Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості в якому зазначили, що відповідно до укладеного договору № б/н від 07.04.2011 року [PERSON] (далі - Відповідач) отримав кредит у розмірі 300 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керувався п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобовязання за договором виконав і видав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. В порушення умов кредитного договору позичальник кредитні кошти своєчасно не повернув. В звязку з порушенням відповідачем зобовязань за кредитним договором, станом на 30.09.2017 року виникла заборгованість на загальну суму 13497 гривень 38 копійок, з них заборгованість за кредитом в сумі 1497 гривень 60 копійок, по відсоткам за користування кредитом 9927 гривень 39 копійок; заборгованість за пенею та комісією в сумі 953 гривні 47 копійок, а також штрафи в сумі 500 грн. - фіксована частина та 618 гривень 92 копійки процентна складова, яку і просять стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду клопотання про розгляд позову без участі представника ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». В клопотанні також зазначено, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, і не заперечують щодо винесення судом заочного рішення суду, у разі виникнення обставин передбачених в ч.1 ст. 224 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем їх реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Про причини неявки відповідач суду не повідомив, заперечення проти позову та докази на їх обґрунтування суду не надав. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного висновку. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються нормами цивільного законодавства України. Відповідно до ст.627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно положень ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Як встановлено в судовому засіданні 07.04.2011 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено договір № б/н, відповідно до умов якого [PERSON] отримав від позивача кредит в розмірі 300 гривень, у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.6-32). Підписана відповідачем заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір і згода на це засвідчена 07.04.2011 року підписом [PERSON] в анкеті-заяві позичальника про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с.6). Відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Правил надання банківських послуг клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт (а.с.24 зворот). 07.04.2011 року був збільшений кредитний ліміт за кредитною карткою та встановлений в розмірі 1500 гривень (а.с.47). Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов надання банківських послуг, які є невідємною частиною договору, відповідач [PERSON] взяв на себе зобов'язання перед позивачем погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених Договором (а.с.26 зворот). У відповідності до положень п.2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань передбачених договором більше, ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову (а.с.27). Відповідно до положень 2.1.1.12.11 вищевказаних Умов, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленій банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових зобовязань та інших обовязків (а.с.29 зворот). В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ст.ст.1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором. Відповідно до положень ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Судом встановлено, що [PERSON] умови вищевказаного кредитного договору щодо своєчасного повернення позивачеві наданих грошових коштів зі сплатою відповідних відсотків за користування кредитом, відповідно до умов договору, порушив, внаслідок чого станом на 30.09.2017 року , згідно наданого банком розрахунку (а.с.4) утворилась заборгованість в сумі 13497 гривень 38 копійок, з них заборгованість за кредитом в сумі 1497 гривень 60 копійок, по відсоткам за користування кредитом 9927 гривень 39 копійок; заборгованість за пенею та комісією в сумі 953 гривні 47 копійок, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в сумі 500 гривень 00 копійок (фіксована частина) та 618 гривень 92 копійки (процентна складова). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов"язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов"язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов"язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 у справі № 6-2003цс15, який відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. За вказаних обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме слід стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за договором б/н від 07.04.2011 в сумі 12378 гривень 46 копійок, з них: тіло кредиту в сумі 1497 гривень 60 копійок, заборгованість по процентам за користування кредитом 9927 гривень 39 копійок, та 953 гривні 47 копійок заборгованість за пенею та комісією. В іншій частині вимог відмовити. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с.1), які відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1467 грн. 36 коп. (12378,46х1600/13497,38=1467,36). На основі викладеного,

Outcome: partial