Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] 21.10.2020 звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В якому прохала: винести рішення яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за 1 місяць. В обґрунтування позову зазначила, що 15.08.2016 рішенням Октябрського районного суду м. Полтави у справі №554/14630/15-ц було розірвано шлюб між сторонами. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . З вересня 2020 року від відповідача взагалі не надходить матеріальна допомога на утримання та виховання дитини. Відповідач є працездатною, здоровою людиною, а тому може сплачувати аліменти на утримання дитини, через що звертається до суду з цим позовом (а.с.1-3). 21 жовтня 2020 року ухвалою судді відкрито провадження в справі №554/9792/2020. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті на 10.00 годин 19 листопада 2020 року (а.с.13). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надавши суду клопотання про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позов підтримує, проти винесення заочного рішення у справі не заперечує. Прохає проводити судове засідання без здійснення повної відео та аудіотехнічної фіксації судового процесу (а.с.26). Відповідач [PERSON] до суду 19.11.2020 не з`явився, будучи повідомленим на останню відому судові адресу, через що судова повістка вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться (ст. 131 ЦПК України), конверт повернуто поштою з відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою, та 17.12.2020 не з`явився, будучи повідомленим про судове засідання, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади України. Відзив на позовну заяву суду не надано (а.с.17, 24). Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справичи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову повністю. Судом встановлено, що 15.08.2016 заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави у цивільній справі №554/14630/15-ц позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу - задоволено. Розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), зареєстрований 15.07.2009 Центральним відділом РАЦС Полтавського МУЮ актовий запис №702. Після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] залишено [PERSON] . Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору у сумі 487,20 грн. Рішення набрало законної сили 09 вересня 2016 року (а.с.9). Відповідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як слідує із рішення, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] . Таким чином, батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] є: [PERSON] - батько; [PERSON] - мати. Частина 1 ст.18 Конвенції про права дитини визначає принцип загальної та однакової відповідальності батьків за виховання і розвиток дитини та декларує, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, батько [PERSON] зобов`язаний сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини. Як слідує із матеріалів справи, матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач надає недостатньо. Батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини. Статтями 8,11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов"язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Окрім того, ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини 1989 року, Україна прийняла на себе міжнародно-правові зобов`язання по здійсненню міжнародних стандартів прав дитини, відповідно з якими вона повинна забезпечити добробут, охорону здоров`я, житло, освіту для кожної дитини без будь-якої дискримінації, забезпечити якнайкраще здійснення інтересів і прав дитини в усіх сферах суспільного життя. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, п ри визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» №2037-VШ від 17.05.2017 частину другу ст.182 СК України викладено в такій редакції: "2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку". Як слідує із п.17 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» : що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 ЗУ від 21.04.1999 № 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Згідно ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» №2037-VШ від 17.05.2017 частину другу ст.182 СК України викладено в такій редакції: "2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку". Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у частці від доходу батька, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку доходів щомісячно та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст.191 ч.1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з моменту звернення до суду до досягнення нею повноліття, оскільки матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Також стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок, від сплати якого звільнена при подачі позову позивач.

Outcome: approved