Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, який мотивував тим, що 20.03.2008 року між ПАТ „Брокбізнесбанк" і [PERSON] було укладено договір №28/7-ф, за умовами якого позивач надав позичальнику грошові кошти в сумі 28930 доларів США на строк до 19.03.2015 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,5 відсотків річних для придбання автомобіля марки Hyundai Tucson, а [PERSON] мав щомісячно частками сплачувати кредит та відсотки за користування ним. Станом на 14.10.2013 року перед банком утворилась заборгованість в сумі 31804,57 доларів США. Оскільки до цього часу вказана сума заборгованості не погашена позивачем, вони вимушені звертатись до суду та просили стягнути зазначену суму та понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Представник відповідача визнав позов частково. Не заперечував проти стягнення з [PERSON] заборгованості по кредиту та заборгованості за відсотками. В той же час суму нарахованої пені вважав занадто завищеною та, посилаючись на невигідне становище, в яке потрапив [PERSON] у зв»язку зі зміною валютного курсу в період з 2008 по 2013 рік, просив зменшити розмір неустойки до 10% від суми заявленої в позові, а саме: до 424,27 доларів США - неустойку за порушення строків погашення кредиту та 27,50 доларів США - неустойку за порушення строків погашення процентів. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 20.03.2008 року між ПАТ „Брокбізнесбанк" і [PERSON] було укладено договір №28/7-ф згідно п. 1.1 якого позивач надав позичальнику грошові кошти в сумі 28930,00 доларів США на строк до 19.03.2015 року зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 12,5 відсотків річних для придбання автомобіля марки Hyundai Tucson. Відповідно до п.п.2.1, 2.3.4 договору відповідач мав щомісячно частками сплачувати кредит та відсотки за користування ним. 03.08.2011 року між ПАТ „Брокбізнесбанк" і [PERSON] було укладено Додаткову угоду №1 до Кредитного договору. Також судом встановлено, що у відповідача за вказаним кредитним договором виникла заборгованість, яка станом на 14.10.2013 року становила 31804,57 доларів США , в тому числі: 25306,15 доларів США - сума непогашеного кредиту; 1980,78 доларів США - сума прострочених відсотків; 4242,66 доларів США - неустойка за порушення строків погашення кредиту; 274,98 доларів США - сума пені за прострочення сплати процентів. Дані обставини у судовому засіданні підтверджуються копіями договорів та додаткової угоди ( а.с.10-14,17-19), копією розрахунку (а.с. 29-30). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, суд приходить до висновку, що право позивача порушене, підлягає захисту і з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 31804,57 доларів США, а також, понесені ним та документально підтверджені судові витрати в сумі 2542,13 грн. по сплаті судового збору. При цьому, суд не може взяти до уваги твердження відповідача про те, що в даному випадку наявні підстави для зменшення розміру пені, яка нарахована позивачем. Так, ст.7 Кредитного договору передбачено відповідальність за порушення строків погашення заборгованості за кредитом та відсотками у виді сплати неустойки за кожний день прострочення. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Ст.549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Згідно з ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Таким чином, вказана норма надає суду право у випадку виникнення спору з приводу розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінивши розмір заборгованості та розмір штрафних санкцій (неустойки), зменшити її розмір в тому випадку, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, тобто зменшити розмір пені через неспівмірність з розміром основного зобовязання. В даному випадку, судом встановлено, що заборгованість відповідача по кредиту становить 25306,15 доларів США. Сума ж нарахованої пені за порушення строків погашення кредиту - 4242,66 доларів США, що складає 16,8 відсотків від суми заборгованості по кредиту. Заборгованість по відсоткам складає 1980,78 доларів США, а пеня за порушення строку погашення процентів - 274,98 доларів США, що складає 13,9 % від суми заборгованості по відсоткам. Тобто, суми нарахованої пені не є завищеними з огляду на розмір заборгованості,а, навпаки, є співмірними з розміром зобов»язання. Крім того, жодної істотної обставини в розумінні частини третьої статті 551 ЦК (майновий стан, інші обставини, які б заслуговували на увагу в даному випадку) стороною відповідача не наведено та доказів на підтвердження існування такої обставини не надано. Таким чином, підстав, які б давали право зменшити суму нарахованої позивачем неустойки, судом не встановлено. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved