Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

04.12.2012р. [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати туалет побудований [PERSON] за адресою [ADDRESS] самочинним будівництвом, усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, шляхом знесення самочинно побудованого туалету, зобов'язати відповідача знести самочинно побудований туалет, зобов'язати [PERSON] вжити заходів по запобіганню попадання атмосферних опадів з накриття для автомобілів за адресою [ADDRESS] на подвір я за адресою [ADDRESS] Свої вимоги мотивує тим, що на праві приватної власності має будинок за адресою [ADDRESS]. Поряд з ним, за адресою [ADDRESS] проживає [PERSON] В 2009р. відповідач, порушуючи вимоги нормативних актів з правил пожежної безпеки та вимог архітектурних інструкцій, не погодивши ні з ким, побудувала навіс з тимчасових конструкцій розміром 2,2м на 5,34м., та розпочала заливку фундаменту навколо існуючого господарського приміщення з метою обкласти його цеглою та побудувати туалет з капітальних конструкцій розміром 1,5 на 1,4м. на межі земельної ділянки по [ADDRESS], без отримання дозволу у встановленому законом порядку та з порушенням будівельних норм та правил. [PERSON] звернувся до інспекції ДАБК у Сумській області по даному факту і отримав листа від 15.12.2009р. № 7/18-3784, в якому крім підтвердження факту побудови конструкції, заливки фундаменту без отримання дозволів, на [PERSON] складено протокол про притягнення її до адміністративної відповідальності за порушення законодавства в сфері містобудування та вручено припис про оформлення дозволу на виконання будівельних робіт по будівництву вбиральні, зміну архітектурного вигляду існуючого господарського приміщення та запропоновано вжити заходів, які б перешкоджали стоку атмосферних опадів з покрівель та карнизів на територію суміжної ділянки. Відповідачка проігнорувала ці вимоги. [PERSON] повторно звернувся до інспекції ДАБК у Сумській області і отримав листа від 28.09.2012р. № 7/18-2719 в якому вказано, що попередньою перевіркою встановлено, що [PERSON] здійснила будівництво вбиральні та часткову заливки фундаменту навколо господарського приміщення без дозволу на виконання будівельних робіт. [PERSON] вручено припис з вимогою здійснити заходи по вводу в експлуатацію самочинно побудованої вбиральні, або знести цей об'єкт за власний рахунок. Навіс та туалет побудовані з порушенням правил добросусідства, що і стало причиною звернення до суду. 06.02.2013р. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON], в якому, після збільшення позовних вимог, просить усунути перешкоди у володінні та користуванні об'єктами нерухомості по [ADDRESS], шляхом зобов'язання [PERSON] не перешкоджати та надати можливість встановити тверду межу у вигляді огорожі з шиферного паркану вздовж межі на території подвір'я між земельними ділянками по [ADDRESS] та [ADDRESS] надати можливість влаштування навісного водозливу атмосферних опадів з даху навісу Г на території подвір'я по [ADDRESS], вжити заходів по запобіганню попадання рослинних речей з дерев з боку домоволодіння [PERSON] до подвір'я [PERSON], та ліквідувати гілки з дерев з території [PERSON] над територією будинковолодіння [ADDRESS], вздовж лінії межі між земельними ділянками зазначених будинків, визнати недійним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 386326, виготовлений Охтирським міським управлінням земельних ресурсів та виданий Охтирською міською радою Сумської області 13.11.2007р. на ім'я [PERSON] на земельну ділянку площею 0.0682 га по [ADDRESS] у зв'язку з невідповідністю вказаної в ньому схеми плану меж земельної ділянки, конфігурації земельної ділянки на місцевості, промірів площ та меж земельної ділянки фактичним розмірам та промірам існуючої земельної ділянки на місцевості за даною адресою, та скасувати державну реєстрацію вказаного державного акту на право власності на земельну в наслідок визнання його недійсним. Подала клопотання про застосування до позовних вимог [PERSON] строків позовної давності . Свої вимоги мотивує тим, що за договором купівлі-продажу вона є власницею 31/100 частин будинковолодіння та земельної ділянки площею 0,0190га. за адресою [ADDRESS]. По сусідству проживає [PERSON] за адресою [ADDRESS] Розташування спірних об'єктів, які належать [PERSON] на праві власності, не заважають [PERSON]. Що стосується навісу, то [PERSON] намагалася влаштувати водовідлив для того, щоб спрямувати стік атмосферних опадів, але з боку [PERSON] створена перешкода, а саме складена купа сміття, тому спроби влаштувати водозлив обернулися сваркою з [PERSON] По межі між землеволодіннями [PERSON] та [PERSON] не існує чіткого паркану, при спробі установити паркан виникають сварки і конфлікти з [PERSON] По всій межі між земельними ділянками з боку території земельної ділянки [PERSON] розташовані дерева, а власник не вживає ніяких заходів по запобіганню попадання листя з дерев на територію земельної ділянки [PERSON] Крім того, план меж земельної ділянки, виготовлений у державному акті на право власності [PERSON] на земельну ділянку серії ЯЕ № 386326 не співпадає з фактичним розташуванням земельної ділянки на місцевості, в наслідок чого з'явилися перетинання меж земельних ділянок, що і стало підставою для звернення до суду. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Разом з цим просив суд відмовити в задоволенні зустрічного позову, посилався на наступне. Пояснив, що будинок та земельну ділянку отримав у 2003році в порядку спадкування, у зв'язку з чим у 2007році виготовив державний акт на право власності на земельну ділянку по [ADDRESS] на своє ім'я. При виготовленні акту між сусідами підписувався акт узгодження меж земельних ділянок. Станом на 2003 рік на межі земельних ділянок [ADDRESS], стояв старий паркан. Пізніше, син [PERSON] та її чоловік знесли старий паркан та почали будувати новий. При будівництві нового паркану вони вийшли за межі земельної ділянки, що призвело до того, що ворота домогосподарства по [ADDRESS] не відчинялись. На прохання позивача відповідачка на власний розсуд перенесла стовпчики паркану, однак спеціалістів, які б відновили межові знаки, не викликала. Навіс для автомобіля побудовано таким чином, що дах навісу опирається на огорожу між земельними ділянками, та заходить на 10см. на територію двору [ADDRESS], тому атмосферні опади стікають у двір позивача. При будівництві навісу водозлив не зроблено, і жодних звернень щодо надання можливості на його побудову з боку [PERSON] не надходило. Позивач підтвердив, що вздовж межі спірних домоволодінь на території його ділянки посаджені дерева, які з часом розрослися і їх гілля нависає на територію подвір'я [PERSON], однак, позивач двічі на рік здійснює обрізання гілок цих дерев, крім того, син відповідачки також обрізав гілки дерев, на що має право. Тому про те, що дерева заважають, відповідачка ніколи претензій не виказувала. Вимоги зустрічного позову щодо недійсності акту про право власності на земельну ділянку у зв'язку невідповідністю вказаної в ньому плані-схемі конфігурації земельної ділянки на місцевості, вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки межа проходила по старому паркану, а новий паркан, який побудований [PERSON] не співпадає з межею. Додав, що якби [PERSON] при будівництві туалету та навісу для автомобіля відступила на метр від межі земельних ділянок, то проблеми б не виникли. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову [PERSON] підтримав, просив задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову просив відмовити. Пояснив, що проведеними по справі експертизами підтверджено, що схеми земельних ділянок [ADDRESS], які зазначені в актах про право власності на землю, співпадають, а фактичне користування не відповідає правовстановлюючим документам, що і призвело до того, що побудовані [PERSON] спірні об'єкти: навіс та вбиральня - розташовані на земельній ділянці [PERSON], що не відповідає вимогам ДБН. Звернув увагу суду, що державний акт на право власності на землю виготовлено на підставі свідоцтва про право на спадщину, тому повний пакет документів для видачі державного акту не вимагався. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав, зустрічний позов підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Разом з цим, пояснив, що вбиральня та навіс внесені до технічного паспорту на будинковолодіння, не визнані самочинним, тому підстави для знесення вбиральні відсутні, крім того, позивачем не доведена шкода, завдана йому внаслідок розташування вбиральні та навісу. Водозлив буде зроблено, як тільки позивач надасть можливість встановити нижчий паркан. Висновки експерта № 395 від 20.05.2013року визнають частково, а саме в частині того, що місце розташування убиральні та навісу не відповідають вимогам п. 3.25 ДБН 360-92, та повністю погоджуються з висновком експерта № 2330 від 19.05.2014р., щодо неповноти пакету документів на земельну ділянку по [ADDRESS], та наявності накладення земельних ділянок, тому вважає що наявні підстави для визнання акту про право власності на землю, виданого на ім'я [PERSON], недійсним. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні погодилася з думкою свого представника та доповнила, що неодноразово викликала спеціалістів для відновлення меж земельних ділянок, однак докази, які б підтверджували вчинення дій по відновленню межових знаків, не збереглися. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення зустрічного позову заперечувала, пояснила, що вона є співвласницею домоволодіння по [ADDRESS] відповідачка [PERSON] все влаштовує у подвір'ї на власний розсуд, без погодження з сусідами, підтвердила, що спірна вбиральня стоїть на межі ділянок [ADDRESS], ніякого відступу від межі не має. Неодноразово бачила, як [PERSON] здійснював обрізку гілок дерев на своєму подвір'ї. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, надавши оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню, а зустрічний позов [PERSON] не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки [ADDRESS], площею 0,0682 га. на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 386326 від 13 листопада 2007 р.(т.1 а.с.14) [PERSON] є власником земельної ділянки [ADDRESS] загальною площею 0,0190 га., на підставі договору купівлі-продажу від 13 вересня 2008р. , посвідченого приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим № 4112, цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 281205 від 28 березня 2006 р., виданого на ім'я [PERSON].(т.1 а.с.48) Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватись моральних засад суспільства. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. Згідно п.е ч.1 ст. 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов'язані: дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов'язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 103 вказаного Кодексу встановлено, що власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо). Статтею 105 ЗК України визначено наслідки проникнення на земельну ділянку гілок і коренів дерев, а саме: у випадку проникнення коренів і гілок дерев з однієї земельної ділянки на іншу власники та землекористувачі земельних ділянок мають право відрізати корені дерев і кущів, які проникають із сусідньої земельної ділянки, якщо таке проникнення є перепоною у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням. Як повідомив в судовому засіданні представник відповідачки, [PERSON] побудувала на належній їй земельній ділянці у 2007році навіс, а в 2008році - вбиральню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] протягом 2009-2012років неодноразово звертався до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області про прийняття заходів до власників земельної ділянки по [ADDRESS] щодо неправомірного будівництва ними на межі ділянок навісу та туалету. За результатами перевірок встановлено, що [PERSON] встановила навіс з тимчасових конструкцій та побудувала туалет з капітальних конструкцій на межі земельної ділянки по [ADDRESS]. Відповідно до п. 3.25 ДБН «Містобудування. Планування та забудова міських та сільських поселень» мінімальна відстань від будівель та споруд до межі земельної ділянки повинна складати не менше 1,0метра. При цьому повинно бути забезпечено влаштування інженерно-технічних заходів, які б перешкоджали стоку атмосферних опадів з покрівель та карнизів на територію суміжної ділянки. У зв'язку з порушенням вказаних норм [PERSON] притягнута до адміністративної відповідальності. Інспекцією винесено припис №524 від 26.09.2012року про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, відповідно до якого [PERSON] зобов'язано здійснити заходи по вводу в експлуатацію самочинно побудованого туалету по [ADDRESS] або знести цей об'єкт за власний рахунок. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи. (т.1 а.с. 160-172) Відповідно до п. 3.2. Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна , затвердженої наказом Держбуду України № 127 від 24.05.2001року , в редакції, яка діє з 08 жовтня 2012року, не належать до самочинного будівництва, зокрема, зведення на земельній ділянці тимчасових господарських будівель та споруд, навісів, альтанок, тамбурів, терас, веранд, наметів, накриття, сходів, естакад, літніх душових, теплиць, свердловин, криниць, люфт-клозетів, вбиралень, вигрібних ям, замощень, парканів, воріт, хвірток, відкритих басейнів та із накриттям полегшеної конструкції, погребів, ганків тощо. В технічному паспорті від 29.01.2013р. на житловий будинок по [ADDRESS], виготовленого на ім'я [PERSON], на генеральному плані зазначені навіс - літера «Г», та вбиральня - літера «Ж», без вказівки, що вони є самочинними, що підтверджується матеріалами справи. (т.1 а.с. 86-90) Однак, відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №544/545 від 20.05.2013р., встановлено наступне: 1. Фактичне розташування меж на місцевості не відповідає межам, вказаним в державних актах земельних ділянок, що розташовані за адресами: [ADDRESS],[ADDRESS] а саме, виявлена невідповідність фактичного розташування межі на місцевості межам, вказаним в державних актах на земельні ділянки, а також невідповідність фактичних площ та лінійних промірів земельних ділянок площам та лінійним промірам зазначених у державних актах. 2. Фактично нерухоме майно (навіс «Г» та убиральня «Ж»), яке належить [PERSON], частково знаходиться на земельній ділянці [ADDRESS] Сумської області; 3. Місцерозташування убиральні «Ж» та навісу «Г» не відповідає вимогам п. 3.25 ДБН 360-92. , оскільки вказані об'єкти перетинають межу земельної ділянки по [ADDRESS] Сумської області (т.1 а.с.179-189). Висновок експертного дослідження № 544/545 від 20.05.2013 р. суд вважає обґрунтованим, дослідження проведено повно і об'єктивно на підставі чинних на момент проведення експертизи нормативних актів. Крім того, з доданих до матеріалів справи документів вбачається, що зазначений висновок виконано експертом Таранець Т.А., який має кваліфікацію судового експерта 5-го класу, вищу інженерно-технічну освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень - спеціаліст, експертні спеціальності, 10.6 "Дослідження об'єктів нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій і відповідних документів"; 10.7 розподіл земель та визначення порядку користування земельними ділянками. З огляду на викладене, враховуючи, що на даний час вбиральня не може бути визнана самочинним будівництвом, однак суд вважає встановленим факт порушення відповідачкою при її будівництві вимог п. 3.25 ДБН та розташування спірного об'єкту на території суміжної земельної ділянки, тому приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] щодо зобов'язання [PERSON] провести демонтаж вбиральні. Свідок [PERSON], який є сином відповідачки та постійно проживає у будинку [ADDRESS] в судовому засіданні пояснив, що його мати [PERSON] в 2004 році купила частину будинку та земельну ділянку по [ADDRESS] На той час по межі земельних ділянок [ADDRESS] стояв старий паркан. Коли паркан зруйнувався, він з батьком поставили новий паркан: з боку городу - сітку-рабицю, а від воріт вздовж двору - шифер, стовпчики встановлювали з відступом на територію подвір'я [PERSON]. Однак, сусід [PERSON] перешкоджав встановленню паркану, а саме виривав стовпчики, у зв'язку з чим на даний час встановлено лише два листа шиферу. Його мати [PERSON] неодноразово викликала спеціалістів для відновлення меж земельних ділянок, які встановили, що огорожа будується на території земельної ділянки [PERSON]. Свідок підтвердив, що він перебудував навіс для автомобіля у 2008 році. Не заперечував, що дах навісу спирається на паркан межі домоволодінь [ADDRESS], та виходить на територію подвір'я [PERSON], куди стікають атмосферні опади. Зазначив, що він збирався зробити водозлив на навіс, для цього йому не потрібен доступ та територію подвір'я [PERSON], а потрібно продовжити встановлювати паркан, який буде нижчим від теперішнього, і надасть можливість підвісити конструкцію. Однак [PERSON] та його дружина не надають можливості це зробити, вони кидали в нього каміння та били палкою. Також пояснив, що дійсно гілки дерев, які ростуть на території [PERSON] нависають на територію подвір'я [PERSON], і він спилював гілки, при цьому претензій від сусідів [PERSON] не було. Покази свідка [PERSON] суд оцінює критично, оскільки вони є суперечливими, не підтверджуються матеріалами справи, зокрема, в частині перешкод з боку [PERSON] по встановленню водозливу, так [PERSON] в зустрічному позові зазначила, що купа сміття під огорожею не дає можливості влаштувати водозлив, а свідок стверджує, що доступ на подвір'я сусіда не потрібен; крім того доказів, які б підтверджували виклик спеціалістів для відновлення меж земельних ділянок, виклик працівників міліції при неправомірній поведінці сусідів [PERSON] відносно свідка до суду не надано. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині зобов'язання відповідачки вжити заходів по запобіганню попадання атмосферних опадів з накриття для автомобілів за адресою [ADDRESS] на подвір я за адресою [ADDRESS] є обґрунтованими, тому підлягають задоволенню, а вимоги зустрічного позову в частині надання можливості влаштувати водозлив на навісі та вжиття заходів по запобіганню попадання рослинних речей з дерев з боку домоволодіння [PERSON] до подвір'я [PERSON] суд вважає недоведеними, тому відмовляє в їх задоволенні. Вимоги зустрічного позову в частині зобов'язання [PERSON] надати можливість встановити тверду межу у вигляді огорожі з шиферного паркану, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 386326, виготовленого на ім'я [PERSON] та скасування його державної реєстрації не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 106 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Відповідно до висновку експерта № 2330 від 19.05.2014року встановлено: 1.Надана на дослідження копія розробленої технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку [PERSON] для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд на території [ADDRESS], не відповідає вимогам законодавства, чинного на період з 19.06.2006року по 22.08.2007року. 2. Фактичний порядок володіння та користування земельними ділянками по [ADDRESS], та по [ADDRESS], по межі її розташування не відповідає правовстановлюючим документам на дані земельні ділянки. 3. Має місце порушення землекористування, зокрема, порушення меж перетинання або накладення земельних ділянок відповідно до правовстановлюючих документів на земельні ділянки та вимог нормативно-правових актів з боку території по [ADDRESS] відносно території по [ADDRESS], відповідно до плану меж земельної ділянки у державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 386326 від 13.11.2007року на ім'я [PERSON],кадастровий номер 5910200000:15:002:0002 по [ADDRESS] В дослідницькій частині висновку (т.2 а.с. 88 на звороті) зазначено, що фактична спільна межа між земельними ділянками [ADDRESS] не відповідає межі, наведеній у державних актах на право власності на земельну ділянку [PERSON] та [PERSON] Відповідно до плану меж земельної ділянки у державному акті [PERSON] має місце порушення меж з боку території по [ADDRESS] відносно території [ADDRESS] Таке порушення полягає у невідповідності фактичного місцеположення межі, межі зазначеній в державному акті, а саме: накладання земельної ділянки. Накладення земельних ділянок та конфігурацію накладень наведено в додатках №1 та №2 до висновку, відповідно до яких межі земельних ділянок [NUMBER] згідно Державних актів співпадають; а межі фактичного користування, які визначалися за результатами кадастрової зйомки, виконаної МКП «Геосервіс» у травні 2013року, та матеріалами по складанню плану фактичного використання земельних ділянок, виконаних Охтирським міськрайонний виробничим відділом Сумської РФЦ ДЗК у лютому 2014року, (т.2 а.с. 88) не відповідають межам, визначених в державних актах, в тому числі на ділянці межі від вул. Грабовського до вбиральні (точки 1-6 в додатку №2 до висновку № 2330 від 19.05.2014року т.2 а.с. 91) Таким чином, судом встановлена невідповідність фактичної межі між земельними ділянками межі, вказаної в державних актах про право власності на земельні ділянки, яка може бути усунена шляхом відновлення межових знаків, тому підстави для визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку - відсутні. До відновлення межових знаків не підлягає задоволенню вимога про зобов'язання [PERSON] надати можливість встановити тверду межу у вигляді огорожі. Клопотання представника відповідача про застосування строків позовної давності не підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що спірні об'єкти нерухомості побудовані [PERSON] у 2007-2008 роках, позивач у 2009-2012роках звертався до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області про прийняття заходів до власників земельної ділянки по [ADDRESS] щодо неправомірного будівництва ними на межі ділянок навісу та туалету, остання відповідь від 28.09.2012року (т.1 а.с. 172), тобто вчиняв дії по вирішенню спірних питань в позасудовому порядку, а 04.12.2012року він звернувся з позовом до суду, тому суд вважає, що позов подано в межах строків, визначених ст. 257 ЦК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч.1 ст. 79 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно до ч. 3 ст. 79 ЦПК України - до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати, пов'язані із залученням спеціалістів та проведенням судових експертиз. Позивачем [PERSON] для проведення судової експертизи сплачено 2952,00грн., що підтверджується матеріалами справи.(т.1 а.с. 206, 207) Враховуючи, що позовні вимоги [PERSON] задоволені повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування судових витрат у повному розмірі. На підставі викладеного,

Outcome: approved