Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

01 лютого 2021 року позивачка [PERSON] звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] , в якому просить змінити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на її користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , а саме з твердої грошової суми в розмірі 750 грн. на ј частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 березня 2016 року у справі № 320/327/16-ц, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 750 грн., щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, а також на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 750 грн., щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. 29.06.2016 позивачкою отримано виконавчі листи, які звернуті до виконання. 31.10.2020 відповідач припинив сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] , у зв`язку з досягненням дитиною повноліття. Відповідач сплачує стягнуті з нього рішенням суду аліменти на утримання дітей з великою затримкою, жодної іншої матеріальної допомоги не надає, хоча є працездатним та має можливість надавати допомогу на утримання дітей. Розмір аліментів, які сплачує відповідач на користь позивачки є меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не відповідає вимогам закону, і крім того, у зв`язку з ростом цін на харчування та одяг, комунальні послуги, тощо у позивачки значно погіршився матеріальний стан. Зазначене вище стало підставою для звернення до суду. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09 березня 2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. У призначене судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, від неї до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Судова повістка надсилалась відповідачу за зареєстрованим місцем проживання: [ADDRESS] . Проте до суду повернувся конверт з відміткою поштового відділення про неможливість вручення поштового відправлення з причин «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, в матеріалах справи мається рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення: копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви, яке надсилалося відповідачу за адресою, зазначеної в позовній заяві: [ADDRESS] /а.с.22/. Про поважні причини своєї неявки відповідач суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило. З урахуванням викладеного, суд визнає неявку відповідача неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому у цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.. Суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень (ст. 13 ЦПК України). Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] мають двох спільних дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 березня 2016 року у справі № 320/327/16-ц (провадження № 2/320/1004/16) стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 750 (сімсот п`ятдесят) гривень, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, а також на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 750 (сімсот п`ятдесят) гривень, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. 29 червня 2016 року позивачкою [PERSON] отримано виконавчі листи, які звернуті до виконання/а.с.10, 11/. 31 жовтня 2020 року відповідач [PERSON] припинив сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з досягненням дитиною повноліття. Відповідно до копії довідки про склад сім`ї від 15.09.2020, виданої Новомиколаївською сільською радою, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з нею проживають діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] /а.с.7/. В обґрунтовування позовних вимог позивачка [PERSON] зазначає, що відповідач [PERSON] сплачує стягнуті з нього рішенням суду аліменти на утримання дітей з великою затримкою, жодної іншої матеріальної допомоги не надає, хоча є працездатним та має можливість надавати допомогу на утримання дітей. Інших осіб, які б мали можливість надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , немає. Частинами 2, 3 ст. 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 08.07.2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" від 17.05.2017р. №2037-VIII, яким змінено мінімальний розмір аліментів на дитину. У відповідності до ч.2 ст. 182 СК України (в ред. від 08.07.2017) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість обставин, зазначених у ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі та навпаки). Вищенаведений висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 5 лютого 2014 року (справа № 6-143цс13). Статтею 141 СК України, передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З часу присудження аліментів, які були визначені в твердій грошовій сумі, через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Відповідно до ЗУ «Про державний бюджет на 2021 рік» з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить 2395 грн., з 1 липня 2021 року - 2510 грн., з 1 грудня 2021 року - 2618 грн., а передбачений ст. 182 ч. 2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України» встановлено у 2021 році прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років складає: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у даному випадку є підстави для зміни розміру аліментів, оскільки дійсно розмір аліментів - 750 грн., які сплачує відповідач [PERSON] на користь позивачки [PERSON] є меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не відповідає вимогам закону, і крім того, у відповідача припинився обов`язок про сплату аліментів на дитину [PERSON] у зв`язку з досягненням повнолітня. З урахуванням фактичних обставин та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд вважає, що розмір стягуваних аліментів слід змінити з 750 гривень на 1/4 частину всіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , повноліття. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Аналізуючи зібрані по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів такі, що підлягають задоволенню. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивачка [PERSON] звільнена від сплати судового збору при подачі позову і позовні вимоги позивачки задоволено, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 908 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved