Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 01.11.2016 року позивачку [PERSON] прийнято згідно Наказу підприємства від 01.11.2016 року №26-0000000012 на посаду вчителя української мови, російської мови, зарубіжної літератури в Товариство з обмеженою відповідальністю «Загальноосвітній навчальний заклад І -III ступенів школа «Світограй» код ЄДРПОУ 40477998, що знаходиться за адресою: м. Ірпінь, смт. Ворзель, вулиця Кленова, б. 11 Б, офіс 1. Під час прийняття на роботу між позивачкою та відповідачем було досягнуто усної домовленості щодо оплати праці в розмірі 66,00 грн. за кожну академічну годину праці, тобто за кожні 45 хвилин. З 01.04.2017 розмір оплати праці збільшився до 70,00 грн. за кожну академічну годину. Письмового підтвердження умов оплати праці, згідно зі ст. 29 Закону України "Про оплату праці" «при укладанні працівником трудового договору (контракту) роботодавець доводить до його відома умови оплати праці, розміри, порядок і строки виплати заробітної плати, підстави, згідно з якими можуть провадитися відрахування у випадках, передбачених законодавством», позивачкою отримано не було. Позивачка вказує, що 30.04.2017 року вона звільнилась з роботи за згодою сторін відповідно до п.1 ст.36 КЗпП України (наказ від 28.04.2017 року № 15К), про що зроблена відмітка у трудовій книжці. Під час звільнення відповідач не повідомив письмово позивачку про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, тим самим порушив п ч. 1 ст. 116 КЗпП України, за якою виплата всіх сум, що належить працівнику від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. На день звільнення з роботи 30.04.2017 року відповідач нарахував позивачці заробітну плату за період з 01.11.2016 року по 30.04.2017 року в сумі 9 615 грн. 29 коп., яка склалася з наступних нарахувань: за листопад 2016 року-1000 грн.00 коп., за грудень 2016 року -1700 грн.00 коп., за січень 2017 року - 1232 грн.44 коп., за лютий 2017 року-1700 грн.00 коп., за березень 2017 року-1700 грн.00 коп., за квітень 2017 року -2282 грн.85 коп., всього: 9 615 грн.29 коп. Згідно з ст. 74 КЗпП України, громадянам, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності надаються щорічні (основна та додаткові) відпустки із збереженням на їх період місця роботи (посади) і заробітної плати тривалістю не менш як 24 календарних дні за відпрацьований робочий рік, який відлічується з дня укладення трудового договору. Відповідно до ст. 6 Закону України про відпустки «Керівним працівникам навчальних закладів та установ освіти, навчальних (педагогічних) частин (підрозділів) інших установ і закладів, педагогічним, науково-педагогічним працівникам та науковим працівникам надається щорічна основна відпустка тривалістю до 56 календарних днів у порядку, затверджуваному Кабінетом Міністрів України". Крім того, позивачка має право на додаткову відпустку, відповідно до ст.19 Закону України про відпустки «Жінці, яка працює і має двох або більше дітей віком до 15 років, або дитину-інваліда, або яка усиновила дитину, матері інваліда з дитинства підгрупи А І групи, одинокій матері, батьку дитини або інваліда з дитинства підгрупи А І групи, який виховує їх без матері (у тому числі у разі тривалого перебування матері в лікувальному закладі), а також особі, яка взяла під опіку дитину або інваліда з дитинства підгрупи А І групи, чи одному із прийомних батьків надається щорічно додаткова оплачувана відпустка тривалістю 10 календарних днів без урахування святкових і неробочих днів (стаття 73 Кодексу законів про працю України). Згідно зі ст. 10 Закону України про відпустки «Загальна тривалість щорічних основної та додаткових відпусток не може перевищувати 59 календарних днів, а для працівників, зайнятих на підземних гірничих роботах, - 69 календарних днів.», тому позивачка має право на відпустку загальною кількістю 59 календарних днів. Відповідно до ст. 83 КЗпП України, у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей. Згідно з п. 2 Порядку обчислювання середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 08.02.1995 №100 Обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у звязку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. (Абзац перший пункту 2 в редакції Постанови КМ №185 від 24.02.1997). Працівникові, який пропрацював на підприємстві, в установі, організації менше року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактичний час роботи, тобто з першого числа місяця після оформлення на роботу до першого числа місяця, в якому надається відпустка або виплачується компенсація за невикористану відпустку. Не виплативши позивачці при звільненні грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки або виплативши компенсацію не в повному обсязі, відповідач порушив права позивачки, передбачені ч. 1 ст. 116 КЗпП України, за якою виплата всіх сум, що належить працівнику від підприємства, установи, організації, провадиться вдень звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В порушення вищезазначеної норми керівник підприємства не повідомив позивачку письмово про належні до виплати суми при звільненні. Згідно з ч. 1 ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені строки, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Свої позовні вимоги у зазначеній частині вона збільшить на день розгляду справи у суді. Позивачка просила стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів школа «Світограй» , код ЄДРПОУ 40477998, адреса м. Ірпінь, смт. Ворзель, вулиця Кленова, 11-Б, офіс 1 на користь [PERSON] грошову компенсацію за невикористану щорічну відпустку за період з 01.11.2016 по 30.04.2017 роки в розмірі 1\~012,96 гривень;середній заробіток за весь час затримки, починаючи з 01.05.2017 року до дня фактичного розрахунку. В подальшому позивачка під час розгляду справи збільшила свої позовні вимоги та просила стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів школа «Світограй» , код ЄДРПОУ 40477998, адреса м. Ірпінь, смт. Ворзель, вулиця Кленова, 11-Б, офіс 1 на користь [PERSON] грошову компенсацію за невикористану щорічну відпустку за період з 01.11.2016 по 30.04.2017 роки в розмірі 1\~012,96 гривень;середній заробіток за весь час затримки, починаючи з 01.05.2017 року в сумі 10\~018,35 гривень. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали, підтвердили обставини, викладені у позовній заяві, просили позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, надала суду письмові заперечення та просила відмовити у позові у повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] з 01.11.2016 року прийнята згідно наказу (розпорядження) від 01.11.2016 року № 26-0000000012 на посаду вчителя української мови, російської мови, зарубіжної літератури в Товариство з обмеженою відповідальністю «Загальноосвітній навчальний заклад І -III ступенів школа «Світограй» код ЄДРПОУ 40477998, що знаходиться за адресою: м. Ірпінь, смт. Ворзель, вулиця Кленова, б. 11 Б, офіс 1 з окладом (тарифна ставка) 2\~000,0 гривень. Згідно наказу № 15-к від 28 квітня 2017 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Загальноосвітній навчальний заклад І -III ступенів школа «Світограй» [PERSON] звільнено 30 квітня 2017 року з посади вчителя української мови, російської мови, зарубіжної мови за угодою сторін відповідно до п.1 ст. 36 КЗпП України; нараховано компенсацію за невикористану відпустку за період роботи з 03 листопада 2016 року; з даним наказом [PERSON] ознайомлена 30.04.2017 року. Встановлено, що відповідачем було проведено розрахунок і 28 квітня 2017 року на банківську картку позивачці було перераховано як заробітна плата за фактично відпрацьований у квітні 2017 року час та компенсація за невикористану відпустку у сумі 1\~837,70 гривень . Згідно розрахунку компенсації невикористаної відпустки від 28.04.2017 року та доданої до нього таблиці № 1, який згідно наказу від 28.04.2017 року за номером 15-к зроблено розрахунок компенсації невикористаної відпустки для працівника [PERSON] у звязку із звільненням з посади вчителя української мови, російської мови, зарубіжної мови за угодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України розраховано кількість днів відпустки, за які належить виплатити компенсацію (56 к.дн.:355 к.дн)х177 к.дн.=27,92 к.дн. Грошова компенсація виплачується за невикористані нею дні щорічної основної відпустки з розрахунку пропорційно до відпрацьованих нею календарних днів, а саме 28 календарних днів, середній заробіток за період з 01.11.16 по 31.03.17 становить 49,54 , сума відпускних складає 1\~387,12 гривень. Наведені обставини підтверджуються поясненнями сторін, матеріалами справи. У відповідності до ст. 74 КЗпП України громадянам, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи, надаються щорічні (основна та додаткові) відпустки із збереженням на їх період місця роботи (посади) і заробітної плати. У відповідності до ст. 6 Закону України «Про відпустки» щорічна основна відпустка надається працівникам тривалістю не менш як 24 календарних дні за відпрацьований робочий рік, який відлічується з дня укладення трудового договору. Керівним працівникам навчальних закладів та установ освіти, навчальних (педагогічних) частин (підрозділів) інших установ і закладів, педагогічним, науково-педагогічним працівникам та науковим працівникам надається щорічна основна відпустка тривалістю до 56 календарних днів у порядку, затверджуваному Кабінетом Міністрів України. У відповідності до ст. 19 Закону України «Про відпустки» жінці, яка працює і має двох або більше дітей віком до 15 років, або дитину-інваліда, або яка усиновила дитину, матері інваліда з дитинства підгрупи А I групи, одинокій матері, батьку дитини або інваліда з дитинства підгрупи А I групи, який виховує їх без матері (у тому числі у разі тривалого перебування матері в лікувальному закладі), а також особі, яка взяла під опіку дитину або інваліда з дитинства підгрупи А I групи, чи одному із прийомних батьків надається щорічно додаткова оплачувана відпустка тривалістю 10 календарних днів без урахування святкових і неробочих днів (стаття 73 Кодексу законів про працю України). У відповідності до ст. 10 Закону України «Про відпустки» загальна тривалість щорічних основної та додаткових відпусток не може перевищувати 59 календарних днів, а для працівників, зайнятих на підземних гірничих роботах, - 69 календарних днів. У відповідності до ст. 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - інваліда з дитинства підгрупи А I групи. У відповідності до п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 Обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. Працівникові, який пропрацював на підприємстві, в установі, організації менше року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактичний час роботи, тобто з першого числа місяця після оформлення на роботу до першого числа місяця, в якому надається відпустка або виплачується компенсація за невикористану відпустку. У відповідності до ч.1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Як встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] з 01.11.2016 року прийнята згідно наказу (розпорядження) від 01.11.2016 року № 26-0000000012 на посаду вчителя української мови, російської мови, зарубіжної літератури в Товариство з обмеженою відповідальністю «Загальноосвітній навчальний заклад І -III ступенів школа «Світограй», згідно наказу № 15-к від 28 квітня 2017 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Загальноосвітній навчальний заклад І -III ступенів школа «Світограй» [PERSON] звільнено з роботи 30 квітня 2017 року. Відповідачем було проведено розрахунок і 28 квітня 2017 року на банківську картку позивачці було перераховано як заробітна плата за фактично відпрацьований у квітні 2017 року час та компенсація за невикористану відпустку у сумі 1\~837,70 гривень. Згідно розрахунку компенсації невикористаної відпустки від 28.04.2017 року та доданої до нього таблиці № 1, який згідно наказу від 28.04.2017 року за номером 15-к зроблено розрахунок компенсації невикористаної відпустки для працівника [PERSON] у звязку із звільненням з посади вчителя української мови, російської мови, зарубіжної мови за угодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України розраховано кількість днів відпустки, за які належить виплатити компенсацію (56 к.дн.:355 к.дн)х177 к.дн.=27,92 к.дн. Грошова компенсація виплачується за невикористані нею дні щорічної основної відпустки з розрахунку пропорційно до відпрацьованих нею календарних днів, а саме 28 календарних днів, середній заробіток за період з 01.11.16 по 31.03.17 становить 49,54 , сума відпускних складає 1\~387,12 гривень. Під час звільнення відповідач не повідомив письмово позивачку про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, тим самим порушив п ч. 1 ст. 116 КЗпП України, за якою виплата всіх сум, що належить працівнику від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно ст. 10 Закону України «Про відпустки» загальна тривалість щорічних основної та додаткових відпусток не може перевищувати 59 календарних днів, а для працівників, зайнятих на підземних гірничих роботах, - 69 календарних днів, а також відповідно до ст. 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, у звязку із чим позивачка має право на відпустку загальною кількістю 59 календарних днів. Оскільки відповідно до розрахунку компенсації невикористаної відпустки від 28.04.2017 року та доданої до нього таблиці № 1 відповідачем розраховано кількість днів відпустки, за які належить виплатити компенсацію (56 к.дн.:355 к.дн)х177 к.дн.=27,92 к.дн., тобто, 56 календарних днів, суд вважає, що враховуючи вищевикладене, позивачці при звільненні грошова компенсація за невикористані дні щорічної відпустки нарахована та виплачена не у повному обсязі, чим порушені права позивача, передбачені ч.1 ст. 116 КЗпП України. У звязку із цим, слід стягнути з відповідача на користь [PERSON] грошову компенсацію за невикористану щорічну відпустку за період з 01.11.2016 по 30.04.2017 роки в розмірі 1\~012,96 гривень При цьому, виходячи із положень ст. 117 КЗпП України слід стягнути з відповідача на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 01.05.2017 року у сумі 10\~018,35 гривень. Також, слід стягнути з відповідача на користь держави судові витрати у розмірі 1\~600,0 гривень. На підставі ст. ст. 115 -117, 221, 232, 233, 237-1, 238 КЗпП України,

Outcome: approved