Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

09.08.2017 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому представник позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» просить, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 12.06.2018, стягнути солідарно з відповідачів на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором у розмірі 22 999, 48 дол. США, що за курсом НБУ станом на 06.06.2018 року (дату проведення розрахунку) еквівалентно 601 574, 39 грн., пеню у сумі 1 235 386, 05 грн., а всього 1 836 960, 44 грн., а також 17 410, 78 грн витрат по сплаті судового збору. Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що відповідно до умов кредитного договору №МL-012/051/2008 від 21.02.2008 та додаткового договору до нього відповідачу [PERSON] було надано ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ "ОТП Банк", кредит в розмірі 66 529, 28 дол. США, зі сплатою плаваючої процентної ставки, яка складається з фіксованого відсотка у розмірі 4,49 % річних + FIDR. В свою чергу, відповідно до умов кредитного договору, позичальник зобов'язується своєчасно та повністю сплатити кредит у строк до 21.02.2029, а також проценти за користування кредитом. За порушення строків повернення кредиту, відсотків за користування кредитом, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов'язань за кожний день прострочки, що передбачено п. 4.1.1 частини №2 кредитного договору. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 21.02.2008 між банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки. 04.11.2011 між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та поручителем був укладений додатковий договір, яким внесено зміні та доповнення до договору поруки від 21.02.2008. Крім того, 28.03.2013 між поручителем та позивачем був договір поруки №1. Свої зобов'язання позивач виконав, надавши грошові кошти, разом з тим, всупереч умов кредитного договору відповідач [PERSON] не здійснювала своєчасних платежів для погашення кредиту, чим порушила взяті на себе зобов'язання. 02.06.2017 відповідачам було направлено вимоги про погашення заборгованості, однак, станом на дату звернення до суду із позовом, вимоги банку залишились без задоволення. Оскільки, позичальник [PERSON] зобов'язання належним чином не виконала, станом на 06.06.2018 утворилась заборгованість за кредитним договором у сумі 22 999, 48 дол. США, що за курсом НБУ станом на 06.06.2018 року (дату проведення розрахунку) еквівалентно 601 574, 39 грн. та яка складається з: 22 999, 48 дол. США -залишку заборгованості за кредитом та 1 235 386, 05 грн.- пені за прострочення виконання зобов'язань. Враховуючи викладене позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні представник позивача Горелова В.В. вимоги позову підтримала, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 12.06.2018, та просила їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. На підставі ст. 280 ЦПК, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі, визнавши причину неявки до суду відповідача не поважною. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між позивачем ЗАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №МL-012/051/2008 від 21.02.2008, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 66 529, 28 дол. США, зі сплатою плаваючої процентної ставки, яка складається з фіксованого відсотка у розмірі 4,49 % річних + FIDR. 28.03.2013 між позивачем та відповідачем був укладений додатковий договір №2, яким було внесено зміни та доповнення до кредитного договору №МL-012/051/2008 від 21.02.2008. Відповідно до п. 1.11.1 частини №2 кредитного договору позичальник зобов'язаний здіснювати повернення суми кредиту та сплачувати відсотки у валюті, що відповідає валюті кредиту. За порушення строків повернення кредиту, відсотків за користування кредитом, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов'язань за кожний день прострочки, що передбачено п. 4.1.1 частини №2 кредитного договору. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 21.02.2008 між банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки. 04.11.2011 між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та поручителем був укладений додатковий договір, яким внесено зміні та доповнення до договору поруки від 21.02.2008. Крім того, 28.03.2013 між поручителем та позивачем був договір поруки №1. Свої зобов'язання банк виконав, надавши грошові кошти. 23.09.2011 року між ПАТ «ОТП Банк», який є правонаступником ЗАТ «ОТП Банк», та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладений договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого відбулось відступлення права грошової вимоги за кредитними договорами. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установ (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, одним з яких є сплата неустойки. У ч. 1 ст. 553 ЦК України зазначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Частина 1 ст. 543 ЦК України передбачає, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. З матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання умов договору було надано відповідачу кредитні ресурси в повному обсязі, однак, на відміну від позивача, що виконав взяті на себе зобов'язання належним чином, відповідачі, отримавши та використавши кредитні ресурси, свої зобов'язання щодо своєчасного погашення заборгованості за кредитом не виконали. Всупереч умов кредитного договору відповідач [PERSON] не здійснювала своєчасних платежів для погашення кредиту, чим порушила взяті на себе зобов'язання. 02.06.2017 відповідачам було направлено вимоги про погашення заборгованості, однак, станом на дату звернення до суду із позовом, вимоги банку залишились без задоволення. Із долученого до матеріалів справи розрахунку заборгованості від 06.06.2018 року вбачається, що відповідач [PERSON] зобов'язання належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором у сумі 22 999, 48 дол. США, що за курсом НБУ станом на 06.06.2018 року (дату проведення розрахунку) еквівалентно 601 574, 39 грн. та яка складається з: 22 999, 48 дол. США -залишку заборгованості за кредитом та 1 235 386, 05 грн.- пені за прострочення виконання зобов'язань. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Жодних доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договору, відповідачами надано не було, в тому числі не спростовано розміру нарахованої суми заборгованості. Враховуючи, що відповідач порушує свої зобов'язання за договором та не здійснює платежі по заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про стягнення заборгованості є законними і обґрунтованими. При задоволенні позовних вимог підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача сплачені позивачем по платіжному дорученню при зверненні до суду з даним позовом 17 410, 78 грн. судового збору ( а. с. 4). На підставі викладеного та

Outcome: approved