Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

13 лютого 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від його заробітку, та аліменти на своє утримання до досягнення сином трирічного віку в розмірі 1/6 частини від заробітку відповідача. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого є неповнолітній син [PERSON] . Вони з відповідачем проживають окремо, відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання їхнього сина [PERSON] , а також на її утримання, не надає, хоча за станом свого здоров`я та матеріальним становищем в змозі надавати таку допомогу. Позивачка в судовому засіданні позов підтримує, просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та аліменти на своє утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку, щомісячно до досягненням сином трирічного віку. У відповіді на відзив позивачка просить врахувати те, що відповідач працює та отримує дохід, у батьків відповідача, крім нього, є ще двоє повнолініх дітей, а теперішня дружина відповідача є власником туристичного агенства та займається підприємницькою діяльністю. На даний час відповідач надає матеріальну допомогу на утримання сина у розмірі 1000 грн. щомісяця, однак цих коштів не достатньо. Крім того, зазначає, що вона, позивачка, не працює і, крім державної допомоги по догляду за дитиною, інших доходів не має. Відповідач в судове засідання не з`явився. Представник відповідача [PERSON] у відзиві на позов та в судовому засіданні зазначив, що відповідач офіційно працевлаштований в органах ДСНС України, де отримує дохід біля 5000 грн., тому згоден сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проти сплати аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку відповідач заперечує. В обгрунтування заперечень посилається на те, що відповідач має на утриманні батьків пенсійного віку, зокрема матір має 3 групу інвалідності. З 02 квітня 2020 року на утриманні відповідача перебуває також і дружина [PERSON] , яка не працює, доходів не отримує та на даний час є вагітною. Заслухавши учасників справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини. В силу вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, у спосіб, який визначений ст. 181 СК України. Частинами 2 і 3 статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини що мають істотне значення. За ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У силу положень статей 183, 184 СК України суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, тому суд, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини. Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно з ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.ч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, в період якого, а саме [INFO] позивачка народила сина [PERSON] , батьком якого є відповідач [PERSON] . Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач не в достатній мірі надає матеріальну допомогу на утримання дитини та не надає допомоги на утримання дружини, хоча відповідно до вимог ст.ст. 84, 180 СК України зобов`язаний таку допомогу надавати і за станом свого здоров`я та матеріальним становищем в змозі її надавати. Дані обставини підтверджуються даними паспортів сторін, свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про народження, довідками про склад сім`ї сторін та поясненнями учасників справи. З врахуванням встановлених обставин та зазначених вище норм чинного законодавства, суд прийшов до висновку, що розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] становить ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 лютого 2020 року і до повноліття дитини. Також суд прийшов до висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання дружини, з якою проживає дитина, в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. Задовольняючи позов суд враховує стан здоров`я, матеріальне, сімейне становище дитини, відповідача та позивачки. Зокрема, судом враховано, що сторони є працездатними, відповідач працює, інших дітей сторони на утриманні не мають. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом не приймаються до уваги пояснення відповідача про утримання ним батьків, оскільки кошти їм він надає добровільно та ним не доведено належними доказами, що батьки потребують матеріального утримання саме з його боку. Крім того, суд враховує, що матір відповідача щомісячно отримує пенсію. Та обставина, що 02 квітня 2020 року відповідач уклав шлюб з іншою жінкою, яка не має доходів та на даний час є вагітною (9-10 тижнів), на думку суду, не свідчить, що він не спроможний надавати матеріальну допомогу дружині [PERSON] , з якою проживає син [PERSON] , до досягнення ним трирічного віку. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved