Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

Публічним Акціонерним Товариством ВіЕс Банк подано позовну заяву до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за договором кредиту. [PERSON] звернувся із зустрічним позовом до Публічного Акціонерного Товариства ВіЕс Банк про розірвання кредитного договору № 06-2/257Ф від 04.06.2007 року а також розірвання кредитного договору № 06-2/300Ф від 13.07.2007 року з моменту їх укладення та припинення зобовязання за вказаними кредитними договорами. Представник позивача-відповідача, ПАТ «ВіЕс Банк» [PERSON] в судове засідання не з»явився будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи, подав суду заяву із клопотанням про розгляд справи в його відсутності. Вимоги основного позову підтримує та просить задоволити в повному обсязі, зустрічний позов не визнає, просить відмовити в його задоволенні. Із змісту позовної заяви ПАТ «ВіЕс Банк» вбачається, що між ПАТ «ВіЕс Банк» (правонаступником ВАТ «Електрон Банк» та ПАТ «Фольксбанк» та [PERSON], було укладено два кредитні договори, а саме : за умовами кредитного договору № 06-2/257Ф від 04.06.2007 року ВАТ Електрон банк зобов»язався відкрити [PERSON], як позичальнику кредитну лінію на поновлювальній основі в сумі 150\~000,00 доларів США строком на 7 років. Кінцевий строк погашення кредиту не пізніше 03 червня 2014 року. А за умовами кредитного договору № 06-2/300Ф від 13.07.2007 року банк зобов»язався надати, як позичальнику ([PERSON]М.) грошові кошти в сумі 111600,00 доларів США. Кінцевий строк погашення кредиту не пізніше 12 липня 2017 року. Поручителем таких кредитних зобовязань відповідно до договорів поруки, від 06.06.2007 року та від 13.07.2007 року виступив [PERSON], відповідач в справі. 05 січня 2015 року Позивачем було надіслано Відповідачу-2 Повідомлення-вимоги за вих. № 09-3/28 та за вих. № 09-3/29. Однак, Відповідач-2, як поручитель за Договорами поруки, свої зобов'язання з виконання зобов'язань згідно Договорів поруки та Кредитних договорів на дату подання позову не виконав. Таким чином відповідачі в справі своїх договірних зобов'язань не виконали, а саме заборгували Банку кошти у загальній сумі 348 485,82 доларів США, що = 7 338 703,29 гривень (по курсу НБУ станом на 15.06.2015 р, становить: 1$ = 21,058829 грн.), з яких: за Кредитним договором № 06-2/257Ф від 04.06.2007 року заборгованість складає 160322,39 доларів США, що = 3 376 201,80 гривень (по курсу НБУ станом на 15.06.2015р, становить: 1$ = 21,058829 грн.), окремий розрахунок додається, з яких: 72 806,56 $ = 1 533 220,90 гривень - заборгованість по кредиту; 31 747,73 $ = 668 570,02 гривень - заборгованість по відсотках; 55 768,10 $ = 1174 410,88 гривень. - пеня. за Кредитним договором № 06-2/300Ф від 13.07.2007 року заборгованість складає 188163,43 доларів США, що = 3 962 501,50 гривень, (по курсу НБУ станом на 15.06.2015р, становить: 1$ = 21,058829 грн.), окремий розрахунок додається, з яких: 84 333,93 $ = 1\~775 973,81 гривень - заборгованість по кредиту; 38 371,00 $ = 808 048,33 гривень - заборгованість по відсотках; 65 458,50 $ = 1\~378\~479,36 грн пеня. Відповідач-позивач, [PERSON] в судове засідання не з»явився, подав суду заяву із клопотанням про розгляд справи без його участі , вимоги основного позову заперечує . Зустрічний позов підтримує в повному обсязі та просить його задоволити. Відповідач в справі, [PERSON] в судове засідання не з»явився подав суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі в зв»язку із терміновим відрядженням, вимоги позову не визнає, просить врахувати подане ним письмове заперечення та постановити рішення суду про відмову в позові щодо нього. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв"язку, суд вважає вимоги основного позову підставними, доведеними в судовому засіданні і такими, що підлягають до часткового задоволення а вимоги зустрічного позову [PERSON] підлягають до задоволення за наступних підстав: У відповідності до вимог ст. ст. 10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести\~ ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього\~ Кодексу, в межах заявлених ними вимог\~ і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлено, що між ПАТ «ВіЕс Банк» (правонаступником ВАТ «Електрон Банк» та ПАТ «Фольксбанк» та [PERSON], було укладено два кредитні договори, а саме: за умовами кредитного договору № 06-2/257Ф від 04.06.2007 року (а.с.10-11) ВАТ Електрон банк зобов»язався відкрити [PERSON], як позичальнику кредитну лінію на поновлювальній основі в сумі 150\~000,00 доларів США строком на 7 років. Кінцевий строк погашення кредиту не пізніше 03 червня 2014 року. А за умовами кредитного договору № 06-2/300Ф від 13.07.2007 року (а.с.16-17) банк зобов»язався надати, як позичальнику ([PERSON]М.) грошові кошти в сумі 111600,00 доларів США. Кінцевий строк погашення кредиту не пізніше 12 липня 2017 року. В якості забезпечення виконання зобов»язань відповідача-позивача в справі [PERSON] між позивачем та відповідачем в справі [PERSON] укладено договори поруки, а саме 04.06.2007 року (а.с.15) [PERSON] взяв на себе зобов»язання виконання [PERSON] умов кредитного договору № 06-2/257Ф від 04.06.2007 року, а також 13.07.2007 року (а.с.24) в якості поручителя підписав договір поруки , за яким взяв на себе зобов»язання виконання [PERSON] умов кредитного договору № 06-2/300Ф від 13.07.2007 року Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином та відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або\~ інших умов, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. Ст 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно\~ ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Разом із тим суд звертає увагу, що на адресу відповідача в справі [PERSON] позивачем надіслано повідомлення вимогу від 05.01.2014 р (а.с.27, 28) про порушення основним боржником [PERSON] зобов»язань за кредитними договорами. В силу вимог п.2.3 договорів поруки зазначено, що поручитель зобов»язується в повному обсязі виконати зобов»язання позичальника вказані в п.2.2 цього договору, на протязі 5 банківських днів з моменту одержання повідомлення від Кредитора про невиконання боржником основного зобов»язання. Згідно параграфу 3 Глави 49 ЦК України порука є видом забезпечення виконання зобов'язання, зокрема кредитного договору. Відповідно до ст. ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до частини четвертої ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Згідно п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012, № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", відповідно до частини четвертої ст.559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. П.3.2. вищевказаних договорів встановлено, що порука припиняється якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов»язання не пред»явить вимоги до поручителя. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Згідно долучених до справи копій вимог банку (а.с.27, 28) вбачається , що такі вимоги на адресу відповідача в справі [PERSON], як поручителю направлялись 05.01.2014 року, таким чином на час звернення позивачем із вказаним позовом вже минув шестимічний термін предявлення позовних вимог щодо останнього, як поручителя. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст.252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. За таких обставин у ПАТ «ВіЕс Банк» виникло право пред'явити вимогу до [PERSON] як поручителя про виконання порушеного зобов'язання боржника щодо повернення кредиту, починаючи з 05.01.2014 року, протягом наступних шести місяців. Таку вимогу до [PERSON] як поручителя банк пред'явив лише в даний час, - тобто 27.07.2015 року , вже після спливу встановленого шестимісячного строку. Суд вважає, що банком основним позивачем в справі пропущено строк звернення до суду, до [PERSON] , як поручителя про стягнення заборгованості в солідарному порядку із боржником [PERSON] за його кредитними зобовязаннями а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити. Із долучених до матеріалів справи розрахунків заборгованості відповідача [PERSON] за кредитними договорами ( а.с. 8, 9 ) вбачається, що останній заборгував Банку кошти у загальній сумі 348 485,82 доларів США, що = 7 338 703,29 гривень (по курсу НБУ станом на 15.06.2015 р, становить: 1$ = 21,058829 грн.), з яких: за Кредитним договором № 06-2/257Ф від 04.06.2007 року заборгованість складає 160322,39 доларів США, що = 3 376 201,80 гривень (по курсу НБУ станом на 15.06.2015р, становить: 1$ = 21,058829 грн.), окремий розрахунок додається, з яких: 72 806,56 $ = 1 533 220,90 гривень - заборгованість по кредиту; 31 747,73 $ = 668 570,02 гривень - заборгованість по відсотках; 55 768,10 $ = 1174 410,88 гривень. - пеня. за Кредитним договором № 06-2/300Ф від 13.07.2007 року заборгованість складає 188163,43 доларів США, що = 3 962 501,50 гривень, (по курсу НБУ станом на 15.06.2015р, становить: 1$ = 21,058829 грн.), окремий розрахунок додається, з яких: 84 333,93 $ = 1\~775 973,81 гривень - заборгованість по кредиту; 38 371,00 $ = 808 048,33 гривень - заборгованість по відсотках; 65 458,50 $ = 1\~378\~479,36 грн пеня. Проаналізувавши надані ПАТ «ВіЕс Банк» розрахунки (а.с.8, 9) суд дійшов до висновку, що станом на час звернення в суд із вказаним позовом за відповідачем [PERSON] числиться заборгованість за Кредитним договором № 06-2/257Ф від 04.06.2007 року - 55 768,10 $ = 1174 410,88 гривень. пені а також за Кредитним договором № 06-2/300Ф від 13.07.2007 року заборгованість по пені складає 65 458,50 $ = 1\~378\~479,36 грн, що є непомірно високою, завищеною та є порушенням принципів справедливості, добросовісності і розумності. В разі порушення зобов'язання наступають наслідки, визначені\~ст.611 ЦК України\~та умовами договору. Зокрема, кредитор має право вимагати відшкодування збитків та сплати пені або штрафу відповідно до умов договору. Стаття 549 ЦК України\~регламентує, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч.3\~ст.551 ЦК України\~розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 03 вересня 2014 року у справі №6-100цс14, ч.3 ст.551 ЦК України\~з урахуванням положень\~ст.3 ЦК України\~щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4\~ст.10 ЦПК України\~щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми, як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для відповідача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Тому суд,

Outcome: dismissed