Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що від спільного проживання у шлюбі з відповідачем у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Однак, спільне життя між подружжям не склалося, тому шлюб було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER] від 28 лютого 2008 року. 15 лютого 2008 року рішенням Коломийського міськрайонного суду з відповідача стягуються аліменти на утримання дітей в розмірі по 250 гривень щомісячно. На даний час у неї змінилось матеріальне становище, їй важко утримувати дітей, вони ростуть, потребують багато додаткових витрат: покращеного харчування, забезпечення речами першої необхідності, витрат на школу, що є необхідним для забезпечення нормального рівня життя дітей. Відповідач життям дітей не цікавиться, добровільно допомоги на їх утримання не надає, не бере участі у додаткових витратах, які постійно виникають оскільки діти часто хворіють. Вважає, що по стану здоров»я та матеріальних можливостях батько дітей спроможний сплачувати на них аліменти у більшому розмірі, ніж визначено попереднім рішенням суду і оскільки належне утримання дітей є обов'язком не тільки матері, але й батька, тому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 1500 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали з підстав, зазначених у відзиві на позов. Зокрема, вказують, що в позовній заяві, фактично, не викладені обставини, які могли б стати підставою для звернення до суду, належні та допустимі докази не надані. Спосіб захисту стосовно додаткових витрат, про які позивач намагається вказати, не відповідає предмету спору, з огляду на приписи ст. 185 СК України. Зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV, він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Відповідач в даний час не працює, його заробітки, пов»язані з нечастими виїздами за кордон, є тимчасовими, дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і отримує державну соціальну допомогу при народженні їх спільної дитини - [PERSON]. Позивачка не повідомляє про свої доходи, успішно займається підприємницькою діяльністю, до якої залучає чимало найманих працівників, отримує великі доходи. Нею не доведено обґрунтованість заявлених позовних вимог, тому сторона відповідача в задоволенні позову просить відмовити. Беручи до уваги пояснення сторін, дослідивши подані ними докази у сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими частковому задоволенню виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження видане виконкомом Великоключівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області від 09 липня 2004 року, серія [NUMBER] та [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження видане виконкомом Великоключівської сільської ради Коломийського району від 15 січня 2007 року, серія [NUMBER] Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 28 лютого 2008 року шлюб між батьками вказаних дітей розірвано і діти залишилися на проживанні з матір»ю, оскільки батьки стали проживати окремо. Згідно рішення Коломийського міськрайонного суду від 15 лютого 2008 року з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 250 гривень щомісячно до досягнення ними повноліття. 18 червня 2011 року відповідач зареєстрував шлюб з [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Городоцького районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 48. [INFO] року у відповідача народилася дочка - [PERSON], яка проживає з відповідачем та перебуває на його утриманні. Дружина відповідача [PERSON] перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Городоцької РДА Хмельницької області як одержувач державної соціальної допомоги при народженні дитини ([PERSON]) з 01 травня 2016 року. Відповідно до довідки Городоцького районного центру зайнятості № 04-04/279 від 18 червня 2018 року відповідач станом на 18 червня 2018 року на обліку як безробітний не перебуває. Суд погоджується із позивачкою, що визначений рішенням суду у 2008 році розмір аліментів на даний час є явно недостатнім для матеріального забезпечення дітей зі сторони батька. В ч. 1 ст. 3 Конвенції Організації Об'єднаних Націй про права дитини 1989 року, що 27 вересня 1991 року набула чинності для України, наголошується, що в усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. 17 травня 2017 року Верховна Рада України прийняла Закон № 2037-У111 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08.07.2017 року. Відповідно до частини 3 ст.181 СК України (у редакції зі змінами від 08.07.2017 року) за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини 2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум для дитини відповідного віку: з 1 липня 2018 року на дитину до 6-ти років - 1559 грн.; на дитину від 6-ти до 18-ти років -1944 грн. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2 ст.182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ст. 192 ч.1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує, що з часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає, тому з вказаних підстав розмір присуджених аліментів підлягає збільшенню. Задовольняючи позовні вимоги частково, суд виходить із того, що неповнолітні діти сторін проживають окремо від батька і перебувають на утриманні матері. Суд враховує, що на даний час у відповідача інша сім»я і на утриманні перебуває малолітня дитина, проте беручи до уваги те, що він є здоровою та працездатною людиною, матеріально забезпечений, і хоч офіційно не працевлаштований, однак працює на сезонних роботах за кордоном, а тому суд вважає, що за даних обставин він спроможний оплачувати більший розмір аліментів ніж визначений рішенням суду у 2008 році. На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст. 180, 181, 182, 184, 192 СК України,

Outcome: partial