Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

02 квітня 2014 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою до відповідача, я якій просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини- сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму передбаченого на дитину відповідного віку, щомісячно і до повноліття дитини. В обґрунтування позову позивач вказувала, що вона перебувала з відповідачем в фактичних шлюбних відносинах. Від сумісного проживання мають малолітню дитину- сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачем по справі. Посилаючись на те, що дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, не бере участі у вихованні дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини, позивач просила позов задовольнити в повному обсязі. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просила суд, слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в котрій просив суд, слухати справу без його участі та вирішити питання на підставі наявних у справі письмових документів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до положення ст. ст. 180-182, 184 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, а також інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від даних відносин мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого записаний відповідач. Дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою ф.3. Батько дитини коштів на її утримання не надає. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що відповідач працює директором зі збуту та маркетінгу в ТОВ "Миколаївський завод промислового машинобудування" та отримує стабільну заробітну плату, а отже суд стягує аліменти в частці від доходу. Враховуючи стан здоров'я, матеріальний та сімейний стан відповідача, який офіційно працює та має стабільну зарплатню, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) на дитину на користь позивача, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 243,60 грн. в зв'язку з тим, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду.

Outcome: approved