Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

13.10.2020 року [PERSON] , в інтересах якого діяв адвокат Тарчанин Роман Семенович звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до Ужгородської міської ради, про встановлення факту проживання однією сім`єю, за яким просить суд: встановити факт того, що [PERSON] , [INFO] , постійно проживав з [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , однією сім`єю не менше п`яти років, а саме: з 05 жовтня 2004 року по [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 0,0634 га, яка знаходиться [ADDRESS] , та транспортного засобу марки DAIMLER-BENZ, модель 200D, 1983 року випуску, д.н.з. [NUMBER] . Вказав, що з 05.10.2004 року, він, [PERSON] , проживав разом з померлим [PERSON] у квартирі, яка належить позивачу на праві приватної власності на підставі договору дарування від 06.11.2001 року та знаходиться за адресою [ADDRESS] . У померлого жодних родичів не було, відтак, інші спадкоємці відсутні. Окрім того, із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса ніхто не звертався. Як зазначає позивач, проживаючи на час смерті з [PERSON] , він є таким, що прийняв спадщину фактично, померлий заповіту не залишав, тому він звернувся до нотаріуса щодо прийняття спадщини за померлим, як спадкоємець четвертої черги. У оформленні свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено, що підтверджується листом Приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу №42/01-16 від 15.04.2020 року. Зазначені причини і змусили звернутися за захистом своїх прав [PERSON] до суду, оскільки при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, з`ясувалося, що необхідне рішення суду про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю. Метою встановлення факту проживання заявника із спадкодавцем [PERSON] , зазначає необхідність оформлення права на спадкове майно. Вказує, що доказами, які підтверджують факт проживання заявника із спадкодавцем є: копія поквартирної картки форми А, копія поквартирної картки форми Б, копія довідки Ужгородської міської ради від 11.03.2020 року № 1537/18-21, свідчення свідків. З посиланням на положення статей 315, 1264 Цивільного кодексу України та роз`яснень, даних у п. 21 постанови №7 від 30.05.2008 року Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про спадкування", позивач просить встановити факт проживання його із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] однією сім`єю не менше п`яти років, а саме з 05 жовтня 2004 року по [ADDRESS] . За ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.10.2020 року було прийнято подану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у загальному позовному провадженні та призначено підготовче судове засідання. За ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.11.2020 року було проведено підготовче судове засідання у справі, за результатами якого призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила суд такі задовільнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи. Відзиву на позовну заяву не надав. Разом з тим, від представника відповідача [PERSON] до суду було подано клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача на підставі наявних матеріалів у справі. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши позицію представника позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено судом з матеріалів справи, у відповідності до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, [INFO] помер [PERSON] . Згідно поквартирної картки Форма А та [PERSON] , [PERSON] - [PERSON] ( [INFO] ), з 05.10.2004 року проживав та був зареєстрований, як родич, разом з [PERSON] , за адресою [ADDRESS] . Також, зі змісту довідки №1537/18-21 від 11.03.2020 року, виданої виконавчим комітетом Ужгородської міської ради вбачається, що на момент смерті [PERSON] за адресою [ADDRESS] проживали [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до Договору дарування квартири від 06.11.2001 року, що зареєстрований в реєстрі за № 4819 приватним нотаріусом Гудкова Н.В., [PERSON] , є власником квартири за адресою [ADDRESS] . Наведене також підтверджується технічним паспортом на квартиру, що знаходиться у власності громадянина [PERSON] , за адресою [ADDRESS] . Таким чином, суд констатує, що згідно досліджених документів, [PERSON] ( [INFO] ), на момент смерті - [INFO] проживав та був зареєстрований з 05.10.2004 року разом з [PERSON] , за адресою [ADDRESS] . У відповідності до положень ст. 1220 ЦК України внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із належної йому на праві приватної власності земельної ділянки площею 0,0634 га, яка знаходиться [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки:207182717 від 21.04.2020, а також транспортного засобу марки DAIMLER-BENZ, модель 200D, 1983 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , власником якого є померлий згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] . З метою оформлення спадщини [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального кругу Єгер Н.Д. За результатами розгляду звернення позивачу було повідомлено про те, що для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого [INFO] [PERSON] як спадкоємцем четвертої черги-особою, яка проживала із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, окрім поданих документів потрібно надати копію рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Наведене підтверджується листом Приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу №42/01-16 від 15.04.2020 року. Позивач у даній справі у розумінні положень ст. 1264 ЦК України є спадкоємцем четвертої черги та має право на спадкування майна померлого [PERSON] . Доказів наявності родичів у померлого та прийняття спадщини будь-яким спадкоємцем на час звернення з даним позовом немає. На підтвердження викладеного у матеріалах справи міститься надані приватним нотаріусом Ференц В.К. витяги, зокрема: Витяг із спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № витягу: 60569762 від 16.06.2020 року та Витяг із спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № витягу: 60569827 від 16.06.2020. Дані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України. Факти, які можуть бути встановлені у судовому порядку визначені ч.1 ст.315 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно роз`яснень, викладених в п.п. 1, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», наведений в ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п.21 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`ю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, судом необхідно враховувати правила частини 2 ст.3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім'єю є особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Для визнання осіб сім`єю необхідна одночасна наявність всіх цих ознак. Відповідно до частин першої, четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Членів сім`ї пов`язують взаємні права та обов`язки. Ця ознака є найбільш вагомою для юридичного визначення поняття сім`ї. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03.06.99 №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За положеннями ст. 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Як вбачається з роз`яснень даних в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. За нормою ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Ч. 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Звернення із заявою про видачу свідоцтва про прийняття спадщини позивачем у даній справі до нотаріуса з огляду на наявність у складі спадщини нерухомого майна підтверджується відповіддю нотаріуса на звернення позивача від 15.04.2020 року №42/01-16. Отже, метою встановлення факту проживання заявника із спадкодавцем на час смерті є: необхідність оформлення права на спадкове майно. З досліджених у судовому засіданні доказів суд прийшов до переконання про підставність вимог поданої заяви. Так, факт проживання заявника [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] , однією сім`єю не менше 5 років, а саме з 05.10.2004 року та на момент смерті [PERSON] за адресою - [ADDRESS] , підтверджують: - поквартирна картка Форма А та [PERSON] , згідно яких [PERSON] ( [INFO] ), з 05.10.2004 року проживав та був зареєстрований, як родич, разом з [PERSON] , за адресою [ADDRESS] . - довідка №1537/18-21 від 11.03.2020 року, видана виконавчим комітетом Ужгородської міської ради, зі змісту якої вбачається, що на момент смерті [PERSON] за адресою [ADDRESS] проживали [PERSON] та [PERSON] . - показання свідка [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , працює у Ужгородському МРЕВ інспектором, який пояснив суду, що коли помер [PERSON] , він допомагав у похованні. Він був членом організації афганців м. Ужгорода де вони спілкувалися, хворів на цукровий діабет, очі, ноги були хворі у нього. Проживав у районі П`яного базару із чоловіком, якого він не знає, вони не були родичами, він не був одружений, скільки він проживав із цим чоловіком він не знає. - показання свідка [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , є торговим агентом Фірми «Світ води», перебувала у дружніх стосунках із померлим та [PERSON] , яка вказала, що вона добре знає обох, [PERSON] та [PERSON] , якого звали всі [PERSON] , вони є її сусідами та проживали разом за адресою: [ADDRESS] , протягом 10 - 12 років. Вона постійно їх бачила, як вони ходили в магазин, потім поверталися із сумками. Це однокімнатна квартира, у якій стояли два дивани, на яких спали ці чоловіки, вона це бачила, коли ходила колоти уколи [PERSON] , який хворів. - показання свідка [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , домогосподарка, вказала, що: вона є сусідкою [PERSON] , який разом із [PERSON] - [PERSON] , якого всі звали [PERSON] , проживали на 4 поверсі, а вона живе на 5 поверсі. Вона постійно бачила їх разом на базарі, у аптеці, вони разом скуплялися. Вдома вона у них не була, проте знає що вони жили разом з 2004 року. Не може точно сказати, чи вони весь цей час постійно проживали разом, проте періодично бачила як вони виходили з квартири разом і поверталися разом. Надані заявником докази, суд, визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт спільного проживання більше п`яти років позивача із спадкодавцем [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Провівши аналіз вищевказаних документів та показань свідків у їх сукупності, зіставивши їх дані, суд прийшов до висновку, що позовна заява про встановлення факту проживання однією сім`єю, підлягає до задоволення. Спору про право не має, встановлення даного факту не суперечить закону і ніяким чином не порушує прав і законних інтересів інших осіб, відтак суд не вбачає підстав для стягнення судового збору із відповідача у цій справі, тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України витрати із сплати судового збору у цій справі слід покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved