Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

У травні 2020 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до приватного акціонерного товариства «Просто-Страхування», [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. В обґрунтування позову зазначав, що 01.02.2020 року об 11-30 годині, в м. Запоріжжя, на перехресті вул. Лєрмонтова та вул. Патріотична, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом Nissan Tiida, номерний знак [NUMBER] , по другорядній дорозі не надав переваги в русі, в результаті чого сталося зіткнення з транспортним заcобом ЗАЗ DAEWOO Т13110, номерний знак [NUMBER] , який рухався по головній дорозі під керуванням водія [PERSON] . На місці скоєння дорожньо-транспортної пригоди, складена схема місця ДТП та відібрано пояснення від учасників самої пригоди, в результаті чого відносно [PERSON] складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 266088 за ст. 124 КУпАП. Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.02.2020 року у справі № 335/1101/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. З метою визначення розміру шкоди заподіяної позивачу як власнику транспортного засобу ЗАЗ DAEWOO позивач звернувся до суб`єкта оціночної діяльності фізичної особи- підприємця [PERSON] . Згідно Звіту про матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля ЗАЗ DAEWOO реєстраційний номер [NUMBER] внаслідок його пошкодження № Б28022001 від 03.03.2020 року (далі - «Звіт»), у відповідності до висновків якого: матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок його пошкодження складає: 27 768,10 грн. Як зазначено у пункті 13 Звіту вартість відновлювального ремонту автомобіля реєстраційний номер [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, складає 27 768,10 грн..Таким чином, ПрАТ «Просто Страхування» зобов`язано виплатити Позивачу суму страхового відшкодування, що становить вартість відновлювального ремонту автомобіля ЗАЗ DAEWOO реєстраційний номер [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, у розмірі 27 768,10 грн. Проте, за цим страховим випадком ПрАТ «Просто Страхування» було сплачено Позивачу суму страхового відшкодування у розмірі 16 095,89 грн. У відповідності до п. 36.2. ст. 36 Закону № 1961 страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання Ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Враховуючи вищевикладене, ПрАТ «Просто Страхування» зобов`язано сплати на користь Позивача невиплачену. частину стархового відшкодування у розмірі 11 672,21 грн. ( 27 768,10 -16 095,89 = 11 672,21 грн). Сума відшкодування, що зобов`язано виплатити Позивачу ПрАТ «Просто Страхування» у розмірі 27 768,10 грн., визначена із урахуванням фізичного зносу пошкодженого автомобіля, а розмір реальний збитків, необхідних для відновлення пошкодженого транспортного засобу становлять 37 801,33 грн., відтак різниця між цими сумами має бути відшкодована [PERSON] відповідно до правил статті 1194 ЦК України для повного відшкодування завданої нею шкоди.37 801,33 - 27 768,10 = 10 033,23 грн. Таким чином, різниця, яку необхідно відшкодувати [PERSON] складає 10 033,23 грн. Окрім того, внаслідок винних та неправомірних дій відповідача, позивачу було заподіяно моральну шкоду. Моральна шкода, полягає в порушені права власності, зокрема внаслідок пошкодження транспортного засобу позивач та його сім`я зазнали немало переживань та страждань з приводу того, що особа, відповідальна за збитки не поновлює моє порушене право та не сплачує в добровільному порядку завдану шкоду. Хвилювання та думки про те, як відновити свій транспортний засіб, тримали позивача у постійній нервовій та психологічній напрузі, що вплинуло на відносини в сім`ї та на роботі. Також, фактично втративши можливість вільно користуватись своїм транспортним засобом, позивач змушений витрачати значний час для пересування громадським транспортом на роботу та по робочих справах, а також змінив свій звичний робочий день, оскільки витрачав не мало часу на поїздки до станцій технічного обслуговування, оцінювачів з метою визначення вартості відновлювальних робіт, органів судової влади та органів поліції, отримання необхідних документів для підтвердження розміру шкоди, що спричинило ряд незручностей та проблем, марно згаяного часу, який міг би бути витрачений на сім`ю та роботу. Вказані вище обставини, спричинили ряд негативних наслідків та моральні втрати і страждання для позивача, а тому він просив стягнути на його користь у відшкодування моральної шкоди 10000 грн. Позивач просив стягнути з ПрАТ «Просто -страхування» грошові кошти у розмірі 11 672,21 грн., стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 10 033,23 грн., моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн., стягнути солідарно з відповідачів понесені судові витрати, а саме судовий збір, витрати на проведення оцінки, витрати на правничу допомогу. Ухвалою судді від 26.05.2020 року прийнято позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. 15.06.2020 року від [PERSON] надійшов відзив на позов, в якому він зазначав, що сплатив [PERSON] 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди, і вважає, що позивачем не доведено факт завдання моральної шкоди. 26.06.2020 року від ПрАТ «Просто-страхування» надійшов відзив на позов, в якому відповідач просить відмовити у позові, оскільки позов подано до неналежного відповідача, а також зазначив, що стосується визначення вартості матеріального збитку позивачем на підставі Звіту №528022001 про матеріальний збиток, завданого власнику автомобіля «ЗАЗ Т1311» д/н [NUMBER] в наслідок пошкодження, відповідно до якого вартість матеріального збитку становить 27 768,10 грн, то АТ «ПРОСТО-страхування» не погоджується із даним звітом, оскільки Про дату, час та місце проведення огляду експертом пошкодженого автомобіля «ЗАЗ Т1311» д/н [NUMBER] АТ «ПРОСТО-страхування не повідомлялось, а тому представник останнього не був присутній на огляді. Крім того, у Звіту №528022001 від 03.03.2020 року відображений завищений розмір ремонтних робіт пошкоджених деталей автомобіля. Просить у задоволенні позову відмовити. 07.08.2020 року від [PERSON] надійшла відповідь на відзив, згідно до якої позивач зазначає, що ПрАТ «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ» та ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» є учасниками Угоди про пряме врегулювання збитків, а тому доводи про неналежність відповідача ПрАТ «Просто-Страхування» є безпідставними. Розмір страхового відшкодування, заявленого позивачем у позовній заяві, підтверджується звітом суб`єкта оціночної діяльності та витратами, понесеними позивачем під час ремонту свого ТЗ. При цьому, посилання Відповідача на те, що позивач погодився з сумою збитків, розрахованого на підставі експертного висновку/калькуляції № 143111 є необґрунтованим та незаконним, оскільки позивач не суб`єктом оціночної діяльності та немає відповідних знань в галузі оцінки ТЗ, а тому просить позов задовольнити у повному обсязі. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали на підставах, викладених у позовній заяві і просять позов задовольнити у повному обсязі. Також позивач просить стягнути на свою користь усі судові витрати, у тому числі і витрати на правничу допомогу у розмірі 11000 грн., надавши відповідні документи в обгрунтування вказаної суми. У судовому засіданні представник відповідача адвокат Мельніков В.Є.просить у позові до [PERSON] відмовити з урахуванням матеріального становища [PERSON] та зменшити розмір витрат на правничу допомогу, оскільки відповідач має скрутне матеріальне становище. У судове засідання відповідач ПрАТ «Просто-Страхування» не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у його відсутність. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про таке. Частиною 1ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Судом встановлені наступні фактичні обставини, підтверджені відповідними доказами. 01.02.2020 року об 11-30 годині, в м. Запоріжжя, на перехресті вул. Лєрмонтова та вул. Патріотична, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом Nissan Tiida, номерний знак [NUMBER] , по другорядній дорозі не надав переваги в русі, в результаті чого сталося зіткнення з транспортним заcобом ЗАЗ DAEWOO Т13110, номерний знак [NUMBER] , який рухався по головній дорозі під керуванням водія [PERSON] . На місці скоєння дорожньо-транспортної пригоди, складена схема місця ДТП та відібрано пояснення від учасників самої пригоди, в результаті чого відносно [PERSON] складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 266088 за ст. 124 КУпАП. Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.02.2020 року у справі № 335/1101/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 01.02.2020 року [PERSON] на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі Полісу № АМ/8898430, виданого 06.02.2019 року, строком на 1 (один) рік, з 07-02.2019 року по 06.02.2020 року та в порядку передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», повідомив ПрАТ «Просто Страхування» про цю дорожньо- транспортну пригоду, надавши всю необхідну інформацію та документи для сплати страхового платежу. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-IV (далі - «Закон № 1961») при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону № 1961 у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. З метою визначення розміру шкоди заподіяної позивачу як власнику транспортного засобу ЗАЗ DAEWOO [PERSON] звернувся до суб`єкта оціночної діяльності фізичної особи- підприємця [PERSON] . Згідно Звіту про матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля ЗАЗ DAEWOO реєстраційний номер [NUMBER] внаслідок його пошкодження № Б28022001 від 03.03.2020 року (далі - «Звіт»), у відповідності до висновків якого: матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок його пошкодження складає: 27 768,10 грн. Як зазначено у пункті 13 Звіту вартість відновлювального ремонту автомобіля реєстраційний номер [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, складає 27768,10 грн. Як зазначено у пункті 13 Звіту вартість відновлювального ремонту автомобіля ЗАЗ DAEWOO реєстраційний номер [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, складає 27768,10 грн.. Таким чином, ПрАТ «Просто Страхування» має виплатити Позивачу суму страхового відшкодування, що становить вартість відновлювального ремонту автомобіля ЗАЗ DAEWOO реєстраційний номер [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, у розмірі 27 768,10 грн. Проте, за цим страховим випадком ПрАТ «Просто Страхування» було сплачено Позивачу суму страхового відшкодування у розмірі 16 095,89 грн., отже до стягнення підлягає сума 11672,21 грн (27 768,10 -16 095,89 = 11 672,21 грн.) Щодо доводів ПрАТ «Просто -Страхування» про неналежність відповідача, то суд зазначає наступне. Як вже було зазначено у позовній заяві, цивільно-правова відповідальність [PERSON] , власника ЗАЗ DAEWOO Т13110, номерний знак [NUMBER] на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ» згідно з Полісом № АМ/8898430, виданого 06.02.2019 року, строком дії з 07.02.2019 року по 06.02.2020 року. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] , під керуванням якого знаходився транспортний засіб Nissan Tiida, номерний знак [NUMBER] , на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» згідно з Полісом № АМ/8496712, виданого 05.08.2019 року, строком дії з 06.08.2019 року по 05.08.2020 року. ПрАТ «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ» та ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» є учасниками Угоди про пряме врегулювання збитків по обов`язковому страхуванню цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яка діє з 01.12.2016 року. Інформація про учасників угоди розміщена на сайті Моторно транспортного (страхового) бюро України http://www.mtsbu.ua Згідно розміщеної на сайті Моторно транспортного (страхового) бюро України http://www.mtsbu.ua «Інформації про систему Прямого врегулювання збитків» пряме врегулювання збитків - це система, в якій страховик, який застрахував цивільно - правову відповідальність потерпілого, в частині відшкодування шкоди, пов`язаної з пошкодженням або фізичним знищенням транспортного засобу потерпілого, виконує обов`язки страховика, який застрахував цивільно - правову відповідальність особи, відповідальної за скоєння дорожньо - транспортної пригоди. Така система не вимагає від страхувальника укладання додаткових договорів страхування, крім договору обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (ОСЦПВВНТЗ), укладеного з страховиком - учасником системи ПВЗ. Переваги системи прямого врегулювання збитків для власників транспортних засобів, згідно викладеного на сайті Моторно транспортного (страхового) бюро України http://www.mtsbu.ua, полягають в тому, що в разі ДТП потерпілий має можливість звернутись за виплатою відшкодування до «своєї» страхової компанії для отримання відшкодування. Таким чином, страхувальник має можливість вибрати страхову компанію, яка буде не тільки компенсувати збитки, відповідальним за які є страхувальник, але й компенсувати отримані страхувальником збитки в ДТП, відповідальним за яку є водій іншого транспортного засобу. При цьому не доведеться «брати участі в лотереї», звертаючись за відшкодуванням до страховика відповідального. Текст Угоди про пряме врегулювання збитків по обов`язковому страхуванню цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яка діє з 01.12.2016 року, для загального ознайомлення на сайті Моторно транспортного (страхового) бюро України http://www.mtsbu.ua не викладений. Згідно інформації розміщеної на сайті Моторно транспортного (страхового) бюро України http://www.mtsbu.ua скористатися системою прямого врегулювання збитків можна, якщо: ДТП сталося за участю виключно двох наземних ТЗ та є контактним (наявне зіткнення), незалежно від наявності або відсутності потерпілих, яким нанесено шкоду життю та здоров`ю; на обидва ТЗ є діючий на момент ДТП договір ОСЦПВВНТЗ та страховики обох учасників ДТП є учасниками системи прямого врегулювання збитків; водій одного з ТЗ є повністю винним в ДТП (немає часткової відповідальності); наявна інформація у страховика потерпілого щодо полісів учасників ДТП не є суперечливою в частині даних, на підставі яких ідентифікується забезпечений транспортний засіб (марка, тип, державний реєстраційний номерний знак) та визначаються наявність страхового забезпечення на дату ДТП, розмір франшизи та страхових сум. При цьому, при прямому врегулюванні відшкодовується тільки шкода, завдана майну, ДТП може бути зафіксовано за допомогою Європротоколу, врегулювання збитку здійснюється на умовах договору ОСЦПВВНТЗ, укладеного особою, відповідальною за ДТП з своєю страховою компанією (застосовується франшиза та страхова сума, вказані в такому договорі). Для врегулювання страхового випадку в рамках Угоди про пряме врегулювання збитків, 24.02.2020 року позивачем було подано Відповідачу 1 заяву про виплату страхового відшкодування за зазначеним вище страховим випадком. Таким чином, Відповідач 1 та ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» є учасниками системи прямого врегулювання збитків, яка встановлює обов`язок страховика, який застрахував цивільно-правову відповідальність потерпілого, в частині відшкодування шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу потерпілого, виконати обов`язки страховика, який застрахував цивільно-правову відповідальність особи, відповідальної за скоєння дорожньо-транспортної пригоди. При цьому, виникнення відповідного обов`язку не вимагає від страхувальника укладання додаткових договорів страхування, крім договору обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - «ОСЦПВНТЗ»), укладеного з страховиком - учасником системи прямого врегулювання збитків. Враховуючи, що ДТП сталося за участю виключно двох наземних ТЗ та є контактним (наявне зіткнення), що на обидва ТЗ був діючий на момент ДТП договір ОСЦПВНТЗ та страховики обох учасників ДТП є учасниками системи прямого врегулювання збитків, що водій транспортного засобу номерний знак [NUMBER] є винним в ДТП, та що інформація щодо полісів учасників ДТП не була суперечливою, у позивача наявне право на пряме врегулювання збитків, а відповідач відповідно, з огляду на відсутність підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування, зобов`язаний відшкодувати шкоду, завдану майну позивача на умовах договору ОСЦПВНТЗ, укладеного особою, відповідальною за ДТП з своєю страховою компанією, тобто на умовах полісу № АМ/8496712. Отже, судом відхиляють доводи відповідача щодо відсутності у нього обов`язку відшкодувати шкоду позивачу, відповідач є учасником Угоди про пряме врегулювання збитків по обов`язковому страхуванню цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортник засобів, і відповідно зобов`язаний виконувати її положення. При цьому судом також враховується і ті обставини, що ПрАТ «Просто Страхування» виплатило [PERSON] частину страхового відшкодування у розмірі 16 095,89 грн. При цьому суд зазначає, що розмір страхового відшкодування повинен бути визначений саме звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати відповідним положенням законодавства. Такі правові висновки викладені у Верховним Судом у постановах: № 520/8867/15-ц від 13.11.2019 року; № 522/1597/15-ц від 31.10.2019 року Таким чином, ПрАТ «Просто Страхування» зобов`язано виплатити Позивачу суму страхового відшкодування, що становить вартість відновлювального ремонту автомобіля ЗАЗ DAEWOO реєстраційний номер [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, у розмірі 27 768,10 грн. Проте, за цим страховим випадком ПрАТ «Просто Страхування» було сплачено Позивачу суму страхового відшкодування у розмірі 16 095,89 грн., що визнано відповідачем у відзиві, а тому доводи відзиву в цій частині не заслуговують на увагу, а позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Окрім того, судом встановлено, що під час дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобом номерний знак [NUMBER] , керував [PERSON] , що підтверджується постановою Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 26.02.2020 року у справі №335/1101/20. Відповідно до висновку Звіту вартість відновлювального ремонту автомобіля ЗАЗ DAEWOO реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок його пошкодження складає: 37801,33 грн. Також у пункті 13 Звіту зазначається, що вартість відновлювального ремонту без урахування коефіцієнту фізичного зносу КТЗ складає 37 801,33 грн.. Для проведення відновлювального ремонту ЗАЗ DAEWOO реєстраційний номер [NUMBER] Позивач звернувся до Фізичної особи-підприємця [PERSON] , відповідно до Акту здачі-приймання робіт (надання послуг) № 11 від 26.03.2020 року на підставі рахунку на оплату № 11 від 26.03.2020 року Виконавцем були використані запчастини та проведені ремонтні роботи. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням, зокрема, транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч. 2 цієї ж статті шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з вимогами ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для поівного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як вже було зазначено вище, відповідно до ст. 29 Закону № 1961 у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно з пунктом 2.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції "України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - «Методика»), вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісного транспортного засобу. Відповідно до пункту 2.4 зазначеної Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Згідно з пунктом 2.3 Методики фізичний знос обумовлюється погіршенням технічного стану колісного транспортного засобу унаслідок експлуатаційного зносу його складників. Фізичний знос ураховується як втрата вартості колісного транспортного засобу, що виникає в процесі його експлуатації. В зв`язку з цим, Верховний Суд України в п. 9 Постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року за № 6 роз`яснив, що коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Аналогічні роз`яснення були надані Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в розділі «Порядок визначення шкоди, у тому чисіїі при повній чи частковій загибелі автомобіля» Узагальнення «Судової практики розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки у 2010-2011 роках». Крім того, ВССУ роз`яснив, що «...у разі якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків)...». Враховуючи вищевикладене, сума відшкодування, що зобов`язано виплатити позивачу ПрАТ «Просто Страхування» у розмірі 27 768,10 грн., визначена із урахуванням фізичного зносу пошкодженого автомобіля, а розмір реальних збитків, необхідних для відновлення пошкодженого транспортного засобу становлять 37 801,33 грн., відтак різниця між цими сумами має бути відшкодована [PERSON] відповідно до правил статті 1194 ЦК України для повного відшкодування завданої ним шкоди 37 801,33 - 27 768,10 = 10 033,23 грн. Таку правову позицію підтримує і Верховний Суд у постановах: № 522/15636/16-ц від 11.12.2019 року; № 227/2996/16-ц від 11.12.2019 року; № 668/7779/15-ц від 25.11.2019 року; № 761/41395/16-ц від 25.11.2019 року; № 522/1597/15-ц від 31.10.2019 року; № 753/4696/16-ц від 30.10.2019 року; № 489/1356/16-ц від 17.10.2019 року; № 369/6204/16-ц від 15.10.2019 року; № 165/766/15-ц від 02.10.2019 року; № 235/4338/16-ц від 02.10.2019 року; № 465/1055/15-ц від 04.09.2019 року; № 362/5422/15-ц від 20.06.2019 року; № 761/14285/16-ц від 22.04.2019 року; № 753/286/16 від 11.04.2019 року; № 591/3152/16-ц від 25.03.2019 року; № 645/3746/16-ц від 07.02.2019 року; № 750/6218/16-ц від 23.01.2019 року; № 676/518/17 від 22.01.2019 року, № 761/14285/16-ц від 22.04.2019. Отже, відповідач в силу статті 1194 ЦК України зобов`язаний відшкодувати позивачу різницю між фактичним розміром шкоди, якою є вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного, засобу, і страховою виплатою, яка нею одержана від страховика, а тому вимоги до [PERSON] в цій частині підлягають задоволенню. Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди, то судом встановлено таке. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п.п 3,4 Постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)" від 31.03.1995р. під моральною шкодою потрібно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями (бездіяльністю) її заподіяно та якими доказами вона підтверджується. Факт заподіяння моральної шкоди повинен довести позивач. При вирішенні питання про відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд враховує обставини справи, характер та обсяг фізичних і душевних страждань, які зазнав позивач, тривалість немайнових втрат, ті обставини, що після дорожньо-транспортної пригоди позивач отримав стрес через пошкодження автомобіля, зміну звичного ритму життя, оскільки була відсутня можливість користуватись автомобілем в родині. Разом з цим, заявлений позивачем до відшкодування розмір моральної шкоди 10000,00 грн. суд вважає надмірним та, з урахуванням засад розумності, справедливості та співмірності, характеру та обсягу моральних страждань їх тривалість, розміру заборгованості, інших конкретних обставин справи, приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] у відшкодування моральної шкоди 3000,00 грн. Посилання відповідача [PERSON] про сплату позивачу у відшкодування моральної шкоди є неспроможними, оскільки згідно до долученої відповідачем розписки від 06.03.2020 року [PERSON] отримав від [PERSON] 1000,00 грн. у відшкодування страхової франшизи (а.с.57), а не моральної шкоди, як про це вказав [PERSON] у відзиві на позов. Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд виходить з наступного. Позивач поніс витрати на проведення звіту в розмірі 2500,00 грн., на підтвердження чого надано Договір про надання послуг з оцінки наземних транспортних засобів №Б28022001 від 28.02.2020 р., Акт виконаних робіт від 03.03.2020 р., Квитанцію № 1 від 03.03.2020 р., а також сплатив судовий збір у розмірі 1681,60 грн. З урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України і того, що позовні вимоги про відшкодування майнової шкоди до відповідачів задоволені повністю, вимоги про відшкодування немайнової шкоди частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів в рівних частках понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. та витрати по проведення експертизи 1250,00 грн. з кожного з відповідачів. Згідно з положеннями ч.3ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. У відповідності до ч.1ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3ст.133 ЦПК України) та витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (п.4 ч.3ст.133 ЦПК України). Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат за заявленими позовними вимогами в частині відшкодування витрат на правничу допомогу, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Таким чином, підставою для відшкодування відповідних судових витрат - в даному випадку витрат на професійну правничу допомогу - є детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також відповідні докази на підтвердження таких витрат. Дані розрахунки повинні бути надані суду до закінчення судових дебатів. За відсутністю таких доказів, сторона має право подати їх до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення, за умови наявності відповідної заяви, яка зроблена стороною до закінчення судових дебатів. Так, з матеріалів справи вбачається, що між позивачем [PERSON] та адвокатом Карнаковим О.В. 23.03.2020 укладено договір про надання правничої допомоги, копія якої міститься в матеріалах справи. Повноваження представника позивача також підтверджені ордером серії АР№1017177 від 12.06.2020 року. Відповідно до ч.3 ст.137ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4). Позивачем на підтвердження понесених судових витрат надано суду Акт приймання передачі виконаних робіт, відповідно до якого адвокат Карнаков О.В. надав [PERSON] правові послуги на загальну суму 11000 гривень, та витрачено часу про надання правових послуг 27 годин, оплата цих послуг підтверджена квитанцією №23 від 05.11.2020 року. Згідно з частинами 4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У судовому засіданні представником [PERSON] заявлено про зменшення витрат на правничу допомогу обгрунтоване майновим становищем відповідача. Беручи до уваги складність справи та виконаних адвокатом робіт і послуг, що стосуються підготовки позову та розгляду справи в суді, час, витрачений адвокатом на надання послуг та обсяг таких послуг, а також значення справи для позивача, з урахуванням ціни позову, складністю справи, обсягом наданих послуг та з урахуванням тих обставин, що в попередньому розрахунку судових витрат на правничу допомогу відсутній детальний опис та розрахунок цих витрат, суд вважає, що витрати позивача на правову допомогу в сумі 5000 гривень є співмірними з складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому вважає за необхідне стягнути вказані витрати з відповідачів по 2500,00 грн. З огляду на вказане позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Outcome: partial