Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Позивач у лютому 2016 року звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, який згодом уточнив, в обґрунтування якого посилався на те, що [INFO] помер його брат, [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частки житлового будинку [ADDRESS], яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.04.2009 року, реєстраційний номер 2-1031. У встановлений законодавством шестимісячний строк він звернувся до приватного нотаріуса Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Шевченко Т.В. із заявою про прийняття спадщини після брата [PERSON] на вказане нерухоме майно, у зв'язку з чим була відкрита спадкова справа №50050162 від 05.10.2010 року. Однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.02.2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв'язку із зміною правового статусу нерухомого майна, а саме: у вилученні 1/2 частки житлового будинку в окрему адресу, що підтверджується довідкою-характеристикою №73 від 02.02.2016 року, виданої Бердянським КПТІ. Дійсно, на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 30.07.2009 року по цивільній справі №2-746/2009, яке набрало законної сили 10.08.2009 року, за позовом [PERSON] до [PERSON], територіальної громади м.Бердянська про приведення часток у відповідність з реальними, виділ частки в натурі, встановлення порядку користування земельною ділянкою, за [PERSON] було визнано право власності на реальну 1/2 частку домоволодіння [ADDRESS], виділена вказана частка домоволодіння в натурі, встановлений порядок користування земельною ділянкою площею 670,5 кв.м. із закріпленням земельної ділянки площею 0,0363 га, що переходить у володіння і користування [PERSON], визнано за [PERSON] право власності на цілий об'єкт нерухомості та припинено право спільної часткової власності на вказане домоволодіння між [PERSON] та [PERSON] На теперішній час новому домоволодінню, наскільки йому відомо, присвоєна нова поштова адреса: [ADDRESS]. Він як єдиний спадкоємець за законом, який прийняв спадщину після смерті брата, фактично є власником цілого об'єкта нерухомості, але оформити право на цей об'єкт не має можливості, оскільки зазначеним вище судовим рішенням при поділі спільної часткової власності частка [PERSON], яка стала фактично цілим домоволодінням, не визнавалася цілим об'єктом нерухомості, та брат не оформив її у відповідності до законодавства у зв'язку з хронічним захворюванням та юридичною необізнаністю. У зв'язку з обставинами, що склалися, для захисту свого права він змушений звернутися до суду з цим позовом та просити постановити рішення, яким визнати за ним право власності на цілий об'єкт нерухомості - житловий будинок [ADDRESS], в порядку спадкування після рідного брата, [PERSON], який помер [INFO]. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] підтримав позов із зазначених у ньому підстав, доповів по суті заявлених вимог та просив задовольнити. Додатково пояснивши, що незважаючи на те, що у свідоцтві про народження позивача помилково зазначений батько як «[PERSON]», а в актовому запису про народження брата правильно вказано як «[PERSON]», по матері вони, згідно положень ч.1 ст.259 СК України , все рівно є неповнорідними братами. Наразі позивач подав до відділу ДРАЦС заяву на отримання нового свідоцтва про народження, яке буде видано йому протягом трьох місяців. Крім цього, у прохальній частині позову сталася описка щодо зазначення номеру будинку, який слід вважати як по тексту позовної заяви, саме [ADDRESS], а не [ADDRESS], оскільки така адреса присвоєна виділеному домоволодінню. Представник відповідача до суду не з'явився, направив письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника Бердянської міської ради. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджено належними письмовими доказами, що [INFO] помер брат позивача, [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частки житлового будинку [ADDRESS], яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.04.2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача, копією актового запису про народження №808 від 09.11.1951 року про народження [PERSON], копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.04.2009 року, посвідченого державним нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори за реєстровим №2-1031. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не залишив. Позивач є єдиним спадкоємцем другої черги за законом. Судом з'ясовано, що позивач у встановлений законодавством строк, а саме 05 жовтня 2010 року, звернувся до приватного нотаріуса Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Шевченко Т.В. із заявою про прийняття спадщини, у зв'язку з чим була заведена спадкова справа у нотаріуса за №59, копія якої досліджена в судовому засіданні. Як вбачається з матеріалів спадкової справи, на запит приватного нотаріуса комунальним підприємством з технічної інвентаризації Бердянської міської ради надано довідку-характеристику №73 від 02.02.2016 року, в якій вказано, що [PERSON] є власником 1/2 частки житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 28.04.2009 року №2-1031. Об'єкт нерухомого майна складається з: житлового будинку «А» загальною площею 24,5 кв.м. (житловою 8,9 кв.м.), сараю «Е» площею 8,1 кв.м., альтанки «Ж» площею 5,3 кв.м., вбиральні «Т», хвіртки №2, паркану №4. Проте в примітці зазначено, що домоволодіння не складає одиниці, так як 1/2 частина житлового будинку вилучена в самостійну адресу, житлова та загальна площа зменшені за рахунок вилучення частини будинку. У зв'язку з цим постановою нотаріуса №11/02-31 від 10.02.2016 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті брата, [PERSON] Так, дійсно, з наданої позивачем копії рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 30.07.2009 року по цивільній справі №2-746/2009, яке набрало законної сили 10.08.2009 року, за позовом [PERSON] до [PERSON], територіальної громади м.Бердянська про приведення часток у відповідність з реальними, виділ частки в натурі, встановлення порядку користування земельною ділянкою, за [PERSON] було визнано право власності на реальну 1/2 частку домоволодіння [ADDRESS], виділена вказана частка домоволодіння в натурі, встановлений порядок користування земельною ділянкою площею 670,5 кв.м. пропорційно реальним часткам сторін із закріпленням земельної ділянки площею 0,0363 га, що переходить у володіння і користування [PERSON], визнано за [PERSON] право власності на цілий об'єкт нерухомості та припинено право спільної часткової власності на вказане домоволодіння між [PERSON] та [PERSON] Згідно з п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004р. № 20/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1262 ЦК України встановлено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно із ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якого є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови № 7 від 08.06. 2007 року „Про судову практику у справах про спадкування " роз'яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" має місце роз'яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз'яснень видно, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але в силу об'єктивних причин не встиг за життя здійснити державну реєстрацію нерухомого майна. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Оскільки співвласник домоволодіння [PERSON] виділив свою реальну 1/2 частку в ціле окреме домоволодіння, а співвласник [PERSON] не здійснив дій щодо реєстрації свого цілого об'єкту нерухомості, що залишився та складає житловий будинок по [ADDRESS], й не отримав на нього правовстановлюючого документу, спадкоємець позбавлений права реалізувати свої спадкові права та отримати у нотаріуса свідоцтво про право власності на частку домоволодіння в порядку спадкування за законом після його смерті. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що оскільки спадкування охоплює перехід всіх прав та обов'язків (за винятком визначених законом, які не можуть входити до складу спадщини - ст. 1219 ЦК України), то спадкуванню підлягають і права та обов'язки щодо об'єкту нерухомого майна, які знаходились у володінні спадкодавця, хоча і не були оформленні у встановленому законом порядку. А отже, такі права та обов'язки можуть успадковуватись, оскільки вони не припиняються зі смертю спадкодавця, а будуть існувати доти, доки буде існувати об'єкт нерухомості та до юридичного оформлення прав власності на нього спадкоємцем. Тому, на переконання суду, є всі підстави для задоволення позовних вимог. Враховуючи, що при оформленні спадщини в нотаріальній конторі спадкоємці за нотаріальні дії сплачують судовий збір за відповідними ставками, судовий збір слід віднести за рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved