Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

09.12.2016 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, в якій вказала, що 07 листопада 2016 року у м.Донецьк, [PERSON], народила сина - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії ДНР № 023263, виданим Кіровським відділом запису актів цивільного стану м.Донецьк Державної [PERSON] Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки; дублікатом медичного свідоцтва про народження № 1502, виданим КУ «Центральна міська клінічна лікарня №6 м.Донецьк» 02.12.2016 року. В реєстрації народження дитини в органах РАЦС [PERSON] відмовлено. Зазначені обставини зумовили звернення [PERSON] до суду. У звязку з викладеним просить суд, встановити факт народження дитини [PERSON] 07.11.2016 року, зазначивши його матірю [PERSON] [INFO], та батьком [PERSON] [INFO]. Заявниця через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримує, просить задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі. У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши докази по справі, встановивши такі факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є громадянкою України, що підтверджується копією паспорту № ВК 327562 виданий Кіровським РВ ДМУ ГУМВС України Донецькій області 23.11.2006 р., має постійне місце реєстрації за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] є громадянином України, що підтверджується копією паспорту № ВК 385478 виданий Кіровським РВ Макіївського МУ УМВД України в Донецькій області 11.05.2007 р., має постійне місце реєстрації за адресою: Донецька область, м.Макіївка, м-н. Будівельників [ADDRESS]. [PERSON] та [PERSON] не перебувають у зареєстрованому шлюбі, [PERSON] визнає себе батьком дитини згідно пояснень доданих до матеріалів заяви (а.с.11). 07.11.2016 року у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] в м. Донецьк. Факт народження дитини, підтверджується копією Свідоцтва про народження серії ДНР № 023263, виданим Кіровським відділом запису актів цивільного стану м.Донецьк Державної [PERSON] Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки; дублікатом медичного свідоцтва про народження № 1502, виданим КУ «Центральна міська клінічна лікарня №6 м.Донецьк» 02.12.2016 року. (а.с.9-10). Дане медичне свідоцтво про народження відповідно до ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" є недійсними і не створює правових наслідків. Заявниця звернулася із заявою щодо реєстрації факту народження дитини до Заводського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. Однак листом від 09.12.2016 року їй було відмовлено у реєстрації народження дитини. Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно дост.7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до п.1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно п.2 розділу ІІІ вищевказаних Правил, підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є, зокрема, медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024, що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey) (Страсбург, 10 травня 2001 року заява № 25781/94), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. У справі Намібії так званого «намібійського винятку» зазначений виняток полягає у тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи , видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема недійсність не може бути заснована до таких документі як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду в такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог ст. 213 ЦПК України щодо повного і всебічного зясування обставин справ на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видні органами та установами, що знаходяться на такій території. Таким чином, законодавством визначено процедуру державної реєстрації народження дитини у даному випадку шляхом звернення до суду. Заявником доведено, що встановлення юридичного факту необхідне для реалізації батьківських прав відносно дитини, а відтак зазначена заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved