Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

10 липня 2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] Севди Ахмадівни до [PERSON], про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 10.02.2012 року зареєстровала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них народилось двоє дітей, [PERSON],[INFO] та [PERSON],[INFO], які на цей час проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Рішенням Добропільського міськрайонного суду, Донецької області від 10 листопада 2014 року шлюб між нею та відповідочем було розірвано. 06 квітня 2016 року виконкомом Світлівської сільської ради Добропільського району Донецької області, актовий запис за № 1 вона з відповідочем знову зареєстрували шлюб. У своїй позовній заяві позивач вказує, що між нею та відповідачем виникали непорозуміння та сварки з різних причин, шлюбні відносини між ними фактично припинились, після чого сторони, більше року разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Фактично їх шлюб не існує, а лише формально зареєстрований. Спору, відносно належності спільного майна між позивачем та відповідачем не виникло. В судове засідання сторони не зявились. Позивач у позовній заяві, просить суд про розгляд справи за її відсутності, на розірванні шлюбу наполягає. Позивач впевнена, що сім'я розпалась остаточно і відновлена бути не може. Відповідач, повідомлений судом про дату та час розгляду справи, в судове засідання не зявився, причини неявки не пояснив, заяв та клопотань від нього на адресу суду не надходило. Разом з тим, про його обізнаність щодо місця й часу розгляду справи свідчить поштове повідомлення повернуте до суду з відміткою про вручення відповідачеві судової повістки під особистий підпис. При даних обставинах, суд прийшов до висновку про необхідність розгляду справи заочно, за наявними документами. Розглянувши матеріали справи, судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження, яке було видане 06 квітня 2016 року виконкомом Світлівської сільської ради Добропільського району Донецької області, актовий запис за № 1, серії І-НО № 431523, сторони у справі знаходяться у зареєстрованому шлюбі. З 2016 року шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться мешкають окремо один від одного, за різними адресами. Сторони від шлюбу мают неповнолітніх дітей, [PERSON],[INFO] про що свідчить свідоцтво про народження видане 10 лютого 2012 року виконкомом Світлівської сільської ради Добропільського району Донецької області, серії І-НО № 435849 та [PERSON],[INFO], про що свідчить свідоцтво про народження видане 23 січня 2013 року виконкомом Світлівської сільської ради Добропільського району Донецької області, серії І-НО № 509381, які згідно довідки виконкому Костянтинопільської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області на цей час проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. У відповідності ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і …в разі його розірвання. В порядку ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом позовної заяви, протягом тривалого часу шлюбні відносини між сторонами не підтримуються, спільне господарство не ведеться, сторони мешкають окремо. Спільні діти проживають з матірю, позивачем по справі та надалі будуть проживати з нею. Викладене не заперечено відповідачем. На підставі вказаного, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно і поновлена бути не може. Таким чином, встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення для вирішення спору в даній справі. Статтею 113 СК України, передбачено право особи, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач виявила бажання залишити прізвище "Мустафаєва". В порядку ст. 88 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан позивача, перебування на її утриманні двох малолітніх дітей, сплату судового збору слід покласти на відповідача. Враховуючи наведене,

Outcome: approved