Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

Позивачка звернулася до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання себе, як повнолітню дитину, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є повнолітньою донькою відповідача. Шлюб між батьками розірвано, вона продовжує навчання в Харківському національному університеті імені Каразіна. Після досягнення повноліття батько- відповідач у справі перестав надавати допомогу доньці, в результаті чого донька не може повноцінно продовжувати навчання. Натомість відповідач працевлаштований, інших утриманців не має. та може на належному рівні надати допомогу доньці. Позивачка в судове засідання не з'явилась, проте надала до суду заяву, де наполягала на задоволенні позовних вимог. Зазначила, що вона, як донька потребує коштів на навчання. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі ? частини всіх видів доходів відповідача до досягнення нею 23 річного віку або до закінчення її навчання у ВНЗ. Відповідач в судове засідання не з'явився, неодноразово був повідомлений про час та дату судового засідання, проте не з'явився. причини неявки суду не повідомив. Приймаючи рішення про ухвалення заочного рішення, суд зазначає, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення і послався, щодо тривалості розгляду даної справи, яка пов'язана поведінки відповідача, та з урахуванням подання позовної заяви у лютому 2018 року, на справу " Писатюк проти України ", в якій Європейський суд з прав людини зазначив, що "розумність тривалості провадження має оцінюватись в світлі обставин справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета розгляду для заявника. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280-282 ЦПК України. Заслухавши доводи позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідності їх задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За змістом ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд зокрема вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати. Статтями 12, 13, 77 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов'язані визначити докази, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів. З'ясувавши дані у справі, дослідивши докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. В судовому засіданні встановлено, що позивачка у справі - є донькою відповідача, на підставі свідоцтва про народження серії [NUMBER], батьки позивачки перебували у шлюбі. Відповідно до довідки від 31 січня 2018 року № 2628/1701, виданої Харківським національним університетом імені В.Н. Каразіна [PERSON] навчається на денній формі навчання. Згідно ст. 8 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя до свого житла і кореспонденції. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, яка набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року дитина має право на фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток. Згідно ст. 28 Конвенції про права дитини, яка набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року дитина має право на освіту. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач мешкає окремо, допомогу на утримання доньки не надає. В судовому засіданні відповідач повідомив, що почав надавати допомогу на утриманні дітей з січня 2018 року. та надав до 2017 року. Згідно вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Ст. 200 СК України визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку платника аліментів з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 СК України. Виходячи з вищевикладеного суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, а саме стягнути з відповідача суму аліментів в розмірі ? частини всіх доходів щомісячно. Враховуючи все вищевикладене, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення аліментів, такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved