Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що щлюб з відповідачем вона зареєструвала 06 червня 2009 року у селі Великополе сільській раді Яворівського району Львівської області. У зв'язку з одруженням позивач змінила своє дошлюбне прізвище «[PERSON]». Від подружнього життя у них народилася дочка, [PERSON], [INFO] Після реєстрації шлюбу позивач та відповідач стали проживати в господарстві відповідача Спочатку подружнє та сімейне життя проходило в мирі, любові та злагоді. Але так тривало не довго через те, що відповідач не займається суспільно-корисною працею, не займається вихованням дитини і не надає коштів на її утримання, а найбільше на лікування, а тому позивач була змушена залишити його та перейти проживати до свої матері, яка і допомагає позивачу в лікуванні дитини. Із 04.08.2017 року позивач та відповідач разом не проживають і за весь цей час відповідач не дав жодних коштів на утримання дитини. Він навіть не навідується до дитини та не цікавиться нею. Відповідач, як батько дитини, коштів на її утримання не надає і нічого не купляє для неї та не піклується про дитину. Він зовсім усунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. У зв'язку з чим позивач звернулась до суду та просить стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини: дочки [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі по 1000 грн. на дитину щомісячно, але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви, тобто з 11.01.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак 30.03.2018 року подала на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності. Позов підтримує та просить стягувати аліменти в твердій грошовій сумі по 1000 грн. на дитину, але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак 30.03.2018 року подав на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності. Позов визнає, згідний сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі по 1000 грн. на дитину, але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. А тому, судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності сторін по справі на підставі поданих до суду доказів. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України, позови про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача. Судом встановлено, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 06.08.2009 року у селі Великополе сільській раді Яворівського району Львівської області (актовий запис № 1), що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] і її батьками є позивач та відповідач, що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Згідно зі ст. 180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначається за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК). Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Встановлено, що між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на дитину. З позовної заяви та заяви позивача від 30.03.2018 року вбачається, що дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Суд враховує те, що дитина проживає разом з матір'ю, а відтак, знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно свого обов'язку по утриманню дитини не виконує, тому, суд приходить до висновку, що з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує : - стан здоров'я та матеріальне становище дитини, яка не хворіє, майна у власності не має, самостійних доходів не отримує, також вік дитини, яка в своєму віці потребує суттєвих матеріальних витрат на утримання; - стан здоров'я та матеріальне становище матері дитини - позивачки по справі, яка не хворіє, не працює, інших осіб на утриманні не має; - стан здоров'я та матеріальне становище батька дитини - відповідача по справі і платника аліментів, який не хворіє, інвалідності не має, місце праці не встановлено, однак, суд враховує те, що він є працездатним, а відтак, може надавати допомогу на утримання дитини, інших осіб на утриманні не має. Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до п. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З заяви відповідача від 30.03.2018 року, вбачається, що він позов визнає, згідний сплачувати аліменти на утримання дитини. А відтак, суд приходить до переконання, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому у суду є всі підстави для задоволення позову. А тому суд, з врахуванням всіх вище перелічених обставин, приходить до переконання, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини, а саме : дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі по 1000 грн. на дитину щомісячно, але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви, тобто з 11.01.2018 року і до досягнення дитиною повноліття та стягувати такі в користь матері дитини [PERSON]. Крім цього, згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України „ Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. А тому, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON].

Outcome: approved