Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

01 червня 2016 року заявник [PERSON]А звернувся до суду із заявою про встановлення факту народження дитини. Вказав, що 20 серпня 2015 року між ним та [PERSON] зареєстровано шлюб. 28 квітня 2016 року у Донецькому республіканському Центрі охорони материнства та дитинства його дружина народила доньку, про що свідчить медичне свідоцтво №739 від 12.05.2016 року. Але у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про народження дитини, оскільки воно видається на підставі медичного свідоцтва про народження, яке у заявника відсутнє. [PERSON]А просить суд встановити факт народження його дружиною [PERSON]Д 28 квітня 2016 року в Донецькому республіканському Центрі охорони материнства та дитинства доньки [PERSON]. Заявник [PERSON] надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі. Заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції, Дружківське міське управління соціального захисту населення в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 20 серпня 2015 року [PERSON] та [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції зареєстрували шлюб, про що свідчить відповідний актовий запис № 1238. Відповідно до медичного свідоцтва №739 від 12 травня 2016 року, виданого Донецьким республіканським Центром материнства та дитинства, 28 квітня 2016 року о 23 год. 55 хвилин [PERSON] народила дівчинку. 26 травня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану в м. Дружківка [PERSON]Д було відмовлено у реєстрації народження дитини державним органом, який розташований на території, що контролюється українською владою, яка народилася 28 квітня 2016 року у громадянки [PERSON], оскільки відсутнє первинне свідоцтво про народження дитини, а свідоцтво про народження видане державним органом, яке розташоване на тимчасово окупованій території України. Згідно з ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до статті 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Суд приходить до висновку, що факт народження [PERSON] 28 квітня 2016 року у Донецькому республіканському Центрі охорони материнства та дитинства дівчинки знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а тому заява [PERSON]А підлягає задоволенню, тому що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявнику свідоцтво про народження дитини, видане державним органом України.

Outcome: approved