Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

у червні 2019 року позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] витрати, пов`язані зі сплатою страхового відшкодування у розмірі 19 267,48 грн., а також 1921 грн. сплаченого судового збору. В обґрунтування позовних вимог, позивачем зазначено про те, що 16.11.2017 року о 09 год. 40 хв. вул. Уманській, 42-А в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Опель» державний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та автомобіля марки «Тойота» державний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 05.02.2018 року встановлено в діях [PERSON] наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На час дорожньо-транспортної пригоди, водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку із чим власник автомобіля марки «Тойота» державний номер [NUMBER] , [PERSON] звернулась до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про виплату страхового відшкодування. На підставі наказу від 24.05.2018 року останній здійснено страхову виплату у розмірі 18 667,48 грн., Крім того, позивачем понесено витрати у зв`язку із складенням звіту про визначення вартості матеріального збитку та залученням аварійного комісара у розмірі 600 грн. За вказаних обставин, позивач просить стягнути з відповідача 19 267,48 грн. витрат, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування, а також 1921 грн. судового збору. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 18.11.2019 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.11.2017 року о 09 год. 40 хв. вул. Уманській, 42-А в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Опель» державний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та автомобіля марки «Тойота» державний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який належить [PERSON] , внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказана обставина підтверджується довідкою про дорожньо-транспортну пригоду № 3017321424726704 . Постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05.02.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Власником транспортного засобу марки «Тойота» державний номер [NUMBER] , є [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . 17.11.2017 року [PERSON] повідомила Моторне (транспортне) страхове бюро України про дорожньо-транспортну пригоду, що сталась 16.11.2017 року. Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку № 6014/11/17 від 16.11.2017 року (дата складення звіту - 28.11.2017 року), вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля марки «Тойота» державний номер [NUMBER] , складає 18 667,48 грн. У зв`язку із складенням звіту з визначення вартості матеріального збитку та залучення аварійного комісара, Моторним (транспортним) страхове бюро України понесено витрати у розмірі 600 грн., що стверджується платіжним дорученням № 143780 від 04.01.2018 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 3 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо ) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Завдана шкода особисто особою, винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди - [PERSON] , відшкодована не була. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Основними завданнями Моторного (транспортного) страхового бюро України є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Відповідно до п.п. " а " п. 41. 1 ст. 41 зазначеного Закону, Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно - правову відповідальність. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як власника наземного транспортного засобу, не була застрахована згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Статтею 29 Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. У зв`язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41. 1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторним (транспортним) страховим бюро України прийнято рішення (Наказ № 4880 від 24.05.2018 року) про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та здійснено виплату суми страхового відшкодування у розмірі 18 667 грн. 48 коп. на користь [PERSON] , що стверджується платіжним дорученням № 905178 від 24.05.2018 року. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до п. 38.2.1 ст. 38 Закону, Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо - транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно - правову відповідальність. Таким чином, у зв`язку з вищевикладеним та зважаючи на те, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної, набрала законної сили і на підставі даного рішення потерпілому відшкодована матеріальна шкода, у Моторного (транспортного) страхового бюро України виникло право зворотної вимоги до [PERSON] в розмірі понесених витрат, що складає 19 267,48 грн. і є сумою виплаченого страхового відшкодування на користь потерпілої [PERSON] , та витратами, понесеними у зв`язку із залученням аварійного комісара та складенням звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого [PERSON] , як власнику колісного транспортного засобу. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судового розгляду. Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені належними засобами доказування, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved