Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

01 вересня 2017 року позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить винести рішення про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої доньки [PERSON] та стягнути з неї аліменти на утримання останньої в розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що [PERSON] являється матір'ю [PERSON], [INFO]. До Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області надійшов рапорт Оболонського УП ГУНП у м.Києві про те, що [PERSON] втекла з дому через те, що вдома вона страждала від фізичного насильства. Під час спілкування з психологом остання не виявила бажання повертатись додому та погодилась поїхати до центру соціальної підтримки дітей та сімей «Нова Надія» в с.Коленці і на сьогодні вона перебуває там. Виконавчим комітетом Дитятківської сільської ради 07.07.2017 року за №28 було прийнято рішення про те, щоб вилучити неповнолітню [PERSON] з сім'ї. Цим же Рішенням було зобов'язано [PERSON] зробити ремонт в будинку, створити належні умови проживання донці та налагодити з нею відносини. Відповідачка вимоги не виконала, донькою вона не цікавилась. Тому дане питання було розглянуто комісією з питань захисту прав дитини при Іванківській райдержадміністрації 22.08.2017 року та було прийнято рішення про те, що позбавлення батьківських прав є доцільним та відповідає інтересам дитини. Відповідач [PERSON] та її захисник в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували та просили відмовити в його задоволенні. Представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити. Представник Служби у справах дітей та сім'ї Іванківської районної державної адміністрації позов підтримав. Суд, встановивши обставини справи, що підтвердженні засобами доказування, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільну справу у межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки і піклування, прокурор, сама дитина, яка досягла 14 років. Відповідно до положень статті 214 СК органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], є донькою відповідача - [PERSON] Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог ч.1, 2 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно довідки-характеристики виданої Дитятківською сільською радою від 29.08.2017 року № 763, [PERSON] проживає без реєстрації в [ADDRESS] разом з чоловіком: [PERSON] та дітьми: [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO] [PERSON] перебуває на даний час в декретній відпустці по догляду за сином, має шкідливі звички, веде аморальний спосіб життя, донькою, яка вилучена з сім'ї не цікавиться. На даний час сільська рада не має можливості встановити чи є в будинку належні умови для проживання доньки [PERSON] оскільки в будинок представників сільської ради не впускають. Рішенням виконавчого комітету Дитятківської сільської ради Іванківського району Київської області від 07.07.2017 року № 28 було прийнято рішення про вилучення неповнолітньої [PERSON] з сім'ї [PERSON], останній було надано термін до 28.07.2017 року зробити ремонт в будинку та створити належні умови для проживання доньки, а сім'ю було вирішено поставити на облік як таку, що опинилася в складних життєвих обставинах. Відповідно до актів обстеження матеріально-побутових умов життя сім'ї від 15.06.2017 року № 521, будинок [PERSON] потребує ремонту, в ньому відсутнє газопостачання. В доньки немає окремої кімнати та стола для заняття. При проведенні наступних оглядів 20.07.20917 року та 14.08.2017 року, [PERSON] представників сільської ради до будинку не впустила. Згідно пояснень дільничого інспектора ремонт в квартирі не зробила та відмовляється його робити. Свідки [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що [PERSON] виховується належним чином, проте коли дівчинка не слухається [PERSON] інколи застосовує до неї фізичну силу. Умови в яких вони проживали в [ADDRESS] їй не відомі, оскільки жодного разу їх не відвідувала. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що інколи [PERSON] застосовувала до [PERSON] фізичну силу коли остання не слухалась, проживають вони в належних умовах. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Стаття 164 СК України чітко встановлює перелік підстав позбавлення батьків батьківських прав. Так, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною. Згідно абзацу 2,3 п. 16 Постанови, ухилення від виконання обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток, як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних, інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Згідно рапорту начальника СЮП ВП Оболонського УП ГУ НП у м. Києві Моргуненка В.Ю. від 25.06.2017 року, до управління надійшла заява [PERSON] про те, що 23.06.2017 року [PERSON] вчинила фізичне насильство по відношенню до своєї доньки [PERSON] Громадянка [PERSON] в своїх поясненнях зазначила, що 25.06.2017 року вона зателефонувала [PERSON] щоб дізнатися чому вона втекла з дому, після розмови пішла на зупинку щоб зустріти дівчинку та заплатити за проїзд. В цей же час її зустрічав брат [PERSON], який почав викручувати їй руки. [PERSON] почала плакати та розповіла що вдома її мати постійно вчиняє над нею фізичне насилля, вживає спиртні напої, не готує їжу для неї та її молодшого брата, не ночує вдома, та поводить себе аморально в присутності дітей. Відповідно до психологічного висновку [PERSON] від 25.07.2017 року № 82, остання постійно переживає приниження, страхи, пережиті ще в дитинстві від насильницьких дій матері і тривогу, вона здатна до несподіваних своєвільних вчинків у стані афекту. Відповідно до листа громадської організації «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Нова надія», [PERSON] за весь час перебування доньки в центрі жодного разу її не відвідала. 28.08.2017 року [PERSON] відмовилася від спілкування в телефонному режимі з матір'ю. Враховуючи, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводиться з нею, б'є, ображає, службою у справах дітей та сім'ї Іванківської райдержадміністрації зроблено висновок (від 12.09.2017 року № 09-42/479) про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дочки [PERSON] Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення дітей до батьків. В судовому засіданні [PERSON] повідомила, що мати застосовувала до неї фізичну силу, а також змушувала виконувати фізичну роботу, яка заважала їй навчатись. Також зазначила, що з матір'ю проживати вона не бажає. Суду не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач виконує свої обов'язки щодо виховання дитини або які б свідчили про поважність причин невиконання нею своїх батьківських обов'язків відносно неповнолітньої. Таким чином, надані по справі докази вказують на свідоме небажання відповідача належним чином виконувати батьківські обов'язки, піклуватись про дитину та займатись її вихованням. Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимога позивача про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню, оскільки відповідає інтересам дітей. У відповідності до ч. 2,3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини і одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Таким чином, вимоги про стягнення з відповідача аліментів на неповнолітніх дітей також підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved