Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованості за Договором про іпотечний кредит №04-11/76 від 10.08.2007 року в сумі 7 444 493,94 грн. та витрати пов'язані зі сплатою судового збору в сумі 3654,00 грн., що є предметом позову. Обґрунтовуючи підстави звернення з позовом до суду позивач посилається на наступне, що 10 серпня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] було укладено Договір про іпотечний кредит №04-11/76, відповідно до умов вищевказаного кредитного договору, банк зобов'язується надати боржнику кредит у сумі 145 000,00 євро, а відповідач зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. На підставі Договору відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012 року, укладеним з Закритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», як новий кредитор, набував усіх прав вимоги первісного кредитора за Договором про іпотечний кредит №04-11/76 від 10 серпня 2007 року, укладеним з відповідачем. В порушення зобов'язань за Договором про іпотечний кредит відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 01 червня 2015 року утворилась заборгованість на загальну суму 7 444 493,94 грн., яка включає: заборгованість за кредитом - 3 183 943,18 грн.; заборгованість за відсотками - 2 958 900,94 грн.; пеня - 1 301 649,82 грн., яка добровільно не погашена відповідачем, що спонукало позивача звернутись з цим позовом до суду. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду за адресою, вказаною у позовній заяві, про причини неявки відповідач суд не повідомив, процесуальним правом надати письмові пояснення по суті предмету спору не скористався. На підставі ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 10 серпня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] укладено Договір про іпотечний кредит №04-11/76 (а.с. 62-65). Відповідно до умов Договору, Банк зобов'язується надати Боржнику (за кредитним Договором - Позичальникові) кредит у сумі 145 000,00 євро, а Боржник зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Згідно з п. п. 2.2., 2.3. Договору, за користування кредитом встановлюється відсоткова ставка 10,5 % річних у валюті кредиту, кінцевий термін повернення кредиту та відсотків за ним - не пізніше 02 серпня 2027 року. Згідно п.3.2 Договору, нарахування банком відсотків за користування кредитом починається з дати його видачі позичальнику по день повного погашення кредиту на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом. При розрахунку відсотків використовується метод «факт/факт», виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році. Відповідно до п. 3.3. Договору відсотки за користування кредитом нараховуються банком щомісячно в останній робочий день місяця, наступного за звітним, за період з першого по останній день звітного місяця, а також в день кінцевого терміну повернення кредиту, визначеного п. 2.3. Договору, за яким Відсотки сплачуються позичальником щомісячно не пізніше останнього робочого дня місяця на рахунок [NUMBER], а при достроковому погашенні на рахунок [NUMBER], відкритий банком в філії «Відділення Промінвестбанку в м. Чортків Тернопільської області», код банку 338921. За умовами п. 3.6 Договору, у випадку порушення позичальником строку погашення одержаного кредиту, він сплачує відсотки за неправомірне користування кредитом, виходячи із відсоткової ставки в розмірі 21% річних у валюті кредиту, порядок нарахування та сплати яких визначається відповідно до п.п. 3.2 та 3.3. цього договору. Згідно п. 6.1 Договору, за невиконання або неналежне виконання прийнятих на себе згідно умов цього договору зобов'язань винна сторона сплачує іншій стороні суму неустойки та збитків, передбачених цим договором. При цьому збитки відшкодовуються винною стороною понад неустойку, передбачену даним договором. Відповідно до п. 6.2 Договору, за несвоєчасну сплату сум кредиту та/або відсотків за користування кредитом та/чи відсотків за неправомірне користування кредитом позичальник сплачує банку пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період прострочення, та нараховується щоденно. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України) Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. (ч.2 ст. 615 Цивільного кодексу України) Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Угода, в якій відбувається заміна однієї зі сторін, є уступкою права вимоги. Факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги), у якому відбувається заміна кредитора, є різновидом таких угод. Тобто, факторинг - це комплекс кредитно-фінансових операцій з продажу боргових прав одного підприємства іншому суб'єкту-фактору за плату (Відповідно до ст. 4 Закону України „Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" визначено, що факторинг є фінансовою послугою). Фактором можуть виступати банки, інвестиційні та кредитні організації, що мають ліцензію на надання кредитів іншим особам під відсотки. Поняттю продаж боргових прав тотожні поняття „продаж дебіторської заборгованості" та „продаж прав боргових вимог". Відповідно до положень статей 1077, 1078 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). 17 грудня 2012 року між Закритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено Договір відступлення прав вимоги, та відповідно до п.п. 2.1., первісний кредитор передає (відступає), а новий кредитор приймає кредитний портфель та зобов'язується сплатити за нього первісному кредиторові грошову винагороду (ціну продажу) на умовах, визначених цим договором, при цьому у відповідності до п. 2.2. даного договору внаслідок передачі (відступлення) кредитного портфеля за цим договором, новий кредитор набуває усіх прав вимоги первісного кредитора за кредитними договорами. З моменту відступлення Банком Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема, права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. Згідно Витягу з Реєстру позичальників до Договору про відступлення прав вимоги від 17.12.2012 року між Закритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», внаслідок передання прав вимоги до позивача ТОВ «Кредитні ініціативи», як нового кредитора, перейшло право вимоги за Договором про іпотечний кредит № 04-11/76 від 10.08.2007 року за зобов'язаннями відповідача [PERSON] (а.с. 87) Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно зі ст. 1081 Цивільного кодексу України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ч.1 ст. 1082 Цивільного кодексу України Боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідно до положень ст.598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняються частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Згідно положень ст.599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснювати свої права і виконувати свої обов'язки відповідно до договору. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладання. (ч.1 та ч.3 ст.631 Цивільного кодексу України) Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (ст.ст. 530, 631 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). 25 червня 2015 року (вих.№ІВ/КІ - 333) Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» направило на адресу позичальника [PERSON] вимогу про дострокове повернення кредиту, якою повідомляло, про наявність укладеного 17.12.2012 року між Закритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» Договору про відступлення прав вимоги, та вимогою, у строк до 30 днів з дати отримання цієї вимоги, але не пізніше 37 днів з моменту відправлення цієї вимоги, достроково повернути кредит, сплатити нараховані відсотки за користування кредитом і нараховані штраф/пеню, які згідно наданого, разом з вимогою розрахунку, станом на 01.06.2015 року складала загальну суму 345739,61 євро, що за офіційним курсом НБУ становить 7 929 243,39 грн., однак вказана вимога залишена без належного реагування з боку відповідача [PERSON], (а.с. 74-75) Правовими наслідками пред'явлення вимоги банку про повне дострокове погашення зобов'язання за кредитом є наступні: 1) дана вимога змінює строк виконання основного зобов'язання за кредитним договором; 2) моментом виконання основного зобов'язання за кредитним договором стає дата, вказана в вимозі банку про повне дострокове погашення зобов'язання за кредитним договором; 3) з цього моменту банк втрачає право на нарахування відсотків за кредитним договором; 4) з цього моменту починається перебіг строку позовної давності; 5) з цього моменту починається відлік шестимісячного строку, в межах якого банк праві пред'явити вимогу до поручителя шляхом подання позову; 6) право на стягнення пені та інших видів відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання зберігається до часу повного погашення боргу. Як підтверджується наявними у справі доказами, відповідач порушив умови кредитного договору в частині своєчасного повернення кредиту, у зв'язку з чим утворилася заборгованість за Договором про надання іпотечного кредиту №04-11/76 від 10.08.2007 року, яка станом на 01.06.2016 року складає загальну суму 7 444 493,94 грн., яка включає: заборгованість за кредитом - 128 829,80 євро, що за курсом НБУ станом на дату розрахунку складає - 3 183 943,18 грн.; заборгованість за відсотками - 129 017,26 євро, що за курсом НБУ станом на дату розрахунку складає - 2 958 900,94 грн.; пеня - 56755,97 євро, що за курсом НБУ станом на дату розрахунку складає 1 301 649,82 грн., що підтверджується наданими позивачем розрахунками заборгованості по вищезазначеному договору, в свою чергу відповідач не скористався процесуальним правом висловити свої заперечення на позов та надати докази, які мали підтвердити належне виконання відповідачем договірних зобов'язань, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню в повному обсязі, та присуджує стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованість за Договором про надання іпотечного кредиту №04-11/76 від 10.08.2007 року на загальну суму 7 444 493,94 грн.. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3654,00 грн., який сплачено позивачем при зверненні з даним позовом до суду. Враховуючи наведене та

Outcome: approved