Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

Позивачі звернулися до Городнянського районного суду Чернігівської області з позовом до відповідача та просили визнати за ними, як спадкоємцями, в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в с.Дібровне Городнянського району Чернігівської області, право на земельну частку (пай), по Ѕ частині кожному, яка знаходиться в колективному сільськогосподарському підприємстві «Добробут» розміром 3,37 га в умовних кадастрових гектарах згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0193014, який видано на підставі рішення Городнянської районної державної адміністрації від 31.05.1996 року № 199 [PERSON] , який помер [INFO] , та зареєстровано за № 14 в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 15.09.1996 року. З позовної заяви виходить, що [INFO] у віці 77-ми років помер [PERSON] . На день смерті померлий проживав та був зареєстрований в будинку [ADDRESS] . До спадщини, яка відкрилась після смерті померлого увійшла земельна частка (пай), яка перебуває у КСП «Добробут» та на яку йому за життя було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0193014, який було видано на підставі рішення Городнянської районної державної адміністрації від 31.05.1996 року № 199 розміром 3,37 га в умовних кадастрових гектарах. За життя [PERSON] склав заповіт на все належне йому майно на ім`я [PERSON] та [PERSON] в рівних частиках кожному. За заявою позивачів про прийняття спадщини приватним нотаріусом Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Неволько В.А. була заведена спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Але у зв`язку з тим, що оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0193014 втрачено, то позивачі позбавлені права оформити спадщину в нотаріальній конторі. Ухвалою від 17 вересня 2020 року суд відкрив загальне позовне провадження у зазначеній справі (а.с.20-22). У судове засідання позивачі не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, заявлені позовні вимоги підтримують та просять суд їх задовольнити (а.с.61-62). Представник відповідача по справі - Городнянської міської ради Чернігівської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, подав до суду клопотання від 30.09.2020 року за № 03-09/892 про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення (а.с.44-45). Відповідно до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Третя особа - приватний нотаріус Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Неволько В.А. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності (а.с.43). Представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду заяву від 24.09.2020 за № 9-25-0.6-4324/2-20 про розгляд справи без участі представника управління, при винесенні рішення по справі покладаються на розсуд суду. ( а.с. 39-41). Представник третьої особи - Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, подав до суду заяву за № 01-32/646 від 25.09.2020 про розгляд справи без його участі, не заперечує щодо задоволення позовних вимог (а.с.38). Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд повно, всебічно та об`єктивно оцінивши наявні у справі матеріали та докази вважає позовні вимоги обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого [INFO] виконкомом Смичинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області, суд встановив, що [PERSON] помер [INFO] у віці 77-ми років у селі Дібровне Городнянського району Чернігівської області, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 13 від 05.05.2007 (а.с.9). Відповідно до досліджених в судовому засіданні довідок за № 327 та № 328 від 23.02.2018, виданих виконавчим комітетом Смичинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області, суд встановив, що [PERSON] , який помер [INFO] , станом на день смерті був зареєстрований та постійно проживав в будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с.10, 11). Відповідно до дослідженого в судовому засіданні заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Смичинської сільської ради народних депутатів Городнянського району Чернігівської області Маклюк В.Г. 09 липня 2001 року, [PERSON] все своє майно, де б воно не знаходилося, і в чому б воно не містилось, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він по закону матиме право заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. Даний заповіт на день смерті заповідача не змінювався і не відмінявся (а.с.8). Наведене свідчить, що позивачі є спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Відповідно до дослідженого в судовому засіданні листа відділу у Городнянському районі Головного управління держгеокадастру в Чернігівській області від 09.08.2019 за № 31-25-0.25-1040/105-19, суд встановив, що [PERSON] на підставі розпорядження Городнянської райдержадміністрації № 199 від 31.05.1996 року було видано сертифікат серії ЧН № 0193014, зареєстрований за № 14 в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 15.09.1996 року площею 3,37 умовних кадастрових гектарів по КСП «Добробут», які знаходяться на території Смичинської сільської ради. Заміни на державні акти на право власності на земельну ділянку не було (а.с.12). З дослідженого в судовому засіданні витягу з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної частки (паю) від 09.08.2020 за № 31-25-0.25-1040/105-19 встановлено, що вартість земельної частки (паю) площею 3,37 га в умовних кадастрових гектарах по КСП «Добробут» с. Дібровне Городнянського району Чернігівської області, яке належало [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0193014, станом на 08.08.2019, становить п`ятдесят одна тисяча шістсот двадцять вісім гривень сорок дві копійки (а.с.13). З досліджених в судовому засіданні матеріалів, наданих відділом у Городнянському районі Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області , суд встановив, що [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0193014 по КСП «Добробут» с. Дібровне Городнянського району, Чернігівської області. В списках членів цього КСП [PERSON] значиться під номером 14 (а.с.57). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) площею 3,37 га в умовних кадастрових гектарах по КСП „Добробут" с. Дібровне Городнянського району Чернігівської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0193014. Відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р., при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно ч.1 Указу Президента України „Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність" сертифікат на земельну частку ( пай) визначає розмір земельної частки у колективній власності члена КСП без виділення ділянки в натурі ( на місцевості). Матеріали справи не містять інформації про те, що на земельний пай, виділений [PERSON] в колективній власності, видано Державний акт на право власності на землю, тобто відбулось відведення земельної ділянки в натурі, яка може спадкуватись. Відповідно до копії спадкової справи, яка надана приватним нотаріусом Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Неволько В.А. (а.с.65-78), до майна померлого [INFO] [PERSON] , відкрита спадкова справа. Позивачі прийняли спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Оформити спадщину у нотаріуса позивачі позбавлені можливості, оскільки не можуть надати нотаріусу оригінал або дублікат сертифікату на право [PERSON] на земельну частку (пай), про яку йдеться, як того вимагає пункт 4.12 розділу 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений наказом Мін`юсту України № 296/5 від 22.02.2012 р. (зареєстрований у Мін`юсті України 22.02.2012 р. за № 282/20595), що підтверджується листом приватного нотаріуса Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Неволько В.А. за № 1333/01-16 від 15.11.2019 року на а.с.16. Доводи позивачів про втрату належного померлому [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0193014 учасниками судового розгляду не спростовуються. Оголошення про втрату сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0193014 позивачами було опубліковано в газеті „Новини Городнянщини" (а.с.14). Згідно з чинним законодавством, що регулює спірні правовідносини, видача дублікату сертифіката на право [PERSON] на земельну частку (пай), яке належало останньому за життя, є неможливою. Таким чином, позивачі не мають можливості отримати у нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину із-за відсутності оригіналу сертифікату про право на земельну частку (пай), отже існує спір про право і права та інтереси позивачів порушуються, з незалежних від них причин, а тому підлягають судовому захисту. Відповідно до Конституції України органи та посадові особи мають діяти в межах своєї компетенції та відповідно до Законів, чинних на час їх застосування. Суд враховує положення ст.124 Конституції України, згідно якої юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. При цьому можливий судовий захист, як тих цивільних прав, що прямо названі в ЦК, так і тих, що випливають із норм Конституції чи іншого Закону. Таким чином, наявні у справі докази та їх правова оцінка підтверджують обґрунтованість позову та є достатніми для його задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved