Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

12 січня 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], просив постановити рішення, яким визнати дійсним договір купівлі-продажу причіпа бортового-Е FRUEHAUF рік випуску 1999, номер шасі (кузов, рама) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], укладеного між [PERSON] та [PERSON] 10 лютого 2012 року у простій письмовій формі , визнати за ним право власності на вказаний причіп. Обгрунтовуючи вимоги, позивач зазначив , що 10 лютого 2012 року між ним та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу вказаного причіпу бортового. У відповідності до умов договору відповідач передав у власність, а він прийняв у власність (купив) причіп бортовий-Е FRUEHAUF, рік випуску 1999, номер шасі (кузов, рама) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] зареєстрований Новоград-Волинським МРЕВ УДАЇ УМВС в Житомирській області 08.12.2007 року . Причіп належав відповідачу на підставі свідоцтва про реєстрацію [NUMBER], виданого Новоград-Волинським МРЕВ УДАЇ УМВС в Житомирській області 08.12.2007 року. На виконання умов договору за актом приймання-передачі відповідач передав йому вказаний причіп бортовий , свідоцтво про його реєстрацію, а він здійснив повний розрахунок з відповідачем у розмірі 28 000 грн. 00 коп. про, що відповідач написав розписку в присутності свідка. Крім цього, відповідачем було видано довіреність , якою останній уповноважив його правом щодо експлуатації та розпорядження (продажу) причіпом бортовим, яка була засвідчена нотаріусом Баранівської державної нотаріальної контори. Сторони домовилися, що згодом посвідчать договір нотаріально, але відповідач не виконав свого обов'язку, посилаючись на значну зайнятість та вважаючи, що причіп бортовий вже йому не належить. Тому позивач вважає, що сторонами було досягнуто згоди про всі істотні умови договору купівлі-продажу причіпа бортового . В судове засідання позивач [PERSON] не з"явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, де позовні вимоги він підтримав повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи він повідомлений належно, що підтверджується поштовим повідомленням. Він подав до суду заяву , де просив суд розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги він визнав повністю. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 лютого 2012 року позивач [PERSON] купив у відповідача [PERSON] причіп бортовий-Е FRUEHAUF, рік випуску 1999, номер шасі (кузов, рама) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] зареєстрований Новоград-Волинським МРЕВ УДАЇ УМВС в Житомирській області 08.12.2007 року ( а.с. 4-6). За причіп позивач сплатив відповідачу грошові кошти в сумі 28 000 грн., а той передав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ( причіпа бортового) ( а.с. 9) . На підтвердження укладення угоди купівлі-продажу, відповідач [PERSON] написав розписку про отримання від [PERSON] 28 000 грн. за проданий причіп і відсутність майнових претензій до позивача ( а.с. 7). В день передачі грошових коштів за причіп, тобто 10 лютого 2012 року, відповідач [PERSON] оформив в нотаріуса довіреність на ім'я [PERSON], якою надав право позивачу експлуатувати та розпоряджатися причепом ( а.с. 8). До суду відповідач [PERSON] подав письмову заяву , де вказав, що факти , викладені у позовній заяві , відповідають дійсності , тому він позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню не підлягають. Таким чином, суд вважає встановленим та доведеним наданими доказами, що між [PERSON] та [PERSON] 10 лютого 2012 року дійсно був укладений договір купівлі-продажу причіпа бортового-Е FRUEHAUF, рік випуску 1999, номер шасі (кузов, рама) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] і всі умови цього договору були виконані, тобто продавець отримав передбачені договором грошові кошти, а покупець - придбаний товар. Будь-яких доказів того, що ці факти не відповідають дійсності, до суду надано не було. Згідно ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частин 1, 2 статті 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалась . Правилом ч. 2 ст. 220 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору , що підтверджується письмовими доказами , і відбулось повне або часткове виконання договору , але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення , суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. На підставі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Сторонами були виконані всі істотні умови договору купівлі-продажу причепа, а саме: продавцем були отримані кошти за причіп і відбулася його передача разом з документами позивачу [PERSON], але від нотаріального посвідчення договору відповідач ухиляється, незважаючи на досягнуту між ними домовленість про це. Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, враховуючи, що між сторонами було укладено договір купівлі-продажу причіпа, умови договору сторонами виконані в повному обсязі в момент укладення, відповідач [PERSON] не оспорює факт продажу причепа позивачу та не має до нього будь-яких майнових претензій, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved