Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

02 серпня 2017 року позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 09 листопада 2001 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Привітненською сільською радою Локачинського району, актовий запис № 9. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка - [PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося. На даний час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, не пов'язані спільним побутом. Через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів позивач вважає, що збереження сім'ї є неможливим. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 09 листопада 2001 року Привітненською сільською радою Локачинського району актовий запис № 9. Крім того, просить після розірвання шлюбу залишити за нею дошлюбне прізвище "Бухвал", а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати. 12 жовтня 2017 року позивач через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог ч.5 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Про поважні причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Згідно з ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підставна та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони з 09 листопада 2001 року перебувають у шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕГ № 046663 від 09 листопада 2001 року (а.с.4). Від шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка - [PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с. 5,6). Подружнє життя сторін не склалося. Відповідач будь-яких клопотань до суду, в тому числі про надання строку для примирення з позивачем, заперечення проти позову, не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України) позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Як вбачається із ст.ст. 111, 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини- інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позов підлягає до задоволення. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про одруження (а.с.4), дошлюбне прізвище позивача - Бухвал. Враховуючи те, що позивач після розірвання шлюбу бажає відновити своє дошлюбне прізвище, суд дійшов висновку про задоволення вимоги позивача про залишення за нею після розірвання шлюбу дошлюбного прізвища - Бухвал. Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн.

Outcome: approved