Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

14.01.2015 року [PERSON] звернулась з дійсним позовом до суду, в якому, просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 21.08.1999 року вона перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. 15.09.2011 року шлюб між ними розірвано, а донька залишилась проживати разом з нею. Відповідач надав допомоги дитині добровільно, у зв'язку з проведення антитерористичної операції в м. Луганську вона змушена була виїхати з постійного місця проживання. Доньку вона утримує одна, а відповідач їй зазначив, що матеріальну допомогу буде надавати лише за рішенням суду з його пенсії. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій підтримала позов у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю та просив розглядати справу за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.08.1999 року, який було розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Луганська від 15.09.2011 року (а.с. 2). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьком дитини дійсно є відповідач [PERSON] (а.с. 3) Відповідно до абзацу 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Виходячи з цього, відповідач, як батько, зобов'язаний брати участь у виховані та утримані своєї дитини наряду з позивачем. При цьому, відповідно до абзацу 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] отримує пенсію за вислугу років у розмірі 2300,99 грн. щомісяця, що підтверджується довідкою № 514 від 25.12.2014 року. (а.с. 6) Приймаючи до уваги, що прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років, який на даний час, згідно Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік" становить 1032 грн., від шести до вісімнадцяти років становить 1286 грн., суд вважає, що аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку буде достатнім для задоволення розумних матеріальних потреб дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в розмірі суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України судові витрати у розмірі 244 грн. підлягають стягненню в дохід держави з відповідача, так як позивачка, на користь якої ухвалено рішення, звільнена від сплати судового збору.

Outcome: approved