Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

Представник Приватного акціонерного товариства «ТОДЕФ» - адвокат Климчук А.В. звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, яким просить вирішити питання щодо розподілу судових витрат, а саме стягнути на користь ПрАТ «ТОДЕФ» судові витрати, понесені у процесі розгляду справи у розмірі 110 566 грн., з яких 92 260 грн. - витрати на правничу допомогу, 6 306 грн. - судовий збір, 12 000 грн. - витрати на консультаційні послуги у сфері будівельних експертиз та проведення будівельно - технічної експертизи, частинами з : -відповідача [PERSON] у розмірі 50 % судових витрат, що складає 55 283 грн.; -відповідача [PERSON] - інші 50 % судових витрат, що складає 55 283 грн. В процесі судового розгляду представником позивача була подана заява щодо розподілу судових витрат (до закінчення судових дебатів), однак було зазначено про вирішення питання щодо розподілу судових витрат після оголошення рішення. В судовому засіданні представник заявника ПрАТ «ТОДЕФ» - адвокат Климчук А.В. підтримала вимоги заяви. Представник [PERSON] - адвокат Стукальська І.М. заперечувала щодо задоволення заяви, посилаючись на не співмірність заявлених вимог щодо відшкодування судових витрат. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, його неявка не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення. 11.10.2021 Деснянським районним судом м. Києва ухвалено рішення, яким постановлено визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] номер запису про право власності 31904397 на нерухоме майно, а саме Ѕ частини нежитлової будівлі загальною площею 54,5 кв.м, розташованої за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1847355680000, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 47249969 від 07.06.2019. Визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію права власності: номер запису про право власності 31904518, [PERSON] на нерухоме майно, а саме Ѕ частини нежитлової будівлі загальною площею 54,5 кв.м, розташованої за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1847355680000, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 47249969 від 07.06.2019. Визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію права власності: номер запису про право власності 33312678, [PERSON] на нерухоме майно, а саме Ѕ частини нежитлової будівлі загальною площею 54,5 кв.м, розташованої за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1847355680000, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 48777754 від 20.09.2019. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2019 «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ч.5 ст.270 ЦПК України). Разом з тим, у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила чи має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Отже на підставі ч. 8 ст. 141 ЦПК України позивачем подано докази витрат на правничу допомогу як до закінчення судових дебатів, так і після ухвалення рішення по справі. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. На підтвердження понесених судових витрат надано засвідчені копії договору про надання правничої допомоги від 04.02.2020, укладеного ПрАТ «Тодеф» та АО «Міллер», додаткової угоди № 1 від 06.06.2020, належно засвідчені копії Рахунків №№ 28, 45, 51,109, 177, 340, платіжні доручення № № 49, 110, 1441, 1186, 1291, 1298, 1329, 1332, 1337, 1439, копії Актів надання послуг №№ 46, 104, 121,122, 224, 355, 356, 423, 442, 529, копії рахунку на оплату № № 67, 271, 288, 325, 341, 388, платіжні доручення зі сплати судового збору, копії рахунку-фактури № 11092020/1, 07102020/1. Зокрема, суду надані документи на підтвердження оплати консультаційних послуг у сфері будівельних експертиз та проведення будівельно - технічної експертизи. Всього зазначено понесених витрат у процесі розгляду справи у розмірі 110 566 грн., з яких: - 92 260 грн. - витрати на правничу допомогу; - 6 306 грн. - судовий збір; - 12 000 грн. - витрати на консультаційні послуги у сфері будівельних експертиз та проведення будівельно - технічної експертизи. Верховний Суд в Постанові від 12.06.2018 року по справі №462/9002/14-ц (провадження №61-9880св18), прийшов до наступних висновків: «свобода договору не є абсолютною, вона обмежується законом і суттю договірних правовідносин, якою за договором про надання юридичних послуг у формі представництва у суді є забезпечення балансу приватних і публічних інтересів - права особи на кваліфіковану юридичну допомогу при розгляді її справи у суді (приватний інтерес) і незалежність та безсторонність судової влади при розгляді цивільних справ (публічний інтерес). Судове рішення не належить до об`єктів цивільних прав (ч.1 ст.177 ЦК України), а його ухвалення у конкретній справі не є результатом наданих адвокатами сторін послуг, а тому не може бути предметом договору (ч. 1 ст. 638 цього Кодексу). Зокрема, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Як вбачається з наданих доказів, година вартості наданих послуг визначена у розмірі 3 220 грн., при цьому вартість складання адвокатських запитів та різного роду клопотань позивач оцінює в розмірі від 1550 грн. до 3220 грн., виїзд до Деснянського УП - 3 100 грн., суд зменшує до 500 грн. за кожне клопотання; судові засідання від 3 220 грн. до 4 650 грн. (зменшено судом до 1 000 грн. за кожне засідання); клопотання про долучення доказів до справи - 3 220 грн. (суд зменшує до 1 500 грн.); зустріч з клієнтом позивачем визначена у розмірі 3 000 грн., заява про забезпечення позову - 3 175 грн., клопотання про витребування доказів - 4 000 грн., підготовка та подання клопотання про доручення доказів - 5 525 грн. (суд за дані послуги зменшує до 1 000 грн. за кожну дію); ознайомлення з матеріалами справи, отримання ухвали суду, клопотання про витребування технічної документації позивач оцінює по 1 500 грн. за кожну дію, однак суд зменшує до 500 грн.; пошук експертної установи, організація виїзду експерта - 6 220 грн. (зменшено до 2000 грн.), виїзд експерта - 7 775 грн. (зменшено до 3000 грн.), заява про проведення експертизи - 3 110 грн. (зменшено до 2000 грн.) Вартість за підготовку позовної заяви - 6 700 грн. та вивчення документів - 3 000 грн. суд залишає без змін. При вирішенні питання щодо стягнення понесених судових витрат, суд враховує і той факт, що справа в провадженні суду перебуває з травня 2020 року, при цьому склад учасників справи визначено на момент подачі позову до суду, де відповідачем зазначено лише [PERSON] , а співвідповідачем [PERSON] став з 01.12.2020. Оскільки до вказаного часу [PERSON] ніякого відношення не мав, тому не може нести відповідальність за судові витрати, які позивач поніс до цього часу. Крім того, консультативні послуги у сфері будівельних експертиз та послуги проведення судової будівельно - технічної експертизи на замовлення позивача були виконані та сплачені в жовтні 2020 року у розмірі 12 000 грн., що підлягає стягненню з відповідача [PERSON] . Відповідно і судовий збір підлягає стягнеення у відповідності до ст.141 ЦПК України. Враховуючи складність справи та виконані роботи, беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь ПрАТ «ТОДЕФ» понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 204 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 24 500 грн. та витрати за проведення будівельно - технічної експертизи у розмірі 12 000 грн. та, відповідно, стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «ТОДЕФ» понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 500 грн.

Outcome: partial