Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-13 00:00:00

02.03.2020 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,8613 га, що розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки - 5122086900:01:001:0356, земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,1835 га, що розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки - 5122086900:01:002:0449. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І., позивачу було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про справо на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, необхідних для проведення реєстрації права власності на підставі п. 4.15. Порядку вчинення нотаріальних дій, п. 1, підп. 4 ст. 24 З «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісні та зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належить 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] , як члену колгоспного двору, що підтверджується довідкою Утконосівської сільської ради №131 від 22.01.2020 року. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 20.12.2007 року Утконосівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 59873463 від 19.03.2020 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений [PERSON] , відсутня. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - дружина [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про шлюб (а.с.91). Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлено, що згідно довідки Утконосівської сільської ради №131 від 22.01.2020 року, на час смерті спадкодавця спільно з ним проживала його дружина - [PERSON] , яка таким чином прийняла спадщину. Крім того, рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду від 04 лютого 2013 року по справі №500/107/13-ц за [PERSON] визнано право власності у порядку спадкування за законом на земельні ділянки, що залишилися після смерті [PERSON] , а саме: земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,8613 га, що розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки - 5122086900:01:001:0356 та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,1835 га, що розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки - 5122086900:01:002:0449. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 23.07.2019 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управляння юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,8613 га, що розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки - 5122086900:01:001:0356, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,1835 га, що розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки - 5122086900:01:002:0449, 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , яка належала їй як члену колгоспного двору на підставі довідки Утконосівської сільської ради №132 від 22 січня 2020 року та 1/2 частина цього ж будинку, яку вона успадкувала після смерті чоловіка - [PERSON] . Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1254 ЦК України, заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт. Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Встановлено, що 28 березня 2013 року, [PERSON] залишила заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Утконосівської сільської ради та зареєстрований в реєстрі під №66, згідно умов якого, житловий будинок з надвірними спорудами та земельною ділянкою, що знаходяться в [ADDRESS] , вона заповіла - [PERSON] . Крім того, 10 січня 2014 року, [PERSON] залишила заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Утконосівської сільської ради та зареєстрований в реєстрі під №4, згідно умов якого, житловий будинок з надвірними спорудами та земельною ділянкою, що знаходяться в [ADDRESS] та земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,8613 га, 0,1835 га, кадастрові номери 5122086900:01:002:0449, 5122086900:01:001:0356, які розташовані на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, належні їй на підставі рішення суду, серія та номер: 500/107/13-ц, виданий 04.02.2013 р. Ізмаїльським міськрайонним судом, вона заповіла - [PERSON] . Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 59494871 від 19.02.2020 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І., заповіт [PERSON] від 10.01.2014 року, зареєстрований за № 4 не змінювався та не скасовувався. Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України, осіб, які мають право на обов`язкову частку немає. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем, що підтверджено довідкою Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №132 від 22.01.2020 року, тобто вважається таким, який прийняв спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. за № 127/02-14 від 27.02.2020 року, позивачу було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про справо на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, необхідних для проведення реєстрації права власності на підставі п. 4.15. Порядку вчинення нотаріальних дій, п. 1, підп. 4 ст. 24 З «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved