Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу. Представник позивача в судове засідання не з'явився, попередньо надіслав суду клопотання, відповідно до якого просив розглядати справу без участі представника позивача та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. З урахуванням думки представника позивача, викладеної в поданій до суду заяві, та положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. 06.03.2016 року на автодорозі Мукачеве-Івано-Франківськ-Львів відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням відповідача, який знаходився в стані алкогольного сп'яніння. Згідно постанови Тисменицького районного суду від 23.06.2016 року відповідача було визнано винним у ДТП у стані алкогольного сп'яніння та притягнуто до відповідальності за ст. 124, 130 КУпАП. (а.с.10). Відповідно до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Даний транспортний засіб застраховано у ПАТ "Страхова компанія "Універсальна" згідно з умовами Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії № АІ/9133221 (а.с.6). Власник автомобіля «Мерседес», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] звернувся до позивача, як до страховика відповідача, про відшкодування шкоди, отриманої в результаті ДТП. Позивачем було прийнято рішення про визнання даної події страховим випадком та виплачено страхове відшкодування на підставі страхового акту № 21369/1, звіту експерта, ремонтної калькуляції та розрахунку страхового відшкодування у розмірі 20442 грн. 72 коп. Отже, страхова компанія виконала свої зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Крім того, таке ж право визначено положеннями чинного законодавства окремо для страхових компаній (ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування»), згідно з якими, до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат, переходить право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяну шкоду. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після ДТП за його участю самовільно залишив місце пригоди. Згідно ст. 33.1.2. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди». Таким чином до позивача перейшло право зворотної вимоги (регресу) до винної у заподіяних збитках особи, тобто до відповідача. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 993, 1191 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 141, 247 ЦПК України,

Outcome: approved