Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Представник позивачки - адвокат [PERSON] звернувся в суд з позовом до Великотроянівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 27.02.2012 року помер [PERSON], який доводився Позивачці рідним братом. Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому земельну ділянку № розміром 0,9653 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Великотроянівської сільської ради. При зверненні до Ульяновської нотаріальної контори для оформлення спадщини, позивачці нотаріусом було відмовлено в оформленні спадщини у зв"язку з відсутністю відомостей про місце постійного проживання спадкодавця. Оскільки місцем смерті [PERSON] є м.Горлівка Донецької області, а на даний час ця територія є окупованою Російською Федерацією, то отримати відомості про місце постійного проживання [PERSON] є неможливим. Окрім того, після смерті [PERSON] позивачка, є спадкоємицею за законом та користується зазначеною земельною ділянкою більше 2-х років, інших спадкоємців немає. Позивачка та її представник у судове засідання не з"явились, подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився. Про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Направив до суду клопотання, в якому просить суд слухати справу без його участі, заперечень проти заявлених позовних вимог не має. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені слідуючі обставини. 27.02.2012 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.8). Йому на праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.12.2005 року, належала земельна ділянка, що розташована на території Великотроянівської сільської ради, згідно Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площа земельної ділянки становить 0,9653 га (а.с.12-13). [PERSON] являється рідною сестрою померлого, що підтверджується копіями свідоцтв про народження, про одруження (а.с.9-11) та спадкоємицею за законом. Інші спадкоємці за законом чи за заповітом відсутні. Після смерті брата вона понад 2 роки користується та розпоряджається його земельною ділянкою. Однак, при зверненні до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену земельну ділянку, позивачці нотаріусом було відмовлено у зв"язку з відсутністю відомостей про місце постійного проживання спадкодавця (а.с.14). Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] місцем його смерті є м.Горлівка Донецької області, а на даний час ця територія є окупованою Російською Федерацією, а тому отримати відомості про місце його постійного проживання є неможливим. Рішенням Ульяновського районного суду від 30.07.2014 року Позивачці був визначений додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Однак, на сьогоднішній день вона не може оформити вказану вище земельну ділянку, а тому порушуються її права. В інший спосіб, окрім як звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування за законом, захистити своє порушене право вона не може. Приймаючи рішення, суд керується наступним. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно частини 1 статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку, переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. В даному випадку позивачем набуто право власності в порядку спадкування, а тому за ним має бути визнано право власності на земельну ділянку. Стаття 392 цього ж кодексу передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою. Таким чином, реалізувати своє право на спадщину позивач може лише в судовому порядку. В судовому засіданні встановлено, що відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі та погодився на їх задоволення. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ч. 4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючи викладене суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved