overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

07 листопада 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Позов обґрунтовано тим, що позивачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. В зазначеному житловому приміщенні, зареєстровано відповідача [PERSON], [INFO], який з січня 2014 року по теперішній час не проживає за місцем реєстрації. Відповідач добровільно від зняття з реєстрації ухиляється та обовязок про реєстрацію місця проживання не виконує. В судове засідання позивач не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що місце проживання відповідача [PERSON], [INFO], зареєстровано за адресою: [INFO]. Даний факт підтверджується відомостями адресно-довідового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області від 10.10.2017 року. На підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 02 серпня 2001 року позивачу належить двокімнатна квартира № 30 в жилому будинку № 6 по вул. Промисловій в м.Павлограді Дніпропетровської області, загальною площею 52,8 кв.м., житловою площею 28,0 кв.м. (а.с.4). Згідно акту, посвідченого головою правління ОСББ Промислова 6 від 20.02.2017 року, [PERSON], [INFO], за адресою реєстрації [ADDRESS] не проживає з січня 2014 року (а.с.7). Відповідно до \~ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Ст. 7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"\~передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі\~\~судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. На підставі вищевикладеного, суд вважає доцільним усунути перешкоди у здійсненні позивачем [PERSON] свого права користування та розпорядження нерухомим майном шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою № 30 в будинку № 6 по вул.Промислова в м.Павлограді, що буде слугувати підставою для зняття його з реєстраційного обліку за даною адресою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

07 листопада 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до[PERSON], просила ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем, залишити за нею прізвище «Онопрійчук» та залишити на її вихованні їхнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 04 вересня 2009 року з відповідачем зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. На протязі останнього часу сімейне життя між ними поступово погішувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сімю. Між ними немає почуття поваги та любові один до одного. Їхній шлюб існує формально, оскільки особисті відносини між нею та відповідачем відсутні. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, представник позивача [PERSON] подав до суду заяву від 01.03.2018 року, якою підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву від 01.03.2018 року, якою не заперечував проти розірвання шлюбу, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися у судове засідання. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 вересня 2009 року між відповідачем [PERSON] та позивачем [PERSON] було зареєстровано шлюбВідділом реєстрації актів цивільного стану Здолбунівського районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис № 149, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 04.09.2009 року. Від спільного сумісного проживання народився син [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися вона не бажає, відповідач визнав позов та не заперечував проти розірвання шлюбу, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає можливим після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище "Онопрійчук" На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

07 листопада 2017 року до Вінницького районного суду Вінницької області звернулась [PERSON] із заявою про надання права на шлюб, заінтересовані особи - [PERSON], [PERSON]. Заяву заявником мотивовано тим, що вона має намір зареєструвати шлюб з [PERSON], однак, в зв'язку з тим, що в даний час їй ще не виповнилось 18 років, вони не мають можливості зареєструвати шлюб у відділі РАЦС. Вказує, що бажання стати дружиною [PERSON] є добровільним. Зазначає, що в даний час вона вагітна, і батьки [PERSON] та її опікун не заперечує проти укладення даного шлюбу. Відповідно до довідки, виданої Вінницькою центральною районною лікарнею перебуває на 14-15 неділі вагітності. Просить суд надати їй право на укладення шлюбу із [PERSON] В судове засідання заявник [PERSON] не з?явилася, однак попередньо через канцелярію суду подала заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, та задовольнити заяву (а.с. 21). Заінтересовані особи - [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви, згідно яких просять заяву про надання дозволу на реєстрацію шлюбу задовольнити та розглянути справу у їх відсутність (а.с. 22-23). Суд, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народилась заявниця - [PERSON], що підтверджується копією паспорта громадянина України та копією свідоцтва про народження (а.с. 4,10). На день розгляду справи в суді має повних 17 років та не досягла шлюбного віку. Довідкою Вінницької центральної районної лікарні від 06 листопада 2017 року встановлено, що [PERSON] перебуває на 14-15 тижні вагітності (а.с. 7). Згідно зі ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя". Згідно до ч. 3 ст. 234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про надання права на шлюб. Відповідно до ст. 23 СК України, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла 16 років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Врахувавши те, що заявниця перебуває на 14-15 тижні вагітності, бажає укласти шлюб з [PERSON], який також бажає зареєструвати шлюб та створити сім'ю із заявницею, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки надання права на шлюб буде відповідати її інтересам. Відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

07 листопада 2019 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що сімейне життя між сторонами не склалося, сімейні стосунки вони не підтримують, не ведуть спільне господарство, дітей не мають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу він вважає неможливим. В підготовче судове засідання позивач не з`явився, надіслав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилася, надіслала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила справу розглянути за її відсутності та змінити прізвище, на дошлюбне - « [PERSON] ». Згідно частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб, сторони зареєстрували шлюб 26 жовтня 2013 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №763. Під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.4). Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд вважає встановленим, що збереження сім`ї неможливе, шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При ухваленні рішення судом враховано повне визнання позову відповідачем, яке прийнято судом, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений нею при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

07 лютого 2013 року між АТ «Банк» Фінанси та кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір про надання кредиту на картковий рахунок. Відповідно до умов кредитного договору позивач свої зобов"язання виконав перед відповідачем повністю, кредитні кошти були отриманні відповідачем. В свою чергу [PERSON] отримав у своє розпорядження майно і станом на 04.06.2014 порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. [PERSON] не виконав кредитного договору, а саме не сплачує кредит та не сплачує відсотки за користування кредитними коштами. На підставі вищевикладеного позивач просить суд постановити рішення про стягнення з відповідача 37371.72 грн. заборгованості за кредитним договором та 373.72 грн. судових витрат. В попереднє судове засідання представник позивача не з'явився, але ним подано клопотання в якому він вказує, що позовні вимоги він підтримує повністю і просить справу розглядати в його відсутності. Відповідач в попереднє судове засідання на розгляд справи не з"явився, але ними до суду подано заяву з якої вбачається, що він позов визнає повністю і просить справу розглядати у його відсутності. Поскільки позов відповідачем визнаний повністю, суд вважає за недоцільне досліджувати докази по справі. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст..1049, 1054 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах встановлених договором. Поскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач не виконав в строки взяті на себе зобов'язання щодо умов кредитного договору , чого і сам не заперечує, оскільки позов ним визнаний повністю, то суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

07 лютого 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що 03 червня 2006 року вона та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 232. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] коштів на утримання малолітнього сина не надає, чим ухиляється від покладеного на нього ст. 180 СК України обов'язку утримувати дитину. Просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у суді позов підтримала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав. Роз'яснивши сторонам наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Суд встановив, що з 03 червня 2006 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. 11 березня 2014 року рішенням суду, яке набрало законної сили, шлюб між ними розірвано. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. Відповідач [PERSON] як батько матеріальної допомоги синові [PERSON] не надає, участі у вихованні дитини не приймає, чим ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Згідно із довідкою № 519 від 19 березня 2014 року [PERSON] працює на посаді оператора пральних машин у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Латкрок-Сервіс", його посадовий оклад складає 2300 грн. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], не надає, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. За змістом ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У ч. 3 ст. 88 ЦПК України встановлено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

07 лютого 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20.11.1993 року Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, актовий запис №183, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через непорозуміння та різні погляди на життя. Шлюбні відносини між сторонами припинено з червня 2013 року, після чого відповідач проживає з іншою родиною. Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], який за згодою сторін буде проживати разом із [PERSON] Спору про поділ майна сторони не мають. Оскільки подальше сумісне життя і збереження сім'ї неможливе, а перебування в шлюбі з відповідачем суперечить інтересам [PERSON], позивач просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволені позовних вимог наполягала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.11.1993 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], виданого Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, актовий запис № 183./а.с. 6/ Як вбачається з копії свідоцтва про народження, серія [NUMBER], виданого 10.12.1997 року Комсомольсько селищною радою Зміївського району Харківської області, сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. /а.с.7/ Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, сторони не згодні на примирення, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу не цікаве для позивача та відповідача. Спору про майно сторони не мають. За взаємною згодою батьків, син залишається проживати з матір'ю [PERSON] Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

07 лютого 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], у розмірі 14 усіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. Відповідач [PERSON] допитаний в порядку окремого доручення. Позов визнав повністю, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с. 16-19). Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 02 березня 2007 року в Другому відділі реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем у справі, актовий запис за № 74 про що свідчить свідоцтво про шлюб (а.с. 4). 04 жовтня 2010 року рішенням Малиновського районного суду м. Одеси вказаний шлюб розірвано, про що свідчить копія рішення Малиновського районного суду (а.с. 5-6). Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], батьком в свідоцтві про народження дитини записаний відповідач у справі. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження дитини ( а.с. 3). Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини, стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів родини, а також інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює, та отримує доходи, непрацездатних членів родини та інших утриманців не має. На підставі викладеного з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку щомісяця, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., відповідно до Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року № 3674-VI. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved