Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, по якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 32 031,12 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 1 600 грн. Позивач, будучи сповіщеним належним чином, до суду не з'явився, від представника позивача надійшла письмова заява, по якій позивач просить суд справу розглянути за відсутності представника позивача, просить позов задовольнити проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач про час, дату та місце судового засідання сповіщався належним чином, однак до суду повторно не з'явився без поважних причин, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності суду не надавав та не заявляв. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України. По справі встановлені наступні фактичні обставини. 08.05.2016 р. о 21:35 год. по вул. Миколаївська 201 в м. Одеса сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «ВАЗ 2106», номерний знак [NUMBER], який знаходився під керуванням [PERSON] та «Ford», номерний знак [NUMBER], який знаходився під керуванням [PERSON]. Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль [PERSON] отримав механічні пошкодження згідно протоколу огляду пошкодженого ТЗ від 12.05.2016р. доданих до цієї позовної заяви. [PERSON] був визнаним винним у ДТП на підставі повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (надалі - Європротокол) від 08.05.2016 року. На момент ДТП між Відповідачем та Позивачем - Приватне акціонерне товариство -«Страхова компанія «Еталон» був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 30.10.2015 № АЕ-6330865, за яким Позивач застрахував цивільну відповідальність Відповідача перед третіми особами, при використанні транспортного засобу «ВАЗ 2106», номерний знак [NUMBER]. [PERSON] своєчасно звернувся до Позивача із заявою про настання страхового випадку. На підставі страхового акту та заяви , відповідно до норм ст. 27 Закону України „Про страхування ", Позивачем було сплачено страхове відшкодування в розмірі 32 031 грн. 12 коп. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі, з вини іншої особи відшкодовується винною особою. Таким чином, особою, відповідальною за завдані [PERSON] збитки, у даному випадку є [PERSON] відповідно до вимог ст. 1188 ЦК України. Відповідно до ст.. 33.1.2. Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів": „Учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди". Відповідачем не було повідомлено позивача про настання страхового випадку у строки, передбачені ст. 33 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Відповідно до ст.,38 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів": „Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2. статті 33 Закону". 09.03.2017 р. відповідачу було направлено лист № 75 ЕТ/ АГ з вимогою сплатити суму страхового відшкодування. Відповідач вказаної суми заборгованості до цього часу не сплатив. Оскільки відповідач не відшкодував шкоду та згідно з положеннями ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» позивач отримав право вимоги на таке відшкодування, то відповідач повинен відшкодувати шкоду позивачу у примусовому порядку на підставі рішення суду. Зазначена шкода, особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Нормами ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Також, чинним законодавством передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що через порушення відповідачем прав позивача останній був вимушений звернутись до суду з позовом, сплатив судові витрати у розмірі 1600 грн.,що підтверджується квитанцією,наявною в матеріалах справи, який підлягає відшкодуванню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства, повно і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Outcome: approved