Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

07.08.2020 позивач [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, в якому просив ухвалити рішення, з урахуванням уточнень, яким визнати за ним, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на вбудоване приміщення гаража, загальною площею 390,8 кв.м., яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, але подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Представник Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, відповідача по справі, у судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Справу розглянуто у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У зв`язку із визнанням відповідачем обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази. Згідно зі ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши матеріали справи, пересвідчившись, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 травня 2020 року на підставі договору купівлі - продажу, [PERSON] , на законних підставах придбав у приватну власність вбудоване приміщення гаража, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , договір купівлі-продажу оформлений та підписаний сторонами. Відповідно до акту приймання-передачі майна до договору купівлі-продажу від 22 травня 2020 року, вбудоване приміщення гаража, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , було передано [PERSON] . Таким чином [PERSON] являється фактичним власником вбудованого приміщення гаража, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У зв`язку з неможливістю позивачем в повній мірі реалізувати право щодо володіння, користування та розпорядження нерухомим майном, суд вважає за необхідне задовольнити його позовні вимоги, так як рішення суду в такому разі буде підставою для належного оформлення [PERSON] права власності на вбудоване приміщення гаража. На підставі викладеного,

Outcome: approved