Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

03.08.2018 року позивач [PERSON] звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Виноградівського районного суду від 01.04.2015 року за № 299/3835/14-ц шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Під час перебування у шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] , на утримання якого з відповідача на користь позивача за рішенням Виноградівського районного суду від 26.05.2015 року за № 299/1176/15-ц стягуються аліменти у розмірі по 550 грн. щомісячно, починаючи із дати подачі позову до досягнення дитиною повноліття. Позивач вказує, що дитина проживає з нею, а відповідач жодних додаткових витрат на сина не здійснює. На утримання дитини потрібні значні кошти, внаслідок чого позивач несе витрати на лікування, шкільні потреби, гуртки для розвитку дитини, на ремонти, іграшки, миючі засоби, їжу, одяг, взуття та інші необхідні речі для нормального розвитку дитини. У зв`язку з цим з метою надійного захисту інтересів дитини та отримання дитиною стабільного матеріального утримання з боку батька позивач звернулася до суду із даним позовом та просить збільшити розмір аліментів на утримання дитини - встановити такі в розмірі по 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, за яким у задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що позивач не надала належних та допустимих доказів погіршення її матеріального стану чи зміни сімейного стану. Він бере участь у додаткових витратах на дитину, лікуванням сина після розірвання шлюбу займалась його мати, він забезпечує дитину одягом та взуттям , минулого літа проводив з ним дозвілля ( а.с.19 - 22). Представник позивача адвокат Продан О.В. подала до суду відповідь на відзив, згідно якого вказує, що позовні вимоги позивача, як матері дитини вкладаються в рамки встановленого Законом України Про Державний бюджет України на 2018 рік розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років. Ті обставини, що з плином часу потреби дитини зростають, витрати на її утримання, виховання, освіту тощо збільшуються є загальноприйнятими. За таких умов, незмінну і незначну за розміром протягом тривалого часу матеріальну участь батька у матеріальному забезпеченні дитини не можна визнати такою, що враховує реальні обставини та потреби дитини ( а.с. 46 - 47). 12.09.2018 року відповідач [PERSON] подав до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування Винградівської РДА, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, яка ухвалою суду від 19.11.2018 року об`єднана в одне провадження із первісним позовом. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] заявлені вимоги мотивує тим, що після розлучення відповідач усілякими способами перешкоджає його спілкуванню із дитиною, тому відповідно до рішення органу опіки та піклування Виноградівської районної державної адміністрації №03-19/2285 від 30.07.2015 р. йому було надано дозвіл на участь у вихованні дитини, шляхом встановлення зустрічей за таким графіком: щотижня з 17.00 год.\~п`ятниці по 19.00\~год.\~неділі, проте останні 10 місяців\~він жодного разу не зміг побачитися з дитиною.\~ На неодноразові прохання надати позивачу можливість \~бачитись \~з дитиною відповідач відмовляє, хоч жодних обставин, які б давали підстави вважати, що їхнє спілкування із дитиною спричинить шкоду сину не існує. Створення перешкод відповідачем у спілкуванні із сином порушує не тільки права позивача як батька, а в першу чергу порушує права та суперечить інтересам дитини. За таких обставин позивач просить суд збов`язати відповідачку\~\~усунути перешкоди у його \~спілкуванні з сином [PERSON] , [INFO] , шляхом зобов`язання відповідачки не чинити перешкоди та надавати сина [PERSON] для зустрічей з позивачем щотижня з 17.00 год.\~п`ятниці по 19.00\~год.\~неділі. Позивач за первісним позовом [PERSON] та її представник адвокат Продан О.В. в судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подала до суду письмові заяви, згідно яких просить розглянути справу у їхню відсутність; зменшила позовні вимог та просить суд стягувати з відповідача за первісним позовом [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі по 1500 грн. щомісячно; вимоги за зустрічним позовом визнає. Відповідач за первісним позовом [PERSON] та його представник адвокат Нечаєв В.В. будучи повідомленими про день, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання також не з`явилися, однак представник відповідача подав через канцелярію суду письмову заяву, згідно якої зменшені вимоги позивача за первісним позовом відповідач визнає та згідний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі по 1500 грн. щомісяця, позовні вимоги за зустрічним позовом підтримує та просить задоволити, розгляд справи просить провести у їхню відсутність. Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, визнання уточненого первісного позову та визнання зустрічного позову, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що з 18.03.2005 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу у сторін народилася одна дитина - син [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.11.2005 року. Спільне життя з відповідачем не склалося і рішенням Виноградівського районного суду № 299/3835/14-ц від 01.04.2015 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу сторони не змогли досягти згоди щодо сплати аліментів на утримання дитини, у зв`язку з чим рішенням Виноградівського районного суду №299/1176/15-ц від 26.05.2015 року вирішено стягнути з відповідача на користь позивача заліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі по 550 гривень щомісяця, починаючи із дати подачі позову до досягнення дитиною повноліття. На даний час витрати на утримання дитини збільшилися, зросли ціни на товари та послуги невиробничого споживання у порівнянні з 2015 роком. Судом встановлено, що відповідач за первісним позовом є молодим, працездатним чоловіком, не працевлаштований, має на утриманні матір пенсійного віку. Згідно поданої до суду заяви, відповідач згідний сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі по 1500 грн. щомісяця. Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені фактичні обставини, врегульовані нормами\~Сімейного кодексу України. За змістом\~ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто обов`язок утримувати дитину є рівним для обох батьків. За вимогами ч.3\~ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 184 Сімейного кодексу України\~встановлено, що розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається судом за заявою платника або одержувача, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище\~дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей,\~непрацездатних\~чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно\~статті 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, суд приходить до висновку, що звернення позивача за первісним позовом із вимогою про зміну розміру аліментів на утримання дитини є підставним і таке підлягає задоволенню. Суд констатує, що розмір прожиткового мінімуму для дітей встановлено Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" та на час розгляду справи для дитини віком від шести до вісімнадцяти років становить 2027 грн. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача як аліменти на дитину сторін, суд приймає до уваги встановлені у справі обставини,

Outcome: approved