Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

Представники [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду в інтересах [PERSON] з позовом до відповідача про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі, в якому зазначили, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 5,03 га, кадастровий номер [NUMBER], яка знаходиться на території Федорівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області. Вказана земельна ділянка на підставі договору оренди, який укладено між сторонами та зареєстровано у Добровеличківському відділі КРФ ДП ЦДЗК 16.12.2010 року за № 041036900705 , перебуває в оренді у СФГ "Кучера Володимира Володимировича" . Відповідно до п.9, 9.2 договору за оренду належної позивачеві земельної ділянки відповідач зобов'язався щорічно сплачувати [PERSON] орендну плату в розмірі 4 % від нарахованої грошової оцінки з урахуванням прибуткового податку, у термін до 30 листопада. Позивач взяті на себе зобов'язання виконав, проте відповідач в період з 2011 року по 2016 рік ухиляється від виплати орендної плати, що на думку позивача є підставою для розірвання договору . Сторона позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю та обґрунтувала їх обставинами, викладеними в позовній заяві. Заперечували факт отримання позивачем орендної плати на протязі 2011-2016 років. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні заявив, що його довіритель, перед укладенням спірного договору дійсно отримувала від [PERSON] готівкові кошти про що складала відповідні розписки. Однак стверджував, що вказані кошти були отримані [PERSON], як позика, в зв'язку з чим між сторонами склалися цивільно-правові відносини, що випливають з договору позики, які ніяким чином не пов'язані з відносинами, що випливають із договору оренди належної позивачеві земельної ділянки . Після укладення спірного договору оренди землі та передачі земельної ділянки орендарю, відповідач не виплачує позивачеві орендну плату з підстав наявності в останньої боргових зобов'язань по договору позики. В зв'язку з цим [PERSON] не отримує орендну плату і не має можливості виконати боргові зобов'язання по договорах позики . Представник відповідача в судовому засіданні заявлених вимог не визнав повністю та пояснив, що [PERSON], за власним бажанням, отримала від відповідача орендну плату за 10 років наперед, перед укладенням оспорюваного договору оренди землі. На обґрунтування своїх доводів надав суду копії розписок від 15.09.2010 року, від 16.11.2010 року, від 05.11.2010 року, від 13.10.2010 року. Заслухавши пояснення представників сторін, допитавши свідка, дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини : [PERSON] є власником земельної ділянки ( паю ) площею 5,03 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Федорівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] ( а.с. 12 ) . 16.12.2010 року між [PERSON] (орендодавець) та СФГ "Кучер В.В." (орендар ) укладено договір оренди землі, який зареєстровано у Добровеличківському відділі КРФ ДП ЦДЗК за № 041036900705 ( а.с. 13-14 ) . Відповідно до п.п. 1-9 договору орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування терміном на 10 років для товарного сільськогосподарського виробництва належну позивачеві земельну ділянку . Відповідно до п.п. 9-13 договору за оренду земельної ділянки відповідач взяв на себе зобов'язання вносити орендну плату в розмірі не більше 4 % від нарахованої грошової оцінки земельної ділянки, що становить 2389,76 гривень з урахуванням прибуткового податку . Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата вноситься у строки до 30 листопада. Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляються відповідними актами . Розмір орендної плати переглядається щорічно у разі зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції та в інших випадках, передбачених законом . У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі ставки нацбанку. Відповідно до п.28 договору орендодавець має право вимагати своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до п.31 договору орендар зобов'язаний своєчасно вносити орендну плату . Відповідно до п. 38 договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором . З акту прийому-передачі земельної ділянки, який є невід'ємним додатком до договору, встановлено, що [PERSON] передала відповідачеві належну їй земельну ділянку в користування. Відповідно до ст. 21 Закону України « Про оренду землі » від 06.10.1998 року № 161-ХІV, із змінами та доповненнями ( далі по тексту Закон ) орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельної ділянкою . Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції , якщо інше не передбачено договором оренди . Відповідно до ст. 22 Закону орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Відповідно до ч.2 ст. 23 Закону орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін . З наявних у матеріалах справи уточнених розрахунків нормативної грошової оцінки земельної ділянки сільськогосподарського призначення кадастровий номер [NUMBER], встановлено, що нормативна грошова оцінка належної позивачеві земельної ділянки становила : станом на 2011 рік - 59777 гривень 47 копійок ; станом на 2012 рік - 104969 гривень 38 копійок ; станом на 2013 рік - 104969 гривень 38 копійок ; станом на 2014 рік - 104969 гривень 38 копійок ; станом на 2015 рік - 131113 гривень 31 копійка ; станом на 2016 рік - 157332 гривні 85 копійок ( а.с. 16-21 ). Отже, виходячи із положень п.9 оспорюваного правочину, розмір орендної плати з утриманням податку з доходів фізичних осіб мав становити : за 2011 рік - 2032 гривні 43 копійки ; за 2012 рік - 3568 гривень 96 копійок ; за 2013 рік - 3568 гривень 96 копійок ; за 2014 рік - 3568 гривень 96 копійок; за 2015 рік - 4457 гривень 86 копійок ; за 2016 рік - 5349 гривень 32 копійки. Таким чином загальна сума орендної плати, яку [PERSON] мала отримати за період 2011 - 2016 років з утриманням податку з доходів фізичних осіб становить - 22546 гривень 49 копійок . Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що він є головою селянського ( фермерського ) господарства Кучера Володимира Володимировича. В серпні місяці 2010 року до нього звернулася [PERSON] з пропозицією здати йому в оренду належних їй 6 земельних ділянок, які знаходяться на території Федорівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області. При цьому вона виявила бажання чотири земельних ділянки здати в оренду відповідачеві строком на 5 років та отримувати орендну плату щорічно, а дві строком на 10 років, отримавши орендну плату відразу за весь період оренди . Такі умови задовольняли [PERSON], а тому він, перед укладенням спірного договору, а саме в період вересня-листопада місяців 2010 року сплатив [PERSON] належні їй за договором суми орендної плати про що остання власноручно склала відповідні розписки. Загальна сума виплачених позивачеві коштів за оренду двох земельних ділянок становить 41000 гривень ( 4 % від нормативної грошової оцінки земельних ділянок ). Свідок стверджував, що вказані кошти виплачувалися не фізичною особою, а суб'єктом господарювання - СФГ Кучера В.В. Однак на момент розгляду спору єдиними документами, які підтверджують факт розрахунків з позивачем є розписки від 15.09.2010 року, від 13.10.2010 року, від 05.11.2010 року та від 16.11.2010 року складені позивачем . Згідно розписки від 15.09.2010 року, складеної [PERSON], остання отримала від СФГ " Кучера " 18000 гривень в орендну плату № 536, № 546 . Згідно розписки від 13.10.2010 року, складеної [PERSON], остання отримала від [PERSON] 3000 гривень в рахунок паю на землю . Згідно розписки від 05.11.2010 року, складеної [PERSON], остання отримала від [PERSON] 5000 гривень в рахунок паю на землю . Згідно розписки від 16.11.2010 року, складеної [PERSON], остання отримала готівкою 15000 гривень в рахунок орендної плати за землю здану в оренду СФГ " Кучера ". Однак суд вважає зазначені вище розписки неналежними доказами, оскільки вказані документи складені ще до моменту виникнення між сторонами правовідносин з приводу оренди належної позивачеві земельної ділянки на підставі договору, який був укладений та зареєстрований лише 16.12.2010 року. Крім того, вказані розписки не містять достатньо даних за допомогою яких можливо було б ідентифікувати земельну ділянку за оренду якої сплачувалися кошти, зважаючи на те, що в користуванні відповідача перебуває 6 земельних ділянок, належних позивачеві. Також із змісту розписок від 13.10.2010 року та 05.11.2010 року, вбачається, що видача коштів позивачеві була проведена фізичною особою - [PERSON], а не відповідачем . Показання свідка [PERSON] суд вважає недопустим доказом, оскільки вказана особа є зацікавленою в результатах розгляду справи. Будь-яких інших доказів ( в тому числі розрахункових документів ) , які б підтверджували факт належного виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором від 16.12.2010 року № 041036900705 стороною відповідача не надано та не заявлено клопотань про витребування таких доказів . Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1,2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно ч.1 ст. 32 Закону України « Про оренду землі », який є спеціальним законом і має пріоритет перед іншими законами в застосуванні щодо даних правовідносин, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України . Аналіз досліджених в судовому засіданні доказів та нележна їх оцінка дають підставу суду зробити висновок про те, що відповідач в період 2011-2016 років неналежно виконував умови договору, а саме п.9, щодо виплати позивачеві орендної плати в розмірі 4 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки і зазначені дії носять систематичний характер. Вказані порушення умов договору на переконання суду є істотними, що є підставою для розірвання договору. Отже позовні вимоги в цій частині обґрунтовані та підлягають задоволенню . Враховуючи те, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами жодного факту виплати орендної плати позивачеві тому обґрунтованою є і вимога про стягнення заборгованості з орендної плати за землю за період 2011-2016 років у сумі 22546 гривень 49 копійок . Згідно ч.3,4 ст. 653 ЦК України, якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили . Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст. 34 Закону України " Про оренду землі " у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором . З огляду на вказане позовна вимога в частині зобов'язання відповідача повернути [PERSON] належну їй земельну ділянку є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 21,22,23,32,34 Закону України « Про оренду землі » від 06.10.1998 року № 161-ХІV, із змінами та доповненнями, ст.ст. 525,526,610,651,653 ЦК України,

Outcome: approved