overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

06 травня 2015 року [PERSON], звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки - Єлизавети [INFO], яка є студентом Житомирського державного університету ім.Івана Франка, денної форми навчання. Пенсії, яку вона отримує щомісячно, як інвалід 3-ї групи, в сумі 1049 грн. недостатньо для прожиття, у зв'язку з чим донька потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча є пенсіонером, має неофіційні підробітки, а тому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до закінчення дитиною навчання. Позивачка в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідач по справі у судове засідання не з"явився, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав. Про день час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення йому судової повістки. У відповідності до ст.197 ЦПК України в зв"язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають повнолітню доньку - Єлизавету [INFO], яка є студентом Житомирського державного університету ім.Івана Франка, денної форми навчання. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Повнолітня донька проживає із позивачкою, а відповідач є пенсіонером, має дохід і спроможний надавати таку допомогу. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову. Так, відповідно ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Статтею 198 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

06 червня 2014 року [PERSON], звернулась до суду з даною позовною заявою. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстровано 31.10.1998 р. Від шлюбу мають двох дітей доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON] [INFO]. Відповідач, як батько дітей, працює офіційно, може і повинен надавати матеріальну допомогу на їх утримання, тому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (доходу) щомісячно, на утримання доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON] [INFO], починаючи з дня подачі заяви до суду і до їх повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву з проханням розглянути справу в її відсутності, заявлені позовні підтримує повністю, і просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутності. Позовні вимоги визнав повністю. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON] [INFO], батьком яких згідно свідоцтва про народження є відповідач. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивачка в поданій позовній заяві зазначила, що діти проживають з нею, тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

06 червня 2014 року [PERSON], звернулась до суду з даною позовною заявою. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебуває в шлюбі який зареєстрований 02 грудня 2002 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського МРУЮ Житомирської області, актовий запис №917. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] [INFO], сина [PERSON] [INFO], сина [PERSON] [INFO], які проживають разом з нею. Свої позовні вимоги мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різність характерів. А згодом вони вони взагалі втратили поагу один до одного. Відповідач зловживаючи спиртними напоями перестав брати участь у веденні домашнього господарства. З 2012 р. шлюбні стосунки вони припинили, і спільне господарство не ведуть. Просить шлюб розірвати. Вказала, що відповідач, як батько дитини, працює, може і повинен надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, тому просить стягувати з нього на її користь аліменти в розмірі 3000 гривень щомісячно, на утримання доньки [PERSON] [INFO], сина [PERSON] [INFO], сина [PERSON] [INFO]. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву з проханням розглянути справу в її відсутності, заявлені позовні підтримує повністю, і просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутності. Позовні вимоги визнав повністю. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здій снюється. У відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позовних вимог, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони з 02 грудня 2006 року перебувають у шлюбі, від якого мають дітей: доньку [PERSON] [INFO], сина [PERSON] [INFO], сина [PERSON] [INFO], батьком яких згідно ксерокопії свідоцтва про народження є відповідач. Суд, згідно ч.2 ст.112 СК України, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як свідчать доводи позивачки на даний час між ними з відповідачем шлюбні відносини припинені, підстав для примирення немає. Згідно закону шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, таким чином позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Між сторонами відсутній спір про виховання дітей, тому їх слід залишити з позивачкою. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки діти залишаються проживати з позивачкою суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

06 червня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 12 травня 2000 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано виконкомом Межиріцької сільської ради Павлоградського району, актовий запис № 5. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через систематичні сварки, відсутність нормальних сімейних стосунків, взаємоповаги, ненадання матеріального забезпечення. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. У судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 12 травня 2000 року. Шлюб зареєстровано виконкомом Межиріцької сільської ради Павлоградського району, актовий запис № 5 (а.с.7). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. (а.с.5,6,8). Спору про поділ майна, що є спільною власністю не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через відсутність нормальних сімейних відносин, відсутність матеріального забезпечення, сварок, що відбувалися у зв'язку з цим. 19 червня 2014 року сторонам надавався строк для примирення по 19 серпня 2014 року включно, проте бажання позивача розірвати шлюб з відповідачем залишилось незмінним. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно з п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" № 11 від 21.12.2007 року, проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Аналогічне положення закріплено в ст. 112 Сімейного кодексу України, яка визначає підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя. Звертаючись до суду з позовом про розірвання шлюбу, позивач послався на наявність підстав для цього, оскільки шлюбні відносини з відповідачем припинено, подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. За таких обставин у суду є всі підстави для задоволення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

06 червня 2014 року до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області суду надійшла заява комунальної лікувально-профілактичної установи міської психіатричної лікарні № 7 міста Маріуполя про примусову госпіталізацію до психіатричної лікарні [PERSON], [INFO], у якої виявлено ознаки, що свідчать про необхідність її примусової госпіталізації до психіатричної лікарні за посиланням на те, що вона госпіталізована в психіатричну лікарню вперше в житті, що обумовлено її неправильною поведінкою: збирає сміття, яке приносить в квартиру, квартира захаращена, каналізація забита, туалет не працює, води і світла в квартирі немає (відключені), чути неприємний запах, від людей ховається, в залі тече батарея, затопила два поверхи, вночі кричить, стукає, кидає на підлогу важкі предмети, щодня сильно смикає газову трубу. У квартирі порушені всі допустимі санітарні норми. Вищевикладене із заяви сусідів. При відвідуванні дільничним лікарем на дому [PERSON] усвідомленої згоди на огляд і бесіду з лікарем не дає. Скарг на стан здоров'я не пред'являє. Зовні неохайна. Доставлена в приймальне відділення машиною швидкої допомоги. У приймальному відділенні повідомила, що вона кандидат технічних наук. Тому просить госпіталізувати хвору до психіатричної лікарні. Представник міської психіатричної лікарні № 7 міста Маріуполя Статкевич Г.П., що діє на підставі довіреності, підтримала доводи заяви. Суд, заслухавши пояснення сторін, думку прокурора, який вважає, що хвору необхідно примусово госпіталізувати до психіатричної лікарні, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.14 Закону України „Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особі тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих або неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно акту комісійного огляду № 55 від 06 червня 2014 року лікарів-психіатрів міської психіатричної лікарні № 7 міста Маріуполя у [PERSON] виявляються ознаки психічного захворювання у вигляді параноїдного синдрома, в зв'язку з чим вона не може дати усвідомлену згоду на лікування в умовах психіатричної лікарні і при ненаданні їй такої медичної допомоги може становити реальну небезпеку як для себе, так і для оточуючих і тому вона підлягає примусовій госпіталізації до психіатричної лікарні. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для примусової госпіталізації до психіатричного закладу [PERSON], [INFO] та задоволення заяви міської психіатричної лікарні № 7 міста Маріуполя. На підставі ст.14 Закону України „Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

07.02.2014 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява від [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що 19.08.2000 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №39. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Шлюбні відносини з відповідачем не склалися, і були припинені. Причиною розпаду сім»ї стали втрата між позивачем і відповідачкою почуття взаємної поваги та любові, різні погляди на життя. Позивачка про дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до судового засідання не з"явилась, надавши суду письмову заяву за якою просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до судового засідання не з"явилась, надавши суду письмову заяву за якою просить справу розглядати без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України «Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя» Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України «Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного із подружжя, на підставі рішення суду» В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 19.08.2000 року укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №39 (а.с.6). Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки позивачка категорично не має наміру. Примирення між сторонами неможливе. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно квитанції від 04.02.2014 року позивачкою при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок(а.с.1), який підлягає поверненню відповідачем на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

07.02.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, обґрунтувавши свої вимоги тим, що шлюб, зареєстрований між ними 24.08.2001 року було розірвано на підставі рішення Краснолиманського міського суду від 20 вересня 20134 року. Від шлюбу з відповідачем у них народилася дитина [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження, матір'ю дитини є відповідач. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Дитина мешкає з позивачем та перебуває на його утриманні. Позивач просить суд стягувати з відповідача на його користь аліменти на дитину у розмірі 1/4 частини усіх її доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку до досягнення сином повноліття. Позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився (а.с. 16), просив справу розглянути без його участі. Відповідач належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву в якій позовні вимоги позивача визнає та просила справу розглянути без її участі. (а.с. 18) Судом встановлено, що сторони з 24.08.2001 року перебували в шлюбі, який рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 20.09.2013 року був розірваний. (а.с. 8) Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. (а.с. 9) Дитина здорова (а.с. 10), проживає разом з батьком та знаходиться на його утриманні (а.с. 12). З січня 2014 року відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач [PERSON] здорова, не є інвалідом, інших непрацездатних осіб на утриманні не має, працює молодшою медичною сестрою в КЛПУ "Обласний госпіталь для ветеранів війни м. Святогірська" та отримую середню заробітну плату (2360,90+2043,20)/2=2202,05 грн.. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до частин 1, 4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову, не суперечить закону, і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає диспозитивне розпорядження відповідача та вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

07.02.2014 року позивач звернувся у суд з даним позовом і просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, в твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно, до повноліття дитини. Свій позов позивач мотивує тим, що 16.05.2009 року відділом РАГСУ Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції Черкаської області було зареєстровано шлюб між сторонами. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач з січня 2014 року припинив надавати допомогу на утримання дитини. Відповідач є працездатним, фізично здоровим, інших утриманців не має. В судове засіданні позивач з'явився, позов підтримав повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій зазначив, що позов визнає повністю та просить розгляд справи здійснювати без його участі. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до повного задоволення на підставі наступного. У судовому засіданні встановлено, що дійсно [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 01.12.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції Черкаської області (а.с.3). Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який відповідно до ст. 7 Закону України "Про Держаний бюджет України на 2014 рік" становить для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1032 гривень, тобто не менше 310 гривень. Враховуючи вимоги ч.2 ст. 182 СК України, суд повністю задовольняє даний позов і стягує з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі щомісяця, що становить 500,00 грн. на [PERSON] до її повноліття. З урахуванням обставин справи суд вважає, що присуджена сума буде достатньою для нормального виховання і забезпечення дитини. Оскільки позов повністю задовольняється, суд стягує з відповідача судовий збір в розмірі 243,60 грн. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, що становить 500 грн., підлягає негайному виконанню, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України.

Outcome: approved