Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

05.11.2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, з урахуванням змін від 10.11.2020, до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, третя особа - виконком Тернівської районної у місті Кривому Розі ради. В обґрунтування вказує, що 15.10.2011 між позивачем та відповідачем на товарній біржі «Дніпроторгправозабезпечення» укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна № 332/11, а саме: двох третіх частин житлового будинку літ. «А-1», глинобитного обкладеного цеглою, загальною площею 86,25 кв.м., житловою площею 47,6 кв.м. з господарськими побудовами, розташованого за адресою : [ADDRESS] . Продаж нерухомості відбувся за ціною 50 000 грн., дана сума була сплачена позивачем відповідачу, згідно акту квартира з ключами передана в розпорядження покупцю. Однак [PERSON] ухиляється від нотаріального посвідчення договору, місце проживання її невідоме. На теперішній час позивач не може зареєструвати право власності і розпоряджатись житлом, а тому просить визнати договір дійсним згідно ст.220 ЦК України, оскільки відбулося повне виконання угоди. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.11.2020 року у справі відкрито провадження та призначено судове засідання на 24.11.2020, в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 24.11.2020 відкладено розгляд справи на 08.12.2020. Ухвалою суду від 08.12.2020 відкладено розгляд справи на 14.12.2020. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлялася за допомогою оголошення. Представник третьої особи - виконком Тернівської районної у місті Кривому Розі ради, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Суд, сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів, встановив, що [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, належить дві третіх частини житлового будинку літ. «А-1», глинобитного обкладеного цеглою, загальною площею 86,25 кв.м., житловою площею 47,6 кв.м. з господарськими побудовами, розташованого за адресою : [ADDRESS] , а.с.15. Згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна № 332/11 від 15.10.2011, зареєстрованого товарною біржою "Дніпроторгправозабезпечення" (реєстровий номер 332/11) [PERSON] придбав у [PERSON] 2/3 частини житлового будинку літ. «А-1», глинобитного обкладеного цеглою, загальною площею 86,25 кв.м., житловою площею 47,6 кв.м. з господарськими побудовами, розташованого за адресою : [ADDRESS] , а.с. 13,14. Розрахунок за придбане майно здійснено покупцем шляхом сплати коштів у сумі 50 000 грн. продавцю в момент підписання цього договору. Згідно з актом приймання-передачі від 15.10.2011 сторонами здійснено прийом-передачу вищевказаної квартири, а.с.14. Відповідач на цей час у м.Кривому Розі не зареєстрований , а.с. - 40. Оцінка суду. Відповідно до вимог ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону ст.334 ЦК України. Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другої сторони (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі, ст.657 ЦК України. Згідно ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося виконання договору, але одна із сторін ухиляється від нотаріального посвідчення договору, суд може визнати такий договір дійсним. При вирішенні справи по суті суд приймає до уваги правову позицію, яка викладена в Постанові ВСУ № 6-1288цс17 від 06 вересня 2017 року, згідно якої суди дійшли неправильного висновку про те, що норма ч. 2 ст. 220 ЦК України не застосовується до спірних правовідносин у зв`язку з необхідністю державної реєстрації договору купівлі-продажу нерухомого майна. Однією з умов застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. Відповідно до п. 13 постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року при розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. ВСУ в своїй Постанові від 04 жовтня 2017 року зазначив, що однією з умов застосування частини другої статті 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. При розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість. Таким чином, оскільки позивач повністю виконав свої обов`язки по угоді, прийняв майно і сплатив кошти за нього, проте продавець майна змінила місце проживання і ухиляється від нотаріального посвідчення договору, тому з метою захисту права власності позивача угоду, яка не потребує подальшої нотаріальної реєстрації, слід визнати дійсною. На підставі ч.2 ст. 220, 328, 655 ЦК України,

Outcome: approved