Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

09.01.2020 [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якому просить зменшити розмір аліментів, утримуваних з нього за рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 15.03.2018 на користь відповідача на утримання дитини [PERSON] до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимоги позивач посилається на те, що за рішенням суду з нього на утримання дитини стягуються аліменти у розмірі 3500 грн. щомісячно, починаючи з 20.02.2018. 09.06.2018 позивач уклав шлюб з [PERSON] , а [INFO] у них народилась донька. Після звільнення з ОВС позивач не працює, постійного джерела заробітку не має, а тому не може сплачувати аліменти у встановленому розмірі, сплачує скільки може, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. У зв`язку з народженням дитини у новому шлюбі він зобов`язаний забезпечити належне утримання для обох дітей, а відповідно сплата аліментів у встановленому судом розмірі є неможливою. Вказані обставини змушують його звернутись до суду. 06 лютого 2020 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, призначено підготовче засідання. 11 червня 2020 року позивачем подано уточнену позовну заяву, в якій позивач окрім зазначеного у позовній заяві посилається на проведення операції, на що витрачено значні грошові кошти. Просить зменшити розмір аліментів до 1200 грн. щомісячно. 06 липня 2020 року прийнято до розгляду уточнену позовну заяву. 12 жовтня 2020 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду. До судового засідання позивач подав заяву про проведення судового розгляду справи без його участі, просить задовольнити позовні вимоги, не заперечує проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, відзиву не надіслала. У відповідності до положень ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 25 квітня 2018 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3500 грн. щомісячно, починаючи з 20.02.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. За рішенням, яке набрало законної сили, видано виконавчий документ, який перебуває на виконанні в Центральному відділі державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Згідно розрахунку заборгованості, заборгованість зі сплати аліментів погашена у повному обсязі у квітня 2020 року. Частиною 1 ст.192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тількист.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Матеріальне становище і сімейний стан особи, зобов`язаної надавати дитині утримання, та особи, яка одержує аліменти, не є незмінними чинниками. Оскільки матеріальне становище і сімейний стан, а також стан здоров`я зазначених у законі осіб можуть протягом часу існування аліментного зобов`язання змінюватися, закон передбачає, що особа, яка сплачує аліменти, може звернутися до суду з позовною вимогою про зменшення розміру аліментів, якщо істотно погіршилось її матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я або покращилось матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Судом встановлено, що 09 червня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, а [INFO] у них народилась дитина [PERSON] . Згідно із трудовою книжкою [NUMBER] , [PERSON] з 06.11.2015 року не працює, з 07.12.2015 отримує допомогу по безробіттю. Окрім цього, встановлено, що позивач має захворювання (Спиральна комп`ютерна томографія). За такого, враховуючи погіршення стану здоров`я позивача, зміну сімейного стану позивача народження дитини, погіршення матеріального становища позивача, суд вважає за можливе зменшити розмір аліментів. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з такого. Відповідно до положення ст.3 «Конвенції про права дитини» від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст.141 СК України). Згідно ст.182 СК України, Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Положеннями ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік», встановлено те, що в 2021 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Отже, мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину на 2021 рік складає: з 01 січня - 1\~197,5 грн, з 1 липня 1255 грн, з 1 грудня 1309 грн. За такого, враховуючи погіршення матеріального становища позивача, погіршення стану здоров`я, наявність зобов`язання щодо утримання неповнолітньої доньки, права якої є рівними з правами сина, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, суд вважає за можливе зменшити розмір аліментів, стягуваних з позивача на утримання сина [PERSON] , з 3500 грн. до 1200 грн. щомісячно. При цьому. згідно з ч. ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року, №3, «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», роз`яснено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Крім того, на виконання вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 840,80 гривень.

Outcome: approved