Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

06.08.2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просила поділити спільне майно подружжя - житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , по 1/2 частині будинку кожному. Земельну ділянку, кадастровий номер 6522385000:05:001:0082, площею 0,2500га, розташована за адресою: [ADDRESS] , по 1/2 частині земельної ділянки. Земельну ділянку, кадастровий номер 6522385000:05:001:0528, площею 0,1678 га, розташована за адресою: [ADDRESS] , по 1/2 частині земельної ділянки. Житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , по 1/2 частині будинку кожному. Легковий автомобіль марки MERCEDES-BENZ Vito 110 CDI, 2003 року випуску, білого кольору, державний номер [NUMBER] , по 1/2 частині автомобіля кожному та стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2008 року. У 2008 році подружжям за спільні кошти було придбано житловий будинок, автомобіль та земельні ділянки. У 2010 придбано житловий будинок. Право власності на все майно зареєстровано за відповідачем. З посиланням на ст. 60,70,71 Сімейного кодексу України, позивач просила задовольнити її вимоги. В судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та наполягали на їхньому задоволенні. Відповідач у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню повністю, з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 травня 2008 року Садівською сільською радою Голопристанського району Херсонської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони є батьками малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . 10.07.2008 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку з господарчо-побутовими будівлями та спорудами, відповідно до умов якого відповідач придбав за 22 969,00 гривень житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці 0,2500га (а.с.12). 31.08.2010 року між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку з господарчо-побутовими будівлями та спорудами, відповідно до умов якого відповідач придбав за 83 916,00 гривень житловий будинок, розташований в [ADDRESS] (а.с.13). 10.07.2008 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до умов якого відповідач придбав за 6 544,00 гривень земельну ділянку площею 0,1678 га, кадастровий номер 6522385000:05:001:0528, розташовану в [ADDRESS] (а.с.10). 10.07.2008 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до умов якого відповідач придбав за 9 750,00 гривень земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер 6522385000:05:001:0082, розташовану в [ADDRESS] (а.с.11). Згідно облікової картки № 44717058 від 17.07.2014 [PERSON] придбав транспортний засіб MERCEDES-BENZ Vito 110 CDI, 2003 року випуску, білого кольору, державний номер [NUMBER] , дата первинної реєстрації 15.07.2008 (а.с. 16). За загальним правилом статті 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Частиною 1 ст. 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до частини 1 статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст.ст. 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом (п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя"). Відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів того, що спірне майно є його особистою приватною власністю, тобто ним не спростовано презумпцію спільності майна подружжя за статтею 60 СК України, а тому спірне нерухоме майно підлягає поділу між сторонами у рівних частках. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем за сплату судового збору у розмірі 4540 (чотири тисячі п`ятсот сорок) гривень 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved