Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

09.04.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] [PERSON], третя особа: сектор міграції та реєстрації фізичних осіб Верхньодніпровського РВ УМВС України у Дніпропетровській області та служба у справах дітей Верхньодніпровської райдержадміністрації, про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що він є власником домоволодіння, яке розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Верхньодніпровський район, с. Дніпровське, вул. Садова, 14/2. Крім нього в домоволодінні зареєстровані родичі його колишньої дружини: [PERSON] та її діти: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] [PERSON], які жодного дня в даному будинку не проживали. У 2012р. відповідачка разом зі своїми дітьми виїхала на постійне місце проживання до Сполучених Штатів Америки, там вийшла заміж та залишилася на постійне проживання. З часу переїзду ані [PERSON], ані її діти на Україну не приїздили. Він намагався зв»ячатися з відповідачем-1 з вимогою знятися з реєстраційного обліку у його будинку, так як йому доводиться багато сплачувати по рахункам, але позитивного результату не отримав, на підставі чого просить визнати [PERSON], 09.05.1971р. народження та її дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON] [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинком № 14/2, по вул. Садовій, в с. Дніпровське Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області. Позивач в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві. Додатково суду пояснив, що відповідачка та її діти переїхали на постійне проживання до США та повертатися до України не збираються. Відповідач -1 в судове засідання не зявився, про час, день та місце судового засідання повідомлений належним чином, заперечення проти позову та заяву про розгляд справи за його відсутністю суду не надав, в звязку з чим справа розглядається в порядку заочного розгляду, на підставі Ухвали суду від 13 серпня 2015 року. Відповідач -2 в судове засідання не зявився, про час, день та місце судового засідання повідомлений належним чином, заперечення проти позову та заяву про розгляд справи за його відсутністю суду не надав, в звязку з чим справа розглядається в порядку заочного розгляду, на підставі Ухвали суду від 13 серпня 2015 року. Третя особа-1: Верхньодніпровське РВ ГУ ДВС України у Дніпропетровській області, в судове засідання не зявилася про час, день та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала заяву в якій вказувала, що просить розглянути справу за її відсутністю (а.с.34). Третя особа-2: Служба у справах дітей Верхньодніпровської райдержадміністрації, в судове засідання зявилася, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Свідок [PERSON], суду показала, що вона знайома з позивачем приблизно дванадцять років, проживають на одній вулиці та підтримують дружні стосунки. Неодноразово заходила до позивача в гості, проте ніколи не бачила у будинку відповідачів. Речей відповідачів в вищезазначеному будинку також немає. Свідок [PERSON], суду показала, що вона знайома з позивачем з 2003 року, коли він з сімєю переїхав в будинок по вул. Садовій в с. Дніпровському. Підтримує з позивачем сусідськи стосунки . Неодноразово заходила до позивача в гості, але відповідачі ніколи не проживали в зазначеному будинку, та в будинку відсутні чужі речі. Суд, заслухавши позивача, представника третьої особи, свідків, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач є власником будинку №14/2 по вул. Садовій в сел. Дніпровському Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, що підтверджується Свідоцтвом про право власності від 02.02.2009р. (а.с.6-7). [PERSON] книги для реєстрації громадян за місцем проживання убачається, що в буд. №14/2 по вул. Садовій в сел. Дніпровському Верхньодніпровського району, зареєстровані [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.8-9). Статтею 41 Конституції України, нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Цивільного кодексу України 2004 року, Житлового кодексу України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого май на будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Одночасно з цим, відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В силу ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як убачається із матеріалів справи, зокрема показань свідків, відповідачі понад один рік відсутні в вищезазначеному будинку. Доказів поважності причини відсутності відповідачів у спірному будинку, а також наявність у них права користування спірним домоволодінням з інших підстав, зокрема наявність встановленого сервітуту, договору найму житлового приміщення, укладеного та інш., суду не надано. Таким чином, у відповідачі втратили право користування спірним будинком, тому позовні вимоги є обґрунтованим та підлягають задоволенню.

Outcome: approved