Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

13 жовтня 2014 року позивач ПАТ «Дельта Банк», правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта» звернувся до суду з вказаним вище позовом до відповідача, направивши позов поштою, просить стягнути заборгованість у розмірі 24 042,47 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається наступні обставини. 27 лютого 2013 року між позивачем та відповідачем укладено Кредитну угоду відповідно до умов заяви № 003-28600-270213, згідно з умовами якого Банк відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті та встановив ліміт Кредитної лінії у розмірі 15 000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 42,00 % та строком дії ліміту 12 місяців тобто до 27.02.2014. У зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за Кредитною угодою, утворилась заборгованість розрахована позивачем станом на 21.07.2014 року у загальному розмірі 24 042,47 грн. /а.с.2/ Представник позивача ПАТ "Дельта Банк" - Духота І.В. /а.с.12/ повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, в прохальній частині позовної заяви просив суд розгляд справи проводити без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі, який повідомлявся судом належним чином за зареєстрованою адресою місця проживання, разом з цим, судові повістки повертались до суду з відміткою пошти за закінченням терміну зберігання /а.с.21, 27/., в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. За цих обставин, суд на підставі ч.1 ст.224 ЦПК України, з огляду на відсутність заперечень представника позивача, визнавши причини неявки відповідача неповажними, визнав можливим провести заочний розгляд справи, у відсутність відповідача, а також у відсутність представника позивача, та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, які вважає достатніми для правильного вирішення справи. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, надходить до наступних висновків. На підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів судом встановлено наступні обставини: 27 лютого 2013 року між позивачем Публічним акціонерним товариство «Дельта Банк» та відповідачем [PERSON] шляхом акцептування Банком, пропозиції клієнта, укладено Кредитну угоду відповідно до умов заяви № 003-28600-270213, далі Договір, згідно з умовами якого Банк відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті та встановив ліміт Кредитної лінії у розмірі 15 000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 42,00 % та строком дії ліміту 12 місяців тобто до 27.02.2014. У зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за Кредитною угодою, утворилась заборгованість розрахована позивачем станом на 21.07.2014 року у загальному розмірі 24 042,47 грн., яка складається: з тіла кредиту у розмірі 14 870,00 грн.; з простроченого тіла кредиту 3 109,97 грн.; з заборгованості за відсотками у розмірі 6 062,50 грн. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи належними і допустимими письмовими доказами, які прийнято до уваги судом:, копією заяви, копією тарифу, розрахунком заборгованості /а.с.3-6, 9/ Відповідно до ч. 2 ст. 638 Цивільного кодексу України, Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 2 ст. 642 Цивільного кодексу України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Виходячи з вищевикладеного, відповідно до встановлених судом обставин, відповідач в порушення вимог чинного законодавства, яким регламентовано спірні правовідносини та умов Кредитної угоди, взяті на себе зобов'язання з погашення заборгованості за Кредитною угодою від 27.02.2013 відповідно до заяви № 003-28600-270213 станом на момент розгляду справи не виконав, у зв'язку з чим, утворилась заборгованість у загальному розмірі 24 042,47 грн., яка підлягає стягненню на користь позивача. Відтак, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.79, ч.1 ст.88 ЦПК України у зв'язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати, а саме сплачена сума судового збору у розмірі 243,60 грн. /а.с.1/ На підставі викладеного та

Outcome: approved