Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 16 лютого 2016 року Козятинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом №20. Свої вимоги обгрунтувала тим, що 16.02.2016 року вони з відповідачем уклали шлюб, від спільного проживання в якому у них [INFO] народилась донька - [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння , розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов"язки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Подружні відносини між ними припинено з 2017 року, шлюб носить формальний характер і збереження його неможливе. Позивачка в судове засідання не з`явилась, проте подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, відзив на позов у запропонований судом строк не надав. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявних у ній доказах. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши письмові докази вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що сторони 16 лютого 2016 року сторони уклали шлюб, зареєструвавши його у Козятинському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом № 20, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.12). Від спільного проживання у сторін [INFO] народилась донька - [PERSON] (а.с.3) Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього кодексу. Згідно частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає можливим шлюб між сторонами розірвати , і бере до уваги той факт, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведеться, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач відповідач будь-яких заперечень щодо розірвання шлюбу суду не надав, сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дитини. Після розірвання шлюбу у відповідності до вимог частини 8 статті 294 Цивільного процесуального кодексу України позивачці залишити прізвище отримане після реєстрації шлюбу " [PERSON] ". Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved