Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

Заявник звернувся до суду із клопотанням ( заявою) про продовження строку дії рішення суду про визнання [PERSON] , [INFO] недієздатною, посилаючись на те, що остання рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 17.04.2019 року визнана недієздатною. Стан здоров`я [PERSON] не змінився, вона за станом здоров`я не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Враховуючи, що строк дії судового рішення у 2 роки сплив, з метою захисту прав недієздатної особи просив продовжити строк дії вказаного судового рішення. Сторони до суду не з`явились, в заявах до суду клопотали про розгляд справи за їх відсутності, заявник та представник заінтересованої особи клопотання підтримали. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 17.04.2019 року [PERSON] , [INFO] визнано недієздатною та встановлено над нею опіку. Строк дії рішення визначено два роки з дня набрання судовим рішенням законної сили. Згідно ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За змістом ст. 300 ЦПК України у рішенні суду про визнання особи недієздатною слід визначити строк його дії, який не може перевищити двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку який не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Рішенням Європейського суду з прав людини від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України", яке 30 серпня 2013 року набуло статусу остаточного, Європейським судом з прав людини констатовано, що у цій справі відсутність у заявниці можливості безпосередньо вимагати поновлення своєї цивільної дієздатності призвела до того, що це питання не розглядалося судами взагалі. Європейський суд з прав людини в своєму рішенні зазначив, що "відсутність судового розгляду цього питання, яке серйозно вплинуло на численні аспекти життя заявниці, не можна виправдати легітимними цілями, що лежать в основі обмеження доступу до суду осіб, визнаних недієздатними" (п. 40). За таких обставин Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що ситуація, в якій опинилася заявниця, призвела до відмови у правосудді щодо можливості забезпечення перегляду її цивільної дієздатності, тобто було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до приписів законодавства у справах про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності ЦПК передбачається періодичний судовий контроль за наявністю/продовженням існування підстав для обмеження чи позбавлення особи дієздатності (принцип, визначений у рішеннях ЄСПЛ "Наталія Михайленко проти України" (2013), "Станєв проти Болгарії" (2012), "Штукатуров проти Росії" (2008), адже ч. 6 ст. 300 ЦПК України встановлюється максимальний строк дії судового рішення про визнання фізичної особи недієздатною у 2 роки). Оскільки діагноз [PERSON] не змінився, через свою хворобу остання не може розуміти своїх дій та керувати ними, що підтверджується висновком судово-психіатричної експертизи N 118 від 20.05.2021 року, присутність її в судовому засіданні недоцільна, суд приходить до переконання про необхідність продовження строку дії рішення про визнання її недієздатною строком на два роки.

Outcome: approved