Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

\~08 листопада 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача - Костянтинівського державного хімічного заводу, про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку, вказуючи, що перебував у трудових відносинах з відповідачем, звільнився 22 серпня 2013 року з посади електромонтера Костянтинівського державного хімічного заводу. При звільненні виплата належних йому проведена не була, розмір заборгованості по заробітній платі за період 01 січня 2013 року - 22 серпня 2013 року складає 11597,64 грн., що підтверджується довідкою Костянтинівського державного хімічного заводу № 60 від 26 жовтня 2016 року. Вказану заборгованість просив стягнути з відповідача на його користь. Також, враховуючи що підприємством дотепер не виплачена заборгованість з заробітної плати, вважає, що відповідач повинен сплатити йому середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, виходячи з розміру його середньомісячного заробітку, що складає 2928,56 грн. Просив стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за період часу з моменту звільнення (22 серпня 2013 року) по день винесення судового рішення включно. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на викладені в позовні заяві обставини. Представник відповідача - Костянтинівського державного хімічного заводу, у судове засідання не з*явився, будучи\~належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомив, тому суд зі згоди представника позивача на підставі ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (ухвалює заочне рішення).. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON], [INFO] (а.с. 2-4), у період часу з 07 липня 2008 року по 01 листопада 2008 року, з 02 листопада 2009 року по 22 серпня 2013 року працював у Костянтинівському державному хімічному заводі; 22 серпня 2013 року звільнений з займаної посади електромонтера з ремонту електрообладнання відділення електропостачання за угодою сторін за п.1 ст. 36 КЗпП України, що підтверджується записами у трудовій книжці позивача (а.с. 5-7), та визнається відповідачем у справі, виходячи з даних довідок про заборгованість з виплати зарплатні та розмір середньомісячного заробітку (а.с. 8-9). \~\~ Згідно частини 1 статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У відповідності зі ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення провести з працівником розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу. Згідно зі ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Таким чином, виплата всіх сум, що належать позивачу від підприємства, повинна була бути проведена в день звільнення 22 серпня 2013 року, проте, остаточний розрахунок з ним не проведений. Так, як вбачається з довідки Костянтинівського державного хімічного заводу № 60 від 26 жовтня 2016 року (а.с. 8), [PERSON] працював у заводі на посаді електромонтера, звільнений 22 серпня 2013 року, розмір заборгованості по виплаті заробітної плати за період з січня 2013 року по серпень 2013 року складає 11597 грн. 64 коп. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, що є підставою для стягнення з відповідача вказаного середнього заробітку. Розрахунок середнього заробітку провадиться відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року з відповідними змінами та доповненнями. Згідно п. 2 зазначеного Порядку обчислення середньої заробітної плати провадиться виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата. За клопотанням позивача у позовній заяві судом вживалися заходи щодо витребування у відповідача відомостей про графік роботи [PERSON], розмір його середньоденної заробітної плати, однак запитувані відомості судом не одержані. Відповідно до довідки Костянтинівського державного хімічного заводу № 61 від 31 жовтня 2016 року (а.с. 9) розмір середньомісячного заробітку позивача за 2013 рік складає - 2928,56 грн. Кількість робочих змін [PERSON], звільненого 22 серпня 2013 року, за робочим графіком у період з 01 січня 2013 року по 22 серпня 2013 року, складав би 116 робочих дні, що вбачається з довідки Костянтинівського державного хімічного заводу № 25/106 від 31 жовтня 2016 року (а.с. 10). Весь час затримки розрахунку за період з 23 серпня 2013 року по 26 грудня 2016 року включно становить 840 робочих дні, таким чином, середній заробіток за цей час складає 58564,80 грн., виходячи з розрахунку: червень-липень 2013 року 42 робочих дні; 2928,56 грн. / 42 = 69,72 грн. середньоденна заробітна плата позивача; 69,72 грн. х 840 робочих дні = 58564,80 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в силу ст. 117 КЗпП України. \~\~\~\~\~ В силу ст. 32 Закону України «Про оплату праці» трудові спори з питань оплати праці розглядаються і вирішуються згідно з законодавством про трудові спори. У відповідності до п. 25\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24 грудня 1999 р. "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці"\~встановлено, що закінчення строку виплати заробітної плати (ст. 115 КЗпП) не є початком перебігу зазначеного процесуального строку, якщо не оспорюється право на її одержання; у відповідних випадках ця обставина може бути підставою для вимог про компенсацію втрати частини заробітку у зв'язку із затримкою його виплати. Непроведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої\~ст. 117 КЗпП. Відповідно до матеріалів справи відповідачем не було вжито будь-яких заходів для здійснення розрахунку з позивачем при звільненні (не направлено відповідного листа із пропозицією отримати належні кошти; належні кошти не були надіслані грошовим переказом на адресу позивача тощо), тому суд вважає вину відповідача у не проведенні такого розрахунку з позивачем при звільненні доведеною.\~\~ Приймаючи до уваги викладене, суд вважає за необхідне стягнути з підприємства - Костянтинівський державний хімічний завод, на користь позивача [PERSON] заборгованість по виплаті заробітної плати за період з 01 січня 2013 року по 22 серпня 2013 року у розмірі 11597 грн. 64 коп., середній заробіток за весь час затримки виплати за період часу з 23 серпня 2013 року по 26 грудня 2016 року включно в розмірі 58564 грн. 80 коп., а всього 70 162 грн. 44 коп. В силу ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1378 грн. На підстві викладеного та

Outcome: approved