Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

У грудні 2020 року до Малиновського районного суду м.Одеси звернувся з позовом представник ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 8349,90 грн., а також судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.07.2018 р. між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова допомога» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 371048788, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит на загальну суму 5750,00 грн., строком на 30 днів зі сплатою 1,51 процентів від суми кредиту за кожний день користування кредитом. В свою чергу, позичальник зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним договором. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» був укладений Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ « ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 371048788. 03.01.2019 року ТОВ « ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладеного Договір факторингу № 20190103, у відповідності до умов якого, ТОВ « ТАЛІОН ПЛЮС» передало ( відступило), а ТОВ « Фінансова компанія « Європейська агенція з повернення боргів» прийняло право грошової вимоги до боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між Кредитором та Боржниками. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 30.01.2019 до Договору факторингу № 20190103 від 03.01.2019, ТОВ « ФК « ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 8349,90 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач кредит та відсотки за кредитом у повному обсязі не сплачує, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором № 371048788 від 29.07.2018 р. в розмірі 5750 грн. 00 коп., з яких 5750,00 грн. Заборгованість за основною сумою боргу; 2599,90 грн. сума заборгованості за відсотками, а також судові витрати по справі. Представник позивача ТОВ «ФК» Європейська агенція з повернення боргів» в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просив суд справу слухати за їх відсутності, проти заочного розгляду не заперечували. Відповідачка в судові засідання не з`явилась, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином шляхом направлення судових ухвал та повісток на адресу місця реєстрації, згідно довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не надала. За таких обставин суд, зі згоди представника позивача, ухвалює заочне рішення, згідно до ст.280 ЦПК України. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до\~ст. 275 ЦПК України\~суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 29.07.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 371048788. ( а.с. 6-7). 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» був укладений Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ « ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 2371048788. (а.с.8) 03.01.2019 року ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладеного Договір факторингу № 20190103, у відповідності до умов якого, ТОВ « ТАЛІОН ПЛЮС» передало ( відступило), а ТОВ « Фінансова компанія « Європейська агенція з повернення боргів» прийняло право грошової вимоги до боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між Кредитором та Боржниками. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 30.01.2019 до Договору факторингу № 20190103 від 03.01.2019, ТОВ « ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 8349,90 грн ( а.с.9-11). Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору не надає. Відповідно до копії Витягу з Реєстру прав вимоги № 2 до Договору факторингу № 20190103 від 03.01.2019 ТОВ "ФК "ЄАПБ" набув права грошової вимоги до Відповідача в сумі 8349,90 грн., з яких: 5750,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2599,90 грн. - сума заборгованості за відсотками ( а.с.11). Листом від 08.02.2019 за вих. №003118480-1 на адресу відповідача від імені ТОВ «ФК «ЄАПБ» направлено повідомлення про відступлення права вимоги (а.с.12), повідомило відповідача про порядок погашення заборгованості по кредитному договору № 371048788 від 29.07.2018 та включення персональних даних [PERSON] до бази персональних даних. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання заданим договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов`язання. Згідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання. Як вбачається з розрахунку суми заборгованості за кредитним договором станом 31.10.2020\~року за\~нею рахується\~заборгованість у\~розмірі 8349,90 гривні,\~яка складається\~з наступного: 5750,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2599,90 грн. - сума заборгованості за відсотками. В контексті ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й теж саме порушення строків виконання грошового зобов`язання за кредитним договором свідчить про недотримання положень закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме правопорушення. Тлумачення ст.3\~та ст.549\~дозволяє стверджувати\~що при\~виборі того\~який вид\~неустойки (штраф\~чи пеня)\~повинен стягуватися\~слід враховувати\~справедливість і\~розумність пункт\~6\~ст.3\~ЦК України,\~тому суд\~має визначити\~стягнення якого\~виду неустойки\~є нерозумним\~і несправедливим\~з урахуванням\~їх розміру.\~Така правова\~позиція викладена\~у Постанові\~Верховного Суду\~від 19\~вересня 2018\~року у\~справі №\~664/2784/15-ц,\~яка є\~обов`язковою для\~суду першої\~та апеляційної\~інстанції відповідно\~до \~ст.417\~ЦПК України.\~Враховуючи вищевикладене\~суд присуджує\~до стягнення\~заборгованість за\~кредитним договором\~у загальному\~розмірі 8349,90 гривні,\~яка складається\~з наступного: 5750,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2599,90 грн. - сума заборгованості за відсотками. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102 гривні 00 копійок підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 16, 526, 530, 543, 549-552, 610, 1054, 1050 Цивільного кодексу України, та

Outcome: approved