overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. Свої вимоги мотивувала тим, що з 22.11.2003 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від спільного життя мають двох синів: [PERSON] [INFO], та [PERSON] [INFO], які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги не надає, працює в ТОВ «ГРАНД-ПЕТРОВ» м. Київ, тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання синів в розмірі 1/3 частки від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше розміру передбаченого чинним законодавством. Сторони в судове засідання не з'явилися. В заяві поданій до суду позивач просить справу розглянути за її відсутності, позов задовольнити, згодна на заочний розгляд. Відповідач в судове засідання не з"явився, в своїй заяві до суду просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Розгляд справи проводився відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено на підставі даних свідоцтв про народження, що сторони мають синів: [PERSON],[INFO], та [PERSON] [INFO] (а.с.3,4). Відповідно до вимог\~ст. 180 СК України\~батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, у відповідності до\~ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан того з батьків, з якого вони будуть стягуватися, а також враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім"ї, яких він зобовязаний утримувати відповідно до\~Сімейного Кодексу України, та інші обставин, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сини знаходяться на утриманні позивачки, відповідач належної матеріальної допомоги не надає, працює та має можливістьутримувати дітей , вимоги визнає , суд приходить до висновку, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дитини, обовязок по утриманню дітей покладений на нього законом. Дані щодо утримування інших осіб, про стан здоров"я відповідача відсутні. Щодо розміру аліментів, вказаного позивачкою, суд вважає, що вказаний позивачкою розмір аліментів є достатнім для утримання дітей, відповідач визнає визначений позивачкою розмір, отже аліменти підлягають стягненню в розмірі 1/3 частини заробітку ( доходу) відповідача. Згідно ч.1\~ст.79 СК України\~передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому стягнення аліментів слід рахувати з 04.03.2019 року. У відповідності до положень ч.6\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати. Суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. Свої вимоги мотивувала тим, що з 29.05.2004 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Від спільного життя мають сина [PERSON] [INFO] , який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги не надає, не працює , тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сторони в судове засідання не з`явилися. В заяві поданій до суду позивач просить справу розглянути за її відсутності, позов задовольнити, згодна на заочний розгляд. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином , тому за згоди позивачки викладеній в письмовій заяві , суд ухвалив провести розгляд в порядку заочного провадження. Розгляд справи проводився відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено на підставі даних свідоцтва про народження, що сторони мають сина [PERSON] [INFO] (а.с.8). Відповідно до довідки Бобровицької міської ради від 26.02.2020 року з [PERSON] за адресою [ADDRESS] проживають чоловік [PERSON] та син [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, у відповідності до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальний стан того з батьків, з якого вони будуть стягуватися, а також враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім"ї, яких він зобов`язаний утримувати відповідно до Сімейного Кодексу України, та інші обставин, що мають істотне значення. Враховуючи те, що син знаходиться на утриманні позивачки, відповідач належної матеріальної допомоги не надає, щодо заявлених вимог заперечень не надав , суд приходить до висновку, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання сина, обов`язок по утриманню дитини покладений на нього законом. Дані щодо утримання інших осіб, про стан здоров"я відповідача та інші дані щодо особи відповідача відсутні. Щодо розміру аліментів, вказаного позивачкою, суд вважає, що вказаний позивачкою розмір аліментів є достатнім для утримання дітей, отже аліменти підлягають стягненню в розмірі 1/4 частини заробітку ( доходу) відповідача. Згідно ч.1 ст.79 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід рахувати з 05.03.2020 року. У відповідності до положень ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати. Суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 31.08.2017 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем, що зареєстрований Бобровицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Чернігівської області. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON] [INFO] та дочку [PERSON] [INFO] . Подружжя проживають окремо , відповідач надає матеріальну допомогу дітям, про те періодичність та суму визначає на власний розсуд , тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше розміру передбаченого чинним законодавством. Сторони в судове засідання не з`явилися. В заяві поданій до суду позивач просить справу розглянути за її відсутності, позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився, в своїй заяві до суду просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Розгляд справи проводився відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено на підставі даних свідоцтв про народження , що сторони мають дітей: [PERSON] [INFO] та дочку [PERSON] [INFO] (а.с. 5,6). Відповідно до наданих документів діти проживають з позивачкою (а.с.10,11). Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, у відповідності до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальний стан того з батьків, з якого вони будуть стягуватися, а також враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім"ї, яких він зобов`язаний утримувати відповідно до Сімейного Кодексу України, та інші обставин, що мають істотне значення. Враховуючи те, що діти знаходяться на утриманні позивачки, відповідач належної матеріальної допомоги не надає, є особою працездатною , отже може утримувати дітей , вимоги визнає , суд приходить до висновку, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дітей, обов`язок по утриманню дітей покладений на нього законом. Дані щодо утримання інших осіб, про стан здоров"я відповідача відсутні. Щодо розміру аліментів, вказаного позивачкою, суд вважає, що вказаний позивачкою розмір аліментів є достатнім для утримання дітей, відповідач визнає визначений позивачкою розмір, отже аліменти підлягають стягненню в розмірі 1/3 частини заробітку ( доходу) відповідача. Згідно ч.1 ст.79 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід рахувати з 01.12.2020 року. У відповідності до положень ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати. Суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки Свої вимоги мотивувала тим, що з 15.01.2015 року по 18.04.2017 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Від спільного життя мають доньку [PERSON] [INFO] , яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги не надає, тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше розміру передбаченого чинним законодавством. Сторони в судове засідання не з`явилися. В заяві поданій до суду позивач просить справу розглянути за її відсутності, позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином , заяв про відкладення , розгляд в його відсутність не подавав, а тому суд ухвалив проводити розгляд в його відсутність , на підставі наявних в справі доказів. Розгляд справи проводився відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено на підставі даних свідоцтва про народження дитини , що сторони мають доньку [PERSON] [INFO] (а.с.3). Відповідно до довідки , виданої Браницьким старостинським округом дитина проживає з позивачкою (а.с.5). Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, у відповідності до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальний стан того з батьків, з якого вони будуть стягуватися, а також враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім"ї, яких він зобов`язаний утримувати відповідно до Сімейного Кодексу України, та інші обставин, що мають істотне значення. Враховуючи те, що дочка знаходиться на утриманні позивачки, відповідач належної матеріальної допомоги не надає, суд приходить до висновку, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дитини, обов`язок по утриманню дітей покладений на нього законом. Дані щодо утримання інших осіб, про стан здоров"я відповідача та інші дані щодо нього відсутні . Щодо розміру аліментів, вказаного позивачкою, суд вважає, що вказаний позивачкою розмір аліментів є достатнім для утримання дитини, отже аліменти підлягають стягненню в розмірі 1/4 частини заробітку ( доходу) відповідача. Згідно ч.1 ст.79 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід рахувати з 27.05.2019 року. У відповідності до положень ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати. Суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, яким просить розірвати шлюб, укладений із відповідачем та зареєстрований 18.08.2012 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №275; після розірвання шлюбу просить відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]» та стягнути із відповідача понесені нею судові витрати. Зазначає, що шлюбні стосунки припинені із-за несумісності характерів та різних поглядів на життя, через що виникали часті сварки, спільне господарство не ведеться, примирятись не бажає. Спір про місце проживання дитини відсутній. В судове засідання позивач надала, через канцелярію суду, заяву про розгляд справи у її відсутності, погодження на ухвалення заочного рішення, позовні вимоги підтримала, примирятись не бажає. Відповідач до суду не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлявся, заперечень на позов чи заяв на відкладення з поважних причин не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 Сімейного кодексу України конкретизована Конституційна гарантія свободи шлюбу, в наступному: примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Встановлено, що сторонами 18 серпня 2012 року було укладено шлюб, який зареєстровано Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №275 (а.с.6). Шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведуть, примирятись не бажають. Від шлюбу народився син: [PERSON], [INFO], який після припинення шлюбних стосунків проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. Спір про його місце проживання між сторонами відсутній. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим, а тому шлюб необхідно розірвати. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, суд також вважає за необхідне позивачці, за її заявою, відновити дошлюбне прізвище "[PERSON]" Крім цього, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст.79 ЦПК України до судових витрат належать судовий збір, витрати на правову допомогу та інші витрати, передбачені ч.3 даної статті. Тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений нею в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 гривень та витрати на правову допомогу в розмірі 200 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з цим позовом і просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, посилаючись на те, що вони мають різні погляди на сімейне життя, в звязку з чим з 15 лютого 2016 року не підтримують подружніх стосунків, примирення та подальше проживання з відповідачем однією сімєю неможливе. Вона наполягає на розірванні шлюбу. Після розірвання шлюбу просить залишить їй прізвище «Гулей». Позивачка в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі в судовому засіданні, наполягає на задоволенні свого позову. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі в судовому засіданні, на розірвання шлюбу з позивачкою згоден, миритися не бажає. Позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між сторонами було зареєстровано 24 вересня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області, про що було зроблено актовий запис за № 153. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] [INFO] і [PERSON] [INFO]. Між сторонами склалися неприязні стосунки, в звязку з чим вони у лютому 2016 року припинили спільне проживання , проживають окремо. Будь-яких заходів для примирення та збереження сімї сторони не здійснили, миритися вони не бажають та обидва наполягають на розірванні шлюбу. Неповнолітні діти сторін проживають з позивачем , спора щодо місця їх проживання між сторонами не має. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд доходить висновку, що примирення між сторонами, збереження шлюбу та їх подальше спільне життя неможливе, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За заявою позивачки суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити її прізвище "Гулей"

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з цим позовом і просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, посилаючись на те, що між ними склалися неприязні стосунки , в зв"язку з чим вони припинили спільне проживання , проживають окремо, примирення та подальше проживання з відповідачем однією сімєю неможливе. Від розірвання шлюбу в органах РАЦС відповідач ухиляється. Вона наполягає на розірванні шлюбу. Після розірвання шлюбу просить залишить її прізвище «Кулінська». Позивач в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином , направила до суду заяву про розгляд справи без її участі в судовому засіданні, наполягає на задоволенні свого позову. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі в судовому засіданні, на розірвання шлюбу з позивачем він згоден, оскільки вони спільно не проживають більш двох років, миритися він не бажає. Позов підлягає задоволенню Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між сторонами було зареєстровано 19 серпня 2006 Відділом реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області, про що було зроблено актовий запис за № 96. Дітей від шлюбу сторони не мають. Між сторонами склалися неприязні стосунки, в звязку з чим вони більш двох років потому припинили спільне проживання, проживають окремо. Миритися сторони не бажають , обидва наполягають на розірванні шлюбу. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки взаємовідносини подружжя свідчать про те, що збереження шлюбу неможливо, суд доходить висновку, що примирення між сторонами та їх подальше спільне життя неможливе, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За заявою позивача суд вважає за необхідне залишити її прізвище "Кулінська"

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Позивач\~ звернулась до суду з цим позовом та уточнивши позовні вимоги просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 16 листопада 2002 року, від якого мають двох неповнолітніх дітей, сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначає, що їх шлюб виявився невдалим, в сім»ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та втрати один до одного почуття любові та поваги. Вважає, що їх шлюб остаточно припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе. Сторони в судове засідання не з"явилися. Позивач в письмовій заяві позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підтримав повністю, які просив задовольнити, не заперечив проти залишення неповнолітніх дітей проживати з їх матір"ю, просив розглянути справу у його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з"явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, в минулому судовому засіданні не заперечувала проти розірвання шлюбу, однак заперечувала проти залишення дітей проживати з їх батьком, а тому суд визнає за можливе розглянути справу у її відсутності за наявними у справі доказами. Дослідивши наявні докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 листопада 2002 року (а.с.4). Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO] (а.с.5,6). Різниця в поглядах на права та обовязки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між позивачем та відповідачкою. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї,\~ наміру поновлювати шлюбні відносини не мають. За таких обставин суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін та їх дітей, що має суттєве значення для них, тому є підстави для розірвання шлюбу. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Місце проживання неповнолітніх дітей визначити за місцем проживання їх матері, про що сторони дійшли згоди. Прізвище відповідачці після розірвання шлюбу суд залишає «Дахіна»

Outcome: approved