Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області, Міловської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) та виділення земельної ділянки в натурі. На обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначив, що з 1987 року по 1998 рік він працював в колгоспі „Родіна" Великобурлуцького району Харківської області, який було реформовано в колективне сільськогосподарське підприємство (далі КСП) „Родіна", правонаступником якого стало приватне сільськогосподарське підприємство (далі ПСП) „Родіна". 10 липня 1996 року КСП «Родіна» Великобурлуцького району Харківської області було видано державний акт на право колективної власності на землю серія ХР-07-00-000232. На момент передачі землі у колективну власність КСП „Родіна", [PERSON] працював і був членом КСП, але керівництво підприємства запевнило, що він не має права на земельну частку (пай), оскільки не включений до списку громадян - членів КСП, який додається до державного акту на право колективної власності на землю. При зверненні до відділу земельних ресурсів у Великобурлуцькому районі Харківської області позивачеві стало відомо, що він під № 29 включений до списку громадян - членів КСП „Родіна", який додається до державного акту на право колективної власності на землю, виданого КСП „Родіна" 10 липня 1996 року. Вважає, що відповідно до Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», він має право на земельний пай, оскільки на момент передачі земель у колективну власність був членом КСП. Так як на даний час проект розподілу земельних часток (паїв) розроблений та затверджений, земля, що передавалася підприємству у колективну власність розподілена, інші його члени вже отримали державні акти, питання про виділення йому в натурі земельної частки можливе за рахунок земель запасу Міловської сільської ради. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги, просили визнати за позивачем право на земельну частку (пай) в розмірі 10,26 умовних кадастрових гектара - середнього розміру паю члена колективного сільськогосподарського підприємства „Родіна" Великобурлуцького району Харківської області та виділити даний земельний пай в натурі із земель запасу, розташованих за межами населених пунктів Міловської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, як це зазначено в проекті землеустрою. Представник Великобурлуцької районної державної адміністрації Великобурлуцького району Харківської області Юнаков Є.О., який діє на підставі довіреності за № 01-54/1158 від 26.05.2014 р (а.с.48), позовні вимоги в частині визнання права на земельну частку (пай) визнав, заперечував проти позову щодо зобов'язання РДА виділити [PERSON] в натурі земельну ділянку із земель запасу Міловської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, оскільки районні державні адміністрації на даний час не мають повноважень щодо надання у власність або у користування земельних ділянок сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів. Представник Міловської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області до суду не з'явився, про час і місце судового засідання відповідача було повідомлено належним чином, про що свідчать розписки про одержання судових повісток (а.с.41,54). На адресу суду надали клопотання, в якому зазначили, що з позовом згодні, просили справу розглядати без їх участі (а.с.57). Суд вважає можливим розглянути справу без представника відповідача. Суд, заслухавши всіх осіб, які брали участь у справі, дослідивши надані ними документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з слідуючих підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Як вбачається з архівної довідки, виданої Великобурлуцькою районною державною адміністрацією Харківської області за вихід. № 01-38/266 від 25.12.2013 р., [PERSON] з 1987 р. по 1998 р. був членом колгоспу «Родіна» Великобурлуцького району Харківської області (а.с.07). Відповідно до п.2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Із довідки за вихід. № 01-17/1356 від 10.09.2014 року, виданої заступником начальника Відділу Держземагентства у Великобурлуцькому районі Харківської області Пащенко І.А. вбачається, що до списку громадян - членів КСП, який додається до державного акту на право колективної власності на землю (ХР-07-00-000232), виданого КСП „Родіна" позивача [PERSON] включено за номером 29. Розмір земельної частки (паю) колишнього КСП «Родіна» на території Міловської сільської ради складає 10,26 умовних кадастрових га., вартість земельної частки (паю) становить 26 173 грн. 00 коп. (а.с.46). Представник відповідача суду пояснив, що на даний час вся земля, що передавалася підприємству у колективну власність вже розподілена. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що [PERSON] має право на земельну частку (пай), у землі, що перебувала у колективній власності КСП „Родіна", та у зв'язку із не отриманням позивачем сертифікату та відсутністю бланків для видачі дублікатів сертифікатів, дана особа не може підтвердити своє право на земельну частку документально. Відповідно до ч.1 та 2 ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією; документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права, одним із способів якого є визнання права. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що [PERSON], який має право на земельну частку (пай), у землі, що перебувала у колективній власності КСП „Родіна", сертифікат позивач не отримував, бланки дублікатів сертифікатів відсутні, тому суд вважає за можливе визнати за даною особою право на земельну частку (пай) в розмірі 10,26 умовних кадастрових гектара - середнього розміру земельної частки (паю) члена колективного сільськогосподарського підприємства „Родіна" Великобурлуцького району Харківської області, вартістю 26 173 грн. 00 коп. без урахування коефіцієнта індексації, яка розташована на території Міловської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області. В частині позовних вимог [PERSON] до Великобурлуцької районної державної адміністрації Великобурлуцького району Харківської області про зобов'язання РДА виділити йому в натурі земельну ділянку із земель запасу Міловської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, слід відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до пункту «а» статті 17 Земельного кодексу України до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом. Частина 3 статті 122 ЗК України визначає, що районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) ведення водного господарства; б) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті; в) індивідуального дачного будівництва. Частиною 4 вказаної статті визначено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Таким чином, вказаний Кодекс визначає розпорядника земель державної власності. При цьому, земля в Україні, згідно з нормами частини 3 статті 78 Кодексу, може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. № 7 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді цивільних справ» при неможливості надати особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання відповідно до п.7 Указу Президента України від 8 серпня 1995р. № 20/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Згідно довідки за вихід. № 01-17/1362 від 12.09.2014 року, виданої заступником начальника Відділу Держземагентства у Великобурлуцькому районі Харківської області Пащенко І.А., на території Міловської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області є в наявності земельні ділянки державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На даний час розпорядження земельними ділянками державної власності сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів на території Великобурлуцького району Харківської області здійснює Головне управління Держземагентства у Харківській області (а.с.60). Відповідно до ч.3 ст.122 ЗК України районні державні адміністрації на даний час не мають повноважень щодо надання у власність або у користування земельних ділянок сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, тому в частині вимог [PERSON] до Великобурлуцької районної державної адміністрації Великобурлуцького району Харківської області про зобов'язання РДА виділити йому в натурі земельну ділянку із земель запасу Міловської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, задоволенню не підлягає.

Outcome: partial