Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

05 листопада 2019 року позивач [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначає, що в період 2007-2011 року вона перебувала в шлюбі з відповідачем. Так, 23 лютого 2011 року шлюб між ними було розірвано. Від даного шлюбу [INFO] в них із відповідачем [PERSON] народився син [PERSON] . Зазначає, що відповідач, як батько, на протязі останніх десяти років не надає фінансової допомоги на утримання сина. Їх спільний син проживає разом із нею та знаходиться на повному її утриманні. Хоча, відповідач зобов`язаний приймати участь у матеріальному утриманні сина [PERSON] , однак ігнорує передбачені законодавством положення щодо обов`язкового утримання дитини до її повноліття та ухиляється від виконання свого батьківського обов`язку. Вказує, що проживаючи окремо від них, відповідач [PERSON] , як батько, не піклується їхнім сином, не цікавиться про його фізичний, духовний і моральний розвиток, та щодо підготовки його до самостійного життя. При цьому, джерелом існування їх сім`ї є часткова допомога її батьків та доходи від реалізації сільськогосподарської продукції, зібраної із присадибної ділянки, також вона періодично виїжджає за кордон на роботу. Зазначає, що їхній син, як і більшість дітей, інколи хворіє у весняно-осінній період, швидко росте, що потребує постійних фінансових затрат на одяг, також потрібні кошти на харчування, тощо, але вона не в змозі самостійно забезпечити дитині утримання. За таких обставин, вона вважає, що відповідач [PERSON] має виконувати належним чином свої батьківські обов`язки по утриманню сина, а саме сплачувати аліменти. Так, їй відомо, що [PERSON] , будучи працездатною особою, періодично виїжджає до праці в Республіку Польща, де отримує значний дохід, який витрачає на власні потреби. Крім того, зазначає, що відповідач із часу розлучення ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню їхнього сина [PERSON] , адже взагалі не зустрічається з ним та на протязі останніх десяти років навіть не дзвонить, не запитує про його стан здоров`я, за ці роки жодного разу не поцікавився питанням оздоровлення дитини влітку, успіхами в навчанні, відвідуванням гуртків, тощо. На підставі вищевикладеного, просить суд стягувати із відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі однієї четверті заробітку, але не менше п`ятдесяти відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати від дня пред`явлення заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття, а також позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON] . Позивач [PERSON] у судове засідання не з?явилася, проте надала суду заяву, в якій просила слухати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання неодноразово не з`явився, про дату, час і місце його проведення був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Представник третьої особи Служби у справах дітей Хотинської РДА - Варвус О.П. в судове засідання не з`явилася, проте надала суду заяву, в якій просить слухати справу в її відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ч. 1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням наведених обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, матеріальне становище сторін у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] являється батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 20.08.2019 року (а.с. 10). Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] розірвали свій шлюб 23 лютого 2011 року (а.с. 9). Із довідки виконкому Шиловецької сільської ради № 1451 від 24.10.2019 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] зареєстрована в [ADDRESS] . До складу її сім`ї входять: дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом із матір`ю та знаходяться на її утриманні (а.с. 11). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 23.09.2019 року, в склад сім`ї [PERSON] входять: дочка [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , [INFO] . [PERSON] зареєстрована за даною адресою в будинку, що належить її бабусі [PERSON] , однак на даний час проживає разом із дітьми в будинку свого брата [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Житлові умови в будинку, де фактично проживає [PERSON] задовільні. Є умови для проживання дітей. Будинок опалюється дровами, є дві житлові кімнати, ванна та господарські прибудови. Зі слів [PERSON] вона сама виховує та утримує двох неповнолітніх дітей. Батько її молодшого сина [PERSON] , [INFO] не проживає разом із сім`єю, не провідує дитину на протязі майже десяти років, не сплачує аліменти та не допомагає фінансово (а.с. 12). Із довідки виконавчого комітету Росохацької сільської ради № 579 від 26.09.2019 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] являється жителем [ADDRESS], до складу його сім`ї входять: матір [PERSON] , [INFO] та брат [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). Відповідно до характеристики виконавчого комітету Росохацької сільської ради, [PERSON] , 1987 року народження, розлучений, зареєстрований та проживає в [ADDRESS]. На даний час не працює, ніякого майна немає та не займається веденням селянського господарства (а.с. 14). Так, жодних доказів про неспроможність відповідачем сплачувати аліменти суду не надано. При цьому, судом встановлено, що відповідач [PERSON] є працездатним, а отже може та повинен надавати матеріальну допомогу своїй дитині, однак в добровільному порядку її не надає. Крім того, відповідно до характеристики Шиловецької ЗОШ І-ІІІ ступенів, [PERSON] , 2009 року народження, учень 5 класу, навчається на низькому та середньому рівнях, не завжди готується до уроків. [PERSON] дружить із однолітками, виконує всі доручення, любить фізичну культуру та інформатику, бере участь у спортивних змаганнях. Батько вихованням сине не займається, до школи не приходить (а.с. 18). Відповідно до характеристики виконкому Шиловецької сільської ради Хотинського району за № 305 від 11.10.2019 року, [PERSON] зарекомендувала себе з позитивної сторони, по характеру спокійна, доброзичлива. На даний час офіційно ніде не працює, періодично працює по найму, на утриманні має двоє малолітніх дітей. Із сусідами знаходиться в добросусідських відносинах. В зловживанні спиртними напоями та вживанні наркотичних засобів не спостерігалася (а.с. 19). Згідно довідки Хотинської ЦРЛ від 12.09.2019 року, [PERSON] , [INFO] на диспансерному обліку в лікаря-психіатра не перебуває (а.с. 21). Із довідки лікаря-нарколога Хотинської ЦРЛ від 12.09.2019 року, [PERSON] в наркологічному кабінеті не зареєстрована (а.с. 22). Рішенням виконавчого комітету Шиловецької сільської ради Хотинського району № 28/9 від 25.09.2019 року, було рекомендовано розглянути питання на комісії з питань захисту прав дитини та дати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , жителя [ADDRESS], так як він на протязі десяти років не займається вихованням сина [PERSON] , [INFO] , не провідує його, не забезпечує його фінансово та матеріально, аліментів не сплачує (а.с. 17). Відповідно до висновку комісії з питань захисту прав дитини Хотинської РДА від 29.10.2019 року № 22-481-02-25, було вирішено за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , жителя [ADDRESS] відносно його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 15-16). Отже, як встановлено судом, відповідач ухиляється від своїх обов`язків по утриманню дитини, не дбає про нього, негативно ставиться до виконання батьківських обов`язків, не цікавиться успіхами дитини у навчанні, вихованні, станом його здоров`я, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, матеріальної допомоги не надає. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Таким чином, наведені обставини, встановлені матеріалами справи дають підстави для позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] по відношенню до його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . При цьому, суд роз`яснює відповідачу [PERSON] , що останній у випадку зміни своєї поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення його батьківських прав, відповідно до ст. 169 СК України має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. В той же час відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Статтями 141, 180 СК України, ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" зазначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою, що кожен із батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно ч.ч. 1, 5 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що на даний час відповідач [PERSON] ухиляється від забезпечення малолітнього сина. Судом враховується, що відповідач є молодою, працездатною особою, а тому має змогу працювати, отримувати дохід і надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що неповнолітній син [PERSON] , [INFO] - проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, а відповідач є працездатною особою. За таких обставин, враховуючи те, жодних доказів про неспроможність відповідачем сплачувати аліменти суду не надано, тому позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення із відповідача [PERSON] на її користь, аліментів, на утримання неповнолітнього сина у розмірі однієї чверті заробітку (доходу), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття, підлягають задоволенню у повному обсязі При цьому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути судовий збір у розмірі 768,40 гривень. Крім того, з відповідача [PERSON] в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 гривень. На підставі викладеного, та

Outcome: approved