Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 20562,48 грн., яка складається з: 3031,04 грн. боргу за кредитом, 16076,08 грн. боргу по процентам за користування кредитом; 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 955,36 грн. штрафу (процентна складова), мотивуючи позовні вимоги порушенням з боку відповідача зобов'язань з повернення кредиту. Представник позивача - Мощінська Н.В., яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явилась, однак, надала через канцелярію суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи в його відсутність до суду не надав. З огляду на наведене, суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому суд дійшов до висновку про можливість, за згодою позивача, заочного розгляду справи у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі доказів, направивши після розгляду справи копію рішення за місцем реєстрації відповідача. Із матеріалів, долучених до поданої до суду заяви вбачається, що 20.02.2006 року між сторонами було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого позивач зобов'зався надати відповідачу кредит в розмірі 3400 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3 % на місяць на суму залишку заборгованості, про що свідчить долучена до матеріалів справи копія відповідної заяви. Крім того позивач був ознайомлений та погодився з Умовами та правилами надання банківський послуг, про що свідчить його особистий підпис. Згідно умов договору, відповідач зобов'язався погашати кредит у порядку та строки відповідно до заяви. Сплатити відсотки за користування кредитом. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє до моменту повного належного виконання сторонами зобов'язань. Як вказує позивач та не спростовано відповідачем, останній належним чином свої зобов'язання за Договором не виконував, кредит в порядку та сумах, зазначених вище, не погашав, у зв'язку із чим у нього виникла заборгованість, яка, згідно розрахунку позивача, станом на 06 травня 2014 року склала 20562,48 грн., яка складається з: 3031,04 грн. боргу за кредитом, 16076,08 грн. боргу по процентам за користування кредитом; 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 955,36 грн. штрафу (процентна складова) Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно приписів ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання). Разом із тим, суд, дослідивши долучені до матеріалів справи документи, дійшов висновку, що п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, на який посилається позивач в обґрунтування своїх вимог, щодо стягнення з відповідача суми штрафу в розмірі 500 грн. та 5% від суми позову - відсутній, а й отже вимоги в частині стягнення з відповідача на його користь 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 955,36 грн. штрафу (процентна складова) не є обґрунтованими, оскільки у банку відсутнє право на застосування зазначених штрафних санкцій, як і право на їх стягнення. Разом із тим, враховуючи, що відповідач не надав суду доказів сплати заборгованості та не спростував її наявності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приват банк», обґрунтовані лише в частині наявної заборгованості за кредитом в розмірі 3031,04 грн. та заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 16076,08 грн. та підлягають задоволенню лише в цій частині. Враховуючи викладене та

Outcome: partial