Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

08 вересня 2014 р. позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На обґрунтування позову позивач вказала, що вона є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS] Будучи власником житлового будинку, в лютому 2013 року вона надала дозвіл на реєстрацію та проживання в своєму будинку відповідачці [PERSON], оскільки відповідачці потрібно було отримати соціальну допомогу, тому вона, будучи доброю людиною, зареєструвала її за своїм місцем проживання. Але відповідачка 20.07.2013 року вибула без зняття з місця реєстрації та на даний час її місце перебування невідоме. Тому вона звернулася до суду з позовом за захистом свого права і просить суд визнати [PERSON] такою, яка втратила право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS] В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги позивачки підтримала в повному обсязі та просила суд визнати відповідача [PERSON] такою, яка втратила право користуватися житловим будинком [ADDRESS], оскільки вона в цьому будинку не проживає з 20.07. 2013 року. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з'явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом розміщення оголошення в газеті "Рідне Прибужжя". Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач про причини неявки не повідомила, тому суд вважає причину неявки відповідача неповажною та вважає за можливе зі згоди представника позивача розглядати справу в заочному порядку згідно з вимогами ст.224 ЦПК України.ння справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим 25 січня 1993 року під реєстровим № 91. (а.с. 7). Як вбачається з довідок № 1531, 1532 від 18 серпня 2014 року Кудрявцівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області відповідачка [PERSON] зареєстрована з 26.02.2013 року в [ADDRESS] але 20.07.2013 року вибула без зняття з місця реєстрації та на даний час місце перебування її невідоме (а.с. 12). Відповідно до ст.ст.71,72 ЖК України особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад шести місяців. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку) користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Зважаючи на ту обставину, що відповідачка [PERSON] з 20.07.2013 року не проживає у [ADDRESS] та враховуючи, що будь-яких доказів, які б свідчили про вимушене непроживання відповідача на спірній площі, судом не добуто, та, враховуючи ту обставину, що позивач бажає продати свій будинок, але позбавлена такої можливості через реєстрацію в цьому будинку відповідачки, то суд, дослідивши наведені докази та оцінивши їх в сукупності, дійшов висновку, що відповідачка [PERSON] втратила право користування жилим приміщенням, розташованим в смт. Кудрявцівка, вул. Гоголя, 10, в зв'язку з чим підлягає зняттю з реєстрації за вказаною адресою. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved