overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

08.08.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Олексійовичапро визнання такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Посилалась на те, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS], на підставі рішення Новоазовського районного суду від 16.07.2007 року, зареєстрованого в БТІ м. Новоазовська 19.11.2007 року за № 16700551. Відповідачі - бивші власники квартири. Після укладення договіру купівлі-продажу з відповідачами, вони разом з дітьми виїхали із с. Сопине у невідомому напрямку, хоча й зареєстровані в квартирі, однак з 2002 року вони в ній не проживають і до теперішнього часу не знялися з реєстрації. У зв"язку з тим, що позивач не може оформити субсидію по оплаті за комунальні послуги, просила визнати їх такими, що втратили право користування вказаною квартирою. Позивач в судове засідання не з"явилася надала заяву про розгляд справи у її відсутність на задоволенні позову наполягала. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, по невідомим для суда прчинам. Зі згоди позивача, відповідно до ст.224 ЦПК України судом ухвалено про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, договір купівлі-продажу від 29.07.2002 року (а.с.4), рішення Новоазовського районного суду Донецької області від 16.07.2007 року (а.с.5), витяг про реєстрацію права власностівід 19.11.2007 року, згідно якого позивач є власником квартири [ADDRESS] (а.с.6), довідку з місця проживання про склад сімї та реєстрацію від 03.08.2016 року, відповідно до якої відповідачі зареєстровані у квартирі та не проживають з 2002 року (а..с.7), акт про не проживання відповідачів за цією адресою з липня 2002 року, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення першкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися з до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі викладеного, враховуючи той факт, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з липня 2002 року не користуються житлом квартирою №1 у будинку № 2 по вул. Степовой у с. Сопине Волноваського району Донецької області, яка належить на праві приватної власності позивачці, а також не користуються до теперішнього часу, власних речей там не зберігають, обовязки по утриманню житла не здійснюють, суд вважає, що відповідачів слід визнати такими, що втратили право користування вказаним житлом. Рішення суду про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, є підставою для зняття цих осіб з реєстрації.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

08.08.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25.11.2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №274. Мотивуючи позовну заяву вказав, що від шлюбу з відповідачем спільних дітей не мають. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Шлюбні відносини припинені з серпня 2017 року. Спільне господарство не ведеться. Проживають окремо. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе. Позивач в судове засідання не з'явився. Надав заяву, у якій наполягає на розірванні шлюбу, просить розглянути справу за його відсутності. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив про розгляд справи без його участі та задовільнити позовні вимоги позивача. В судове засідання відповідач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Після розірвання шлюбу просила відновити їй дошлюбне прізвище "[PERSON]". Згідно з частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сім'я існує формально, сторони не мають наміру зберегти шлюб. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 25.11.2015 року (а.с.10). Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Як вбачається з позову, за час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Шлюбні відносини припинені з серпня 2017 року. Спільне господарство не ведеться. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Положеннями ст. 200 ЦПК України визначено право суду ухвалювати рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

08.08.2018 року рішенням Малинського районного суду Житомирської області вимоги Національного центру управління та випробувань космічних засобів в особі Головного центру спеціального контролю задоволено повністю. \~ \~ \~ \~При цьому, під час фактичного виконання рішення суду було виявлено недоліки щодо суми стягнення судового збору з відповідача поданого юридичною особою, але не були враховані під час ухвалення рішення. \~ \~ \~ \~У зв'язку з цим виникла необхідність розглянути питання щодо винесення додаткового рішення у справі. \~ \~ \~ \~Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення у справі. \~ \~ \~ \~За змістом резолютивної частини рішення суду від 08.08.2018 року судом вирішено: Стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця та мешканця [INFO], - 3131 (три тисячі сто тридцять одну) гривню 31 копійку; [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] Казахстану, мешканця [INFO], - 2920 (дві тисячі дев'ятсот двадцять) гривень 21 копійку; [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], громадянина України, мешканця [INFO], - 3131 (три тисячі сто тридцять одну ) гривню 31 копійку; [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], громадянина України, мешканця [INFO], - 2216 (дві тисячі двісті шістнадцять ) гривень 55 копійок на користь Національного центру управління та випробувань космічних засобів в особі Головного центру спеціального контролю (код ЄДРПОУ 21656472,смт. Городок Радомишльського району Житомирської області, вул. Космічна, 1) матеріальної шкоди завданої злочином. Стягнути з [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], на користь держави 704,80 грн. судового збору по 176,20 грн. з кожного. Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до п. 4 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у разі ухвалення судового рішення, передбаченого цим Законом. Відповідно до ст. 4 Закону розміри ставок судового збору для юридичних осіб становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно до задоволеної суми позову в розмірі 11399,38 грн. становить 1762, 00 грн, що з урахуванням зазначеної в рішенні суми судового збору в розмірі 704,80 грн. становить 1057,20 грн.(1762,00-704,80). \~ \~ \~ \~ \~ \~Таким чином, рішення суду про відшкодування матеріальних збитків, завданих злочином повинно містити у резолютивній частині невраховану суму судового збору в розмірі 1057,20 грн. по 264,30 грн. з кожного з відповідачів. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

08.09.2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду із вищевказаною позовною заявою до [PERSON], вказуючи на те, що з 26 липня 2012 року перебуває в шлюбі з [PERSON], щлюб зареєстровано відділом РАЦС Макіївського міського управління у Донецькій області, про що складено актовий запис про шлюб № 158. Спільних дітей не мають Подружнє життя між ними не склалося , у зв»язку з різними поглядами та правилами співжиття. Шлюбні відносини, фактично, між ними припинені, вона бажає створити нову сім»ю. Подальше сумісне життя, примирення між нею та відповідачем , збереження сім»ї вважає не можливим та таким, що буде суперечати їхнім інтересам. Позивач до суду не з»явилась, надала до суду заяву в якій просить розглядати справу без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач до суду не з»явився, надіслав заяву в якій проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані правовідносини відносяться до сімейних правовідносин і регулюються нормами сімейного законодавства: ст.105 ч.3,110 ч.1,112 Сімейного Кодексу України, роз»ясненями Пленуму ВС України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику розгляду судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя", ст.51 Конституції України, відповідно до яких сім'я охороняється державою. У судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя не можливе. Сім'я зруйнувалася остаточно і відновити її не можливо, адже подружжя , з серпня 2014 року не проживає разом, отже, слід розірвати шлюб. На підставі зазначеного, ст.105 ч.3,110 ч.1,112 Сімейного Кодексу України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

08.09.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просила стягнути з нього на її користь аліменти у зв*язку з продовженням нею навчання у розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу) з дня подачі позову і по день закінчення нею навчання. Позивач до судового засідання не з*явилась, але подала до суду заяву в якій просили справу розглянути за її відсутністю Відповідач у судове засідання не з*явився, хоча був попереджений належним чином про час та місце розгляду справи, про причину своєї неявки він суд не повідомив, від нього не надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, у зв*язку з чим ухвалою суду було прийняте рішення справу розглядати за відсутністю відповідача в порядку її заочного розгляду. Суд , дослідивши заяву позивача та матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав: Відповідач по справі є батьком своєї повнолітньої дитин яка навчається в Державному вищому навчальному закладі "Донбасський державний педагогічний університет" з терміном навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2015 року та перебуває на утриманні матері, відповідач допомоги своїй дитині , яка продовжує навчання, не надає, мешкає окремо ( а.с.3-8). Відповідно до ст.199 Сімейного Кодексу України ,якщо повнолітня дочка,син продовжують навчання і у зв*язку з цим потребують матеріальної допомоги,батьки зобов*язані утримувати їх до досягнення 23 років,за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. З урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів , суд вважає , що відповідач має змогу сплачувати аліменти на свою повнолітню дитину , яка продовжує навчання у розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу) щомісяця. Крім того згідно зі ст.ст.81,88 ЦПК України з відповідача у дохід держави належить стягнути судовий збір у розмірі 243,60 гривень та відповідно до ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

08.09.2015 року [PERSON] звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, з вказаною заявою, у якій просить встановити факт, народження дитини чоловічої статі - [PERSON], який народився [INFO] в с. Стиарокозаче, Білгород-Дністровського району Одеської області, батьками якого є: мати - [PERSON], [INFO]; батько - [PERSON], 1973 року народження, який зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS]. Встановлення цього факту йому потрібно для отримання свідоцтва про народження та паспорту громадянина України. В судове засідання заявник [PERSON] не зявився, про час та місце розгляду повідомлявся. 18.09.2015 року до суду надійшла від нього заява, у якій він просить розглядати за його відсутності, зазначає, що заяву підтримує та просить її задовольнити. Представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгялу справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану - Відінєєвої Л.В., у якій вона просить розглядати справу за відсутності представника відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, згідно медичного свідоцтва про народження №149, виданого 04.12.2014 року КЗ "Старокозацька лікарня", [PERSON], яка проживає в [ADDRESS], в Старокозацькому пологовому відділені [INFO] народила хлопчика. (а.с. 4) Рішенням Білгород-Дністровського міськрйонного суду Одеської області від 12.08.2015 року по справі за заявою [PERSON], заінтересовані особи - [PERSON], Семенівська сільська рада про встановлення факту родинних відносин, встановлено факт родинних відносин між [PERSON], [INFO], та [PERSON], який зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS]; визнано [PERSON], [INFO], сином [PERSON], який зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 5-6) Відповідно до п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами. Таким чином судом встановлено, а також підтверджено матеріалами справи, що [PERSON], який народився [INFO] в с. Стиарокозаче, Білгород-Дністровського району Одеської області, батьками якого є: мати - [PERSON], [INFO]; батько - [PERSON], 1973 року народження. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає йому право на отримання свідоцтва про народження та паспорту громадянина України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

08.09.2017 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до Приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON], ПАТ КБ "Приват Банк" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 21.03.2018 року до розгляду даної справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідачів залучено Надвірнянський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, повязану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

08.09.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 вересня 2014 року, шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новокаховського міського управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 329, про що видано свідоцтво серії І-КГ № 091191. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, у звязку з чим вони втратили почуття поваги та любові один до одного, шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають з січня 2017 року, спільне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер, а тому подальше його збереження вважає за неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, та місце проживання дитини не має. Просила суд шлюб розірвати, та залишити прізвище "Шкута" обране нею під час реєстрації шлюбу. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, позов підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст.224 ЦПК України, зі згоди позивача, суд, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 23 вересня 2014 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають з січня 2017 року, спільного господарства не ведуть. Спір про поділ майна подружжя, та місце проживання дитини відсутній. Сторони вживали заходи для примирення, але вони були безрезультатними. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сімї суперечило б їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. Згідно ч.2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112, 113, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

08.09.2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказав, що 24.07.2021 року зареєстрував з нею шлюб. Від спільного проживання дітей не має. Зазначив, що стосунки з дружиною погіршилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. На даний час фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені. В судове засідання [PERSON] не з`явився. Згідно поданої заяви просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідачка [PERSON] будучи належним чином та своєчасно повідомленою про час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не подала, в судове засідання не зявилася. Тому, відповідно до ст.280 ЦПК України суд, за згодою позивача, проводить заочний розгляд справи. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ознайомившись із заявою позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинено, подружжя спільно не проживає, не веде спільного господарства, сім`я розпалася, шлюб носить формальний характер. Позивач стверджує, що збереження шлюбу суперечить їх інтересам. При таких обставинах позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved