Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

10.07.2020 року представник позивача звернулася до суду із вказаною позовною заявою, зазначаючи, що [INFO] померла [PERSON] . Після смерті якої відкрилася спадщина за заповітом, яким вона [INFO] року заповіла земельну ділянку площею 3,8613 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, позивачу [PERSON] . Позивач, будучи онукою спадкодавця звернулася до нотаріуса для оформлення спадщини, але отримала відмову в оформленні спадкового майна через відсутність у неї оригіналів правовстановлюючих документів. Представник позивача, посилаючись на неможливість належного оформлення позивачем прийняття спадщини в установленому законом порядку та ст. ст. 234, 256, 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1223, 12225, 1268, 1269, 1270 ЦК України, просить суд визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності у порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 3,8613 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах Петрашівської сільської ради Володарського району Київської області після [PERSON] . 13.07.2020 року судом відкрито провадження у справі та призначено розгляд проводити в порядку загального позовного провадження. В підготовче судове засідання позивач та її представник не з`явилися. На адресу суду надійшла заява, якою представник позивача просить суд розгляд справи провести без їх участі. Позовні вимоги підтримує та просить суд позов задовольнити ( а.с. 56). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про місце та час його проведення. Своїми письмовими заявами просять суд розгляд справи провести без їх участі. Позовні вимоги визнають повністю, на спадкове майно не претендують ( а.с.47-50 ). Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд приймає визнання позову відповідачем у справі. Виходячи з наведеного, суд, вважає, що рішення у справі можливо ухвалити за результатами проведення підготовчого судового засідання. Суд, ознайомившись із позовною заявою, взявши до уваги позиції позивача та її представника, відповідачів викладені у відповідних заявах, що надійшли до суду, дослідивши матеріали справи та оглянувши матеріали спадкової справи вважає, що позов підлягає задоволенню . Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про її смерть ( а.с. 5). За свого життя , [INFO] , вона склала заповіт, яким на випадок своєї смерті зробила розпорядження та заповіла земельну ділянку площею 3,8613 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Петрашівської сільської ради Володарського району Київської області , право власності на яку було посвідчено державним актом серії ЯЖ № 691189 [PERSON] ( а.с. 16). Відповідачі у справі є спадкоємцями першої черги , однак вони на спадщину не претендують, та не заперечують проти прийняття спадкового майна позивачем, про що вони зазначили у своїх заявах, що надійшли до суду ( а.с. 9-15, 47-50). Позивач [PERSON] звернулася до нотаріуса для оформлення належних їй спадкових прав, однак нотаріусом було відмовлено у оформленні прийняття спадщини на земельну ділянку , у зв`язку зі втратою державного акта ( а.с.18). Матеріали справи вказують, що Державний акт на вищезазначену земельну ділянку втрачено, про що в місцевій газеті "Голос Володарщини" зроблено відповідне оголошення ( а.с. 24). Довідка Міжрайонного управління у Володарському та Тетіївському районах ГУ Держгеокадастру у Київській області від 08.07.2020 року та копія державного акта на право на приватну власність на землю серії ЯЖ № 691189 підтвердили факт належності спадкової земельної ділянки [PERSON] ( а.с. 19, 22). Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 217968513 вказує, що відомості про зареєстроване право власності на спадкову земельну ділянку відсутні ( а.с. 54-55). Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із наступних міркувань. Так, відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом , зокрема із правочинів . Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом . Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Ст. 1216 ЦК України зазначає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України вказує , що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини , а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення за ст.1225 ЦК України. Ст. 81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України визначено, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Таким чином, встановлені судом обставини вказують, що вимоги позивача базуються на законі. Визнання відповідачами позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб. Суд приймає визнання відповідачами позову та ухвалює рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved