Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], в обґрунтування своїх вимог вказуючи на те, що з 14.07.2013 року між нею та відповідачем по справі був укладений шлюб, від якого сторони мають двох малолітніх дітей - сина [PERSON], 2013 р. народження та доньку [PERSON], 2016 р. народження, які після розірвання шлюбу залишаться проживати з позивачкою по справі. Позивачка зазначала, що шлюбно - сімейні відносини, спільне проживання та ведення сумісного господарства припинені з відповідачем по справі з липня 2017 року через втрату взаєморозуміння, різні погляди на шлюб та сім'ю. Спору по майну у сторін не має. Строк на примирення не потрібен. Після розірвання шлюбу позивачка змінювати прізвище не бажає. Посилаючись на ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України позивачка просила розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем по справі 14.07.2013 року виконавчим комітетом Вербуватівської сільської ради Юр'ївського району Дніпропетровської області по актовому запису № 01. В підготовче засідання позивачка [PERSON] не з"явилася, надала суду заяву про розгляд справи в підготовчому засіданні в її відсутності, при цьому позовні вимоги повністю підтримала, зазначивши, що шлюбно - сімейні відносини з відповідачем припинені з липня місяця 2017 року через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя. Строк на примирення не потрібен. Спору по майну не має. Після розірвання шлюбу діти залишаться проживати з позивачкою та на утримання останніх відповідач буде надавати матеріальну допомогу в добровільному порядку. Судовий збір позивачка просила залишити за нею, зазначивши, що після розірвання шлюбу прізвище змінювати не бажає (ас. 29). Відповідач по справі [PERSON] в підготовче засідання не з"явився, надав суду телефонограму про розгляд справи в підготовчому засіданні в його відсутності та позовні вимоги повністю визнав, по тим обставинам, що викладені в заяві позивачки, при цьому зазначив, що визнання ним позову є добровільним та не порушує чиїх - небудь прав і інтересів, а окрім того, йому відомо, що у разі визнання ним позову може бути ухвалено рішення про задоволення такого в підготовчому засіданні (ас. 31). Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України підготовче засідання проводиться за правилами встановленими Главою 6 Розділу ІІІ ЦПК України, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За викладених вище обставин, суд знаходить можливим за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення в даній справі у відсутності нез'явившихся сторін по справі на підставі наявних у ній матеріалів, при цьому суд не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали додані до справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав: - 14.07.2013 року між сторонами зареєстровано шлюб, що підтверджено в судовому засіданні копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22.07.2013 року (ас. 7). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей сина [PERSON], 2013 р. народження та доньку [PERSON], 2016 р. народження, що підтверджено в судовому засіданні копіями свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] від 15.03.2016 року та серії [NUMBER] від 29.08.2013 року (ас. 8, 9), які після розірвання шлюбу залишаться проживати з позивачкою по справі, а відповідач на утримання останніх надаватиме матеріальну допомогу у добровільному порядку. Шлюбно - сімейні відносини, ведення сумісного господарства та спільне проживання припинені між сторонами з липня 2017 року з причин різних поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння. Строк на примирення жодній із сторін не потрібен. Спору по майну не має. Приймаючи до уваги, що жодна із сторін не має наміру зберегти сім'ю, суд вважає неможливим примирення та збереження шлюбно - сімейних відносин. При викладених вище обставинах, враховуючи , що сторони шлюбно - сімейні відносини не підтримують, суд знаходить збереження сім"ї неможливим, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них та їхніх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку встановленому ст. ст. 206 - 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь - якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи, або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 2 ст. 206 ЦПК України до ухвалення судового рішення у зв'язку з визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Наслідки відповідних процесуальних дій відомі як позивачці, так і відповідачу по справі, про що останніми зазначено відповідно в заяві та телефонограмі про розгляд справи в підготовчому засіданні в їх відсутності (ас. 29, 31), при цьому відповідач вказав, що визнання ним позову є добровільним та не порушує чиїх - небудь прав та охоронюваних законом інтересів. Судом також не встановлено будь-яких обставин стосовно порушення прав інших осіб визнанням відповідачем позову. В зв'язку з даним, суд не вбачає підстав для неможливості ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, враховуючи, що позивачка просила судовий збір залишити за нею, суд вважає можливим не стягувати такий з відповідача по справі на користь позивачки та залишити судові витрати по справі за позивачкою. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то відповідно позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме - 352, 40 грв.. Враховуючи волю позивача, суд знаходить можливим залишити за останнім після розірвання шлюбу прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved