Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

04.08.2020 [PERSON] , в особі свого представника - адвоката Архіпова А.А. та [PERSON] звернулися до суду з вказаним позовом, уточнивши позовні вимоги(а.с. 55-59), у якому просять визнати право власності на житловий будинок [ADDRESS] за кожним по 1/2 ідеальній частині в порядку спадкування за законом після дядька [PERSON] , померлого [INFO] . Позов пред`явлено з тих підстав, що у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок за померлим, позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на цей будинок. Ухвалою від 07.08.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та у справі відкрито загальне позовне провадження та витребувано матеріали спадкової справи до майна [PERSON] (а.с. 30). Ухвалою від 29.10.2020 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду (а.с. 65). У судове засідання сторони не з`явилися, до суду направили заяви з проханням справу слухати за їх відсутності, позивачі позов підтримали, представник відповідача - селищний голова Гришковецької селищної ради І.Лісова на електронну адресу направила заяву, відповідно до якої позов визнала. У зв`язку із неявкою в судове учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося. За положеннями ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази, з`ясувавши обставини справи, суд приймає визнання відповідачем позову та доходить висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] в м. Бердичеві Житомирської області помер дядько позивачів - [PERSON] ( а.с. 14, 37). [INFO] в м. Житомир померла сестра спадкодавця - [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, копією свідоцтва про смерть(а.с. 75, 76, 79). З нотаріально завіреної заяви [PERSON] , [INFO] р.№36/105-н/36-2019-3-316 від 20.09.2019, вбачається, що [PERSON] відмовився від належної йому долі спадщини після померлого [INFO] брата [PERSON] на користь [PERSON] (а.с. 22, 36 зворот). З матеріалів спадкової справи до майна [PERSON] , вбачається, що після його смерті із заявами про прийняття спадщини за законом звернулися племінниці померлого [PERSON] , [PERSON] (а.с. 36, 41 зворот). Постановою № 126/02-31 від 09.07.2020 державний нотаріус відмовив [PERSON] , [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , з тих підстав, що правовстановлюючий документ на будинок відсутній( а.с. 15, 47 зворот-48). На вказане будинковолодіння на ім`я [PERSON] виготовлено технічний паспорт, з якого вбачається, що житловий будинок побудований 1963 року та самовільні будівлі відсутні (а.с. 19-21). З довідки виданої КП "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" №738 від 10.06.2020 вбачається, що на житловий будинок [ADDRESS] право власності не оформлено, правовстановлюючі документи не зареєстровані(а.с. 18, 43). Згідно довідки № 400 від 16.07.2020 виданої Гришковецькою селищною радою Бердичівського району Житомирської області, померлий [INFO] [PERSON] , згідно по господарської книги № 10 Осиківської сільської ради за 2016-2020 роки, номер об`єкта по господарського обліку № 04351 був головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16). З виписки № 362 від 09.06.2020 виданої Осиківським старостинським округом Бердичівського району Житомирської області вбачається, що відповідно до погосподарської книги № 10 Осиківської сільської ради за 2016-2020 роки за адресою: [ADDRESS] номер об`єкта ПГО 0435 відкритий на померлого [INFO] [PERSON] , земельна ділянка для обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) становить 0, 25 га та знаходиться у його постійному користуванні (а.с 43 зворот). Відповідно до довідок № 301 від 27.08.2019, № 407 від 23.07.2020 виданих виконкомом Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області, померлий [INFO] [PERSON] , проживав та був зареєстрований до дня смерті за адресою: [ADDRESS] . З даною адресою на день смерті спадкодавця ніхто зареєстрований не був та не проживав. Неповнолітні, малолітні та діти сироти за даною адресою не проживають і не зареєстровані, даним житлом не користуються (а.с. 17, 37 зворот). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців); спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ст.ст.1216, 1223, 1268 ЦК України). Статтею 1216 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України), передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємцями п`ятої черги є інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення( стаття 1265 ЦК України). Відповідно до частин 3, 4 статті 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у по господарських книгах. По господарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В по господарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у по господарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. На час завершення будівництва будинку [ADDRESS] , а це 1963 рік чинним законодавством не передбачалося набуття права власності за особою після державної реєстрації. Тому, оскільки позивачі позбавлені можливості оформити свої спадкові права на житловий будинок у нотаріуса, а в судовому засіданні встановлено, що будинок [ADDRESS] згідно погосподарського обліку рахується за [PERSON] за позивачами слід визнати право власності на вказаний будинок в рівних частках за кожним.

Outcome: approved