Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що від зареєстрованого шлюбу із відповідачем, народилася спільна дитина [PERSON], [INFO]. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 13 травня 2008 року шлюб між подружжям розірвано. Згідно рішення Коломийського міськрайонного суду від 14 вересня 2010 року з відповідача стягуються аліменти на утримання дочки у розмірі по 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що на даний час вказаний розмір аліментів є недостатнім для матеріального утримання дочки, оскільки витрати на утримання дитини зросли, а тому просить суд збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача, який має нерегулярний мінливий дохід аліменти на утримання доньки у розмірі по 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні вказав, що згідний сплачувати мінімальний розмір аліментів встановлений законом, так як у нього немає постійного місця роботи. Беручи до уваги пояснення сторін та дослідивши подані ними докази у сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими часткового задоволення виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого 21 листопада 2003 року народилася дочка [PERSON]. На підставі рішення Коломийського міськрайонного суду від 14 вересня 2010 року з відповідача стягуються аліменти на утримання дочки у розмірі по 4000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка ствердила, що зазначений розмір аліментів вважає заниженим і недостатнім для матеріального забезпечення дитини зі сторони батька. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2 ст.182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ст. 192 ч.1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо\~\~батьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення . Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із того, що неповнолітня дитина сторін проживає окремо від батька і перебуває на утриманні матері. Виходячи із зазначеного та беручи до уваги, що відповідач є здоровою та працездатною особою, інших утриманців немає, а томусуд вважає, що за даних обставин він спроможний оплачувати більший розмір аліментів ніж визначений рішенням суду в 2010 році, який слід стягувати у твердій грошовій сумі. На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст. 180, 181, 182, 184, 192 СК України,

Outcome: partial