Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

У квітні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про звільнення майна з під арешту та просить постановити рішення, яким зобов'язати Жовтневий відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції зняти арешт, накладений постановою Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції №409/15 від 30.06.2009 року, зареєстрований в книзі обтяжень за №8982903 від 20.08.2009 року. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що Жовтневим відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції 30.06.2009 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №14313288, документ щодо примусового виконання - постанова державної автомобільної інспекції №009185 від 22.12.2008 року про стягнення штрафу у розмірі 260,00 грн. Постановою Жовтневого ВДВС ХМУЮ №409/15 від 30.06.2009 року, зареєстрована в Реєстрі обтяжень за №8982903 від 20.08.2009 року, було накладено арешт на все майно боржника, про що йому стало відомо 07.03.2014 року під час бажання реалізувати майно, що належить йому на праві власності), який до теперішнього часу не знятий, хоча штраф у розмірі 260,00 грн. був ним сплачений ще у 2009 році, але доказів оплати не збереглося у зв'язку із майже п'ятирічним строком подій. Вказані обставини стали підставою для звернення до Жовтневого ВДВС ХМУЮ із заявою про зняття вищезазначеного арешту, на що він отримав відповідь, що згідно даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень по Харківській області на виконанні у Жовтневому ВДВС ХМУВЮ не перебувають виконавчі провадження, де [PERSON] є боржником та йому було відмовлено у знятті арешту, так як виконавче провадження не збереглося, термін зберігання виконавчого провадження становить 3 роки, тому відсутня можливість зняття арешту на виконавчим провадженням, завершеним понад 4 роки, тому він вимушений звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач з'явився, однак надав суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання з'явився, однак надав заяву, відповідно до якої просив розглядати справу у його відсутність, долучити до матеріалів справи Витяг про державну реєстрацію обтяжень рухомого майна, ухвалити рішення на розсуд суду В судовому засіданні встановлено, що Жовтневим відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції 30.06.2009 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №14313288, документ щодо примусового виконання - постанова державної автомобільної інспекції №009185 від 22.12.2008 року про стягнення штрафу у розмірі 260,00 грн. Постановою Жовтневого ВДВС ХМУЮ №409/15 від 30.06.2009 року, зареєстрована в Реєстрі обтяжень за №8982903 від 20.08.2009 року накладено арешт на все майно боржника [PERSON], про що, як зазначає позивач, йому стало відомо 07.03.2014 року під час бажання реалізувати майно, що належить йому на праві власності, який до теперішнього часу не знятий. Штраф у розмірі 260,00 грн. позивачем сплачений ще у 2009 році, але доказів оплати не збереглося у зв'язку із майже п'ятирічним строком подій. Згідно відповіді Жовтневого ВДВС ХМУЮ №9760 від 10.06.2014 року, перевіркою Єдиного державного реєстру обтяжень рухомого майна встановлено, що 20.08.2009 року зареєстровано обтяження рухомого майна боржника на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №409/15 від 30.06.2009 року. На виконанні у Жовтневому ВДВС ХМУВЮ не перебувають виконавчі провадження, де [PERSON] є боржником (а.с.20-21). Як вбачається із Витягу з державного реєстру обтяжень рухомого майна на запит органу державної влади, 20.08.2009 року зареєстровано обтяження (№ обтяження 8982903) майна боржника на підставі постанови про відкриття провадження Жовтневого ВДВС ХМУЮ №405/15 від 30.06.2009 року (а.с.25). Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 2 статті 16 ЦК України встановлено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, визнання права (п.1), припинення дії, яка порушує право (п.3) та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (п.10 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" від 27 серпня 1976 року за № 6 (з наступними змінами та доповненнями) встановлено, що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Згідно ст.. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу , який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред'явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно Відповідно до ч. 2, 3 ст. 60 Закону України „Про виконавче провадження", у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що є законні підстави для задоволення позовних вимог. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved