Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

12 березня 2014 року позивач [PERSON], В.Г., діючи в інтересах неповнолітнього [PERSON], звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому зазначав , що неповнолітній [PERSON] з 2007 по 2013 роки проживав однією сімєю з [PERSON] та [PERSON], яка в свою чергу склала заповіт на користь [PERSON], знаходячись при цьому у депресивному стані, а тому позивач просить визнати заповіт посвідчений\~ приватним нотаріусом недійсним, визнати неповнолітнього [PERSON], [INFO] спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON] з якою він постійно проживав однією сімьєю, яка померла 22 жовтня 2013 року,\~ та фактично продовжити повнолітньому [PERSON],[INFO] строк для прийняття спадщини . В судовому засіданні представник [PERSON], та [PERSON], який на час розгляду справи набув повнолітття, підтримали позовні вимоги. \~ \~ \~ \~Відповідачка та її представник позовні вимоги не визнали та просили в їх задоволенні відмовити. \~ \~ \~ \~Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги - відділу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради в судове засідання не зявився. \~ \~ \~ \~Представник третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог - Київської районної адміністрації Одеської міської ради просив слухати справу у їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував та просив при прийнятті рішення врахувати права та інтереси неповнолітнього [PERSON]В.(а.с.87). \~ \~ \~ \~Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус\~ Одеського міського нотаріального округу [PERSON] просила слухали справу у її відсутності (а.с.122,124). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Заслухавши пояснення сторін, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], та [PERSON] ,\~ [PERSON] і свідка [PERSON], дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Положення ст.ст. 1216, 1217 ЦК України передбачають, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, та згідно із ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст.1272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив\~\~строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити ще додатковий строк, достатній для подання заяви для прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю (ч.1 ст.1234 ЦК України). Заповіт, як вид одностороннього правочину (дія особи спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, повинен відповідати загальним\~\~вимогам, додержання яких є необхідними для чинності правочину, серед яких, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ст.202, ч.2 ст.203 ЦК України). За змістом ст.30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. За правилом ст.225 ЦК України, правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснено, правила ст.225 ЦПК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове\~\~потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину\~\~суд відповідно\~\~до ст.145 ЦПК України зобов'язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються\~\~з\~\~урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до ст.212 ЦПК України. При розгляді справ за позовами про визнання недійсними заповітів на підставі статті 225, частини другої статті 1257 ЦК України, суд відповідно до ст.145 ЦПК України за клопотанням\~\~хоча б однієї зі сторін зобов'язаний призначити посмертну судово-психіатричну експертизу.\~\~Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджується, що [PERSON], [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії Т-ЖД № 124299, виданим 22 липня 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Суворовської райадміністрації Одеської міської ради народних депутатів (а.с.19). [PERSON] є донькою [PERSON],\~ яка в свою чергу була бабусею [PERSON]. [PERSON] була дружиною [PERSON]. 03 травня 2007 року померла бабуся [PERSON], - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 03 травня 2007 року актовий запис № 3978, виданий Першим відділом реєстрації актів цивільного стан Приморського районного управління юстиції м. Одеси. 13 червня 2007 року померла [PERSON], мати [PERSON],\~ що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 13 червня 2007 року, актовий запис № 5188, виданим Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси. 03 червня 2013 року помер [PERSON], якому належала ? частина квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу № 19814 від 02 квітня 1997 року. 22 жовтня 2013 року померла [PERSON] матір [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS]. Після смерті матері [PERSON], [PERSON] постійно, починаючи з 2007 року проживав разом з [PERSON] та його матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] що підтверджується показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та відомостями з медичної устави, яка розташована на території Суворського району м.Одеси (а.с. 20) . Так, свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], які були допитані в судовому засіданні пояснили, що неповнолітній [PERSON] після смерті матері, з 2007 року постійно проживав однією сімєю разом з [PERSON] та [PERSON] Відповідно до акту від 27 січня 2014 року, складеним комісією та завіреним начальником ділянки № 9 КП ЖКС «Півничний» та довідки КУ «Дитяча міська поліклініка № 2» № 128 від 11.02.2014 року, неповнолітній [PERSON], постійно проживав за адресою: [INFO] (а.с.,20,21) Більш того, у відповідності до ст.61 ЦПК України, відповідачка [PERSON] не заперечувала та визнавала те, що неповнолітній [PERSON] починаючи з 2007 року постійно проживав однією сімєю разом з [PERSON] Відповідно до спадкової справи, окрім [PERSON], спадкоємців першої, другої та третьої черги немає (а.с.58-77,143) [PERSON], діючи в інтересах неповнолітнього [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак йому було письмово повідомлення, що про порушення його права на спадщину необхідно вирішувати судом. Під час судового розгляду свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він працює доцентом кафедри психіатрії в Одеському національному медичному університеті, 12.07.2013 року\~ проводив консультативний огляд [PERSON], в ході якого вона висказувала суіцідальні вислови та думки, в неї були порушення мислення, уяви, вважала свого померлого сина й досі живим, що позбавляло можливості правильно усвідомлювати значення своїх дій та свідчило про необхідність її госпіталізації до психіатричної клініки та постановки на облік психіатра. Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON], суду пояснили, що [PERSON] в липні 2013 року поводилася неадекватно і не розсудливо розповідала про покійного сина нібито він живий і досі проживає разом з нею в квартирі, нібито вона готує для нього їжу, годує його, поки він грає в кімнаті у компютер. Свідки пояснювали, що після смерті сина, психічний стан [PERSON] свідчив про неможливість усвідомлювати правильно оточуючий світ та свої дії. Дані обставини знайшли своє підтвердження у висновку судових експертів.\~ Відповідно до висновку посмертної амбулаторної комплексної судово-психіатрічної експертизи\~ № 367 від 03.07.2015 року [PERSON] [INFO] при житті (після смерті сина в червні 2013 року) страждала психічним захворюванням у вигляді тяжкого депресивного епізоду з психотичними\~ симптомами та на момент підписання заповіту 15.07.2013 року вона абсолютно не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не могла в повній мірі вільно та усвідомлено приймати рішення та реалізовувати його своїми діями при підписанні оспорюваного заповіту, абсолютно не могла усвідомлювати фактичний зміст власних дій та їх наслідків, а також не могла в повній мірі прогнозувати наслідки власних дій при підписанні оспорюваного заповіту. На момент складання заповіту в липні-серпні 2013 року [PERSON], [INFO] знаходилася в стані глибокої депресії, яка виникла в результаті психотравматичного впливу смерті близької людини, яке характеризувалося сплощенням\~ особистої структури, суіцідальними думками та висловами, зниженням рівня активності, відсутністю побудженій, відчуттям відчаю, безнадійності, пасивністю та безразлічністю, що могло суттєво впливати на її поведінку та мотивацію здійснюваних нею дій.(а.с.178-184) Разом з тим, суд критично ставиться до пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] з боку відповідачки, виходячи з того, що дані свідки є близькими родичами відповідачки та знаходяться у добрих стосунках, є зацікавленими особами по справі та спілкувались з [PERSON] вкрай рідко і могли не бачити змін у її психічному стані, і їх показання не можуть суттєво вплинути на розгляд справи. Виходячи з вищевказаного, суд приходить до висновку, що на момент підписання заповіту на імя [PERSON], [PERSON] не усвідомлювала значення своїх дій та не могла ними керувати, а тому такий заповіт судом визнається недійсним. [PERSON] відноситься до спадкоємця четвертої черги після смерті [PERSON], з якою він проживав однією сімьєю, і яка померла 22.10.2013 року. Що стосується позовних вимог [PERSON] про надання додаткового строку для прийняття спадщини, суд вважає, що дані позовні вимоги підлягають задоволенню з тих підстав, що [PERSON], діючи в інтересах неповнолітнього [PERSON], своєчасно звернувся до нотаріальної контори, але йому було відмовлено в прийнятті заяви. Зважаючи на те, що на час розгляду справи [PERSON] став повнолітнім, то строк необхідно продовжити\~ до двох місяців після набрання рішення чинності. Заперечення відповідачки про те, що позивачем не ставиться питання про встановлення факту проживання однією сімьєю позивача з померлою, судом до уваги не приймається у відповідності до ст.61 ЦПК України, так як обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню, а в судовому засіданні відповідачка не заперечувала проти того, що неповнолітіній постійно починаючи з 2007 року і по день смерті проживав разом з [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Ствердження відповідачки про те, що вона не погоджується з висновком судово-психіатричної експертизи посилаючись на те, що свідком [PERSON] були надані недостовірні свідчення, судом до уваги не приймаються з тих підстав, що [PERSON], який був допитаний в судовому засіданні, надав пояснення, проти яких не заперечувала сторона та не ставила під сумнів його показання, що підтверджується журналом судового засідання. Більш того, висновок судової експертизи був зроблений на підставі сукупності всіх матеріалів цивільної справи, яка була надана судовому експерту в повному обсязі.\~\~ Посилання відповідачки на те, що під час розгляду справи не були допитані свідки з боку відповідача, чим, на думку відповідачки, був порушений принцип рівності сторін та змагальності, судом до уваги не приймаються з тих підстав, що відповідачкою у відповідності до ст.131 ЦПК України, тобто до початку розгляду справи по суті, були\~ допитані з боку відповідача свідки [PERSON] та [PERSON]. Інші свідки заявлялися відповідачкою вже після проведення судової експертизи, та нею не було доведено, що докази подано несвоєчасно з поважних причин та не ставилося питання про поновлення строку для їх подання. Тому суд розглядає дії відповідачки, як порушення порядку розгляду справи та зловживання своїми процесуальними правами та обовязками, відповідно до ст. 27, 31 ЦПК України . Враховуючи, що загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність у відповідності до ст.3 ЦК України, звертаючи увагу на ту обставину, що неповнолітній [PERSON] після смерті своєї матері постійно проживав на день смерті з [PERSON] однією сімьєю вважаючи її своєю родиною, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. При подані позову позивач сплатив судовій збір . питання про розподіл судових витрат сторони не ставили, а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають .

Outcome: approved