Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

05 березня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради, в якому просить суд позбавити батьківських прав відповідача відносно його малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . Позовна заява мотивована тим, що позивач перебувала в шлюбі з [PERSON] з 31.07.2010. В період шлюбу у сторін народилася дитина: [PERSON] , [INFO] . Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Батько у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] , який є інвалідом з дитинства, участі не приймає. Відповідач не виконує свої батьківські обов`язки, дитину не утримує, має заборгованість зі сплати аліментів, не піклується про фізичний й духовний розвиток дитини, не піклується про неї, не виявляє інтересу до дитини. Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . 30.03.2020 ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області відкрито загальне позовне провадження по справі ЄУ № 185/1715/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки і піклування Павлоградської міської ради, про позбавлення батьківських прав та призначено до підготовчого судового засідання. 06 травня 2020 року ухвалою суду доручено компетентному суду Російської Федерації, юрисдикція якого розповсюджується на територію місця мешкання відповідача, [PERSON] , а саме: [ADDRESS] , вчинити такі процесуальні дії: вручити відповідачу, [PERSON] , копію позовної заяви з доданими до неї документами, відібрати пояснення у відповідача з приводу обставин справи, визнання чи не визнання позову, в разі не визнання позову зобов`язати відповідача надати відзив на позовну заяву та відповідні докази, повідомити резервні дати судових засіданнь - 21 вересня 2020 року о 9:30 годині та 02 грудня 2020 року о 9:30 годині, з`ясувати чи бажає відповідач приймати участь у розгляді даної справи, в іншому випадку відібрати заяву про розгляд справи без його участі. Провадження по справі зупинене до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, згідно п.12 ч.1 ст.253 ЦПК України. 28.10.2020 на адресу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області повернулись документи без виконання вищевказаного доручення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, про позбавлення батьківських прав, так як місце проживання відповідача в РФ не встановлено. 06.11.2020 ухвалою суду поновлено провадження даній у справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. Позивач у судове засідання не з`явився, надала до суду заяву, в якій просив розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином за місцем реєстрації, причини не явки суду не повідомив, відзив не подав. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, відповідно до якої просить розглянути справу за відсутності представника, ухвалити рішення в інтересах дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02.03.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , про що зроблений відповідний актовий запис №197. (а.с. 16) Відповідно до копії посвідчення № [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , є дитиною інвалідом до 18 років, законний представник - [PERSON] , отримує держевну соціальну допомогу. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується копією заочного рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.11.2013 по справі № 185/11206/13-ц, яке набрало чинності 02.12.2013.(а.с. 17) Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Павлоградської міської ради та довідки ОСББ "Дніпровська 418" № 3 від 11.05.2021 малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , відповідач за зазначеною адресою не зареєстрований та не проживає, зі слів сусідів за даною адресою його ніхто не бачив, в житті дитини участі не приймає, дитина проводить час тільки з бабусею та мамою. «Павлоградська загальноосвітня школа I-III ступенів №19» надала довідку від 06.05.2021 року за №51 відповідно до якої повідомляє, що [PERSON] , [INFO] , дійсно навчається в 2-А класі Павлоградської ЗШ I-III ступенів № 19. Навчанням, вихованням та утриманням дитини займається тільки мати. Батько [PERSON] у навчанні та вихованні сина участь не приймає. Відповідно до довідки за вих. № 21 від 06.05.2021 наданої ДНЗ «Ластівка» Павлоградської міської ради, [PERSON] , [INFO] , відвідував ДНЗ №5 «Ластівка» з 01.09.2016 по 06.06.2019. Батько [PERSON] не брав участі у вихованні сина. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Павлоградської міської ради щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] , орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Заборгованість з аліментів станом на 12.05.2016 складає 94549,84 грн. Відповідно до положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7,8 ст. 7 Сімейного кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дитини суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дитини. Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150, 151 Сімейного кодексу України, ст. 11,12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати її, батьки зобов`язані надавати дитині належне батьківське виховання, оскільки право на виховання є одним із основних прав дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції ООН про права дитини, ратифікована постановою Верховної Ради від 27.02.1991 року, батьки несуть відповідальність за виховання і розвиток дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини є відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України підставою для позбавлення батьківських прав. Пленум Верховного Суду України в п.п. 16, 18 постанови від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вказав на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, які порушують батьківські обов`язки та роз`яснив, що особи можуть бути позбавленні батьківський прав лише щодо дитини, яка не досягла повноліття, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, суд повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, їх належність, допустимість, достовірність, вважає, що позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки в ході судового розгляду підтверджено факт свідомого ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітньої дитини, покладених на неї ст.150 Сімейного кодексу України, що буде повністю відповідати інтересам дитини.

Outcome: approved