Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

13.10.2020 року позивач\~ звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] . 14 вересня 2010 року [PERSON] , склав заповіт за яким заповів йому все майно, що буде йому належати на день його смерті де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, а також все те, на що він за законом буде мати право. Даний заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Володимирівської селищної ради, Волноваського району, Донецької області та зареєстровано в реєстрі за №188. Після його смерті лишилась спадщина у вигляді земельної ділянки для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1273 га та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,800 га. Позивач зазначає, що коли він звернувся до державного нотаріусу Волноваської державної нотаріальної контори Донецької області за видачею свідоцтва про право на спадщину за заповітом, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки згідно Розділу II Глави 10 п.4.12 Наказу Міністерства юстиції України №296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України»... видача свідоцтва про право на спадщину видається спадкоємцями за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів... , тому йому було запропоновано звернутися до суду за оформленням свого спадкового права, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме: Державного акту на право власності на земельну ділянку для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1273 га розташовану за адресою [ADDRESS] серії ЯИ№384412, виданого 30.12.2009 року на підставі рішення Володимирівської селищної ради від 18.09.1996 року та від 16.12.2009 №У/38-514, кадастровий номер 1421555600:01:002:0047, і Державного акту на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,800 га. розташовану з адресою: Донецька область, Волноваський район, на території Володимирівської селищної ради, серії ДН №015851, виданого 09.06.2003 року, на підставі розпорядження голови Волноваської РДА №223 від 17.03.2003 року, кадастровий номер 1421555600-02-000-0248, 1421555600-02-000-0269 через його втрату. Отримати дублікати Державних актів не можливо, оскільки з 01.01.2013 року такі не видаються. Тому позивач звернувся до суду і просить визнати за ним право власності на земельні ділянки за заповітом. У судове засідання позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився, у позовній заяві зазначив про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягав. Відповідачі, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають, не заперечують щодо задоволення позову. Також зазначили, що відмовляються від спадщини на користь позивача [PERSON] .. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позовної заяви з огляду на наступне. З копії заповіту від 14.09.2010 року встановлено, що [PERSON] , заповів [PERSON] все належне йому майно, де воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, в тому числі грошові кошти, що знаходяться на вкладах або на рахунках у банківських установах, а також все те, на що він за законом матиме право (а.с. 10). Про те, що [PERSON] помер [INFO] вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 20.09.2010 року виконкомом Володимирівської селищної ради Волноваського району Донецької області, про що складено актовий запис за №86. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 10.04.1970 року вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , в графі батьки вказано: батько [PERSON] , мати [PERSON] , про що Бєловежською сільською радою Рокітновського району Рівненської області складено актовий запис 10 (а.с. 7). Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.03.2011 року вбачається, що [PERSON] помер [INFO] , про що 11.03.2011 року виконкомом Володимирівської селищної ради Волноваського району Донецької області складено актовий запис за №23 (а.с. 9). Про те, що після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки вбачається, з копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №384412 виданого 30.12.2009 року відділом Держкомзему у Волноваському районі з якого встановлено, що померлий [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1273 га, розташованої на території на території [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 1421555600:01:002:0047 (а.с. 11-12). Із наявного у матеріалах справи державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 015851 виданого 09.06.2003 року [PERSON] на підставі розпорядження голови Волноваської районної державної адміністрації №223 від 17.03.2003 року вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,800 га, розташованої на території Володимирівської селищної ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки №1421555600-02-000-0248; №1421555600-02-000-0269 (а.с. 13). Будь-яких інших спадкоємців за законом, крім позивача та відповідачів, які відмовилися від спадщини, немає. Отримати свідоцтво про право на спадщину позивач не має можливості, оскільки втрачені оригінали Державних актів на земельні ділянки. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Волноваської державної нотаріальної контори Донецької області за видачею свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але отримав відмову, оскільки в нього не було оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Статтею 1218 Цивільного кодексу (далі ЦК) України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як роз`яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування", якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.37 постанови Пленуму ВСУ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності на інших речових прав», з урахуванням положень ч.І ст.15 та ст..392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищевикладене, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, на які посилалася позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, а також враховуючи те, що позивач не має оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно після смерті [PERSON] , суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.328, 1218, 1261,1266 ЦК України,

Outcome: approved