Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що 09.12.1999 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO]. Під час перебування у шлюбі між ними з'явилися непорозуміння, відсутні спільні інтереси, різні погляди на життя, вони втратили почуття поваги та довіри один до одного. З 2010 року вони з відповідачем мешкають окремо, а син останні чотири місяці проживає разом з відповідачем, яки чинити перешкоди у спілкуванні з дитиною, висвітлюючи її з негативної сторони, в зв'язку з чим просить розірвати шлюб з відповідачем та визначити місце проживання дитини разом з матір'ю. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розірвати шлюб з відповідачем та залишити сина проживати разом з нею. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Представник служби у справах дітей Сумської міської ради вважає за можливе визначити місце проживання малолітнього [PERSON] разом з матір'ю. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справа, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі вступили в шлюб 09.12.1999 року, який зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану Сумської міської ради за актовим записом № 1469, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу на а. с. 4. Від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO] народження (а.с.6). Згідно довідки КП «Сумижитло» син зареєстрований разом з матір'ю за адресою [ADDRESS] (а.с.12). Позивачка має постійний дохід та працює в Департаменті фінансів Сумської обласної державної адміністрації, позитивно характеризується (а.с. 9-10). На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені, сім'я розпалася і спільного господарства вони не ведуть тому на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб між сторонами необхідно розірвати. Крім того в судовому засіданні встановлено, що як позивачка так і відповідач створили належні матеріально-побутові умови для проживання з ними сина, обидва батька доброзичливо ставляться до своєї дитини та належним чином ставляться до виконання своїх батьківських обов'язків. Як вбачається з висновку Служби у справах дітей Сумської міської ради, даний орган вважає за можливе визначити місце проживання неповнолітньої дитини разом з матір'ю. (а.с.32). Відповідно до ст.161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько , які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з цим із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов"язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан його здоров"я та інші обставини, які мають істотне значення для справи. У Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року ( принцип 6) проголошено, що дитини для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові і моральності та матеріальної забезпеченості , малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір"ю.. Позивач та відповідач мають самостійний заробіток, не вчиняли аморальних дій що можуть зашкодити розвитку дитини. В той же час, враховуючи малолітній вік дитини, позитивну характеристику позивачки, позицію відповідача, суд вважає за доцільне визначити місце проживання неповнолітнього [PERSON] разом з матір'ю, оскільки це буде відповідати інтересам дитини.

Outcome: approved