Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

03 вересня 2019 року позивач звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту, посилаючись на те, що 29 грудня 2017 року між позивачем та [PERSON] було укладений кредитний договір № 2531/5 про надання кредиту. На умовах даного договору [PERSON] позивачем були надані кредитні кошти в сумі 3560 (три тисячі п`ятсот шістдесят) гривень, строком на 18 місяців, починаючи з 29 грудня 2017 року по 29 червня 2019 року, а [PERSON] зобов`язалася повернути отриманий кредит та сплати відсотки за користування кредитом. Кредит був отриманий 29 грудня 2017 року, що підтверджується видатковим касовим ордером № 695 від 29 грудня 2017 року. Згідно з п. 6.1.3 кредитного договору № 2531/5 від 29 грудня 2017 року [PERSON] зобов`язалася сплачувати борг згідно з графіком погашення кредиту та сплати процентів. Однак Позичальник неналежним чином виконувала свої зобов`язання по кредитному договору, несвоєчасно сплачувала заборгованість по кредиту та відсотки за його користування. Останній раз сплата за кредитом нею була здійснена 30 листопада 2018 року. Станом на 03 вересня 2019 року заборгованість по кредитному договору складає 4833,31 грн., з яких: - 3164,70 грн. - тіло кредиту; - 1668,61 грн. - проценти за користування кредитом. Претензія Позивача № 160 від 10.07.2019 року про сплату суми заборгованості та дострокове повернення кредиту залишена позичальником без відповіді, а кредитна заборгованість до цього часу не сплачена. Просить стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту в сумі 4833,31 грн. та судовий збір в розмірі 1921 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 20 вересня 2019 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача надала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовільнити у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв, клопотань не надала. Відповідач у встановлений судом строк на адресу суду відзиву на позовну заяву не надала, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд розглядає справу заочно, на підставі наявних у ній доказів. Суд, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв`язку, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.ст.76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень У відповідності до статті 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків є договори та інші правочини. Судом встановлено, що 29 грудня 2017 року між позивачем - Кредитною спілкою „Єднання через Природний Закон" та відповідачем - [PERSON] був укладений кредитний договір №2531/5 про надання кредиту на суму 3560,00 гривень строком на 18 місяців, з 29 грудня 2017 року по 29 червня 2019 року (а.с.13-14). Відповідач [PERSON] зобов`язалася повернути отриманий кредит та сплати відсотки за користування кредитом. Плата за користування кредитом становить 55% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Кредитна спілка передала відповідачеві [PERSON] суму кредиту у розмірі 3560,00 гривень за видатковим касовим ордером № 695 від 29 грудня 2017 року (а.с.16). Сума, зазначена в договорі, відповідає сумі, зазначеній у видатковому касовому ордері. Пунктом 3.3 Кредитного договору було встановлено графік погашення кредиту, але відповідачем умови договору не виконувалися, останній раз сплата за кредитом була здійснена 30 листопада 2018 року, що підтверджується розрахунком суми заборгованості (а.с.20). Відповідно до наданого розрахунку, заборгованість станом на 03 вересня 2019 року складає 4833,41 грн., з яких: - 3164,70 грн. - тіло кредиту; - 1668,61 грн. - проценти за користування кредитом. Позивачем на адресу відповідача [PERSON] 10 липня 2019 року було направлено претензію про сплату суми заборгованості (а.с.17), однак вона залишилася без задоволення. В силу ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до п.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно із п.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст.1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до п.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та цього кодексу. Позивач звертався до Позичальника з вимогою повернення коштів, проте кошти повернуті не були. Вказані підстави стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду. Отже, виходячи з вищенаведених обставин справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Кредитної спілки „Єднання через Природний Закон" до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту, слід задовольнити у повному обсязі. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, стягненню на користь позивача з відповідача підлягають судові витрати по оплаті судового збору, оскільки позовні вимоги задоволені повністю і ці витрати належним чином підтверджені позивачем доданим до матеріалів справи платіжним дорученням (а.с.1), а саме: у розмірі 1921 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved