Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому зазначила, що від подружнього життя з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Коростенського міськрайонного суду від 29.03.2010 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання сина в розмірі 300 гривень. Вказаної суми не вистачає на забезпечення рівня життя, тому вважає необхідним змінити розмір аліментів шляхом стягнення з відповідача 1/4 частки всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішенням суду просить змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на підставі рішення у справі №2-335/2010 з 300 гривень, щомісячно на 1/4 частку всіх видів його заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 14.02.2018 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву та позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком отримана відповідачем 26.02.2018 року. У встановлений строк відповідач подав відзив на позов в якому зазначив про неможливість сплати аліментів на користь позивача в розмірі 1/4 частки його доходів, оскільки має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей. До відзиву також подано копії документів на підтвердження зазначених у відзиву доводів щодо позовних вимог. Позивач відповідь на відзив у встановлений законом строк не подала. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина [PERSON]. [INFO]. Рішенням суду у справі №2-335/2010 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 300 гривень. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частина 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв"язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів мати може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі яка є обов'язковою для виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому також має враховуватись наявність у платника аліментів інших утриманців. З наданих до відзиву на позов документів слідує, що відповідач має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей: доньку Софію, [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Отже, з врахуванням вищенаведеного позов підлягає частковому задоволенню. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили /п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"/.

Outcome: partial