Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

01 березня 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] сільської ради Кривоозерського району, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Кривоозерська районна державна адміністрація, відділ Держгеокадастру у Кривоозерському районі про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що вона являється спадкоємцем за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого 23 червня 2016 року. В склад спадщини входить земельна ділянка площею 2,7622 га, кадастровий номер 4823983800:02:000:0136, розташована в межах території [PERSON] сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку [PERSON] успадкував після смерті свого батька [PERSON], померлого 25.09.2011 року, відповідно до свідоцтва про на спадщину за заповітом виданого Кривоозерською державною нотаріальною конторою 28 серпня 2012 року, але не зареєстрував право власності на вказане нерухоме майно. Посилаючись, що померлий [PERSON] за життя не встиг виконати вимоги щодо оформлення речових прав на земельну ділянку, що діяли на момент одержання ним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, тобто на 28.08.2012 року - не провів державної реєстрації , що стало перешкодою в оформленні спадкових прав в органах нотаріату, позивач просить задовольнити позовні вимоги. В судове засідання сторони, треті особи не з'явилися. Надіслали листи з проханням розглянути справу без їх участі, позивач підтримала позовні вимоги, відповідач визнав позов, треті особи не заперечували проти задоволення позовних вимог. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 червня 2016 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП № 235065 (а.с. 4). Спадкоємцем після смерті [PERSON] є позивач, яка прийняла спадщину, що вбачається із спадкової справи № 305/2016, (а.с. 42-61), довідки [PERSON] сільської ради № 118 від 17.01.2017 року (а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2,7622 га, кадастровий номер 4823983800:02:000:0136, розташовану в межах території [PERSON] сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належна спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28 серпня 2012 року, яку він успадкував після смерті батька [PERSON], померлого 25 вересня 2011 року, належну спадкодавцеві [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК № 036394,(а.с. 8), виданого Кривоозерською районною державною адміністрацією Миколаївської області 21 січня 2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 459, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, (а.с. 7), виданим Кривоозерською державною нотаріальною конторою 28.08.2012 року (а.с. 7), матеріалами спадкової справи\~ № 7/2012 , (а.с. 25-41). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку серії НВ-4803057562017 від 13.02.2017 року, площа земельної ділянки становить 2,7622 га., кадастровий номер 4823983800:02:000:0136, (а.с. 9-11). Відповідно до статті 126 Земельного кодексу України (у редакції , що діяла на момент прийняття спадщини) право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: а) цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; б) свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі цивільно-правової угоди щодо відчуження земельної ділянки чи свідоцтва про право на спадщину державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку, в кожному такому випадку відчуження земельної ділянки. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Статтею 1299 ЦК України (у редакції, що діяла на момент прийняття спадщини) передбачено, що якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу); а право власності на таке майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 18, ч. 3 ст. 18 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" (в редакції від 29.01.2006 року): 2 - державна реєстрація речових прав на нерухоме майно проводиться на підставі заяви правоволодільця (правонабувача), сторін (сторони) правочину, за яким виникло речове право, або уповноважених ними (нею) осіб; - заява про державну реєстрацію права власності подається до органу державної реєстрації прав, на території якого перебуває нерухоме майно або більша за площею його частина. Спадкодавець [PERSON] за життя у встановленому законом порядку не зареєстрував право власності на успадковану ним земельну ділянку, що стало підставою для відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом\~ після смерті [PERSON] (а.с. 3). Відповідно до положень ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно зі ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Положеннями ст.1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. За приписами ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Системний аналіз нормативних положень закону та приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] сільська рада Кривоозерського району Миколаївської області не заперечує проти визнання за позивачем права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, дане право ніким не оспорюється, інші спадкоємці з відповідними вимогами не звертались, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved