Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.04.1996 року, однак на даний час шлюбні відносини припинені. Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 21.05.2018 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу мають двох доньок - [PERSON], [INFO] (яка вже повнолітня) та [PERSON], [INFO]. З моменту розірвання відносин, відповідач жодного разу не виявив бажання побачити своїх доньок, з ними взагалі не спілкується, не надає матеріальну допомогу, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток. Доросла донька навчається в інституті, молодша донька є малолітньою. На підставі викладеного, позивачка звертається до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини, а також просить стягнути на її утримання заборгованість по сплаті аліментів за два місяці у розмірі 1/4 (0,25 %) від середньої заробітної плати у м.Києві, а саме у розмірі 6709,75 грн. Відповідно до вимог ст. 19, 274 ЦПК України справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів про стягнення аліментів на утримання дитини розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.04.1996 року. Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 21.05.2018 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу сторони мають двох доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Старша донька - [PERSON] є студенткою, навчається в інституті. Молодша донька - [PERSON] є малолітньою, проживає з матір'ю, знаходиться на її утриманні. Як встановлено судом, батько з моменту розірвання їх відносин, жодного разу не виявив бажання побачити своїх доньок, з ними взагалі не спілкується, не надає матеріальну допомогу, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Так, в судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що малолітня [PERSON] проживає разом з матір"ю, знаходиться на її утриманні, батько дитини у добровільному порядку відмовляється надавати допомогу, тому, враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2018 року становить 1860 грн., з 1 липня - 1944 грн., з 1 грудня - 2027 грн. Враховуючи вище викладене, суд вважає можливим стягувати з відповідача на користь позивача на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Сторони не позбавлені можливості у разі зміни матеріального стану звернутися до суду з позовом про збільшення або зменшення розміру аліментів. Що ж стосується позовних вимог про стягнення аліментів за минулий час, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Матеріали справи не містять жодних належних і допустимих доказів вжиття позивачкою заходів щодо одержання аліментів від відповідача будь-яких звернень до нього з цього приводу та ухилення останнього від їх сплати. Вимоги позивача про стягнення аліментів за минулий час мають бути підтвердженні офіційними зверненнями стягувача до платника аліментів, за відсутності таких доказів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Оскільки позивачкою суду не надано будь-яких доказів того, що вона зверталася до відповідача про стягнення аліментів за вказаний період часу (листи, їх отримання відповідачем тощо), в цій частині позовних вимог повинно бути відмовлено. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704, 80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial