Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

У березні 2015 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що померла [INFO] в м.Полтаві [PERSON] є його матір»ю. В судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник зацікавленої особи: Першої Полтавської державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явився, але на адресу суду надійшла заява, в якій просять справу розглядати без участі їх представника. Суд, вислухавши пояснення заявника, свідка, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що після смерті матері заявника [PERSON], яка на момент смерті і була зареєстрована та проживала разом зі ним, [PERSON], як єдиний спадкоємець за законом і за заповітом, звернувся до Першої Полтавської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Для підтвердження факту родинних відносин зі спадкодавцем заявник надав своє свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане повторно Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції 26.02.2015 року. Однак, у цьому свідоцтві ім'я матері вказано як [PERSON]. Також у заповіті, складеному матір'ю і посвідченому Першою Полтавською державною нотаріальною конторою 16.12.1993 року за реєстровим №2-4511 ім'я заповідача вказано як [PERSON]. У свідоцтві ж про смерть серії [NUMBER], виданому Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, 02.06.2014 року, ім'я померлої зазначено як [PERSON]. Ця розбіжність в іменах [PERSON] та [PERSON] не дала можливості нотаріусу встановити факт родинних відносин між заявником та його померлою матір»ю. Відповідно до Постанови Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення " в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно до ч. 1, 2 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої,що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення (п.1 Постанови В СУ N 5 від 31.03.95). Факт родинних відносин між заявником та його померлою матір»ю, підтверджується показами даними в судовому засіданні свідка [PERSON], який вказав, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою, та являється матір"ю [PERSON]. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість встановлення факту , що має юридичне значення, а саме: що померла [INFO] в м.Полтаві [PERSON] є матір»ю заявника [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved