Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Концерн «Міські теплові мережі» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи вимоги тим, що Концерн „Міські Теплові Мережі" у період з 01.02.2014 р. по 01.02.2017 р. надав відповідачам послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: м. Запоріжжя, вул. Павлокічкаська 11/72, де мешкають відповідачі, загальна сума заборгованості за вказаний період складає 11458,75 грн. Концерн „МТМ" по відношенню до Відповідача являється виконавцем послуг з централізованого опалення. Позивач просить стягнути вказану заборгованість. Представник Концерн „МТМ" просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв та клопотань від них не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заперечення на позов, в яких зазначила, що вона дійсно є співвласницею 5/16 частки квартири за адресою: м. Запоріжжя, вул. Павлокічкаська 11/72, але у вказаній квартирі не зареєстрована та не проживає, том просила в задоволенні позовних вимог відмовити. У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. В судовому засіданні було встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 14.06.2017 року Заводський районний суд м. Запоріжжя виніс ухвалу по справі № 332/1285/17 провадження № 2-с/332/26/17 про скасування наказу № 332/1285/17 виданого за заявою Концерн „Міські Теплові Мережі" в особі ФК «МТМ» Заводського району заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання житлового приміщення за адресою вул. Павлокічкаська 11/72 у розмірі 11458,75 грн. Згідно п.2 ч. 8 ст. 105-1 ЦПК України передбачено, що у разі скасування судового наказу Стягувач має право звернутись до суду в порядку позовного провадження. Згідно Рішення Виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 25 від 29.01.09 «Про визначення виконавців житлово - комунальних послуг» у м. Запоріжжя, починаючи з 01.01.09 виконавцем житлово - комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення визначено Концерн „МТМ" в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну „МТМ". 3гідно Рішенню виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 200 від 28.04.2011 р. „Про визначення виконавців комунальних послуг" у м. Запоріжжя, починаючи з 01.04.2011 р. виконавцем комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, підігріву питної води визначено КОНЦЕРН „МТМ" в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж КОНЦЕРНУ „МТМ". Пунктом 2.1. Статуту зазначено, що основною метою діяльності Концерну є здійснення виробничо - технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності КОНЦЕРНУ та задоволення на його основі соціально - економічних інтересів трудового колективу КОНЦЕРНУ. Таким чином, КОНЦЕРН „МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ" у період з 01.02.2014 р. по 01.02.2017р. надав послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в житлове приміщення, розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Павлокічкаська 11/72, на загальну суму 22675,13 грн., з них сплачено 11216,38 грн., загальна сума заборгованості за вказаний період складає 11458,75 грн. Відповідач [PERSON] є власником квартири згідно довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон та відчуження обєктів на нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 77954016 від 01.01.2017 р. , а відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] є власниками квартири відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 1-ю Запорізькою нотаріальною конторою 27.03.2002 року №2-257. Концерн „МТМ" по відношенню до Відповідача являється виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання. За цей період Боржники не здійснили оплату за надані послуги. Отже, загальна сума заборгованості за період з 01.02.2014 р. по 01.02.2017 р. складає 11458,75 грн. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов'язання, підстави виникнення яких були передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - згідно звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. Згідно ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 162 Житлового кодексу України, власник квартири приватного житлового фонду зобов'язаний оплачувати комунальні послуги. Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630 встановлюють, що послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Згідно ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 20 Закону споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно п.3 ч.2 ст. 21 Закону виконавець зобов'язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов'язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв'язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. В даному випадку Стягувач свій обов'язок виконав: підготував для Боржника належним чином оформлений договір та неодноразово запрошував на його укладення шляхом вивішування оголошень на будинку, через засоби масової інформації, направлення листів та шляхом автодозвону. Але, на відміну від 90°/с мешканців житлового фонду комунальної власності м. Запоріжжя, Боржник не відгукнувся на пропозицію Стягувача та не уклав договору про надання послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання. Не зважаючи на відсутність договору, в цілях недопущення порушення конституційного права громадян (інших мешканців будинку) на забезпечення їх здоров'я (ст. 3 Конституції України) та права на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї (ст. 48 Конституції України), що включає право на житло, Стягувач здійснював та продовжує надавати Відповідачу послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Враховуючи зміни, внесені Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства віх 06.11.2007 року № 169 «Про затвердження змін до наказу Мінбуду від 22.11.2005 року № 4» «Про затверджена порядку відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення те постачання гарячої води при відмові споживача від централізованого теплопостачання», відключенню від мереж централізованого опалення підлягають лише окремі житлові будинки. Відключення окремих приміщені житлового будинку не передбачено чинним законодавством. Отже, фактично відносини між сторонами з приводу надання послуг з централізованого опалення централізованого постачання гарячої води між сторонами тривають. Відсутність укладеного договору не позбавляє Боржника обов'язку оплати наданих йому послуг. Тож, посилання Боржника на відсутність укладеного між сторонами договору є необґрунтованим та недоцільним, адже згідно норм діючого законодавства саме на нього покладається даний обов'язок. Окрім того, суд вважає необґрунтованими заперечення відповідача, оскільки з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є співвласницею 5/16 частки квартири за адресою: м. Запоріжжя, вул. Павлокічкаська 11/72, що підтверджується Витягом з Реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.7), копією свідоцтва про спадщину (а.с.8), та копією технічного паспорту на квартиру (а.с.9), де співвласниками також зазначені всі відповідачі по справі. Окрім того, особистий рахунок по вказаній квартирі оформлений безпосередньо на [PERSON] (а.с.6). Статтею 360 Цивільного кодексу України, яка визначає порядок утримання майна, що є у спільній частковій власності, передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобовязаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обовязкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобовязаннями, повязаними із спільним майном. У відповідності до статті 541 цього Кодексу солідарний обовязок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобовязання. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований, тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved