Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~У жовтні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом і просив визнати договір фінансового лізингу за № 005424 від 20 липня 2017 року, укладений між ним та відповідачем по справі, нікчемним та застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину, стягнувши з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Еталон»» на його користь сплачені кошти в сумі 40000 гривень. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що в липні 2016 року з мережі «Інтернет» дізнався, що ТОВ «Лізингова компанія «Еталон» на вигідних умовах пропонує придбання трактора МТЗ 82.1. по ціні 80\~000 гривень. 20 липня 2017 року позивач звернувся до ТОВ "Лізингова компанія "ЕТАЛОН", представництво якого знаходиться в м.Вінниця з приводу придбання трактора МТЗ 82.1.Позивачу було повідомлено, що він має сплатити авансовий платіж - 40 000 гривень. Решту коштів потрібно заплатити при доставці покупки по місцю його проживання. В подальшому позивачу надали договір фінансового лізингу та платіжний документ, по якому [PERSON] перерахував на рахунок відповідача 40 000 гривень. В обумовлений строк, тобто до 27 липня 2017 року трактор доставлений не був. В звязку з чим [PERSON] вважає відповідні дії відповідача неправомірними, оскільки із умовами договору йому належним чином не дали можливості ознайомитися, а тому він приходить до висновку, що відповідний договір було укладено під впливом обману, а також із застосуванням нечесної підприємницької практики, з огляду на що, відповідно до\~ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст.203,\~215 ЦК України\~просить визнати нікчемним договір, застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину та стягнути з відповідача 40000 грн. сплачених в якості першого внеску коштів. Товариство з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Еталон» звернулось до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про визнання договору дійсним. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що [PERSON] відмовився від нотаріального посвідчення Договору фінансового лізингу за № 005424 від 20 липня 2017 року, сплатив авансовий внесок, а тому в силу ч. 2 ст.220 Цивільного кодексу України оспорюваний Договір є дійсним. В судове засідання представник позивача за первісним позовом, адвокат [PERSON] подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги за первісним позовом підтримав повністю та просив задоволити, зустрічний позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні. Відповідач за первісним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Еталон»», яке належним чином повідомлене про час і місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направила, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності. В задоволенні первісного позову Товариство з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Еталон»» просить суд відмовити та задоволити зустрічний в повному обсязі. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Еталон»» слід відмовити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 липня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Еталон»» та [PERSON] було укладено договір №005424 фінансового лізингу, за умовами якого Лізингодавець взяв на себе зобовязання придбати предмет лізингу\~трактор МТЗ 82.1. у власність та передати предмет лізингу у користування лізингоодержувачу на строк та на умовах передбачених договором. Додатком №1 до договору було визначено графік сплати авансового платежу, зокрема було погоджено вартість предмета лізингу на час підписання договору в сумі 400000 грн., суму авансового платежу (комісія за організацію) в розмірі 40000 грн., розмір щомісячного платежу 16 666 грн. 67 коп., розмір авансового платежу в сумі 200000 грн., комісію за передачу предмета лізингу в сумі 12000 грн., додатком №2 було визначено вартість предмета лізингу в сумі 400000 грн., додатком №3 було визначено періоди погашення вартості предмета лізингу. Згідно квитанції № N10UK38772 від 20 липня 2017 року [PERSON] сплатив на користь ТОВ «Лізингова компанія «Еталон»» авансовий платіж в сумі 40000 грн. Відповідно до частини другої\~статті 806 ЦК України\~до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Також, виходячи з аналізу норм чинного законодавства за своєю правовою природою є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до\~статті 628 ЦК України. Як вбачається із змісту\~ст.799 ЦК України, договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню, а згідно\~ст.220 ЦК України\~недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору свідчить про те, що він є нікчемним. Зазначене повністю відповідає правовій позицій Верховного суду України висловленій у справі №6-2566цс15 від 16 грудня 2015 року. При цьому судом враховується, що нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону, що прямо зазначено у ч.2\~ст.215 ЦК України. Відповідно до ч.5\~ст.216 цього Кодексу\~вимога про\~застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою, крім цього суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. Матеріали справи не містять доказів того, що договір фінансового лізингу, укладений між сторонами, було посвідчено нотаріально. Враховуючи, що вимогою [PERSON] є повернення сплачених ним коштів в сумі 40000 грн. як авансового платежу на виконання умов нікчемного правочину, суд вважає, що вона підлягає задоволенню з підстави застосування наслідків передбачених ч.1\~ст.216 ЦК України. Крім того, не підлягає задоволенню і зустрічний позов ТОВ «Лізингова компанія «Еталон»» про визнання спірного Договору дійсним, оскільки відповідно до роз»ясень, даних у абз. 4 п.13\~постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», у зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК . Інші вимоги щодо визнання договорів дійсними, в тому числі заявлені в зустрічному позові у справах про визнання договорів недійсними, не відповідають можливим способам захисту цивільних прав та інтересів. Такі позови не підлягають задоволенню. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, ТОВ «Лізингова компанія «Еталон»» не надано, а судом не здобуто доказів на підтвердження того, що [PERSON] відмовився посвідчити нотаріально Договір №005424 фінансового лізингу від 20 липня 2017 року. Вказані твердження повністю спростовуються наявністю самого Договору підписаного, в тому числі представником ТОВ «Лізингова компанія «Еталон»», який в свою чергу нотаріально не посвідчений.

Outcome: approved