Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

10 липня 2015 року позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою. Свої вимоги мотивує тим, що малолітні [PERSON] та [PERSON] з 01.03.2013 за заявою батьків про тимчасове влаштування дітей влаштовані до Прилуцького обласного будинку дитини «Надія» 01.09.2014 [PERSON] переведений до комунального закладу «Прилуцького навчально-реабілітаційного центру» Чернігівської обласної ради, і якому дитина перебуває на даний час. Діти перебувають в дитячих закладах на повному державному утриманні. Відповідачі вихованням дітей не займаються, не створили належні умови для проживання, виховання та всебічного розвитку дітей, не цікавляться їх станом здоров'я та розвитком, матеріально дітей не утримують, не проявляють батьківської турботи до дітей, тобто самоусунулись від виконання батьківських обов'язків. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Козелецької селищної ради Козелецького району Чернігівської області в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі. Суд, заслухавши пояснення сторін, представників, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 Закону № 2402-111 сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання сім'ї разом з належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження. Відповідно до свідоцтв про народження [NUMBER] та [NUMBER] відповідачі є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 12, 13). Згідно повідомлення комунального закладу медико-соціального захисту «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія»» № 02-14/396 від 18.06.2015, [PERSON], [INFO], виховується у закладі Прилуцького обласного будинку дитини «Надія» з 01.03.2013 на підставі заяви від батьків про тимчасове влаштування від 16.12.2014. Батьки дитини [PERSON] та [PERSON] ухиляються від своїх обов'язків по вихованню і утриманні дитини, дитину відвідували останній раз 16.12.2014, потім не цікавились дитиною, не приймали участь у вихованні та утриманні дитини, не вирішують питання повернення дитини на виховання в сім'ю (а.с. 5). Згідно повідомлення комунального закладу «Прилуцький навчально-реабілітаційний центр» Чернігівської обласної ради № 265 від 11.06.2015, малолітній [PERSON], [INFO] виховується у закладі Прилуцького навчально-реабілітаційного центру з 01.09.2014 і по теперішній час на підставі заяви батьків про тимчасове влаштування від 01.09.2014 на цілодобовій формі перебування. Відповідно до витягу обласної психолого-медико педагогічної консультації за № 73/635 від 20.05.2014 дитина відноситься до категорії дітей з особливими освітніми потребами та потребує навчально-корекційних послуг за програмою спецгрупи для дітей з загальним недорозвиненням мовлення в умовах навчально-реабілітаціного центру. Батьки дитини [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню і утриманню [PERSON] За час перебування дитини в центрі, батьки жодного разу його не відвідали, не телефонували, долею дитини не цікавились. На попередження щодо відповідальності за ухилення від виконання передбачених законодавством обов'язків перед вихованням і утриманням дитини не реагують (а.с. 8). 15 квітня 2015 року комісією у складі виконуючого обов'язки начальника служби у справах дітей Козелецької районної державної адміністрації [PERSON], директора районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей [PERSON], лікаря-педіатра [PERSON] методиста відділу освіту районної державної адміністрації [PERSON] проведено обстеження матеріально-побутових умов сім'ї [PERSON] При обстеженні встановлено. Що взаємовідносини між батьками [PERSON] та [PERSON] не доброзичливі, часто виникають сварки, вживаються нецензурні слова. Батько працює неофіційно, зароблені гроші витрачає на придбання алкогольних напоїв, мати дітей не працює. В квартирі де проживають [PERSON] та [PERSON], антисанітарні умови, не прибрано, брудно, розкидані речі, невипрана постільна білизна, відсутнє опалення, в приміщенні холодно. Є мінімальних запас продуктів. Приміщення потребує капільного ремонту. Діти виховуються в інтернатах. Батьки дітей не відвідують, не цікавляться їх фізичним станом та розвитком, нічого не зробили, щоб створити для дітей належні умови та повернути їх на виховання у сім'ю (а.с. 14). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Козелецької районної державної адміністрації № 01-24/1181 від 06.07.2015 про доцільність позбавлення батьківських прав, визнано доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с. 4). Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків, як підстава для позбавлення батьківських права має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 150 СК України батьки, зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ст. 164 СК України батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Таким чином, оцінивши докази по справі суд вважає встановленим факт ухилення [PERSON] та [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків відносно малолітніх [PERSON] та [PERSON], оскільки вони в порушення вимог ст. 150 СК України не піклується про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний стан та моральний розвиток, не здійснюють їх підготовку до самостійного життя, не забезпечують матеріальне утримання, повністю відсторонилися від виконання своїх батьківських обов'язків, що свідчить про повну відсутність прояву батьківської турботи і є достатньою підставою для позбавлення батьківських прав. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved