Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

Представник ПАТ комерційний банк ,,Приватбанк" за довіреністю Савіхіна А.М. звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно Заяви б/н від 16.03.2011 року згідно якої відповідач отримала кредит у розмірі 3000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на карткових рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком - Договір про надання банківських послуг. При встановленні та зміні кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Договору, де зазначено, що відповідач дає свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банка. При укладенні Кредитного договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав, надавши відповідачу кредит. Відповідно до Умов і правил, банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків Клієнта в погашення кредитної заборгованості. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, тобто відповідач не виконав зобов'язання за Договором та порушила умови кредитного договору, що й призвело до утворення заборгованості. У зв'язку з цим, відповідач станом на 28.12.2017р. має заборгованість на суму 11840 грн. 63 коп., яка складається з наступного: - 1842 грн. 72 коп. - заборгованість за кредитом; - 8957 грн. 88 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - штафи: 500 грн. 00 коп. -(фіксована частина) - 540 грн. 03 коп. - ( процентна складова); Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідач [PERSON] ухвалу суду від 07.02.2018 року про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного провадження та позовну заяву з додатками не отримала, про що свідчить повернутий конверт за закінченням терміну зберігання. Враховуючи положення частини 1-3 ст. 274 ЦПК України, суд приходить до висновку про доцільність проведення спрощеного позовного провадження у даній справі, так як позовні вимоги позивача складають 11840 грн. 63 коп., що не перевищує суму 170000 грн. Судом встановлено, що [PERSON] звернулася до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання кредиту, у зв'язку з чим підписала Заяву б/н від 16.03.2011 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 3000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на карткових рахунок. Позивач ПАТ КБ ,,Приватбанк" свої зобов'язання за договором та виконав в повному обсязі. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконує, грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору не надає. У зв'язку з цим, відповідач станом на 28.12.2017р. має заборгованість на суму 11840 грн. 63 коп. Аналізуючи все в сукупності, суд розглянувши справу за наявними у справі матеріалами приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ ,,Приватбанк" підлягають до задоволення. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності . Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищевикладене те, що відповідачем [PERSON] не було виконано своїх зобов'язань згідно кредитного договору та заборгованість не погашено, а тому суд дослідивши матеріали справи, надані стороною позивача докази приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборгованість у сумі 11840 грн. 63 коп. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином з [PERSON] підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1762 грн.. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved