Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

У квітні 2016 року ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 01 жовтня 2007 року між АКБ «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» та відповідачем був укладений Кредитний договір № 5506-002/07Р. Відповідно до умов Кредитного договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 17 100, 00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,30% річних, а відповідач зобов'язався повернути кредит, своєчасно сплачувати на користь банку проценти за користування кредитом, здійснювати погашення заборгованості за кредитом в строк та в порядку, встановлених кредитним договором. Посилаючись на те, що позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав належним чином, а відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» просив стягнути з [PERSON] заборгованість по кредитному договору в сумі 25 312, 13 дол. США, у тому числі: - 15 561, 00 дол. США - заборгованість за кредитом; - 9 751, 13 дол. США - заборгованість по процентам; У судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі та не заперечує проти постановлення заочного рішення. Крім того, просив стягнути з відповідача на користь банку витрати за розміщення оголошення у пресі у розмірі 420 грн. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином через оголошення в газеті "Урядовий кур"єр" № 95 (5715) від 21 травня 2016 року. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заочний розгляд справи відбувається за відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи. Суд, вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» є повним правонаступником АКБ «ПРАВЕКС-БАНК». Як встановлено в судовому засіданні, 01 жовтня 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений Кредитний договір № 5506-002/07Р (а.с. 15-20). Відповідно до п. 1.1., 1.2. даного договору, Банк надав відповідачу кредит в іноземній валюті у розмірі 17 100 дол. США для споживчих цілей, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,3% річних, терміном до 01.10.2032 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит, своєчасно сплачувати на користь банку проценти за користування кредитом, здійснювати погашення заборгованості за кредитом в строк та в порядку, встановлених кредитним договором. Згідно п. 4.1., 4.2. Договору позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами та сплачувати відсотки за користування кредитом щомісяця. З матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання умов договору було надано відповідачу кредитні ресурси в повному обсязі, однак, на відміну від позивача, що виконав взяті на себе зобов'язання належним чином, останній, отримавши та використавши кредитні ресурси, свої зобов'язання щодо своєчасного погашення заборгованості за кредитом сплати відсотків не виконав. У зв'язку з чим станом на 02.07.2015 року у відповідача виникла заборгованість у розмірі 32902, 70 дол. США. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установ (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, одним з яких є сплата неустойки. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаним договором відповідач порушив норми законодавства та умови кредитного договору. Позивачем було надано розрахунки по заборгованості за вказаним кредитом ( а.с. 11-14), з якими суд погоджується. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 192 ЦК України передбачено, що законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадку і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Такий порядок встановлено Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року № 15-93, статтею 5 якого визначено, що операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу ( генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п.2 ст.5 цього Декрету. Як убачається з матеріалів справи ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» має банківську ліцензію на право здійснення банківських операцій з валютними цінностями ( № 7 від 29 грудня 1992 року) ( а.с. 26-29). Отже, оскільки у ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» наявна ліцензія на здійснення операцій з валютними цінностями, заборгованість за кредитом та процентами має бути стягнута в іноземній валюті. Указана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі № 6-190цс15. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а з відповідача на підставі ст. ст. 526, 611 ЦК України слід стягнути на користь позивача 25 312, 13 дол. США, у тому числі: - 15 561, 00 дол. США - заборгованість за кредитом; - 9 751, 13 дол. США - заборгованість по процентам. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» підлягають витрати по оплаті судового збору у розмірі 10 285 грн. 58 коп. Також на користь позивача з [PERSON] необхідно стягнути витрати за розміщення оголошення в пресі у розмірі по 420 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved