Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

14.05.2019 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області звернувся представник КС «САМАРА» з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що 18.04.2018 між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено Кредитний договір № 240/18, відповідно до якого вона отримала кредитні кошти у сумі 12000 грн. строком на 24 місяця. Станом на 16.04.2019 сума кредиту не погашена за плановим розрахунком і залишок за кредитом складає 11732,40 грн. та проценти нараховані за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів складають 12951,47 грн., а всього заборгованість складає 24683,87 грн. В якості забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] перед позивачем по поверненню кредиту, із відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 240/18 від 18.04.2018, відповідно до якого [PERSON] прийняв на себе зобов`язання перед позивачем відповідати у повному обсязі по зобов`язанням [PERSON] , визначених кредитним договором. А тому, позивач просить стягнути на користь КС «САМАРА» солідарно із відповідачів заборгованість на загальну суму 24683,87 грн. та судові витрати у розмірі 1921,00 грн. Ухвалою від 13.06.2019 відкрито провадження в даній справі та призначено підготовче судове засідання. Під час підготовчого судового засідання від представника [PERSON] адвоката Монатко Д.С. до суду надійшов відзив в якому просить в задоволенні позову в частині вимог до [PERSON] відмовити посилаючись на наступне: - позивач нарахував відсотки поза межами терміну дії договору та як 27.11.2018 позивач направив відповідачам вимогу про дострокове погашення боргу, отже, після направлення вимоги, позивач не має права вимагати сплату відсотків за договором, в тому числі відсотків за правилами п. 4.6 договору; - згідно п. 4.6 кредитного договору, передбачені п. 4.5 відсотки не є штрафними санкціями, а отже мова йде саме про зміну відсоткової ставки без згоди поручителя, що в силу ч. 1 ст. 559 ЦК України припиняє поруку. На даний відзив позивачем направлено до суду відповідь, в якому представник позивача заперечуючи проти позиції представника відповідача посилаючись на те, що направлена вимога не вимагає дострокового повернення всієї суми кредиту разом з нарахованими відсотками, а отже не змінює строки виконання договору та не тягне за собою припинення дії такого договору. Крім того, саме через те, що [PERSON] не виконувала умов Кредитного договору, саме тому і був застосований п.4.5. Кредитного договору, тобто в односторонньому порядку позивач не змінював відсоткову ставку. В свою чергу представником відповідача надано до суду заперечення на відповідь позивача в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог відносно позовних вимог до [PERSON] вважаючи, що подавши позов 14.05.2019 позивач не має права на стягнення заборгованості за період до 14.11.2018, адже ці вимоги знаходяться поза 6-місячним строком дії поруки. Крім того, позивачем порушено порядок погодження з поручителем зміни умов договору, якими збільшено обсяг відповідальності відповідача при збільшені відсотків за користування кредитом, що припиняє поруку на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України. Ухвалою від 11.06.2020 закрито підготовче провадження та призначень справу до судового розгляду. В судове засідання представник позивача не з`явився та надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнала факт укладення кредитного договору з позивачем на умовах закріплених в ньому. Пояснила, що в зв`язку зі скрутним матеріальним становищем вона в односторонньому порядку припинила виконувати свої зобов`язання. Не заперечує проти позовних вимог про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором, в розмірі заявленому в позовній заяві. Відповідач [PERSON] і його представник адвокат Монатко Д.С. заперечували проти позовних вимог КС «САМАРА» посилаючись на обставини викладені в відзиві на позов. Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідачів і адвоката Монатко Д.С. та дослідивши надані позивачем докази вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи (ч. 1. ст.13 ЦПК). За правилами статей 2,12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено наступне: 18.04.2018 між КС "САМАРА" та [PERSON] , укладено кредитний договір № 240/18 (а.с.5-7) згідно умов якого КС «САМАРА» надав [PERSON] кредитні кошти у сумі 12000 грн, строком на 24 місяця до 17.04.2020 на умовах повернення отриманого кредиту сплати відсотків за користування кредитом. 18.04.2020 [PERSON] отримано вказані кредитні грошові кошти (а.с. 9). За умовами договору [PERSON] зобов`язалася погашати заборгованість по кредитному договору щомісячно у період з «25» по «30» числа кожного місяця згідно з графіком погашення заборгованості. Проте, [PERSON] належним чином свої зобов`язання по кредитному договору не виконала, а тому нарахування процентів здійснено відповідно п. 4.5 кредитного договору за кожен день простроченого платежу. Таким чином, станом на 16.04.2019 розмір заборгованості за даним кредитом складає 11732,40 грн., крім того, відповідачу нараховано проценти нараховані за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів в сумі 12951,47 грн., отже загальний розмір заборгованості складає 24683,87 грн. (а.с.4). При цьому, в якості забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] перед КС «САМАРА» по поверненню кредиту, між кредитором та [PERSON] і [PERSON] 18.04.2020 укладено договір поруки № 240/18 (а.с .8) за яким останній прийняв на се зобов`язання перед позивачем відповідати у повному обсязі по зобов`язанням [PERSON] , визначених вищевказаним кредитним договором. Відповідно до п. 2.1. договору поруки відповідальність [PERSON] наступає в разі, коли [PERSON] не виконує та/або неналежним чином виконує свої зобов`язання за кредитним договором. П. 2.2. Договору поруки встановлено, що [PERSON] і [PERSON] несуть солідарну відповідальність перед позивачем. Укладення вказаних договорі, на викладених умовах сторонами не оскаржується. Крім того, сторонами не оскаржено розрахунок заборгованості наданий позивачем (свого розрахунку заборгованості відповідачами не надано). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Договором є домовленість двох і більше сторін на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків. (ст.611 ЦК України). Порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений строк. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст.1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України). Як зазначалося вище, сторони встановили строки виконання зобов`язань зі щомісячним погашенням платежів. Згідно ч.1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України). Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Позичальник [PERSON] не виконала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором з КС «САМАРА», стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, у встановлені кредитним договором терміни. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Ст. 625 Цивільного кодексу України встановлює, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання. Крім того, згідно ч.4 ст.559 цього Кодексу порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. З метою врегулювання спору в досудовому порядку, на адресу відповідачів позивачем 27.11.2018 направлялася претензія за № 992/18 і № 993/18 з вимогами погасити заборгованість. З позовом до суду позивач звернувся 14.05.2019, отже, порука не припинилася на час звернення позивача до суду із вказаним позовом. Крім того, за змістом вказана вимога, не містить вказівки про дострокове припинення кредитного договору з боку позивача з достроковим поверненням всієї суми кредиту і нарахованих відсотків в зв`язку з направленням такої вимоги, а тому твердження представника відповідача про безпідставність нарахування кредитором відсотків за користування кредитом після подання такої претензії не ґрунтуються на законі та встановлених в судовому засіданні обставинах. Відповідно до п. 4.5. кредитного договору «Сторони дійшли до згоди, що при порушенні позичальником строків сплати кредиту, вказаних в п.4.3. цього Договору, більше, ніж на 15 календарних днів, з 16 дня розмір процентів за користування кредитом складає 0,4% на день від суми залишку за кредитом за кожен день простроченої заборгованої кредитом до повного її погашення». Таким чином, нарахування позивачем заборгованості за відсотками відповідно до умов 4.5. кредитного договору відповідає умовам укладеного кредитного договору за виконання якого поручився [PERSON] , не збільшує розмір процентної ставки, а отже, не збільшує відповідальність поручителя. За вказаного суд вважає безпідставним твердження представника відповідача про наявність підстав вважати поруку припиненою через порушення кредитором вимог ч. 1 ст. 559 ЦК України. З урахуванням викладеного, суд вважає, що з відповідачів, як із солідарних боржників, має бути стягнуто на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 24683,87 грн. Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідачів має бути стягнуто на користь позивача по 960,50 грн. з кожного, сплаченого позивачем судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved