Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Позивач через уповноваженого представника звернулась до суду з позовом у якому просить захистити її авторські права порушені фізичною особою - підприємцем [PERSON] завданої шляхом піратства контрафактних примірників творів під назвами "[INFO]", "[INFO]". Стягнути з відповідача на її користь суму компенсації в розмірі 10 мінімальних заробітних плат - 13 780,00 грн. за факт реалізації магніту з контрафактннм примірником твору [PERSON] під назвою "[INFO]" (2008р.). Стягнути з Фізичної особи - підприємця [PERSON] на користь [PERSON] суму компенсації в розмірі 10 мінімальних заробітних плат - 13 780,00 грн. за факт реалізації магніту з контрафактннм примірником твору [PERSON] під назвою "[INFO]..." (2008р.) Мотивуючи вимоги тим, що у 2008 році позивач своєю творчою працею створила твори образотворчого мистецтва, а саме картини: "[INFO]" (надалі - Твір 1), "[INFO]..." (надалі - Твір 2), що підтверджується підписом Позивача у лівому нижньому куті Твору 1 та Твору 2, рік створення «значений у нижньому правому куті Твору 1 та Твору 2. Додатково авторство Позивача підтверджується написом на контрафактних товарах із значенням імені Позивача. 12.04.2016р. в магазині "[INFO]", що знаходиться за адресами: [ADDRESS], господарську діяльність в якому здійснює фізична особа - підприємець [PERSON], представником [PERSON] зафіксовано факти продажу, тобто піратства - розповсюдження (реалізації, продажу) магнітів з малюнком "[INFO]" та "[INFO]...", що підтверджується відеозаписом та розрахунково-касовим чеком. Товар представляє собою декоративний магніт виготовлений з дерева з малюнком, на якому без дозволу позивача відтворено твір образотворчого мистецтва під назвою " [INFO]" та "[INFO]...". Таким чином, відповідач порушив права позивача, шляхом розповсюдження без дозволу позивача контрафактних примірників творів (піратство), а саме реалізовував в магазині '[INFO]" зазначені товари: магніти з малюнком "[INFO]" та "[INFO]...",що є порушеннями згідно п. б) ч. 1 ст. 50 Закону України «Про авторське право і суміжні права». Оскільки досудове врегулювання спору виявилось неможливим, позивач змушена звернутись з даним позовом до суду. У судове засідання представник позивача не з»явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутність на підставі наданих доказів. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти даного позову в повному обсязі. Пояснив, що вказані магніти перебувають у вільному продажі, те, що на них зображено твори [PERSON] під назвами "[INFO]" та "[INFO]...", які захищені авторськими правами, йому нічого не відомо, оскільки на самих товарах відсутні ідентифікуючі ознаки, за якими можливо визначити автентичність творів позивача. Заслухавши пояснення представника відповідача, допитавши свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач здійснює господарську діяльність за адресою: [ADDRESS], магазин "[INFO]". Дана обставина визнається сторонами, а тому у розумінні ст. 61 ЦПК України не потребує доказування. 12.04.2016р. в магазині "[INFO]" було реалізовано дерев»яні магніти з малюнками. Відповідно до ст.ст. 435, 437, 438 ЦК України первинним суб'єктом авторського права є автор твору. Авторське право виникає з моменту створення твору. Автору твору належать особисті немайнові права, встановлені статтею 423 цього Кодексу та інші права, серед яких є право на недоторканість твору. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про авторське право та суміжні права» суб'єктами авторського права є автори творів, зазначених у частині першій статті 8 цього Закону, їх спадкоємці та особи, яким автори чи їх спадкоємці передали свої авторські майнові права. Відповідно до п. а) частини першої ст. 50 Закону України «Про авторське право і суміжні права» порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені статтями 14 і 38 цього Закону, та їх майнові права, визначені статтями 15, 39, 40 і 41 цього Закону, з урахуванням передбачених статтями 21-25, 42 і 43 цього Закону обмежень майнових прав. За ч. 1 ст. 14 Закону України "Про авторське право i суміжні права" автору належать такі особисті немайнові права: вимагати визнання свого авторства шляхом зазначення належним чином імені автора на творі і його примірниках і за будь-якого публічного використання твору, якщо це практично можливо. Законом України "Про авторське право i суміжні права" від 23 грудня 1993 р. №3792-12 та постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 р. № 1756 "Про державну реєстрацію авторського права і договорів, які стосуються права автора на твір", якою затверджено Порядок державної реєстрації авторського права і договорів, які стосуються права автора на твір, передбачено Державну реєстрацію авторського права в Україні. Документом, що засвідчує авторство (авторське право) на оприлюднений чи неоприлюднений твір, а також факт і дату оприлюднення твору (за наявності) є свідоцтво. За правилами ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, саме на сторони покладено обов»язок по доведенню тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Позивачем приєднано до матеріалів позовної заяви копії малюнків під назвами "[INFO]" та "[INFO]..." Суду не надано належних та допустимих доказів, на підтвердження авторства позивача на твори образотворчого мистецтва "[INFO]" та "[INFO]...", тобто доказів на підтвердження порушення авторських прав[PERSON] відповідно до Закону України "Про авторське право i суміжні права". Як роз'яснено у п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» від 04.06.2010 року № 5, суду слід виходити з того, що майнова відповідальність за порушення авторського права і (або) суміжних прав настає за наявності певних, установлених законом, умов: факту протиправної поведінки особи (наприклад, вчинення дій, передбачених статтями 50 та 52 Закону; шкоди, завданої суб'єкту авторського права і (або) суміжних прав; причинно-наслідкового зв'язку між завданою шкодою та протиправною поведінкою особи; вини особи, яка завдала шкоди. Позивач повинен довести факт наявності в нього авторського права і (або) суміжних прав, факт порушення його прав відповідачем або загрозу такому порушенню, розмір шкоди (за винятком вимоги виплати компенсації), якщо вона завдана, та причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою і діями відповідача. Допитана у судовому засіданні свдіок [PERSON] суду показала, що 12.04.2016 року здійснювала реалізацію товару у магазині « «[INFO]» та дала аналогічні за змістом поясненням відповідача покази. Судом також не встановлено ні шкоди завданої позивачу ні вини відповідача. Згідно п. 43 Постанови Пленуму ВС України «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав», під контрафактними примірниками твору, розуміються примірники об'єктів авторського права і (або) суміжних прав, які виготовлені, відтворені, розповсюджені з порушенням авторського права (особистих немайнових і (або) майнових). Оцінюючи належність і допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів в їх сукупності, що ґрунтується на всебічному і повному їх дослідженні, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог. Ні підставі ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати не компенсуються.

Outcome: dismissed