Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

06.11.2019 року заявник звернувся до суду із вказаною заявою. Заява мотивована тим, що він народився [INFO] в місті Луцьк. Після закінчення СШ № 26 в м. Луцьку вступив на перший курс Київського державного університету. Працював на різних роботах на території колишнього СРСР. Останнє місце реєстрації, зазначеного в паспорті радянського зразка, була квартира його батьків за адресою: [ADDRESS] . На підставі його заяви від 12.12.1979 року йому було видано паспорт серії [NUMBER] , який він втратив при невідомих обставинах. Починаючи з 1988 року він постійно без реєстрації проживав у [ADDRESS] , де на даний час проживає його рідна сестра [PERSON] . З 1990 року по 1995 рік він не виїжджав за межі України та не змінював адреси місця проживання. У зв`язку з втратою паспорта колишнього СРСР зразка 1974 року, він звернувся до Державної міграційної служби України у Волинській області з відповідною заявою про отримання паспорта громадянина України, однак у видачі документа йому відмовлено у зв`язку з тим, що не встановлено належності заявника до громадянства України. На підставі викладеного, заявник змушений звернутись до суду та просить встановити факт свого постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року та на 13.11.1991 року включно. Заявник в судовому засіданні заяву підтримав та просив суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи у судовому засіданні та в письмовому поясненні зазначила, що згідно Закону України «Про громадянство України» для оформлення органами міграційної служби належності до громадянства України необхідно подати рішення суду про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року або станом на 13.11.1991 року. Свідок [PERSON] , яка являється рідною сестрою заявника, в судовому засіданні підтвердила, що з 1990 по 1995 рік її брат [PERSON] постійно проживав в м. Луцьк, Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що є подругою сестри заявника та постійно бачила [PERSON] в Луцьку. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в місті Луцьк Волинської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 7). На підставі заяви [PERSON] від 12.12.1979 року йому було видано паспорт серії [NUMBER] , що підтверджується копією заяви (а.с.5). Згідно ордера № 65 виданого 17.03.1967 року (а.с. 6) заявник набув право вселення на житлову площу в [ADDRESS] . З доводів заявника та письмових пояснень [PERSON] , яка являється рідною сестрою заявника, [PERSON] з 1990 по 1995 рік постійно проживав в м. Луцьк, допомагав їй по ремонту квартири по [ADDRESS] . Водночас, у зв`язку із втратою паспорта зразка колишнього СРСР та неможливістю встановлення належності до громадянства держави України заявник не має можливості отримати паспорт громадянина України. Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (1636-12) (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. За приписами підпункту «а» пункту 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України» (далі Порядок) встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24серпня 1991 року або проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року. Положеннями пункту 9 Порядку передбачено, що для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 2 частини першої статті 3Закону України «Про громадянство України» особа, яка станом на 13 листопада 1991 року проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання в Україні на зазначену дату, подає ряд документів, зокрема, й судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України станом на 13 листопада 1991 року. Суд враховує, що від встановлення юридичного факту постійного проживання [PERSON] на території України станом на 24.08.1991 року та на 13.11.1991 року залежить виникнення в останнього права на визначення належності його до громадянства України та отримання документа, що посвідчує його особу. При цьому, в інший спосіб такий факт встановити неможливо. З представлених суду письмових доказів, показань допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] , які об`єктивно узгоджуються між собою та подіями, які були зазначені заявником у його заяві, суд вважає доведеним факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , на території України станом на 24 серпня 1991 року та на 13 листопада 1991 року, тому заява останнього підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved