Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

08.09.2017 позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно - житловий будинок [ADDRESS] . Ще за життя 11.12.2013 [PERSON] склала заповіт, згідно якого усе належне майно заповіла їй. На даний час вона бажає оформити право власності на успадкований житловий будинок після смерті [PERSON] , однак це унеможливлюється відсутністю свідоцтва про право власності на даний будинок, тому просила у судовому порядку визнати її власником будинку [ADDRESS] . Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 11.09.2017, відкрито провадження у даній цивільній справі і призначено підготовче судове засідання. 06.11.2017 залучено до участі у розгляді справи третю особу [PERSON] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак її представник - адвокат Зозуля А.В. подав до суду клопотання про розгляд справи без участі сторони позивача, просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач - Домажирська сільська рада Яворівського району Львівської області, подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутності представника сільської ради. Третя особа [PERSON] та її представник - адвокат Лемеха Р.І. на розгляд справи в черговий раз не з`явилися. За клопотанням третьої особи [PERSON] та її представника розгляд справи відкладався сім раз, а тому відповідно до ст.223 ЦПК України вважаю за можливе розгляд справи провести без участі третьої особи [PERSON] та її представника. Згідно з ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку про підставність задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч.4 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] , побудований у 1958 році, числиться за [PERSON] , [INFO] . Згідно з довідки Обласного комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» №2/879 від 17.02.2017 право власності на будинковолодіння [ADDRESS] на праві особистої власності не зареєстроване і свідоцтво про право власності не видавалося, проте даний будинок відповідає технічним вимогам, що підтверджується технічним паспортом, який виготовлено 16.03.2017. Таким чином суд вважає, що [PERSON] на законних підставах володіла даним житловим будинком, однак не зареєструвала право власності у передбаченому законом порядку. 31.07.2008 [PERSON] склала заповіт, за яким на випадок своєї смерті усе своє майно заповіла [PERSON] Даний заповіт посвідчено секретарем Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області Кульчицькою О.Д. 11.12.2013 [PERSON] склала заповіт, за яким на випадок своєї смерті усе своє майно заповіла [PERSON] . Даний заповіт посвідчено секретарем Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області Лаба І.В. Згідно з ч.3 ст.1254 ЦК України кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед тим. Таким чином заповіт складений [PERSON] . 11.12.2013 скасував дію попереднього її заповіту складеного [INFO] . [INFO] [PERSON] померла, що стверджується актовим записом про смерть №17 від 01.12.2016 складеного керівником органу реєстрації актів цивільного стану [PERSON] . Згідно з рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 28.07.2017 вбачається, що позивач [PERSON] пропустила строк визначений законом для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , однак даним рішенням їй було визначено додатковий строк терміном три місяці для подання заяви про прийняття спадщини. Також судом встановлено, що [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Яворівського нотаріального округу Скобало Р.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак постановою нотаріуса від 06.09.2016 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , на житловий будинок [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на даний будинок. Частиною 5 ст.1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За положеннями ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Cудом встановлено, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом майна померлої [PERSON] , спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині [PERSON] , судом не встановлено. Третя особа вимог щодо предмету спору не заявляла, доказів звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не представила. Враховуючи те, що відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок унеможливлює позивачу належне оформлення спадкових прав, суд вважає, що за [PERSON] слід визнати право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved