Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

08.10.2013 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ДП «Шахта ім. Ю.О. Гагаріна» на свою користь у рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров'я, 15.000 грн., посилаючись на наступне: З 22.05.1981 р. до 14.08.2003 р., з 15.08.2005 р. до 25.09.2009 р. та з 26.10.2009 р. до 27.09.2012 р. він працював на ДП «Шахта ім. Ю.О. Гагаріна» на різних посадах з повним робочим днем під землею. З Внаслідок небезпечних, важких і шкідливих умов праці у нього розвинулися професійні захворювання. Починаючи з 2007 року у зв'язку із загостренням болі в легенях, він щорічно амбулаторно та стаціонарно приймає курс медикаментозної терапії. Після проходження лікування в клінічній лікарні професійних захворювань м. Донецька йому був вставлений діагноз - хронічне обструктивне захворювання легенів другого ступеню пилової етіології помірний перебіг. Легенева недостатність першого-другого ступенів, захворювання професійне. Комісією відповідно до Акту розслідування хронічного професійного захворювання (форма П-4) від 12.08.2009 р. встановлено, що причиною його професійного захворювання є тривалий, багаторазовий вплив породного пилу значних концентрацій, низька ефективність засобів пилоподавлення, невиконання програм по поліпшенню праці. Викладене призвело до професійного захворювання, виявленого у нього під час медичного огляду Міською лікарнею № 2 м. Горлівки. Діагноз остаточно встановлений 15.07.2009 р. КЛПУ «Обласна клінічна лікарня профзахворювань» м. Донецька: хронічне обструктивне захворювання легенів другого ступеню пилової етіології помірний перебіг. Легенева недостатність першого-другого ступенів, захворювання професійне. Відповідно до виписки (довідки) з акту огляду у МСЕК від 14.09.2009 р. йому первинно встановлено 40% стійкої втрати професійної працездатності та третя група інвалідності. Відповідно до виписки (довідки) з акту огляду у МСЕК від 12.10.2011 р. йому повторно встановлено 50% стійкої втрати професійної працездатності за тих же підстав та третя група інвалідності безстроково. 27 вересня 2012 року він був звільнений з ДП «Шахта ім. Ю.О.Гагаріна» у зв'язку із скороченням чисельності працівників за ч.1 ст.40 КЗпП України. Відповідно до ст.153 КЗпП України, на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. мови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизмові, і забезпечувати санітарно-гігієнічні умови, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників. Таким чином, саме на відповідача законодавчо покладені обов'язки по забезпеченню належних, безпечних і нешкідливих умов праці. Але відповідач не виконав ці обов'язки, що призвело до виникнення та розвитку в нього професійного захворювання і, як наслідок, встановлення третьої групи інвалідності безстроково. З урахуванням викладеного вище, вважає, що відповідач повинен відшкодувати йому моральну шкоду, яка полягає в тому, що він: переживає та морально страждає у зв'язку із пошкодженням здоров'я, в порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного образу життя, в порушенні відносин з оточуючими людьми, що потребує від нього додаткових зусиль для організації його життя. Він зазнає фізичного болю, у нього обмежена рухова активність. Зазнає фізичні болі у легенях, при фізичному навантаженні, змінах погодних умов, які в період загострень бувають нестерпними. Хвороба на ґрунті професійного захворювання прогресує і не відомо, як в подальшому вплине на стан його здоров'я. Його турбує слабкість, задуха та швидка втомлюваність, що порушує його спокій та відпочинок. Все це негативно відобразилось на його характері, взаємостосунках з оточуючими. Його рухома активність обмежена, він змушений відмовитись від активного відпочинку із сім'єю, мало приділяє уваги облаштуванню побуту, сім'ї. Всі турботи по будинку лягли на плечі його сім'ї. Моральні страждання пов'язані напряму з фізичним станом та полягають у постійному душевному хвилюванні, оскільки він переживає за стан свого здоров'я, яке є для нього значною цінністю, психологічному хвилюванні, оскільки він став інвалідом, втратив 50% своєї працездатності, його не залишає відчуття провини перед сім'єю, оскільки він не може матеріально забезпечувати свою родину, з годувальника родини він перетворився на утриманця, що принижує його гідність. Заподіяну моральну шкоду він оцінює в 15.000 (п'ятнадцять тисяч) грн. Позивач у судовому засіданні позов підтримав з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач - ДП «Шахта ім. Ю.О.Гагаріна» явку представника у судове засідання не забезпечив, про час та місце розгляду справи був повідомлений в порядку ч.5 т.74 ЦПК України, тому суд розглянув справу за ч.4 ст.169 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів без відповідача. Представник третьої особи - Відділення ВД ФССНВ в Микитівському районі м. Горлівки Донецької області за довіреністю Сазонова М.О. у судовому засіданні проти позову не заперечувала. Заслухавши позивача, представника третьої особи, дослідивши надані сторонами докази у справі, суд дістає наступних висновків: Судом встановлено, що при виконанні трудового обов'язку на ДП «Шахта ім. Ю.О.Гагаріна» позивач зазнав ушкодження здоров'я: Згідно довідки МСЕК від 14.09.2009 р. позивачу вперше з 10.09.2009 р. було встановлено 40% втрати професійної працездатності у зв'язку з професійним захворюванням (хронічне обструктивне захворювання легенів) та третя група інвалідності. Згідно довідки МСЕК від 12.10.2011 р. позивачу повторно з 14.09.2011 р. було встановлено 50% втрати професійної працездатності за тих самих підстав та третя група інвалідності безстроково. З пояснень позивача, наданих ним копій медичних документів вбачається, що внаслідок ушкодження ним здоров'я у зв'язку з виконанням трудового обов'язку, позивач змушений проходити постійне підтримуюче (амбулаторне і стаціонарне) лікування, приймати медичні препарати, а також, що змінився образ його життя, що потребує від нього додаткових зусиль для його організації. Наведені докази свідчать про те, що ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням позивачем трудових обов'язків, заподіює йому фізичні і моральні страждання, обмежує його можливість вести звичний йому спосіб життя, що, зокрема, встановлено висновком МСЕК про встановлення позивачу стійкої втрати професійної працездатності, групи інвалідності, про заборону тяжкої праці, роботи в підземних умовах, в контакті з пилом, токсичними газами, про необхідність постійного лікування, зокрема, санаторно-курортного, медикаментозного. У відповідності зі ст.ст.23,1167 ЦК України моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві та профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, що він зазнав у зв'язку з ушкодженням здоров'я. У п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз'яснено, що моральна шкода може полягати, зокрема, у моральних переживаннях у зв'язку з порушенням нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, при настанні інших негативних наслідків. Наведені вище докази свідчать про те, що ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням позивачем трудових обов'язків, заподіює йому моральні і фізичні страждання. За вимогами ст.237-1 КЗпП України у випадку, якщо порушення законних прав працівника призвели до моральних страждань, втраті нормальних життєвих зв'язків і потребують від нього додаткових зусиль для організації свого життя, відшкодування морального збитку здійснюється власником підприємства. За таких обставин суд вважає позов обґрунтованим. При вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди суд враховує наявність для позивача вимушених змін у його можливій подальшій професійній діяльності, пов'язаної із забороною тяжкої фізичної праці, у підземних умовах, в контакті з пилом, токсичними газами, з необхідністю постійного лікування, встановленням інвалідності на безстроковий термін, і дістає висновку про задоволення позову у розмірі у заявленому розмірі 15.000 грн. На підставі ст.237-1 КЗпП України,

Outcome: approved