Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, та просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим будинком [ADDRESS]. Свої вимоги обгрунтовує тим, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У вказаному житлі було зареєстровано місце проживання відповідача [PERSON] Однак, відповідач вже більше двох років за даною адресою не проживає, вона виїхала з вказаного житла, її особисті речі в приміщенні будинку відсутні, її місце проживання невідоме. Викладене свідчить, що позивач не може вільно розпоряджатися своєю власністю, в зв'язку з цим позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та суду пояснила, що дійсно відповідач [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Однак, з 15 серпня 2011 року у вказаному будинку не проживає, її місце перебування невідоме. Відповідач в судове засідання не з'явилася по невідомим суду причинам, про день та час розгляду справи була повідомлена шляхом публікації виклику в газеті "Народне слово" від 24 липня 2014 року, своїх заперечень суду не надала. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню так, як в судовому засіданні встановлено наступні обставини. Згідно архівної довідки № 234 від 24.09.2013 року [PERSON] являється власником житлового будинку [ADDRESS] про право власності, виданого Кропивницькою сільською радою від 11.09.1997 року. 15 липня 2011 року в даному будинку було зареєстровано місце проживання гр. [PERSON] - відповідача по справі. Відповідач [PERSON] з 15 серпня 2011 року у зазначеному домоволодінні не проживає, виїхала з вказаного житла, її місце проживання невідоме. Позивачка неодноразово зверталась до відповідача з проханням добровільно знятися з реєстрації місця проживання, але [PERSON] до цього часу її вимог не виконав, що позбавляє позивачку права вільно розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Крім того, згідно ч. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду ( про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до змісту ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а також у випадках поважності причин пропуску цього строку або у випадках прямо визначених Законом. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 р. «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сімї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно зясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сімї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Судом встановлено, що відповідач не проживає у спірній квартирі без поважної причини з 25 травня 2013 року, спроб вселитися до неї не робив, ніхто не перешкоджав проживанню або вселенню його до спірного житла. Поважних причин, які б могли бути підставою для продовження строку, передбаченого ст. 71 ЖК України, збереження за відповідачем спірного жилого приміщення судом не встановлено. Відсутність особи понад встановлений ст. 71 ЖК України строк є підставою для визнання відсутньої особи такою, що втратила право на жиле приміщення. Таким чином, відповідач втратив право користування житловим будинком [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved