Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-05 00:00:00

У жовтні 2020 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, зазначивши заінтересованими особами приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Малогон Вікторію Олександрівну, Міську раду міста Кропивницького, Управління комунальної власності Міської ради міста Кропивницького, по якій після уточнення вимог просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] з [PERSON] із 01 січня 2004 року по [INFO]. В обґрунтування заяви зазначено, що заявник проживала та проживає за реєстрацією свого місця проживання з 29 травня 2002 року з [PERSON] , померлим [INFO] однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу за адресою: [ADDRESS] . Вказує, що з [PERSON] спільно з 29 травня 2002 року по [INFO] вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали спільний бюджет та мали взаємні права та обов`язки. [INFO] [PERSON] помер та після його смерті відкрилась спадщина. 24.07.2010 року заявник звернулась до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Малогон Вікторії Олександрівни для оформлення спадкової справи та у зв`язку з хворобливим станом і нехваткою грошових коштів за свідоцтвом про право на спадщину за законом на майно [PERSON] звернулась до нотаріуса лише у жовтні 2020 року. 06.10.2020 року нотаріус роз`яснила, що необхідно звернутись до суду та встановити факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини /а.с. 1-2/. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.10.2020 року визначено суддю Мохонько В.В. для розгляду справи /а.с. 12/. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.10.2020 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду /а.с. 13/. Згідно ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.03.2021 року у задоволенні клопотання представника Управління комунальної власності Міської ради міста Кропивницькогопро залишення без розгляду справи за заявою [PERSON] , заінтересовані особи: приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Малогон Вікторія Олександрівна, Міська рада міста Кропивницького, Управління комунальної власності Міської ради міста Кропивницького про встановлення факту, що має юридичне значення відмовлено /а.с. 70, 71-73/. Рішенням міської ради міста Кропивницького №3 «Про перейменування» від 04.12.2020 року, міську раду міста Кропивницького (код ЄДРПОУ 26241020) перейменовано на Кропивницьку міську раду. Згідно рішення Кропивницької міської ради №53 «Про перейменування управління комунальної власності та Положення про управління комунальної власності» від 02.02.2021 року перейменовано управління комунальної власності Міської ради міста Кропивницького на управління комунальної власності Кропивницької міської ради. В судовому засіданні заявник та представник заявника вимоги заяви підтримали, просили задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в заяві. В подальшому, після оголошеної перерви, від представника заявника через канцелярію суду надійшла заява щодо завершення розгляду справи у їх відсутності з врахуванням заяви про уточнення вимог. Представник заінтересованої особи Кропивницької міської ради в судовому засіданні зазначив, що рішенням Міської ради міста Кропивницького 21 грудня 2017 року №1373 затверджено Положення про управління комунальної власності Міської ради міста Кропивницького. Відповідно до пункту 1.1., 1.3 зазначеного Положення, Управління комунальної власності Міської ради міста Кропивницького є виконавчим органом Міської ради міста Кропивницького, їй підзвітне та підконтрольне, підпорядковане виконавчому комітету Міської ради міста Кропивницького, міському голові та заступнику міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради згідно з розподілом функціональних повноважень. Згідно розділу ІІ Положення, вказане управління є спеціально уповноваженим органом управління комунальною власністю та відчуження (приватизації) комунального майна територіальної громади. Управління власності та приватизації комунального майна здійснює повноваження власника та орендодавця комунального майна. Також останнє виявляє безхазяйне майно та відумерлу спадщину та веде їх облік та вчиняє дії щодо визнання їх такими за рішенням суду. За вказаного, вважає, що Кропивницька міська рада не є та не може бути зацікавленою особою у даних правовідносинах. Вказує, що належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Відповідне положення міститься у постанові КЦС від 15 липня 2020 року справі №524/10054/16, провадження №61-21748св18. Після оголошеної перерви представник заінтересованої особи Кропивницької міської ради в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлявся. Представник заінтересованої особи Управління комунальної власності Кропивницької міської ради в судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви, так як вважає, що заява повинна розглядатись, в подальшому після оголошеної перерви не з"явився в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлявся. Заінтересована особа приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Малогон Вікторія Олександрівна в судове засідання не з`явилась, повідомлена судом про час та місце розгляду справи належним чином, до суду направила заяву про розгляд справи у її відсутності. Заслухавши пояснення учасників справи, покази свідків, дослідивши матеріали справи (в тому числі копію спадкової справи, яка витребовувалась від приватного нотаріуса), суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Глава 6 Розділу IV ЦПК України розкриває зміст судової діяльності з розгляду справ даної категорії. Факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Відповідно до ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 315 ЦПК України). Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами 1, 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу. Нормами ст. 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ч. 2 ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1264 ЦК України до спадкоємців за законом четвертої черги віднесено осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Міським відділом по реєстрації смертей Головного управління юстиції у Кіровоградській області 26.01.2010 року /а.с. 10/. Згідно довідки ЖЕК №7 №120 від 26.07.2010 року, на момент смерті [PERSON] , 1948 року народження, проживав і був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 23.05.2002 року по [INFO] (помер). На день його смерті разом з ним проживала та була зареєстрована співмешканка [PERSON] , 1956 року народження, в наступні шість місяців після його смерті склад сім`ї не змінювався /а.с. 29/. Відповідно до довідки ЖЕК №7 №122 від 27.07.2010 року, на момент смерті співмешканця [PERSON] , 1948 року народження, [PERSON] , 1956 року народження, проживали разом та вели спільне господарство /а.с.8/. 24.07.2010 року заявник звернулась до приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу Малогон В.О. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] /а.с. 27/. Як вбачається з довідки КП «ЖЕО №3» Міської ради міста Кропивницького №1253 від 26.04.2021 року, [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] з 25.05.2002 року по теперішній час. Власник квартири [PERSON] , 1948 року народження був зареєстрований з 25.05.2002 року - помер [INFO] - виписаний /а.с. 81 /. Статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено право кожного на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. При цьому органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Також ст. 12 Конвенції встановлено і право на шлюб. У відповідності до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Положеннями ст. 74 Сімейного кодексу України визначено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства /ч. 4 ст. 3 СК України/. За приписами ч.ч. 3, 4 ст. 4 СК України, кожна особа має право на проживання в сім`ї та на повагу до свого сімейного життя. Разом з тим, при застосуванні наведених приписів чинного законодавства слід враховувати, що у повсякденному житті може скластися правова ситуація, коли жінка та чоловік не перебувають у шлюбі, однак, проживають разом, ведуть спільне господарство, ведуть спільний побут, набувають певних взаємних прав та обов`язків, притаманних сім`ї. Ззовні такі відносини подібні до шлюбних. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Судом встановлено, що заявник та [PERSON] - не перебували в зареєстрованому шлюбі, а отже, з огляду на приписи ст. 21 СК України, у них не виникли права та обов`язки подружжя. З наданих до суду доказів вбачається, що заявник та [PERSON] спільно проживали в квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Вказані обставини також підтверджені в судовому засіданні показами свідків [PERSON] , [PERSON] . Встановлення факту спільного проживання однією сім`єю має юридичне значення для визначення спадкоємців за законом, які можуть претендувати на спадщину після смерті [PERSON] . За таких обставин, враховуючи доведеність юридичного факту, що має значення, а саме, факту спільного проживання однією сім`єю [PERSON] з [PERSON] із 01 січня 2004 року по [INFO], суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви. З огляду на наведене, відповідно до ст. ст. 3, 74 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 76-80, 258, 293-294, 315-319 ЦПК України, суд,

Outcome: approved