Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

02 березня 2015 року заявниця звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності їй правовстановлюючого документу - державного акту серії МК №03754 від 22 вересня 1993 року на земельну ділянку площею 0,2072 га, розташовану в с.Пересадівка Жовтневого району Миколаївської області. В обґрунтування своєї заяви вказує, що 22 вересня 1993 року Пересадівською сільською радою народних депутатів Жовтневого району Миколаївської області їй було видано державний акт на право власності за № 03754 серії МК на земельну ділянку площею 0,207 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що розташована на території с.Пересадівка Жовтневого району Миколаївської області. При цьому, у державному акті було допущено помилку в написанні її прізвища, яке вказане як «[PERSON]» замість вірного в українській мові «[PERSON]», що не відповідає даним її паспорту, а також невірно зазначено дату його видачі, що фактично мало місце 23 вересня 1993 року. До теперішнього часу вона не звертала уваги на цю помилку, однак на даний момент позбавлена можливості провести реєстрацію права власності щодо вищевказаного майна у реєстраційній службі Жовтневого районного управління юстиції, тобто в повній мірі здійснювати свої права як власника. Оскільки внесення відповідних змін до Державного акту нині неможливе, тому вона була змушена звернутися до суду із цією заявою. Заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій свої вимоги підтримала, просила встановити факт належності їй вищевказаного державного акту, та справу розглянути у її відсутності. Заінтересована особа - відділ Держземагентства у Жовтневому районі Миколаївської області також звернувся до суду із заявою, в якій вказав, що втратила чинність Інструкція «Про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою», затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 22.06.2009 року № 325, у зв'язку з чим видача державного акту з урахуванням вищевказаних змін нині неможлива. Крім того, відділ просив вирішити справу на розсуд суду без участі їх представника. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, зі змісту Державного акту серії МК № 03754 від 22 вересня 1993 року підтверджується належність земельної ділянки площею 0,207 га заявниці, натомість анкетні дані останньої у вищевказаному правовстановлюючому документі помилково зазначені як [PERSON], замість вірного [PERSON], та що не відповідає даним її паспорту (а.с. 5, 9). За даними державного архіву Миколаївської області, 23 вересня 1993 року за № 132 Пересадівською сільською радою народних депутатів дійсно було прийняте рішення щодо передачі у власність громадян, в тому числі [PERSON], земельної ділянки площею 0,21 га для будівництва та обслуговування житлового будинку (а.с. 11). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 15.10.2014 року, відділ Держземагентсва у Жовтневому районі провів реєстрацію земельної ділянки площею 0,2072 га, з присвоєнням кадастрового номеру 4823383900:07:037:0036, розташованої в [ADDRESS], призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будов та споруд. Зазначені дані про власника, як [PERSON] (а.с. 12-13). Підстави, з яких заявниця була змушена звернутися до суду із цією заявою підтверджуються вищезазначеним роз'ясненням відділу Держземагентства у Жовтневому районі Миколаївської області щодо неможливості видачі державного акту з урахуванням виправлених помилок. Відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Відповідно до п.п.4 ч.1 ст. 24 вказаного Закону - у державній реєстрації прав може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. За положеннями п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, а також згідно роз'яснень, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з п. 4.1, 4.4 Інструкції «Про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою», затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 22.06.2009 року № 325, виправлення помилок у бланку та державному акті не допускається. У разі виявлення у виданому державному акті таких помилок землевласником, він має звернутися до відповідного територіального органу Держкомзему із заявою про видачу нового державного акту. Разом з тим, вищевказана Інструкція втратила чинність згідно з наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 09.09.2013 року №537. За такого заявниця позбавлена можливості в адміністративному порядку вирішити питання про внесення відповідних виправлень до вищевказаного правовстановлюючого документу. З досліджених документів, в тому числі співпадання даних заявниці в її особистих документах та Державному акті на право власності на земельну ділянку серії МК №03754, а також інших письмових доказів, суд дійшов висновку про належність зазначеного правовстановлюючого документу заявниці [PERSON] Враховуючи наведене, та встановивши, що іншим чином як встановлення факту належності їй вищевказаного правовстановлюючого документу довести свої права щодо цього майна заявниця не має можливості, а підтвердження належності їй вказаного державного акту необхідне для проведення державної реєстрації її прав щодо цієї земельної ділянки, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню Враховуючи викладене,

Outcome: approved