Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

03 жовтня 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання права власності на земельні ділянки для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства, які розташовані за адресою: село Балаклія Великобагачанського району Полтавської області, вулиця Шевченка, 5, в порядку спадкування за законом. В своїй позовній заяві позивачка посилалася на те, що після смерті її батька, [PERSON], який помер 22 жовтня 2004 року, спадщину прийняла її мати [PERSON]. До складу спадкового майна після смерті батька належала земельна ділянка, яка знаходилася за адресою: вулиця Шевченка, 5, село Балаклія Великобагачанського району Полтавської області, яка була передана йому на підставі рішення виконавчого комітету Балакліївської сільської Ради народних депутатів Великобагачанського району Полтавської області протокол № 2 від 26 лютого 1997 року про передачу [PERSON] у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,41 гектари: для обслуговування житлового будинку і господарських будівель 0,15 гектара і для ведення особистого підсобного господарства 0,26 гектара. Мати позивачки [PERSON] померла 13 вересня 2015 року, позивачка у встановлений законом спосіб прийняла спадщину після померлої. На момент смерті спадкодавець був власником зазначеного вище спадкового майна, але за своє життя правовстановлюючих документів на земельні ділянки не виготовив. Незважаючи на те, що позивач у встановленому порядку прийняла спадщину за законом після [PERSON], нотаріусом було відмовлено їй у видачі свідоцтв про право на спадщину після матері на зазначене вище майно, в звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку (земельні ділянки). Тому позивачка просила визнати, що на момент смерті її матері [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка загальною площею 0,41 гектари: для обслуговування житлового будинку і господарських будівель 0,15 гектара і для ведення особистого підсобного господарства 0,26 гектара, яка знаходиться за адресою: вулиця Шевченка, 5, село Балаклія Великобагачанського району Полтавської області, право власності на яку вона набула в порядку спадкування за законом після смерті свого чоловіка [PERSON] та визнати за нею право власності на вказане спадкове майно в порядку спадкування за законом. В судовому засідання представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила задовольнити на підставі обставин викладених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Великобагачанського району Полтавської області надіслав до суду заяву в якій щодо задоволення позовних вимог не заперечував та просив суд розглянути справу без участі представника відповідача (а.с. 47). Третя особа Відділ Держгеокадастру у Великобагачанському районі Полтавської області будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи до суду не прибула, клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи до суду не подала (а. с. 45). Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних обґрунтувань. Встановлено, що 22 жовтня 2004 року в місті Полтава помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 12). За життя на підставі рішення виконавчого комітету Балакліївської сільської Ради народних депутатів Великобагачанського району Полтавської області протокол № 2 від 26 лютого 1997 року про передачу у приватну власність землі, [PERSON] набув у власність земельну ділянку загальною площею 0,41 гектари: для обслуговування житлового будинку і господарських будівель 0,15 гектара і для ведення особистого підсобного господарства 0,26 гектара, яка знаходиться за адресою: вулиця Шевченка, 5, село Балаклія Великобагачанського району Полтавської області (а.с. 9, 10, 11, 24), але державного акта за землю за життя не виготовив. Відповідно до абзацу 2 пункту 1 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України, рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] в порядку, що не суперечить закону, при своєму житті набув права власності на зазначене вище майно. Після смерті [PERSON], спадщину після нього в порядку спадкування за законом прийняла його дружина [PERSON], мати позивачки (13, 14, 15), але за своє життя в свою чергу не отримала на своє ім'я правовстановлюючого документа на зазначене вище мано (а.с.48, 49, 50). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] в порядку, що не суперечить закону, при своєму житті набула права власності на зазначене вище майно. 13 вересня 2015 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 20). Позивачка [PERSON] є дочкою померлої (а.с. 7, 8), і є спадкоємцем першої черги після померлої [PERSON] Після смерті спадкодавця, позивачка [PERSON] у строк, встановлений законом, прийняла спадщину після померлої, подавши заяви до органів нотаріату. Інші спадкоємці відсутні (а.с. 51, 52, 53). Постановою державного нотаріуса від 02 червня 2016 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] по причині відсутності правовстановлюючих документів на приватизовану земельну ділянку після смерті спадкодавця (а.с.23). Згідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців. Із досліджених в судовому засіданні копій документів спадкової справи (а.с.51-53) вбачається, що після смерті [PERSON], крім позивачки ніхто спадщини не приймав. Оскільки позивачка є єдиним спадкоємцем на спадкове майно, на якє мала право померла особа, вчинила дії по прийняттю спадщини після померлої, то вона набула право на спадщину в порядку спадкування за законом. Це право ніким не оспорюється, а підстав для визнання спадщини відумерлою немає. Щодо спадкового майна, а саме земельної ділянки за загальною площею 0,41 гектари: для обслуговування житлового будинку і господарських будівель 0,15 гектара і для ведення особистого підсобного господарства 0,26 гектара, яка знаходиться за адресою: вулиця Шевченка, 5, село Балаклія Великобагачанського району Полтавської області, то в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що дана земельна ділянка була передана у власність [PERSON], я після його смерті успадкована спадкодавцем по справі [PERSON].

Outcome: approved