Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Бібрська міська рада про самочинне будівництво каналізаційного збірника і усунення перешкод в користуванні майном. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що їй на праві приватної власності належить будинок в с.Романів. В квітні 2018 року її сусідка відповідачка по справі [PERSON] встановила каналізаційний збірник на відстані пів метра від межі земельної ділянки та 7 м від її будинку. Враховуючи спадистий ґрунт, те що вигріб розташований вище по рельєфу від її будинку, то всі нечистоти будуть стікати просто під будинок, що призведе до його руйнування. Також нечистоти будуть стікати в криницю яка знаходиться на відстані 3 м нижче від будинку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просить задоволити. Представник відповідач [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просить відмовити в задоволенні позову з підстав наведених у відзиві. Зазначає, що спірний каналізаційний збірник є монолітним з бетонним дном і гідроізоляцією, що унеможливлює будь-які витоки з нього. Відповідачка та члени її сім`ї в с.Романів проживають періодично, а тому в каналізації не можуть скупчуватись каналізаційні маси та підтікати на територію позивачки. Крім цього до відповідачки ніхто не звертався з приводу обстеження земельної ділянки на предмет влаштування каналізації. Представник третьої особи Бібрська міська рада в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про день, час та місце розгляду справи, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності. Вислухавши пояснення та доводи сторін, проаналізувавши обставини справи та матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до положень, викладених у ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 12 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину (а.с.3) за законом [PERSON] отримала у спадщину житловий будинок в [ADDRESS] ., і відповідно до копію витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.5) позивачка оформила право власності на даний будинок. У зв`язку з облаштуванням її сусідами каналізаційного збірника позивачка зверталась в різні органи. Так, згідно листа за підписом сільського голови Романівської сільської ради (а.с.6) слідує, що каналізаційний відстійник облаштований на присадибній ділянці [PERSON] розташований вище по рельєфу на відстані 2 м від межі присадибної ділянки [PERSON] та 9 м від її житлового будинку. Згідно відповіді департаменту ДАБІ України у Львівській області (а.с.7) вбачається, що [PERSON] до них з приводу облаштування вигрібу не зверталась. З листа Перемишлянської РДА (а.с.8) випливає, що керівник відділу містобудування і архітектури [PERSON] разом сільським головою та землевпорядником виїжджали на місце і підтвердили наявність вигрібу, однак, такий не був огляднутий через непристойну поведінку сусідів. З наданих позивачкою фотографій вбачається, що неподалік її огорожі дійсно знаходиться якась конструкція з каналізаційним люком, а з іншого боку будинку знаходиться колодязь. При чому, дана констуркція візуально знаходиться на відстані біля 20 метрів від будинку [PERSON] (тобто набагато дальше ніж до будинку позивачки). Відповідачка [PERSON] до відзиву на позов долучила ряд копій документів (а.с.34-41) з яких вбачається, що саме вона є власником будинку, земельної ділянки і земельна ділянка на якій знаходиться будинок межує з земельною ділянкою позивачки (а.с.35 тильна сторона, відрізок Д-Е). Стаття 375 ЦК України надає право власнику земельної ділянки (в даній ситуації відповідачці) зводити на ній будівлі та споруди. Одгнак частина третя даної статті передбачає, що право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Стаття 13 Конституції України передбачає: "Власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству". Відповідно до вимог п. "г" ч. 1 ст. 96 ЗК України, землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Норми розміщення господарських будівель біля житлового будинку визначаються в Державних будівельних нормах "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень" 360-92, затверджених наказом Державного комітету України у справах містобудування і архітектури від 17 квітня 1992 року № 44. Відповідно до п.2.22. Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України 17.03.2011 року N 145, вигреби повинні бути віддалені від меж земельних ділянок навчальних та лікувально-профілактичних закладів, стін житлових та громадських будівель і споруд, майданчиків для ігор дітей та відпочинку населення на відстань не менше 20 м. Місце розміщення вигребу на присадибній ділянці та відстань від нього до власного житлового будинку визначає власник цього будинку з додержанням правил добросусідства. Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року № 7 спори щодо додержання правил добросусідства - обов`язку власників і землекористувачів обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо), - розглядаються судами відповідно до статей 103 - 109 ЗК і в тому разі, коли вони попередньо не розглядалися відповідним органом місцевого самоврядування чи органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Відповідно до чч.1,2 ст.103 Земельного кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Згідно ст. 104 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров`я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 5-7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачкою та її представником не надано суду жодних доказів, які б спростовували докази позивачки, в т.ч. жодної документації з якої можна б було встановити технічні характеристики вигрібу і його стан. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд прийшов до висновку, що вигрібна яма, що знаходяться на земельній ділянці відповідача споруджена з порушенням чинних державних санітарних норм. Відповідачем порушено правила добросусідства, а також Державні санітарні норм та правил утримання територій населених місць. Звідси, позовні вимоги щодо усунення перешкод у користуванні майном шляхом демонтажу вигрібної ями підлягають до задоволення. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при зверненні до суду судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved