Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Свої вимоги обґрунтував тим, що з 24.02.2002 року з відповідачем він перебував у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Маневицького районного суду Волинської області від 28.10.2014 року між ними було розірвано. За час перебування у шлюбі ними було придбано та оформлено на відповідача автомобіль „Fiat Doblo", 2008 року випуску, реєстраційний номерний знак [NUMBER], шасі № [NUMBER], а також автомобіль „Mercedes Benz 814", 1996 року випуску, реєстраційний номерний знак [NUMBER]. Питання щодо розподілу вказаних автомобілів ними в добровільному порядку не вирішено. Посилаючись на зазначені обставини, а також те, що він має право на керування вантажним автомобілем, відповідач чинить позивачу перешкоди у можливості користуватись вказаними транспортними засобами, [PERSON] просив суд виділити йому автомобіль „Mercedes Benz 814", 1996 року випуску, реєстраційний номерний знак [NUMBER], вартістю 198750 гривень, та визнати за ним право власності на вказаний транспортний засіб, а відповідачу [PERSON] виділити автомобіль „Fiat Doblo", 2008 року випуску, реєстраційний номерний знак [NUMBER], вартістю 235610 гривень, стягнувши з відповідача на користь позивача 18480 гривень грошової компенсації за відхилення від вартості, що приходиться на ідеальні частки спірного майна. Згідно ухвали Маневицького районного суду Волинської області від 7.04.2016 року розгляд справи проводився в режимі відеоконференції. В ході розгляду справи позивачем [PERSON] до суду було подано уточнену позовну заяву, в якій він змінив заявлені позовні вимоги, просив суд виділити відповідачу [PERSON] автомобіль „Mercedes Benz 814", 1996 року випуску, реєстраційний номерний знак [NUMBER], вартістю 272246 гривень, стягнувши з відповідача на користь позивача 206923 гривень грошової компенсації за відхилення від вартості, що приходиться на ідеальні частки спірного майна. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] змінені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд виділити відповідачу [PERSON] автомобіль „Mercedes Benz 814", 1996 року випуску, реєстраційний номерний знак [NUMBER], вартістю 272246 гривень, стягнувши з відповідача на користь позивача [PERSON] 206923 гривень грошової компенсації за відхилення від вартості, що приходиться на ідеальні частки спірного майна. Відповідач [PERSON], представник відповідача [PERSON] змінені позовні вимоги позивача [PERSON] не визнали, проти їх задоволення заперечували з тих підстав, що саме позивач має право на керування вантажними автомобілями, відповідач автомобілем „Mercedes Benz 814", 1996 року випуску, реєстраційний номерний знак [NUMBER], права керування не має, ним взагалі не користується, лише забезпечує його зберігання. На повному утриманні відповідача знаходиться їх спільна дитина - малолітній син [PERSON], на утримання якого позивач взагалі будь-яких коштів не надає, а тому задоволення змінених позовних вимог поставить відповідача в скрутне матеріальне становище, оскільки вона не має коштів на сплату грошової компенсації, яку просить позивач. Просили суд виділити позивачу автомобіль „Mercedes Benz 814", 1996 року випуску, реєстраційний номерний знак [NUMBER], вартістю 272246, та визнати за ним право власності на вказаний транспортний засіб, стягнувши з позивача [PERSON] на користь відповідача 83623 гривень грошової компенсації за відхилення від вартості, що приходиться на ідеальні частки спірного майна. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленим про час та місце слухання справи. Враховуючи думку учасників судового процесу, які не заперечували щодо розгляду справи у відсутності позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд ухвалив - проводити розгляд справи у відсутності позивача [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ст. 68 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Згідно ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 71 Сімейного кодексу України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема, на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 24.02.2002 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Маневицького районного суду Волинської області від 28.10.2014 року між ними було розірвано. За час перебування у шлюбі ними було придбано та оформлено на відповідача автомобіль „Fiat Doblo", 2008 року випуску, реєстраційний номерний знак [NUMBER], а також автомобіль „Mercedes Benz 814", 1996 року випуску, реєстраційний номерний знак [NUMBER]. Питання щодо розподілу вказаних автомобілів ними в добровільному порядку вирішено не було. 27.11.2015 року відповідач без згоди позивача продала автомобіль „Fiat Doblo", 2008 року випуску, реєстраційний номерний знак [NUMBER], [PERSON] у відповідності до договору купівлі-продажу від 27.11.2015 року. Ціна транспортного засобу згідно п. 3.1 вказаного договору визначена в сумі 105000 гривень. Автомобіль „Mercedes Benz 814", 1996 року випуску, реєстраційний номерний знак [NUMBER], перебуває на зберіганні у відповідача [PERSON] Зазначені обставини підтвердили представник позивача, відповідач та представник відповідача в судовому засіданні, а також це встановлено з досліджених судом рішення Маневицького районного суду Волинської області від 28.10.2014 року, реєстраційної картки транспортного засобу „Fiat Doblo", 2008 року випуску, договору купівлі-продажу від 27.11.2015 року. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд при вирішенні заявлених позивачем вимог бере до уваги, що відповідно ст. 60 ЦПК України саме на позивача покладається обов'язок довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а також представити суду докази у підтвердження обставин, які мають значення для ухвалення рішення у справі. В судовому засіданні сторони погодили вартість вантажного автомобіля „Mercedes Benz 814", 1996 року випуску, реєстраційний номерний знак [NUMBER], на суму 272246 гривень. Заявляти клопотання про призначення судової експертизи для визначення вартості вказаного транспортного засобу на час розгляду справи сторони відмовились. При визначенні вартості автомобіля „Fiat Doblo", 2008 року випуску, реєстраційний номерний знак [NUMBER], якого 27.11.2015 року відповідач без згоди позивача продала [PERSON] у відповідності до договору купівлі-продажу від 27.11.2015 року за кошти в сумі 105000 гривень, суд виходить з вартості транспортного засобу, який вказаний у п. 3.1 вказаного договору, оскільки заявляти клопотання про призначення судової експертизи для визначення вартості вказаного транспортного засобу на час розгляду справи сторони відмовились. Суд при вирішенні позовних вимог не бере до уваги вартість автомобіля „Fiat Doblo", 2008 року випуску, яка вказана у представлених позивачем пропозиціях на сайті з продажу б/у автомобілів RST.UA, а також у довідці спеціаліста-автотоварознавця [PERSON] № 175 від 5.05.2016 року, оскільки вони не відображають вартість автомобіля „Fiat Doblo", 2008 року випуску, який належав позивачу та відповідачу на праві спільної сумісної власності, так як вказаний транспортний засіб для огляду спеціалісту наданий не був, ним не досліджувався, а було повідомлено лише про середньоринкову вартість подібних автомобілів, яка відрізняється в залежності від стану та характеристик транспортних засобів. Заперечуючи щодо іншої вартості автомобіля „Fiat Doblo", 2008 року випуску, відповідач та представник відповідача вказували, що договором купівлі-продажу від 27.11.2015 року було визначено реальну вартість вказаного автомобіля на суму 105000 гривень, виходячи з його технічного стану, пробігу та характеристик. Суд при вирішенні позовних вимог виходить із рівності часток кожної сторони, оскільки інше не було визначено домовленістю між ними і на цьому наполягають сторона позивача та відповідача. Крім того, суд бере до уваги, що на повному утриманні у відповідача перебуває їх спільна малолітня дитина - син [PERSON], на яку позивач будь-яких коштів не надає, саме позивач має право на керування вантажними автомобілями, домовленості про те, кому з них має бути присуджено транспортний засіб між ними не було досягнуто. Вказані обставини не заперечувалися сторонами. Будь-яких доказів у підтвердження тієї обставини, що відповідач має можливість сплатити грошову компенсацію в розмірі ? частки спірного майна позивачем та його представником суду представлено не було. Вказана обставина заперечується відповідачем та її представником. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що саме позивачу слід виділити у власність автомобіль „Mercedes Benz 814", 1996 року випуску, реєстраційний номерний знак [NUMBER], вартістю 272246 гривень, оскільки він має право керування таким автомобілем та з нього у випадку такого вирішення спору на користь відповідача буде підлягати значно менша сума грошової компенсації за відхилення від вартості, що приходиться на ідеальні частки спірного майна, як коли автомобіль буде виділено у власність відповідачу. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи обставини, встановлені в ході розгляду справи, суд вважає, що слід позов [PERSON] задовольнити частково, виділити [PERSON] автомобіль „Mercedes Benz 814", 1996 року випуску, реєстраційний номерний знак [NUMBER], вартістю 272246 гривень та визнати за ним право власності на вказаний транспортний засіб, а також стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 83623 гривень грошової компенсації за відхилення від вартості, що приходиться на ідеальні частки спірного майна. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача [PERSON] 1886 гривень 23 копійки (272246+105000=377246/2=188623) судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial