Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

11 листопада 2016 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. В заяві послалася на наступне. З 12 серпня 2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від вказаного шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Після припинення сімейних стосунків діти проживають разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач допомогу на утримання дітей надає нерегулярно, у малих розмірах, що є недостатнім для їх утримання, а тому просила постановити рішення про стягнення аліментів на її користь на утримання дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю та просила суд про їх задоволення. Відповідач проти задоволення позовних вимог позивачки заперечень не мав. Заслухавши сторони, дослідивши представлені докази, суд прийшов до наступного. В силу ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.181 СК України, способи виконання батьками обов"язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. В силу ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину визначається судом. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що надано копію свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]а.с.3). Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER], виданого ВДРАЦС Снігурівського РУЮ Миколаївської області 16 березня 2012 року та №239503, виданого ВДРАЦС Снігурівського РУЮ Миколаївської області 12 січня 2016 року (а.с.4-5). Сторони проживають окремо, діти знаходяться на утриманні позивачки та проживають разом з нею в [ADDRESS], про що надана довідка Снігурівської міської ради Миколаївської області від 03 листопада 2016 року за №8856 (а.с.6). Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей надає нерегулярно, у невеликих розмірах, на теперішній час став на обліку до Снігурівського районного центру зайнятості, аліменти іншим особам не сплачує, стан його здоров"я задовільний, а тому взмозі надавати на утримання дітей матеріальну допомогу у розмірі, заявленому позивачкою. Суд вважає, що вимоги позивачки є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі, як визнаний відповідачем. Відповідно до ст.79, 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок по сплаті судового збору на користь держави у розмірі 551грн.20 коп.

Outcome: approved