Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

08.07.2019 позивач звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову вказує на те, що у шлюбі з відповідачем у них народився син [PERSON] , [INFO] . На даний час нею подано позов до відповідача про розірвання шлюбу. Син постійно проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні. Жодної допомоги від відповідача на утримання сина вона не отримує. 09.07.2019 судом здійснено запит щодо визначення реєстрації місця проживання відповідача, відповідь отримана 22.07.2019. 09.07.2019 відкрито провадження, справу призначено до загального позовного провадження. 23.07.2019 від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, підтримання вимог. 23.07.2019 від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, відносно задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, з`ясувавши обставини, безпосередньо дослідивши докази, дійшов висновку, що позов слід задоволити. Вимогами ст. ст. 13, 81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як вбачається з свідоцтва про народження відповідач [PERSON] є батьком для [PERSON] , [INFO] , а позивач [PERSON] - матір`ю. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України "Про державний бюджет України на 2019 рік" встановлено розмір прожиткового мінімуму, а саме для дітей а саме для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень. Вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів дитини, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище позивача, яка проживає разом з дитиною, повністю займається її вихованням і відповідача ( є особою працездатного, молодого віку) - платника аліментів, прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а також з врахуванням рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, вимог розумності та справедливості визначає їх в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 08.07.2019 і до досягнення дитиною повноліття. На думку суду вказаний розмір аліментів забезпечить дітям належний та достатній рівень матеріального утримання, який відповідає встановленому законодавством розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, так як позивач звільнена від сплати судового збору, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved