Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

Позивач - ТОВ «Одесагаз-Постачання» звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. Заявлені вимоги мотивовані тим, що відповідачами не сплачено кошти за спожитий газ, в зв`язку з чим за особовим рахунком рахується заборгованість, яка складає 111 218 грн. 32 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із письмовою заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідачі: [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заперечив проти позову, вказуючи на те, що він не є споживачем газопостачання. [PERSON] в судове засідання не з`явилася надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнала повністю, вказуючи на те, що вона проживає в будинку по [ADDRESS] та є фактичним споживачем газу, буде сплачувати заборгованість по мірі фінансової можливості. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів. Враховуючи вищевикладені обставини, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч.1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи із наступного. За приписом ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 2 ст.13 та ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено обов"язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до Постанови КМУ № 758 від 01.10.2015 року «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного ринку природного газу ТОВ «Одесагаз-Постачання» є постачальником природного газу на території Одеської області з 01 липня 2015 року , на якого покладений спеціальний обов`язок, щодо постачання природного газу побутовим споживачем. Відповідно до листа Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) постачальникам природного газу за регульованим тарифом № 5864/16/61-15 від 19.06.2015р. між Публічним акціонерним товариством «Одесагаз», з однієї сторони, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання». з іншої сторони. 01.07.2015р. було укладено Договір доручення щодо збору грошових коштів, за яким ТОВ «Одесагаз-Постачання» здійснює збір грошових коштів зі споживачів природного газу -боржників ПАТ «Одесагаз» . Судом встановлено, що між Ананьївським УЕГГ ПАТ «Одесагаз» та [PERSON] укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання № 2976 від 20.11.2012 р.. для здійснення розрахунків за спожитий природний газ, терміном на три роки (а.с.8). Разом із тим, в судовому засіданні безспірно встановлено, що фактичним споживачем із газопостачання є [PERSON] , яка є власником житлового будинку по [ADDRESS] та проживає за вказаною адресою, тим самим вона прийняла на себе зобов`язання по виконанню умов зазначеного договору . Постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 року затвердженні "Правила постачання природного газу ". Згідно розділу 3 правил, однією з підстав постачання природного газу побутовому споживачу є наявність укладеного з постачальником договору постачання природного газу побутовим споживачам та дотримання його умов. Статтею 509 ЦК України передбачено зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст..625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Частиною 1 ст.530 ЦК України, передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Із матеріалів справи вбачається, що відповідач не здійснювала оплату за поставлений природний газ в період з грудня 2015 р. по жовтень 2018 р., таким чином, згідно розрахунку позивача, у відповідача утворилася заборгованість на загальну суму 11 218 грн. 32 коп.(а.с.10-12) .Правильність розрахунку боргу відповідачем не спростована. Споживач не здійснював повну оплату за використаний природний газ, чим порушував п. 14 розділу 3 Правила постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015р., відповідно до яких: «Розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. При розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим». За таких обставин, враховуючи, що свої зобов`язання по наданню послуг по безперервному постачанню природного газу ПАТ «Одесагаз» виконало належним чином, а відповідач [PERSON] зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати вартості прийнятого природного газу та послуг з його постачання, в порушення вимог ст.ст.526, 714 ЦК України, п. 22 Правил, належним чином не виконала, а тому позов ТОВ «Одесагаз-Постачання» до [PERSON] підлягає задоволенню. Позовні вимоги до [PERSON] не підлягають задоволенню, як заявлені до неналежного відповідача. За приписами ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем понесені судові витрати , пов`язані із сплатою судового збору в сумі 1921 грн. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України із відповідача [PERSON] , яка до початку розгляду справи по суті визнала позов, слід стягнути на користь позивача судові витрати в сумі 960 грн. 50 коп., решта судових витрат в розмірі 50 відсотків судового збору, що складає 960 грн. 50 коп. підлягають поверненню позивачу із державного бюджету. Підстави для негайного виконання рішення відсутні. Заходи забезпечення позову по даній цивільній справі не застосовувалися.

Outcome: approved