Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

14.07.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 11.09.2008 року у Добромильській міській раді Старосамбірського району Львівської області зареєструвала шлюб із відповідачем. Від спільного подружнього життя мають сина - [PERSON], [INFO], який за її згодою та письмовою згодою відповідача, засвідченої нотаріально, проживає в Польщі, разом з її мамою [PERSON], яка несе відповідальність за його життя та здоров'я, однак, син перебуває лише на її утриманні. Відповідач усунувся від утримання сина, ним не цікавиться, добровільно кошти не надає, хоча має таку можливість, а їй одній важко утримувати сина. Просить із врахуванням уточнення до позовної заяви стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], щомісячно, в розмірі ? з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. 13.03.2018 року та 17.05.2018 року подала в канцелярію суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутності. Позовні вимоги підтримує, просила їх задовольнити (а.с.26-27, 29). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належно повідомлявся (а.с.41), однак, ним в канцелярію суду 12.12.2018 року подана заява, в якій він просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, згідний сплачувати аліменти розмірі 1/4 частини свого заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази, надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 11.09.2008 року перебувають у шлюбі (а.с.3), від якого мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.4), дитина перебуває на утриманні позивачки (а.с.7, 15). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.183 цього ж Кодексу ( із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 17.05.2017 року №2037-У111, який набрав чинності з 08.07.2017 року) частка заробітку /доходу/, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом та ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. При визначенні розміру аліментів на дитину суд враховує її вік, матеріальне становище та стан здоров'я, яке є задовільним (документів, які б стверджували інше, сторонами надано не було), стан здоров'я та матеріальне становище відповідача дозволяє йому утримувати дитину, так як є працездатним, інших неповнолітніх дітей чи утриманців відповідач немає, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться, а також те, що обов'язок по утриманню дітей покладається на обох батьків, суд вважає можливим визначити розмір аліментів у частці від доходів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку /доходу/, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги позивачки ґрунтуються на законі. Визнання відповідачем пред'явленого позову також не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки з позовом позивач звернулася 14.07.2017 року, аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з цієї дати. В порядку, визначеному п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір". Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, то судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави в сумі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок, що становить 50 відсотків судового збору. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved