Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом,відповідно до якого зазначив,що 15.02.2008 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра», правонаступником якого з 04.02.2011 року є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №61/П/74/2008-840, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу-Горовенко О.В на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти (кредит), на придбання автотранспортного засобу, загальною сумою - 19\~585,94 доларів США зі сплатою відсотків в сумі 13,85% на рік. Відповідно Кредитного договору [PERSON] зобовязався відповідати перед позивачем як солідарні боржники. Відповідно до умов кредитного договору, викладених в п. 2.2.1, 2.2.2. відповідач [PERSON]В вносить чергові мінімальні платежі у розмірі 369,00 доларів США по Кредиту/Кредитній лінії, визначені у п.п. 2.2.1., 2.2.2. Кредитного договору, щомісячно до 18 числа поточного місяця. Відповідачем [PERSON]В станом на 09.02.2015року порушені пункти 2.2.1, 2.2.2., 4.3.3., 4.3.2. кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування коштами. Відповідно до п. 5.1. Кредитного договору у разі прострочення відповідачем строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню Кредиту/Кредитної лінії, відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення. Відповідно до п. 5.2. Кредитного договору у разі порушення Відповідачем вимог п.п. 4.3.1., 4.3.2., 4.3.6., 4.3.7., 4.3.9., 4.3.10. Кредитного договору, Відповідач зобовязаний сплатити Позивачу штраф у розмірі 10% (десять) відсотків від суми Кредиту, визначеної у п. 1.1. Кредитного договору, за кожен випадок. Станом на 09.02.2015 року утворилась заборгованість за Кредитним договором у сумі: 15\~969,09 доларів США та 121\~382,80 гривень, яка складається із:заборгованість за кредитом 12\~360,93 дол. США ,що еквівалентно 308\~481гр82 коп ,заборгованість по сплаті відсотків3\~608,16 дол. США,що еквівалентно 90\~045гр 96 коп,пеня за прострочення сплати кредиту 2\~905,24 дол. США,що еквівалентно 72\~503гр 74 коп та штраф за порушення умов кредиту 1\~958,59 дол. США,що еквівалентно 48\~879гр06 коп . Позивач просить стягнути солідарно з [PERSON] та гр. [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» заборгованість за Кредитним договором № 61/П/74/2008-840 від 15.02.2008 року в сумі: 15\~969,09 доларів США та 121\~382,80 гривень. Відповідач [PERSON]В подав до суду зустрічну позовну заяву,відповідно до якої зазначив,що він не визнає вимоги банку в частині стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за Кредитним договором №61/11/74/2008-840 від 15.02.2008 року в сумі 15\~969,09 доларів США та 121\~282,80 гривень,поскільки він не підписував вказаний Кредитний договір, а тому даний договір є недійсним і не може породжувати прав та обовязків сторін. [PERSON]В просить визнати недійсним Кредитний договір №61/11/74/2008-840 від 15.08.2008 р., нібито укладений ПАТ «КБ «Надра» з [PERSON]. Відповідач [PERSON]Д також подав до суду зустрічну позовну заяву,відповідно до якої зазначив,що він заперечує проти позовних вимог банку про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за Кредитним договором № 61/11/74/2008-840 від 15.02.2008 року в сумі 15\~969,09 доларів США та 121\~282,80 гривень,поскільки він не підписував вищевказаний Кредитний договір та не виступав поручителем по ньому. Просить визнати недійсним Кредитний договір № 61/11/74/2008-840 від 15.02.2008 р., нібито укладений між, ПАТ «КБ «Надра», [PERSON] та [PERSON]. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити.Зустрічні позовні вимоги не визнав та просить відмовити у даних позовах. Представник відповідача [PERSON]В- у судовому засіданні основний позов не визнав,зустрічний позов [PERSON]В підтримав,просить у позові банку відмовити,поскільки вважає що позивач пропустив строк позовної давності.Крім того,відповідач [PERSON]В не підписував кредитний договір.Також зазначив,що позивач ставить питання про стягнення пені та штрафу за порушення умов договору,тим самим двічі притягує відповідача до відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідач [PERSON]Д у судове засідання не з»явився,про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд,заслухавши пояснення сторін,дослідивши письмові докази по справі,вважає позовна заява публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» підлягає до часткового задоволення,зустрічні позовні заяви [PERSON]В та [PERSON]Д такими,що не підлягають до задоволення. Відповідно до ст..11 ч 1 ЦК України «Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі». Відповідно до ст.. 60 ЦК України»Кожна сторона зобов»язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень,крім випадків,встановлених ст.. 61 цього Кодексу». Відповідно до ст.. 61 ч 3 ЦПК України»Обставини,встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі,що набрало законної сили,не доказуються при розгляді інших справ,у яких беруть участь ті самі особи,щодо якої встановлено ці обставини». У судовому засіданні було встановлено,що 15.02.2008 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра», правонаступником якого з 04.02.2011 року є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №61/П/74/2008-840, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу-Горовенко О.В на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти (кредит), на придбання автотранспортного засобу, загальною сумою - 19\~585,94 доларів США зі сплатою відсотків в сумі 13,85% на рік. Відповідно до зазначеного кредитного договору відповідач [PERSON] взяв на себе зобов»язання відповідати перед позивачем як солідарний боржник.Наведені обставини справи стверджуються копією кредитного договору (а.с.12-20). Відповідно до умов зазначеного кредитного договору, викладених в п. 2.2.1, 2.2.2. відповідач [PERSON]В зобов»язаний вносити чергові мінімальні платежі у розмірі 369,00 доларів США по Кредиту/Кредитній лінії, визначені у п.п. 2.2.1., 2.2.2. Кредитного договору, щомісячно до 18 числа поточного місяця. Відповідно до п. 5.1. Кредитного договору у разі прострочення відповідачем строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню Кредиту/Кредитної лінії, відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення. Відповідно до п. 5.2. Кредитного договору у разі порушення Відповідачем вимог п.п. 4.3.1., 4.3.2., 4.3.6., 4.3.7., 4.3.9., 4.3.10. Кредитного договору, Відповідач зобовязаний сплатити Позивачу штраф у розмірі 10% (десять) відсотків від суми Кредиту, визначеної у п. 1.1. Кредитного договору, за кожен випадок. У судовому засіданні встановлено,що відповідач [PERSON]В порушив умови кредитного договору та станом на 09.02.2015 року має заборгованість за Кредитним договором, яка складається із:заборгованість за кредитом 12\~360,93 дол. США ,що еквівалентно 308\~481гр82 коп ,заборгованість по сплаті відсотків 3\~608,16 дол. США,що еквівалентно 90\~045гр 96 коп. Згідно ст. 526, ст. 530, ч.1 ст. 625, ст. 1049 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином та в встановлені строки, а боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України). Відповідно до ст.. 611 ЦК України «У разі порушення зобов»язання настають правові наслідки,встановлені договором або законом,зокрема припинення зобов»язання внаслідок односторонньої відмови від зобов»язання,якщо це встановлено договором або законом. Або розірвання договору. Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України в разі невиконання зобовязання боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає в тому ж обсязі, як і боржник, зокрема відповідає за сплату основного боргу і процентів, за відшкодування збитків, за сплату неустойки, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст.. 1049 ЦК України "Боржник ,зобов"язаний повернути кредиторові грошові кошти у строк та в порядку,встановленому договором". Представник відповідача у судовому засіданні заявив клопотання про застосування строків позовної давності.Однак,суд вважає що позивач не пропустив строк позовної давності,поскільки відповідно до умов кредитного договору сторони визначили строк позовної давності 10 років,що не суперечить ст.. 259 ЦК України. Згідно умов кредитного договору п. 5.1. у разі прострочення відповідачем строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню Кредиту/Кредитної лінії, відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення. Згідно поданого розрахунку заборгованості позивачем нарахована пеня за прострочення сплати кредиту у суммі 2\~905,24 дол. США,що еквівалентно 72\~503гр 74 коп.Пеня нарахована в межах строку позовної давності,а саме за рік. Крім того,позивачем нарахований штраф за порушення умов кредиту 1\~958,59 дол. США,що еквівалентно 48\~879гр06 коп. Відповідно до ст.. 549 ЦК України неустойкою(штрафом,пенею) є грошова сума або інше майно,які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання.Штрафом є неустойка,що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов»язання.Пенею є неустойка,що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов»язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст.. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.Відповідно до ст.. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності,а тому одночасне їх застосування за одне й те саме порушення-строків виконання грошового зобов»язання за кредитним договором свідчить про недотримання положень,закріплених у ст.. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Дані обставини викладені у правовій позиції Верховного Суду України у справі №6-2003цс15. Враховуючи викладене,суд вважає за необхідне стягнути солідарно із [PERSON],[PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором № 61/П/74/2008-840 від 15.02.2008р в суммі 15\~969,09 долларів США та 72\~503 гр 74 коп.та відмовити у позові в частині стягнення солідарно із відповідачів на користь позивача штраф у суммі48\~879гр06 коп. Відповідачі по справі [PERSON]В та [PERSON]Д подали зустрічні позовні заяви,відповідно до яких просять визнати недійсним кредитний договір № 61/П/74/2008-840 від 15.02.2008рз тих підстав,що вони даний договір не підписували. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно з ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. У відповідності до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). У відповідності до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною. Ставлячи питання про визнання недійсним кредитного договору з тих підстав,що відповідачі даний договір не підписували,відповідачі по справі [PERSON]В та [PERSON]Д з даного приводу не надали до суду жодного доказу. Відповідно до ст..60 ч 4 ЦПК України «Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.» Враховуючи викладене суд відмовляє [PERSON]В та [PERSON]Д у зустрічних позовних вимогах про визнання недійсним кредитного договору № 61/П/74/2008-840 від 15.02.2008р. Суд також стягує із [PERSON],[PERSON] на користь держави судовий збір в суммі по 1827 гр з кожного. На підставі ст.203,215,216,525, 526, 527,530,550,610,611,612,625,1046,1048,1049 1050,1054 ЦК України ,

Outcome: partial