Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування на користь позивача матеріальної шкоди в розмірі 11960 гривень, моральної шкоди в розмірі 6000 гривень, витрат за послуги експерта в сумі 2707 гривень та сплаченого судового збору. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником [ADDRESS]. 24.07.2015 р. відбулось залиття квартири із вище розташованої квартири [ADDRESS], що підтверджується Актом, складеним комісією ЖЕД-101. Як встановлено в Акті причиною залиття стало самовільне перенесення сантехнічного обладнання (ванни «джакузі») власниками квартири та халатним використанням сантехнічного обладнання. Позивач посилається на те, що внаслідок залиття квартири і пошкодження її облаштування їй завдана матеріальна шкода, яка згідно висновку будівельно-технічного експертного дослідження від 18.01.2016 р. становить 11960 гривень. За проведення зазначеного дослідження позивачем були сплачені кошти в розмірі 2707 гривень. Відповідно до інформації КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» власником квартири [ADDRESS] є відповідач у справі, яка повинна нести відповідальність за завдані збитки. Крім того, позивач в обґрунтування заявленого позову посилається на те, що крім матеріальної їй була завдана моральна шкода, що полягає у переживаннях, яких вона зазнала внаслідок пошкодження її майна, необхідністю вирішення проблем щодо повернення приміщення у попередній стан, створення відповідачем перешкод у добровільному відшкодуванні шкоди, погіршенні санітарного стану квартири. Моральну шкоду позивач оцінює в 6000 гривень. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі та просили суд його задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві, посилаючись на те, що внаслідок залиття квартири позивача через недбале ставлення відповідача до сантехнічного обладнання і самовільного його перенесення до кімнати, позивачу, як власнику квартири, була завдана матеріальна шкода, яка полягає у необхідних витратах на проведення відновлювального ремонту квартири, а також витратах, понесених з метою встановлення розміру матеріального збитку. Крім того, як зазначив представник позивача, позивачу була завдана моральна шкода, оскільки вона вимушена переживати негативні емоції з приводу пошкодження майна, неможливості нормального користування ним, порушення звичайного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для вирішення питання щодо відшкодування шкоди. Відповідач в судове засідання повторно не з»явилась, про місце і час судового розгляду повідомлявся судом за місем знаходження її майна. Судові повістки повернулись до суду за закінченням терміну їх зберігання. За згодою позивача та її представника, на підставі положень ст.ст.224-226 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних доказів. Вислухавши позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим 14.06.2000 р. державним нотаріусом Другої Київської державної нотаріальної контори, [PERSON] є власником [ADDRESS]. 24.07.2015 р. сталось залиття квартири [ADDRESS]. 27.07.2015 р. позивач звернулась до ЖЕД-101 з заявою щодо обстеження квартири на предмет залиття. Відповідно до Акту, складеного комісією ЖЕД-101 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м.Києва», при обстеженні квартири [ADDRESS] встановлено, що 24.07.2015 р. відбулось залиття з вище розташованої квартири [ADDRESS] в зв»язку з самостійним перенесенням сантехнічного обладнання (джакузі) власниками даної квартири в житлове приміщення (кімнату) та халатним використанням сантехнічного обладнання. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Для настання цивільно-правової відповідальності необхідна наяність наступних елементів: протиправність дій, винність дій особи, яка завдала шкоди, наявність шкоди, причинно-наслідковий зв»язок між винними діями та наслідками, що настали. Закон покладає обов»язок доказування на сторони у справі. Відповідно до ст.319 ЦК України власність зобов»язує. Власник зобов»язаний володіти, користуватись, розпоряджатись своєю власністю так, щоб це не завдало шкоди правам, інтересам та майну інищї осіб. Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На момент розгляду справи з боку відповідача суду не надано доказів на спростування обставин, встановлених комісією ЖЕД-101 щодо причин залиття квартири [ADDRESS], а отже власник кв.[ADDRESS] в силу положень ст.ст. 319, 1166 ЦК України повинен нести відповідальність за завдану шкоду. Відповідно до інформації, наданої КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна», власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 27.06.2006 р. Порядок відшкодування матеріальної шкоди, завданої власнику майна, регламентується ст.1192 ЦК України. Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов»язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до висновку № ЕД-1-1-230/15 від 18.09.2015 р., складеного ТОВ «Судова незалежна експертиза України», розмір матеріального збитку, завданого власнику [ADDRESS] внаслідок залиття, на момент складання висновку становить 11960 гривень. Як встановлено судом і зазначені обставини підтверджуються актом приймання-передачі виконаних робіт вартість послуг щодо складання висновку будівельно-технічного дослідження становить 2707 гривень. Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, оцінюючи всі досліджені судом докази, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача матеріальної шкоди в розмірі 11960 гривень та коштів, сплачених за проведення будівельно-технічного дослідження, є обгрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню. Вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково з огляду на наступне. Звертаючись до суду позивач просять відшкодувати їй моральну шкоду в розмірі 6000 гривень, яка полягає у негативних емоціях і переживаннях з приводу пошкодження майна, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для вирішення питання про відшкодування шкоди. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Крім випадків, встановлених законом. Згідно з роз"ясненнями викладеними в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди" під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Крім того, згідно з ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім»ї чи близьких родичв; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. При з»ясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен з»ясувати чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить. Вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди в розмірі 6000 гривень не є обгрунтованими і доведеними в частині визначення її розміру ході розгляду справи в повному обсязі. Однак, суд вважає, що внаслідок пошкодження майна, що належить позивачу на праві власності, особа перенесла емоційні переживання, вимушена витрачати час для врегулювання питання щодо відшкодування шкоди та відновлення пошкодженого майна, що призводить до зміни способу життя. З огляду на викладене, позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково в сумі 3000 гривень. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.88 ЦПК України і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений при зверненні до суду з даним позовом та заявою про витребування доказів.

Outcome: partial