Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

05.12.2013 року до суду звернулася [PERSON] з вищеозначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що житло за адресою [ADDRESS] належить їй на праві власності на підставі ордеру на вселення за №1190 від 05.03.1981 року. 28.11.2009 року її донька [PERSON] уклала шлюб з [PERSON],у них народився син [PERSON] Колишній чоловік доньки [PERSON] був зареєстрований в липні 2012 року в якості члена сім'ї за даною адресою, хоча ніколи там не мешкав, його речей там ніколи не було, за комунальні послуги ніколи не сплачував, не пред`являв прав на житло. Оскільки [PERSON] не проживає у спірній квартирі більше шести місяців, просив суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS] в м. Суми. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом В судове засідання [PERSON] не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, а тому є підстави для розгляду справи в його відсутність. Представник 3-ої особи Управління Державної міграційної служби України в Сумській області не з'явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі, у вирішенні питання покладалися на розсуду суду Представник 3-ої особи КП "Сумижитло" Сумської міської ради у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Вислухавши пояснення позички, дослідивши матеріали справи, врахувавши доводи і заперечення осіб, що беруть участь у розгляді справи, надані ними докази, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов наступного висновку. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. За приписами ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до приписів ст. 61 ч. 1 ЦПК України судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та по теперішній час зареєстрована за вказаною адресою. (а.с.5) 28.11.2009 року її донька [PERSON] уклала шлюб з [PERSON],у них народився син [PERSON] (а.с.6,7). З Довідки КП «Сумижитло» СМР від 08.10.2013р. вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] - основний квартиронаймач, [PERSON] - дружина, [PERSON] - донька, [PERSON]- син, [PERSON]- онук, [PERSON] (а.с. 9,10). Відповідно до ч.1 ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. За змістом статей 71, 72 ЖК України наймач або члени його сім'ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, якщо вони не проживають у ньому без поважних причин понад шість місяців. У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 р. № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням на підставі ст. 71 ЖК України, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Таким чином, член сім'ї наймача може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням, з підстав відсутності понад шість місяців у цьому жилому приміщенні, якщо він був відсутній протягом цього строку підряд без поважних причин, і саме ці факти повинні бути встановлені судом при вирішенні спору. Допитана в якості свідка [PERSON], суду пояснила, що в [ADDRESS] проживає позивачка разом з чоловіком та сином. Відповідача ніколи не бачила, ніколи в квартирі не з'являвся, речей не залишав. Таким чином судом достовірно встановлено факт не проживання понад шість місяців без поважних причин відповідача [PERSON] у квартирі [ADDRESS]. З огляду на викладене позовні вимоги про визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] є обґрунтованими і підлягають задоволенню

Outcome: approved