Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири (а.с. 43-44). У подальшому позивачами була подана заява зі зміненими вимогами, відповідно яких просять стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] майнову шкоду, заподіяну залиттям квартири у розмірі 43 403,00 грн., моральну шкоду у розмірі 11 713,00 грн. та судові втирати (а.с. 145-146). Вимоги мотивують тим, що 02.10.2014 року з вище розташованої квартири [ADDRESS] сталося залиття їхньої квартири № 61. Згідно акту про залиття від 16.10.2014 року, затвердженого начальником ЖРЕО-409, причиною залиття став прорив заглушки на рушникосушарці, яку відповідачі встановили самостійно. Їхня квартира внаслідок залиття зазнала значних пошкоджень, зокрема, у кімнатах та кухні на стінах і в коридорі спостерігається відшарування шпалер та штукатурки, розводи темного кольору на стінах, жовті плями на водоемульсійному покритті стелі, у ванній кімнаті спостерігається відшарування керамічної плитки. Відповідно до звіту № 194/14 від 17.11.2014 року, розмір матеріального збитку, заподіяний конструктивним елементам, оздобленню їхньої квартири внаслідок залиття складає 42 103,07 грн. За проведення робіт з незалежної експертної оцінки майна вони сплатили 1 300 грн. Добровільно відшкодовувати завдану шкоду відповідачі відмовилися. Відповідачі є власниками квартири [ADDRESS] з якої відбулося залиття їхнього житла, тому несуть відповідальність за труби та санітарно-технічні прилади, що знаходяться у належній їм на праві власності квартирі. Залиттям квартири їм спричинена моральна шкода, яка виразилася у їхніх душевних переживаннях з приводу того, що вони вже півтора роки змушені жити у пошкодженій квартирі, відповідачі не докладають жодних зуcиль для вішкодування шкоди, з боку останніх постійно відчувають приниження і образу від такого відношення до себе і їхньої власності. Вони витратили певний час та сили для того, щоб пристосовуватися до проживання у пошкодженій квартирі, відповідачами був порушений їх звичайний життєвий уклад, через що вони змушені докладати зуcиль до притягнення відповідачів до відповідальності та витрачати час на спроби отримати від них належні їм гроші для проведення ремонту у квартирі. Спричинену їм моральну шкоду оцінюють у розмірі 11 713 грн. У зв'язку зі зміною позовних вимог за клопотанням представника позивача [PERSON] [PERSON] ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18.05.2016 року до участі у справі було залучено у якості співвідповідачів [PERSON] та [PERSON], які є співвласниками квартири [ADDRESS] (а.с. 151, 152). В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] та представник позивача [PERSON] [PERSON] підтримали позов зі зміненими вимогами та викладені у ньому обставини. Позивач [PERSON] додатково пояснила, що після залиття ремонт на кухні вона зробила самостійно та в розрахунок залиття у позові кухня не включена. Востаннє ремонт коридору, ванної, туалету та кухні вона робила у 2007 році, дитячої кімнати у 2014 році, стелі у дитячій кімнаті та спільні у 2011 чи у 2013 роках. Через залиття вона понесла суттєві збитки, так як прийшла в негодність її норкова шуба, викрали мокрий килим, який сушили на вулиці, через незадовільний стан квартири її донька не може приїхати до неї, також вона понесла збитки через неможливість приймати вдома клієнтів, яким надавала косметичні послуги. Від відповідачів отримала кошти у розмірі 500 грн. на чистку килимів, а також 391 грн. на 4 рулона шпалер які поклеїла на кухні. По даний час її квартира не відновлена. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, суду подала заяву з проханням розглянути справу без її участі та задовольнити вимоги (а.с. 53). Відповідачі [PERSON], [PERSON] та представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позов визнали частково, а саме виходячи з оцінки вартості збитків визначених судовою експертизою за виключенням сплачених позивачу коштів, стягненні моральної шкоди просили відмовити. Відповідач [PERSON] пояснила, що залиття сталося через прорив заглушки на рушникосушарці, яку встановлювали самостійно, тоді вода лилася не більше години, воду вони вимочували. Відповідач [PERSON] пояснила, що їхньої вини у залитті не має, залиття відбулося після подачі гарячої води, якої три місяці до цього не було. Вона пропонувала [PERSON] переклеїти шпалери, зробити побілку, на що відразу позивач погодилася, на наступний день вона дала [PERSON] 500 грн. на чистку килимів, також за пред'явленим чеком оплатила вартість шпалер на кухню. Спочатку позивач сказала сплатити їй 2 000, тому вона мала намір розрахуватися, проте у подальшому позивач озвучила суму 2 000 дол. США, однак такої суми у них не має, вони пенсіонери, до того ж квартира позивачів була у запущеному неналежному стані, ремонт там ніколи не робився. Суд, вислухавши позивачів [PERSON], [PERSON], її представника [PERSON], відповідачів [PERSON], [PERSON] та представника відповідача [PERSON] [PERSON], експерта Грішкову Л.М., дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачі є співвласниками у рівних долях квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 30.01.2001 року та договором дарування квартири від 28.02.2002 року (а.с. 3-4). Як убачається із матеріалів справи та пояснень учасників судового засідання, залиття квартири [ADDRESS], сталось 02 жовтня 2014 року у зв'язку з проникненням води із вище розташованої квартири [ADDRESS], що підтверджується актом від 16.10.2014 року, затвердженим начальником ЖРЕО-409 (а.с. 7). У даному акті зазначено, що причиною залиття є порив заглушки на рушникосушарці, яку мешканці квартири № 65 встановили самостійно. В результаті залиття в квартирі № 61 були виявлені сліди затікання на стелі та стінах в коридорі, дитячій кімнаті, залі та спальні, зі слів мешканців ремонт в коридорі, дитячій кімнаті та спальні виконувався в 2013 році, в залі не виконувався на протязі 10 років, що відповідає дійсності. Для відновлення ремонтних робіт в квартирі № 61 необхідно виконати наступні види робіт: заміна шпалер поліпшеної якості на стінах в коридорі, в дитячій кімнаті, в спальні; пофарбування стелі водоемульсійною фарбою в дитячій кімнаті, в спальні; поліпшене клейове на стелі в залі; заміна шпалер простих на стінах в залі (а.с. 7). Факт залиття квартири позивачів 02.10.2014 року визнаний відповідачами в судовому засіданні. В обґрунтування вимог позивачі посилаються на висновок за звітом № 194/14 від 17.11.2014 року складений Фізичною особою-підприємцем «[PERSON]», відповідно якого розмір матеріального збитку завданого [PERSON] в результаті залиття 02.10.2014 року квартири [ADDRESS] складає 42 103,07 грн. (а.с. 8-19). Відповідачі заперечували заявлену ціну позову, у зв'язку з чим за клопотанням представника відповідача [PERSON] ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09.04.2015 року було призначено проведення судової будівельно-технічної експертизи по визначенню вартості завданої позивачам матеріальної шкоди залиттям квартири (а.с. 78, 79). За висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 29.01.2016 р. № 9890/15-43, складеного експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Грішковою Л.М., вартість матеріальної шкоди завданої власнику квартири [ADDRESS] в результаті залиття приміщень 14 151,60 грн. (а.с. 86-90). Представник позивача [PERSON] просив суд визнати неналежним доказом висновок експерта від 29.01.2016 року у зв'язку з тим, що ним не враховано вартість робіт по заміні електропроводки, яка вийшла з ладу, розцінки визначалися за нормами 2014 року, визначений розмір збитків не відповідає дійсності та є суттєво заниженим. Проте суд не може прийняти до уваги вказані заперечення та враховує висновок експерта складений на виконання ухвали суду, виходячи з наступного. Експерт Грішкова Л.М. викликалась в судове засідання та пояснила, що допущена у висновку технічна описка у даті залиття, яке фактично мало місце у жовтні 2014 року, а не в лютому 2013 року, як помилково зазначено, не тягне за собою помилок у розрахунках, вартість експертного дослідження визначалося на час складання висновку, обстеження квартири проводилося на підставі акта ЖРЕО, яким визначено обсяг та місця пошкоджень у результаті залиття. Розбіжності у вартості визначення матеріального збитку між складеним звітом ФОП [PERSON] від 17.11.2014 року, що наявний у справі, та складеним нею висновком виникли через те, що кошторис за звітом ФОП складений на повний ремонт квартири, а не за результатами залиття. При проведенні експертизи за ухвалою суду було враховано наявність меблів у квартирі позивачів, через що коефіцієнт складності ремонту визначено розміром 30 % його вартості, вартість стосовно монтажу електророзеток визначено у кошторисі розділом загальні виробничі витрати, куди також включено проведення дрібних робіт, розцінки визначені за державними нормативами. Очищення забруднень на стелі розраховано по площам плям від залиття, проте фарбування пораховано всієї стелі по загальних площах кімнат. Вартість шпалер встановлювалася за середньо ринковими цінами з урахуванням зносу. Наявність грибка не визначалося, оскільки це відноситься до компетенції біологічної експертизи. Нею були враховані всі наявні фактичні пошкодження в квартирі позивачів у зв'язку із залиттям квартири. Клопотань з приводу призначення додаткової або повторної експертизи позивачами не заявлялось. На підставі ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Квартира [ADDRESS] належить відповідачам на праві спільної часткової власності у рівних долях на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 09.01.2004 р., виданого Дніпровською районною в м. Києві державною адміністрацією (а.с. 67). Згідно ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов"язані забезпечувати його схоронність. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою КМУ від 08.10.1992 року № 572, власники квартир зобов"язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання. Згідно ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за обов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Отже, з відповідачів на користь позивачів слід стягнути майнову шкоду завдану залиттям квартири у розмірі 14 151,60 грн., що визначена висновком експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 29.01.2016 р. При цьому, оскільки відповідачі є співвласниками по 1\\3 частині квартири [ADDRESS], із кожного з відповідачів на користь позивачів необхідно стягнути по 4 717 грн. 20 коп. Суд не приймає до уваги доводи відповідачів про те, що з вищевказаної суми матеріального збитку слід відрахувати кошти в сумі 891 грн., оскільки в судовому засіданні безспірно встановлено, що ця сума включає 500 гр. сплачених відповідачами за чистку наявних у квартирі позивачів килимів після залиття та 391 грн. - вартість оплачених шпалер на кухню, що не входить у вартість робіт та матеріалів, які були предметом експертної оцінки. Також позивачами понесені витрати по оплаті послуг оцінювача по проведенню оцінки вартості матеріального збитку в сумі 1 300 грн., що підтверджується договором № 194/14 від 04.11.2014 року і товарним чеком № 194/14 від 17.11.2014 року та підлягають відшкодуванню кожним з відповідачів по 433 грн. 33 коп. (а.с. 31-33). Згідно ст. ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що винними діями відповідачів позивачам була заподіяна моральна шкода, так як останні пережили психічний стрес під час залиття їхньої квартири, а також моральні переживання, заподіяні позивачам як власникам квартири щодо пошкодження їхнього житлового приміщення, проживання в незручних умовах, що призвело до порушення їх життєвого укладу, істотних вимушених негативних змін у їхньому житті, порушило нормальні життєві зв"язки, змусило позивачів витрачати час на оформлення документів, складання кошторисів, звіту, звернення до юристів за правовою допомогою, до суду, а також беручи до уваги, що з моменту здійснення залиття пройшов тривалий час і по даний час попередній стан квартири позивачів не відновлений, та, виходячи із засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди, а саме стягнути з кожного із відповідачів на користь позивачів по 1000 грн. моральної шкоди. У решті заявлені вимоги задоволенню не підлягають. У порядку ст. 84 ЦК України підлягають відшкодуванню відповідачами позивачам понесені останніми витрати на правову допомогу на загальну суму 3 000 грн., що підтверджуються договором № 43/14 про надання правової допомоги від 24.12.2014 року, яким визначена загальна сума гонорару адвоката за участь в суді першої інстанції в сумі 3 000 грн., додатковою угодою до договору від 10.05.2016 року, розрахунком витрат на правову допомогу у якому загальний витрачений час зазначено 8 год. 15 хв., квитанціями до прибуткового касового ордеру № 43/14 від 24.12.2014 року на суму 1 500 грн. та № 07/16 від 11.05.2016 року на суму 1 500 грн. (а.с. 161-166). Відповідно до ст. 88 ЦПК України, із відповідачів на користь позивачів також підлягає стягненню судовий збір на загальну суму 985 грн. 23 коп., тобто по 328,41 грн. з кожного з відповідачів.

Outcome: partial