Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

14.07.2020р. до місцевого суду звернулася [PERSON] із позовом до Іванівської сільради Калинівського району Вінницької області, в якому просить встановити факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] в селі Гущинці Калинівського району Вінницької області, є рідною сестрою [PERSON] , померлої [INFO] в селі Гущинці Калинівського району Вінницької області, та її рідною тіткою; встановити факт прийняття нею спадщини, як спадкоємицею другої черги за законом після смерті тітки [PERSON] , яка померла [INFO] в селі Гущинці Калинівського району Вінницької області; визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 1,42 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСП «Південний Буг», на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0511531, виданого на підставі рішення Калинівської районної державної адміністрації від 01 серпня 1997 року № 233, та зареєстрованого 30.10.1997р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 469, в порядку спадкування за законом після смерті тітки [PERSON] , яка померла [INFO] в селі Гущинці Калинівського району Вінницької області. В обґрунтування цих вимог зазначила, що [INFO] померла її рідна тітка [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді земельної частки (пай) розміром 1,42 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Гущинецької сільської ради Калинівського району Вінницької області. Вона будучи спадкоємицею другої черги за законом, фактично прийняла спадщину, вступивши в управління спадковим майном. Однак оформити свої спадкові права не має можливості, через відсутність документів, які підтверджують родинний зв`язок між її матір`ю та тіткою, через що вимушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надавши письмову заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, та просить їх задовольнити. Відповідач уповноважений представник Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області в судове засідання не з`явився, згідно листа від 06.08.2020р. № 910, сільський голова КУЛИК М.Л. просить справу розглянути за відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнають, не заперечують проти їх задоволення. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В звязку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За положенням ч.1 ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно із ч.4 Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України 2004р.,\~ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності (з 1 січня 2004 р.). Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Крім того, у відповідності до п.п.1, 2 Постанови Пленуму\~ВСУ №\~7\~від 30.05.2008р.\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004р. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР. За змістом норм розділу УП спадкового права ЦК України у редакції 1963р., спадковим майном є майно, яке на праві приватної власності належало спадкодавцю на час його смерті. Відповідно до частини 1 статті 524 ЦК України, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно статті 530 ЦК України, при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйняття ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Відповідно до статті 548 ЦК України, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно статті 549 ЦК України, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач [PERSON] народилась [INFO] в селі Гущенці Калинівського району Вінницької області, що зокрема підтверджується паспортом громадянки України серії [NUMBER] , виданим 21.02.2005р. Староміським РВ УМВС України у Вінницькій області, та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 08.09.1974р. Гущинецькою сільською радою Калинівського району Вінницької області. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18.12.1952р. Гущинецькою сільською радою Калинівського району Вінницької області, батьками позивача є: батько [PERSON] та мати [PERSON] . Як вбачається із заяв-підтверджень, посвідчених 20.06.2020р. секретарем Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області Баранською В.В. та зареєстрованих в реєстрі за №№ 143, 144, 145, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підтверджують, що у матері позивача [PERSON] була рідна сестра [PERSON] , яка відповідно доводиться тіткою [PERSON] . Відповідно до відомостей про смерть, [PERSON] , яка народилась [INFO] та померла [INFO] в селі Гущинці Калинівського району Вінницької області (Актовий запис про смерть № 18 від 28.05.1977р., виданий 25.06.2020р. Калинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), [PERSON] , яка народилась [INFO] та померла [INFO] в селі Гущинці Калинівського району Вінницької області (Актовий запис про смерть № 3 від 20.01.2003р., виданий Калинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). У зв`язку з наведеним, суд вважає встановленим, що [PERSON] , яка народилась [INFO] та померла [INFO] в селі Гущинці Калинівського району Вінницької області, є рідною сестрою [PERSON] , яка народилась [INFO] та померла [INFO] в селі Гущинці Калинівського району Вінницької області, та відповідно рідною тіткою [PERSON] , [INFO] , уродженки села Гущенці Калинівського району Вінницької області. Згідно довідок виконавчого комітету Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області від 12.06.2020р. №№ 690, 692, [PERSON] , 1916р. народження, яка померла [INFO] , до дня своєї смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відомості про інших зареєстрованих осіб на день смерті [PERSON] відсутні. Відповідно до довідки виконавчого комітету Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області від 12.06.2020р. № 691, племінниця [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті своєї тітки [PERSON] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи вищевикладене, оцінюючи, належність, допустимість й достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, які містяться в матеріалах справи, суд вважає доведеним, що [PERSON] , [INFO] , уродженка села Гущенці Калинівського району Вінницької області, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, залишеним після смерті тітки [PERSON] , померлої [INFO] в селі Гущинці Калинівського району Вінницької області. Згідно ст.553 ЦК України, спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Як вбачається з довідки Відділу у Калинівському районі міжрайонного управління у Калинівському та Липовецькому районах Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 09.06.2020р. № 0-2-0.181-427/124-20, відповідно до книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Калинівською районною адміністрацією Вінницької області членам КСП «Південний Буг» с. Гущинці, на ім`я [PERSON] розпорядженням голови райдержадміністрації № 233 від 01.08.1997р., було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0511531. Вищезазначений сертифікат зареєстровано за № 469 та отримано на руки. Державний акт на право власності на земельну ділянку не видавався. Вартість земельної частки (паю) по Гущинецькій сільській раді, розміром 1,42 умовних кадастрових гектари, з урахуванням коефіцієнтів індексації 4,796 та 1,756 складає 45099грн. Згідно до роз`яснень, викладених у пункті 24 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~16\~квітня 2004\~р.\~№ 7 (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2) «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», вбачається , що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту про право власності на землю (пункт 17 розділу Х "Перехідні положення" ЗК). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до роз`яснень ,викладених у п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, вбачається, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу\~України 1990\~року (561-12), Указу Президента\~України від\~8\~серпня 1995\~року N720/95\~«Про порядок\~паювання земель,\~переданих у\~колективну власність\~сільськогосподарським підприємствам\~і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень\~Земельного кодексу\~України від\~25\~жовтня 2001\~року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно до положень ч.ч.1-4, 9, 10 ст.5\~Земельного кодексу\~України 1990\~року (в редакції 1992 року). Земля може належати громадянам на праві колективної власності. Суб`єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Розпорядження земельними ділянками, що перебувають у колективній власності громадян, здійснюється за рішенням загальних зборів колективу співвласників. У колективну власність можуть бути передані землі колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств в тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, землі садівничих товариств - за рішенням загальних зборів цих підприємств, кооперативів, товариств. Кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. Право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства. За відсутності спадкоємців переважне право на земельну частку мають члени цих підприємств, кооперативів і товариств. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. За відсутності настання зазначених юридичних фактів у їх сукупності, до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай). Відповідач позовні вимоги визнає, тому відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved