Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернулася до Печерського районного суду м. Києва з позовом Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто", в якому просить: стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" 3 881 грн. 93 коп. страхового відшкодування та 5 000 грн. 00 коп. моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що внаслідок ДТП яке відбулося 19 грудня 2013 року, її автомобіль [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень. Оскільки на момент скоєння ДТП цивільно-правову відповідальність винної сторони було застраховано в ПАТ "УСК "Гарант-Авто", позивач звернулася до останнього з вимогою про здійснення страхового відшкодування, проте до моменту розгляду справи в суді його здійснено не було. За наведених обставин [PERSON] просить задовольнити позов в заявлений нею спосіб. У судовому засіданні позивач позов з викладених у ньому підстав підтримала та просила задовольнити, не заперечувала щодо розгляду справи за відсутністю представника відповідача в заочному порядку. ПАТ "УСК "Гарант-Авто" свого представника в судове засідання не направило, про місце, день та час розгляду справи повідомлене належним чином, про причини неявки представника суду не повідомило. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За викладених підстав, а також враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності представника відповідача на підставі наявних в справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 19 грудня 2013 року, автомобіль [NUMBER], який належить [PERSON], зазнав механічних пошкоджень. Згідно Полісу цивільно-правова відповідальність винної сторони на момент вчинення ДТП була застрахована в ПАТ "УСК "Гарант -Авто". [PERSON] подала до ПАТ "УСК "Гарант-авто" всі необхідні документи та звернулася із заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до листа ПАТ "УСК "Гарант-авто" № 5752/в від 15 серпня 2014 року останнє визнало ДТП страховим випадком та визначило суму страхового відшкодування в розмірі 3 881 грн. 93 коп. (а.с. 14), проте до моменту розгляду справи в суді, [PERSON], такого відшкодування не здійснило. Як визначено ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ст. 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Статтею 28 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до ст. 29 Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно п. 36.2 ст. 36 вищевказаного Закону, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Пунктом 36.4 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. Таким чином, враховуючи викладені обставини, позов в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" 3 881 грн. 93 коп. страхового відшкодування не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов в цій частині підлягає задоволенню. Разом з цим, не підлягає задоволенню вимога про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" 5 000 грн. 00 коп. моральної шкоди. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;2) зміна умов зобов'язання;3) сплата неустойки;4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Поліс цивільно-правової відповідальності винної сторони не передбачає відшкодування моральної шкоди за завдання матеріальної шкоди внаслідок ДТП, не передбачено відповідальності ПАТ "УСК "Гарант -Авто" і Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" . Діючим законодавством передбачена відповідальність страховика за несвоєчасність здійснення страхової виплати. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" про стягнення суми страхового відшкодування є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. Враховуючи, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню і остання відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 5 ЗУ ""Про судовий збір"" звільнена від сплати судового збору, то відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" підлягає стягненню в дохід держави 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial