Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

04 січня 2017 року [PERSON] звернувся до Арбузинського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до [PERSON], третя особа Арбузинський районний відділ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області про скасування заборгованості по аліментам. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що з відповідачем проживав однією сімєю без реєстрації шлюбу та мають спільну дочку [PERSON] [INFO]. Рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 26 липня 2011 року з нього на користь відповідачки на утримання доньки стягнуто аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 липня 2011 року і до її повноліття. Проте у 2011 році вони з відповідачкою помирилися і до липня 2016 року проживали разом, вели спільне господарство, позивач надавав [PERSON] свій заробіток, тому рішення суду про стягнення аліментів до примусового виконання не зверталось. Виконавчий лист за даним рішенням був направлений відповідачкою на виконання до Арбузинського РВ ДВС ГУЮ у Миколаївській області у серпні 2016 року, за даним виконавчим листом було відкрито виконавче провадження і розрахований розмір заборгованості зі сплати аліментів за період з вересня 2013 року по серпень 2016 року. Так як весь цей час сторони проживали однією сімєю і позивач в добровільному порядку утримував доньку, посилаючись на положення ч.2 та ч.3 ст. 197 СК України просить заборгованість скасувати. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав в повному обсязі. Представник позивача позовні вимоги підтримала і посилаючись на положення ч.2 та ч.3 ст. 197 СК України просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, визнала, що в період з 2011 року до липня 2011 року вони проживали з позивачем однією сімєю, вели спільне господарство і позивач надавав їй кошти на утримання дитини. Представник третьої особи Арбузинського РВ ДВС ГУЮ у Миколаївській області в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд зробив висновок про обґрунтованість позовних вимог з огляду на наступні обставини. Рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 26 липня 2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 липня 2011 року і до її повноліття (а.с.9). На підставі даного рішення Арбузинським районним судом Миколаївської області 03 серпня 2011 року виданий виконавчий лист №2-629/11 (а.с.6). Виконавчий лист був звернений відповідачкою до виконання і 22 серпня 2016 року державним виконавцем Арбузинського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області відкрито виконавче провадження ВП №52009529 (а.с.7). Державним виконавцем було здійснено розрахунок заборгованості по сплаті аліментів [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] [INFO] за період з вересня 2013 року по серпень 2016 року в сумі 23\~845,55 грн. (а.с.8). Проте в період з 2011 року по липень 2016 року сторони проживали однією сімєю разом з їх дочкою, вели спільне господарство і позивач в добровільному порядку надавав відповідачці кошти на утримання дитини. Даний факт стверджується позивачем [PERSON] та визнається позивачкою [PERSON] Крім того, комісією у складі депутата Арбузинської селищної ради [PERSON] та двох свідків 16 вересня 2016 року складено акт про те, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом в [INFO] (а.с.5). За вимогами ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків , встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до положень ст.61 ЦПК України: обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~у п.22 передбачено, що суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених\~ст. 197 СК України\~умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Згідно з ч. 2\~ст. 197 СК України\~за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Ця норма встановлює, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе за його позовом тоді, коли заборгованість виникла у зв'язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. За наявності обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. В судовому засіданні встановлено, що з 2011 року по липень 2016 року сторони по справі проживали однією сімєю, позивач надавав відповідачці кошти на утримання дитини. Ця обставина має істотне значення та на думку суду є підставою для звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами за період з вересня 2013 року по серпень 2016 року в сумі 22\~911,23 грн. та її скасування. На підставі викладеного,

Outcome: approved