Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

03 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про позбавлення їх батьківських прав відносно дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які наразі проживають разом з нею. В обґрунтування поданого позову позивач послалася на те, що відповідачі з 2008 року ухиляються від виконання батьківських обов'язків, не піклуються про фізичний та духовний розвиток дітей, самоусунулися від виконання батьківських обов'язків. Таке самоусунення відповідачів від догляду за дітьми, на думку позивача, порушує норми сімейного права України, що і слугувало підставою для звернення до суду з відповідним позовом. Ухвалою суду від 08 жовтня 2018 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено проводити у порядку загального позовного провадження, у зв'язку з чим призначено підготовче засідання о 10 год. 30 хв. 31 жовтня 2018 року /а.с.21/. Ухвалою суду від 31 жовтня 2018 року підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] закрито, розгляд справи призначено у відкритому судовому засіданні о 15 год. 00 хв. 14 листопада 2018 року /а.с.29 /. Будучи допитаною у судовому засіданні, позивач [PERSON] категорично наполягала на позбавленні [PERSON], [PERSON] батьківських прав відносно дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які наразі проживають разом з нею та перебувають під її постійною опікою, оскільки батьки не приймають участі у їх вихованні, навчанні та розвитку. Представник позивача за довіреністю [PERSON] також просила задовольнити позовні вимоги [PERSON] та позбавити [PERSON], [PERSON] батьківських прав відносно їх дітей [PERSON] та [PERSON]. Представник третьої особи за довіреністю [PERSON] вказувала на наявність достатніх та обґрунтованих підстав для позбавлення відповідачів батьківських прав, тому просила позов [PERSON] задовольнити, взявши до уваги висновок Шишацької РДА Полтавської області від 12 листопада 2018 року. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі та беззаперечно підтвердила обставини, на які вказує позивач, як на підставу своїх вимог. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність / а.с.39 /. При цьому, відповідачі не скористалися правом подати відзив на позов. Вислухавши думку сторін по справі, представника позивача та представника третьої особи, дослідивши наявні докази по справі в їх сукупності та взаємозв'язку, суд з урахуванням того, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Так, у ході розгляду справи встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON] з 25 січня 2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який 04 липня 2008 року розірвали, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданим відділом РАЦС Шишацького РУЮ Полтавської області 04 липня 2008 року / а. с. 11/. За час проживання спільного проживання у відповідачів народилося двоє синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвами про їх народження серії [NUMBER] та [NUMBER] / а.с.12,13 /. Малолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до характеристик, наданих навчально-виховними закладами, вихованням [PERSON] та [PERSON] займаються виключно їх дідусь [PERSON] та бабуся [PERSON], які приділяють дітям належну турботу та увагу / а.с.17,18/. Згідно з висновком органу опіки та піклування Шишацької РДА №01-21/320 від 12 листопада 2018 року, доцільним є позбавлення батьківських прав [PERSON], [PERSON] відносно їх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], оскільки останні самоусунулися від виконання батьківських обов'язків, оскільки не беруть участі у їх вихованні, не цікавляться їх життям, здоров'ям, успіхами у навчанні / а.с.37 /. Законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і складається із Закону України «Про охорону дитинства» від 21 червня 2001 року №-2558-ІІІ, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Згідно ст. 150 СК України, батьки мають обов'язки щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину. Відповідно ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в постанові "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" №3 від 30 березня 2007 року зазначив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Незважаючи на те, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, суд, з огляду на встановлені в ході розгляду справи обставини, приходить до висновку про позбавлення відповідачів [PERSON], [PERSON] батьківських прав відносно їх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], оскільки вони свідомо впродовж тривалого часу нехтують своїми обов'язками щодо фізичного і духовного розвитку останніх. Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved