Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

03 листопада 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з вказаним позовом до [PERSON] Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 19 квітня 2010 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») та [PERSON] укладено договір, згідно якого останній надано кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на те, що [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, просить стягнути з відповідачки суму заборгованості за кредитним договором, яка утворилася станом на 29 вересня 2014 року у розмірі 7128 грн. 02 коп. Представник позивача - ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій, крім цього, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, до суду не з'явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можним ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, що їх надав позивач, суд дійшов наступного. 19 квітня 2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір, який складається із заяви разом з умовами надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. Датою укладення договору є дата підписання позичальником заяви. На виконання умов договору, позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 4000 грн., в обмін на її зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті процентів у розмірі 2,5 % на місяць на суму залишку заборгованості. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов надання банківських послуг, позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Крім того, відповідно до п. п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків будь-яких платежів, передбачених договором більш на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. та штраф у розмірі 5% від суми позову. Однак, відповідач [PERSON] своїх зобов'язань за договором не виконує, станом на 25 вересня 2014 року її заборгованість по кредитному договору становить 7128 грн. 02 коп., з яких: 4276 грн. 36 коп. - заборгованість за кредитом; 1536 грн. 04 коп. - заборгованість з процентів за користування кредитом; 500 грн. - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 315 грн. 62 коп. штраф (процентна складова). Ці обставини підтверджуються розрахунком заборгованості по договору від 19 квітня 2010 року станом на 25 вересня 2014 року. Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобов'язального права за кредитним договором. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов'язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. Отже, враховуючи, що відповідачка порушила умови договору та не виконала взяті на себе зобов'язання, а тому у суду є підстави задовольнити позов у повному обсязі. Крім того, позивачем за звернення до суду із цим позовом в рахунок судового збору сплачено 243 грн. 60 коп., що підтверджується платіжним дорученням № IHM98B0M7P від 08 жовтня 2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтвердженні судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved