Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

03.04.2017 року позивач [PERSON] звернувся до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до [PERSON] про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовної заяви посилається на те, що 14 лютого 2017 року при складанні комісією акту в с.Середній Угринів Калуського району Івано-Франківської області , відповідач, яка є секретарем сільської ради та була членом комісії , в присутності інших членів комісії , повідомила неправдиві відомості , що нібито позивач винаймав квартиру, обікрав квартиру та втік.\~Зазначає, що такими діями [PERSON] було принижено його честь та гідність в очах односельчан .\~\~Вважає, що відповідач поширила свідомо неправдиві відомості, що порочать його честь, гідність та заподіяла йому моральну шкоду,яка виражається в порушенні нормальних життєвих звязків, через неможливість нормально спілкуватися з сусідами , односельчанами, давати їм пояснення і виправдовуватися, що він такого не вчиняв. Протягом всього часу з моменту таких наклепів та образ він перебуває в стані емоційного пригнічення і дискомфорту. В результаті протиправних дій відповідача у нього погіршився стан здоров»я. Тому, підтримуючи вищевикладене, просить суд визнати поширені [PERSON] відомості про те , що позивач винаймав квартиру, обікрав квартиру та втік , такими, що не відповідають дійсності та такими , що порочать його честь та гідність . Також просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 10 000 гривень та судові витрати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та пояснив, що 14.02.2017 року на його подвіря прийшли члени комісії для складання акту обстеження соціально-побутових умов проживання в [INFO] . При складанні акту була присутня та була членом комісії і відповідачка , яка є секретарем сільської ради , і вона в присутності інших членів комісії сказала, що він жив на квартирі, обікрав квартиру та втік. Однак дана інформація не відповідає дійсності . Відповідачка своїми діями принизила його честь та гідність. Такі дії відповідачки , а саме наклепи та образи , ганьблять його честь та гідність в очах односельчан та завдали йому моральних страждань, які виражаються в порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість нормально спілкуватися із односельчанами, весь час він перебуває в стані емоційного пригнічення і дискомфорту , погіршився стан його здоровя. Тому просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила , що вона була 14.02.2017 року на подвір»ї позивача при складанні комісією акту обстеження соціально-побутових умов проживання позивача, однак такої фрази як « винаймав квартиру, обікрав квартиру та втік» вона не говорила. Просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Свідок [PERSON] суду пояснив , що він 14.02.2017 року був на подвір»ї позивача разом із [PERSON] при складанні комісією акту обстеження соціально-побутових умов проживання позивача та чув як відповідачка , член комісії та секретар сільської ради сказала, що [PERSON] жив на квартирі , обікрав її та втік. , але де , то вона не сказала. Він сказав, що це наклеп. Свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що вони були 14.02.2017 року на подвір»ї позивача при складанні комісією акту обстеження соціально-побутових умов проживання позивача, однак не чули з сторони відповідача ніяких образливих фраз в сторону позивача. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона була 14.02.2017 року на подвір»ї позивача при складанні комісією акту обстеження соціально-побутових умов проживання позивача і чула як [PERSON] сказала, що по телефону їй подзвонила якась жінка і сказала, що [PERSON] обікрав квартиру . Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, вислухавши позивача, відповідача , свідків, суд приходить до наступних висновків.\~. Конституцією України\~кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань (стаття 34). Статтею 270 ЦК України\~встановлено, що відповідно до\~Конституції України\~фізична особа, зокрема, має право на повагу до гідності та честі. Згідно\~ст. 277 ЦК України\~фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Відповідно до п.5\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", відповідно до статей\~94,\~277 ЦК\~фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. \~При цьому суди повинні враховувати такі відмінності: а) при спростуванні поширена інформація визнається недостовірною, а при реалізації права на відповідь - особа має право на висвітлення власної точки зору щодо поширеної інформації та обставин порушення особистого немайнового права без визнання\~\~її\~\~недостовірною; б) спростовує недостовірну інформацію особа, яка її поширила, а відповідь дає особа, стосовно якої поширено інформацію. \~Згідно із п. 4 Постанови Пленуму чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. Під діловою репутацією юридичної особи, в тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Як зазначено у п.15 вказаної вище Постанови Пленуму, при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення у мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. \~Згідно\~ст.68 Конституції України\~- кожен зобовязаний неухильно додержуватися\~Конституції України\~та законів України не посягати на права і свободи, честь та гідність інших людей. Так, з матеріалів справи вбачається, що 14.02.2017 року комісією в складі сільського голови [PERSON]Ф, секретаря сільської ради [PERSON] , члена виконкому [PERSON], інспектора сільської радди [PERSON] , фахівця із соціальної роботи Калуської РДА [PERSON], було повторно з виїздом на місце розглянуто заяву [PERSON] та встановлено, що обставини зафіксовані попереднім актом від 20.12.2016 року не змінились , а також [PERSON] вважає себе постійним жителем Середнього Угринова, в м.Калуші винаймає тимчасове житло . З пояснень позивача та свідків судом встановлено, що [PERSON] 14.02.2017 року при складанні комісією акту обстеження в с.Середній Угринів Калуського району Івано-Франківської області висловлювала на адресу [PERSON] наклепи та образи, чим принизила його честь та гідність, розповсюдила неправдиві відомості, що порочать його репутацію, а також вчинила протиправні дії, які принижують його як особистість. Відповідно до\~ст. 32 Конституції України\~кожному громадянинові гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї, а також право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної поширенням такої інформації. Згідно ч. 2\~ст. 302 ЦК України\~фізична особа, яка поширює інформацію, зобовязана переконатися в її достовірності. Суд вважає, що поширена інформація має негативний характер, оскільки принижує честь, гідність позивача в громадській думці з точки зору додержання законів, загальновизнаних правил співжиття та принципів людської моралі, ганьбить його, оскільки спонукає до засуджуючого ставлення до нього, як до особи, яка вчинила неправомірні дії. Згідно з\~ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.3\~ст. 10 ЦПК України\~та ч.ч.1, 4\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього Кодексу. Тобто, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Однак, як встановлено судом, відповідач [PERSON] не довела в судовому засіданні та не спростувала поширену недостовірну інформацію проти позивача [PERSON] належними доказами в судовому засіданні. Крім того, суд вважає, що право на повагу гідності і честі закріплене також у\~ст. 297 ЦК України. Відповідно до цієї норми закону гідність і честь фізичної особи є недоторканними і особа має право звернутися до суду з позовом про їх захист. Також згідно\~ст. 299 ЦК України\~фізична особа має право на недоторканість своєї ділової репутації і на право звернутися до суду з позовом про її захист. Таким чином, аналізуючи позовні вимоги [PERSON] у сукупності з наданими доказами в світлі наведених вище правових норм, суд приходить висновку, що відповідач [PERSON] поширювала недостовірну інформацію відносно позивача [PERSON] Отже, з урахуванням зазначеного, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання поширених неправдивих відомостей знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, та не доведені відповідачем [PERSON] як такі, що відповідають дійсності. Тому суд вважає, що в цій частині позовні вимоги слід задовольнити. Що стосується позовних вимог позивача [PERSON] про відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000 гривень, яка виражалася в порушенні нормальних життєвих звязків, через неможливість нормально спілкуватися із сусідами, односельчанами, давати їм пояснення і виправдовуватися, що він нічого такого не вчиняв і все це створює для нього додаткові труднощі в організації його життя, а також протягом всього часу з моменту таких наклепів та образ позивач перебуває в стані емоційного пригнічення і дискомфорту , у нього різко погіршився стан його здоров»я, постійне нервове напруження позбавляє його нормальної роботи та відпочинку та яка завдана поширенням недостовірної інформації, то суд приходить висновку, що вказані позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи із наступного. Згідно\~ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування морального збитку, заподіяного внаслідок порушення його прав. Моральний збиток полягає в приниженні честі, гідності і ділової репутації особи, у фізичному болі і стражданнях, яке особа випробовує у зв'язку з ушкодженням здоров'я, в душевних стражданнях, яке особа випробовує у зв'язку з протиправною поведінкою відносно нього самого. Моральний збиток відшкодовується грошима, майном або іншим способом. \~Однак позивач не надав суду належних доказів щодо спричинення йому моральної шкоди. У відповідності до\~ст. 88 ЦПК України\~якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved