Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення [PERSON] права користування жилим приміщенням та зняття її з реєстрації місця проживання. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідачка з 2010 року зареєстрована в належному їй на праві власності житловому будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS], однак з моменту реєстрації в даному жилому приміщенні не проживає. Посилаючись на зазначені обставини просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування жилим приміщенням та зняти її з реєстрації місяця проживання. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви в яких просять справу розглядати в їх відсутність, позовні вимоги підтримують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, через оголошення в пресі, заперечень (пояснень) на позов не направляла, тому суд визнає її неявку неповажною і вважає можливим слухати справу за її відсутності, згідно ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що згідно технічного паспорту на житловий будинок по [ADDRESS], власником будинку є [PERSON] ( а.с. 9). Згідно акту від 31.03.2014 року вбачається, що мешканці вулиці Берестовецький Яр в м. Каневі, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON] засвідчують, що громадянка [PERSON] не проживала в будинку [ADDRESS] з 2010 року по даний час (а.с.52). Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном. У разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття (ч.2 ст.107 ЖК України). Відповідно до ст. 71 ЖК України, відповідач не проживає у спірному житлі більш шести місяців без поважних причин, тому втратив право користування цим житлом. Відповідно до вимог ст.ст. 64, 156 ЖК України, члени сім"ї власника житлового будинку (квартири) користуються житловим приміщенням нарівні з власником, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування житлом. Статтею 405 ЦК України встановлено, що член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. Таким чином, в судовому засіданні позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження, відповідач більше шести місяців не проживає в спірному жилому приміщенні без поважних причин, тому позов підлягає задоволенню в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Що стосується вимоги про зобов'язання зняти з реєстрації місця проживання у Канівському районному секторі управління ДМС України в Черкаській області відповідача, то зазначена вимога задоволенню не підлягає, оскільки вона підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства при наявності відповідного спору. Крім того, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням є самостійною і достатньою підставою для знання такої особи з реєстраційного обліку. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial