Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

03 січня 2020 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 08 лютого 2018 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, [INFO] у них народився син - [PERSON] , який проживає разом з ним. Спільне життя із відповідачем не склалося через те, що відповідач з 10 листопада 2019 року перебуває у відносинах з іншим чоловіком, до якого остання переїхала проживати та має намір укласти із ним шлюб. Шлюбні відносини припинили 10 листопада 2019 року, спільне господарства разом не ведуть та проживають окремо. Спорів щодо поділу майна не мають та визначення місця проживання дитини не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою суду від 29 січня 2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження, відкрито провадження у справі (а.с. 12). Ухвалою суду від 11 лютого 2020 року було задоволено заяву позивача [PERSON] , сторонам у справі призначений строк на примирення терміном один місяць, у зв`язку з чим провадження у справі зупинено (а.с. 18-19). Ухвалою суду від 12 березня 2020 року провадження у справі було поновлено (а.с. 23). У підготовче засідання сторони не з`явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає (а.с. 24, 31). У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 08 лютого 2018 року, про що Виконавчим комітетом Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за № 05 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 6). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записані позивач і відповідач, що підтверджується відповідним свідоцтвом про його народження, наданим суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 7). За час спільного проживання через взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними почуття любові один до одного, припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім`ї стало неможливим. Шлюбні відносини між сторонами припинені у листопаді 2019 року, з того часу спільне господарство вони не ведуть та проживають окремо. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім`я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Разом з тим, на підставі ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" суд вважає за необхідне повернути позивачеві з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 420 грн. 40 коп. (а.с. 1), решта суми підлягає відшкодування з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved