Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму компенсації за затримку розрахунку при звільненні в розмірі 25 175, 22 грн.,суму 3% річних згідно ст. 625 ЦКУ - 31, 00 грн. та суму інфляційних втрат згідно ст. 625 ЦКУ - 134, 58 грн., а всього 25 340, 80 грн. (двадцять п'ять тисяч триста сорок гривень 80 копійок). Також, просила стягнути з відповідача понесені судові витрати. Від позивачки надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, на позові наполягає. Від представника відповідача надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, позов визнає повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в звязку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] працювала на підприємстві ПАТ „Мелітопольський завод холодильного машинобудування РЕФМА" на посаді машиніста мостового крану 5 розряду в цеху ВХМ, звільнилася з роботи згідно ст. 38. ч.1 КЗпП України за власним бажанням 27.07.2016 року, що підтверджується копією трудової книжки /а.с.6-7/. На день звільнення, 27.07.2016 року, заборгованість відповідача перед позивачкою по зарплаті складала 885, 43 грн. (вісімсот вісімдесят п'ять гривень 43 копійки), що підтверджується довідкою в матеріалах справи від 01.09.2017 року /а.с.9/. Відповідно до ст.116 КЗпПУ і Закону України „Про оплату праці", підприємство повинно здійснити повний розрахунок із звільненою особою у день звільнення. Як встановлено, ПАТ „Мелітопольський завод холодильного машинобудування „РЕФМА" вимоги закону не виконало, заробітну плату при звільненні позивачці не виплатило, та не виплачує, незважаючи на її неодноразові звернення, посилаючись на те, що всі рахунки підприємства арештовані. У відповідності до вимог ст.117 КЗпПУ, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Як вбачається з наведеної вище інформації, відповідач затримав виплату заробітної плати у повному обсязі станом на дату подання позову - 27.09.2017 року, вже на 426 календарних або 294 робочих дні. Згідно наданої відповідачем довідки про середньоденну заробітну плату [PERSON], вона складала 85, 63 грн. на день /а.с.8/. Таким чином, сума, що підлягає сплаті на користь позивачки підприємством - відповідачем за затримку розрахунку при звільненні, складає: 294 робочі дні х 85,63 грн. = 25 175, 22 грн. (двадцять п'ять тисяч сто сімдесят п'ять гривень 22 копійки) Також, позивачкою заявлені вимоги про стягнення 3% річних та індексу інфляції за весь час прострочення виплати цих коштів у відповідності до вимог ч.1 та 2 ст. 625 ЦК України, згідно якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачкою надано розрахунок вказаної заборгованості,згідно якого 3% річних від простроченої суми складатиме: Термін прострочення з 28.07.2016 року по 27.09.2017 року (день направлення позову до суду) - 426 календарних днів; при сумі заборгованості по зарплаті у розмірі 885,43 грн. 885,43 грн. / 100 х 3 /365 х 426 = 31,00 грн. Індекс інфляції (інфляційні втрати): Розраховується за період з вересня 2016 року (у серпні 2016 року інфляції не було) по серпень 2017 року включно (відповідно до даних Держкомстату України, розміщених на офіційному сайті цього державного органу), а саме: -за чотири місяці 2016 року - 7,3%; -за вісім місяців прострочення у 2017 році - 7,9%, а загалом 15,2%, що становить: 885,43 грн. / 100 х 15.2% = 134, 58 грн. Таким чином, усього відповідач повинен сплатити на користь позивачки: Сума компенсації за затримку розрахунку при звільненні - 25 175, 22 грн. Сума 3% річних згідно ст. 625 ЦКУ - 31, 00 грн. Сума інфляційних втрат згідно ст. 625 ЦКУ - 134, 58 грн., а всього 25 175, 22 грн. + 31, 00 грн. + 134, 58 грн. = 25 340, 80 грн. (двадцять п'ять тисяч триста сорок гривень 80 копійок). У відповідності з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнями учасників справи, їхніх представників. Враховуючи наведене вище, наявність всіх законних підстав та визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе поданий [PERSON] задовольнити цілком.

Outcome: approved