Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] та ПАТ "Укрсоцбанк" про визнання припиненим договору поруки. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до договору кредиту №08/300/48 від 02.10.2007 року ПАТ "Укрсоцбанк" надав [PERSON] у позику кошти в сумі 175000 грн. зі сплатою 15% річних за перший рік. Згідно умов Договору подальший розмір процентів за користування кредитом підлягає щорічному перегляду. Одночасно з підписанням Договору кредиту було укладено Договір поруки №08/300/48 між [PERSON] та [PERSON], ПАТ "Укрсоцбанк". 31.07.2008 року банком була піднята процентна ставка за користування кредитом до 21% і нарахування такої ставки застосовано до позичальника та поручителя із серпня 2008 року. Підняття ставки відбулося всупереч Договору кредиту та Договору поруки, позивач не надавала своєї згоди на її підняття, не отримувала жодних письмових попереджень про зміну ставки і дізналася про дану обставину тільки у 2017 році з доданих до позовної заяви про стягнення боргу додатків. Оскільки внаслідок підняття кредитором процентної ставки за кредитом із 15% до 21 %, встановлено нові збільшені умови і як наслідок збільшено обсяг відповідальності позивача [PERSON], остання просить суд визнати Договір поруки від 02.10.2007 року укладений між АКБ соціального розвитку "Укрсоцбанк" (правонаступник ПАТ "Укрсоцбанк") в особі начальника Виноградівського відділення Закарпатської обласної філії АКБ "Укрсоцбанк" Кириченко Л.Я. та [PERSON] - припиненим. В судове засідання сторони не з'явилися. Представник позивача [PERSON] - [PERSON], який діє на підставі довіреності від 28.09.2017 року, подав до суду письмову заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] та представник ПАТ "Укрсоцбанк", будучи повідомленими про день, час та місце розгляду справи належним чином своєчасно, в судове засідання з невідомих суду причин не з'явилися і від них не надійшло жодного клопотання про відкладення слухання справи або поважні причини неявки, тому на підставі ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 02.10.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі начальника Виноградівського відділення Закарпатської обласної філії АКБ "Укрсоцбанк" Кириченко Л.Я. та [PERSON] був укладений кредитний договір №08/300/48, згідно якого кредитор надає позичальнику грошові кошти у сумі 175000,00 грн. зі сплатою 15% річних за перший рік, подальший розмір процентів за користування кредитом підлягає щорічному перегляду, згідно з умовами п.2.6 цього Договору, з кінцевим терміном повернення заборгованості до 30.09.2022 року. 02.10.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки №08/300/48, яким забезпечувалось виконання зобов'язання [PERSON] за кредитним договором від 02.10.2007 року. Положеннями п.2.1 Договору поруки Поручитель засвідчив свою обізнаність з усіма умовами Основного договору та згоду з ними, зокрема: - повернення кредиту в розмірі 175000,00 грн. з визначеним порядком погашення та кінцевим терміном погашення 30.09.2022 року, а також дострокового погашення у випадках передбачених Договором кредиту; - сплати нарахованих відсотків в розмірі 15,0% річних відповідно до приписів положень Договору кредиту; - сплати комісії та можливих штрафних санкцій за порушення умов Договору кредиту. Позивач вказує, що збільшення процентної ставки за кредитним договором, яке в порушення умов договору поруки відбулося без згоди поручителя, внаслідок чого відбулося збільшення обсягу його відповідальності, є підставою для припинення поруки відповідно до вимог ч. 1 ст. 559 ЦК України. В порядку перевірки наявності вказаної підстави припинення поруки встановлено, що у тексті Договору поруки №08/300/48 від 02.10.2007 року відсутній пункт, який дозволяє піднімати відсоткову ставку за користування кредитом в односторонньому порядку, крім того, такого погодження сама [PERSON] не надавала. Не передбачено підняття процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку і самим Договором кредиту №08/300/48 від 02.10.2007 року. Пунктом 2.6.3 Договору кредиту чітко визначено процедуру у разі відмови позичальника або поручителя від укладання Додаткової угоди, щодо визначення розміру процентної ставки. Так, згідно приписів п.2.6.3 Договору кредиту , у разі, якщо Позичальник не з'являється для укладення чергової Додаткової угоди щодо визначення розміру процентної ставки за користування Кредитом на наступний рік, або Сторони не зможуть дійти згоди щодо розміру процентної ставки, або не була отримана письмова згода Поручителя на збільшення процентної ставки, Позичальник зобов'язаний протягом 10 робочих днів повернути кредитору існуючу заборгованість за Кредитом, нараховані відсотки та можливі штрафні санкції, у повному обсязі. Листом керуючого банку на ім'я [PERSON] Банк повідомив Позичальника про зміну з 31.07.2008 р. процентної ставки за користування кредитом до 21%. Позивачу [PERSON] з цього приводу не надсилалося жодних письмових попереджень. Із аналізу розрахунку заборгованості за кредитом, складеного станом на 12.06.2017 року, первісно встановлена Договором про надання споживчого кредиту №08/300/48 від 02.10.2007 року процентна ставка за користування кредитними коштами в розмірі 15% річних була збільшена до 21% річних. Таким чином, суд виходить з того, що зміна зобов'язання внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності поручителя, мала місце без згоди поручителя, оскільки доказів отримання такої згоди не надано. Так, порука є видом (способом) забезпечення виконання зобовязання. Порука виникає на підставі договору поруки. Стаття 559 ЦК України визначає спеціальні підстави припинення поруки, як виду забезпечення виконання зобов'язання, що виник на підставі договору поруки. Тобто, вказана норам матеріального права регулює припинення поруки як виду (способу) забезпечення виконання зобов'язання, а не припинення договору як правочину, на підставі якого порука виникла. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно правила ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняє свою дію в разі його припинення на підставах, передбачених договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється у разі зміни забезпеченого нею зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Внесення без згоди поручителя змін до кредитного договору про зміну зобов'язання, забезпеченого порукою, зокрема збільшення процентної ставки, що призвело до збільшення обсягу відповідальності як боржника, так і поручителя, є підставою для визнання поруки такою, що припинена (правова позиція Верховного Суду України, викладена у постанові від 21.05.2012 р., справа № 6-88цс-11). Крім того, обов'язковою умовою припинення поруки за нормою ч. 1 ст. 559 ЦК України має бути відсутність згоди поручителя на внесення змін до забезпеченого порукою зобов'язання, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. За своєю правовою природою надання поручителем згоди на внесення до основного зобов'язання таких змін є одностороннім правочином, який за змістом і формою має відповідати вимогам ЦК України та відображати волевиявлення особи (у даному випадку - поручителя). Так, у постанові Верховного Суду України від 05.06.2013 р. (№ 6-43цс13) зазначено, що згода поручителя на збільшення обсягу своєї відповідальності має бути очевидною і наданою у спосіб, передбачений договором поруки. Тобто випадкова поінформованість поручителя про внесення змін до основного зобов'язання і навіть відсутність з його боку заперечень про збільшення обсягу його відповідальності не може розглядатись як надання ним згоди на такі зміни. Згідно доводів Позивача, він як Поручитель, згоди Банку на збільшення обсягу відповідальності в розумінні п.2.1 Договору поруки, не надавав. Такі доводи Позивача Банком в належний спосіб не спростовані. Оскільки в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що шляхом зміни Банком в односторонньому порядку в сторону збільшення процентної ставки за користування кредитом без згоди Поручителя призвели до збільшення обсягу його відповідальності, порука за Договором поруки №08/300/48 від 02.10.2007 року визнається припиненою в порядку ч. 1 ст. 559 ЦК України. Відповідно до п.7 ч.2 ст.16 ЦК України учасник цивільних правовідносин має право звернутися до суду з вимогою про припинення правовідношення, а відтак, обраний позивачем [PERSON] спосіб захисту своїх прав ґрунтується на нормах матеріального права. Враховуючи зазначене вище позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved