Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

07 лютого 2019 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 10 березня 2011 року у шлюбі з відповідачем не перебуває, про що свідчить рішення Погребищенського районного суду. За рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 10 березня 2011 року шлюб між нами було розірвано. Від цього шлюбу мають неповнолітніх дітей сина - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO], які проживають разом зі нею. Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України обов'язку утримувати своїх дітей. Це зокрема, виявилося, в тому що відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на їх утримання, а саме: на придбання одягу, продукти харчування, медикаментів тощо. Діти повністю знаходяться на її утриманні. Добровільно виділяти кошти на утримання дитини [PERSON] відмовляється, витрачає гроші на свої потреби, інтересами дітей не цікавиться. Відповідач, [PERSON] має добрий стан здоров'я, не перебуває на обліку в жодній медичній установі, і в змозі сплачувати аліменти, так як має постійний заробіток, не зобов'язаний до виплати аліментів будь-кому, крім їхніх спільних дітей, тому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в частці 1/3 від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач, [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей в частці 1/3 від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Представник позивача, начальник відділу «Погребищенське БПД» [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені позивачем позовні вимоги, просив їх задовольнити. Відповідач, [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, згідний сплачувати аліменти в розмірі визначеному позивачем. З'ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 2 і 3 статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Беззаперечно доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 6-7), але добровільно не виконує свого законного обов'язку по утриманню неповнолітніх дітей, інших утриманців не має. Діти проживають з матір'ю, [PERSON] та знаходяться на її повному утриманні. (а.с. 8-9) Оскільки відповідач, [PERSON] ухиляється від добровільного виконання свого обов'язку по утриманню дітей, чим порушує права позивача і її неповнолітніх дітей, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідно віку, починаючи з дня звернення позивача до суду і до повноліття дітей. Виходячи із засад розумності, добросовісності і справедливості, що не суперечитиме чинному законодавству, інтересам позивача, неповнолітніх дітей та відповідача. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі п. 3 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Отже, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати в розмірі 768, 40 грн.

Outcome: approved