Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

12.02.2018 року позивач звернулася з цивільним позовом до відповідача в якому просить стягувати з нього аліменти на її користь, на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, у розмірі 1/ 4 частини усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення останньою двадцяти трьох років. Свої вимоги мотивує тим, що на підставі рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 02.07.2014 року відповідач сплачував аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1/ 4 частини всіх видів його доходів. З 10.01.2018 року, після того як донька стала повнолітньою, стягнення аліментів з відповідача припинено. На даний час дочка навчається на денній формі навчання у Комунальному закладі Львівської обласної ради «Самбірський педагогічний коледж імені [PERSON]» на денній формі навчання, що не дозволяє їй самостійно заробляти. У звязку з зазначеним, позивач несе видатки по винайманню житла для доньки за місцем навчання у м. Самборі, забезпеченню її необхідними засобами для навчання та доїзду. На підставі наведеного просить позовні вимоги задовольнити. Позивач в судове засідання не зявилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність та зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та просить такі задовольнити. Відповідач, який належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не зявився, подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Відповідно до ч. 6 ст. 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала предявлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, що заява про визнання відповідачем позову не порушує прав, свобод чи законних інтересів інших осіб, та не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу, а позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серія І-СГ № 177472 від 24.01.2000 року. Згідно довідки № 05-20/523 від 20.12.2017 року, яка видана комунальним закладом Львівської обласної ради «Самбірський педагогічний коледж імені [PERSON]», слідує, що [PERSON] навчається у даному закладі на денній державній формі навчання з 01.09.2015 року до 30.06.2019 року. Згідно довідки про доходи від 14.03.2018 року № 261 слідує, що відповідач [PERSON] працює у ПАТ «Львівгаз» Пустомитівьке відділення з 20.07.1999 року по даний час на посаді водія, його середньомісячний дохід становить близько 6000 грн. Правовідносини обовязку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України яка зокрема, передбачає обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У відповідності до вимог ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно вимог ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. Відповідно до положень п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року, обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів як досягнення дочкою, сином, віку, який перевищує 18 років але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи вищенаведене, те, що повнолітня дитина потребує матеріального забезпечення у звязку із продовженням навчання, те, що відповідач заявлений позивачем розмір аліментів визнав та має можливість надавати допомогу, позовні вимоги підлягають до задоволення. Аліменти слід стягувати з 12.02.2018 року, що у відповідності до вимог ч.1 ст. 191 СК України, є днем пред'явлення позову до суду. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з положень п. 3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» згідно яких позивачі - у справах про стягнення аліментів, звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи викладене з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати у розмірі 704, 80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved