Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

01.04.2020 року на розгляд суду пред`явлено вказану заяву, в якій, [PERSON] просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та всі права та обов`язки забудовника на дві прибудови а3-1, а4-1 за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [PERSON] є онуком [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач, будучи спадкоємцем за заповітом, спадщину після смерті баби прийняв з дотриманням ст. 1269 ЦК України. В юридичному оформленні прав власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] виникли певні перешкоди, а саме нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва на спадкове майно з причини відсутності правовстановлюючих документів на об`єкт нерухомості та наявності самочинної побудови. За захистом майнових прав позивач, посилаючись на ст. ст. 328 ЦК України звернувся до суду. Позивач [PERSON] , представник позивача адвокат Токарєва О.Г. (уповноважена договором про надання правової допомоги, ордером адвоката) у судове засідання не з`явилися, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України, подано заяву про розгляд справи в їх відсутність на підставі поданих документальних доказів. Відповідачем Покровською міською радою Донецької області відзив на позовну заяву в порядку ст. 191 ПК України не подано, заявлено клопотання про проведення судового розгляду в відсутність представника органу місцевого самоврядування, заперечень по суті заявлених вимог не надано. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. З матеріалів справи встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. Позивач [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Красноармійськ Донецької області, громадянин України, адреса реєстрації місця проживання: [ADDRESS] (відомості підтверджено копією паспорта - а.с. 5). [PERSON] є онуком [PERSON] (родинні відносини документально підтверджено - а.с. 7, 8, 9). [INFO] [PERSON] померла (підтверджено свідоцтвом про смерть - а.с. 7), в силу ч. 1 ст. 1220 ЦК України, після її смерті відкрилася спадщина. Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] за життя скористалася наданим ст. 1234 ЦК України правом на залишення заповіту. Відповідно до заповіту, посвідченого 24.04.2014 року приватним нотаріусом Покровського міського нотаріального округу - Хуторна Марія Іванівна на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження - житловий будинок з надвірними спорудами і побудовами та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] заповідала [PERSON] (а.с. 14). Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтями 1268, 1269 ЦК України визначено порядок прийняття спадщини. [PERSON] будучи спадкоємцем за заповітом після баби [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк, з дотриманням ч. 2 ст. 1269 ЦК України 09.09.2019 року подав заяву приватному нотаріусу Покровського міського нотаріального округу Донецької області Дух І.О. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 60013447 - за спадкодавцем [PERSON] заведено спадкову справу № 147/2019 від 09.09.2019 року (а.с. 32). Згідно листа приватного нотаріуса Покровського міського нотаріального округу Донецької області Дух І.О. № 155/01-16 від 15.04.2020 року - у спадковій справі № 147-2019 після померлої [PERSON] 13 січня 2020 на ім`я [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] (а.с. 31). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.01.2020 року [PERSON] успадкував після смерті баби [PERSON] земельну ділянку площею 0,0976 гектара, кадастровий номер 1413200000:14:014:0800, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане 22.01.2014 року Реєстраційною службою Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області (а.с. 14). Право власності на земельну ділянку зареєстровано за [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджено копією Витягу № 196099068 від 13.01.2020 року (а.с. 15). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.01.2020 року приватним нотаріусом Покровського міського нотаріального округу Донецької області Дух І.О. вказано на неможливість видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , оскільки спадкоємцем не надано оригінал правовстановлюючого документа, а також за вказаною адресою наявні самочинні побудови, відсутні документи про дозвіл на будівництво та узаконення збудованого без дозвільних документів прибудови, та відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (а.с. 19). Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається в порядку встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердж. наказом МЮ № 296/5 від 22.02.2012 року для видачі свідоцтва про право на спадщину необхідно представити правовстановлюючий документ та витяг з реєстру прав власності. Згідно п.п. 4.15, 4.17 п. Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮ України № 296/5 від 22.02.2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно; якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього; за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 8846890 від 03.09.2013 року - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] ; опис об`єкта нерухомості: житловий будинок «А-1» загальна площа 63,3 кв.м., житлова площа - 41,8 кв.м., літня кухня-сарай «Б-1», убиральня «В-1», сарай «Д-1», вимощення І, огорожа № 1, ворота № 2, огорожа № 3 належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності серійний номер 8846454, видане 03.09.2013 року Реєстраційною службою Красноармійського міськрайонного управління юстиції (а.с. 13). Оригінал правовстановлюючого документа втрачено. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про інформацію» документом є матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі. Другим примірником документа, що має таку саму юридичну силу, як і оригінал є дублікат. Оформити дублікат втраченого правовстановлюючого документу (у разі втрати або зіпсування) може лише суб`єкт, що видавав такий документ. Так, свідоцтво про право власності на нерухоме майно на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] видане 03.09.2013 року на ім`я [PERSON] - Реєстраційною службою Красноармійського міськрайонного управдіння юстиції, діяльність якої на теперішній час припинена. За таких обставин, отримання дубліката правовстановлюючого документа на вищевказане нерухоме майно, яке входить до складу спадщини неможливо з об`єктивних причин. Суд зазначає, що право власності на нерухоме майно, а саме житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , яке належало [PERSON] на момент відкриття спадщини не припинилося внаслідок її смерті. Втрата документа не тягне за собою втрату права власності. Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового приживання в них. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Суд зазначає, що право власності на нерухоме майно, а саме житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , яке належало [PERSON] на момент відкриття спадщини не припинилося внаслідок її смерті. З урахуванням вказаного, суд задовольняє вимоги [PERSON] про визнання за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] загальною площею 63,3 кв.м., в тому числі житловою 41,8 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами: а-1 - прибудова, а2-1 - ганок, а5-1 - навіс, Д-1 - сарай, Е-1 - убиральня, Ж-1 - літній душ, огорожа - № 1, ворота - № 4, огорожа № 5, водопровід - № 6, вигрібна яма - № 7. Розглядаючи позовні вимоги [PERSON] в частині визнання за ним в порядку спадкування після смерті [PERSON] всі права та обов`язки забудовника на прибудови а3-1, а4-1, розташовані за адресою: [ADDRESS] , - суд зазначає наступне. Відповідно до відомостей, викладених у технічному паспорті, складеному 12.02.2020 року КП «Бюро технічної інвентаризації» на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , - згідно прибудови «а3-1», «а4-1» збудовані без дозвільних документів (а.с. 16-18). Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна); якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації право власності виникає з моменту державної реєстрації. З вказаного вбачається, що правові підстави для успадкування від права власності на самочинно збудовані прибудови за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON] - відсутні. Разом з тим, до складу спадщини вказаного спадкодавця входить право забудовника, яке належало [PERSON] на момент відкриття спадщини та не припинилося внаслідок її смерті. Порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1-3-94 "Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів" та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз`яснюється, що оформлення свідоцтва на право власності на об`єкти, які були закінчені будівництвом після 5 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію, проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними. В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі № 24-753/4/4-13 від 16.05.2013 року зазначено, що за умови наявності акта відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватись самочинним, а є незавершеним. Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року встановлено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки входять до складу спадщини. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначено правильною практику судів щодо визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника як таких, що входять до складу спадщини. З урахуванням вказаного, суд задовольняє вимоги [PERSON] про визнання за ним в порядку спадкування за законом після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] права забудовника на дві прибудови а3-1, а4-1 за адресою: [ADDRESS] . Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Вимог про відшкодування витрат за рахунок відповідача не заявлено. На підставі ст. ст. 328, 392, 1216, 1218, 1234, 1296, 1297 ЦК України, ст. ст. 13, 19, 263-265 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved