Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Територіальної громади в особі Адміністрації південного району Кам'янської міської ради, Третя особа - Дніпродзержинська філія Української товарної біржі "Контрактова"про визнання договору купівлі-продажу дійсним, посилаючись на те, що 12 березня 2001 року між нею (покупець) та [PERSON] (продавець) було укладено договір (угоду) купівлі- продажу нерухомого майна, за яким вона придбала у власність нерухоме майно - двокімнатну квартиру загальною площею 51,5 кв.м., житловою площею 27, 3 кв.м. , за №17 що знаходиться в будинку [ADDRESS] Договір зареєстровано на Українській товарній біржі «Контрактова» за реєстраційним номером 03/012. На виконання умов укладеного договору, продавець [PERSON] отримала від неї обумовлену суму 12 000,00 (дванадцять тисяч) гривень, яку вона визначила, про що свідчить її' підпис в договорі та отримавши кошти від продажу квартири залишила її. У зв'язку з тим, що угода купівлі-продажу не посвідчена нотаріально, вона не має можливості зареєструвати право валасності на вищезазначену квартиру у встановленому законом порядку і вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити. Представник відповідача - Територіальної громади в особі Адміністрації південного району Кам'янської міської ради у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, рішення прийняти відповідно до закону. Третя особа Дніпродзержинська філія Української товарної біржі "Контрактова" представника не направила у зв'язку з відрядженням у місто Київ, надали клопотання про розгляд справи без його участі, дійсність угоди підтвердили. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 12 березня 2001 року між [PERSON] (покупець) та [PERSON] (продавець) було укладено договір (угоду) купівлі- продажу нерухомого майна, за яким [PERSON] придбала у власність нерухоме майно - двокімнатну квартиру загальною площею 51,5 кв.м., житловою площею 27, 3 кв.м., за №17 що знаходиться в будинку [ADDRESS] Крім того, право власності на нерухоме майно, яке було предметом договору купівлі -продажу нерухомого майна від 12 березня 2001 року, зареєстровано обласним комунальним підприємством "Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризаці" 20 березня 2001 року за реєстровим №21837 в реєстровій книзі №135. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть . Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 16.06.2018 року виданого приватним нотаріусом Дербіною Р.Є., спадкова справа після померлого не заводилася. Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, а саме договір купівлі-продажу було укладено 12.03.2001 року, тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року. Відповідно до ст. 224 ЦК Української РСР (в редакції 1963 р., який діяв на час укладення угоди), за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 1 ст. 227 ЦК Української РСР (в редакції 1963 р.) передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Зобовязання за договором купівлі-продажу квартири сторонами були виконанні. Проте, в порушення вищевказаних вимог оформлення обумовленого договору купівлі-продажу нерухомого майна в нотаріальному порядку не відбулося. Згідно з ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР (в редакції 1963 р.), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Згідно ст. 15 Закону України "Про товарні біржі" не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Враховуючи вище викладене, зважаючи на те, що сторони за договором домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується договором купівлі-продажу від 12.03.2001 року, укладеним на Українській товарній біржі «Контрактова»; технічним паспортом на квартиру, реєстраційним написом, крім того, відбулося повне виконання договору, зазначене в даному конкретному випадку, виходячи з принципу розумності та справедливості, є підставою для визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири. Судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: approved