Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

08 серпня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Росвен Інвест Україна" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості , в якому\~просить суд\~стягнути з\~відповідача на\~свою користь\~заборгованість за\~кредитним договором\~в сумі\~54112,82 грн. (п'ятдесят чотири тисячі сто дванадцять гривень 82 копійки) та судові витрати по справі Позов мотивовано тим, що згідно кредитного договору № 500239874 від 11 листопада 2011 року відповідачу було\~надано кредит\~у розмірі\~33240,00 грн зі сплатою\~відсотків за\~користування кредитом\~у розмірі21,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення - до 14 листопада 2014 року. Однак зобовязання за кредитним договором відповідач не виконав, станом на 23 грудня 2013 року заборгованість за кредитним договором склала 54112,82 грн. (п'ятдесят чотири тисячі сто дванадцять гривень 82 копійки) \~ в т.ч.: 45912,82 грн - заборгованість за кредитом, 8200,00\~ грн - заборгованість по процентам за користування кредитом. 23 грудня 2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу №2013-1, відповідно до умов якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» своє право вимоги заборгованості за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором №500239874 від 11.11.2011 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк». У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за його відсутності за наявними доказами у справі, просив винести заочне рішення. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, відзив не подав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 11 листопада 2011 року між позивачем\~та ПАТ\~«Альфа-Банк» було укладено договір № 500239874 згідно з умовами якого відповідач отримав від позивача кредит у сумі 33240,00 грн \~ зі сплатою\~відсотків за\~користування кредитом\~у розмірі21,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення - до 14 листопада 2014 року. Зобовязання передбачені кредитним договором відповідач не виконав. Станом на 23 грудня 2013 року заборгованість за кредитним договором склала 54112,82 грн. (п'ятдесят чотири тисячі сто дванадцять гривень 82 копійки) в т.ч.: 45912,82 грн - заборгованість за кредитом, 8200,00\~ грн - заборгованість по процентам за користування кредитом. 23 грудня 2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу №2013-1, відповідно до умов якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» своє право вимоги заборгованості за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором №500239874 від 11.11.2011 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк». Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК). Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно з нормою ст.526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК). Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). Одним з видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено в ст.1050 ЦК. Якщо договором установлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК). Тобто, позовні вимоги є законними та обґрунтованими матеріалами справи, та підлягають задоволенню, а заборгованість у сумі 54112,82 грн. (п'ятдесят чотири тисячі сто дванадцять гривень 82 копійки) стягненню. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved