Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

03.08.2021 року позивач звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт належності [PERSON] , померлому [INFO] , Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 473837, виданого 25.01.2010 року, зареєстрованого за № 011052102297; встановити факт належності [PERSON] , померлому [INFO] , Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 116721, виданого 07.08.2007 року, зареєстрованого за № 01.07.521.00186; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на: 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,2487 га, кадастровий номер 5122082000:02:001:0029, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по [ADDRESS] ; земельну ділянку № [NUMBER] , масив № [NUMBER] , цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,953 га, кадастровий № 5122082000:01:001:1003, що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області; земельну ділянку № [NUMBER] , масив № [NUMBER] , цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,214 га, кадастровий № 5122082000:01:001:1025, що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області; земельну ділянку № [NUMBER] , масив № [NUMBER] , цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,467 га, кадастровий № 5122082000:01:001:0872, що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. Свої вимоги мотивує тим, що письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І. № 344/02-14 від 15.07.2021 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав та просить справу розглянути за його відсутністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою просить справу розглянути за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Встановлено, що [PERSON] належить: - 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 446 від 15.08.2006р., підстава видачі - рішення Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 20 від 15.02.2006р.Право власності зареєстроване КП «Ізмаїльське МБТІ» від 15.08.2006р., згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно№ 11541253 від 15.08.2006р.; - земельна ділянка площею 0, 2487 га, кадастровий номер 5122082000:02:001:0029, яка розташована по [ADDRESS] , цільове призначення якої - будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Вищевказана земельна ділянка належала померлому на підставі Державного акту серія ЯК № 473837 від 25.08.2010 року і зареєстровано в Книзі записів реєстрацій державних актів на право постійного користування землею, договорів оренди за № 011058102247; - земельна ділянка № [NUMBER] , масив № [NUMBER] , цільове призначення якої -для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1, 953 га, (кадастровий № 5122082000:01:001:1003), що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, право власності на яку посвідчується державним актом на право приватної власності на землю серії ЯЕ № 116721 зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 01.07.521.00186 виданого 07.08.2007 року; - земельна ділянка № [NUMBER] , масив № [NUMBER] , цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1, 216 га, (кадастровий № 5122082000:01:001:1025), що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, право власності на яку посвідчується державним актом на право приватної власності на землю серії ЯЕ № 116721 зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 01.07.521.00186 виданого 07.08.2007 року; - земельна ділянка № [NUMBER] , масив № [NUMBER] , цільове призначення якої -для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1, 467 га, (кадастровий № 5122082000:01:001:0872), що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, право власності на яку посвідчується державним актом на право приватної власності на землю серії ЯЕ № 116721 зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 01.07.521.00186 виданого 07.08.2007 року. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 11.01.2021 року, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина вищевказане на спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до заповіту від 11.11.2019 року, посвідченого секретарем Комишівської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за № 214, [PERSON] заповів усе своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому належатиме на день смерті, і на що він матиме право, - [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України - малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Спадкоємець, що має право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту - дружина спадкодавця [PERSON] , від прийняття спадщини відмовилась. Встановлено, що [PERSON] 05.07.2021 року надала до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Т. І. Веліксар, заяву про відмову від спадщини на обов`язкову частку у спадщини, зареєстрована в реєстрі за № 295. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, що підтверджено довідкою Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 17.06.2021 року №818, тобто вважається такою, яка прийняла спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І. № 344/02-14 від 15.07.2021 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивачів на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved