Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, зазначаючи, що з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано згідно рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 24 січня 2014 року. Від подружнього життя у сторін по справі є дитина: дочка - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утримані. Позивач просить суд, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини: дочки - [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги змінила та остаточно просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1500 грн. Не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Для повідомлення відповідача було подано оголошення на офіційному веб - порталі «Судова влада України». Відзив не подавав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що сторони по справі перебували в шлюбі, який було розірвано рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 24 січня 2014 року. Від подружнього життя у сторін по справі є дитина: дочка - [PERSON], [INFO]. З оглянутого свідоцтва про народження дитини серія [NUMBER] від 20 липня 2007 року, серія [NUMBER] від 20 травня 2011 року, серія [NUMBER] від 06 жовтня 2009 року, вбачається, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18 серпня 2015 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище на «[PERSON]». Відповідач самоусунувся від утримання дитини, що ставить позивача у важке матеріальне становище, від виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 141 СК України встановлено рівність батьків щодо прав та обов'язків по відношенню до дитини. Згідно ст. 182 СК України, п. 17 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів суд виходить з фактичних обставин справи та враховує, що відповідач є повнолітнім, працездатною особою, що здатна своєю працею заробляти собі на життя. Відповідно до ч.2ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум це вартісна величина для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Враховуючи фактичні обставини справи, відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, враховуючи рівність прав та обов'язків батьків, щодо дітей, беручи до уваги, що обов'язок утримувати дитину не залежить від бажання чи можливостей батьків, враховуючи загальне правило, що батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття навіть у тому разі, коли виконання цього обов'язку може призвести до неповного задоволення їх власних матеріальних і духовних потреб, з метою забезпечення нормального догляду за дітьми, враховуючи матеріальне становище відповідача, характер та розмір витрат на виховання та гармонійний розвиток дитини, те, що відповідач працездатний, інших утриманців немає, не є особою похилого віку, здатний своєю працею заробляти на життя, згоден сплачувати аліменти, в розмірі визначеному позивачем, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають до задоволення, та слід стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки - [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча п'ятсот) грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959р., проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння; вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості (принцип 6). Батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття (стаття 51 Конституції України, стаття 180 Сімейного кодексу України). Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України(далі - ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їх дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі ст.ст. 180,182,184,191, СК України,

Outcome: approved