Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

Позивач, Комунальне підприємство «Житловий сервіс» звернулось 29.04.2021 року до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що стягнення заборгованості з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] здійснюється за спожиті житлово-комунальні послуги у загальному розмірі 8 980,59 грн, що виникла на підставі укладеного договору від 01.12.2019 року та відкритого особового рахунку № [NUMBER] . Також в позові зазначено, що Комунальне підприємство «Житловий сервіс» рішенням Виконавчого комітету Кілійської міської ради № 123 від 22.10.2018 року було призначено управителем багатоквартирних будинків в місті Кілія в яких не створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, співвласники якого не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком. Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги"» співвласники [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є «Споживачами» послуг КП «Житловий сервіс». КП «Житловий сервіс» виступає «Виконавцем» відповідних послуг, послуг із утримання будинку і споруд та прибудинкової території. На [PERSON] як власницю квартири [ADDRESS] у комунальному підприємстві «Житловий сервіс» оформлено особовий рахунок № [NUMBER] . 09 листопада 2018 року між комунальним підприємством «Житловий сервіс» та від імені співвласників багатоквартирних будинків Кілійським міським головою [PERSON] було укладено договір про надання послуги з управління багатоквартирними будинками [ADDRESS] ). «01» грудня 2019 р. відносини між співвласниками багатоквартирного будинку та управителем КП «Житловий сервіс» були урегульовані договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (далі - Договір), де співвласники ( [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ) доручають КП «Житловий сервіс» обслуговування будинку [ADDRESS] та прибудинкової території і приймають участь у витратах по виконаних роботах. Споживачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , споживали та продовжують споживати житлово-комунальні послуги, не відмовляючись від них, а саме: послуги з прибирання прибудинкової території, прибирання сходових клітин, освітлення сходових клітин, техобслуговування системи водопостачання, водовідведення та електропостачання та вивезення ТПВ. Відповідно до ст. 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до п. 30 постанови КМУ «Про затвердження Правил надання послуг з управління багатоквартирним будинком та Типового договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком» співвласник не звільняється від обов`язку оплати послуг з управління у разі тимчасової відсутності його та\\або членів сім`ї. Згідно п. 11 Договору про надання послуг з управління плата за послуги з управління нараховується щомісяця управителем та вноситься кожним співвласником не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Правовідносини, які виникли між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та КП «Житловий сервіс» мають характер зобов`язальних правовідносин. Комунальне підприємство «Житловий сервіс» неодноразово зверталося до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з претензією про сплату заборгованості, однак законі вимоги КП «Житловий сервіс» було проігноровано. На протязі 2018 - 2021 років актів - претензій на незадовільне надання послуг до КП «Житловий сервіс» послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не надходило. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3 % річних за весь період прострочення. Разом з тим, відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Враховуючи те, що боржник прострочив виконання грошового зобов`язання по оплаті за надані житлово-комунальні послуги, згідно зі ст. 625 ЦК України, сума боргу за надані послуги підлягає індексації і відповідач зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові ВСУ від 16.12.2015 р. № 6-2023цс15 та Постанові ВСУ від 13.01.2016р. № 6-931цс15. Оскільки, боржники грошове зобов`язання належним чином не виконали, то за період з 2018 р. по 2021 р. нараховано у відповідності до ст. 625 ЦК України три відсотка річних за весь період прострочення у розмірі 229,13 грн. На підставі вищезазначеного, позивач просив суд: - стягнути на користь комунального підприємства «Житловий сервіс» (68303, м. Кілія, вул. Суворова 104, код ЄДРПОУ 32443964) з [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] ), [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] ) та [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] ), суму заборгованості за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 8 751,46 грн, 3% річних у розмірі 229,13 грн, та судовій збір у розмірі 2 270,00 грн на ІBAN pax. [NUMBER] МФО 328845 Філія Одеського ОУ AT "Ощадбанк", ЄДРПОУ 32443964. Ухвалою судді від 12.05.2021 року відкрито провадження у справі призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлені сторони. Беручи до уваги, що відповідачі належним чином повідомлені про строк подання відзиву та не подали відзив, суд ухвалює заочне рішення по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно рішення виконавчого комітету Кілійської міської ради № 123 від 22.10.2018 року, призначено управителем багатоквартирних будинків в місті Кілія (згідно з додатком), в яких не створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, співвласники якого не прийняли рішення про форму правління багатоквартирним будинком - комунальне підприємство «Житловий сервіс» (код ЄДРПОУ: 32443964, юридична адреса: 68303, Одеська область, м. Кілія, вул. Суворова, 104) /а. с. 33/. Відповідно до довідки за вих № 701 від 11.09.2020 року, виданої Комунальним підприємством Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації» встановлено, що по даним реєстрації на паперових носіях КП КМР «БТІ» станом на 31.12.2012 року право власності на нерухоме майно, яке розташоване в [ADDRESS] - зареєстровано за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] /а. с. 10/. Згідно повідомлення Кілійського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) за вих. № 2186/74-19 від 03.10.2020 року встановлено, що в зазначеному відділі наявні актові записи: -запис про смерть № 302 від 28.10.2010 року, складений Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на [PERSON] , [INFO] ; -актовий запис про шлюб № 01 від 08.01.2002 року, складений Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; -актовий запис про шлюб № 117 від 30.09.2011 року, складений Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ( шлюб розірвано на підставі рішення Кілійського районного суду Одеської області від 28.10.2016 року, справа № 502/1923/16-ц); -актовий запис про шлюб № 2541 від 10.12.2019 року, складений Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] /а. с. 11/. Відповідно до типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 01.12.2019 року, укладеного між КП «Житлсервіс» в особі [PERSON] , що діє на підставі Статуту з однієї сторони та співвласників багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] в особі - [PERSON] , уповноваженого зборами співвласників багатоквартирного будинку, що діє на підставі протоколу зборів співвласників будинку з іншої сторони, встановлено, що відповідно до п. 1 Договору, Управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послуги з управління, згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору /а. с. 18/. Згідно протоколу Загальних зборів співвласників об`єднання співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням: [ADDRESS] від 27.11.2019 року встановлено, що відповідно до 2 питання порядку денного, визначено формою управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] як управління співвласниками. Також встановлено, що відповідно до питання 5 порядку денного обрано уповноважену особу співвласників для укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем, здійснення контролю за його виконанням та для подання протоколу загальних зборів на зберігання до виконавчого комітету - [PERSON] /а.с. 26-32, 37-48/. Згідно списку співвласників, який міститься в Додатку № 1 до Типового договору встановлено, що серед інших співвласників під № 12 значиться - [PERSON] /а.с. 24/. З виписки з особового рахунку № [NUMBER] , який відкритий на ім`я [PERSON] встановлено, що заборгованість за адресою: [ADDRESS] станом на 01.01.2021 року - складає 8751, 46 гривень /а.с. 8/. З розрахунку відповідальності за порушення грошового зобов`язання в порядку ст. 625 ЦК України вбачається заборгованість [PERSON] за адресою: [ADDRESS] у розмірі 3%, яка становить - 229, 13 гривень /а.с. 9/. Згідно претензії-повідомлення № 101 від 04.08.2020 року направленою КП «Житловий сервіс» на адресу [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] встановлено, що відповідачу направлено зазначену претензію та повідомлено про наявність заборгованості /а.с. 12/. При ухваленні рішення судом застосовано наступні норми права: Як зазначено в п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, серед іншого, договори та інші правочини. Згідно ст. 526 ЦК України та частини 1 ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином та в строк встановлений договором. За правилами ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Пунктом 5 частини 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», також передбачений обов`язок індивідуального споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 901 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, хоч у частині першій статті 19 Закону й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16). Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України). Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно з ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. У відповідності зі ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Згідно ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за житлово-комунальні послуги. Пеня не нараховується за умови наявності заборгованості держави за надані населенню пільги та житлові субсидії та/або наявності у споживача заборгованості з оплати праці, підтвердженої належним чином. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Беручи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку, що за відсутності доказів про інше відповідачі володіють відповідною квартирою на праві спільної часткової власності, у зв`язку з чим на користь позивача підлягає стягнення з відповідачів заборгованість за надані позивачем послуги в рівних частках в розмірі - 8751, 46 гривень, тобто позов в цій частині підлягає задоволенню. Щодо стягнення відповідальності за порушення грошового зобов`язання в порядку ст. 625 ЦК України в розмірі 3 %, суд приходить до наступного висновку. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3 % річних за весь період прострочення. Несвоєчасність здійснення платежів за житлово-комунальні послуги передбачена відповідальність ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України (висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15). З огляду на те, що відповідачі прострочили виконання грошового зобов`язання, вони на вимогу позивача повинні сплатити три проценти річних від простроченої суми у розмірі, визначеному згідно принципу диспозитивності, позивачем. На підставі викладеного суд дійшов висновку про задоволення позову в цій частині та відповідно стягнення в рівних частках три проценти річних від простроченої суми у розмірі - 229, 13 гривень. За правилами ст. 141 ЦПК України при ухваленні рішення з відповідачів належить стягнути судові витрати на користь позивача в розмірі судового збору до пропорційно задоволених вимог, а саме в розмірі - 2270,00 грн.

Outcome: approved