Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

10.08.2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про встановлення факту проживання її та [PERSON] однією сім»єю з вересня 2009 року по 30 грудня 2014 року (день смерті). В обгрунтування своїх вимог заявниця зазначила, що з 2009 року до 30.12.2014 року вона та [PERSON] проживали однією сім»єю. 30 грудня 2014 року [PERSON]померла, а за її життя заповіт не був складений. Враховуючи відсутність спадкоємців за заповітом, а також відсутність спадкоємців за законом першої, другої, третьої черг, заявниця має право на спадкування за законом у четверту чергу. Встановлення юридичного факту проживання однією сім»єю зі спадкодавцем не менше як п»ять років до часу відкриття спадщини має значення для належного оформлення права на спадщину та одержання свідоцтва про право на спадщину. В судове засідання [PERSON] не з"явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримала. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, однак надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Дслідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Із роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. Встановлення факту постійного проживання заявниці та [PERSON] має для заявниці суттєве юридичне значення і необхідне для подальшого оформлення спадкових прав після смерті спадкодавця. В інший спосіб захистити свої спадкові права, як через встановлення даного факту, заявниця не може. Судом встановлено, що 30 грудня 2014 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її смерть (а.с.5). Згідно акта обстеження від 06.08.2015 року, виданого депутатом Балаклійської міської ради Харківської області, [PERSON] постійно проживала за адресою: [INFO] по день смерті разом з [PERSON] (а.с.10). Із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] зверталася тільки заявниця [PERSON], в зв"язку з чим 19.06.2015 року була заведена спадкова справа (а.с. 13). П. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» надає роз'яснення, що при вирішені спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України, про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільними побутом, мають взаємні права та обов'язки. Із заяви [PERSON] вбачається, що з [PERSON] вони були найкращими подругами. Оскільки [PERSON] була похилого віку та проживала одна, заявниця почала постійно відвідувати її, а з 2009 року почала проживати разом з нею. З того часу вони почали спільно вести господарство, заявниця надавала нематеріальну та матеріальну допомогу [PERSON], а після її смерті справами по її похованню. Факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] з вересня 2009 року по 30 грудня 2014 року підтвердили свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] , про що надали суду письмові пояснення. У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків і таких доказів суду не надано. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують про наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім»єю понад п»ять років.

Outcome: approved