Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

13 травня 2014 року позивач звернувся з даним позовом до суду. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до умов укладеного кредитного договору № 001-02006-280812 від 28.08.2012 року банк надав [PERSON] кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 100000 грн. та на день укладення кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 5500 грн., який відповідач порушив і має прострочену заборгованість, яка станом на 17.02.2014 року становить 9279 грн. 92 коп. Просить стягнути з відповідача дану суму заборгованості по кредитному договору та судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. У судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач позов визнала частково та пояснила, що 7000 грн. із суми заборгованості нею уже сплачено, залишилося сплатити 2200 грн. Судом встановлено, що 28 серпня 2012 року між сторонами укладено договір № 001-02006-280812 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки. Відповідно до п.п. 1.3, 2.3 вказаного Договору банк надає клієнту кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії в загальному розмірі 100000 грн. та на день укладення договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 5500 грн.; клієнт сплачує банку проценти за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за ставками, які зазначені в тарифах (а.с. 6-12). Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З розрахунку ціни позову вбачається, що заборгованість за договором станом на 17.02.2014 року становить: тіло кредиту 4144.10 грн., прострочене тіло кредиту 1354.56 грн., заборгованість за відсотками 942.30 грн., заборгованість за комісіями 2838.96 грн., всього 9279.92 грн. (а.с. 5). Що стосується заборгованості за комісіями, то таке стягнення не передбачено ні укладеним між сторонами договором, ні Цивільним кодексом України. Відповідно до абз. 2, 3 ч. 4 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач не зобов'язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки, комісії або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. Кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Тому в частині позову про стягнення заборгованості за комісіями слід відмовити. Враховуючи, що відповідач 06.03.2014 року сплатила 7000 грн. заборгованості, в цю суму входить тіло кредиту, прострочене тіло кредиту та відсотки, суд вважає, що в позові про стягнення заборгованості необхідно відмовити.

Outcome: approved