Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

13 листопада 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Вимоги обґрунтовує тим, що 22 листопада 2005 року шлюб між нею та відповідачем [PERSON] було розірвано, у шлюбі народилась донька[PERSON] , [INFO] . 19 травня 2005 року рішенням Нововолинського міського суду Волинської області вирішено стягувати з відповідача [PERSON] в користь позивача на утримання доньки [PERSON] аліменти по 1/4 частини від його заробітку, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, починаючи з 05 травня 2005 року. Позивач вказує, що не володіє інформацією про стан заборгованості по аліментах відповідача за даним рішенням суду. Зазначає, що доньці [PERSON] виповнилось 18 років, тому було припинено стягнення аліментів ВДВС. Посилається на те, що дитина фактично проживає разом з нею, хоча на час навчання живе в гуртожитку навчального закладу по місцю реєстрації в місті Львові. Вказує, що 01 вересня 2016 року їхня донька зарахована до Львівського національного університету імені Івана Франка 4 рівня акредитації, на денну форму навчання, на даний час навчається на 4 курсі. Позивач вказує, що відповідач добровільно аліменти не сплачує, тому бажає щоб розмір аліментів був визначений судом. Фактично батьківський обов`язок по утриманню дитини позивач виконує самостійно, несе витрати на підручники, канцелярське приладдя, харчування, гігієнічні засоби, проїзд до місця навчання, купує необхідний одяг, взуття, несе комунальні витрати, у разі хвороби дитини несе витрати на лікарські засоби. Позивач зазначає, що є інвалідом 3 групи, отримує пенсію у розмірі 2000,00 грн., її доходів недостатньо щоб в повному обсязі забезпечити належний матеріальної рівень дитини, тому потребує матеріальної допомоги на утримання повнолітньої донь [PERSON] , у зв`язку з тим, що вона продовжує навчання, у зв`язку з навчанням на денній формі донька [PERSON] не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток та забезпечувати себе. Вказує, що відповідач отримує пенсію по інвалідності, забезпечений доходом, інших дітей чи непрацездатних осіб на його утриманні не має, аліментів нікому не сплачує. Позивач вважає, що відповідач має доходи та має можливість виплачувати передбачений законодавством визначений судом розмір грошової допомоги на утримання дитини на період навчання. Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на користь дочки [PERSON] , [INFO] , на період навчання останньої у розмірі 1/4 частини його щомісячного заробітку, для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до закінчення дитиною навчання, але не довше, ніж до досягнення нею 23-років, та стягнути судові витрати по справі. Позивач [PERSON] до проведення судового засідання подала до суду письмову заяву, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутності, позов задовольнити, не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив, доказів поважності причин неявки до суду не надав, письмових пояснень, відзиву, тощо суду не надав. Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» констатував, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Відповідач [PERSON] про стан фактично відомої йому в провадженні Нововолинського міського суду Волинської області цивільної справи за позовом [PERSON] до нього про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, як встановлено судом, - не цікавився. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З`ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, а саме: копію свідоцтва про народження дитини (а.с.3), копію рішення суду від 19.05.2005 року про стягнення аліментів (а.с.4), копію свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.5), копію довідки №3377 від 04.09.2019 року з місця навчання (а.с.6), копію довідки про доходи від 22.10.2019 року з місця навчання дитини про нульові доходи останньої (а.с.7), копії довідок про доходи позивача від 21.10.2019 року (а.с.8, 9), копію паспорта та коду дитини (а.с.10, 11), копію паспорта та коду позивача (а.с.12, 13), копію пенсійного посвідчення позивача (а.с.14), копію довідки МСЕК (а.с.15), копію договору оренди житлового приміщення від 28.09.2019 року (а.с.16-17), суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не бере участі в утриманні своєї повнолітньої доньки, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, не виконує в добровільному порядку обов`язки по її утриманню, є працездатним, має постійний дохід, має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці, яка її потребує, та яка продовжує навчання. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані брати участь в утриманні дитини до її повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з ч. 1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Стаття 200 Сімейного Кодексу України визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина, і вказує, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і у частці від заробітку платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Враховуючи вищенаведене, суд позов задовольняє та присуджує до стягнення з відповідача аліменти на повнолітню дитину, що продовжує навчання, суд позов задовольняє і стягує аліменти з відповідача в користь повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду, а саме з 13 листопада 2019 року і до закінчення дочкою навчання - 30.06.2020 року , але не довше, ніж до досягнення нею 23-річного віку, без урахування часу канікул. Відповідно до ст.ст.141, 142 ЦПК України, Закону України "Про судовий збір" до стягнення з відповідача в дохід держави підлягає 768,40 грн.

Outcome: approved