Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

16 квітня 2018 року до Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла вище вказана позовна заява. В своїй позовній заяві [PERSON] прохає суд винести рішення, яким визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , який складається з : літ.А - житловий будинок саманний, обличкований цеглою, житловою площею 12,5 кв..м, загальною площею - 29,9 кв.м, надвірні будівлі та споруди: літ. а- прибудова, літ.Б - сарай, літ.В - гараж, літ.Г - сарай, літ.Е - сарай, літ.Ж - сарай, літ.З - сарай, літ.И - погріб, літ.К - вбиральня, літ.Д - колодязь, літ.І- вимощення. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] померла її троюрідна сестра [PERSON] Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами , який розташований по [ADDRESS]. Позивач як спадкоємець за законом прийняла спадщину, в тому числі на земельну частку (пай) та майновий пай КСП "40 років Жовтня". Однак до цього часу свідоцтво про спадщину на житловий будинок не отримала, оскільки нею до нотаріуса не було надано правовстановлюючого документу на будинок.( а.с.2-3). Позивач і відповідач про місце, дату і час проведення судового засідання повідомлені належним чином . Позивач та відповідач подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних матеріалів. Позивач повідомила, що позовні вимоги нею підтримуються в повному обсязі. Відповідач подав заяву, якою повідомив про визнання позову та не заперечував проти ухвалення рішення за позовом [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування( а.с. 38,39). Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності позивача та представника відповідача на підставі наявних у суду матеріалів. У відповідності до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Суд, з'ясувавши позиції учасників справи, викладені у письмових заявах, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до постанови Верховної Ради України "Про перейменування деяких населених пунктів" від 12 травня 2016 року № 1353-VIII, Куйбишевський район перейменовано на Більмацький район; селище міського типу Куйбишеве Куйбишевського району- на селище міського типу Більмак. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується відповідною копією свідоцтва про смерть ( а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, зокрема, на житловий будинок з надвірними будівлямии і спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS]. На момент своєї смерті [PERSON] проживала сама, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Смирновської сільської ради Більмацького району Запорізької області №756, згідно якої [PERSON] дійсно проживала по [ADDRESS] з моменту народження до дня смерті [INFO] ( а.с.29). З матеріалів справи вбачається, що спадкодавець [PERSON] за життя на випадок своєї смерті заповіту не складала. Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо активного запису про народження, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] ( а.с.9). Згідно довідки виконкому Смирновської сільської ради Більмацького району Запорізької області № 114 від 09 лютого 2018 року, за відомостями зазначеними в погосподарських книгах, які наяві в Смирновській сільській раді, головою домогосподарства по [ADDRESS] записаний [PERSON] ( [INFO]), який проживав за вищевказаною адресою до дня своєї смерті - [INFO], на момент смерті проживав разом з дочкою [PERSON] ([INFO]), яка померла [INFO].( а.с.28). Згідно погосподарчої книги №11 за 2011-2015 роки та по теперішній час за вказаною адресою проживає [PERSON]. Рік забудови житлового будинку - 1968. Згідно експертного висновку № 056/452-а від 26 лютого 2018 року, наданого Українським бюро лінгвістичних експертиз, з урахуванням зазначеного прізвища БУЦЬ ( особистий рахунок [NUMBER], запис [PERSON], [PERSON], [PERSON]) та БУЦ ( особистий рахунок [NUMBER], запис російською мовою [PERSON], [PERSON]) попри розбіжності в орфографічній фіксації в документах, наданих для експертизи, а також в інших документах, зазначеної особи є ідентичними. За життя [PERSON] отримав земельну ділянку площею 0,25 га по [ADDRESS] для будівництва житлового будинку, що підтверджується копією протоколу №8 засідання правління колгоспу "40 років Жовтня" від 19 грудня 1965 року ( а.с. 15). Згодом [PERSON] на законних підставах в 1968 року збудував житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS], що відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок складається з : літ.А - житловий будинок, саманний, обличкований 0,5 цегли, житловою площею 12,5 кв..м, загальною площею - 29,9 кв.м, надвірні будівлі та споруди: лі.-а - прибудова, літ.Б - сарай, літ.В - сарай, літ.Г - сарай, літ.Е - сарай, літ.Ж - сарай, літ.З- сарай, літ. И - погріб, літ.К- вбиральня, літ.Д - колодязь, І- вимощення. [PERSON] помер [INFO], після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді спірного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами. Спадкоємець [PERSON] після померлого спадкодавця [PERSON] прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Відповідно до ст.1223,1258,1265 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування за законом почергово. У п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 11 вересня 2014 року № 319/803/14-ц було встановлено факт родинних відносин між фізичними особами, а саме, що [PERSON], яка померла [INFO] є троюрідною сестрою [PERSON] ( а.с. 10-11). 21 березня 2014 року позивач [PERSON] звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, згідно поданої заяви Куйбишевською державною нотаріальною конторою Запорізької області була заведена спадкова справа № 62/2014 після померлої [INFO] [PERSON] 27 жовтня 2014 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої [PERSON], яке складалось з майнового паю в сумі 7273 грн в майновому фонді КСП "40 років Жовтня" та права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП "40 років Жовтня" Смирновської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області розміром 8,40 в умовних кадастрових гектарах ( а.с.32), що підтверджується відповідною копією свідоцтва про право на спадщину та копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі ( а.с. 30). 14 лютого 2018 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок в зв"язку з тим, що документів, що підтверджують право власності на житловий будинок не надано. ( а.с.34). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 267 ЦК України до заяв про захист цивільного права або інтересу позовна давність не застосовується. Що стосується позовних вимог щодо визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування суд виходить з наступного. Підстави набуття права власності на житловий будинок, споруди та належність цього майна особі визначаються законодавством, чинним на час набуття права власності. Законодавством, яке діє на час відкриття спадщини, врегульовано питання спадкування цього майна, а не його належність спадкодавцю. Отже, при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності на момент закінчення будівництва будинку. Відповідно до положень ст. 100 та ст. 101 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, який діяв на час набуття права власності на будинок спадкодавцем, громадяни могли мати у власності житловий будинок. В ст.100 ЦК Української РСР визначалось, що в особистій власності громадян може бути зокрема і жилий будинок. При цьому глава десята цього кодексу не пов'язувала наявність такого права з його обов'язковою державною реєстрацією. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на час закінчення будівництва спірного житлового будинку (1968 рік) регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР (далі - Інструкція), затвердженою Міністерством комунального господарства УРСР від 31 січня 1966 року за погодженням з Верховним Судом УРСР від 15 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56. Згідно з п.6 Інструкції не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Відповідно до п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР №45/5 від 31 жовтня 1975 року, п.45 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР №1/5 від 19 січня 1976 року, підтвердженням належності будинку може служити відповідна довідка виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, в якій, крім підтвердження належності жилого будинку (частини будинку) відчужувачу на підставі запису в погосподарській книзі, повинно бути також зазначено: дані про склад будинку; розмір загальної жилої площі і розмір земельної ділянки. Виходячи з наведеного, підтвердженням належності жилого будинку (його частини) певній особі є запис в погосподарських книгах, ведення яких на той час передбачалось наказами Центрального статистичного управління СРСР і було обов'язковим. Виникнення права власності на жилі будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права чи від прийняття його до експлуатації. Як зазначалось вище, головою домогосподарства по [ADDRESS] значився [PERSON] омелянович (28.12.1928р.н.), що підтверджується відповідною довідкою виконавчого комітету (а.с.28) та копіями витягів з погосподарськихї книг за 1967-2005р.р.( а.с.16,17,18,19,20,21,22,23,24,25,26,27). З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об'єкти. Інспекція ДАБК у своєму листі від 01.09.2011 р. N 40-12-2409 вважає, що для реєстрації права власності на побудовані до 05 серпня 1992 року об'єкти досить технічного паспорта з датою будівлі, а документи, що підтверджують введення в експлуатацію, не потрібні. Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) будинок, розташований за адресою [ADDRESS], житловий будинок та інші об'єкти були побудовані в 1968 році, вартість житлового будинкуз надвірними будівлями та спорудами становить 69 468 грн. Відповідно до ч.1,2 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Відповідно до довідки Смирновської сільської ради , житловий будинок по [ADDRESS] розташований на земельній ділянці площею 0,25 га ( а.с.28). Згідно п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV, державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. За таких обставин, відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок, не позбавляє спадкоємця в праві на спадщину. Беручи до уваги те, що у позивача виникли труднощі із оформленням в установленому законом порядку свого права на спадщину після смерті [PERSON], суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Питання про розподіл судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved