Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-04 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на дитину. Посилалась на те, що з відповідачем не проживають разом, він не бачить своїх дітей, не займається їх вихованням, та не надає матеріальної допомоги на їх утримання, а також не цікавиться життям дітей. Весь цей час діти проживають з позивачкою, а батько не виконує свій батьківський обов"язок щодо їх утримання. Позивачка до суду направила заяву в якій просила розгляд справи проводити в її відсутність, позов підтримує з зазначених вище підстав, просить його задовольнити. Відповідач двічі не з"явився в судове засідання, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи. Причину неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав. Враховуючи те, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, суд, у відповідності до ст. 280 ч.1 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є батьком дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.9-10). Із довідок, виданих Антопільською сільською радою від 01.11.2019 року № 338 та № 339 видно, що разом з позивачкою проживають її діти : [PERSON] та [PERSON] , які знаходяться на її утриманні (а.с.4-5). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2, ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи обов`язок батьків утримувати неповнолітніх дітей та вимоги закону щодо захисту прав неповнолітніх дітей, суд дійшов висновку, що відповідач має можливість виплачувати дітям аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на дитину, оскільки інших доказів суду не надано, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Оскільки позивачка при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільняється від сплати судового збору, то він підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved