Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

13 вересня 2017 року позивач звернувся до суду з відповідним позовом до відповідача у якому зазначив, що з 02.07.1990 року відповідачці було призначено пенсію по інвалідності як інваліду третьої групи. Для підтвердження наявності інвалідності кожного року починаючи з 1990 року нею надавалися до управління виписки з актів огляду МСЕК. Згідно з актом огляду МСЕК сер. ВТЕ -17 № 098657 від 01.02.1994 року третю групу інвалідності відповідачці було встановлено безстроково.У червні 2017 року при контрольній перевірці бази даних одержувачів пенсії з даними медичних експертних справ Головним управлінням Пенсійного фонду України Миколаївської області було виявлено розбіжності у справі відповідачки щодо періодів встановлення їй інвалідності, а саме було виявлено, що рішенням МСЕК від 24 травня 1994 року інвалідність було встановлено терміном до 01.06.1995 року, а в подальшому за актом огляду МСЕК від 24.05.1995року інвалідність встановлена не була. Посилаючись на викладене та те, що оскільки відповідачка втратила право на отримання пенсії по інвалідності, виникла переплата пенсії за період з 01 червня 1995 року по 30 червня 2017 року у розмірі 121144 грн. 64 коп., позивач просив суд стягнути з відповідачки надмірно сплачену суму пенсії. Представники позивача [PERSON] та [PERSON] (за довіреністю) в судове засідання з'явились, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання з'явилась, позовні вимоги не визнала, пояснивши, що вважала що інвалідність їй була встановлена безстроково, однак довідку на підтвердження цього вона втратила. Про те, що у 1994 році інвалідність було встановлено лише на рік, а в подальшому взагалі не підтвердилась їй відомо не було, оскільки на засідання МСЕК вона не викликалась, про таке рішення її не повідомляли, а тому просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, суд доходить наступного. З матеріалів справи слідує, що відповідачка перебувала на обліку Снігурівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області та отримувала пенсію по інвалідності ІІІ, а потім ІІ групи інвалідності від загального захворювання з 02 липня 1990 року (а.с.5). На підтвердження наявності групи інвалідності відповідачем кожного року починаючи з 1990 по 1994 роки надавалися виписки з актів огляду МСЕК, за якими інвалідність встановлювалась строком на один рік, із зазначенням дати повторного огляду (а.с.6-9). Згідно з випискою з акту огляду МСЕК серії ВТЕ-17 № 098657 відповідачу було встановлено третю групу інвалідності за загальним захворюванням безстроково (а.с.10). При контрольній перевірці бази даних одержувачів пенсії з даними медичної експертної справи відповідачки було виявлено розбіжності, а саме те, що обласною МСЕК 24 травня 1994 року [PERSON] третя група інвалідності з дитинства була встановлена на один рік, до 01.06.1995 року, а наступного року, за актом огляду МСЕК № 385/16 від 24 травня 1995 року група інвалідності не була встановлена, про що свідчить відповідь Обласного центру медико соціальної експертизи Миколаївської обласної ради від 22 червня 2017 року за № 110 на запит Березнегуватського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Снігурівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області від 15.06.2017 року за № 1951/05 (а.с.11-12). Листом від 22 серпня 2017 року № 2563/05 позивач повідомив відповідачку про припинення виплати їй пенсії по інвалідності та необхідності повернення виплаченої надміру пенсії, що виникла внаслідок її зловживання (а.с.18). За довідкою про розрахунок переплаченої відповідачці пенсії її розмір за період з 01.06.1995 року по 30.06.2017 року склав 121144 грн. 64 коп. (а.с.13-15). Повертати добровільно яку відповідач відмовляється. Відповідно до п. 3 Порядку повернення сум пенсій виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженого\~Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 року за № 374/7695 ( із змінами) - суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до\~статті 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Положеннями ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Відповідно до\~ст. 1215 ЦК України\~не підлягає поверненню безпідставно набуті:заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом. Аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку про те, що механізм повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення таких сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера. Заперечуючи проти позову відповідач зазначила, що про рішення обласної МСЕК за 1994 рік яким інвалідність їй була встановлена на рік та за 1995 рік, яким інвалідність не була встановлена, їй не було відомо, оскільки вона не була присутня на засіданнях комісії та про прийняте рішення її не повідомляли, а оригінал довідки про встановлення інвалідності безстроково у неї відсутній через втрату. Однак такі доводи спростовуються листом Обласного центру медико соціальної експертизи Миколаївської обласної ради від 05.12.2017 року за № 1362, згідно з яким відповідач була присутня на засіданнях міжрайонної та обласної МСЕК 24 травня 1994 року та 24 травня 1995 року, на яких віддала на погашення оригінал довідки ВТЕ-17 № 098657 про встановлення інвалідності безстроково, крім цього їй було відомо про рішення комісії про встановлення інвалідності строком до 01.06.1995 року та видано довідку сер.ВТЕ-17 №058010, яка також погашена та знаходиться в мед.експертній справі, а в подальшому і про рішення МСЕК від 24 травня 1995 року, яким інвалідність встановлена не була (а.с.35-36). З огляду на викладене вище, оскільки надмірна сплата пенсії відбулась з вини відповідачки, через зловживання, яке виразилось у ненаданні органу що призначив та виплачує пенсію, відомостей щодо строку встановлення інвалідності, а у подальшому відомостей про рішення МСЕК про невизнання її інвалідом, суд доходить висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, доводяться доказами дослідженими під час розгляду справи, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1600 грн.

Outcome: approved