Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Представник [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Філдес Україна» про застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину - контракту № 0504460, укладеного 20 серпня 2006 року, про стягнення з ПрАТ «Філдес Україна» суми 78476 грн 31 коп. Свої вимоги мотивує тим, що 20 серпня 2006 року він уклав з Дочірнім підприємством «Філдес Україна», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Філдес Україна», контракт №0504460 з ідентифікатором до нього, предметом якого є надання особі послуг з адміністрування системи «Кар Кредит» з метою придбання легкового автомобіля «ВАЗ Калина» (Daewoo Lanos) вартістю 46740 грн. в групі. За умовами укладеного контракту, клієнт системи сплачує: вступний внесок в розмірі 1682,84 грн., щомісячний чистий внесок (частина вартості автомобіля, за рахунок якого здійснюється його придбання) - 1,19%, щомісячні адміністративні витрати (плата за послуги з формування груп клієнтів системи та за здійснення організаційних дій з визнання автомобіля) - 0,3%, асигнаційний збір - 4%. У подальшому, у зв'язку з підвищенням цін на даний вид автомобілів він погодився виплатити його реальну вартість. Станом на 18 січня 2010 року актуальна ціна автомобіля складала 70470 грн. На виконання своїх зобов'язань він станом на 18 січня 2010 року сплатив на користь відповідача 78476,31 грн., що складає 100% внесків по Контракту, що підтверджується випискою з аккаунта Позивача с сайту Відповідача однак автомобіль по теперішній час так й не одержав. 09 червня 2010 року він відправив відповідачу претензію, яку той отримав 14 червня 2010 року, з проханням поставити автомобіль. Але автомобіль відповідач не поставив. Тоді він звернувся в органи по захисту прав споживачів. На що були отримані відповіді від 24 вересня 2010 року № 5034/9 від Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики Управління у справах захисту прав споживачів в Одеський області та від 28 вересня 2010 року № Г-0442/0412 від Держспоживстандарт України Управління у справах захисту прав споживачів у м. Києві. В обох листах було запропоновано звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та інтересов. Таким чином, за змістом вказаного контракту, укладеного між сторонами по справі, виконання послуг з адміністрування системи полягає в тому, що: клієнт сплачує передбачені контрактом кошти, а ПАТ «Філдес Україна» формує групу клієнтів, за рахунок чистих внесків яких здійснюється придбання автомобіля; клієнт одержує автомобіль відповідно до принципів асигнації (визнання) автомобіля, передбачених контрактом; визнання автомобіля здійснює ПАТ «Філдес Україна» на власний розсуд; право на купівлю автомобіля мають не всі учасники системи, а тільки ті, які володіють на останній день місяця, що передує акту асигнації, найбільшою кількістю балів, тобто, які зробили найбільшу кількість внесків; контракт не містить строків та (або) термінів отримання клієнтом автомобіля та не передбачає будь-яких гарантій отримання клієнтом автомобіля навіть у разі повної оплати його вартості; у разі відмови клієнта від Контракту внесок йому повертається після ліквідації групи за вирахуванням 10 % штрафу за односторонню відмову від контракту, який не може бути менший ніж два чистих внески, нарахованих на підставі ціни товару, що є дійсною на день повернення, при цьому поверненню не підлягають вступний внесок, адміністративні витрати, страховий внесок. Передбачений порядок проведення розподільчих актів та порядок проведення розподільчого акту, згідно заяви-пропозиції. За змістом яких вбачається, що рішення про передачу позивачу товару залежить лише від волі відповідача, який сам на власний розсуд приймає таке рішення. Процедура прийняття рішення про передачу товару є непрозорою, а інформація щодо результатів проведених конкурсів та осіб, які отримали право на товар є конфіденційною і не може бути перевірена позивачем. Вважає, що вказаний контракт є недійсним, оскільки зі змісту укладеної угоди убачаються явно невигідні одній стороні (споживачу) умови, які відповідач сформулював в односторонньому порядку, чим створив істотний дисбаланс між правами та обов'язками сторін на свою користь, також діяльністю відповідача є створення та обслуговування пірамідальної схеми, а крім того, умови контракту є несправедливими, укладений з використанням відповідачем нечесної підприємницької діяльності. Він заплатив кошти не за сам товар, а за можливість отримання права на його придбання, ПАТ «Філдес Україна» без залучення власних коштів формувало групи клієнтів, за рахунок коштів яких здійснювалася передача права на купівлю товару одному з учасників групи, що є компенсацією за рахунок коштів інших учасників групи, залучених до умов діяльності системи «Кар Кредит». Просить заявлені позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. ПрАТ «Філдес Україна» в судове засідання не з'явилось, про слухання справи повідомлялось належним чином, причин своєї неявки суду не повідомило. Цивільна справа розглядається судом у порядку частини 2 статті 197 ЦПК України. З урахуванням згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статей 169, 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи, оцінивши наявні у справі докази і матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 5 ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень та протиправних посягань. За загальним правилом (ч.1 ст.11 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Сторони мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. Стаття 213 ЦПК України вимагає від суду повно та всебічно з'ясувати обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідити всі докази в їх сукупності. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 19 Закону України "Про захист прав споживачів" заборонено нечесну підприємницьку практику, яка включає, зокрема будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману, спонукає або може спонукати споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він не погодився б, стосовно основних характеристик продукції, таких як: її наявність, специфікація та ціна або спосіб розрахунку ціни чи наявність знижок або інших цінових переваг. Згідно ч. 3 ст. 19 цього Закону забороняються як такі, що вводять в оману: пропонування для реалізації продукції за визначеною ціною, якщо існують підстави вважати, що продавець або виконавець не зможе надати таку продукцію за такою ціною або у таких обсягах, що можна передбачити з огляду на пропоновану ціну та характеристики продукції; пропонування з метою реалізації однієї продукції до реалізації іншої; недостовірне повідомлення про наявність обмеженої кількості товарів або з метою спонукання споживачів до прийняття швидкого рішення та позбавлення їх достатнього періоду часу для прийняття свідомого рішення; утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Перелік форм підприємницької практики, що вводить в оману, не є вичерпним. Відповідно до ч. 6 ст. 19 цього Закону правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Згідно ч. 2 п. 2. ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів» підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надасться або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Згідно з ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний договір не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Застосування Закону України «Про захист прав споживачів» до спорів, які виникають з кредитних правовідносин, необхідне також якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови отримання кредиту, типи відсоткової ставки, валютні ризики, процедура виконання договору тощо, які передують укладенню договору. Судом встановлено, що 20 серпня 2006 року між [PERSON] та Дочірнім підприємством «Філдес Україна», правонаступником якого є ПрАТ «Філдес Україна», було укладено контракт № 0504460, предметом якого є надання особі, що уклала контракт послуг по адмініструванню системи, що умовно називається «CAR CREDIT» (КАР КРЕДИТ), з метою придбання автомобіля «ВАЗ Калина» (Daewoo Lanos) в групі, вартістю 46740 грн. За умовами укладеного контракту, клієнт системи сплачує: вступний внесок в розмірі 1682,84 грн., щомісячний чистий внесок (частина вартості автомобіля, за рахунок якого здійснюється його придбання) - 1,19%, щомісячні адміністративні витрати (плата за послуги з формування груп клієнтів системи та за здійснення організаційних дій з визнання автомобіля) - 0,3%, асигнаційний збір - 4%. У подальшому, у зв'язку з підвищенням цін на даний вид автомобілів [PERSON] погодився виплатити його реальну вартість. Станом на 18 січня 2010 року актуальна ціна автомобіля складала 70470 грн. На виконання своїх зобов'язань [PERSON] станом на 18 січня 2010 року сплатив на користь відповідача 78476,31 грн., що складає 100% внесків по Контракту, що підтверджується випискою з аккаунта [PERSON] з сайту Відповідача однак автомобіль по теперішній час так й не одержав. 09 червня 2010 року він відправив відповідачу претензію, яку той отримав 14 червня 2010 року, з проханням поставити автомобіль. Але автомобіль відповідач не поставив. Отже, з фактичних обставин справи убачається, що сторонами укладено договір про надання послуг, предметом якого є надання позивачеві послуг, спрямованих на придбання транспортного засобу через ПрАТ «Філдес Україна», організовану відповідачем, базуючись на принципі взаємодопомоги учасників ПрАТ «Філдес Україна». За змістом вказаного вище контракту, укладеного між сторонами по справі, виконання послуг з адміністрування системи полягає в тому, що: клієнт сплачує передбачені контрактом кошти, а ПрАТ «Філдес Україна» формує групу клієнтів, за рахунок чистих внесків яких здійснюється придбання автомобіля; клієнт одержує автомобіль відповідно до принципів асигнації (визнання) автомобіля, передбачених контрактом; визнання автомобіля здійснює ПрАТ «Філдес Україна» на власний розсуд; право на купівлю автомобіля мають не всі учасники системи, а тільки ті, які володіють на останній день місяця, що передує акту асигнації, найбільшою кількістю балів, тобто, які зробили найбільшу кількість внесків; контракт не містить строків та (або) термінів отримання клієнтом автомобіля та не передбачає будь-яких гарантій отримання клієнтом автомобіля навіть у разі повної оплати його вартості; у разі відмови клієнта від Контракту внесок йому повертається після ліквідації групи за вирахуванням 10 % штрафу за односторонню відмову від контракту, який не може бути менший ніж два чистих внески, нарахованих на підставі ціни товару, що є дійсною на день повернення, при цьому поверненню не підлягають вступний внесок, адміністративні витрати, страховий внесок. Умовами діяльності програми «CAR CREDIT» (КАР КРЕДИТ) передбачений порядок проведення розподільчих актів та порядок проведення розподільчого акту, згідно заяви-пропозиції. За змістом яких вбачається, що рішення про передачу позивачу товару залежить лише від волі відповідача, який сам на власний розсуд приймає таке рішення. Процедура прийняття рішення про передачу товару є непрозорою, а інформація щодо результатів проведених конкурсів та осіб, які отримали право на товар є конфіденційною і не може бути перевірена позивачем. У зв'язку з наведеним, суд вважає, що діяльність ПрАТ «Філдес Україна» вводить споживача в оману, оскільки програма «CAR CREDIT» (КАР КРЕДИТ) формується виключно на коштах учасників «CAR CREDIT» (КАР КРЕДИТ), без залучення коштів ПрАТ «Філдес Україна». Оплата товару здійснюється за кошти, внесені учасниками «CAR CREDIT» (КАР КРЕДИТ), в подальшому учасник програми «CAR CREDIT» (КАР КРЕДИТ), який отримав товар, сплачує внески, які фактично компенсують кошти іншим учасникам цієї ж програми, тобто один учасник програми за свої власні кошти, без інвестування коштів відповідача оплачує товар іншому учаснику програми. При цьому, позивач [PERSON] сплачував відповідачу кошти не за одержання товару чи послуги, а фактично за можливість одержання права на купівлю товару, яке надавалося не за рахунок відповідача, а за рахунок залучення інших споживачів і їх коштів до такої ж схеми, право отримати товар позивачем залежить від розміру фонду і внесення коштів іншими учасниками програми «CAR CREDIT» (КАР КРЕДИТ). Відповідно до пункту 7 частини 3 статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» забороняються як такі, що вводять в оману утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Як роз'яснено у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року №9 правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. У разі якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину. Відповідно до частини 6 статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Частиною 2 статті 215 ЦК України встановлено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. З урахуванням наведеного, суд дійшов до висновку про нікчемність правочину - контракту № 0504460, укладеного 20 серпня 2006 року, між [PERSON] та Дочірнім підприємством «Філдес Україна», правонаступником якого є ПрАТ «Філдес Україна». Також, оскільки за змістом статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, а кожна із сторін такого правочину зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, то з ПрАТ «Філдес Україна» на користь [PERSON] підлягає стягненню сума в розмірі 78476 грн 31 коп., що була сплачена останнім за оскаржуваним правочином. Дійшовши до вказаних висновків суд враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 23 травня 2012 року по цивільній справі №6-35цс12, а саме: за положеннями ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Забороняються як такі, що вводять в оману: утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Таким чином, указаний Закон установив недійсність правочинів, здійснених з використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми. Оскільки позивачка сплачувала кошти не за сам товар, а за можливість одержання права на купівлю товару, ПрАТ «Філдес Україна» без залучення власних коштів формувало групи клієнтів, за рахунок коштів яких здійснювалась передача права на купівлю товару одному з учасників групи, що є компенсацією за рахунок коштів інших учасників групи, залучених до умов діяльності системи «Кар Кредит», касаційний суд помилково погодився з висновками суду апеляційний інстанції про те, що спірний договір - це досягнута між сторонами угода про посередницьку діяльність, яка не порушує права позивачки, а діяльність ПрАТ «Філдес Україна» з реалізації системи «Кар Кредит» не є такою, що вводить споживача в оману». Відповідно до положень статті 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суду, у тому числі, вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. З відповідача ПрАТ «Філдес Україна» на користь [PERSON] підлягає стягненню документально підтвердженні судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 784 грн. 77 коп. На підставі статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів», статей 215, 216 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved