Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

Позивачка просить стягувати щомісячно з [PERSON] на її, [PERSON] , користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 1800.00 гривень на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Свої вимоги мотивує тим, що 09 жовтня 2004 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у виконавчому комітеті Новичківської сільської ради Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зароблено відповідний актовий запис за № 6. Вищевказаний шлюб між нею та відповідачем був розірваний рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 25 червня 2014 року справа № 343/1193/14-ц. За час спільного проживання в шлюбі у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] Вона самостійно, власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати неповнолітніх дітей, а також виконувати всі інші обов`язки, покладені на неї законом та необхідні для належного утримання дітей. Сини часто хворіють у зв`язку з чим потребують додаткових матеріальних витрат. На утримання дітей вона не отримує ніякої державної допомоги від органів соціального захисту населення України. Діти повністю знаходяться на її утриманні. Її дохід не дає можливість повністю забезпечити фізичний, духовний розвиток дітей, розвиток творчих та пізнавальних здібностей, уподобань дітей, розвиток їх обдарувань. Дітям в усякому разі, повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку - це зокрема виявилося у відсутності будь-якого матеріального (грошового) утримання їх синів, а також у тому, що чоловік жодним чином не приймає участі у вихованні дітей та не виконує жоден із тих обов`язків, які покладені на нього законом як на батька. Аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина (окрім їх спільних дітей) немає. Позивачка [PERSON] , в судове засідання не з"явилась, хоч про час та місце слухання справи була належним чином повідомлена судом, про що свідчить довідка про доставку СМС (а.с.28). Представник позивачки адвокат Кобилинець Т.В. ( ордер а.с.29-30) в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зіславшись на вищевикладені обставини. Просила позов задоволити. Відповідач [PERSON] , в судове засідання на виклик не з`явився, хоч про дату, час і місце судового засідання повідомлений у встановленому Законом порядку , подав відзив на позов в якому зазначив, що позов визнає частково, погоджується сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500,00 грн. на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Він офіційно не працевлаштований, постійного заробітку не має, у зв`язку з проблемами з працевлаштуванням. Він тимчасово працює у приватних осіб, виконує ремонтно-будівельні роботи, по можливості виїжджає за кордон на роботу. Безпідставними є доводи позивачки стосовно того, що він ухиляється від виконання свого батьківського обов`язку по утриманні та вихованні їх дітей, що з його сторони не має будь-якого матеріального (грошового) утримання їх синів і що він жодним чином не приймає участі у вихованні їх дітей, так як це не відповідає дійсності. Він обізнаний з проблемами їх дітей, від свого батьківського обов`язку по утриманні та вихованні дітей не відмовлявся і відмовлятися не буде. Сини [PERSON] та [PERSON] - це його діти, яких він безмежно любить, матеріально забезпечує і буде надавати кошти на їх утримання та максимально сприяти всебічному розвитку синів, незалежно від того, чи є рішення суду про стягнення аліментів, чи не має. Доводи позивачки спростовуються наступним: На підставі рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 25.06.2014 року шлюб між ними, сторонами, розірваний. Також даним рішенням визначено місце проживання їх неповнолітніх дітей разом з мамою, позивачкою по справі, хоч фактично позивачка разом з дітьми не проживає. Після розірвання шлюбу діти більше двох років проживали разом з ним, він самостійно їх доглядав та виховував, забезпечуючи належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Він вважає, що обоє батьків повинні нести однакову відповідальність за розвиток, виховання та утримання дітей. Це в рівній мірі стосується і позивачки, яка фактично з дітьми не проживає, а проживає однією сім`єю з іншим чоловіком в смт. Рожнятів, а діти проживають разом з матір`ю позивачки в с. Раків Долинського району Івано-Франківської області. Позивачка [PERSON] займається підприємницькою діяльністю і теж повинна надавати кошти на утримання дітей, а не витрачати їх на власні потреби. Безпідставними є доводи позивачки щодо того, що діти повністю знаходяться на її утриманні. Він жодним чином не ухилявся від матеріального утримання їх дітей. Він надає матеріальну (фінансову) допомогу синам, забезпечує повсякденний побут дітей, тобто забезпечує всіма необхідними речами, зокрема купляє одяг, взуття, канцелярські прилади, оргтехніку (телефони, ноутбуки, планшети), велосипеди, тощо. При цьому жодних розписок від колишньої дружини не вимагає. Не відповідають дійсності і твердження позивачки, що він жодним чином не приймає участі у вихованні дітей. Він продовжує забезпечувати належний рівень життя дітей, необхідний для їх розумового, фізичного, духовного, морального та соціального розвитку, а саме, кожного літа він відправляє дітей на оздоровлення на море у м. Одеса та / або Одеську область, де діти не тільки оздоровлюються, але і розумово, соціально розвиваються . Вони знайомляться з історією міста, історичними, архітектурними пам`ятками, ознайомлюються з морським транспортом і подорожують по морю, відвідують дельфінарій, а також інші цікаві місця, які впливають на розумовий розвиток дітей, наприклад «українська Венеція», нульовий кілометр Дунаю - м. Вилкове та інше. У зимовий період часу він з дітьми проводить час у Карпатах ( Буковель , Вишків та Закарпаття ), де діти не тільки проводять відпочинок, але також ознайомлюються з історією міст, проводячи різні екскурсії по місцях, де знаходяться. У вільний час він разом із синами часто подорожує по різних містах України ( м. Львів, м. Ужгород, м. Одеса ), діти відвідують музеї, а також кінотеатри та різні розважальні центри для дітей. Просить позов [PERSON] до нього про стягнення аліментів, по справі №343/681/19, задовольнити частково та стягувати з нього аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного: Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції , передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ст.183 СК України визначено, що у випадку, коли платник аліментів має нерегулярний дохід, частину доходу отримує в натурі, або за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Про те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі і від спільного проживання у них народилися сини [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] свідчать матеріали справи - копія паспорта позивачки [NUMBER] виданого Долинським РВ УМВС України в Івано-Франківській області 05.01.2007 року з відміткою про реєстрацію шлюбу (а.с.4), копія свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 14.02.2005 року (а.с.6), копія свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 16.01.2007 року(а.с.7. Заочним рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 25.06.2014р., справа №343/1193/14 (а.с.9) - шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований виконавчим комітетом Новичківської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 6 - розірвано. Неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , залишено на проживання з матір`ю - [PERSON] . Довідка №165 видана виконавчим комітетом Раківської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області 19.03.2019 року свідчить про те, що [PERSON] , зареєстрована та проживає в [ADDRESS] . Склад її сім`ї такий: [PERSON] , [INFO] , - син; [PERSON] , [INFO] , - син; [PERSON] , [INFO] , - батько; [PERSON] , [INFO] , - мати; [PERSON] , [INFO] , - брат (а.с.10). Як встановлено в судовому засідання та не заперечується представником позивачки - відповідач на даний час офіційно не працює та не має стабільного доходу. Оскільки відповідач офіційно не працевлаштований та немає постійного доходу та регулярного заробітку, то суд, враховуючи обставини визначені ст.182 СК України і роз`яснення, що містяться у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 15 травня 2006р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Визначаючи розмір аліментів судом враховується матеріальне становище позивачки [PERSON] , матеріальне становище відповідача [PERSON] , те, що він тимчасово не працює, не має стабільного доходу, відсутність у нього інших утриманців, яких він зобов`язаний утримувати у відповідності до вимог Закону, а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору, та приходить до висновку, що з урахуванням положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1550,00 гривень, на кожну дитину щомісячно. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України. На підставі ст. ст. 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved