Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

Позивач звернувся із вказаним позовом посилаючись на те, що 07 вересня 2018 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Гамаль І.М. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 4617 про стягнення з Позивача на користь Відповідача заборгованість в розмірі 63 557,93 гривень. На підставі виконавчого напису нотаріуса, приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Вольф Т.Л. 04 жовтня 2018 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису. Вважає, що здійснений виконавчий напис №4617 від 07 версеня 2018 року є неавомірним та таким, що вчинений з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами. Так, виконавчий напис передбачає безспірність заборгованості, в той час як Позивач не отримував від Відповідача жодної вимоги про усунення порушень, порушено строки у межах яких можливе стягнення та порушено порядок врегулювання спорів. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив визнати виконавчий напис таким, що не підлягає до виконання. Пояснив, що 10 версеня 2007 року між Позивачем та Відповідачем укладено кредитний договір №0010/00109045 про відкриття банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної карти. До вищевказаного Договору було укладено додаткову угоду №1, згідно якої Позивачеві було відкрито кредитну лінію в сумі 50 000,00 гривень. 07 версеня 2018 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Гамаль І.М. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 4617 про стягнення з Позивача на користь Відповідача заборгованість в розмірі 63 557,93 гривень. На підставі виконавчого напису нотаріуса, приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Вольф Т.Л. 04 жовтня 2018 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису. Вважає, що здійснений виконавчий напис №4617 від 07 вересня 2018 року є незаконним та таким, що не підлягає виконанню. Зазанчив, що виконавчий напис передбачає безспірність заборгованості, в той час як позивач не отримував від відповідача жодної вимоги про усунення порушень ні поштовим відправленням, ні під розписку, в тому числі за 30 днів до вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису, тобто вказана у заяві та виконавчому написі заборгованість по кредитному договору не узгоджена із позивачем, він її не визнав і тому заборгованість не є безспірною. Вважає, що приватний нотаріус не дотримався вимог закону, які регулюють порядок вчинення виконавчих написів нотаріусом на документах, які свідчать про безспірність заборгованості. Крім того, вказав, що порушений порядок врегулювання спорів, адже відповідно до договору Відповідачеві потрібно було звернутися за захистом своїх порушених прав до Третейського суду при Асоціації укрнських банків, а не до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений в установленому законом порядку Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., в судове засідання не зявилася, подала до суду пояснення з приводу заявлених позовних вимог, крім того просила проводити розгляд справи у ї відсутність. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Вольф Т.Л. в судове засідання не зявилася, повідомлена в установленому законом порядку. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши надані докази, вважає, що підстав для задоволення позову немає. В судовому засідані встановлено, що 10 версеня 2007 року між Позивачем та Відповідачем укладено кредитний договір №0010/00109045 про відкриття банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної карти. До вищевказаного Договору було укладено додаткову угоду №1, згідно якої Позивачеві було відкрито кредитну лінію в сумі 50 000,00 гривень. Так як Позивач належним чином не виконував свої зобов`язання по погашенню заборгованості, Відповідач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису. До заяви були долучені - оригінал Договору №0010/00109045 про відкриття банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної карти від 10.09.2007, укладеного [PERSON] та Відповідачем; засвідчену Відповідачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою Стягувача про непогашення заборгованості також було надана копія вимоги про погашення боргу від 20 червня 2018 року, що була надіслана Позивачу 21 червня 2018 року цінним листом з описом вкладення. На підставі зазначених документів, 07 версеня 2018 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Гамаль І.М. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 4617 про стягнення з Позивача на користь Відповідача заборгованість в розмірі 63 557,93 гривень. На підставі виконавчого напису нотаріуса, приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Вольф Т.Л. 04 жовтня 2018 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису. Не погоджуючись із виконавчим написом, позивач подав до суду заяву, в якій просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Умови вчинення виконавчих написів передбачені у ст .88 вказаного Закону, згідно якої: «Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку». У відповідності до «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5: « ч.3 п/п.3.1. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років; п/п.3.2. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністів України від 29.06.99 № 1172» . Згідно Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих листів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172: «п.2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Тобто нотаріус, перш ніж вчинити виконавчий напис, повинен перевірити, чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який ідеться в Переліку, чи подані всі передбачені Переліком документи, чи оформлені такі документи належним чином, чи підтверджують подані документи безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення вчинення зобов`язання, чи не виник спір між зацікавленими особами, чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувавчем документами згідно з Переліком. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Отже безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Аналізуючи надані докази та норми закону, підстав вважати суму заборгованості спірною суд не вбачає. При цьому також зауважує про те, що позивачем не надано доказів на підтвердження наявності спору щодо суми боргу, зокрема судових рішень у справі про стягнення боргу, даних щодо стадій розгляду справи. З приводу посилання Позивача на порушення порядку врегулювання спорів, суд зазначає, що статтею 5 Закону України «Про третейські суди» передбачено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цьогоЗакону. Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Статтею 6 Закону України «Про третейські суди» визначено категорії справ, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, розгляд яких заборонений третейськими судами. Законом України «Про внесення змін до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам" частину першу статті 6 Закону України "Про третейські суди" доповнено пунктом 14, згідно якого третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Зазначений Закон набрав чинності 12.03.2011. Отже, на час вчинення виконавчого напису Закон України «Про третейські суди» містив заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). З огляду на викладене, враховуючи ту обставину, що позивач у відносинах з банком є споживачем банківських послуг, банк не має права врегульовувати спір у третейському суді при асоціації українських банків. За таких обставин, суд вважає, що при вчиненні виконавчого напису приватним нотаріусом дотримано положення чинного законодавства, яким врегульовано порядок вчинення такої нотаріальної дії, підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню судом не встановлено. З цих підстав суд приймає рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed