Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

13 лютого 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини та звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Представником позивача [PERSON] 26 червня 2018 року було подано заяву про зміну предмету позову, в якій вона просила зменшити розмір аліментів, які стягуються з позивача на підставі рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 27 червня 2007 року та в подальшому стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення з даним позовом до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 27 червня 2007 року постановлено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], в розмірі ? частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно,але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказує, що з моменту постановлення рішення Ватутінським міським судом змінився сімейний та майновий стан [PERSON]. 26 січня 2008 року [PERSON] одружився вдруге із [PERSON]. В даному шлюбі народилося троє дітей: дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Діти та дружина перебувають на його утриманні, оскільки дочка [PERSON] є інвалідом дитинства, а дружина доглядає дитину-інваліда. Крім того, [PERSON] немає постійного доходу, постійної роботи, має незначні тимчасові заробітки, що свідчить про погіршення його матеріального становища. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд змінити розмір аліментів, а саме зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], до 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом з позовною вимогою про збільшення розміру аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що з моменту постановлення рішення Ватутінським міським судом Черкаської області від 27 червня 2007 року, яким стягуються аліменти з [PERSON] на утримання їх спільного сина [PERSON], значно зросла потреба на утримання сина, вважає, що відповідач за зустрічним позовом [PERSON] може надавати більше коштів на його утримання. Окрім того в ч.2 ст.182 СК України зазначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а за постановою про відкриття виконавчого провадження від 02 жовтня 2007 року ВП №9767104 первісному позивачу призначено до стягнення не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вважає позовні вимоги [PERSON] про зменшення розміру аліментів безпідставними. Разом з тим, прохає стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення ним повноліття, а також стягнути витрати понесені на оплату правової допомоги в сумі 700 грн.. Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засіданні не з'явились. У поданій до суду заяві [PERSON] просить розгляд справи проводити без її участі та без участі позивача за первісним позовом [PERSON], позовні вимоги підтримує в повному об'ємі, в задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом [PERSON] просить відмовити. В судове засідання відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом [PERSON] не зявилась, подала до суду заяву в якій просить розгляд цивільної справи №162/90/18 провести без її участі. Позовні вимоги позивача за первісним позовом [PERSON] не визнає та просить суд залишити їх без задоволення. Позовні вимоги за зустрічним позовом підтримує в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Представник третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Любешівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області в судове засідання не зявився, але начальником відділу [PERSON] було подано клопотання про розгляд справи без її участі. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що відповідно до виконавчого листа, виданого Ватутінським міським судом Черкаської області 27 червня 2007 року та постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №9767104 [PERSON] є стягувачем у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого листа за рішенням Ватутінського міського суду справа №2-230 від 27 червня 2007 року, яким на її користь з [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Пункт 1 частини 1 статті 182\~СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 192 Сімейного кодексу України\~визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як встановлено в суді з письмових доказів позивач за первісним позовом - [PERSON] офіційно не працює , не має стабільного заробітку, незначні доходи отримує від тимчасових нерегулярних сезонних робіт. З моменту винесення рішення Ватутінським міським судом Черкаської області від 27 червня 2007 року сімейне та матеріальне становище [PERSON] змінилось. На даний час він має на утриманні трьох неповнолітніх дітей в другому шлюбі, одна з яких дочка [PERSON] є дитиною-інвалідом, та дружину, яка доглядає дитину-інваліда. Крім того, факт зміни сімейного та матеріального становища [PERSON] було досліджено та висвітлено в рішенні Любешівського районного суду Волинської області в справі №162/1264/16-ц від 01 лютого 2017 року. При визначенні розміру пені за прострочення сплати аліментів суд брав до уваги те, що після розлучення із [PERSON] [PERSON] одружився вдруге. В даному шлюбі у [PERSON] народилося ще троє доньок. [PERSON] має вроджену ваду та визнана інвалідом. Зміна кількості утриманців з одного неповнолітнього сина [PERSON], при постановленні рішення Ватутінського міського суду від 27 червня 2007 року, на чотирьох на даний час, при відсутності достатнього та стабільного доходу свідчить, на думку суду, про погіршення матеріального становища [PERSON] як платника аліментів. Щодо зустрічного позову про збільшення розміру аліментів, [PERSON] вказує на необхідність збільшення розміру аліментів, оскільки, відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 02 жовтня 2007 року ВП №9767104 [PERSON] призначено до стягнення аліменти не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки ч.2 ст.182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, просить стягувати з [PERSON] аліменти на утримання сина в розмірі ? частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення повноліття. Суд констатує, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину встановлюється законом, а не судом, і підлягає врахуванню при виконанні рішення суду про стягнення аліментів. Враховуючи вказане вище, суд вбачає підстави для зменшення розміру аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON]. У стаття 8\~Закону України\~"Про\~охорону дитинства" зазначається, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789 від 27 лютого 1991 року, визнається право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Підсумовуючи вищевикладене, виходячи з пріоритету інтересів як неповнолітнього сина [PERSON] та необхідності його матеріального забезпечення для всебічного розвитку, так і інтересів неповнолітніх доньок [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які також потребують матеріального забезпечення, крім того [PERSON] є дитиною-інвалідом та потребує додаткових витрат, водночас при цьому, не обмежуючи і права самого платника аліментів, суд вважає законним та справедливим зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на утримання неповнолітнього [PERSON] до 1/6 частки усіх видів заробітку [PERSON], але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зменшений розмір аліментів належить стягувати з [PERSON] після набрання рішенням суду законної сили. Отже, зустрічний позов [PERSON] про збільшення розміру аліментів не підлягає до задоволення. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. З огляду на те, що у задоволенні зустрічної позовної заяви відмовлено, відповідно до приписів\~ст.141 ЦПК України, судові витрати понесені відповідачем за первісним позовом [PERSON] відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: approved