Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

14.08.2015 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів, а саме що -державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 25.12.2006 року на ім.»я [PERSON], щодо земельної ділянки площею 2, 67 га , цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування - в межах території Врадіївської селищної ради Врадіївського району Миколаївської області -свідоцтво про право приватної власності на будинок [NUMBER] від 30.06.1971 року, видане виконавчим комітетом Врадіївської селищної Ради депутатів на ім'я [PERSON], на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS], за життя належали його матері [PERSON], яка померла [INFO]. Заява мотивована тим, що [INFO] в смт Врадіївка Миколаївської області померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина та яку він, як спадкоємець за законом, не може оформити через розбіжності у прізвищі матері. Через відмову державного нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій він змушений звернутися до суду з вказаною заявою, так як іншим шляхом встановити належність правовстановлюючого документу він не взмозі. У судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали повністю та просили її задовольнити. Представники заінтересованих осіб до суду не з»явилися та подали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення заяви не заперечували. Заслухав пояснення учасників процесу, допитав свідків [PERSON], [PERSON], дослідив письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню на підставі наступного. [INFO] в смт. Врадіївка Миколаївської області народився заявник [PERSON], що вбачається з свідоцтва про народження [NUMBER] від 04.10.1973 року, де в графі мати зазначено [PERSON]. 21 грудня 1972 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON], що вбачається з свідоцтва про одруження [NUMBER] від 21.12.1972 року. [INFO] мати заявника померла та в правовстановлюючому документі невірно було вказано прізвище [PERSON] замість [PERSON], що вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.03.2009 року. Після смерті матері заявника відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 2, 67 га , цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування - в межах території Врадіївської селищної ради Врадіївського району Миколаївської області, житловий будинок,що розташований по [ADDRESS], та земельної ділянки площею 0,25 га., з цільовим призначенням для обслуговування вказаного житлового будинку. 10.08.2009 року заявник звернувся до нотаріального органу за місцем відкриття спадку та за його заявою відкрито спадкову справу №160/2009. У зв'язку з розбіжностями у прізвищі спадкодавця в свідоцтві про смерть та у правовстановлюючих документах на землю та житловий будинок, заявнику [PERSON] 06.08.2015 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Врадіївської державної нотаріальної контори. 03.10.2013 року рішенням Врадіївського районного суду, яке набрало законної сили 14.10.2013 року, встановлено факт родинних відносин [PERSON] та [PERSON], як сина з матір»ю та встановлено факт, що державний акт на право приватної власності на землю площею 0,25 га., з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, розташованого по [ADDRESS], виданий на ім.»я «[PERSON] за життя належав [PERSON] Встановив вказані обставини , суд приходить до висновку, що у іншому порядку, окрім судового, заявник не зможе довести належність вказаних правовстановлюючих документів та реалізувати своє право як спадкоємця за законом на спадок, що відкрився після смерті його матері, а тому його право підлягає захисту у судовому порядку. За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. При прийнятті рішення суд керується п.6 ч.1 ст. 256, ст. ст.257- 259 ЦПК України, п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31.03. 1995 року № 5 ( із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України N 15 ( v0015700-98 ) від 25.05.98 ).

Outcome: approved