Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом і просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 29 жовтня 2004 року (реєстровий номер 3108) на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] , видане після померлої [INFO] [PERSON] Єлизавети Остапівни Державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Герасько С.І. на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Просить визнати за нею право власності на вищезазначений будинок, в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] . Посилається на те, що смерті [PERSON] (моєї матері) відкрилась спадщина, до складу якої увійшли: право на земельну частку паю розміром 2.78га., та житловий будинок [ADDRESS] . Дане будинковолодіння на момент побудови 1971 році рахувалося за головою домоволодіння [PERSON] , що підтверджується витягом з погосподарської книги №8. Після смерті [PERSON] [INFO] , з 01.03.1989 року головою домоволодіння зазначена [PERSON] , що підтверджується витягами з погосподарської книги за 1986-1990, 1991-1995, 1996-2000 роки. Після смерті [PERSON] [INFO] , відповідно до свідоцтва про право власності від 13.09.2004 об`єкт нерухомого майна зареєстрований Переяслав-Хмельницьким БТІ рахується за [PERSON] . Позивач зробила технічну документацію на домоволодіння, що підтверджується технічним паспортом від 21.09.2004 року. Не вступивши в спадщину після смерті [PERSON] , [INFO] помер її син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25.07.2003. [PERSON] [INFO] (дівоче прізвище [PERSON] - внучка померлої яка мала право на спадщину за правом представлення після смерті [PERSON] ) не прийняла спадщину після своєї баби [PERSON] , факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 26.09.1994 року та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 29.09.2015 року. Також, не вступивши в спадщину після смерті [PERSON] , [INFO] помер її син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . [PERSON] [INFO] є спадкоємцем після смерті свого батька [PERSON] факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 10.02.1976 року. Згідно матеріалів спадкової справи № 493 за 2002 рік прийняла спадщину лише позивач, що додатково підтверджується довідкою Студениківської сільської ради №197 від 26.09.2018 року. Після смерті [PERSON] , державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької державної нотаріальної контори Герасько С.І., було заведено спадкову справу №493 за 2002 рік. Державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори за даними Єдиного реєстру заповітів та спадкових справ встановлено наявність заповіту, посвідченого від імені померлої [PERSON] Переяслав-Хмельницькою районною державною нотаріальною конторою за реєстровим номером 307 від 14.02.2003 року, що підтверджується довідкою про внесення запису до Єдиного реєстру заповітів та спадкових справ від 10.07.2003 року № вае.323416, яка знаходиться в матеріалах спадкової справи №493 за 2002 рік до майна померлої [PERSON] 14.02.2003 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельний пай, відомості про що знаходяться в матеріалах спадкової справи №493 за 2002 рік. 29.10.2004 року на ім`я позивача та на ім`я [PERSON] та [PERSON] , державним нотаріусом Герасько С.І. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , в 1/3 частині кожному, відомості про що знаходяться в матеріалах спадкової справи. Вищевказане свідоцтво видане Державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Герасько С.І. з порушенням вимог ч.2 ст. 524 ЦК УРСР (зі змінами та доповненнями станом на 29.10.2004 року), щодо підстав спадкоємства за законом, ч.1 ст. 534 ЦК УРСР (зі змінами та доповненнями станом на 29.10.2004 року) щодо підстав спадкоємства за заповітом, та ст. 527 ЦК УРСР (зі змінами та доповненнями станом на 29.10.2004 року) щодо кола осіб що можуть бути спадкоємцями. Державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Герасько С.І. було порушено вимоги підпункту 3.5.3 пункту 3.5 Положення про єдиний реєстр заповітів та спадкових справ, затвердженого Наказом Міністра юстиції України від 17.11.2000 року №51/5 (зі змінами та доповненнями станом на 29.10.2004 року), згідно з яким, відомості про видачу свідоцтва про право на спадщину до єдиного реєстру заповітів та спадкових справ вносилися Реєстратором (державною нотаріальною конторою) не пізніше 5 робочих днів після видачі свідоцтва про право на спадщину. Також, вбачається порушення Державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Герасько С.І., вимог ч.1 та ч.2 ст.52 Закону Про Нотаріат (зі змінами та доповненнями станом на 29.10.2004 року), пунктів 1,9 порядку ведення та заповнення реєстрів для реєстрації нотаріальних дій, затвердженого затвердженого Наказом Міністра юстиції України від 15.07.2003 року №87/5 (зі змінами та доповненнями станом на 29.10.2004 року), щодо реєстрації усіх нотаріальних дій учинених нотаріусами в реєстрах для реєстрації нотаріальних дій, відповідності номеру за реєстром, що проставляється на нотаріально оформленому документі, номеру, під яким нотаріальна дія записана в графі 1 реєстру, вимог абзацу 2 п.6.8 Правил ведення нотаріального діловодства затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України від 03.02.1994 року №6/5 (зі змінами та доповненнями станом на 29.10.2004 року), згідно з яким, в спадкову справу підшиваються усі документи, пов`язані з оформленням спадщини за вказаною заявою. 12.09.2018 року позивач звернулася до завідувача Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори з приводу підтвердження вчинення нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право власності за законом на житловий будинок [ADDRESS] , після смерті [INFO] [PERSON] , виданого Герасько С .І . Державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Київської області 29.10.2004 року за реєстровим номером 3108, на ім`я [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , та внесення відомостей про витрачання нотаріального бланку ВВО №476837. 12.09.2018 року Переяслав-Хмельницька районна державна нотаріальна контора надала відповідь №2212/02-31 якою зазначила, що підтвердити вчинення вищевказаної нотаріальної дії неможливо у зв`язку з чим внести відомості про витрачання нотаріального бланку ВВО №476837 на свідоцтво про право на спадщину до Державного реєстру нотаріальних бланків також неможливо у зв`язку з тим, що відповідно до матеріалів спадкової справи №493 за 2002 рік відомості про вчинення нотаріальної дії, видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.10.2004 року за реєстровим номером 3108 архівні документи на житловий будинок відсутні, а відповідно до реєстру для реєстрації нотаріальних дій за 2004 рік за №3108 зареєстровано вчинення іншої нотаріальної дії. У зв`язку з даною відповіддю 03.12.2018 року позивач звернулася до ГТУЮ у Київській області стосовно проведення розслідування про витрачання нотаріального бланку. На дане звернення, ГТУЮ у Київській області надано відповідь №4603-4-1/4 від 19.12.2018 року, якою мене повідомили, що під час видачі свідоцтва про право на спадщину на ім`я позивача, порушено її права та зазначено про необхідність звернутися до суду із заявою про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. 05.06.2019 року на підтвердження неможливості вчинення нотаріальної дії Переяслав-Хмельницькою районною державною нотаріальною конторою додатково ухвалено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1057/02-31. 07.06.2019 року позивач звернулася до Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] . 12.11.2019 року Переяслав-Хмельницькою районною державною нотаріальною конторою ухвалено Постанову №2246/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, пов`язаної із видачею свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] . у зв`язку із відсутністю у мене на руках та в матеріалах спадкової справи, правовстановлюючого документа. До суду 08.01.2020 позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, останній направив заяву про розгляд справи у відсутність позивача та у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. [PERSON] до суду не з`явилась, 20.12.2019 на адресу суду направила заяву в якій позов визнала та просила розглянути справу без її участі. [PERSON] до суду не з`явився. 21.12.2019 на адресу суду подав заяву в якій позов визнав та просив розглянути справу без його участі. Представник відповідача, Студениківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи у відсутності представника відповідача, позов визнає в повному обсязі, наслідки визнання позову відомі. Розгляд справи здійснюється відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України. Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі регулюються нормами глав 84, 86, 87 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Відповідно до вимог п. 2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику в справах про спадкування", особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину. В силу вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.4 ст.3 Закону України „Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, за умови, якщо державна реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. За правилами ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІV від 01 липня 2004 року речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення та на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Виникнення права власності на житловий будинок не залежить від державної реєстрації цього права. Державна реєстрація лише підтверджує (закріплює) право власності на нерухоме майно. З врахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що нездійснення спадкодавцем державної реєстрації права власності на будинок не позбавляє його спадкоємців права на нього, як частину спадкового майна, та оформлення такого права відповідно до вимог закону. Відповідно до п.3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України 24.05.2001 р. № 127, не належать до самочинного будівництва, зокрема, індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 вищезазначеної статті ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Оскільки відповідачі позов визнали, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч.4 ст. 206 ЦПК України.

Outcome: approved