Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

06 серпня 2018 року позивач [PERSON], що зареєстрований за адресою: [ADDRESS], звернувся до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким визначити йому, [PERSON], [INFO], додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась [INFO] року після смерті [PERSON] терміном три місяці з дня набрання рішенням законної сили. Вказаний позов обґрунтований тим, що після смерті матері позивача - [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.07.2001 реєстровий № 87, земельну ділянку площею 0,17 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд та ведення особистого підсобного господарства, що посвідчено за померлим [PERSON] державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданим 02.07.2001 Недригайлівською селищною радою народних депутатів на підставі рішення Недригайлівської селищної ради народних депутатів від 16.12.1993, та на грошовий вклад в Райффайзен Банк Аваль. При зверненні до нотаріуса для оформлення спадкових прав, позивачу було фактично відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку шляхом надання роз`яснення щодо неможливості видачі вказаного свідоцтва у зв`язку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини, а також рекомендовано звернутись до суду для захисту своїх прав як спадкоємця. Про таку необхідність він раніше не знав, оскільки не орієнтується в цивільному законодавстві. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину у встановленому законом порядку немає, майновий спір відсутній, відумерлою спадщина не визнавалась. Викладені обставини вважає поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибув, подав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розгляд справи провести без його участі (а.с.34). Представник Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, відповідача по справі, у судове засідання не прибув, але надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглядати справу без його участі (а.с.32). Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України справу розглянуто за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У зв'язку із визнанням відповідачем обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази. Згідно зі ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідачів), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, пересвідчившись, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] року в селищі Недригайлів, Недригайлівського району, Сумської області, що підтверджується копією паспорта серії [NUMBER], виданого 12 квітня 1996 року Богодухівським РВ УМВС України в Харківській області (а.с.5). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками позивача зазначені: в графі «батько» - [PERSON], в графі «мати» - [PERSON] (а.с.10). [INFO] року в смт. Недригайлів, Недригайлівського району Сумської області, померла мати позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.8). Після смерті матері позивача [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.07.2001 реєстровий № 87, земельної ділянки площею 0,17 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд та ведення особистого підсобного господарства, що посвідчено за померлим [PERSON] державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданим 02.07.2001 Недригайлівською селищною радою народних депутатів на підставі рішення Недригайлівської селищної ради народних депутатів від 16.12.1993, та грошового вкладу в Райффайзен Банк Аваль (а.с.12-17), яку позивач на час розгляду справи бажає оформити за собою. З копії довідки, виданої виконавчим комітетом Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області 02 серпня 2018 року за вих. № 2144, вбачається, що [PERSON], 1940 року народження, до дня смерті [INFO] року постійно проживала в [ADDRESS]. На день смерті за даною адресою була зареєстрована і проживала одна (а.с.11). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] не заводилась (а.с.24-31). При зверненні позивача до нотаріуса щодо питання оформлення спадщини, йому фактично було відмовлено в цьому, оскільки можливості видати свідоцтво про право власності на спадщину немає у зв`язку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини, а також рекомендовано звернутись до суду для захисту своїх прав як спадкоємця (а.с.9). Так, суд доходить висновку про відсутність спадкоємців, які б прийняли спадщину, як за законом, так і за заповітом, в тому числі неповнолітніх та непрацездатних, після смерті [PERSON]. Відповідно до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Аналогічні положення містяться у 15 та 16 статтях ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб (лист Верховного Суду України від 01.04.2014 року «Аналіз практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України»). Відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. За матеріалами справи судом встановлено, що між сторонами склалися правовідносини з питання спадкування. За загальними положеннями про спадкування, чинними на час виникнення спірних відносин, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1220, частина перша статті 1222, частина перша статті 1270 Цивільного кодексу України. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Статтею 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON], на час відкриття спадщини із спадкодавцем не проживав, із заявою про прийняття спадщини у визначений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк до нотаріуса не звернувся. Відповідно до вимог частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Ураховуючи те, що в законодавстві не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи. Таким чином, наведене вище свідчить про те, що позивач є спадкоємцем за законом і мав намір прийняти спадщину, яка відкрилась після померлої [INFO] року матері [PERSON], від неї як спадкоємець не відмовився. Відповідно до статті 1277 ЦК України, спадщина може бути визнана відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини і може перейти у власність територіальної громади, належним відповідачем по даній справі є Недригайлівська селищна рада Недригайлівського району Сумської облаті, на території якої знаходиться вказане спадкове майно. У теперішній час спір про спадкове майно відсутній і спадщина не визнана відумерлою. За викладеного, зважаючи на визнання відповідачем позову, яке приймається судом, оскільки не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що причини, на які посилається позивач, що завадили йому вчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, є поважними, а тому позов є обґрунтованим, і з метою поновлення порушених прав позивача на спадщину після померлої [INFO] року матері [PERSON] підлягає задоволенню. Достатнім для подання позивачем [PERSON] заяви про прийняття спадщини суд вважає надання йому строку терміном три місяці. Вимога про стягнення з відповідача витрат по сплаті судового збору, позивачем не заявлялась. На підставі викладеного,

Outcome: approved