Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

позивач звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання сина - [PERSON], [INFO]. Відповідно до заяви від 22.02.2016 р. позивач просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 гривень щомісячно, починаючи з дня подання заяви до досягнення сином повноліття. Свої позовні вимоги вона обґрунтовує тим, що з 13 липня 2007 року по 01 червня 2010 року вони з відповідачем перебували у шлюбі. Від даного шлюбу у них народився син - [PERSON], 2010 р. народження, який на даний час проживає з матір'ю. Всі обов'язки по вихованню дитини покладені на позивача, відповідач не бере участь у у вихованні та витратах на утримання сина, в зв'язку з чим позивач просить стягнути аліменти у судовому порядку. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги [PERSON] підтримали у повному обсязі та просили суд позов задовольнити, стягнувши з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 4000 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча належним чином повідомлявся судом про день і час розгляду справи. Судова повістка, надіслана за адресою його реєстрації, повернулась до суду без вручення за закінченням терміну її зберігання. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, у разі ненадання фізичними особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності особи, яка бере участь у справі, за адресою її місця проживання або місця реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Враховуючи викладене, на підставі ст.224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вислухавши позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні достовірно встановлено, що з 13 липня 2007 р. сторони перебували у шлюбі, який було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції в м. Києві, про що складено актовий запис № 411. 01 червня 2010 р. шлюб між ними було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що після розірвання шлюбу питання щодо утримання дитини між сторонами не вирішено. Відповідач добровільно не надає постійну, регулярну допомогу на утримання сина. Будь-яких доказів на спростування зазначених обставин суду надано не було. Згідно з ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров"я та матеріальне становище дитини; стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. В силу ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки у позивача при зверненні до суду були відсутні відомості, що відповідач має постійний дохід, вона наполягає на стягненні аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище позивача, яка на день розгляду справи не працює, розмір витрат, які необхідно здійснити на неповнолітню дитину відповідного віку щомісяця, а також надану позивачем довідку про те, що неповнолітній [PERSON] перебуває на обліку у дитячій поліклініці з приводу рецедивуючого ацетономічного синдрому. Також суд враховує те, що відповідач не має інших аліментних зобов'язань, а також те, що відповідач є особою працездатного віку. Суд бере до уваги, що в силу положень ст.180 СК України батьки мають рівні обов»язки щодо утримання дитини. Беручи до уваги викладені обставини, аналізуючи всі зібрані у справі докази, суд вважає за необхідне визначити аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1 500 гривень щомісячно, оскільки позивач та її представник не надали суду докази, які б обгрунтовували вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів в розмірі 4 000 гривень щомісячно, так як дані вимоги не знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати в доход держави.

Outcome: partial