Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

15.05.2014 року ПАТ "Банк "Київська Русь" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до кредитного договору №45185-40.5-13-2 від 18.05.2013 року [PERSON] отримав кредит на споживчі цілі у розмірі 20000 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік, з погашенням заборгованості в наступному порядку: починаючи з "1" по "10" число кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем видачі кредиту відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом та проценти за користування кредитом. Відповідач кредитні кошти використав, але своїх зобов’язань щодо своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом не виконує. Станом на 13.05.2014 року виникла заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем в розмірі 22784,41 грн., із яких заборгованість за кредитом – 19586,67 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом – 2221,78 грн.; пеня за прострочення погашення кредиту – 795,51 грн.; пеня за прострочення погашення відсотків – 180,45 грн. Позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь банку вказану заборгованість по договору від 18.05.2013 року та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, але від нього надійшла заява до суду, в якій він позовні вимоги підтримав, просив справу розглянути в його відсутності, не заперечував щодо винесення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] на виклик суду не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин чи розгляд справи у його відсутності не надходило. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вирішуючи спір суд встановив факт укладення 18.05.2013 року кредитного договору №45185-40.5-13-2. [PERSON] отримав кредит в розмірі 20 000 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24 % на рік, починаючи з "1" по "10" число кожного місяця (а.с.6-7). Відповідно до взятих на себе зобов’язань позичальник [PERSON] зобов’язувався кожного місяця сплачувати щомісячну суму мінімально необхідного платежу та проценти за користування кредитом. Проте, [PERSON] умов договору не виконує. В результаті невиконання зобов’язань відповідачем [PERSON] утворилась заборгованість по кредиту, яка станом на 13.05.2014 року складає 22784,41 грн., із яких заборгованість за кредитом – 27860,16 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 5697,40 грн.; штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 1677,88 грн. Заборгованість за кредитним договором нараховано відповідно до діючого законодавства та умов договору (а.с.5). Даному факту відповідають правовідносини позики, а саме – кредиту, за договором якого банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов’язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст.1054 ЦК України). Позичальник зобов’язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (ст.1049 ЦК України). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст.526 ЦК України зобов’язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вказаного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ст.1048 ЦК України). Позичальник зобов’язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. (ст.1049 ЦК України). За приписами ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов’язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 ЦК України). Договір є обов’язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Оскільки факт виконання умов кредитного договору і повернення кредиту та процентів за користування кредитом відповідачем [PERSON] не доведено, то право ПАТ "Банк "Київська Русь" невиконанням зобов’язання з боку відповідача порушено і підлягає судовому захисту. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з [PERSON] на користь ПАТ "Банк«Київська Русь» судові витрати в сумі 243,60 грн. (а.с.1).

Outcome: approved