Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивачка, [PERSON], звернулася до суду з позовом до відповідача, [PERSON] про стягнення неустойки ( пені) за прос рочку сплати аліментів, вказуючи на те, що за рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 31.11.2012 року було присуджено стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини з усіх видів доходу відповідача, щомісячно. Зазначала, що відповідач не виконує рішення суду належним чином, від сплати аліментів ухиляється. Станом на 01.01.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 9963,55 грн. Пеня за 240 днів станом на 01.01.2014р. складає у розмірі 18151,20грн. В ході судового розгляду, позивачка доповнила свої позовні вимоги, відповідно до яких просить суд стягнути 21071грн.73коп. пені за просрочення сплати аліментів за 446 днів за період з 04.10.2012р., з дня нарахування аліментів, по 31.12.2013р. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги, які просять суд задовольнити. Відповідач в порядку ст..ст.27,31 ЦПК України, надав суду заперечення, згідно яких просить суд залишити позов позивачки без задоволення, оскільки станом на 17.03.2014р. знаходиться на обліку у центрі зайнятості, як особа яка потребує працевлаштування. Основним джерелом існування є допомога по безробіттю в розмірі 540грн.. Раніше жив за рахунок випадкових заробітків, які були не регулярними. Не зважаючи на своє тяжке матеріальне становище, сплачував позивачки аліменти на утримання дитини щомісячно по 300грн. Окрім того, купував дитині одяг, взуття, комп'ютер та інші речі, за рахунок виплати аліментів. В судовому засіданні представник відповідача просить суд залишити позов без задоволення, у зв'язку з відсутністю вина відповідача в несвоєчасній виплаті аліментів на користь позивачки на утримання спільної неповнолітньої дитини, оскільки про щомісячний розмір аліментів 670грн., які підлягають стягненню, відповідач дізнався у державного виконався у квітні 2013р. Також державний виконавець запропонував відповідачу сплачувати аліменти у розмірі 300грн. щомісячно. Відповідач працював посезонно та по мірі отримання заробітної платні виплачував аліменти. Свідок [PERSON], в судовому засіданні пояснила, що працює державним виконавцем органу державної виконавчої служби Куп'янського міськрайонного управління юстиції. На виконанні свідка знаходиться виконавче провадження, яке відкрито 12.12.2012р., з виконання виконавчого листа Куп'янського міськрайсуду про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] Аліменти нараховуються з 04.10.2012р. 18.03.2013р. боржник з'явився на виклик державного виконався, де йому були роз'яснені його права, обов'язки та наслідки у зв'язку з несплатою аліментів, про що була відібрана розписку. В цей же день боржник написав заяву про те, що у нього не має коштів для сплати аліменти, працює посизоно, про кримінальну відповідальність про несплату аліментів попереджений. З квітня 2013 року боржник став частково сплачувати аліменти. В 2014році боржник став на облік в центр зайнятості як особа яка потребує працевлаштування. Заслухавши сторонни, допитавши свідка та вивчивши матеріали справи, судом встановлені такі обставини і відповідні до них правовідносини. Так судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. На підставі виконавчого листа, виданого Куп'янським міськрайсудом Харківської області за № 2023/4583/2012 від 31.10.2012р., відповідач має сплачувати позивачці аліменти на утримання неповнолітньої дитини по 1/4 частині всіх видів заробітку, починаючи з 04.10.2012р., щомісячно, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку відділу державної виконавчої служби заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.01.2014р. складала у розмірі 7563,55 грн. За зазначений період, відповідачем сплачено аліментів у розмірі 2400грн.. Відповідач, відповідно заперечення, та його представник у суді не заперечував, що аліменти на утримання неповнолітнього сина почав сплачувати частково з квітня 2013року. Розмір заборгованості по аліментам, обчислений державним виконавцем не оспорював. Ніяких даних, які б свідчили про те, що існує спір з приводу неправильності нарахування суми заборгованості по аліментам, матеріали справи не містять. Суд не може погодитися з доводами відповідача, що пеня неповинна нараховуватися за вказаний період з посиланням на те, що позивач не мав змогу найти постійну роботу, у зв'язку з чим аліменти виплачував по мірі надходження грошей, оскільки відповідно до ст..180 Сімейного Кодексу України, утримування дитини до досягнення нею повноліття, це обов'язок батьків а не їхнє право. Відповідачу з 18 березня 2013р. було достовірно відомо про стягнення з нього на користь позивача аліментів в розмірі 1/4 частині всіх видів заробітку, починаючи з 04.10.2012р., щомісячно, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, що підтвердила в судовому засіданні державний виконавець. Пояснення державного виконавця сторонами в судовому засіданні не були опровергнуті. За роз'ясненнями п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів. Виходячи з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов'язання, відсутність вини в простроченні сплати аліментів повинен довести платник аліментів У даному випадку вина з-за несплату аліментів лежить на відповідачеві. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від11 вересня 2013 року № 6-81цс13, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. Розмір неустойки розраховується, виходячи з наступного розрахунку: за березень 2013 року ( з 18 березня 2013р.) борг по аліментам складає 670 гривень, пеня нараховується за 288 днів і її розмір складає 1929,60 гривень з розрахунку: 670 гривень х 1% х 288 днів; за квітень 2013 року борг по аліментам складає 370 гривень, пеня нараховується за 275 днів і її розмір складає 1017,50 гривень з розрахунку: 370 гривень х 1% х 275 днів; за травень 2013 року борг по аліментам складає 370 гривень, пеня нараховується за 245 днів і її розмір складає 906,50 гривень з розрахунку: 370 гривень х 1% х 245 днів; за червень 2013 року борг по аліментам складає 670 гривень, пеня нараховується за 214 днів і її розмір складає 1433,80 гривень з розрахунку: 670 гривень х 1% х 214 днів; за липень 2013 року борг по аліментам складає 370 гривень, пеня нараховується за 184 днів і її розмір складає 680,80 гривень з розрахунку: 370 гривень х 1% х 184 днів; за серпень 2013 року борг по аліментам складає 370 гривень, пеня нараховується за 153 днів і її розмір складає 566,10 гривень з розрахунку: 370 гривень х 1% х 153 днів; за вересень 2013 року борг по аліментам складає 170 гривень, пеня нараховується за 122 днів і її розмір складає 207,40 гривень з розрахунку: 170 гривень х 1% х 122 днів; за жовтель 2013 року борг по аліментам складає 370 гривень, пеня нараховується за 92 днів і її розмір складає 340,40 гривень з розрахунку: 370 гривень х 1% х 92 днів; за листопад 2013 року борг по аліментам складає 370 гривень, пеня нараховується за 61 днів і її розмір складає 225,70 гривень з розрахунку: 370 гривень х 1% х 61 днів; за грудень 2013 року борг по аліментам складає 370 гривень, пеня нараховується за 31 дня і її розмір складає 114,70 гривень з розрахунку: 370 гривень х 1% х 31 дня. Розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 18.03.2013 р по 31.12.2013р. складає грошову суму 7422,50 грн. На виконання вимог ст.60 ЦПК України, відповідач не надав доказів для підтвердження свого матеріального та сімейного стану, у зв'язку з чим підстави для зменшення розміру неустойки відсутні. Суд, оцінивши достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає що позивачкою у судовому засіданні не доведено перед судом свого позову в частині стягнення неустойки (пені) за період з 04.10.2012р. по 17.03.2013р., що є її обов'язком відповідно до ст. 10 ЦПК України, при цьому суд сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи - роз'яснював сторонам їх права та обов'язки, попереджував про вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяв здійсненню їхніх прав, у зв'язку з чим позов в зазначеній частині не підлягає задоволенню. Позовні вимоги позивачки про стягнення неустойки (пені) за період з 18.03.20ё13р. по 31.12.2013р. є необґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, у порядку ч.1 ст.88 ЦПК України та Закону України „Про судовий збір" судовий збір стягується зі сторін пропорційно до розміру задоволення позовних вимог.

Outcome: partial