Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

06.10.2015 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідачів, обґрунтувавши його тим, що 29 серпня 2008 року між КБ «Західінкомбанк» ТзОВ, повним правонаступником якого є ПАТ «Західінкомбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №0303/245, за яким позичальнику було надано кредит на придбання нежитлового приміщення у розмірі 90 000 доларів США, на умовах визначених договором зі сплатою 16% річних. Відповідно до п. 1.2 кредитного договору термін користування кредитними коштами встановлювався до 28.08.2010 року включно. У подальшому, до кредитного договору неодноразово вносилися зміни. Так додатковим договором від 18.10.2011 року термін користування кредитними коштами встановлено до 17.10.2012р. Термін користування кредитними коштами сплив 17.10.2012р., проте кошти, надані в кредит згідно умов кредитного договору позичальником сплачені не були. Сума заборгованості по тілу кредиту станом на 01.09.2015р. становить 42 195, 47 доларів США, по процентах 8 434, 51 доларів США. Згідно п. 3.2.8 кредитного договору у разі порушення ( невиконання ) умов даного договору позичальник зобовязаний сплатити штраф в розмірі 30% від простроченої суми боргу, незалежно від нарахованої пені, збитків та інших стягнень. Отже, штраф за порушення ( невиконання ) кредитного договору згідно його умов становить 15 188,99 доларів США. Загальна сума заборгованості [PERSON] по кредитному договору №0303/245 від 29.08.2008 року станом на 01.09.2015р. становить 65 818,97 доларів США. У забезпечення виконання зобовязань позичальника за кредитним договором прийнято: -договір іпотеки р№2481 від 01.09.2008 року, укладений між кредитором та [PERSON]П.( іпотекодавець ); - договір поруки №0303/245-Р від 25.06.2010 року, укладений між кредитором, позичальником та [PERSON] Таким чином, на даний час відповідач [PERSON], як солідарний з [PERSON] боржник зобовязаний погасити заборгованість перед ПАТ «Західінкомбанк», яка станом на 01.09.2015р. становить 65 818,97 доларів США. Крім того, в забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору між кредитором та [PERSON] було укладено договір іпотеки від 01.09.2008 року, відповідно до умов якого в забезпечення належного виконання зобовязань, що виникають з кредитного договору та додаткових до нього договорів, іпотекодавець передав в іпотеку нежитлове приміщення загальною площею 140,34 к.м.: склади 13,54 кв.м., 44,26 кв.м., 5,57 кв.м., 6,81 кв.м., сходи 15,81 кв.м., коридор 2,16 кв.м., склад 25,2 кв.м., склад 6,75 кв.м., коридор 2,78 кв.м., туалет 1,2 кв.м.,туалет 1,2 кв.м., склад 15,06 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Кіровоград, вул. Маркса Карла, 23/13. Відповідно до п. 6.7 договору іпотеки іпотекодержатель за рахунок предмету іпотеки задовольняє свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного виконання зобовязання за кредитним договором та додатковими до нього договорами. Просить стягнути на користь ПАТ «Західінкомбанк» з [PERSON], як солідарного з [PERSON] боржника заборгованість за кредитним договором №0303/245 від 29.08.2008 року в розмірі 65 818,97 доларів США; в рахунок стягнення заборгованості перед ПАТ «Західінкомбанк» за кредитним договором №0303/245 від 29.08.2008 року в розмірі 65 818,97 доларів США звернути стягнення з [PERSON] на предмет іпотеки за договором іпотеки від 01.09.2008 року, а саме нежитлове приміщення, загальною площею 140,34 кв.м.: склади 13,54 кв.м., 44,26 кв.м., 5,57 кв.м., 6,81 кв.м., сходи 15,81 кв.м., коридор 2,16 кв.м., склад 25,2 кв.м., склад 6,75 кв.м., коридор 2,78 кв.м., туалет 1,2 кв.м.,туалет 1,2 кв.м., склад 15,06 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Кіровоград, вул. Маркса Карла, 23/13, шляхом надання ПАТ «Західінкомбанк» права від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу за початковою ціною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності, на стадії оцінки майна під час проведення дій по реалізації предмета іпотеки. В подальшому представник позивача позовні вимоги уточнив, просив стягнути на користь ПАТ «Західінкомбанк» з [PERSON], як солідарного з [PERSON] боржника, заборгованість за кредитним договором №0303/245 від 29.08.2008 року у розмірі 65 818,97 доларів США; в рахунок стягнення заборгованості перед ПАТ «Західінкомбанк» за кредитним договором №0303/245 від 29.08.2008 року в розмірі 65 818,97 доларів США звернути стягнення з [PERSON] на предмет іпотеки за договором іпотеки від 01.09.2008 року, а саме нежитлове приміщення, загальною площею 140,34 кв.м.: склади 13,54 кв.м., 44,26 кв.м., 5,57 кв.м., 6,81 кв.м., сходи 15,81 кв.м., коридор 2,16 кв.м., склад 25,2 кв.м., склад 6,75 кв.м., коридор 2,78 кв.м., туалет 1,2 кв.м., туалет 1,2 кв.м., склад 15,06 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Кіровоград, вул. Велика Перспективна, 23/13 ( колишня назва - вул. [PERSON] ), шляхом надання ПАТ «Західінкомбанк» права від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу за початковою ціною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності, на стадії оцінки майна під час проведення дій по реалізації предмета іпотеки, посилаючись на обставини, викладені в позові. Представник позивача в судове засідання не зявився, до суду надав клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, в задоволенні позову просила відмовити, пояснила, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.03.2008 року визнано за [PERSON] право власності на підвальне приміщення загальною площею 140,34 кв. м., що розташоване в житловому будинку по вул. Карла Маркса,23/13 в м. Кіровограді. В подальшому відповідно до договору купівлі-продажу від 27.06.2008 року власником вказаного нежитлового приміщення став [PERSON], який в свою чергу продав [PERSON] цю нерухомість згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] 01.09.2008 року за №2474. 29.08.2008 року між КБ «Західінкомбанк» ТзОВ та [PERSON] було укладено кредитний договір №0303/245 про надання кредиту на придбання нежилого приміщення у розмірі 90 000,00 доларів США. Строк дії договору до 28.08.2010 року. Згідно укладених додаткових угод цей строк подовжений до 17 жовтня 2012 року. В забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору між банком та [PERSON] 01.09.2008 року було укладено договір іпотеки на вищезазначене нерухоме майно. Відповідно до п.2.1 Договору іпотеки термін користування кредитними коштами встановлюється до 28 серпня 2010 року. Додаткові угоди до Договору іпотеки сторонами не укладалися. Положенням ст. 257 ЦК встановлено: загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Положенням ч. 3 ст. 267 ЦК передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Положенням ч. 4 ст. 267 ЦК закріплено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином, банк звернувшись із позовною заявою від 06.10.2015 року пропустив трьохрічний строк позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позову про звернення стягнення на предмет іпотеки. До того ж, на теперішній час у [PERSON] відсутнє право власності на нежитлове приміщення загальною площею 140,34 кв. м., що розташоване в житловому будинку по вул. Карла Маркса,23/13 в м. Кіровограді, так як рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 15.04.2009 року скасовано рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.03.2008 року про визнання за [PERSON] право власності на вказане приміщення. Ухвалою Верховного Суду України від 25.11.2009 року рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 15.04.2009 року залишено без змін. Вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК). КБ «Західінкомбанк» ТзОВ не надав документів, які б свідчили, що Банк мав право на здійснення валютних операцій (Ліцензія на здійснення валютних операцій). До того ж Банк на підтвердження видачі кредиту не надав жодних платіжних документів, які підтверджували б видачу кредиту, так як відповідно до п.3.1.2 Кредитного договору не зрозуміло як саме були надані кредитні кошти чи шляхом видачі готівкою з каси кредитора чи шляхом перерахування суми кредитних коштів на вказаний Позичальником рахунок. Ще одним вагомим доказом на заперечення позовних вимог є той факт, що п. 2.1 кредитного договору укладеного 29.08.2008 року, який викладений в додатковій угоді від 01.09.2008 року, йде посилання на забезпечення зобовязань позичальника договором іпотеки №2481 від 01.09.2008 року. Тобто посилання в кредитному договорі від 29.08.2008 року йде на ще не існуючий договір іпотеки від 01.09.2008 року. При розгляді позову про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має врахувати вимоги як статті 39 Закону України "Про іпотеку", так і положення пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК України. Зокрема, в обов'язковому порядку має бути зазначено загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, в задоволенні позову просила відмовити, пояснила, що 29.08.2008 року між КБ «Західінкомбанк» ТзОВ та [PERSON] було укладено кредитний договір №0303/245 про надання кредиту на придбання нежилого приміщення у розмірі 90 000,00 доларів США. Строк дії договору до 28.08.2010 року. Як вбачається із матеріалів справи, а саме додаткових угод, повне погашення кредиту необхідно було здійснити позичальнику не пізніше ніж 17 жовтня 2012 року. Між [PERSON] та банком 25 червня 2010 року укладено договір поруки №0303/245-Р відповідно до якого поручитель зобовязується перед кредитором відповідати за виконання позичальником в повному обсязі усіх зобовязань позичальника, що випливають з кредитного договору №0303/245 від 29.08.2008 року. Про укладення додаткових угод до кредитного договору [PERSON] ніхто не ставив до відома, тому вважав, що строк дії договору до 28 серпня 2010 року. Банк ніяким чином його про це не повідомляв. КБ «Західінкомбанк» ТзОВ не надав документів, які б свідчили, що банк мав право на здійснення валютних операцій (Ліцензія на здійснення валютних операцій). До того ж Банк на підтвердження видачі кредиту не надав також жодних платіжних документів, які підтверджували б видачу кредиту, так як відповідно до п.3.1.2 Кредитного договору не зрозуміло як саме були надані кредитні кошти чи шляхом видачі готівкою з каси кредитора чи шляхом перерахування суми кредитних коштів на вказаний позичальником рахунок. Статтею 553 ЦК України визначено що, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Тому, вимога п.3.2 Договору поруки, що дія договору припиняється в момент повного виконання позичальником чи поручителем усіх зобовязань позичальника перед кредитором за кредитним договором та додатковими до нього договорами, є такою що суперечить вимогам законодавства. В даному випадку порука є припиненою, так як кредитор протягом шести місяців після 17 жовтня 2012 року не предявив вимоги до поручителя. Заслухавши пояснення представника відповідачів, дослідивши матеріали справи та цивільної справи №2-1311/08, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що 29 серпня 2008 року між КБ «Західінкомбанк» ТзОВ та [PERSON] було укладено кредитний договір №0303/245, відповідно до умов якого кредитор надає позичальнику кредит на придбання нежилого приміщення у розмірі 90 000 доларів США на умовах, визначених даним кредитним договором, із сплатою 16 процентів річних ( а.с. 6 ). Відповідно до п. 1.2 кредитного договору термін користування кредитними коштами встановлюється до 28 серпня 2010 року включно, а в разі невиконання ( неналежного виконання ) позичальником будь-якої з умов даного договору до першої письмової вимоги кредитора. Пунктом 2.1 кредитного договору передбачено, що в забезпечення зобовязань позичальника за даним кредитним договором кредитором прийнято договір - зобовязання №0310/245 від 29 серпня 2008 року, укладений між кредитором та позичальником, а також майно та грошові кошти позичальника, на які в разі порушення умов даного договору буде звернено стягнення в порядку, визначеному кредитним договором та чинним законодавством України. 01 вересня 2008 року між КБ «Західінкомбанк» ТзОВ та [PERSON] було укладено додаткову угоду №0303/245-DU/ІІ до кредитного договору №0303/245 від 29 серпня 2008 року, згідно умов якої п. 2.1 кредитного договору №0303/245 від 29 серпня 2008 року викладено в наступній редакції: В забезпечення зобовязань позичальника за даним кредитним договором прийнято договір іпотеки №2481 від 01 вересня 2008 року, укладений між кредитором та позичальником ( а.с. 7 ). 27 серпня 2010 року між ПАТ «Західінкомбанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №0303/245- DU/ІІІ до кредитного договору №0303/245 від 29 серпня 2008 року, у відповідності до умов якої п. 1.2 кредитного договору №0303/245 від 29 серпня 2008 року викладено в наступній редакції: термін користування кредитними коштами встановлюється до 28 серпня 2011 року включно, а в разі невиконання ( неналежного виконання ) позичальником будь-якої з умов даного договору до першої письмової вимоги кредитора. Викладено п. 2.1 кредитного договору №0303/245 від 29 серпня 2008 року в наступній редакції: В забезпечення зобовязань позичальника за даним кредитним договором кредитором прийнято: - договір іпотеки №2481 від 01 вересня 2008 року, укладений між кредитором та позичальником; - договір поруки №0303/245-Р від 25 червня 2010 року, укладений між кредитором та поручителем фізичною особою [PERSON] Викладено п. 3.2.2 кредитного договору №0303/245 від 29 серпня 2008 року в наступній редакції: повне погашення кредиту здійснити на позичковий рахунок №22336450019 в КФ ПАТ «Західінкомбанк» не пізніше ніж 28 серпня 2011 року, а в разі невиконання ( неналежного виконання ) будь-якої з умов даного договору в семиденний строк з дня отримання письмової вимоги кредитора. Викладено п. 3.2.9 кредитного договору №0303/245 від 29 серпня 2008 року в наступній редакції: за РКО по проведенню розрахунків клієнта зі списання та зарахування безготівкових коштів в іноземній валюті сплатити кредитору на рахунок №6111.8.107020102 в КФ ПАТ «Західінкомбанк» суму в розмірі: - 370 грн. до 30.09.2010р. включно; - 370 грн. до 31.10.2010р. включно; - 370 грн. до 30.11.2010р. включно; -370 грн. до 31.12.2010р. включно; -370 грн. до 31.01.2011р. включно ( а.с. 8 ). 18 жовтня 2011 року між ПАТ «Західінкомбанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №0303/245- DU/ІV до кредитного договору №0303/245 від 29 серпня 2008 року, згідно умов якої викладено п. 1.2 кредитного договору №0303/245 від 29 серпня 2008 року в наступній редакції: термін користування кредитними коштами встановлюється до 17 жовтня 2012 року включно, а в разі невиконання ( неналежного виконання ) позичальником будь-якої з умов даного договору до першої письмової вимоги кредитора. Викладено п. 2.1 кредитного договору №0303/245 від 29 серпня 2008 року в наступній редакції: В забезпечення зобовязань позичальника за даним кредитним договором кредитором прийнято: - договір іпотеки №2481 від 01 вересня 2008 року, укладений між кредитором та позичальником; - договір поруки №0303/245-Р від 25 червня 2010 року, укладений між кредитором та поручителем фізичною особою [PERSON] Викладено п. 3.2.2 кредитного договору №0303/245 від 29 серпня 2008 року в наступній редакції: повне погашення кредиту здійснити на позичковий рахунок №22336450019 в КФ ПАТ «Західінкомбанк» не пізніше ніж 17 жовтня 2012 року, а в разі невиконання ( неналежного виконання ) будь-якої з умов даного договору в семиденний строк з дня отримання письмової вимоги кредитора ( а.с. 9 ). Встановлено, що 01 вересня 2008 року між КБ «Західінкомбанк» ТзОВ та [PERSON] було укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого у порядку та на умовах, визначених цим договором, іпотекодавець передає нерухоме майно, визначене в розділі 3 цього Договору, в іпотеку іпотекодержателю для додаткового забезпечення зобовязань [PERSON] позичальника за кредитним договором №0303/245 від 29 серпня 2008 року та додатковими до нього договорами ( а.с. 11-14 ). У відповідності до п. п. 3.1, 3.2 договору іпотеки в забезпечення належного виконання зобовязань, що виникають з кредитного договору та додаткових до нього договорів, іпотекодавець передає в іпотеку наступне нерухоме майно - нежитлове приміщення 23/13 загальною площею 140,34 кв.м., а саме: склади 13,54 кв.м., 44,26 кв.м., 5,57 кв.м., 6,81 кв.м., сходи 15,81 кв.м., коридор 2,16 кв.м., склад 25,2 кв.м., склад 6,75 кв.м., коридор 2,78 кв.м., туалет 1,2 кв.м., туалет 1,2 кв.м., склад 15,06 кв.м., що належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] 01.09.2008 року за реєстровим №2474. Предмет іпотеки знаходиться за адресою: м. Кіровоград, вул. Маркса Карла. Пунктом 7.1 договору іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем ( позичальником ) умов цього договору та/або умов кредитного договору, а також в інших випадках встановлених законом, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки та задовольнити за рахунок його вартості свої вимоги в повному обсязі, які визначаються на момент фактичного задоволення разом із сумою кредиту, процентів за користування кредитом, штрафними санкціями та відшкодування збитків, які виникли у звязку із прострочкою виконання іпотекодавцем ( позичальником ) зобовязань за кредитним договором, витратами повязаними із зверненням стягнення на предмет іпотеки, витратами повязаними з утриманням та збереженням предмету іпотеки, витратами на страхування предмету іпотеки та інші витрати обумовлені виконанням умов цього договору. Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 березня 2008 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], Департаменту економіки та фінансів Кіровоградської міської ради про визнання права власності задоволено. Визнано недійсним договір оренди нежитлового приміщення з моменту укладення від 11.08.2005 року №81/17 між приватним підприємцем [PERSON] та управлінням власності та приватизації комунального майна по вул. Карла Маркса, 23/13, площею 140,34 кв.м. Визнано за [PERSON] право власності на підвальне приміщення загальною площею 140,34 кв.м., що розташоване в житловому будинку по вул. Карла Маркса, 23/13 ( а.с. 56-57 ). Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 15 квітня 2009 року апеляційну скаргу прокурора Ленінського району м. Кіровограда задоволено. Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 березня 2008 року скасовано. В задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], Департаменту економіки та фінансів Кіровоградської міської ради про визнання права власності відмовлено ( а.с. 58-59 ). Ухвалою Верховного Суду України від 25 листопада 2009 року касаційну скаргу [PERSON] відхилено. Рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 15 квітня 2009 року залишено без змін ( а.с. 60 ). Встановлено, що відповідно до рішення Кіровоградської міської ради від 27.10.2011 року №865 «Про перейменування вулиць [PERSON], Леніна, Володарського та Поперечної 2-ої» вулицю [PERSON] у м. Кіровограді перейменовано на вулицю [PERSON] ( а.с. 33, 34 ). З архівної довідки №118627-912-17/20 від 01.12.2015 року видно, що право власності на нежитлове приміщення площею 140,34 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Кіровоград, вул. Велика Перспективна, 23/13 за архівними даними реєстрових книг ОКП «Кіровоградське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» належало [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 01.09.2008 року №2474, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] Попередній власник [PERSON] ( договір купівлі-продажу від 27.06.2008р. №1956 ). Вказана інформація актуальна станом до 01.01.2013р. ( а.с. 47 ). З розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість [PERSON] перед ПАТ « Західінкомбанк » по кредитному договору №0303/245 від 29.08.2008 року станом на 01.09.2015 року становить 65 818,97 доларів США, а саме: - кредит в сумі 42 195,47 доларів США; -несплачені проценти в сумі 8434,51 доларів США; - штраф за порушення ( невиконання ) умов договору в сумі 15 188,99 доларів США ( а.с. 3 ). Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Встановлено, що 25 червня 2010 року між ПАТ «Західінкомбанк» ( кредитор ), що є правонаступником усіх прав та обовязків ТОВ «Західінкомбанк», [PERSON] ( поручитель ) та [PERSON] ( позичальник ) було укладено договір поруки №0303/245-Р, у відповідності до умов якого поручитель зобовязується перед кредитором відповідати за виконання позичальником в повному обсязі усіх зобовязань позичальника, що випливають з кредитного договору №0303/245 від 29 серпня 2008 року і додаткових до нього договорів, укладених між кредитором та позичальником ( а.с. 10 ). Згідно п.п. 2.1-2.2 договору поруки у випадку невиконання позичальником своїх зобовязань перед кредитором за кредитним договором та додатковими до нього договорами кредитор має право стягнути з поручителя суму в розмірі повного обсягу усіх зобовязань позичальника. Поручитель приймає на себе зобовязання при невиконанні позичальником зобовязань перед кредитором в строки та на умовах, що обумовлені кредитним договором та додатковими до нього договорами, погасити: а) кредитну заборгованість в розмірі 88 970 доларів США; б) нараховані за користування кредитними коштами відсотки в розмірі, передбаченому в кредитному договорі та додатковими до нього договорами; в ) неустойку, збитки, а також інші боргові зобовязання, що випливають з кредитного договору та додаткових до нього договорів шляхом перерахування даної суми в повному обсязі в 3 ( три ) денний строк на рахунок кредитора. Відповідно до п. 3.2 договору поруки дія договору припиняється в момент повного виконання позичальником чи поручителем усіх зобовязань позичальника перед кредитором за кредитним договором та додатковими до нього договорами. У відповідності до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Отже, порука це строкове зобовязання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє субєктивне право кредитора. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України). Як встановлено судом, боржник [PERSON], а відтак і поручитель взяв на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 17 жовтня 2012 року. У звязку з порушенням [PERSON] графіку погашення заборгованості та виникнення заборгованості за кредитним договором №0303/245 від 29.08.2008 року, позивачем ПАТ «Західінкомбанк» не було надіслано відповідачам листи-вимоги про погашення простроченої заборгованості по кредитному договору. Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного виконання позичальником чи поручителем усіх зобовязань позичальника перед кредитором за кредитним договором та додатковими до нього договорами не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Договором поруки, укладеним з відповідачем [PERSON] не визначено строк, після якого порука припиняється, оскільки, відповідно до п. 3.2 договору поруки, він діє до повного виконання зобовязання позичальником або поручителем усіх зобовязань позичальника перед кредитором за кредитним договором та додатковими до нього договорами. Позивач звернувся до суду до поручителя [PERSON] 06 жовтня 2015 року, тобто після спливу шестимісячного строку виконання зобовязання 17.10.2012р., а тому наслідком порушення кредитором строку предявлення вимоги до поручителя, згідно ст. 559 ЦК України є припинення поруки у звязку з чим не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про стягнення з [PERSON] як солідарного з [PERSON] боржника заборгованості за кредитним договором №0303/245 від 29.08.2008року. Що стосується позовних вимог щодо звернення стягнення на предмет іпотеки судом встановлено, що 29.08.2008 року між КБ «Західінкомбанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно - нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: м. Кіровоград, вул. Велика Перспективна ([PERSON]), 23/13, що належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] 01.09.2008 року за реєстровим №2474. Також встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.03.2008 року право власності на вищезазначене нежитлове приміщення було визнано за [PERSON], яка в подальшому відповідно до договору купівлі-продажу від 27.06.2008 року продала його, та власником зазначеного нежитлового приміщення став [PERSON], який в свою чергу продав [PERSON] вказане нежитлове приміщення. Однак, рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 15 квітня 2009 року, яке набрало законної сили, рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 березня 2008 року скасовано. Враховуючи вищевказане, те, що фактично [PERSON] на даний час не являється власником нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: м. Кіровоград, вул. Велика Перспективна ([PERSON]), 23/13, а воно перебуває у власності територіальної громади міста, суд приходить до висновку, що правові підстави для задоволення позову в частині звернення стягнення на предмет іпотеки відсутні. Відповідно до Закону України «Про судовий збір», ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з ПАТ Західінкомбанк судовий збір на користь держави у розмірі 22 704 грн. 85 коп. - 1,5 відсотка ціни позову ( 65 818,97 доларів США х 22,99728 = 1 513 657,28 грн. ). На підставі викладеного та

Outcome: approved