Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про захист прав споживача та просив стягнути з відповідача 2362,48 доларів США, з яких: 1769,96 доларів США - інфляційні втрти за весь час прострочення; 529,52 долари США - три відсотки річних від простроченої суми. В обґрунтування покликався на обставини, встановлені рішенням Івано-Франківського міського суду від 18.02.2011р. у справі №0907/2-790/2011 за його ж позовом до Івано-Франківської філії «АКБ «Київ», ПАТ «АКБ «Київ» про зобов'язання здійснити перерахування залишку коштів та закриття рахунку, з якого вбачається, що 15 червня 2007 року між Івано-Франківською філією АКБ "Київ" та [PERSON] було укладено договір про обслуговування банківського рахунку в іноземній валюті, відповідно до якого [PERSON], як клієнту відкрито поточний рахунок в іноземній валюті [NUMBER]. 14 квітня 2009р. між [PERSON] та ТзОВ КБ "Арма" був укладений Договір №БР-07/64 про обслуговування банківського рахунку [NUMBER]. 21 квітня 2009р. [PERSON] звернувся до «АКБ «Київ» про закриття поточного рахунку та перерахунок залишку коштів на рахунок [NUMBER], відкритого у ТзОВ КБ "Арма". 17 червня 2010 року [PERSON] уклав Договір банківського рахунку № 1649 з ПАТ "Європейський газовий банк", відповідно якого банк відкрив позивачу рахунок [NUMBER] в національній та іноземній валютах. Листом від 25 червня 2010р. [PERSON] звернувся до Івано-Франківської філії «АКБ «Київ» про перерахування залишку коштів на його банківський рахунок [NUMBER], відкритий у ПАТ "Європейський газовий банк" (АТ "Єврогазбанк"). Однак, на час ухвалення судом 18 лютого 2011 року рішення кошти з рахунку, відкритого в ПАТ «АКБ «Київ» на рахунок, відкритий в ПАТ "Єврогазбанк" не надійшли, тому суд зобов'язав ПАТ «АКБ «Київ» здійснити перерахування залишку коштів в іноземній валюті - доларах США з рахунку № [NUMBER], який відкритий [PERSON], на відкритий ним рахунок № [NUMBER] у ПАТ "Європейський газовий банк" (АТ "Єврогазбанк"). Лише 01 червня 2011 року на рахунок № [NUMBER] у ПАТ "Європейський газовий банк" (АТ "Єврогазбанк") було перераховано 9510,80 дол. США, що підтверджується даними про "Рух коштів по рахунку з 07.05.2011р. по 15.07.2011р., виданого АТ "Єврогазбанк". Тому, у відповідності до ст.625 ЦКУ, у зв'язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов'язання, просив стягнути з нього 1769,96 доларів США інфляційних втрат за період з травня 2009р. по травень 2011р. та три відсотки річних від простроченої суми - 592,52 доларів США за цей період. Позивач в судове в судове засідання не з'явився, просив справу розглядати за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав суду письмове заперечення на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову виходячи з наступного: - позивачем пропущено встановлений ст.257 ЦК України трирічний строк позовної давності, оскільки позивач дізнався про порушення свого права 21.04.2009р., а тому такий сплив 22.04.2012р. Окрім того за ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги; - позовні вимоги щодо стягнення 3% річних за несвоєчасне перерахування коштів на період з 01.05.2009р. по 31.05.2011р. є незаконними та необґрунтованими, оскільки сторонами було погоджено умови перебування грошових коштів позивача на поточному рахунку в банку; - вимога щодо стягнення з банку індексу інфляції щодо валютного вкладу не підлягає до задоволення оскільки офіційний індекс інфляції розраховується Держкомстатом України та визначає рівень знецінення національної валюти. Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважав, що наявних у справі доказів достатньо для вирішення справи за відсутності сторін, тому на підставі цих доказів ухвалив рішення, яким задоволив позов частково з наступних підстав. Відповідно до ст.55 Конституції України та положень ст.ст.3, 11, 15, 59, 60 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Розгляд цивільних справ здійснюється не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін самостійно, на власний розсуд розпоряджається своїми правами й зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Захист прав у порядку цивільного судочинства - це передбачені законом способи охорони цивільних, житлових, земельних, сімейних чи трудових прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст.16 ЦК України. Частиною 3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18.02.2011р. у справі за позовом 15 червня 2007 року між Івано-Франківською філією АКБ "Київ" та [PERSON] було укладено договір про обслуговування банківського рахунку в іноземній валюті, відповідно до якого останньому, як клієнту відкрито поточний рахунок в іноземній валюті [NUMBER]. 14 квітня 2009 року між [PERSON] та ТзОВ КБ "Арма" був укладений Договір №БР-07/64 про обслуговування банківського рахунку [NUMBER]. 21 квітня 2009 року [PERSON] звернувся до АКБ "Київ" про закриття поточного рахунку та перерахунок залишку коштів на рахунок [NUMBER], відкритого у ТзОВ КБ "Арма". 17 червня 2010 року [PERSON] уклав Договір банківського рахунку № 1649 з Публічним акціонерним товариством "Європейський газовий банк", відповідно якого банк відкрив позивачу рахунок [NUMBER] в національній та іноземній валютах. Листом від 25 червня 2010 року [PERSON] звернувся до Івано-Франківської філії АКБ "Київ" про перерахування залишку коштів на його банківський рахунок [NUMBER], відкритий у ПАТ "Європейський газовий банк" (АТ "Єврогазбанк"). Зазначеним рішенням суду від 18.02.2011р. зобов'язано ПАТ "Акціонерний комерційний банк "Київ" здійснити перерахування залишку коштів в іноземній валюті - доларах США з рахунку [NUMBER] на рахунок № [NUMBER] у ПАТ "Європейський газовий банк". Як вбачається з наявних у матеріалах справи даних про «Рух коштів по рахунку з 07.05.2011р. по 15.07.2011р.» та виписки по особовому рахунку» за 01.06.2011р., що видані АТ «Єврогазбанк», залишок коштів було перераховано на рахунок № [NUMBER] лише 01 червня 2011р. Нормами Закону України від 3 липня 1991р. № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в гривні. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає (рішення Верховного Суду України від 28 березня 2012р. у справі № 6-36736 вов10). Тому норми ч.2 ст.625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов'язання, яке визначене у гривні. Як стверджував сам позивач залишок коштів йому було перераховано 01 червня 2011р. на рахунок № [NUMBER] у доларах США. Наведене підтверджується й іншими матеріалами справи. З врахуванням наведеного правові підстави для нарахування інфляційних втрат відсутні. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кошти, які знаходилися на рахунку позивача [NUMBER] в Івано-Франківській філії АКБ "Київ", були перераховані на вимогу останнього на поточний рахунок позивача № [NUMBER] у ПАТ "Європейський газовий банк" лише 01 червня 2011р. За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути 3% річних на підставі ч.2 ст.625 ЦК України від простроченої суми. При цьому, суд визнає обгрунтованими заперечення відповідача щодо наявності правових підстав для відмови у задоволенні позовних вимог, заявлених за межами встановленого статтею 257 ЦК України трирічного строку позовної давності, оскільки для поновлення пропущеного позивачем строку немає причин, які можна було б визнати поважними. Відтак, суд вважає, що задоволенню підлягає лише вимога позивача про стягнення 3% річних, нарахованих в межах трирічного строку позовної давності, який відраховується з моменту пред'явлення вказаного позову до суду (з 30.10.2013 р.). Враховуючи, що позивач звернувся до відповідача з вимогою про закриття банківського рахунку 21.04.2009р., такий був закритий 01.06.2011р., суд вважає, що стягненню підлягають три відсотки за період з 31.10.2010р. по 31.05.2013р. Відповідно до ст.533 ЦК України грошове зобовґязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовґязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, то сума, що підлягає оплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до наданих у п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснень, згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Курс гривні до долара США, встановлений Національним банком України на день ухвалення рішення становив 12,952482 грн. за 1 долар США. Таким чином сума стягнення за підрахунками суду становитиме: 9510,80 дол. США х 12,952482 х (3%х(213/365)) = 2156,46 грн. Оскільки позивач при зверненні до суду не сплачував судовий збір, суд вважає, що у зв'язку з частковим задоволенням даного позову, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial