Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

В травні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного\~ підприємства Вугільна компанія Краснолиманська (далі ДП ВК Краснолиманська) про відшкодування моральної шкоди, завданої нещасним випадком на виробництві, та його наслідками, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Красноармійську Донецької області. В обґрунтування позову позивач послався на те, що перебував у трудових відносинах з відповідачем з 18 червня 1980 року по 31 березня 2016 року. 10 червня 2015 року о 20 годині 10 хвилин під час виконання обов'язків гірника з ремонту гірничих виробок на дільниці МДРСУ (в) з ним стався нещасний випадок на виробництві, внаслідок якого він оступився, втратив рівновагу, впав на ґрунт на ліву ногу, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого двокісткового перелому лівої голені зі зміщенням. Внаслідок нещасного випадку на виробництві йому було встановлено 25% втрати професійної працездатності. Нещасним випадком на виробництві йому була заподіяна моральна шкода, яка полягає в тому, що він пі час отримання травми відчував гострий фізичний біль, досить тривалий період часу був вимушений пересуватися за допомогою милиць, внаслідок чого були порушені його звичайні життєві зв'язки, нормальний хід його життя. Тривалий час він не міг нормально рухатись, оскільки необхідно було виключати навантаження на ноги, що порушувало його відпочинок. Він вимушений був періодично проходити курси лікування, приймати ліки, що також порушувало звичайний перебіг його життя. Оскільки втрата працездатності спричинила позивачеві фізичні та моральні страждання, призвела до порушення нормальних соціальних звязків, необхідності додавання додаткових зусиль для організації життя, йому заподіяна моральну шкоду, яку просив відшкодувати йому за рахунок відповідача шляхом стягнення одноразової грошової компенсації в розмірі 50.000 грн.\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач про час та місце судового розгляду сповіщений належним чином, в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив справу розглянути за його відсутністю. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Представник відповідача [PERSON], позов не визнала і суду пояснила, що однією з підстав для настання відповідальності за причинену моральну шкоду є наявність протиправних дій з боку відповідача та його вина. За її думкою, позивач не надав доказів, у чому саме полягає протиправність поведінки відповідача, яка призвела до втрати ним 25% професійної працездатності ту у зв'язку у цим до моральних страждань.\~Згідно п.7 акту Н-1 визначено, що причинами настання нещасного випадку є невиконання посадових обов'язків зі сторони самого позивача. В п.10 Акту Н-1 чітко зазначено, що позивач порушив п.1.11 Інструкції з охорони праці, безпечному виконанню робіт та поведінки в шахті для ГР з РГВ, п.1 р.5 гл.4 Правил безпеки у вугільних шахтах. Ці ж факти підтверджені в складеному відповідно акті за формою Н-5 від 16.12.2015р., де в п.6 висновку комісії зазначено, що комісія прийшла до висновку, що особами, дії яких так чи інакше привели до нещасного випадку є, в тому числі, і [PERSON] Укладаючи з позивачем трудовий договір, відповідно до ст.29 КЗпП України йому було роз'яснено під розпис його права та обов'язки, про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних та шкідливих виробничих факторів та можливість їх впливу на здоров'я, його права та пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору. При цьому позивач свідомо приймав запропоновані йому умови праці і усвідомлював можливість ушкодження його здоров'я та його наслідки. Тобто весь період роботи на ДП "ВК "Краснолиманська" позивач жодного разу не заявляв про порушення зі сторони відповідача умов його праці. Праця, яку виконував позивач, відповідала функціональним можливостям організму, загальній і спеціальній підготовці, навичкам та віку позивача. Зі сторони відповідача проводились найважливіші профілактичні заходи з охорони праці та профілактика професійних хвороб: попередній та періодичні медогляди позивача в процесі виробничої діяльності, ніяких скарги чи заяв на стан здоров'я позивача не було зафіксовано. Позивач зробив лише припущення про наявність вини відповідача, однак відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Для настання відповідальності за нанесення моральної шкоди позивачу відповідачем немає об'єктивного безпосереднього причинного зв'язку між діями заподіювача шкоди та наслідками, що настали. В обґрунтування розміру моральної шкоди позивач посилається на те, що довгий час не міг нормально рухатись, однак відповідного висновку МСЕК або інших медичних органів про спричинення йому моральної шкоди, її глибини та негативних наслідків, які мали б бути підставою для відшкодування моральної шкоди, позивачем суду не надано. Долучений висновок МСЕК від 28.12.2015р. є підтвердженням того, що медичний перегляд буде 28.12.2016р., тобто остаточного висновку МСЕК ще немає, тобто не виключається можливість повного відновлення працездатності позивача після лікування. Позивачем не зазначено, в чому саме полягає порушення його законних прав з боку відповідача. Позивач обґрунтував заподіяну йому моральну шкоду виключно словами, що містяться в позові, не надавши належних та допустимих доказів, які б підтвердили заподіяння йому моральної шкоди та відповідно її розмір компенсації в сумі 50000 грн. Посилання позивача на міну режиму та стан життя є безпідставними та не відповідають обставинам справи. Приймаючи до уваги той факт, що позивачем не доведено існування на час розгляду справи невідновного ушкодження його здоров'я та повної втрати ним у зв'язку з цим працездатності, що спричиняють йому моральну шкоду та перешкоджають звичайній організації його життя, на думку відповідача відсутні жодні правові підстави для задоволення позову. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути за відсутність свого представника на розсуд суду.\~\~ \~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач працював в ДП ВК Краснолиманська з 18 червня 1980 року по 31 березня 2016 року, звільнений з роботи за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсіюза ст.38 КЗпП України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~10 червня 2015 року о 20 годині 10 хвилин під час виконання трудових обовязків гірника з ремонту гірничих виробок з позивачем стався нещасний випадок на виробництві, внаслідок якого він оступився, втратив рівновагу і впав на ґрунт на ліву голінь і отримав закритий двокістковий перелом лівої голені зі зміщенням, про що було складено акт проведення розслідування нещасного випадку, затверджений генеральним директором ДП "ВК "Краснолиманська" 15.06.2015р.,\~ акт № 12 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, затверджений генеральним директором ДП "ВК "Краснолиманська" 15.06.2015р. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ За висновками МСЕК від 28 грудня 2015 року позивачу вперше встановлено втрату професійної працездатності за виробничою травмою в розмірі 25% з 28 грудня 2015 року по 1 січня 2017 року, визначена потреба в медикаментозному, оперативному лікуванні. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Правовідносини сторін регулюються статтею 273-1 КЗпП України, за якою відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди провадиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань або втрати нормальних життєвих звязків, або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя; за наявності причинного звязку між попередніми умовами. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно з розясненнями, даними в п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України\~ «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року № 5, відповідно до ст.273-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоровя умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обовязок відшкодування моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч.1 ст.153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких частиною 2 указаної статті цього Кодексу покладено на власника або уповноважений ним орган. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом установлено, що позивач працював у ДП "ВК "Краснолиманська", яке створене для підземного видобутку вугілля, і умови праці під землею є небезпечними та шкідливими. Втрата професійної працездатності позивача настала внаслідок нещасного випадку на виробництві, отже роботодавець не забезпечив створення нешкідливих не небезпечних умов праці. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Факт спричинення моральної шкоди позивачу, яка полягає в душевних стражданнях, яких він зазнав і зазнає у звязку з ушкодженням здоровя, повязаним із виконанням трудових обовязків, неможливість його відновлення, порушенні нормальних життєвих звязків внаслідок неможливості продовжувати активне життя, обмеженням умов праці, у судовому засіданні доведений дослідженими письмовими доказами по справі: копіями трудової книжки, акту проведення розслідування нещасного випадку, акту про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, довідки МСЕК, витягами з історії хвороби позивача. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 1-рп/2004 від 27 січня 2004 року за наявності у потерпілого стійкої втрати професійної працездатності висновок МСЕК про факт спричинення моральної шкоди не потребується. Позивачу висновком МСЕК встановлена стійка втрата професійної працездатності, отже ствердження представника відповідача про необхідність встановлення факту заподіяння позивачу моральної шкоди висновком МСЕК є безпідставним. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ При встановленні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, суд виходить з принципів розумності та справедливості, враховує фактичні обставини справи: тяжкість ушкодження здоровя, глибину, характер і тривалість страждань, наявність вимушених змін у його життєвих стосунках, потребу у медичній та соціальній допомозі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ З урахуванням конкретних обставин справи, суд вважає, що сума, яку просить стягнути позивач, надмірна, і визначає розмір грошової компенсації за спричинену моральну шкоду в 10000 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судові витрати, що складаються з судового збору, так як позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від їх сплати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. ст.153, 233, 234, 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial