Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

В травні 2015 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Публічного Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») про захист прав споживачів та зобов'язання вчинити дію. Свої вимоги обґрунтовують тим, що 20.10.2014 року між [PERSON] та ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" укладено договір у вигляді анкети-заяви № 58900 про відкриття поточного рахунку 2620.3.145958.008 у доларах США, такий же договір у вигляді анкети-заяви № 58991 від 21.10.2014 року про відкриття поточного рахунку 2620.2.145964.004 у доларах США був укладений між [PERSON] та ПАТ "Банкс "Фінанси та Кредит". 12.01.2015 року позивачі звернулись до відповідача з платіжними дорученнями в іноземній валюті № 1 щодо здійснення переказу коштів в сумі по 9500,00 доларів США, разом 19000,00 доларів США на банківський рахунок їхнього сина - [PERSON], який постійно мешкає в США. Крім того, за здійснення даного переказу, відповідач стягнув з [PERSON] комісію в розмірі 981,35 грн., з [PERSON] - 978,86 грн. На час подачі позову до суду, відповідач не виконав зобов'язання за платіжними дорученнями позивачів. 28.01.2015 року та 24.02.2015 року позивачі звертались до представників Банку "Фінанси та Кредит" з проханням надати пояснення щодо невиконання платіжних доручень. Директор Центру роздрібного бізнесу [PERSON] 25.02.2015 року надав позивачам лист-відповідь в якому посилається на ситуацію, що склалась на міжбанківському валютному ринку. Вважають дії відповідача протиправними та такими, що порушують їхні права, як споживачів фінансових послуг. Просили суд визнати дії ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" протиправними щодо невиконання ним зобов'язання щодо грошового переказу коштів у сумі 9500,00 доларів США за платіжним дорученням в іноземній валюті [PERSON] № 1 від 12.01.2015 року; визнати дії ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" протиправними щодо невиконання ним зобов'язання щодо грошового переказу коштів у сумі 9500,00 доларів США за платіжним дорученням в іноземній валюті [PERSON] № 1 від 12.01.2015 року; зобов'язати ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" виконати обов'язок в натурі, шляхом переказу коштів згідно платіжного доручення в іноземній валюті № 1 від 12.01.2015 року у сумі 9500,00 доларів США з рахунку [PERSON] [NUMBER] на рахунок банку Америки на ім'я [PERSON], номер рахунку [NUMBER] зобов'язати ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" виконати обов'язок в натурі, шляхом переказу коштів згідно платіжного доручення в іноземній валюті № 1 від 12.01.2015 року у сумі 9500,00 доларів США з рахунку [PERSON] [NUMBER] на рахунок банку Америки на ім'я [PERSON], номер рахунку [NUMBER]. Позивачі в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Відповідач, про час і місце судового розгляду оповіщався у встановленому законом порядку, у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суду не повідомив та не просив розглядати справу у його відсутність, свого представника до суду не направив, заперечення проти позову не подавав. Відповідно до положень ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 20.10.2014 року між [PERSON] та ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" укладено договір у вигляді анкети-заяви № 58900 про відкриття поточного рахунку 2620.3.145958.008 у доларах США (а.с. 10). 21.10.2014 року між [PERSON] та ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" укладено договір у вигляді анкети-заяви № 58991 від про відкриття поточного рахунку 2620.2.145964.004 у доларах США (а.с.12). Відповідно до п.2.2. договору, банк відповідно до умов договору здійснює обслуговування ПР клієнта, клієнт, довірена особа від імені клієнта (у випадку відкриття поточного рахунку на підставі довіреності) приймає на себе всі обов'язки та набуває всіх прав, передбачених публічною пропозицією АТ "Банк "Фінанси та Кредит" на укладання договору про відкриття поточних рахунків, надання і використання платіжних карток, та комплексного обслуговування фізичних осіб - резидентів України стосовно клієнтів, рівно як і банк бере на себе всі обов'язки та набуває всіх прав передбачених цією публічною пропозицією стосовно банку. [PERSON] та [PERSON] 12.01.2015 року звернулись до ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" з платіжними дорученнями в іноземній валюті № 1 щодо здійснення переказу коштів в сумі по 9500,00 доларів США на банківський рахунок [PERSON] (а.с. 14-15). В січні 2014 року позивачі звернулися до Банку із заявою про надання пояснень щодо не виконання платіжних доручень, яка зареєстрована за вх. № 75/17 від 28.01.2015р. (а.с. 16). Листом № 9.037120/2743 від 25.02.2015р. Банк повідомив позивачам, що на міжбанківському валютному ринку України, на жаль, склалась ситуація, коли банки з незалежних від них та об'єктивних причин не в змозі придбати потрібний обсяг іноземної валюти відповідно до отриманих від клієнтів заявок та задовольнити усі потреби клієнтів з купівлі іноземної валюти. Зазначена ситуація викликана об'єктивними економічними чинниками, оскільки на міжбанківському валютному ринку України спостерігається вкрай високий попит на іноземному валюті на тлі її постійного дефіциту, та просив позивачів віднестися до ситуації, що склалася, з розумінням (а.с. 18). При цьому позивачі до цього часу позбавлені можливості одержати власні кошти. Належних та допустимих доказів на підтвердження переказу коштів або можливості їх видачі відповідач не надав. Згідно ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Відповідно до ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Відмовляючись в переказі коштів, які належать на праві власності позивачам, відповідач порушує положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.1 Першого Протоколу, підписаного та ратифікованого Україною, яка у відповідності до ст.5 цього ж протоколу, є додатковою статтею Конвенції. Крім того, ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Також, ч.ч. 1, 2, ст. 319 та ч. 2 ст. 386 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до положень ч.ч. 1-3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Судом у судовому засіданні встановлено, що відповідач не виконав вимоги позивачів щодо переказу коштів згідно платіжних доручень в іноземній валюті № 1 від 12.01.2015 року з рахунків [PERSON] та [PERSON], чим допустив порушення їх прав як споживачів фінансових послуг. Обов'язок банку виконати платіжне доручення передбачений також статтею 1091 ЦК України, відповідно до якої банк, що прийняв платіжне доручення платника, повинен перерахувати відповідну грошову суму для її зарахування на рахунок особи, визначеної у платіжному дорученні. Згідно до вимог Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 21.01.20104 № 22, за відсутності у банку можливості виконати розрахунковий документ клієнта в установлений термін через недостатність коштів на його кореспондентському рахунку, банк зобов'язаний узяти розрахунковий документ на облік за відповідними позабалансовим рахунком та ужити заходів для відновлення своєї платоспроможності. Згідно із ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону та положеннях договору банківського рахунку, а тому, підлягають задоволенню. Крім цього, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved