Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

02 лютого 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Курашовецької сільської ради, [PERSON] про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Позов мотивував тим, що [INFO] року померла його мати [PERSON], яка була зареєстрована та постійно проживала по [ADDRESS]. Після її смерті залишилось спадкове майно - земельна частка (пай), яка знаходиться на території Курашовецької сільської ради. Він є спадкоємцем за законом після смерті матері, спадщину прийняв шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном. Крім нього спадкоємцем за законом також є [PERSON], яка, в свою чергу, спадщини не прийняли та на неї не претендує. Оскільки правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) відсутній, він не в змозі отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальній конторі і тому змушений звернутися до суду для оформлення своїх спадкових прав. Просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті [PERSON]. В судове засідання [PERSON] не з'явився, просив справу розглянути у його відсутності, про що зазначив у позовній заяві (а.с. 5). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, натомість надіслала суду заяву в якій просила справу розглянути у її відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с. 21). Представник відповідача Курашовецької сільської ради також в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає (а.с. 22). Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом врегульованим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] року в с. Курашівці Мурованокуриловецького району Вінницької області померла [PERSON] (а.с. 8). [PERSON] належало право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП "Урожай" с. Курашівці Мурованокуриловецького району Вінницької області, розміром 2,27 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії [NUMBER], за порядковим номером 174. Вартість зазначеної земельної частки (паю) становить 32008,31 грн. В натурі земельна ділянка не відведена. (а.с. 11-13) Позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом, що підтверджується його свідоцтвом про народження та свідоцтвом про смерть спадкодавця. (а.с. 8, 9) Згідно довідки Курашовецької сільської ради № 787 від 09.11.2015 року позивач спадщину прийняв шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном, однак оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору не може, оскільки оригінал сертифіката, що посвідчував право [PERSON] на земельну частку (пай) серія [NUMBER] втрачено. (а.с. 10, 11) З інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № [NUMBER] та [NUMBER] від 04.02.2016 року слідує, що спадкова справа на ім'я померлої [INFO] року [PERSON] не заводилася, тобто спадкові права ніким не оформлялися. (а.с. 25-26) Відповідач [PERSON], є спадкоємцем за законом, однак спадщину не прийняла та на неї не претендує. (а.с. 15) 20 січня 2016 року державним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа необхідного для її вчинення. (а.с. 14) Згідно ч.ч. 1-2 ст. 524 ЦК УРСР (1963 р.), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 р.). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. За таких обставин суд вважає можливим задоволити позовні вимоги позивача повністю, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті його матері [PERSON] шляхом фактичного управління спадковим майном, інший спадкоємець спадщини не прийняв та на неї не претендує, відповідачі визнали позовні вимоги повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб, перешкод в прийнятті ним спадщини суд не вбачає.

Outcome: approved