overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

09.04.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття на її користь, починаючи з дати звернення до суду. Свої вимоги мотивує тим, що син проживає з нею та знаходиться на її утримані. Дохід, який вона одержує не надає їм можливості повністю забезпечити сина необхідними товарами щоденного вжитку, продуктами харчування, одягом. Відповідач працездатний та має можливість надавати допомогу на утримання їх спільної неповнолітньої дитини. В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач позов визнав в повному обсязі. Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з копією свідоцтва про народження [PERSON] [INFO], виданого виконкомом Чаплинської сільської ради народних депутатів Дніпропетровської області, актовий запис 22, в графі "Батьки" записані: батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с. 3). Виходячи з положень статей 180, 191 Сімейного Кодексу України (далі СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За приписами 181, 182 СК України за відсутності домовленості між батьками про спосіб виконання ними обов'язку утримувати дитину розмір аліментів визначається судом з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліменти інших дітей,непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що батько працездатний, матеріальної допомоги в належному розмірі на утримання доньки не надає, від чого дитина позбавлена належного утримання, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити в повному обсязі. Судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

09.04.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття на її користь, починаючи з дати звернення до суду. Свої вимоги мотивує тим, що на даний час вона з відповідачем проживають окремо. Дитина проживає з нею. Дохід, який вона одержує не надає їм можливості повністю забезпечити доньку необхідними товарами щоденного вжитку, продуктами харчування, одягом, іграшками. Відповідач працездатний та має можливість надавати допомогу на утримання їх спільної неповнолітньої дитини. В судове засідання позивачка не з'явилась. Надала до суду заява про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 09.06.2013 року між відповідачем та позивачкою укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 52 (а.с. 2). Згідно з копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петриківського РУЮ в Дніпропетровській області, актовий запис № 252, в графі "Батьки" записані: батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с. 3). Виходячи з положень статей 180, 191 Сімейного Кодексу України (далі СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За приписами 181, 182 СК України за відсутності домовленості між батьками про спосіб виконання ними обов'язку утримувати дитину розмір аліментів визначається судом з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліменти інших дітей,непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що батько працездатний, матеріальної допомоги в належному розмірі на утримання доньки не надає, від чого дитина позбавлена належного утримання, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

09.04.2014 року ТОВ «Краматорськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу за опалення та підігрів води, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ТОВ "Краматорськтеплоенерго" здійснювало поставку теплової енергії та гарячого водопостачання відповідачам, які є власниками квартири [ADDRESS]. Відповідачі не вносили плату за теплову енергію та гаряче водопостачання з 01.12.2011 року і станом на 01.01.2014 року у них утворилася заборгованість по оплаті в розмірі 8406,79грн. До теперішнього часу заборгованість відповідачами не погашена, тому просить її стягнути на користь позивача. Крім того просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача судові витрати в сумі 243,60грн. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав судові заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, на заявлених вимогах наполягав та просив їх задовольнити. Вивчивши всі матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані та мешкають за адресою [ADDRESS], та є власниками. Правовідносини по позову регулюються Законами України «Про житлово-комунальні послуги» та «Про теплопостачання». Суд бере до уваги саме ці Правила, бо у термін за який позивач заявив позов діяли саме ці Правила. Згідно ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені законом. Відповідно до ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/ тарифів та показань засобів обліку або нормами, затвердженими в установлено порядку. Згідно ст.ст.156, 162 Житлового кодексу України, власник зобов'язаний вчасно вносити плату за комунальні послуги по встановленому у законному порядку тарифам. Згідно з випискою з особового рахунку за період з 01.12.2011 року по 01.01.2014 року заборгованість відповідачів складає 8406,79грн., яка підлягає стягненню у повному обсязі. Крім того, у відповідності зі ст.88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

09.04.2014 року ТОВ «Краматорськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу за опалення та підігрів води, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ТОВ "Краматорськтеплоенерго" здійснювало поставку теплової енергії та гарячого водопостачання відповідачам, які є наймачами квартири [ADDRESS]. Відповідачі не вносили плату за теплову енергію та гаряче водопостачання з 01.01.2010 року і станом на 01.01.2014 року у них утворилася заборгованість по оплаті в розмірі 5631,67грн. До теперішнього часу заборгованість відповідачами не погашена, тому просить її стягнути на користь позивача. Крім того просить стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати в сумі 243,60грн. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав судові заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, на заявлених вимогах наполягав та просив їх задовольнити. Вивчивши всі матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані та постійно мешкають за адресою [ADDRESS], та є наймачами. Правовідносини по позову регулюються Законами України «Про житлово-комунальні послуги» та «Про теплопостачання». Суд бере до уваги саме ці Правила, бо у термін за який позивач заявив позов діяли саме ці Правила. Згідно ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені законом. Відповідно до ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/ тарифів та показань засобів обліку або нормами, затвердженими в установлено порядку. Згідно з випискою з особового рахунку за період з 01.01.2010 року по 01.01.2014 року заборгованість відповідачів складає 5631,67грн., яка підлягає стягненню у повному обсязі. Крім того, у відповідності зі ст.88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

09.04.2014 року ТОВ «Краматорськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до відповідачки про стягнення боргу за опалення та підігрів води, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ТОВ "Краматорськтеплоенерго" здійснювало поставку теплової енергії та гарячого водопостачання відповідачці, яка є власником квартири [ADDRESS]. Відповідачка не вносила плату за теплову енергію та гаряче водопостачання з 01.12.2009 року і станом на 01.05.2013 року у нього утворилася заборгованість по оплаті в розмірі 10034,65грн. До теперішнього часу заборгованість відповідачкою не погашена, тому просить її стягнути на користь позивача. Крім того просить стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати в сумі 243,60грн. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав судові заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, на заявлених вимогах наполягав та просив їх задовольнити. Вивчивши всі матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідачка мешкає за адресою [ADDRESS], та є власником. Правовідносини по позову регулюються Законами України «Про житлово-комунальні послуги» та «Про теплопостачання». Суд бере до уваги саме ці Правила, бо у термін за який позивач заявив позов діяли саме ці Правила. Згідно ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені законом. Відповідно до ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/ тарифів та показань засобів обліку або нормами, затвердженими в установлено порядку. Згідно ст.ст.156, 162 Житлового кодексу України, власник зобов'язаний вчасно вносити плату за комунальні послуги по встановленому у законному порядку тарифам. Згідно з випискою з особового рахунку за період з 01.12.2009 року по 01.05.2013 року заборгованість відповідачки складає 10034,65грн., яка підлягає стягненню у повному обсязі. Крім того, у відповідності зі ст.88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

09.04.2014 р. позивач звернувся в суд із позовною заявою до відповідача про стягнення боргу за спожитий природний газ, посилаючись на те, що відповідач користується, як споживач, природним газом на підставі укладеного договору № 051934 про надання населенню послуг з газопостачання від 28.02.2006 року. Тривалий час користувався природним газом безоплатно. Є абонентом підприємства по наданню послуг із газопостачання, має особовий рахунок [NUMBER] на підставі чого за місцем проживання в [ADDRESS], використовує природний газ. Остання оплата була здійснена у лютому 2014 року і то частково, заборгованість за надані послуги з газопостачання складає 840,63 грн. в зв'язку з чим звернувся до суду та просить позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача свої позовні підтримав повністю та просив стягнути із відповідача вищенаведені суми заборгованості та витрати та винести заочне рішення у справі. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Із матеріалів справи встановлено: [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS]. Відповідач користується, як споживач, природним газом на підставі укладеного договору № 051934 про надання населенню послуг з газопостачання від 28.02.2006 року. Борг на 31.12.2013 р. становить 840,63. Із огляду на вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Питання розподілу судових витрат слід вирішити у відповідності до ст. 81, ч. 3 ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.162 ЖК України, Постанови КМУ №2246 від 9.12.1999 р. „Про затвердження правил надання населенню послуг із газопостачання"( у редакції постанови КМУ №476 від 14.04.2004 р.), постанови НКРЕ України №475 від 29.05.2003 р. „Про затвердження порядку відшкодування збитків, завданих газопостачальній або газотранспортній організації внаслідок порушення споживачем природного газу",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

09.04.2014 р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач [PERSON] уклав із ПАТ „Дельта Банк" кредитний договір. У порушення умов цього договору від відповідача не надходять платежі по кредиту та проценти за користування ним, у зв'язку із чим виникла заборгованість у сумі 14436 грн., яку і прохає стягнути із відповідача. У судове засідання представник позивача не з'явився, в позовній заяві зазначив, що просить справу розглянути без присутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився. Надав письмову заяву, де зазначив про повне визнання заявлених до нього вимог, прохав справу розглянути без його участі. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з огляду на наступне. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 14.08.2012 року [PERSON] уклав із ПАТ „Дельта Банк" договір № 001-18118-140812 згідно якого позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випускає та надає держателю платіжну картку, а також пін - код до картки; здійснює обслуговування держателя на умовах, викладених в тарифному пакеті Visa класичний, що міститься в додатку № 1 до договору. Банк надав держателю кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії. У порушення умов цього договору від відповідача не надходять платежі по кредиту та проценти за користування ним. Як убачається з розрахунку заборгованості за договором відповідач перед банком станом на 09.01.2014 р. має заборгованість у сумі 14436 грн. (а.с. 5) У відповідності до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ч. 2 ст. 1054 до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України. Так, згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання який установлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, вимоги позивача підлягають повному задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує із другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. За таких обставин слід стягнути з відповідача на користь позивача 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

09.04.2019 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. 07.05.2019 року з ВАДР ГУ ДМС України у Львівській області надійшла відповідь щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою судді від 08.05.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 23.07.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що між нею та відповідачем зареєстровано шлюб - 04.10.2013 року у міському відділі державної реє\\страції актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 2582. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки, відповідач систематично вживає наркотики, вчиняє постійні скандали, погрожує побити та 23.03.2014р. облив її сумішшю для розпалювання багаття, грозив підпалити. З того часу, а саме з 23.03.2014 року вони проживають окремо, не ведуть спільне домашнє господарство, не підтримують подружніх відносин, шлюб носить формальний характер. В судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги, викладені в позовній заяві, зіславшись на обставини та факти, що вказані в позові. Відповідач в судове засідання не з"явився, його представник в судовому засіданні позов визнав, погодився на розірвання шлюбу, однак не погодився з мотивами розірвання шлюбу, зазначивши, що сторони по справі більше року не проживають разом, не ведуть спільне домашнє господарство, стосунків не підтримують, має іншу жінку з якою має намір створити сім"ю . Суд приймає визнання представником відповідача позовних вимог, оскільки таке не суперечить закону та не порушує права чи свободи сторін. Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст.24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони з березня 2014 року проживають окремо, не ведуть спільне домашнє господарство, подружніх стосунків не підтримують. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення для справи. Оскільки, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

09.06.2017 позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON], в якому зазначив, що відповідач проживає за адресою м. Житомир, площа Польова, 10, кв. 102 та являється споживачем послуг з водопостачання та водовідведення, від вказаних послуг не відмовлявся. Однак, кошти від ного не надходили на протязі 01.10.2008 по 01.06.2017, у звязку з чим станом на 01.06.2017 виникла заборгованість в розмірі 12\~575,47 грн. Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 19.05.2017 відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості з [PERSON]В, тому позивач звернувся до суду в порядку позовного провадження. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача на його користь вказану суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не зявилась, подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, судові повістки, направлені на адресу, що зазначена в позовній заяві, повернені відділенням поштового звязку з відміткою "За закінченням терміну зберігання". Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін і на підставі ч.1\~ст.280 ЦПК України\~ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що відповідач, який мешкає в квартирі № 199 у будинку № 10 по площі Польовій в м. Житомирі, користується наданими позивачем послугами з водопостачання та водовідведення і має станом на 01.06.2017 заборгованість за отримані послуги у розмірі 12\~575,47 грн. Відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст.ст.64,\~68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Статтею 67 ЖК України\~встановлено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до\~ст.526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Таким чином, оскільки відповідач не вносить платежі за надані послуги в повному обсязі, суд стягує з відповідача на користь позивача борг в сумі 12\~575,47 грн. Крім того, згідно\~ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 600,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved