overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

09.06.2017р. [PERSON] звернулась до суду з позовом, який в подальшому уточнила та остаточно просила суду ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що підлягає індексації відповідно до закону, до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивує тим, що 08.11.2014р. вона зареєструвала шлюб з [PERSON]. Від спільного життя з відповідачем у них народилась дочка [PERSON], [INFO]. На даний час дочка проживає разом з нею та перебуває на її повному матеріальному утриманні. Батько добровільно не надає коштів, які потрібні для утримання та виховання дочки. В звязку з чим, просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач підтримала уточненні позовні вимоги у повному обсязі, покликаючись на підстави та мотиви викладені у позові. Просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи у його відсутність, позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Заслухавши думку позивача, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.11.2014р. позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №3152, що стверджується копією свідоцтва про одруження, долученою до матеріалів справи /а.с. 6/. Від спільного життя з відповідачем у них народилась дочка [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження, бланк серія 1-СГ 510763 /а.с. 5/. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач не надає кошти на утримання дочки, а тому з нього слід стягувати ці кошти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" для дітей віком до 6 років, матеріальне становище сторін, стан здоровя дитини, стан здоровя відповідача та інші обставини, що мають істотне значення. В звязку з вищенаведеним, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, та з відповідача слід стягувати аліменти в користь позивача на утримання малолітньої [PERSON] в розмірі в розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повнолітня. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

09.06.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 вересня 2011 року, шлюб зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 301, про що видано свідоцтво серії 1-кг № 065194. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, у звязку з чим вони втратили почуття поваги та любові один до одного, шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають близько двох років, спільне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер, а тому подальше його збереження вважає за неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, не має. Просила суд шлюб розірвати, та залишити прізвище "Сидоренко" обране нею під час реєстрації шлюбу. Позивачка в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву в якій просила розглядати справу у її відсутність Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 23 вересня 2011 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають понад два роки, спільного господарства не ведуть. Спір про поділ майна подружжя відсутній. Сторони вживали заходи для примирення, але вони були безрезультатними. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сімї суперечило б їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. Згідно ч.2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112, 113, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

09.06.2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05 жовтня 1994 року позивач зареєстрував з відповідачкою шлюб, про що районним відділом реєстрації актів громадянського стану міста Калинівка було вчинено відповідний актовий запис № 148. У шлюбі народились діти, які на даний час досягли повноліття. Сімейні стосунки у сторін не склалися, через розбіжність поглядів, сторони втратили почуття любові один до одного. Шлюб існує лише формально, з квітня 2021 року сторони проживають окремо. Відновити сім`ю не вдалося. Проти примирення заперечує. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище " [PERSON] ". Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 05 жовтня 1994 року, підтверджено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи викладене та приймаючи до уваги письмову заяву відповідача про визнання позову, суд, на підставі ст. ст. 104, 105 СК України, та в порядку ч. 4 ст. 206 ЦПК України, дійшов висновку, що шлюб підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки це буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

09.07.1993 року сторони зареєстрували шлюб у Голосківській сільській раді народних депутатів Летичівського району Хмельницькій області, актовий запис № 5. На даний час повнолітніх дітей немає. У звязку із різними поглядами на сімейні цінності між ними почали виникати непорозуміння та конфлікти, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Крім того відповідач проживає з іншою жінкою з якою має намір створити сімю, від розірвання шлюбу через органи реєстрації актів цивільного стану відмовляється, тому [PERSON] звернулася в суд із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Шушпан». В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, проте подала до суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує просить не надавати строк на примирення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, в порядку ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009, № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засіданні не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і тому суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та задовольнити вимоги позивача. Після розірвання шлюбу позивачу [PERSON] залишити прізвище «Шушпан». На підставі наведеного, ст. ст. 105,110 - 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

09.07.2013 р. ПрАТ «Горлівськтепломережа» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] вартості наданих послуг з централізованого опалення за період з грудня 2012 року по травень 2013 року в сумі 1377,36 грн., 3% річних у сумі 10,27 грн., посилаючись на те, що ПрАТ «Горлівськтепломережа» надає послуги з централізованого опалення квартири за адресою: [ADDRESS], в якій мешкає відповідач. Відповідач своєчасно не оплатив послуги позивача, внаслідок чого виникла зазначена заборгованість. Представник позивача Сопіна Ю.М. у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та з посиланням на підтримання позову. Відповідач, повідомлений про час та місце розгляду справи в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України, у судове засідання не з'явився, заперечень проти позову суду не надав, тож суд розглянув справу за ч.4 ст.169 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів без відповідача. Судом встановлено, що ПрАТ «Горлівськтепломережа» є постачальником централізованого опалення за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки ВАДР ГУ ДМС України в Донецькій області від 08.10.2013 р. за вказаною адресою з 16.02.1978 р. зареєстрований [PERSON]. Відповідач не сплачував вартість наданих позивачем послуг, у зв'язку з чим з грудня 2012 року по травень 2013 року утворилася заборгованість в розмірі 1377,36 грн., що підтверджується розрахунком суми заборгованості, не спростованим відповідачем. Сума заборгованості на підставі ст.ст.66,68 ЖК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі зазначеного Закону позивачем були нараховані наступні суми: трьох відсотків річних у розмірі 10,27 грн., які також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно до ст.88 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати на судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп. На підставі ст.ст.66,68 ЖК України, Закону України від 24.06.2004р. "Про житлово-комунальні послуги",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

09.07.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], вказує, що шлюб був зареєстрований між ними 23.12.2000 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Вознесенського міськвиконкому Миколаївської області, актовий запис № 267. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало те, що вони з відповідачем втратили взаєморозуміння, мають розходження в поглядах на сімейні відносини та обов'язки, тому тринадцять років живуть окремо, в раховуючи вищевикладене, просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Просила залишити їй прізвище "[PERSON]". Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судом про розгляд справи повідомлявся належним чином, суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд встановив наступне. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з ними 23.12.2000 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Вознесенського міськвиконкому Миколаївської області, актовий запис № 267 ( а.с.5). Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] ( а.с. 7). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких підстав суд вважає, позивачка має право на пред'явлення позову відповідно до положень ч. 4 ст. 110 СК України і даний позов має бути задоволений згідно вимог ст.105,110,112 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

09.07.2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що [INFO] помер його батько -[PERSON], після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, при житті на випадок смерті він не залишив заповіту. В установлений законом строк до нотаріальної контори він не звернувся так як за життя постійно проживав з батьком, доглядав за ним, а отже вирішив, що фактично вступив у спадщину. В липні 2014 року звернувшись до нотаріальної контори отримав відмову, з посиланням на те, що пропустив строк для прийняття спадщини. Просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини в два місяці. Позивач та представник позивача в судове засідання не з"явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав посилаючись на вказані обставини. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе ролзглянути справу у його відсутність на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. [INFO] помер [PERSON], відповідно до свідоцтва про смерть, серія [NUMBER]. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку [NUMBER], площею 4,68 га., що розташована на території Кіровської сільської ради Маловисківського району, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю, серія ІІ-КР №036220. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не залишив. Позивач є спадкоємцем померлого [PERSON] першої черги, відповідно до ст.. 1261 ЦК України. З матеріалів справи вбачається, що спадкоємець першої черги - позивач до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька звернувся в липні місяці 2014 року, але нотаріус відмовила, посилаючись на пропущення встановленого законом строку для прийняття спадщини. В силу ст.. 1272 ЦК України згідно, якої суд може визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач є спадкоємцем померлого першої черги, інші спадкоємці відсутні, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

09.07.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому пояснив, що з 12.04.2013 року перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 116. Від даного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюб спочатку виявився невдалим. Причина розпаду сім'ї полягає в тому, що між сторонами постійно виникали сварки та суперечки з причини різних поглядів на життя, що призвело до відсутності взаєморозуміння, втрати довіри та поваги один до одного. З листопада 2013 року родина фактично розпалася та сторони припинили сумісне проживання. Позивач неодноразово намагався налагодити сімейні стосунки шляхом розмов та зберегти шлюб заради дитини. Відповідачка висновків не зробила та не виявила бажання налагодити сімейні стосунки та зараз фактично створила іншу сім'ю. Позивач дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, примирення неможливе. Спільне господарство сторони не ведуть, у кожного окремий бюджет та особисті речі побутового вжитку. Спору про розподіл майна між сторонами немає. Дитина проживає з матір'ю за взаємною згодою сторін. Позивач у судове засідання надав заяву, в якій просить позов задовольнити та розглянути справу без його присутності. Відповідач у судове засідання надала заяву, в якій позов визнала, просить суд розглядати справу без її присутності. У зв'язку із наведеним, з урахуванням вимог ч.4 ст. 174 ЦПК та ч.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" № 14 від 18.12.2009 року, згідно якого за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом, суд вважає за необхідне прийняти визнання відповідачем позову та задовольнити позовні вимоги. Дослідивши заяви сторін, матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки родина фактично розпалася й подальше збереження шлюбу неможливо, тому як буде суперечити інтересам сторін та неповнолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

09.07.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований 15.06.2002 року Донецьким міським відділом ДРАЦС ГУЮ у Донецькій області, актовий запис № 557. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги. Просила відновити дошлюбне прізвище "Жевнова". Позивач в судове засідання не зявилась, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, позов просить задовольнити та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, однак про час місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зважаючи на вищевказані обставини, а також на те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 225 ЦПК України, прийшов до висновку про необхідність провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши\~\~у\~\~судовому\~\~засіданні\~\~матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.06.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ТП № 239944 від 03.07.2015 р., виданого Донецьким міським відділом ДРАЦС ГУЮ у Донецькій області, актовий запис № 557. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України позивач має право на відновлення дошлюбного прізвища після розірвання шлюбу. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved