overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

Позивачі покликаються на те, що батьками були [PERSON] і [PERSON]. Мали четверо дітей : позивачів і Миколу та [PERSON]. Останні померли відповідно, 21.02.1987 року та 01.03.2015 року. [PERSON] жив у батьківському будинку разом з ними. Батьки померли відповідно у 1977 та 1982 роках. Спадщина знаходиться у с.Кримне вул. 70-річчя Великого Жовтня, 33 Старовижівського району Волинської області. Через відсутність у покійного правовстановлюючих документів на будинковолодіння нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просить визнати за нею право власності на будинковолодіння у порядку спадкування. У судовому засіданні пр-к позивачів [PERSON] позов підтримав з наведених підстав. Пояснив, що син [PERSON] сім"ї не мав і проживав з батьками. Успадкував їх майно. Відповідач у судове засідання не з"явився. Є письмова заява про розгляд справи у його відсутності. З позовом згідний . Заслухавши пояснення пр-ка позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підставний. У відповідності зі ст.ст. 1217, 1220, 1262, 1268,1270 ЦК спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи... У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри... Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв її (спадщину), якщо протягом 6 місяців з часу її відкриття , він не заявиа про відмову від неї. З письмових доказів (копій: паспорта позивачів, свідоцтв про смерть спадкодавця і про народження ; довідки Кримненської сільської ради про склад сім"ї ; технічної документації садиби ; витягів з реєстрів та його повідомлення про прийняття спадщини лише позивачами) судом зясовано таке. У спадкодавця було четверо дітей, з яких двоє померли. Син [PERSON] проживав окремо, а син [PERSON] - з батьками. Він успадкував їх майно шляхом проживання. Заповіту не має. Спадкова садиба побудована батьками позивачів у 20 -х р. Негазифікована, без побутових зручностей. Є господарські споруди. Правовстановлюючих документів на неї немає . З врахуванням викладеного позов підлягає до задоволення, бо згідно зі ст. 328 ЦК України (2003 року) позивач набуває права власності на законних підставах.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивачі, посилаючись на те, що після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, інших спадкоємців на дане майно не має, тому просили суд визнати за ними право власності на по 1/2 частині житлового будинку [ADDRESS] В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] з"явився, позовні вимоги своїх довірителів підтримав, просив суд визнати за ними в порядку спадкування після смерті [PERSON] яка померла [INFO] року у віці 82 роки в с.Спірне Радомишльського району Житомирської області - право власності по 1/2 частині житлового будинку [ADDRESS]. Представник Кримоцької с/ради в судове засідання не з"явився, надіслав письмову заяву, просив справу розглядати у його відсутності, з позовними вимогами погодився. Вислухавши пояснення представника позивачів по справі, дослідив ши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року в с.Білка Радомишльського району Житомирської області. [PERSON] народилася [INFO] року в с.Кухарі Іванківського району Київської області. Також встановлено,що 06.07.1985 року Бучанським відділом ЗАГС Київської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після чого дружина отримала прізвище чоловіка «[PERSON]». Також встановлено, що 27.03.2008 року приватним нотаріусом [PERSON] був посвідчений заповіт згідно якого [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося та все те,що буде належати їй на день смерті заповіла , своїм синам по 1/2 частині кожному - [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] померла [INFO] року у віці 82 роки в с.Спірне Радомишльського району Житомирської області. [PERSON] помер [INFO] року у віці 48 роки в м.Буча Київської області. У відповідності до ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва,а якщо право власності на нерухоме майно виникає з моменту реєстрації - то таке право виникає з моменту державної реєстрації. Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок киданий КП «Житомир ське державне обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, від 17.12.204 року - вартість домоволодіння , що розташоване за адресою: [ADDRESS] складає - 8 760,00 грн. У відповідності до ст.1218 ЦК України до складу спадкової маси можуть переходити тільки ті права і обов"язки, носієм яких був спадкодавець і на момент відкриття спадщини вони не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Приймаючи до уваги викладене та те, що позивачі надали докази, які свідчать про право власності спадкодавця, померлої [PERSON], як власника будинку згідно довідок с/ради та те, що іншим шляхом спадкові права позивача не захистити, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

Позивачка 03 січня 2017 року звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її батько [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], у якому з моменту побудови з 1918 року проживала його сім"я. На момент смерті батько проживав сам. Позивачка є спадкоємцем першої черги за законом та прийняла спадщину, оскільки на день смерті спадкодавця була неповнолітньою, інші спадкоємці за законом чи заповітом відсутні, але свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане майно нотаріус видавати їй відмовився у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Посилаючись на неможливість відновлення правовстановлюючих документів у зв"язку зі смертю власника, позивачка просить визнати за нею право власності на вказане спадкове майно у судовому порядку. Позивачка в судове засідання не з»явилася, надала суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з*явився, надав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд на підставі ч.4 ст.174 ЦПК України ухвалює рішення про задоволення позову, виходячи з того, щовказані у позовній заяві обставини справи, які підтверджені матеріалами справи, відповідно до ст.ст.328, 392, 1216, 1218, 1261, 1268 ЦК України є підставами для визнання за позивачкою права власності на спадкове майно. Так як позивачці відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів, права позивачки на спадкове майно на підставі ст.392 ЦК України підлягають захисту у судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивачка 15.10.2014 р. звернулася до суду з позовом до відповідача, у якому зазначає, що вона вступила з відповідачем шлюб, який розірвано в 2000 році. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] На даний час донька [PERSON] навчається на 4 курсі денного відділення КЗОЗ „Богодухівський медичний коледж", відповідач зобов'язаний надати своїй доньці матеріальне забезпечення на час навчання. Так як повнолітня донька є інвалід з дитинства і являється непрацездатною. В зв'язку з чим звернулася до суду та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] на час навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 - х років, у твердій грошовій сумі розмірі по 1000 гривень щомісяця. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву якою прохала розглянути справу без її участі. Уточнивши вимоги, прохаючи стягувати з відповідача аліменти на час навчання на його користь в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу щомісяця. Відповідач у судове засідання не з'явився. Проте, також надав суду письмову заяву, де уточнені позовні вимоги визнав, згоден сплачувати на користь позивача аліменти на час навчання в розмірі 1/4 частини, та прохав справу розглянути справу без його участі Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що сторони уклали шлюб, який розірвано 14.11.2000 року. Під час шлюбу в них народилася донька [PERSON], [INFO] походження якої від батьків підтверджується свідоцтвом про її народження. Сторони не оспорюють факт окремого проживання. Згідно довідки [PERSON], навчається на 4 курсі денного відділення КЗОЗ „Богодухівський медичний коледж", який має закінчити 30.06.2015 року. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У силу вимог ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання й у зв'язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Приймаючи до уваги, що відповідач працює ВГФ „СПМК -516 ЛТД" на посаді машиніста ямобуру, має заробіток, тому є підстави відповідно до вимог ст. 183 СК України, для задоволення позову в частині визначення аліментів в частковому відношенні до заробітку відповідача. Таким чином, вимоги позивачки підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного та ст. ст. 180, 181, 183, 198, 199, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

Позивачка 17.06.2014 року звернулась до суду з вказаним позовом, у якому просила розірвати шлюб, укладений сторонами 10 жовтня 2008 року, мотивуючи тим, що спільне життя у них з відповідачем не склалося, відповідач пішов із сім"ї у 2003 році, ведення спільного господарства припинено, спільних дітей сторони не мають, проте відповідач не бажає розірвати шлюб у органах РАЦС. У судове засідання позивачка не з"явилась, надавши заяву про підтримку позовних вимог та розгляд справи без її участі. Відповідач у судове засідання не з"явився, надав заяву про згоду з позовом. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 10 жовтня 2008 року (а.с.3), спільних дітей не мають. На даний час подружжя разом не проживає, наміру зберігати подружні відносини не має. Зважаючи на взаємні відносини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому вказані обставини відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст. 110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Позивачка 24 листопада 2016 року звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідач є батьком малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], але ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, не надає матеріальної допомоги, не сплачує аліменти. Тому позивачка просить позбавити відповідача батьківських прав щодо сина [PERSON], [INFO]. Позивачка та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник третьої особи позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився та не повідомив про причини неявки, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, малолітнього [PERSON], представника третьої особи, свідка, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов таких висновків. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються главою 13 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.6), який перебуває на утриманні позивачки (а.с.11). Шлюб між сторонами розірвано 18.05.2010 року (а.с.13). Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов"язків, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не цікавиться навчанням та здоров"ям дитини, не відвідує його, не надає матеріального утримання та не сплачує призначені судом аліменти на утримання дитини, що підтверджено актом обстеження умов проживання (а.с.22), характеристикою на неповнолітнього [PERSON] (а.с.9), довідкою Березанського районного відділу ДВС (а.с.12), поясненнями свідка [PERSON], яка підтвердила обставини, викладені у позовній заяві. Проти позбавлення відповідача батьківських прав малолітній [PERSON] не заперечував, підтвердивши, що рідний батько з ним не спілкується, матеріально не підтримує, умовами його життя, виховання, навчання не цікавиться Відповідно до висновку органу опіки та піклування Березанської райдержадміністрації (а.с.8), [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав щодо малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.164 Сімейного Кодексу України підставою для позбавлення батьківських прав є, зокрема, ухилення матері (батька) від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Оскільки [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов"язків по вихованню малолітнього сина [PERSON], його необхідно позбавити батьківських прав щодо цієї дитини. На підставі ст.88 ЦПК України судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] 10 січня 2019 року звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS] ; у належній позивачці квартирі з 30 червня 2010 року зареєстрований її онук [PERSON] , але фактично з моменту реєстрації не проживає у вказаному житлі, після одруження проживає зі своєю сім"єю по [ADDRESS] , тому позивачка просить визнати його таким, що втратив право на користування зазначеним житловим приміщенням. Ухвалою суду від 06 лютого 2019 року судом прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційній сторінці Березанського районного суду Миколаївської області веб-порталу судової влади України та шляхом направлення судової повістки за фактичним місцем проживання. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається зі свідоцтва про право власності на житло від 01 серпня 2008 року, зареєстрованого в реєстрі Березанською філією КП «Миколаївське міжміське БТІ» 01 серпня 2008 року за реєстровим №812 (а.с.6), технічного паспорта на квартиру (а.с.7), довідки Березанської селищної ради від 26 листопада 2018 року (а.с.9), позивачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , у якій зареєстрований відповідач, але фактично не проживає у вказаному житлі з 30 червня 2010 року без поважних причин, що підтверджується актом обстеження Березанської селищної ради від 26 листопада 2018 року (а.с.8) та показаннями свідка [PERSON] , яка підтвердила обставини, викладені у позовній заяві. Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач не проживає за адресою реєстрації більше одного року без поважних причин, він втратив право користування зазначеним житловим приміщенням. Так як позивачці, відповідно до п.3 ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір", ухвалою суду відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, судовий збір на підставі ч.1, п.1 ч.2, ч.6 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] 13.12.2017 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивувала тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, шлюб існує лише формально, тому просить такий розірвати, дітей залишити на її вихованні, прізвище після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне "[PERSON]", судові витрати стягнути на свою користь з відповідача. Позивачка у підготовче засідання не з"явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Відповідач [PERSON] на виклик суду не з'явився, надав заяву про слухання справи за його відсутності, позов визнає. Згідно з вимогами ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення із слідуючих підстав. Судом встановлено, що між сторонами укладено шлюб 09.02.2008 року у виконкомі Лазівської сільської ради Воловецького району Закарпатської області, актовий запис №1 (а.с.) Від даного шлюбу в сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] (а.с.6) та син [PERSON], [INFO] (а.с.7). Згідно з ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Сторони не змогли створити міцної сімї, сімейне життя у них не склалося, проживають окремо, їх шлюб існує лише формально, а тому враховуючи вищенаведені обставини, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими і це суперечило б інтересам сторін та інтересам дітей. Прізвище позивачці після розірвання шлюбу слід змінити на дошлюбне [PERSON]. Дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] слід залишити на вихованні у матері [PERSON]. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 640 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] 15.07.2015 звернулась до суду з вказаним позовом, у якому, з врахуванням уточнень, просила стягнути з відповідача аліменти на її користь у розмірі 1/6 частини доходу щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], починаючи з дня подачі заяви і до його повноліття, та аліменти в розмірі 1/6 частини доходу щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, на утримання сина [PERSON], [INFO], починаючи з дня подачі заяви до суду і до закінчення ним навчання, мотивуючи тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від даного шлюбу мають дітей: [PERSON],[INFO], який навчається на 5 курсі Одеського національного медичного університету денної форми навчання, не має можливості працевлаштуватися та у зв"язку з цим потребує матеріальної допомоги, та [PERSON], [INFO]. Діти знаходяться на утриманні позивачки, а відповідач, маючи можливість надавати матеріальну допомогу дітям, ухиляється від виконання батьківського обов'язку по їх утриманню. Позивачка в судове засідання не з*явилася, надала суду заяву про підтримання позовних вимог, справу просила розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не з*явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовом згоден. Оскільки відповідач визнав позов, що не суперечить закону, зокрема, ст.180 СК України щодо обов'язку батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, та ст.199 СК України щодо обов"язку батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання та потребують у зв"язку з цим матеріальної допомоги та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд на підставі ч.4 ст.174 ЦПК України ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] 16 листопада 2017 року звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власницею житлового будинку [ADDRESS]; у січні 2014 року на прохання своєї знайомої вона зареєструвала у своєму будинку відповідачів, але з моменту реєстрації відповідачі у вказаному будинку не проживали, місце їх перебування та причини відсутності позивачці невідомі, тому позивачка просить визнати їх такими, що втратили право на користування зазначеним житловим приміщенням. Ухвалою суду від 23 листопада 2017 року відкрито провадження у справі. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог. Представник позивачки у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи через оголошення в газеті "Урядовий кур"єр" (відповідно до положень ЦПК України, що діяли на момент здійснення виклику). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а.с.6), позивачка [PERSON] є власником вказаного будинку, у якому з 08 січня 2014 року зареєстровані відповідачі (а.с.12); з часу реєстрації по теперішній час відповідачі не проживають у вказаному житлі, що підтверджується актом про їх непроживання (а.с.13), показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], які підтвердили обставини, викладені у позовній заяві. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. На підставі ст.72 ЖК України особа може бути визнана судом такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок її відсутності понад встановлені строки. Оскільки відповідачі не проживають за адресою реєстрації більш як чотири роки без поважних причин, вони втратили право користування зазначеним житловим приміщенням. Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивачки сплачений нею судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved