Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що [INFO] року помер (трагічно загинув) його рідний брат [PERSON], який проживав в [ADDRESS], після його смерті відкрилася спадщина за законом, оскільки заповіту останній не залишив. Вказує, що він, як спадкоємець за законом, у визначений законодавством України шестимісячний строк звернувся з відповідною заявою про прийняття спадщини до восьмої Київської Державної нотаріальної контори, якою було відкрито спадкову справу № 130/2010. 25 серпня 2010 року державний нотаріус Восьмої Київської державної нотаріальної контори [PERSON] видала йому свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого було посвідчено, що на підставі ст. 1262 ЦК України спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON], 1969 року народження, який помер [INFO] року є він, його брат - [PERSON], [INFO], який проживає за адресою [ADDRESS]. Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з грошового вкладу з відповідними відсотками, що знаходиться на зберіганні в Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк "Правекс-Банк" м. Києва на картковому рахунку, що належали померлому на підставі листа № 35164/13 від 21 липня 2010 року, виданого вищевказаним банком. Крім цього, як йому уже стало відомо після отримання свідоцтва про спадщину, що крім грошового вкладу також в спадкову масу входить транспортний засіб марки IKARUS 250, 1974 року випуску державний номер [NUMBER], але на жаль правовстановлюючі документи на вказаний автобус він не знайшов та вони не збереглися, тому їх надати нотаріусу він не зміг. Позивач вказує, що він попросив нотаріуса зробити відповідний запит в УДАІ та МРЕО м. Києва, крім цього він і сам звернувся до УДАІ ГУ МВС України в м. Києві про надання інформації щодо зазначеного транспортного засобу. Згідно довідки ЦРТЗ ДАІ № 9 ГУ МВС України в місті Києві № 10/33 від 31.07.2013 року транспортний засіб марки IKARUS 250, 1974 року випуску, синього кольору, шасі № [NUMBER], двигун № [NUMBER], номерний знак [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 13.06.2006 року зареєстрований за громадянином [PERSON] адреса [ADDRESS] у розшуку не значиться. Також він дізнався що вказаний транспортний засіб чомусь знаходиться на території автопарку Виробничого кооперативу фірма "Агробудпостач" за адресою Київська область, м. Буча, вул. Кірова, 144. Після отримання вказаних довідок в 2013 році, які підтверджують, що вказаний транспортний засіб дійсно належить та зареєстрований за його покійним братом [PERSON] нотаріус повідомила йому, що свідоцтво про право на спадщину на вказаний транспортний засіб видано бути не може у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Нотаріусом було рекомендовано йому як спадкоємцю за законом для захисту своїх прав та обов'язків звернутися до суду за місцем відкриття спадщини. Після цього він звернувся з позовною заявою до Шевченківського районного суду м. Києва про визнання за ним права власності на вищевказаний автобус його брата в порядку спадкування за законом. 18 червня 2015 року Шевченківським районним судом м. Києва винесено рішення у справі № 753/20550/14-ц, згідно якого його позов задоволено та визнано за ним [PERSON] право власності на транспортний засіб марки "IKARUS 250", 1974 року випуску, синього кольору, шасі № [NUMBER], двигун № [NUMBER], номерний знак [NUMBER] в порядку спадкування за законом після смерті його брата [PERSON]; 28 червня 2015 року вказане рішення набрало законної сили. Позивач також вказує, що після цього він уже як законний власник вказаного транспортного засобу автобусу марки "IKARUS 250" поїхав в м. Буча Київської області на територію автопарку Виробничого кооперативу фірма "Агробудпостач" за адресою Київська область, м. Буча, вул. Кірова, 144 щоб забрати свій автобус, охорона його пустила на територію автопарку, він побачив, що дійсно там перебуває його вищевказаний автобус, але охорона повідомила йому, що віддати йому автобус без вказівки керівництва вони не можуть і з цим питанням необхідно звертатися до відповідального по автопарку працівника заводу [PERSON]. Після цього, він підійшов до адмінкорпусу заводу та поспілкувався із [PERSON], який почав чинити йому перешкоди у користуванні та розпорядженні його майном автобусом марки "IKARUS 250", 1974 року випуску, синього кольору, шасі № [NUMBER], двигун № [NUMBER], номерний знак [NUMBER], повідомив йому що можливо віддасть автобус лише тоді, коли він заплатить більше 30 000 гривень; чому він саме з нього вимагав вказані кошти він не знає, оскільки ні він, ні його покійний брат автобус на стоянку чи зберігання до автопарку заводу ніколи не ставили, договори з ним не заключали. Також йому не змогли пояснити хто точно ставив автобус на територію заводу, на яких підставах та чому саме він повинен сплачувати їм якісь кошти. Вважає, що працівник склозаводу [PERSON] та охорона не віддаючи йому його автобус незаконно чинять йому перешкоди у користуванні та розпорядженні його майном, та вчиняють самовправство; у добровільному порядку відповідачі це питання навіть не бажають розглядати. Внаслідок незаконних дій відповідача він не може користуватися та розпоряджатися вищевказаним майном на власний розсуд. Як працівник кооперативу "Агробудпостач" [PERSON] так і кооператив не має повноважень обмежувати його у користуванні та розпорядженні власним майном - транспортним засобом марки "IKARUS 250". Таким чином, єдиною можливістю відновити його порушене конституційне право на вільне користування та розпорядження своєю власністю є покладення на відповідача обов'язку усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні майном та примушення його передати йому вищевказаний автобус з території заводу. В зв'язку із наведеними обставинами він вимушений звертатися до суду з позовною заявою для захисту своїх прав та інтересів. В зв'язку із викладеними обставинами позивач просив усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні належним йому [PERSON], [INFO], жителю [ADDRESS] транспортним засобом марки "IKARUS 250", 1974 року випуску, синього кольору, шасі № [NUMBER], двигун № [NUMBER], номерний знак [NUMBER] шляхом зобов'язання Виробничого кооперативу фірма "Агробудпостач" не чинити йому його працівниками перешкоди у користуванні та розпорядженні вказаним транспортним засобом та передати його йому в натурі з території Виробничого кооперативу фірма "Агробудпостач" за адресою Київська область, м. Буча, вул. Кірова, 144; стягнути на його [PERSON] користь з Виробничого кооперативу фірма "Агробудпостач" сплачений ним судовий збір. Позивач надав суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутності, позов підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду письмову заяву від 05.04.2016 року вих. № 116, в якій заперечує проти позову та просить розглядати справи в його відсутність. В зв'язку із цим суд, враховуючи письмові заяви позивача та відповідача, вважав за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина на належне йому за життя майно. Встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 серпня 2010 року, посвідченого державним нотаріусом Восьмої Київської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 3-336 спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON], 1969 року народження, який помер [INFO] року є його брат - [PERSON], [INFO], який проживає за адресою [ADDRESS]; спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з грошового вкладу з відповідними відсотками, що знаходиться на зберіганні в Публічному Акціонерному Товаристві Комерційний банк "Правекс-Банк" м. Києва на картковому рахунку в національній валюті № [NUMBER], станом на 14.07.2010 р. залишок на рахунку становить 29 138,62 гривень, що належали померлому на підставі листа № 35164/13 від 21 липня 2010 року, виданого вищевказаним банком. Встановлено, що згідно рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 червня 2015 року по цивільній справі № 753/20550/14-ц за позовом [PERSON] до Київської міської ради, третя особа - Головне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування, яке набрало законної сили, позов [PERSON] до Київської міської ради, третя особа - Головне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування задоволено, визнано за [PERSON] право власності на транспортний засіб марки "IKARUS 250", 1974 року випуску, синього кольору, шасі № [NUMBER], двигун № [NUMBER], номерний знак [NUMBER] в порядку спадкування за законом після смерті брата [PERSON], померлого [INFO] року. Даним рішенням суду, яке набрало законної сили, встановлено, що 25 серпня 2010 державним нотаріусом Восьмої Київської державної нотаріальної контори [PERSON] [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на грошовий вклад з відповідними відсотками, що знаходиться на зберіганні в ПАТ КБ "Правекс-Банк" м. Києва. Як вбачається із письмових матеріалів спадкової справи, позивачу державним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на транспортний засіб "IKARUS 250", 1974 року випуску, номерний знак [NUMBER] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на даний транспортний засіб. Згідно довідки Центру ДАІ № 9 від 30.04.2015 року вбачається, що транспортний засіб марки "IKARUS 250", 1974 року випуску, номерний знак [NUMBER] зареєстровано за [PERSON] 01.06.2006 року на підставі свідоцтва про реєстрацію серії [NUMBER]. Відповідно до інформації наданої МВС України у місті Києві УДАІ від 08.06.2015 року заборона на відчуження транспортного засобу марки "IKARUS 250", 1974 року випуску, номерний знак [NUMBER] була накладена на підставі заяви [PERSON] Дані обставини встановлені судовим рішенням, яке набрало законної сили, а тому відповідно до ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають. Встановлено, що позивач [PERSON] неодноразово звертався до правоохоронних органів із відповідними заявами щодо чинення перешкод працівниками відповідача у користуванні ним належним йому автобусом марки "IKARUS 250", 1974 року випуску, номерний знак [NUMBER] та невиконання ними постановленого на його користь судового рішення, а також звертався до відповідача із заявою від 21.04.2016 року про надання йому доступу до автобуса марки "IKARUS 250", 1974 року випуску, номерний знак [NUMBER]. Встановлено, що згідно заяви Виробничого кооперативу фірма "Агробудпостач" від 05.04.2016 року вих. № 116, яка надана Ірпінському міському суду Київської області, Виробничий кооператив фірма "Агробудпостач" категорично заперечує проти задоволення позову [PERSON] зважаючи на ті обставини, що позивач не звертався до кооперативу із заявою про повернення майна та не надав жодних підтверджуючих документів про те, що транспортний засіб марки "IKARUS 250", 1974 року випуску, синього кольору, номерний знак [NUMBER] належить йому на праві власності або успадкований ним, що підтверджується копією витягу із журналу вхідної документації; такий автомобіль із номером кузову і номером двигуна, як вказує позивач, відсутній на території ВК фірми "Агробудпостач"; при перевірці інформації щодо наявності цього автомобіля на території ВК фірми "Агробудпостач" було встановлено, що з 2010 року перебуває автомобіль марки "IKARUS 250", номерний знак [NUMBER], що був залишений водієм Блажиєвським; номер шасі та двигуна інший ніж вказаний в позовній заяві, а саме : шасі №, двигуна №, а в позовній заяві вказаний шасі № 25012071, двигун № [NUMBER]. Будь-яких договорів на зберігання чи охорону цього автомобіля ВК фірми "Агробудпостач" не укладалось. Просив відмовити у задоволенні позову [PERSON] Разом із цим із копії доповідної записки від 05.04.2016 року Голові Виробничого кооперативу "Фірма Агробудпостач" [PERSON] гол. мех. [PERSON], яка додана до вищезазначеної заяви Виробничого кооперативу фірма "Агробудпостач" від 05.04.2016 року вих. № 116, вбачається, що він доводить до відома, що на території Виробничого кооперативу "Фірма "Агробудпостач" за адресою вул. Кірова 144 знаходиться автобус Ікару 250 синього кольору держ. номер [NUMBER], номер шасі [NUMBER] номер двигуна [NUMBER]. Крім того, згідно копії листа-відповіді заступника голови Виробничого кооперативу "Фірма "Агробудпостач" [PERSON] від 11.05.2016 року вих. № 142 на ім'я [PERSON], яка надана Ірпінському міському суду Київської області для долучення до матеріалів справи № 367/8814/15, виробничий кооператив фірма "Агробудпостач" не заперечує проти повернення йому автомобіля марки "IKARUS 250", 1974 року випуску, синього кольору, шасі № [NUMBER], двигун № [NUMBER], номерний знак [NUMBER] тільки при умові, що підтвердиться, що він дійсно є його власником, а також пропонує з'явитися на територію ВК фірми "Агрорембудпостач" з відповідними документами. Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд вважає, що оскільки в судовому засіданні встановлено, що за позивачем [PERSON] рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18 червня 2015 року по цивільній справі № 753/20550/14-ц за позовом [PERSON] до Київської міської ради, третя особа - Головне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування, яке набрало законної сили, визнано за [PERSON] право власності на транспортний засіб марки "IKARUS 250", 1974 року випуску, синього кольору, шасі № [NUMBER], двигун № [NUMBER], номерний знак [NUMBER] в порядку спадкування за законом після смерті брата [PERSON], померлого [INFO] року, відповідачем чиняться перешкоди позивачу у користуванні та розпорядженні належним йому майном, а саме вищезазначеним транспортним засобом, слід зобов'язати відповідача - Виробничий кооператив фірма "Агробудпостач" усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні належним позивачу транспортним засобом марки "IKARUS 250", 1974 року випуску, синього кольору, шасі № [NUMBER], двигун № [NUMBER], номерний знак [NUMBER] та передати даний транспортний засіб позивачу. При цьому суд вважає безпідставними та необґрунтованими доводи відповідача, викладені у заяві Виробничого кооперативу фірма "Агробудпостач" від 05.04.2016 року вих. № 116, яка надана Ірпінському міському суду Київської області, оскільки такі доводи спростовуються копією доповідної записки від 05.04.2016 року Голові Виробничого кооперативу "Фірма Агробудпостач" [PERSON] гол. мех. [PERSON], яка додана до вищезазначеної заяви Виробничого кооперативу фірма "Агробудпостач" від 05.04.2016 року вих. № 116 та з якої вбачається, що він доводить до відома, що на території Виробничого кооперативу "Фірма "Агробудпостач" за адресою вул. Кірова 144 знаходиться автобус Ікару 250 синього кольору держ. номер [NUMBER], номер шасі [NUMBER] номер двигуна [NUMBER]. Разом із цим, суд вважає, що у зв'язку із задоволенням позову із відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним та документально підтверджені судові витрати у розмірі 487,20 гривень. Таким чином суд задовольняє заявлений позов. На підставі ст. 391 ЦК України,

Outcome: approved