Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовом до відповідача про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуваючи з відповідачем у зареєстрованому шлюбі у них народилася дитина: [PERSON] , [INFO] Відповідач не бажає в добровільному порядку надавати їй матеріальну допомогу на утримання сина. Просить врахувати, що їх син, [PERSON] хворіє та часто перебуває на стаціонарному лікуванні в зв`язку з хворобою, що потребує значних матеріальних витрат. А тому, просить вирішити питання про стягнення із відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму , для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не з"явилась подала суду заяву із клопотанням про розгляд справи в її відсутності. Позовні вимоги підтримала та просила задоволити. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідач був повідомлений про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим справу розглянути на підставі наявних в справі письмових доказів , без участі відповідача. Суд, вивчивши матеріали вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно із ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З матеріалів справи вбачається, що за час перебування [PERSON] та [PERSON] в зареєстрованому шлюбі у них народилася дитина - [PERSON] , [INFO] Копією свідоцтва про народження дитини, серії [NUMBER] від 08.02.2010р. стверджується, що його батьком являється [PERSON] Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. А згідно зі ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Як встановлено в судовому засіданні неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] знаходиться на утриманні матері, що стверджується довідкою виданною виконкомом Шешорівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області від 16.01.2019р. №51. Вказаний факт не спростовано відповідачем. Долучена до матеріалів справи виписка з історії хвороби та медичні документи стверджують про те, що [PERSON] ,2010р.н. хворіє на бронхіальну астму, алергічна форма, інтермітуюча ремісія та в зв`язку з хворобою перебуває на «Д» обліку, на що потрібні чималі кошти. Із долученого до матеріалів справи копії свідоцтва від 25.01.2011 року вбачається, що відповідач в справі [PERSON] являється приватним підтримцем. Однак вказаними відомостями не підтверджено факту отримання відповідачем стабільного фіксованого щомісячного заробітку (доходу) . В підтвердження факту утримання сім"ї, відповідачем до матеріалів справи долучено копії квитанцій про сплату ним за житлово-комунальні послуги (а.с.50-51, 53-93) однак вказана обставина не звільняє його від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини , сина [PERSON] [INFO] . Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України перераховано обставини, які суд досліджує при визначенні розміру аліментів на дитину: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних осіб; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, а також інші обставини, що мають істотне значення для справи. Як встановлено в судовому засіданні відповідач являється приватним підтримцем, інших утриманців окрім неповнолітнього сина, на даний час немає, тобто останній має реальну можливість сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частинами 1,2 ст.184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Таким чином, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000грн. щомісячно, але не менше встановленого законом 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення позивачки до суду з даним позовом і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тому аліменти слід присудити з 21.01.2019р., тобто з дня пред`явлення [PERSON] позову. Крім цього, враховуючи норми ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір. На підставі наведеного, ст.ст.141, 180-185, 191 СК України та

Outcome: approved