Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

05.07.2017 [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON], за участі органу опіки та піклування - Яворівська районна державна адміністрація, про позбавлення батьківських прав. Вобгрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у подружжя народилась дочка [PERSON], [INFO] Одразу після народження дочки відповідач покинув сім'ю, не відвідує доньку, не телефонує, не приймає участі у її вихованні. Дочка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Вважає, що відповідач ухиляється від своїх обов'язків по вихованню дитини, тому просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо дочки [PERSON], 2014 року народження. Ухвалою від 03.08.2017 відкрито провадження у справі, розгляд справи неодноразово відкладався. Під час розгляду справи задоволено клопотання представника позивача про виклик свідків, на вимогу суду відповідно до ч.5 ст.19 СК України орган опіки та піклування надав письмовий висновок щодо розв'язання спору. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, позов просили задовольнити. Позивач [PERSON] ствердила, що за рішенням суду аліменти на утримання дитини стягуються. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, в судове засідання повторно не з'явився, причину неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Представник органу опіки та піклування Яворівської райдержадміністрації Дучак Г.Я. в судовому засіданні підтримала позицію органу опіки та піклування, викладену у висновку від 01.11.2018, просила позов задовольнити. Заслухавши позивача, представника позивача, представника органу опіки та піклування, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], актовий запис № 26 (а.с. 5). Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 16.11.2017 у справі № 460/2683/17 шлюб між сторонами розірвано. Рішення набрало законної сили 28.11.2017 (а.с. 58). Як вбачається з довідки № 1358, виданої 03.07.2017 виконкомом Любинської сільської ради малолітня [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] повідомили, що відповідач не навідується до дитини, не піклується про її виховання та розвиток, жодних перешкод у побаченнях з дитиною йому ніхто не чинить. Яворівська райдержадміністрація, як орган опіки та піклування, взявши до уваги те, що відповідач вже попереджався про можливе в майбутньому позбавлення батьківських прав у разі подальшого невиконання своїх батьківських обов'язків, те, що батько відповідача повідомив, що відповідач [PERSON] перебуває за кордоном та не заперечував факту невиконання відповідачем батьківських обов'язків, вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON], що підтверджується висновком № 4074/19 від 01.11.2018 (а.с. 59). Відтак, судом встановлено, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо виконання батьками обов'язку по вихованню дитини, що регулюються нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. За змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що відповідач не виконує покладені на нього законом батьківські обов'язки, зокрема не відвідує дочку, не телефонує їй, не спілкується з нею, не приймає будь-якої участі у її вихованні, наданий судом час для налагодження взаємовідносин з малолітньою дочкою відповідачем не використано, будь-яких дій для спілкуваання з дитиною батько не вчинив, участі у вихованні не брав. Таким чином суд вважає, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню дочки [PERSON]. Вказані обставини в сукупності дають підстави для висновку про повне самоусунення відповідача [PERSON] від виховання доньки [PERSON], що свідчить про необхідність застосування судом такого крайнього заходу як позбавлення батьківських прав. Водночас суд вважає за необхідне звернути увагу, що відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Відповідно до ст.141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в розмірі 640 грн. підлягає до стягнення з відповідача [PERSON]

Outcome: approved