гривень х 18г = 21600,00 гривень (подарунок друзів і відповідачки мені на 50 років) - у випадку відсутності зазначеного майна-стягнути його вартість.( а.с.225-229 том 2) Відповідач [PERSON] проживає в Росії, Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду від 26.06.2014 року провадження у справі було зупинено до надходження результатів виконання судового доручення компетентному суду Російської Федерації допитати [PERSON] - в якості відповідача. Судом 29.07.2014 року було направлено до Головного управління юстиції у Дніпропетровській області судове доручення стосовно вручення документів та допиту відповідача [PERSON] (а.с.165). Згідно листа від 08.08.2014 року направленого на адресу суду, Головне управлінням юстиції Дніпропетровської обл.. повідомило, що направило на виконання доручення до Головного управління Міністерства юстиції Російської Федерації по м. Москва (а.с. 167-168). 16.02.2015 року Головне управлінням юстиції Дніпропетровської обл.. направило лист про відсутність будь - якої інформації про результати виконання судового доручення (а.с.175-176). 22.05.2015 року Головне управлінням юстиції Дніпропетровської обл.. направило лист про відсутність будь - якої інформації про результати виконання судового доручення (а.с.182). 03.09.2015 року Головне управлінням юстиції Дніпропетровської обл.. направило лист про невиконання та втрату судового доручення під час направлення на виконання до Нагатінського районного суду міста Москви (а.с.190-191). Також судом з власної ініціативи відповідачу була направлена копія позовної заяви з доданими до неї документами, але згідно листа з Укрпошти повідомлення про вручення листа також було втрачено (а.с. 194-195). Згідно листа з Укрпошти від 02.09.2015 року № 38-15-10226-У/7 встановлено, що лист з копією позовної заяви та доданими до неї документами [PERSON] , згідно із відповіддю призначеного оператора Російської Федерації рекомендованого листа № RA532460174UA вручено адресату 29.04.2015 року. Оскільки справа була зупинена до надходження відповіді про виконання судового доручення, судове доручення не виконано та втрачено під час направлення на виконання до Нагатінського районного суду міста Москви, а також судом з власної ініціативи відповідачу була направлена копія позовної заяви з доданими до неї документами, яку [PERSON] отримав, заперечень проти позову не надав, то судом відновлено провадження у справі. За зазначених підстав справу розглянуто за відсутності відповідача [PERSON], який обізнаний про наявність позову до нього, однак жодної заяви чи заперечень проти позову суду не надав. Заслухавши сторони та їх представників, суд дійшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що з 07.12.1996 року до 03.06.2011 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі ( а.с.6 том 1, 234 том 2) Згідно матеріалів справи та пояснень сторін [PERSON] та [PERSON] з січня 2004 року по грудень 2010 року постійно проживали в будинку [ADDRESS] ( а.с. 28) Житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] належав на праві власності матері відповідача [PERSON] ( а.с.18-23) [INFO] [PERSON] (матір відповідача) померла ( а.с.24) [PERSON] за свого життя склала заповіт на користь [PERSON] ( а.с.17) На підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду від 17.10.2006 року право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] було зареєстровано за відповідачем [PERSON]( а.с.26) Як вбачається з матеріалів справи в 2008 році Нікопольською філією ГП ДГПІ „Днепрогражданпроект" був складений технічний висновок таробочий проект житлового будинку по [ADDRESS] ( а.с. 198-207), згідно якого виконана реконструкція житлового будинку [ADDRESS] , внаслідок чого істотно збільшилась загальна площа будинку та житлова. До реконструкції будинку загальна площа будинку складала 46,1 кв.м., житлова - 20,9 кв.м.(а.с. 26, 202), що встановлено рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 17.10.2006 року. Після реконструкції будинку загальна площа будинку склала 84,9 кв.м., житлова - 41,0 кв.м.(а.с. 203) Також проведення реконструкції житлового будинку підтверджується наданими позивачем фото ( а.с.173-180) 11.04.2012 року судом призначалась будівельно-технічна експертиза( а.с.194) для встановлення дійсної вартості реконструкції житлового будинку та його технічного стану, однак відповідач [PERSON] не допустив експертів до будинку, у зв'язку з чим складено акт про неможливість надання висновку.( а.с.228-229) Під час призначення судової будівельно-технічної експертизи по даній справі, сторонам було роз'яснено положення ст. 146 ЦПК України, відповідно до якої: "у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухилився, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні". Зважаючи на те, що спірний житловий будинок знаходиться у користуванні відповідача за первісним позовом, що відповідач не надав доступу до будинку для дослідження експерта, хоча повідомлявся про день, місце та час проведення дослідження та необхідність надання об'єкта дослідження, суд дійшов до висновку про очевидне бажання [PERSON] ухилитись від фактичного поділу майна, користуючись при цьому спірним житловим будинком. Отже, зважаючи на положення ст. 146 ЦПК України суд приймає до уваги доводи позивача про виникнення права спільної сумісної власності на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] на підставі статті 62 СК України, оскільки внаслідок реконструкції житлового будинку його вартість істотно збільшилась внаслідок спільних затрат подружжя. Зважаючи на викладене, суд дійшов до висновку , що слід визнати житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON]. Оскільки частки майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності є рівними, то вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на 1\\2 частину житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 06.12.2010 року [PERSON] подарував 4\\11 частин житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] [PERSON]( а.с.53, 148 том.2) Окремо подарована частка не виділена в натурі. Оскільки частка 4\\11 є меншою за 1\\2 частину житлового будинку, то суд дійшов до висновку, що [PERSON] подарував частину житлового будинку від своєї 1\\2 частини. Відповідно до договору дарування [PERSON] не була стороною, а тому її право в результаті визнання його недійсним відновлене не буде, оскільки в результаті визнання договору недійсним відчужене за ним майно повертається його відчужувачу, а не позивачу. Також суд зазначає, що на момент дарування 4\\11 частин житлового будинку, ще не було судом встановлено , що житловий будинок є спільною сумісною власністю подружжя відповідно до статті 62 СК України, а тому відсутні правові підстави для визнання зазначеного договору дарування недійсним. Також суд зазначає, що укладення одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном без згоди другого з подружжя може бути підставою для визнання такого договору недійсним лише в тому разі, якщо судом буде встановлено, що той з подружжя, хто уклав договір щодо спільного майна, та третя особа - контрагент за таким договором, діяли недобросовісно, зокрема, що третя особа знала чи за обставинами справи не могла не знати про те, що майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності і що той з подружжя, хто укладав договір, не отримав згоди на це другого з подружжя. Саме така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі N 6-1568цс15, яка є обов'язковою для застосування всіма судами України відповідно до ст. 360-7 ЦПК України. Вимоги [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування частиною будинку, надвірними будівлями та зобов'язання передати ключі від будинку, встановлення порядку користування і вселення є передчасними, а тому задоволенню не підлягають, до того ж [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що ключі від будинку має, однак проживати зараз в будинку не бажає через неприязні стосунки з колишнім чоловіком та має власну квартиру. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. У відповідності до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. У відповідності до ст. 61 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. У відповідності до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Статтею 71 СК України передбачено, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Так, у п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" зазначено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Відповідно до ст. ст.10,60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем та відповідачем по справі не доведено у судовому засіданні факт наявності на момент розподілу перерахованого у позовних заявах спільного рухомого майна, а навпаки згідно матеріалів справи та пояснень сторін в судовому засіданні перелічені речі, що були набуті під час шлюбу, або вибули під час шлюбу з їх спільного користування або були поділені між сторонами , ще до розірвання шлюбу на час припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства. Так [PERSON] просить поділити речі, які нібито знаходяться в [PERSON], а [PERSON] просить поділити речі в тому числі і ті, які нібито забрала [PERSON], причому перелік майна у кожного різний і де воно знаходиться судом не встановлено. При цьому жодна із сторін не надала суду необхідних доказів, які б спростовували чи заперечували ці обставини, а доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Таким чином вимоги сторін, щодо визначення перелічених ними речей спільним сумісним майном та поділу рухомого майна між сторонами задоволенню не підлягають. Вимога [PERSON] про витребування у [PERSON] або стягнення вартості його особистого майна, - золоту печатку чоловічу (придбану до шлюбу), вартістю 1200,00 гривень х 13г = 15600,00 гривень і золотий ланцюжок «Бісмарк», вартістю 1200 гривень х 18г = 21600,00 гривень (подарунок друзів і відповідачки мені на 50 років) , також не доведені та ґрунтуються на припущеннях, оскільки [PERSON] суду не довів, що ці речі знаходяться у [PERSON] та порушено його право власності. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS].( а.с.109-114) До січня 2004 року подружжя проживало в зазначеній квартирі. Відповідно до статті 156 ЖК члени сім'ї власника будинку зобов'язані дбайливо ставитись до житлового будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку(квартири) і придомової території та проведенню ремонту. [PERSON] заявляє вимоги про визнання витрат, здійснених протягом 2000-2004 років, на капітальний ремонт квартири [ADDRESS] спільною сумісною власністю. Зазначені вимоги не підлягають задоволенню, оскільки витрати на утримання та користування майном, що належить одному із подружжя, та під час перебування у шлюбі, не є об'єктом права спільної сумісної власності згідно статті 61 СК України. [PERSON] також просить суд стягнути з [PERSON] 1\\2 частини витрат на капітальний ремонт зазначеної квартири , однак належних та допустимих доказів проведення такого ремонту в період з 2000 року по 2004 рік суду не надав, недовів наявність цих речей та витрат, їх індивідуальних ознак та їх придбання в період шлюбу. До того ж належних та допустимих доказів перепланування квартири саме в цей період [PERSON] також не надав. Позовні вимоги [PERSON] про визнання будівельних матеріалів і робіт з встановлення МАФ, що належить ПП [PERSON] , спільною сумісною власністю, є безпідставними, оскільки не можуть бути об'єктом спільної сумісної власності подружжя згідно ст. 61 Сімейного Кодексу України. У встановленому законом порядку [PERSON] не довів того, що ними спільно та за кошти подружжя проведено ремонт МАФ. Позивачем взагалі не представлено належних та допустимих доказів на підтвердження проведення будь-яких робіт, придбання будівельних матеріалів для ремонту МАФ, що зареєстрований за ПП [PERSON], а наданий лише звіт про оцінку майна, виконаний в 2013 році, вже після трьох років з дня припинення шлюбних відносин між подружжям. При таких обставинах суд вважає, що в задоволенні позову [PERSON] в цій частині , а також в частині стягнення 1\\2 частини вартості будівельних матеріалів і робіт з встановлення МАФ слід відмовити. Відповідно до статті 88 ЦПК України слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати в розмірі 3342 грн. 40 коп.( а.с. 1, 2, 212, 3 том2)

Outcome: partial