Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

12 лютого 2014 року до суду надійшла заява [PERSON] про встановлення факту родинних відносин, в якій вона просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт того, що [PERSON] є її сином та нині покійного [PERSON], які його усиновили за рішенням Самарської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська, Дніпропетровської області № 1053 від 27.10.1978 року, але відомості про це у свідоцтво про народження так внесені і не були (а.с.3-4). В судовому засіданні заявник підтримала заявлені вимоги. Представник відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровської області - в судове засідання не з'явився. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В силу ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п.1 ч.1 ст.256 ЦК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Так, згідно ч. 1 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. [INFO] чоловік заявниці - [PERSON] помер. Під час перебування у зареєстрованому шлюбу заявниця разом зі своїм чоловіком звернулись до Самарської районної ради з метою усиновлення племінника - [PERSON], [INFO], оскільки відомості про його батька були відсутні, а його мати померла. Відповідно до рішення Самарської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська, Дніпропетровської області № 1053 від 27.10.1978 року про усиновлення, заявниці та її нині покійному чоловіку було дозволено усиновити [PERSON], [INFO], а також було присвоєно останньому по батькові «[PERSON]» (а.с.4-5). В судовому засіданні встановлено, що відомості до свідоцтва про народження [PERSON] внесені не були. [INFO] [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть. Після смерті сина відкрилась спадщина, однак на звернення заявниці з відповідною заявою про прийняття спадщини за законом до нотаріуса нотаріального округу Санкт - Петербургу [PERSON], останній було відмовлено постановою у вчинені нотаріальної дії від 29 листопада 2013 року, з причин відсутності у неї належних документів, які б підтверджували факт родинних відносин між ними, а у свідоцтві про народження їх сина не були внесені зміни (відомості про батьків та не було змінено по батькові), про що свідчить копія спадкової справи. За змістом п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме того, що померлий [PERSON] є її сином, у зв'язку з неможливістю отримати свідоцтво про право на спадщину з причин відсутності у неї належних документів, які б підтверджували факт родинних відносин між ними, про що також вказує нотаріус нотаріального округу Санкт - Петербургу [PERSON] у своїй постанові про відмову у вчинені нотаріальної дії від 29 листопада 2013 року. Системний аналіз наданих заявником доказів та отриманих судом під час розгляду справи додаткових матеріалів, а також пояснень допитаної в судовому засіданні свідка [PERSON], свідчить про наявність підстав для задоволення вказаної заяви, а встановлення цього факту не суперечить чинному законодавству і не порушує чиїх-небудь прав або охоронюваних законом інтересів.

Outcome: approved