Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання частки в ідеальній долі у праві спільної сумісної власності , в якому зазначила, що 06 серпня 1983 року нею було укладено шлюб з Відповідачем, [PERSON], який був зареєстрований в Тишківській сільській раді Доброваличківського району Кіровоградської області, за актовим записом №30. З вини Відповідача, сім'я розпалася, шлюбні стосунки між ними припинені. За час шлюбу вона з Відповідачем придбали майно: будинок з господарсько- побутовими будівлями по [ADDRESS], згідно Договору купівлі- продажу.Вказаний Договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, було оформлено на Відповідача. При оформленні Договору, вона не заперечувала, щоб будинок було оформлено на чоловіка, так як вони перебували в шлюбі та будинок є спільним майном подружжя.Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 10 листопада 2014 року, шлюб між ними було розірвано. Відповідач, не бажає добровільно поділити житловий будинок в ідеальних долях.Формально власником будинку зазначений відповідач, правовстановлюючі документи на будинок знаходяться у нього, тому вона не може надати суду їх, що спонукало позивача звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та обгрунтували їх обставинами викладеними в позовній заяві, просять задовільнити їх позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, надав суду пояснення, що він не згоден, що сім"я розпалася з його причини і що він не допускає позивача до будинку, згоден, що житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями по [ADDRESS] Добровеличківського району Кіровоградської області є їх спільною сумісною власністю і позивач має право на 1/2 частину даного будинку. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини: 05 грудня 1990 року згідно договору купівлі-продажу [PERSON] придбав у [PERSON] житловий будинок з надвірними спорудами, розташований по [ADDRESS], зареєстровано на праві особистої власності 05.12.1990 року №3371/19 (а.с.14-15). 06 серпня 1983 року сторони уклали шлюб який зареєстровано Тишківською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області, актовий запис № 30. В шлюбі в них народилася двоє дітей, які є повнолітніми. 10.11.2014 року згідно рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області шлюб між сторонами розірвано. Згідно звіту про визначення вартості житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого по [ADDRESS], Добровеличківського району. Кіровоградської області від 31 грудня 2014 року ринкова вартість будинку станом на 31 грудня 2014 року дорівнює 49192,00 грн. Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 2 ст.68 СК України розпорядження майном, що є об"єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Частинами 1 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інщих осіб, які беруть участь у справі. В силу ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Аналізуючи зібрані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності суд прийшов до висновку, що позов про визнання будинку таким, що є спільним майном подружжя, визнання права власності на частку у спільному майні подружжя підлягає задоволенню, поскільки позивачем доведено належними та допустимими по справі доказами, що житловий будинок з надвірними спорудами, розташований по [ADDRESS], Добровеличківського району. Кіровоградської області необхідно визнати таким, що є спільним майном подружжя, поскільки був придбаний в період шлюбу сторін та визначити [PERSON] 1/2 частку в ідеальній долі у праві спільної сумісної власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями по [ADDRESS] Добровеличківського району Кіровоградської області, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджає з другої сторони понесені нею і документально підтвержені судові витрати. Позов задоволено і тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 копійок) та на користь держави в розмірі 248,32 грн. (двісті сорок вісім гривні 32 копійок).

Outcome: approved