Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-04 00:00:00

01.10.2019 року [PERSON] , діючи від імені та в інтересах [PERSON] , звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання сина з [PERSON] .. В обгрунтування своїх вимог представник позивачки зазначала, що [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у шлюбі з 15 липня 2006 року. Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . Позивачка з відповідачем разом не прожиють і спільного господарства не ведуть останні три роки. Син проживає з нею та перебуває на її ж утриманні, а відповідач не бере участі у житті сина, його навчально-виховному процесі, а також матеріальному забезпечені, незважаючи на те, що є працездатним. Просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 6 000 гривень щомісячно, однак не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття з моменту звернення до суду з позовом. Також просила плокласти на відповідача судові витрати. У судовому засіданні сторони відсутні. Представник позивачки звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивачки, повідомила суд, що заявлений позов підтримує, проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечує. Відповідач судову повістку, що надсилалася судом на адресу зареєстрованого в установленому законом порядку його місця проживання щодо виклику в судове засідання, призначене на 05.06.2020 року не отримав, однак останнім були отримані судові виклики в судові засідання, що призначалися на 23 грудня 2019 року та 18 березня 2020 року. Будучи належним чином повідомленим, відповідач не скристався правом подачі відзиву на позов, а відтак суд приходить до висновку, що [PERSON] визнає у повному обсязі заявлені до нього позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві. З огляду на викладене, приймаючи до уваги думку представуника позивачки, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, ухваливши заочне рішення на підставі даних наявних у матеріалах справи. Дослідивши докази наявні у матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що заявлені [PERSON] , від імені та в інтересах [PERSON] вимоги про стягнення аліментів на утримання сина з [PERSON] підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього - [PERSON] , [INFO] (а.с.3,4). Малолітній син сторін у справі - [PERSON] проживає разом з матір"ю за адресою - [ADDRESS] та знаходиться на її ж утриманні. Статтями 180,181,182,183,184 СК України передбачено, що батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина; при визначенні розміру аліментів суд враховує - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Наразі судом встановлено, що син сторін у справі проживає з матір`ю, остання виконує свої обов`язки щодо його виховання, гармонійного розвитку та матеріального забезпечення. Батько дитини є працездатним, однак участі у вихованні сина та його ж матеріальному забезпеченні не приймає. Отже, приймаючи до уваги вік дитини сторін у справі, що перебуває у періоді посиленого росту та фізичного розвитку, суд приходить до висновку, що відповідач зможе сплачувати аліменти на дитину в твердій грошовій сумі в розмірі 6 000 гривень, як про це вказала представник позивачки, а відповідач не повідомив суд про наявність заперечень, відповідно це буде складати необхідний мінімум для забезпечення утримання сина та його навчання. Крім того, правилами ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Зазначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі підлягає стягненню з останнього на утримання сина, починаючи з 01 жовтня 2019 року і до повноліття останнього, або ж зміни матеріального стану сторін, однак не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку. Судові витрати за розгляд справи судом у частині сплати судового збору на користь держави підлягають стягненню з відповідача за правилами ст. 141 ЦПК України. Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежів за один місяць допустити до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: approved