Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

03 листопала 2020 року позивач звернулась в суд з позовом до Війницької сільської ради Локачинського району Волинської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами в порядку спадкування. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . За життя спадкодавцем заповіту складено не було. Відповідно до заяви [PERSON] про прийняття спадщини у Локачинській державній нотаріальній конторі Волинської області 10 лютого 2006 року року була заведена спадкова справа № 19/2006 до майна померлого [PERSON] 04 вересня 2020 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Локачинського районного нотаріального округу Волинської області з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , однак, їй відмовлено у видачі такого свідоцтва у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Просить суд визнати за нею, в порядку спадкування за законом, право власності на житловий будиннок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що залишився після смерті [PERSON] , який помер [INFO] у с. Війниця Локачинського району Волинської області. 08 грудня 2020 року позивач у підготовче судове засідання не з`явилась. Одночасно із позовною заявою остання подала письмове клопотання від 02 листопада 2020 року про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача через канцелярію суду також подав заяву від 18 листопада 2020 року про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, матеріали спадкової справи № 19/2006 до майна померлого [PERSON] , суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про його смерть серії [NUMBER] від 03 листопада 2005 року (а.с. 6). Після його смерті залишилося спадкове майно, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Війницької сільської ради Локачинського району Волинської області № 152 від 20 жовтня 2020 року, витягом з погосподарської книги № 3 за 2016-2023 роки. Окрім того, копією заповіту від 28 березня 1994 року, що посвідчений секретарем Озютичівської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за № 6, з якого вбачається, що мати спадкодавця [PERSON] - [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкове майно, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] заповіла своєму синові [PERSON] (а.с. 7,8, 24). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч. 1 ст. 1270 ЦК України). 10 лютого 2006 року на підставі поданої [PERSON] заяви про прийняття спадщини у Локачинській державній нотаріальній конторі Волинської області була заведена спадкова справа № 19/20106 до майна померлого [PERSON] (а.с. 19). Із копій матеріалів вказаної спадкової справи вбачається, що після смерті [PERSON] позивач вступила у володіння спадковим майном протягом шести місяців, вона проживала разом із спадкодавцем, вела спільне господарство та на день смерті була зареєстрована з ним за однією адресою (а.с. 25). 02 березня 1985 року між позивачем та спадкодавцем [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 02 березня 1985 року та з якого вбачається, що після реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище " [PERSON] " (а.с. 22). 08 грудня 2009 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), площею 5,43 га без визначення меж цієї частки в натурі. Вказане спадкове майно належало спадкодавцю на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0264099, виданого Локачинською РДА 03 грудня 2009 року ( а.с.10). Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04 вересня 2020 року вбачається, що позивач звернулась до приватного нотаріуса Локачинського районного нотаріального округу з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Однак їй відмовлено у видачі такого свідоцтва, оскільки нею не подано відповідних правовстановлюючих документів на будинок (а.с. 17). [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом згідно ст. 1261 ЦК України. Інших спадкоємців за законом, які б претендували на спірне спадкове майно, судом не встановлено. Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Представник відповідача у підготовчому судовому засіданні визнав позов, що стверджується його заявою від 18 листопада 2020 року (а.с. 50). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини першої, четвертої статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону, або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки на момент відкриття спадщини спадкодавцю [PERSON] належало право власності на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , суд дійшов висновку, що право власності на нього переходить до позивача [PERSON] , як спадкоємця за законом і за нею необхідно визнати право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами. Згідно зі ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, іхніх преставників. Враховуючи зазначене, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що його необхідно прийняти та ухвалити рішення про задоволення позову повністю у підготовчому судовому засіданні.

Outcome: approved