Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

12 лютого 2019 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до Акціонерного товариства «Київенерго», третя особа Комунальне підприємство Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про стягнення грошових коштів, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу у розмірі 5 783,56 та покласти на відповідача сплату судового збору. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01 жовтня 2015 року Позивач уклав із Відповідачем договір №121002904450100 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води населенню, згідно з умовами якого Відповідач взяв на себе зобов`язання своєчасно надавати Позивачу послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а Позивач - своєчасно та у повному обсязі оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах відповідно до договору. Вказаний Договір укладений відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затв. постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630 та «Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затв. постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630 (в ред. постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2009 р. № 933), закону України «Про житлово-комунальні послуги» та інших нормативно-правових актів України. Позивач зазначає, що послуги Відповідача оплачував як сам, так і його син, [PERSON] , [INFO] , що не заборонено законодавством України. Так, відповідно до ст. 528 ЦК України, виконання обов`язку може бути покладено боржником на іншу особу (якщо з умов договору, вимог актів цивільного законодавства або суті зобов`язання не випливає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто), а кредитор у цьому разі зобов`язання прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою. Зазначене також випливає з положень ч.3 ст. 9 закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до яких, дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, не тільки користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами, але й несуть солідарну за зобов`язаннями з їх оплати. Крім того позивач вказує, що під час виконання Договору виникла переплата (в результаті як оплати послуг Відповідача авансом, так і вимушеної оплати Позивачем обсягів постачання гарячої води, нарахованих йому Відповідачем за завищеними середніми показниками у випадках несвоєчасного подання Позивачем показників лічильників гарячого водопостачання). Таким чином, станом на кінець березня 2018 року сума переплати по Договору склала близько 10 тис. грн. Як вказує позивач, що 02 Квітня 2018 року Позивач потрапив на прийом до консультанта Відповідача у Центрі обслуговування клієнтів Деснянського району №1. Як результат - питання переплати вдалося врегулювати лише частково, так як без надання всіх квитанцій по оплаті «з мокрими печатками», Відповідач погодився на повернення лише частини боргу, а саме - 3 тис. грн., для повернення яких позивач написав заяву з проханням врахувати переплату у розмірі 3 тис. грн. в рахунок сплати за опалення. Позивач вказує, що сума переплати відображалась в квитанціях на оплату комунальних послуг аж до 01 листопада 2018 року, тобто, до зміни надавача послуг з гарячого водопостачання у м. Києві. Так, в останніх рахунках-повідомленнях (на оплату комунальних послуг) ГІОЦ КМДА станом на 01.08.2018 р., 01.09.2018 р. та за 01.10.2018 р. сума переплати за послуги гарячого водопостачання визначена у розмірі 5 783,56 грн., яку таким чином, слід вважати не тільки визнаною Відповідачем, але й погодженою з Позивачем, тобто безпірною. Так позивач вказує, що 14.12.2018 р. подав заяву та документи для повернення коштів, надмірно сплачених по Договору, зар. у реєстрі вих. кореспонденції Центру за № С-04-3541 КЕ. Не отримавши назад сплачених коштів, 05.02.2019 р. позивач звернувся за роз`ясненнями до консультантів Центру, від яких усно отримав інформацію що їм невідомо про результати розгляду моєї заяви Відповідачем та взагалі про здійснення виплат Відповідачем мені та іншим заявникам які через них звернулися до Відповідача зі своїми аналогічними вимогами про повернення надмірно сплачених коштів за послуги. Вказане стало підставою для звернення до суду з позовом та посилаючись на ст.. 1212 ЦК України просить суд позов задовольнити. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18.02.2019 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляду справи по суті у цивільній справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства " КИЇВЕНЕРГО " про стягнення грошових коштів. 19.04.2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від АТ «Київенерго», у якому зазначено, що з 01.05.2018 року АТ «Київенерго» припинило діяльність у сфері теплопостачання, у зв`язку із тим, що 24.04.2018 КМР прийнято рішення №517/4581 про завершення укладеної з АТ «Київенерго» Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001. Також повідомлено, що програми обліку споживачів передано для користування у режимі on-Line до КП «Київтеплоенерго» та КК «Центр комунального сервісу» у зв`язку із чим АТ «Київенерго» вже не має технічної можливості та відповідного персоналу для внесення даних та коригувань у нарахування. 11.10.2018 №602-18 було укладено договір про відступлення права вимоги (цесії). Та просили закрити провадження по справі. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.02.2019 року заяву представника АТ «Київенерго» про закриття провадження у справі, залишено без задоволення. В судовому засіданні 30.01.2020 року залучено до участі у справі в якості третьої особи КП «Теплоенерго». 18.03.2021 року до суду надійшли пояснення позивача та надання додаткових доказів. 21.05.2020 року до суду надійшла заява представника третьої особи КП виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» про передання матеріалів справи №761/6661/19 до господарського суду Донецької області для подальшого розгляду в межах справи про банкрутство №905/1965/19. В судому засіданні 27.07.2021 року представник третьої особи просив вказане клопотання не розглядати. Згідно розпорядження керівника апарату Шевченківського районного суду м.Києва Зборщік А.О. щодо повторного автоматичного розподілу справи № 01-08-1036 від 19.10.2020 року та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 19.10.2020 року в провадження судді Пономаренко Н.В. надійшла вищевказана цивільна справа. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23.10.2020 року було відкрито провадження в цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 09.03.2021 року (Вхід № 22585) до суду надійшло пояснення третьої особи в яких вказано, що КП «Київтеплоенерго» не є правонаступником ПАТ «Київенерго» (нині АТ «К.Енерго»), яке раніше було виконавцем послуг у зазначеному будинку, а тому третя особа не може нести відповідальність за дії іншого суб`єкта господарювання. Позивач в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи, причини неявки не повідомив. Представник третьої особи - Ральчук Н.В. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову у повному обсязі. За приписами ч. 1 ст. 211 ЦПК України, розгляд справи відбувається в судовому засіданні. У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Вислухавши пояснення позивача та представника третьої особи суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 жовтня 2015 року Позивач уклав із Відповідачем договір №121002904450100 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води населенню, згідно з умовами якого Відповідач взяв на себе зобов`язання своєчасно надавати Позивачу послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а Позивач - своєчасно та у повному обсязі оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах відповідно до договору. Вказаний Договір укладений відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затв. постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630 та «Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затв. постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630 (в ред. постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2009 р. № 933), закону України «Про житлово-комунальні послуги» та інших нормативно-правових актів України.. (а.с. 12-13). Як вбачається з матеріалів справи, 14.12.2018 р. подав Директору ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» заяву та документи про повернення помилково сплачених коштів, надмірно сплачених по Договору, зар. у реєстрі вих. № С-04-3541 КЕ (а.с. 5), відповідь на яке не отримав, доказів зворотного не надано. Згідно з рахунків - повідомлень станом на 01.08.2018, 01.09.2018, 01.10.2018 років, які надійшли за адресою: [ADDRESS] , споживачем послуг за вказаною квартирою згідно Договору №121002904450100 від 01.10. 2015 року є позивач [PERSON] , у графі «Борг (+)/Переплата (-)) вказано - 5 783,66 грн. ( позначені із знаком «мінус»). Таким чином, у позивача наявна переплата перед у ромрі 5 783,66 грн. (а.с. 7-9). Згідно із ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Главою 83 ЦК України визначаються загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави. Предметом регулювання цього інституту є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна, і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ст. 1213. ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Отже, кондиційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 02.03.2016 року у справі №6-2491цс15, положення статті 1212 ЦК України, відповідно до якого особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала, застосовується також і до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26.06.2018 року у справі №910/9072/17 висловила позицію, що, згідно з п.3 ч.3 ст.1212 ЦК України положення глави 83 цього Кодексу застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Однак, необхідною умовою для цього є відсутність або відпадіння достатньої правової підстави. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом (Касаційним господарським судом) в постановах від 02.08.2018 року у справі №910/15363/17 року, від 10.08.2018 року у справі №910/22442/16. Враховуючи те, що у позивача наявна переплата у розмірі 5 783,56 грн., яка в подальшому перестала обліковуватись, суд дійшов висновку, що отримання відповідачем коштів в розмірі 5 783,56 грн. було безпідставним. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про стягнення з Акціонерного товариства «Київенерго» на користь [PERSON] безпідставно набуті кошти в розмірі 5783,56 грн. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача (ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Згідно ст.141 ЦПК України, відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved