Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

11 серпня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача в особі ПАТ «Страхова компанія «Статус» про стягнення невиплаченого страхового відшкодування в сумі 6852 грн. 01 коп. У подальшому позов був уточнений у частині притягнення у якості третьої особи [PERSON] В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що 23 червня 2013 року об 11 год. 00 хв. по вул. Макарова, 2-В в м. Бердянську Запорізької області, [PERSON] керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2106» держаний реєстраційний номер [NUMBER], порушив ПДР, в результаті чого відбулось зіткнення з транспортним засобом «Toyota Auris» державний реєстраційний номер [NUMBER], якій належить позивачу на праві приватної власності, чим скоїв правопорушення передбачене ст.124 КУпАП. На місце дорожньо-транспортної пригоди були викликані співробітники ДАІ, які зафіксували дорожньо-транспортну пригоду та видали відповідні довідки. Центрально-міським районним судом м. Горлівка Донецької області була винесена постанова, якою [PERSON] було визнано винним у скоєнні ДТП та притягнено до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП у вигляді накладення штрафу. На момент ДТП, цивільно-правова відповідальність винуватця - [PERSON], була застрахована ПАТ «Страхова компанія «Статус». Так, після оформлення всіх документів відповідача було повідомлено про настання дорожньо-транспортної пригоди та надано всі необхідні документи, які вимагалися, що підтверджується відповідною заявою з переліком поданих документів від 14 жовтня 2013 р., яку останній отримав 09 грудня 2013 р. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, належний позивачу на праві власності транспортний засіб було пошкоджено, чим завдана матеріальна шкода у сумі 5630,00 грн. Наведена сума була витрачена на відновлення (ремонт) пошкодженого майна, що підтверджується товарним чеком виданим ФОП [PERSON] № АП-0000266 від 13 липня 2013 р., актом виконаних робіт та товарним чеком № 11/5 ФОП [PERSON] На думку позивача виплата страхового відшкодування мала бути здійснена відповідачем не пізніше 09 лютого 2014 р., однак вирішити питання у добровільному порядку не представилося можливим, тому 11 серпня 2014 р. [PERSON] звернулася до суду задля захисту своїх прав та законних інтересів. У судове засідання позивач та представник позивача не з'явилися, відповідно до заяви від 18 листопада 2014 року [PERSON] просила справу розглянути у її відсутність, задовольнити вимоги та у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення. (а.с.116). Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи, про причини своєї неявки суд не сповістив, заперечень на позов не подав, а тому згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вирішує справу у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів в порядку заочного провадження. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не сповістив. Приймаючи до уваги заяву позивача, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 червня 2013 року відбулась ДТП, за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Макарова, 2-В, за участі автомобіля «ВАЗ 2106» держаний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], страховий поліс серія АВ/3733997 виданий ПАТ «Страхова компанія «Статус» та автомобіля марки «Toyota Auris» державний реєстраційний номер [NUMBER], якій належить [PERSON] на праві приватної власності. (а.с. 12,17). З урахуванням обставин [PERSON] скористалася правом передбаченим ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та подала заяву про страхове відшкодування зі всіма документами, які вимагалися, що підтверджується відповідною заявою з переліком поданих документів від 14 жовтня 2013 р., яку останній отримав 09 грудня 2013 року (а.с.16-49). Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, транспортний засіб позивача було пошкоджено, у зв'язку з чим їй була завдана матеріальна шкода на суму 5630,00 грн. Вказана сума була витрачена на відновлення пошкодженого автомобілю, що підтверджується товарним чеком виданим ФОП [PERSON] № АП-0000266 від 13 липня 2013 р., актом виконаних робіт та товарним чеком № 11/5 ФОП [PERSON].(а.с.53 - 55). Відповідно до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з: 1) життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Як вбачається із ст. 989 ЦК України істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. Аналогічні норми містяться і в ст. 990 ЦК України. Статтею 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст. 22 даного Закону, при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров'ю та майну третьої особи. Виходячи з положень ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом ТЗ з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. Як вбачається із змісту ст.36 Закону, страховик протягом 15 днів з дня узгодження розміру страхового відшкодування, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Відповідно до ч. 1 ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язанні сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. У п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика, особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Так, день виплати страхового відшкодування настав 09 лютого 2014 р. то розрахунок пені, відсотків річних та інфляційних витрат на суму боргу, має бути проведено за період з 09 лютого 2014 р. по 11 серпня 2014 р. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про задоволення позову в сумі 6852, 01 грн. страхового відшкодування, що складається з наступного: - 5630, 00 грн. - основна сума страхового відшкодування; - 501,14 грн.(5630,00*(6,50*2)% / 365*64 =128, 33 ; 5630,00*(9,50*2)% / 365*93 = 272,55; 5630,00*(12,50*2)%/365*26=100,26) - пеня за прострочення страхового відшкодування; - 84,68 грн.(5630,00*3% / 365*183) - 3% річних від простроченої суми; - 636,19 грн. (5630,00 * 1,113 - 5630, 00) - інфляційні витрати. Згідно зі ст. ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких відносяться витрати на правову допомогу. З заяви про стягнення судових витрат на правову допомогу від 18 листопада 2014 року вбачається розрахунок суми, що складає 1000 грн., який здійснений відповідно до вимог чинного законодавства і підтверджений документально (а.с.101 - 104). Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 243,60 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 1000 грн.

Outcome: approved