Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що рішенням Свалявського районного суду у справі № 2-214/11 від 31.03.2011 ухвалено стягувати з відповідача на її користь, на утримання сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 700 (сімсот) грн. і до досягнення дитиною повноліття. Зазначила, що дитина потребує більших матеріальних затрат, оскільки розмір аліментів які сплачує позивач не вистачає для забезпечення мінімальних потреб дитини, яка перебуває на її повному утриманні. Просить суд визначений раніше розмір аліментів змінити (збільшити) та стягувати з відповідача аліменти на її користь, на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 (три тисячі) грн. щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач просила розглядати справу у її відсутності (а.с. 3). Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій позовні вимоги визнав частково, просив стягувати аліменти на утримання сина в тевердій грошовій сумі у розмірі 1 900 (одна тисяча дев"ятсот) грн. (а.с. 15). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовну заяву належить задовольнити частково, зважаючи на наступне. За ст. 150 СК України - батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За правовим змістом вказаної норми закону, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком є особистим, індивідуальним, а не солідарним. За правилами ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. За ст. 8 ЗУ Про охорону дитинства, батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 3 та ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно виписки із рішення Свалявського районного суду від 15.07.2011 року, прізвище позивачки [PERSON] змінено на " [PERSON] " (а.с. 5). Судом встановлено, що сторони є батьками дитини: сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). З копії виконавчого листа встановлено, що з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 700 (сімсот) гривень щомісячно, починаючи з 26.11.2011 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6). Згідно з нормою ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За правилами ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них ... . У разі задоволення позову аліменти у зміненому розмірі будуть стягуватись від дня набрання чинності рішенням суду, а не від дня предявлення позову. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За встановлених у справі обставин, позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження обгрунтувань заявленого розміру аліментів, та доказів того, що відповідач має змогу такі сплачувати у заявленій сумі, а саме по собі посилання про наявність у останнього достатнього матеріального забезпечення є необгрунтованим та не може слугувати підставою для задоволення даної вимоги. Окрім того, згода відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1 900 грн.,\~також належними та допустимими доказами не підтверджена. А тому, виходячи з принципів розумності та справедливості, аналізуючи зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, позицію відповідача та визнання ним позову частково, суд доходить висновку, що аліменти слід встановити у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття, що буде відповідати загальним засадам сімейних відносин і забезпечить належний рівень життя, необхідний\~для фізичного, розумового, духовного і соціального розвитку дитини сторін. Рішення допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли. У даному випадку, відповідно до згаданої норми закону судовий збір належить стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial