Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просить інформацію, поширену [PERSON] - представником ПАТ КБ «Приватбанк», а саме про те, що: «Відповідно до укладеного договору № б/н від 05.12.2006 року [PERSON] (далі - Відповідач) 05.12.2006 року отримала кредит у розмірі 4000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі оплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом... Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами між ним та Банком. Договір підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування карткою додаються до позовної заяви... На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «Приватбанк», визнати такою, що принижує честь та гідність [PERSON]. Окрім цього, просить стягнути з відповідача 20 000 грн. моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що [PERSON] завідомо незаконно, надумано, необгрунтовано стверджує, що 05 грудня 2006 року вона, тоді [PERSON], в даний час [PERSON], отримала кредит в ПАТ КБ «Приватбанк», маючи на той час прізвище [PERSON]. Таким чином, [PERSON] завідомо незаконно подав позов, знаючи що розгляд такого потягне за собою обмеження її прав та законних інтересів. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, вказала, що, як вбачається з заяви від 05.12.2006 року в ПАТ КБ «Приватбанк» звернулась [PERSON] Разом з тим, її дівоче прізвище [PERSON], після заміжжя за заміни паспорту - [PERSON]. Таким чином, вона ніколи не мала прізвища - [PERSON], не знайома з цією особою, та не брала кредит в ПАТ КБ «Приватбанк». Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з підстав, зазначених у позовній заяві. Зазначив, що невідкликання керівництвом ПАТ КБ «Приватбанк» позову свідчить про навмисне, завідомо незаконне поширення щодо [PERSON] недостовірної інформації про те, що вона, ніби-то, 05 грудня 2006 року отримала кредит в банку. Просить позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з"явився, не повідомив про причини неявки, хоча належно повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки. Тому суд вважає за можливе справу слухати у його відсутності. Заслухавши пояснення позивача, її представника, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 3 Конституції України життя і здоров'я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Згідно з ч. 1 ст. 270 ЦК України, фізична особа має право на недоторканність особистого і сімейного життя, повагу до гідності та честі, які є особистими немайновими правами, якими особа володіє довічно. У відповідності до вимог ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Постановою Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 р. "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" встановлено, що з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. Разом з тим, відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.02.2009р. за N 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Як вбачається з матеріалів справи, підставою пред'явлення позову було укладення кредитного договору від 05.12.2006р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 11.12.2014р. вищезазначений позов залишено без розгляду. Враховуючи те, що [PERSON] належними та допустимими доказами не доведено порушення особистих немайнових права, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] безпідставний та не підлягає до задоволення. Інші позовні вимоги є похідними від вимог щодо захисту честі та гідності, а оскільки суд дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення позову про захист честі та гідності, то й відсутні підстави для задоволення позову в іншій частині.

Outcome: dismissed