Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що у 2006 році сторони познайомились та почали проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Від сумісного життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем. Відповідач є здоровою та працездатною людиною, працює неофіційно, інших утриманців не має, добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому позивач звернулася з даним позовом до суду та просила стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] до судового засідання не з`явилася, однак надала суду заяву, відповідно до якої просила позов задовольнити, стягнути з відповідача понесені судові витрати та слухати справу в її відсутність. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, однак надав суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив розглянути справу в його відсутність. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи подані\~сторонами заяви,\~дослідивши матеріали\~цивільної справи,\~оцінивши докази\~в їх\~сукупності,\~суд прийшов\~до висновку\~про задоволення\~позовуз наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2006 року, від яких мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , батьком якого зписаний відповідач [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] , виданим 28.08.2008 року відділом РАЦС Вінницького міського управління юстиції (а.с. 8). Неповнолітній син сторін [PERSON] проживає разом з матір"ю - позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою ДП «ЖЕК №26» ТОВ ВКС» №2230 від 05.09.2019 року (а.с. 9). За таких обставин суд прийшов до висновку, що між сторонами виникли правовідносини врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дитину і його виконання. Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Прожиткові мінімуми для piзних категорій населення на 2019 рік в Україні встановлюються Законом "Пpo Державний бюджeт на 2019 рік". Відповідно прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років до 18 років на період з 01.07.2019 року по 30.11.2019 року складає 2118 грн. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, взаємний обов`язок обох батьків утримувати дитину, а також подану відповідачем [PERSON] заяву про визнання позову, суд прийшов до висновку, що з [PERSON] слід стягувати щомісячно аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 2000 грн., що підлягають індексації, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, а саме з 17.09.2019 року, таким чином задовольнивши позовні вимоги у повному обсязі. Оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, тому згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави в сумі 768,40 грн. Також ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Зокрема, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Судом встановлено, що у позовній заяві (а.с. 1-3) позивачем було вказано попередній (орієнтовний) розрахунок витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, які позивач понесла у зв`язку із розглядом справи в розмірі 600 грн. Враховуючи положення ст.\~137\~ЦПК України підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката в розмірі 600 грн., які підтверджено квитанцією до прибуткового касового ордера №293 від 16.09.2019 року (а.с. 11). На підставі викладеного та

Outcome: approved