Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. Позов мотивує тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу народився син [PERSON] ,[INFO]. Заочним рішенням Калуського міськрайонного суду від 04.08.2016 року шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу син проживає з позивачкою. Відповідач упродовж тривалого часу не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її виховання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, і взагалі не спілкується та не відвідує сина. Батько дитини фактично самоусунувся від виконання батьківських обов'язків відносно дитини. Тому позивач просить позбавити відповідача батьківських прав щодо сина [PERSON] ,[INFO], а також стягнути на її користь судові витрати. Позивач в судове засідання подала заяву про слухання справи у її відсутності, позов підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином (а.с.30,33), причину неявки суду не повідомив. Представник третьої особи - Стефанів О.М. подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення позову . Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, заочним рішенням Калуського міськрайонного суду від 04.08.2016 року шлюб між ними було розірвано (а.с.8). Відповідно до копії свідоцтва про народження (а.с.9) відповідач є батьком [PERSON] , [INFO]. Згідно з довідкою виконкому Верхнянської сільської ради ОТГ Калуського району Івано-Франківської області від 31.05.2018 року №751 (а.с.12) син [PERSON] проживає з матір'ю [PERSON] . Відповідно до акту обстеження умов проживання сім»ї [PERSON] від 21.02.2018 року (а.с.13), мати [PERSON] самостійно виховує сина [PERSON],для виховання та розвитку дитини створені всі необхідні умови , батько не приймає участі у вихованні дитини. Згідно із висновком комісії з питань захисту прав дитини Верхнянської сільської ради ОТГ від 17.04.2018 року , комісія вважає за можливе позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його сина [PERSON] ,[INFO].(а.с.16-17). Судом також враховано, що станом на 01.06.2018 року у [PERSON] заборгованість по аліментах становить 20 001,07 грн. (а.с.11). Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов"язані піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 164 СК України регламентується, що батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від своїх обов"язків по вихованню дитини. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В судовому засіданні з`ясовано, що відповідач упродовж тривалого часу не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її виховання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, і взагалі не спілкується та не відвідує сина. Батько дитини фактично самоусунувся від виконання батьківських обов'язків відносно дитини Будь-яких належних доказів, що відповідач виконує свій батьківський обов'язок щодо піклування про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток суду не надано. Таким чином, суд вважає, що відповідач свідомо ухиляється від своїх батьківських обов'язків, самоусунувся від виховання та утримання дитини, чим наносить шкоду її психічному та фізичному здоров'ю. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає до задоволення. У відповідності ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути всі судові витрати , а саме : 704,80 грн. судового збору та 2100 грн. витрат на професійну правничу допомогу (а.с.1,21). На підставі наведеного та

Outcome: approved