Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до Рівненської дирекції Українського державного підприємства поштового звязку "Укрпошта" про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу. В обґрунтування позовних вимог вказує, що у 1966 року розпочала свою трудову діяльність у в сфері поштового звязку і була призначена на посаду листоноші Сарненського районного вузла зв'язку. Працювала на різних посадах та 01 січня 1995 року була призначена на посаду директора Сарненського районного вузла зв'язку і з цього часу до дня свого звільнення, очолювала цей підрозділ. За цей період мінялася назва та підпорядкування Сарненського підрозділу поштового зв'язку і у зв'язку з його реорганізаціями [PERSON] переводилася на посаду керівника цього підрозділу. У зв'язку з реорганізацією Сарненського вузла поштового зв'язку Рівненської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" в Центр поштового зв'язку № 5 м. Сарни Рівненської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта", 01 листопада 2006 року [PERSON] була призначена на посаду начальника Центру поштового зв'язку № 5 м. Сарни Рівненської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта". 18 липня 2016 року за підписом виконувача обов'язків директора Рівненської дирекції УДППЗ "Укрпошта" [PERSON] на ім'я [PERSON] надійшов електронною поштою лист про те, щоб на 11 годину 21 липня 2016 року вона прибула в Рівненську дирекцію для вирішення виробничих питань, що [PERSON] виконала та прибула до приміщення Рівненської дирекції Українського державного підприємства поштового звязку "Укрпошта" та зразу ж зайшла до кабінету виконувача обов'язків директора [PERSON] [PERSON] повідомив [PERSON] про те, що за наслідками проведеної у 2016 році перевірки діяльності Центру поштового звязку № 5 м. Сарни, виявлені порушення, за результатами виявлення яких [PERSON] вирішив звільнити [PERSON] із займаної посади начальника та зажадав від неї, щоб вона написала заяву про своє звільнення: або за власним бажанням, або за угодою сторін. [PERSON] запропонувала написати заяву про своє звільнення у звязку із виходом на пенсію, проте [PERSON] повідомив, що питання звільнення [PERSON] вже вирішено та обговоренню не підлягає та зажадав негайно написати заяву. [PERSON] власноручно написала заяву про своє звільнення із займаної посади у звязку із виходом на пенсію, що не влаштувало [PERSON] і він запросив до свого кабінету начальника відділу кадрів [PERSON] та ще двох людей. [PERSON] від несподіванки в цей час стало погано, їй оголосили кілька документів, змісту яких вона не зрозуміла через знервованість, через що відмовилась підписувати будь-які документи та залишила кабінет директора. Після цього, 26 липня 2016 року від Рівненської дирекції УДППЗ "Укрпошта" на поштову адресу [PERSON] надійшов лист № 27-121 датований 21 липня 2016 року, у якому повідомлялося про те, що 21 липня 2016 року наказом № 75-к, [PERSON] була звільнена із займаної посади на підставі пункту 1 статті 41 Кодексу законів про працю України та про те, що [PERSON] відмовилася від отримання своєї трудової книжки. У цьому ж листі [PERSON] було запропоновано терміново з'явитися у відділ обліку, підготовки, аналізу, руху кадрів Рівненської дирекції для отримання трудової книжки або ж надіслати заяву та повідомити на яку адресу Рівненська дирекція зможе надіслати трудову книжку. [PERSON] на адресу Рівненської дирекції УДППЗ "Укрпошта" надіслала письмову заяву, у якій попросила, аби її трудову книжку було направлено за адресою її постійного проживання у м. Сарни. 10 серпня 2016 року на поштову адресу [PERSON] надійшло рекомендоване поштове відправлення, де у поштовому конверті знаходилася її трудова книжка. Відповідно до останнього запису у трудовій книжці, 21 липня 2016 року наказом № 75-к [PERSON] було звільнено із посади начальника Центру поштового звязку № 5 м. Сарни за одноразове грубе порушення трудових обов'язків на підставі пункту 1 статті 41 Кодексу законів про працю України. Своє звільнення [PERSON] вважає незаконним, оскільки одноразового грубого порушення трудових обов'язків вона не допускала, у звязку з чим просить визнати незаконним та скасувати наказ Рівненської дирекції Українського державного підприємства поштового звязку "Укрпошта" № 75-к від 21 липня 2016 року (далі наказ № 75-к), поновити її на посаді начальника Центру поштового зв'язку № 5 Рівненської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" з 21 липня 2016 року, стягнути з Рівненської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 21 липня 2016 року по 26 жовтня 2016 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та дала пояснення згідно позовної заяви. Просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] заявлені позивачем вимоги не визнала в повному обсязі, та пояснила, що звільнення [PERSON] вважає законним, оскільки остання, як керівник підприємства, допустила одноразове грубе порушення трудових обов'язків. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення із наступних підстав. Частина шоста статті 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення. Підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника передбачені у статтях 40, 41 КЗпП України. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний, зокрема, у випадку одноразового грубого порушення трудових обовязків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу). Вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обовязків грубим, суд повинен виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, та істотності наслідків порушення трудових обовязків. При цьому суд повинен установити не тільки факт невиконання працівником обовязку, який входить до кола його трудових обов`язків, а й можливість виконання ним зазначеного обовязку за встановлених судом фактичних обставинах справи, тобто встановити вину працівника та наявність причинного звязку між невиконанням працівником трудових обовязків і негативними наслідками, які настали внаслідок такого порушення. Однією з умов застосування пункту 1 частини першої статті 41 КЗпП України є встановлення не тільки самого факту одноразового порушення трудових обовязків, а й вини працівника в такому порушенні. На підставі ст.ст. 11, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, з 01 листопада 2006 року, [PERSON] за безстроковим трудовим договором працювала начальником Центру поштового зв'язку № 5 м. Сарни Рівненської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» (наказ № 77-К від 30.10.2006 року, а.с. 29). Наказом Рівненської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" № 97, від від 16 травня 2016 року, було призначено проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності центру поштового зв'язку № 5 м. Сарни. На виконання вказаного наказу представники Рівненської дирекції провели документальну перевірку центру поштового зв'язку № 5 за період з 01 квітня 2015 року по 01 квітня 2016 року. Проведення перевірки розпочато 17 травня 2016 року та завершено 15 червня 2016 року. Перевірка фінансово-господарської діяльності центру поштового зв'язку № 5 м. Сарни була завершена 15 червня 2016 року і всі порушення, які мали місце за цей період, були виявлені і зафіксовані працівниками Рівненської дирекції включно до 15 червня 2016 року. Акт документальної ревізії за наслідками проведеної документальної перевірки було складено 13 липня 2016 року та затверджено 14 липня 2016 року (а.с. 49). Наказ № 75-к "Про звільнення [PERSON]І." видано 21 липня 2016 року. За цим наказом, начальника центру поштового зв'язку № 5 [PERSON] за пунктом 1 статті 41 Кодексу Законів про працю України, за одноразове грубе порушення нею трудових обов'язків. У вказаному наказі зазначено, що за наслідками документальної перевірки фінансово-господарської діяльності центру поштового зв'язку № 5, за період з 01.04.2015 року по 01.04.2016 року, виявлено грубі порушення, допущені з вини начальника Центру поштового зв'язку № 5 [PERSON], а саме не виплата компенсації за невикористану відпустку при звільненні працівників, які були прийняті по строковому трудовому договору. Як підтвердив представник відповідача [PERSON] та як вбачається зі змісту документальної перевірки фінансово-господарської діяльності центру поштового зв'язку № 5, за період з 01.04.2015 року по 01.04.2016 року розділ 9. «Робота з персоналом», позивач була звільнення за невиплату компенсації за невикористану відпустку працівників: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], та [PERSON] Тобто, відповідачем одноразовим грубим порушенням трудових обов'язків вважається невиплата компенсації за невикористані дні відпусток при звільненні п'яти працівників, які працювали по строкових трудових договорах. Виходячи із змісту п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, підставою для звільнення керівника за цією нормою є вчинення ним одноразового грубого порушення трудових обов'язків. Одноразовість порушення вказує на те, що воно має бути одноразовим і не може бути триваючим. Таким чином, наказ про звільнення не повинен містити цілу систему порушень, за які був звільнений позивач, а лише одноразове грубе порушення, конкретних трудових обов'язків, а звільнення за вчинення ряду тотожних і триваючих проступків вказує на незаконність такого звільнення. Підставою для розірвання трудового договору з керівником, є порушення трудових обов'язків, які зафіксовані у конкретному документі, а саме, трудовому договорі, положенні, статуті, посадовій інструкції чи іншому документі, котрим і визначається коло обов'язків керівника. Відповідно з вимогами пунктів 4.4. - 4.5 Положення про Центр поштового зв'язку № 5 м. Сарни, затвердженого наказом Рівненської дирекції УДППЗ "Укрпошта" від 30.10.2006 року № 202, на [PERSON], як начальника ЦЕЗ № 5, покладено коло обов'язків по керівництву Центром, які прямо не визначають, що позивач безпосередньо має нести персональну дисциплінарну відповідальність за невиплату компенсації за невикористані відпустки працівників при їх звільненні, оскільки такі обов'язки покладені на працівника кадрової служби, а також на бухгалтера по нарахуванню заробітної плати та на головного бухгалтера цього Центру. Так, згідно п. 2.1.10 Посадової інструкції інспектора з кадрів Центру поштового зв'язку № 5, інспектор з кадрів повинен оформляти приймання, переведення і звільнення працівників, згідно з трудовим законодавством, положеннями, інструкціями і наказами начальника ЦПЗ № 5. Відповідно до п. 2.1.24 цієї ж інструкції, інспектор з кадрів здійснює підготовку у межах своїх повноважень проектів наказів, розпоряджень та інших. документів і після їх затвердження організовує та контролює їх виконання, а відповідно до п. 2.2.9. зобов'язаний забезпечувати права працівників на пільги й компенсації, гарантовані законодавством України та умовами колективного Договору та згідно п. 4.2.7. несе персональну відповідальність за несвоєчасну підготовку первинних документів та за недостовірність наведених у них даних. Згідно розділу 5 інспектор з кадрів повинен знати: 5.1. Законодавчі акти, що необхідні для якісного та своєчасного виконання посадових обов'язків; 5.2. Трудове законодавство, постанови, розпорядження, накази, методичні, нормативні й інші керівні матеріали з управління персоналом; 5.5. Порядок оформлення, ведення із збереження документації, пов'язаної з кадрами та їх рухом; 5.10. Порядок оформлення приймання, переведення та звільнення працівників, ведення і зберігання їх трудових книжок та особових справ, оформлення пенсій працівникам підприємства (а.с. 47-49). Так, згідно п. 2.1.1. посадови інструкцій бухгалтера по нарахуванню заробітної плати Центру поштового зв'язку № 5 від 04 травня 2012 року та від 16 березня 2015 року, бухгалтер по нарахуванню заробітної плати відповідно до покладених завдань нараховує заробітну плату працюючим, а згідно з пунктом 2.2.1., цієї ж Інструкції, зобов'язаний знати законодавчі та інші нормативні акти, що необхідні для якісного та своєчасного виконання посадових обов'язків; згідно п. 4.2. на нього покладається дисциплінарна відповідальність за неякісне і несвоєчасне виконання покладених на нього даною посадовою інструкцією обов'язків, а у відповідності до пункту 5.3., цієї ж інструкції повинен знати основи трудового законодавства. Отже, відповідно до посадових інструкцій інспектора з кадрів та бухгалтера по нарахуванню заробітної плати Центру поштового звязку № 5, саме ці працівники відповідають за належну підготовку проектів наказів, в тому числі і щодо звільнення та проведення відповідних виплат, нарахування і виплату заробітної плати працюючим, в тому числі і компенсаційних виплат за невикористані дні відпусток працівниками та несуть персональну відповідальність за порушення цих обов'язків. Також, в самому наказі № 75-к та в акті перевірки, котрий покладений в основу оскаржуваного наказу зазначено, що при перевірці фінансово-господарської діяльності ЦЕЗ № 5 за період з 01.04.2015 року по 01.04.2016 року виявлено грубі порушення при звільненні працівників, які працювали за строковим трудовим договором, що тягне за собою притягнення до дисциплінарної відповідальності за період, який перевірявся. Суд враховує, що згідно копій наказів на звільнення, [PERSON] притягнено до дисциплінарної відповідальності за невиплату компенсації [PERSON], яка звільнена згідно наказу № 104к від 09 квітня 2016 року та даний наказ виданий не [PERSON], а її заступником [PERSON], оскільки [PERSON] в цей період перебувала у відпустці та вказане звільнення проведено 09 квітня 2016 року, а перевірка проводилася за період до 01 квітня 2016 року, тобто в день, котрий не охоплювався періодом, який перевірявся. Також суд враховує, що аналогічно щодо [PERSON], яка звільнена згідно наказу № 129к від 23 квітня 2016 року, даний наказ виданий не [PERSON], а її заступником [PERSON] та в день, котрий не охоплювався періодом, який перевірявся. Також в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] звільнена згідно наказу № 186к від 23 травня 2016 року, а [PERSON] звільнена наказом № 191к від 25 травня 2016 року, день звільнення яких також не охоплювався періодом проведеної перевірки, тобто поза межами цього терміну. Звільнення за пунктом 1 частини 1 статті 41 КЗпП України є дисциплінарним стягненням і допускається з додержанням правил, встановлених для застосування таких стягнень. Відповідно до статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Днем виявлення проступку вважається день, коли про нього стало відомо відповідній посадовій особі роботодавця, а не лише тій, яка наділена правом звільнення працівника та не має значення, якій посадовій особі (безпосередньо керівнику підприємства, котрий має право на звільнення з роботи, або іншому відповідальному працівнику, посада якого входить до спеціального переліку) стало відомо про здійснення відповідним працівником проступку. Порушення, які стали підставою для притягнення [PERSON], до дисциплінарної відповідальності були виявлені в процесі проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності центру поштового звязку № 5 м. Сарни, яка проводилася в термін з 17 травня по 15 червня 2016 року (а.с. 49) і саме на 15 червня 2016 року Рівненській дирекції вже було відомо про наявність виявлених порушень, отже і дисциплінарне стягнення могло бути застосоване впродовж місячного терміну з дня їх виявлення, тобто включно до 15 липня 2016 року, а наказ № 75-к датований 21 липня 2016 року, тобто по завершенню місячного терміну з дня виявлення вказаних порушень, отже з урахуванням вимог статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення за наказом № 75-к у виді звільнення застосовано до [PERSON] з порушенням визначеного законом терміну. Таким чином, звільнення [PERSON] було здійснено з грубим порушенням норм діючого трудового законодавства України, оскільки: усі порушення у своїй сукупності не являються одноразовим грубим порушенням трудових обов'язків, адже вчинені у різні періоди та усі вони є триваючими; звільнення здійснено не за порушення трудових обов'язків керівником центру [PERSON], адже нарахування і виплата компенсації працівникам центру не належать до кола її посадових обов'язків, а за порушення, які вчинені працівниками кадрової та бухгалтерської служб, за які безпосередньо несуть відповідальність працівники Центру поштового звязку № 5 - бухгалтер по нарахуванню заробітної плати та інспектор з кадрів; звільнення здійснено без доведення у цих порушеннях безпосередньої вини [PERSON]; дисциплінарне стягнення про звільнення [PERSON] було застосовано з порушенням строків, встановлених статтею 148 КЗпП України, тобто по завершенню місячного терміну з дня їх виявлення. Враховуючи, що незаконне звільнення перешкоджало своєчасному працевлаштуванню [PERSON], суд знаходить підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з дати звільнення по день винесення рішення суду. Згідно порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, при обчисленні середньої заробітної плати включаються як основна заробітна плата, так і доплати і надбавки, виробничі премії. Згідно довідки Рівненської дирекції Українського державного підприємства поштового звязку "Укрпошта" про доходи № 03-834 від 02.09.2016 року дохід [PERSON] за останні два місяці (травень-червень 2016 р.) становив 10272 грн. 03 коп., тобто 263 грн. 38 коп. в день (10272,03 : 39). Вимушений прогул [PERSON] становить: липень 2016 р. 7 днів; серпень 2016 р. 22 дні; вересень 2016 р. 22 дні; жовтень 2016 р. 17 днів; всього : 68 днів. Враховуючи розмір середньоденної заробітної плати, оплата середнього заробітку за час вимушеного прогулу становить 17909 грн. 84 коп. (263,38 х 68). Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави стягується судовий збір в розмірі 2756 грн. 00 коп., який є сумою по двох позовних вимогах: визнання незаконним звільнення, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Outcome: approved