Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-13 00:00:00

Позивач ЛКП "Під Зуброю" звернувся до Сихівського районного суду м.Львова з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги центрального опалення в сумі 5540,27. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що на обслуговуванні ЛКП «Під Зуброю» знаходиться будинок по [ADDRESS] Львові. Споживачами послуг являються мешканці будинку, які здійснюють оплату наданих послуг на рахунок ЛКП «Під Зуброю». Згідно довідки ЛКП «Під Зуброю» вбачається, що в квартирі [ADDRESS] прописано 5 осіб. ЛКП «Під Зуброю» отримувало та оплачувало одержану теплову енергію за встановленими тарифами затвердженими рішенням Виконкому ЛМР та рахунками ЛМКП «Львівтеплоенерго». Не оплата споживачами за надані підприємством послуги призвела до значних збитків, а саме створення заборгованості перед ЛМКП «Львівтеплоенерго». Оскільки ЛКП «Піл Зуброю», як виконавець послуг з центрального опалення, не мало можливості самостійно виробляти теплову енергію для забезпечення опаленням мешканців будинку по [ADDRESS] , тому із цих підстав було укладено Договір між ЛМКП «Львівтеплоенерго» та ЛКП «Під Зуброю» про постачання енергії в гарячій воді. Оскільки відповідачі фактично користувалися послугами теплопостачанння вони перебували у правовідносинах із ЛКП «Під Зуброю», а відтак мають взаємні права і обов`язки. Оскільки відповідачами не належним чином здійснювалась оплата за отримані послуги за період з 01.07.2010 по 31.01.2014 заборгованість підприємству становить 5 540,27грн. ЛКП «Під Зуброю» зверталося до суду із заявою про видачу судового наказу, однак винесені судом накази були скасовані. Ухвалою суду від 15.11.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі. 17.12.2019 від відповідачів до суду поступив відзив на позовну заяву, в якому зазначили, що вимоги стягувача є безпідставними та необгрунтованими. Оскільки позивач покликається на норми закону однак не на докази. Щодо обгрунтування позивачем суми боргу в розмрі 5540,27 грн. зазначають, що надана позивачем відомость про нарахування не є належним доказом. Позивачем не вказано джерело походження та структура боргу, не надана інформація про вартісну базу нарахування боргу, окрім цього позивачем не надано первинних документів бухгалтерського обліку, які б підтвердили понесені позивачем витрати на надання житлово-комунальних послуг в сумі стягуваного боргу. 23.12.2019 від відповідача [PERSON] до суду поступила заява в якій просить суд застосувати до спірних правовідносин позовну давність, оскільки позивач просить суд стягнути заборгованість за період з 01.07.2010 по 31.01.2014, тобто за період більше 5 років. 17.01.2020 від представника ЛКП «Під Зуброю» до суду поступила відповідь на відзив. В якій зазначила, що виробник-це суб`єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги; Виконавець-це суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг споживачу відповідно до умов договору; Споживач -це фізична або юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово- комунальні послуги На підставі ст.7 ЗУ « Про житлово-комунальні послуги» та інших нормативно-правових актів, що регулюють правовідносини в сфері надання житлово-комунальних послуг, виконком ЛМР своїм Рішенням № 365 від 08.06.2007 р. визначив ЛКП «Під Зуброю» виконавцем послуг з управління будинками ,утримання будинків і прибудинкових територій, з централізованого опалення достачання холодної та гарячої води і централізованого опалення. У П. 4 ст.26 Закону України « Про житлово-комунальні послуги «зазначено, що виконавець не є виробником послуги, то відносини між ним та виробником регулюються окремим договором ,який укладено відповідно до вимог цієї статті. Оскільки ЛКП «Під Зуброю» як виконавець послуги з централізованого опалення не має можливості самостійно виробляти теплову енергію для забезпечення опаленням мешканців будинку по [ADDRESS] ,тому із цих підстав в 2002 р. було укладено договір між ЛМКП «Львівтеплоенерго» та ЛКП про постачання теплової енергії в гарячій воді № 2641/А від 31.07.2002р. Відповідно до умов вказаного Договору та протоколу розбіжностей підписаних сторонами ЛМКП »Львівтеплоенерго» вказано як енергопостачальну організацію, тобто виробника послуги, а ЛКП «Під Зуброю» зазначено як споживача послуги. Також Додатком № 2 до договору визначено межі балансової відповідальності сторін. Згідно із сг.20 ЗУ споживач зобов`язаний укластл договір про надання послуг з централізованого опалення підготовлений виконавцем на основі Типового договору. В свою чергу,виконавець зобов`язаний підготувати та укласти зі споживачем договір з визначенням відповідальності за дотримання умов виконання згідно з Типовим договором. При укладанні даного договору сторони не можуть відступати від змісту Типового договору, затвердженого постановою КМ України (С.179 Господарського кодексу України) Так ЛКП « Під Зуброю» на виконання вимог ст.21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» було підготовлено проект Договору про надання послуг з централізованого опалення для власника кв. [ADDRESS] . Відповідно до ст.218 ЦК України, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. У законі не вказано, що у випадку не підписання договору слід вважати, що між сторонами не існує зобов`язальних відносин. Тому у випадку фактичного користування житлово-комунальними послугами відсутність укладеного договору не звільняє споживача від обов`язку оплачувати такі послуги за тарифами для населення встановленими виконавчим комітетом органу місцевого самоврядування. Водночас споживач для звільнення від оплати за житлово-комунальні послуги повинен не лише не мати відповідного договору та фактично ними не користуватися, а відмовитися в установленому порядку від їх отримання. СТ.509 ЦК України відповідно до якої зобов`язанням є правовідношення ,в якому одна сторона(боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію ( надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності,розумності та справедливості. Відповідно до СТ..525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається ,якщо інше не встановлено договором або законом Отже, ЛКП «Під Зуброю» визначено виконавцем житлово-комунальних послуг, зокрема, із централізованого опалення, що надаються у житлові будинки, які знаходяться на його балансоутриманні та обслуговуванні. Тарифи на теплову енергію для населення було затверджено Рішенням виконкому ЛМР №1189 від 20.10.2006 року «Про двоставковий тариф на теплову енергію, тариф на підігрів води та послуги з централізованого опалення і з підігріву води » . Згодом тарифи змінено Рішенням виконкому ЛМР № 930 від 02.09.2008 року «Про затвердження тарифів на теплову енергію для населення та гарячого водопостачання», із змінами від 14.11.2008 року, затвердженими Рішенням виконкому ЛМР № 1255, із змінами від 29.12.2008 року, затвердженими Рішенням виконкому ЛМР №1433, із змінами від 29.12.2010 року, затвердженими Рішенням виконкому ЛМР № 1823 та із змінами від 28.12.2011 року, затвердженими Рішенням виконкому ЛМР № 1083. Жодне із вказаних вище рішень не визнано в судовому порядку як незаконне. Договором між ЛМКП та ЛКП передбачено що ЛМКП зобов`язано постачати ЛКП(виконавцю послуг) теплову енергію в гарячій воді, а останній-отримувати та оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами в терміни,передбачені цим договором .Цим договором визначена і точка розподілу надання цієї послуги .Виробник подає теплову енергію до будинку, а виконавець приймає її і забезпечує виконання цієї послуги шляхом утримання в належному стані внутрішньо будинкових систем теплопостачання. ЛКП ,як виконавець послуги ,яке оплачує виробникбві кошти за теплову енергію та забезпечує цю послугу споживачам вправі вимагати від споживача відшкодування витрат на забезпечення цієї послуги.Ліцензію на цей вид діяльності чинне законодавство не вимагає, оскільки позивач не здійснює транспортування і постачання теплової енергії,а забезпечує споживачам цю послугу шляхом підтримання нормативної температури повітря у приміщеннях квартири ,яка надається виконавцем з використання внутрішньо будинкових систем теплопостачання.За період з 01.07.2010 р. по 31.01.14.р нарахування за послугу з централізованого опалення проводилося з розрахунку за 1 кв .м опалювальної площі квартири згідно показників загальнобудинкового приладу обліку ;що відображає фактично спожитий обсяг теплової енергії .Відповідач тривалий час не здійснює оплату наданих послуг дому ЛКП у січні 2013 р. та лютому 14 р. звернулося до суду з вимогою про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги шляхом подання заяви про видачу судового наказу. Не погодившись з судовим наказом,боржник звернувся до суду з заявою про його скасування. Ухвалами суду від 23.09.2019р. та 05.10.2018 р. вказані судові накази скасованоЧастиною 2 ст.264 ЦК України визначено ,що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників ,а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.Судовий наказ є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів. Ураховуючи те ,що судовий захист права на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні ,так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення подання заяви про видачу судового наказу в порядку, перериває перебіг строку позовної давності. У період 2010-2014 рр. скарг та письмових звернень щодо неналежної температури в квартирі [ADDRESS] не зафіксовано.Згідно статуту підприємства та штатного розпису ,на підприємстві працювали паспортисти, які вели реєстрацію громадян за місцем проживання. Відповідач являється боржником житлово-комунальних послуг, тому немає потреби звертатися із запитом в державні структури для видання довідки ф.2, оскільки такі дані знаходились саме в ЛКП. Дану інформацію ніде не використовували, а тільки скористалися її подачею в суд. Від відповідача [PERSON] 13.02.2020 до суду поступила заява в якій просить застосувати до спірних правовідносин позовну давність, крім цього просить суд розглянути справи у її відсутності за наявними документами врахувавши її правову позицію, викладену у відзиві на позовну заяву. Від відповідача [PERSON] 13.02.2020 до суду поступила заява в якій просить застосувати до спірних правовідносин позовну давність, крім цього просить суд розглянути справи у її відсутності за наявними документами врахувавши її правову позицію, викладену у відзиві на позовну заяву. Представник позивача ЛКП «Під Зуброю» в судовому засіданні позов та подану відповідь на відзив підтримала в повному обсязі, надала пояснення аналогічні їх змісту. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні надав пояснення, що відповідають змісту відзиву на позовну заяву. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані у квартирі [ADDRESS] . Вказане стверджується довідкою про склад сім`ї і прописку №1600, виданої ЛКП «Під Зуброю» 11.10.2019. 23.01.2013 Сихівським районним судом м. Львова було видано судовий наказ про стягнення із [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Львівського комунального підприємства "Під Зуброю" 3735 грн. 52 коп. заборгованості за спожиту теплову енергію, однак після подання [PERSON] заяви про скасування такого, ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 05.10.2018 року судовий наказ було скасовано. 21.02.2014 Сихівським районним судом м. Львова було видано судовий наказ про стягнення із [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Львівського комунального підприємства "Під Зуброю" 3375 грн. 78 коп. заборгованості за спожиту теплову енергію, однак після подання [PERSON] заяви про скасування такого, ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 23.09.2019 року судовий наказ було скасовано. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» ЛМКП «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії. В розумінні ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідачі є споживачами, як фізичні особи, які отримують або мають намір отримати житлово-комунальні послуги, яким у відповідності до положень п.1 ч.1 ст.13 Закону являються послуги з централізованого опалення. Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» та Постанови КМУ від 21 липня 2005 р. №630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. На підставі ст.7 ЗУ « Про житлово-комунальні послуги» та інших нормативно-правових актів, що регулюють правовідносини в сфері надання житлово-комунальних послуг, виконком ЛМР своїм Рішенням № 365 від 08.06.2007 р. визначив ЛКП « Під Зуброю» виконавцем послуг з управління будинками ,утримання будинків і прибудинкових територій, з централізованого опалення достачання холодної та гарячої води і централізованого опалення. У П. 4 ст.26 Закону України « Про житлово-комунальні послуги « зазначено, що виконавець не є виробником послуги, то відносини між ним та виробником регулюються окремим договором ,який укладено відповідно до вимог цієї статті. Оскільки ЛКП «Під Зуброю» як виконавець послуги з централізованого опалення не має можливості самостійно виробляти теплову енергію для забезпечення опаленням мешканців будинку по [ADDRESS] ,тому із цих підстав в 2002 р. було укладено договір між ЛМКП «Львівтеплоенерго» та ЛКП про постачання теплової енергії в гарячій воді № 2641/А від 31.07.2002р. Відповідно до умов вказаного Договору та протоколу розбіжностей підписаних сторонами ЛМКП »Львівтеплоенерго» вказано як енергопостачальну організацію, тобто виробника послуги, а ЛКП «Під Зуброю» зазначено як споживача послуги. Також Додатком № 2 до договору визначено межі балансової відповідальності сторін. Згідно із сг.20 ЗУ споживач зобов`язаний укласти договір про надання послуг з централізованого опалення підготовлений виконавцем на основі Типового договору. В свою чергу,виконавець зобов`язаний підготувати та укласти зі споживачем договір з визначенням відповідальності за дотримання умов виконання згідно з Типовим договором. При укладанні даного договору сторони не можуть відступати від змісту Типового договору, затвердженого постановою КМ України (С.179 Господарського кодексу України) Так ЛКП « Під Зуброю» на виконання вимог ст.21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» було підготовлено проект Договору про надання послуг з централізованого опалення для власника кв. [ADDRESS] Відповідно до ст.218 ЦК України, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. У законі не вказано ,що у випадку не підписання договору слід вважати, що між сторонами не існує зобов`язальних відносин. Тому у випадку фактичного користування житлово-комунальними послугами відсутність укладеного договору не звільняє споживача від обов`язку оплачувати такі послуги за тарифами для населення встановленими виконавчим комітетом органу місцевого самоврядування. Водночас споживач для звільнення від оплати за житлово-комунальні послуги повинен не лише не мати відповідного договору та фактично ними не користуватися, а відмовитися в установленому порядку від їх отримання. СТ.509 ЦК України відповідно до якої зобов`язанням є правовідношення ,в якому одна сторона(боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію ( надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності,розумності та справедливості. Відповідно до СТ..525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається ,якщо інше не встановлено договором або законом Отже, ЛКП «Під Зуброю» визначено виконавцем житлово-комунальних послуг, зокрема, із централізованого опалення, що надаються у житлові будинки, які знаходяться на його балансоутриманні та обслуговуванні. Однак, як встановлено судом, відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] отримавши вищезазначені житлово-комунальні послуги, від виконання обов`язку по їх оплаті ухиляються, допустивши утворення заборгованості. Згідно розрахунку, наданого позивачем за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води становить 5 540,27 грн. Частиною 2 ст.264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Судовий наказ є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів. Враховуючи те, що судовий захист права на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення подання заяви про видачу судового наказу в порядку, перериває перебіг строку позовної давності. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що вказану суму заборгованості слід стягнути з відповідачів в користь позивача. Крім того, вирішуючи питання стягнення судових витрат, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідачів в користь позивача підлягають стягненню понесені останнім витрати по сплаті судового збору в розмірі по 640.35 грн., що підтверджені відповідною квитанцією.

Outcome: approved