Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

05.08.2020 позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей - доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] . Крім цього, просить ухвалити рішення про стягнення з відповідачки [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей - доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) на обох дітей, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття, В обґрунтування позову посилається на те, що є матір`ю відповідачки - [PERSON] [INFO] , 09.08.2003 [PERSON] та відповідач [PERSON] , [INFO] уклали шлюб в якому у народились діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що відповідачі вже з моменту народження дітей нехтували своїми батьківськими обов`язками та не цікавились дітьми. З 2007 року діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідачі до 2018 року фактично проживали сім`єю (подружжям), проте окремо від дітей. З 2018 року відповідачі припинили фактичні шлюбні відносини, не проживають разом та не спілкуються. У той же час шлюб між ними не розірвано. На даний момент місцезнаходження її доньки - [PERSON] невідомо. Вона до дітей не навідується, не телефонує та жодним іншим чином не контактує, матеріально дітей не забезпечує. Відповідач [PERSON] вихованням дітей також не займається, не відвідує, вкрай рідко (раз у рік чи півроку) телефонує, дзвінки мають радше формальний характер. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11.03.2014 р. у справі №442/1331/14-ц вирішено стягувати з батька аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 від усіх видів його заробітної плати щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Відповідач частково сплачує аліменти. Звертає увагу суду на те, що протягом всього свого життя діти постійно проживають з нею та перебувають на її утриманні. Вона піклується про здоров`я внуків, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, виховує їх, готує до самостійного життя, а також забезпечує їхні матеріальні потреби. У той же час, відповідачі не виконують батьківських обов`язків щодо своїх неповнолітніх дітей: не проживають з дітьми, не відвідують і не контактують з ними та жодним іншим чином не беруть участі у їх вихованні. Батьки не цікавляться здоров`ям дітей, успіхами у навчанні, їх взаєминами з однолітками, не надають необхідної дітям моральної підтримки. Також відповідач [PERSON] не забезпечує належного утримання дітей. Рішенням виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 18.06.2020 №123 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів. Крім цього, зазначає, що відповідачі не заперечують проти позбавлення їх батьківських прав щодо неповнолітніх дітей, про що свідчать нотаріально посвідчені заяви від 04.03.2020. В звязку з наведеним просить позов задоволити. 05.08.2020 суддею направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідачки, що містяться в картотеці реєстраційного обліку, відповідь на який судом отримано 14.08.2020. 18.08.2020 ухвалою судді зазначену справу прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 14.09.2020. Позивач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, не повідомивши причин своєї неявки, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання. У своїх заявах від 04.03.2020, посвідчених приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Радзієвською О.В., р. №136, №137 не заперечили про позбавлення їх батьківських прав щодо неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Крім того, просили проводити розгляд справи про позбавлення батьківських прав у їхній відсутності, а.с.30-31 Представник третьої особи виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області - Костик М.П. в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. За результатами підготовчого провадження, у відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення. Вимогами ст. ст. 13, 81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частинами 2, 3 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до вимог ч. 3, ч. 4 ст. 155 СК України відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в постанові «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України, а також при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав, повинен з`ясувати безліч обставин, які дають підстави для позбавлення таких прав щодо дитини. Згідно преамбули Європейської конвенції про здійснення прав дітей, ратифікованої Україною, визначається важливість ролі батьків у захисті та підтримці прав і найвищих інтересів дітей, зважаючи на те, що Держави в разі необхідності мають також брати участь у такому захисті й у такій підтримці. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] є матір`ю відповідачки - [PERSON] (дівоче [PERSON] ), [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.02.1975. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] 09.08.2003 уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим відділом РАГС Бродівського РУЮ Львівської області від 09.08.2003. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 26.08.2004 відділом РАЦС Дрогобицького МУЮ Львівської області та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 25.05.2007 Відділом реєстрації актів цивільного стану міста Дрогобича Дрогобицького міжрайонного управління юстиції Львівської області. Згідно письмових свідчень [PERSON] від 01.06.2020 (класного керівника [PERSON] ), батьки не цікавляться дочкою, її навчанням, батьківські збори не відвідують. За весь період навчання [PERSON] вона бачила батьків один раз. Натомість бабця слідкує за навчанням онуки та займається її вихованням. Згідно виписок лікаря спеціаліста від 29.05.2020 [PERSON] та [PERSON] знаходяться під спостереженням сімейного лікаря [PERSON] . Лікуванням, обстеженням дітей та контактуванням з сімейним лікарем та іншими лікарями займається бабуся [PERSON] . Факт самоусунення відповідачів від участі у житті дітей та їх вихованні також підтверджується відповідними заявами свідків-сусідів за місцем проживання батьків: [PERSON] (паспорт [NUMBER] ), [PERSON] (паспорт [NUMBER] ) та [PERSON] (паспорт [NUMBER] ). З висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області від 18.06.2020 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно доньки [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] вбачається, що Орган опіки та піклування виконавчого комітету Дрогобицької міської ради після вивчення фактів та доказів, що їх підтверджують та детального обговорення ситуації висловив думку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] стосовно неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] як таких, що ухиляються від виконання покладених на них батьківських обов`язків. Крім цього, як вбачається з заяв [PERSON] та [PERSON] від 04.03.2020, посвідчених приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Радзієвською О.В., р. №136, №137, останні не заперечили про позбавлення їх батьківських прав щодо неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Крім того, просили проводити розгляд справи про позбавлення батьківських прав у їхній відсутності. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до роз`яснень викладених в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В п. 16 зазначеної постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З огляду на зазначене, а також враховуючи, що жодних підстав для неприйняття визнання позову відповідачами в частині позбавлення батьківських прав судом не встановлено, оскільки відповідачі [PERSON] та [PERSON] повністю усвідомлюючи значення свої дій та згідно з власним волевиявленням, без стороннього впливу, як фізичного так і морального не заперечили щодо їх позбавлення батьківських прав щодо дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а відтак суд приходить до переконання, що позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав підлягають до задоволення. Щодо заявленої позивачем позовної вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) на дітей, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття, суд, перевіривши матеріали справи, приходить до переконання, що така вимога підлягає до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття (ст. 180 СК України). Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 15.05.2006 року «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким, вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом. Вимогами ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, згідно вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів на неповнолітніх дітей, в даному випадку суд враховує розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вимоги розумності та справедливості і визначає їх в розмірі в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідачки [PERSON] , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 05.08.2020 року і до досягнення дітьми повноліття. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць необхідно допустити до негайного виконання. При наявності у позивача доказів про одержання відповідачем [PERSON] доходів у більшому розмірі, позивач не позбавлена можливості заявити вимогу про збільшення розміру аліментів. Відповідно до п. 6 ч. 1 під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. З врахуванням того, що позивач по справі звільнена від сплати судового збору, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідачів в рівних частинах в дохід держави слід стягнути 840,80 грн. судових витрат (за позовними вимогами про позбавлення батьківських прав). Крім цього, з відповідача [PERSON] в дохід держави слід стягнути 840,80 грн. гривень судових витрат (за позовними вимогами про стягнення аліментів).

Outcome: approved