Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] є її батьком і сплачував аліменти на її утримання до повноліття. На даний час позивачка є студенткою Гірничо-електромеханічного технікуму ДВНЗ КНУ і її матеріальне становище є вкрай нужденним, оскільки вона навчається і не має можливості працювати, тому потребує матеріальної допомоги батька. Відповідач працює та отримує заробітну плату, тому може допомагати її утримувати. На підставі наведеного, позивачка просить стягнути зі [PERSON] аліменти на її користь, на час навчання до досягнення нею двадцять трьох років, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але надіслала на адресу суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, погодився сплачувати аліменти на період навчання позивачки в розмірі 16% свого заробітку щомісячно. Пояснив, що не може сплачувати аліменти в розмірі, який просить позивачка, оскільки на даний час сплачує аліменти на утримання двох інших неповнолітніх дітей в розмірі 1/4 частини заробітку, згідно рішення Нетішинського міського суду. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити частково з наступних підстав. На підставі свідоцтва про народження судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком позивачки [PERSON], [INFO]. Як вбачається з довідки Гірничо-електромеханічного технікуму Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет" № 645 від 23.02.2015 року, позивачка [PERSON] є студенткою денного відділення, третього курсу даного технікуму. передбачувана дата закінчення технікуму - 30.06.2016 року. Згідно рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 16.02.2009 року, постанови про відкриття виконавчого провадження від 19.03.2009 року, довідки відділу державної виконавчої служби Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області №182 від 23.06.2015 року, відповідач [PERSON] сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.12.2008 року і до досягнення дітьми повноліття. Згідно ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на допомогу припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Обставинами, які враховуються судом при призначенні аліментів, відповідно до ст.182 СК України є стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Згідно роз'яснень, викладених в п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 16.05.2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивачка навчається у Гірничо-електромеханічному технікумі Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет", 06.03.2015 року їй виповнилося 18 років, самостійних доходів немає, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач є працездатним, має постійну роботу, тому спроможний надавати допомогу на утримання дочки на період її навчання. На підставі вищевикладеного, враховуючи обов'язок обох батьків утримувати свою повнолітню дочку, яка продовжує навчання, матеріальне становище відповідача, наявність на його утриманні двох неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково та стягнути зі [PERSON] аліменти на користь позивачки в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Правила розподілу судових витрат, встановлені ст.88 ЦПК України, застосовуються навіть у тому випадку, коли сума судового збору визначена за мінімальною ставкою. В силу пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду заяви про стягнення аліментів судовий збір справляється за мінімальною ставкою в розмірі 243 гривні 60 копійок. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, враховуючи те, що позовні вимоги [PERSON] задоволено на 66,68%, тому з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 162 гривні 43 копійки (243,60 грн.х66,68:100).

Outcome: dismissed