Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Приватбанк" (далі - Банк) свої вимоги мотивує тим, що відповідач [PERSON] отримав у позивача 28005,15 гривень кредиту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості. Відповідач для його погашення взяв на себе зобов'язання вносити позивачу щомісячні платежі з 01 по 25 число кожного місяця. Позичальником порушено строки погашення кредиту, у зв'язку з цим Банк просить стягнути з відповідача кредитну заборгованість у розмірі 43011,49 гривень та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. Проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач до суду також не з'явився, хоча належним чином був сповіщений про час і місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив, будь-яких клопотань не подавав. У зв'язку з наведеним суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). Аналізом доказів по справі встановлено наступне. Відповідно до кредитного договору № VOM0SE00002937 від 06 березня 2006 року відповідач отримав у Банку кредит у сумі п'ять тисяч гривень. 29 жовтня 2012 року сторони уклали угоду про реструктуризацію кредитної заборгованості і приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт (далі - Угода). Відповідно до пункту 2.1 Угоди Банк надав боржнику кредит у сумі 28005,16 гривень на період з 29 жовтня 2012 року по 31 жовтня 2015 з сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,5 % на місяць на суму залишку заборгованості. Погашення заборгованості мало здійснюватись у наступному порядку: щомісяця у період з 01 по 25 число позичальник мав повертати Банку по 1016,03 гривень. Згідно з пунктом 2.2 Угоди при порушенні боржником строків погашення заборгованості більше ніж на 31 день, строком повернення кредиту вважається 32 день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32 дня вважається простроченою, боржник зобов'язаний сплатити Банку штраф у сумі 10978,97 гривень. Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного Кодексу України (далі -- ЦК) зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до статті 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина 1 статті 530 ЦК передбачає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: розірвання договору, сплата неустойки. Згідно зі статтею 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 546 ЦК передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. За правилами статті 549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до поданих позивачем розрахунків заборгованості Федорук дійсно порушував свої зобов'язання, а пред'явлені Банком суми відповідають існуючим між сторонами правовідносинам. Згідно з частиною 1 статті 88 ЦПК понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи наведене,

Outcome: approved