Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

08.07.2016року позивач звернулася до суду із вищевказаним позовом в якому просила зняти арешт з ? частини квартири [ADDRESS], яка належить їй на праві приватної власності на підставі рішення Московського районного суду м.Харкова від 04.03.2013року, зобовязавши відповідача видалити запис про арешт нерухомого майна ? частини квартири [ADDRESS], яка належить їй, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. В обґрунтування позову позивач зазначила, що рішенням Московського районного суду м.Харкова від 04.03.2013року задоволено її позовні вимоги до [PERSON] про поділ майна подружжя, за нею визнано право власності на ? частину квартири [ADDRESS]. Вказане рішення суду набрало законної сили. Нещодавно їй стало відомо, що державним виконавцем Московського ВДВС ХМУЮ 21.11.2014року винесено постанову про накладення арешту на майно боржника [PERSON] в тому числі і на ? частину квартири, яка є її власністю. 07.07.2016 року вона звернулась до державного виконавця із заявою про зняття арешту з її майна, оскільки вважає, що вказаний арешт накладено незаконно, постанова виконавця про накладення арешту на належну їй частину квартири порушує її права та охоронювані законом інтереси. Того ж дня вона отримала відмову у знятті арешту з належної їй частини із рекомендацією звернутися за захистом свої прав до суду із відповідним позовом. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити з викладених у ньому підстав. Представник відповідача [PERSON] відділу державної виконавчої служби м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечувала, просила його задовольнити. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що рішенням Московського районного суду м.Харкова від 04.03.2013року задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розподіл сумісно нажитого майна подружжя. Визнано за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS]. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 04.06.2013року рішення Московського районного суду м. Харкова від 04.03.2013року залишено без змін /а.с.14,15/. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 20.04.2016року із відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вбачається, що 08.04.2016року за [PERSON] зареєстровано право власності на ? частину квартири [ADDRESS] на підставі рішення Московського районного суду м.Харкова від 04.03.2013року /а.с.12-13/. Згідно постанови ВП №43817333 від 17.09.2014 року, державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції [PERSON] накладено арешт на квартиру [ADDRESS], що належить боржнику [PERSON] та заборонено здійснювати відчуження. Згідно витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження від 21.11.2014року, вбачається, що відповідно до актуальної інформації про державну реєстрацію обтяження: номер запису обтяження: 7782817 від 21.11.2014року, підстава виникнення обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер:43817333, виданий 17.09.2014року [PERSON] відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, накладено обтяження на нерухоме майно квартиру [ADDRESS], що належить [PERSON] 07.07.2016 року [PERSON] /[PERSON]/ Н.О. звернулась до [PERSON] відділу державної виконавчої служби м.Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області із заявою про зняття арешту з належного їй майна, а саме: ? частини квартири [ADDRESS] оскільки вважає, що вказаний арешт накладено незаконно, постанова виконавця про накладення арешту на належну їй частину квартири порушує її права та охоронювані законом інтереси /а.с.9-10/. Згідно повідомлення начальника [PERSON] відділу державної виконавчої служби м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 07.07.2016року, [PERSON] рекомендовано звернутися до суду про зняття арешту з майна /а.с.11/. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно положень ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Відповідно до положень ст.ст.317,319,321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Статтею391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2, 3ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Відповідно до ч. 1ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно із ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Згідно із ч. 5 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", у незавершеному виконавчому провадженні арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи, що [PERSON] є власником ? квартири [ADDRESS] на підставі рішення суду, боргові зобовязання у позивача відсутні, з метою усунення перешкод у здійсненні нею права власності, суд вважає за необхідне позов задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved