Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

Позивач ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» звернулось до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа - Гарант" про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що 13.08.2017 року близько 11 год. 50 хв. в м. Вінниці по просп. Коцюбинського, 76А відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Ford Focus», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], власник - ПІІ «ВІП-Рент» та транспортного засобу «Mercedes-benz 320», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Факт скоєння дорожньо-транспортної пригоди підтверджується довідкою про ДТП № 3017226380055247. В результаті ДТП було пошкоджено транспортний засіб «Ford Focus», д.н.з. [NUMBER], який на той момент був застрахований у ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», відповідно до Додаткової угоди до договору добровільного страхування № 28-0199-2700\\17-2494 від 03.04.2017 року. 18.08.2017 року ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» отримало заяву про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. 24.10.2017 року ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на підставі акту огляду транспортного засобу від 11.09.2017 року, рахунку-фактури № СФ-00000842 від 11.10.2017 року, акту з надання послуг № БН-0000743 від 17.10.2017 року було складено страховий акт № СТОКА-4181 та розрахунок до нього. ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на вимогу виконання умов договору добровільного страхування № 28-0199-2700\\17-2494 від 03.04.2017 року та страхового акту № СТОКА-4181 було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 44 443,00 грн. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області № 127/17469/17 від 01.09.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що призвело до ДТП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] як водія транспортного засобу «Mercedes-benz 320», д.н.з. [NUMBER] була застрахована у ТДВ «СК «Альфа Гарант» відповідно до полісу № АК/1616802. ПАТ «СК «Українська страхова група» звернулася до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» із претензією про відшкодування шкоди. Відповідно до даної претензії було виплачено 30303,86 грн. Отже, до позивача, виплативши потерпілій стороні на основі договору добровільного страхування страхове відшкодування перейшло, в порядку ст. 993 ЦК України, право вимоги до винної особи - [PERSON] Підтвердженням розміру реально завданої шкоди є рахунок-фактура № СФ-00000842 від 11.10.2017 року, акт з надання послуг № БН-0000743 від 17.10.2017 року. У зв'язку із вищевикладеним, позивач звернувся до суду із вимогою про стягнення з відповідача на його користь суми страхового відшкодування у розмірі 14139,14 грн., а також судового збору у сумі 1762, 00 грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, аргументуючи мотивами, викладеними в позовній заяві, просив задовольнити. Відповідач суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність із зазначенням, що позов визнає в повному обсязі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. 15.12.2016 року між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та ПІІ «ВІП-Рент» був укладений генеральний Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку № 28-0199-2700\\17-AVIS, предметом якого є страхування транспортного засобу «Ford Focus», д.н.з. [NUMBER], згідно Додаткової угоди до договору добровільного страхування № 28-0199-2700\\17-2494 від 03.04.2017 року. 13.08.2017 року близько 11 год. 50 хв. в м. Вінниці по просп. Коцюбинського, 76А відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Ford Focus», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], власник - ПІІ «ВІП-Рент» та транспортного засобу «Mercedes-benz 320», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] 18.08.2017 року потерпілий ПІІ «ВІП-Рент», з метою отримання відшкодування, скористався своїм правом передбаченим ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та звернувся до ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області по справі № 127/17469/17 від 01.09.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340,00 грн. на користь держави. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Слід зауважити, що при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої винесено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, це судове рішення є обов'язковим для суду в частині з'ясування питань чи мали місце такі дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи даний позов, який випливає зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі перевіряти обставини ДТП, обговорювати вину особи і робити висновки про відповідальність осіб, причетних до ДТП, а може лише вирішувати питання про розмір відшкодування. На що також звернув увагу Верховний Суд України та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ. 24.10.2017 року ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на підставі акту огляду транспортного засобу від 11.09.2017 року, рахунку-фактури № СФ-00000842 від 11.10.2017 року, акту з надання послуг № БН-0000743 від 17.10.2017 року було складено страховий акт № СТОКА-4181 та розрахунок до нього. ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на вимогу виконання умов договору добровільного страхування № 28-0199-2700\\17-2494 від 03.04.2017 року та страхового акту № СТОКА-4181 було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 44443,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 30623 від 25.10.2017 року. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] як водія транспортного засобу «Mercedes-benz 320», д.н.з. [NUMBER], була застрахована у ТДВ «СК «Альфа Гарант» відповідно до полісу № АК/1616802. ПАТ «СК «Українська страхова група» звернулася до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» із претензією про відшкодування шкоди. Відповідно до даної претензії було виплачено 30303,86 грн., що підтверджується платіжним дорученням № ID-106145 від 18.05.2018 року. Відповідно до ч. 1 статті 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Добровільно відшкодувати заподіяний збиток відповідач не бажає. Відповідно до ст. 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов Договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта. Виходячи з вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Нормами статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». За п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про набуття позивачем права регресної вимоги після виплати страхового відшкодування та задоволення вимог позивача в повному обсязі. Також, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню виплати по оплаті суми судового збору в розмірі 1762,00 грн. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved