Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

В лютому 2014 року позивачі звернулися до суду із позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 675 грн. посилаючись на те, що 22 серпня 2011 року відповідач , перебуваючи за кермом автомобіля "ВАЗ-2109" , нз [NUMBER] допустив наїзд на велосипедиста , їх сина малолітнього [PERSON], [INFO]. Внаслідок таких дій [PERSON] дитина зазнала важкої відкритої черепно-мозкової травми . Вироком Центрального районного суду м.Миколаєва від 29 січня 2014 року [PERSON] визнаний винним в скоєнні злочину , передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, призначено покарання, стягнуто з нього на користь Департаменту фінансів Миколаївської міської ради 5710 грн. 31 коп. В рахунок відшкодування витрат, що понесла Обласна дитяча лікарня на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] та на користь [PERSON], та [PERSON] 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди в рівних частках. З моменту отримання травми і по теперішній час дитина потребує постійного лікування кожного року в умовах стаціонару для підтримки стану здоров1я. Останній раз син знаходився на лікуванні в Обласній дитячій лікарні в березні 2013 року і під час лікування позивачами було витрачено 675 грн. на придбання ліків на лікування. У судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги, викладені в позові підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні вимоги позову не визнав, заперечуючи наявність своєї вини в заподіянні дитині ушкодження здоров'я. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до вироку Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 січня 2014 року [PERSON] визнаний винним у скоєнні злочину за ч. 2 ст. 286 КК України при наступних обставинах. 22 серпня 2011 року відповідач керуючи автомобілем "ВАЗ -2109" , нз [NUMBER], рухаючись по вул. Силікатній вм.Миколаєві грубо порушив вимоги п.п. 2.3 "б"; 8.1, 12.1, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху, проявив неуважність в дорожніх умовах, не контролював рух керованого ним транспортного засобу, не обрав безпечну швидкість руху , перевищив швидкість, не вжив заходів до зниження швидкості руху , виїхав на узбіччя , де допустив зіткнення з велосипедистом [PERSON] Внаслідок зіткнення велосипедисту [PERSON] були завдані тяжкі тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми , які відносяться до категорії тяжких за ознакою небезпеки для життя. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній або кримінальній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Наявними в матеріалах справи доказами (копії чеків, виписки із медичної картки стаціонарного хворого [PERSON] Миколаївської обласної дитячої лікарні за період з 15.03.2013 р. по 01.04.2013 р. Та за період з 14.08.2012 по 23.08.2012 р.) підтверджуються витрати позивачів на придбання ліків для лікування отриманих ним внаслідок злочину травм - віддалені наслідки травми головного мозку, церебрастеничний синдром на загальну суму 675 грн., придбані лікі відповідають медичним призначенням длікаря в повному обсязі. Відповідно до статей 23, 1166-1168, 1194 ЦК України, глави 8 ЦПК України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» - майнова шкода, завдана неправомірними діями немайновим правам та майну фізичної особи, а також завдана моральна шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за наявності її вини. За загальним правилом, передбаченим ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода , завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання зберігання, або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за звдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved