Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

24.05.2016 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що є власницею 46/100 частин будинковолодіння №/25 по вул.Псільська в місті Сумах на підставі договору довічного утримання (догляду).46/100 частин житлового будинку від 08.11.2005 року, що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Укористуванні позивачки відповідно до технічного паспорту знаходяться приміщення 2-2, 2-3 ,2-4, 2-5, 2-6, 2-7 - житлового будинку літ."А-1" з відповідною частиною на двірних споруд, а саме : 46/100 сараю літ."Б", 46/100 вбиральні літ«В», 46/100 погріба літ."п/г", 46/100 огорожі літ.№ 1-4. Власником 54/100 частини вищевказаного будинковолодіння є відповідач [PERSON]. У користуванні відповідача перебувають приміщення №1-2,1-3,1-4,1-5,1-6,1-7,1-8 житлового будинку літ."А-1", приміщення прибудови ліг.«а»№1-1 звідповідною частиною надвірних споруд, а саме: 54/100 сараю літ."Б", 54/100 вбиральні літ «В», 54/100 погріба літ."п/г", 54/100 огорожі літ.№1-4. Кожна частина належить своєму власникові на праві власності. Так, за наявності однієї адреси та двох співвласників, між сторонами виникають деякі складнощі в отриманні поштової кореспонденції та оформленні юридичних документів. У звязку з цим, позивачка і була вимушена звернутися до суду з позовом про припинення права спільної часткової власності шляхом поділу будинку внатурі відповідно до належних сторонам часток. Позивачка в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала, просила здійснити відповідний виділ. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та просив їх задовільнити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає , що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, позивачу на підставі договору довічного утримання (догляду) на праві приватної власності належить 46/100 частин житлового будинку №/25 по вул Псільська в місті Сумах.(а.с. 14-15). Відповідач є власником 54/100 частини вищевказаного будинковолодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом.(а.с.17). Позивачкою, для вирішення спору посправі, було проведене експертне будівельно-технічне дослідження, висновок №869 від 04.04.2016 року якого вона надала суду. Відповідно до вказаного висновку запропоновано варіант розподілу домоволодіння № 25 по вул. Псільська в місті Сумах, а саме: 54/100 частина нерухомого майна по вул. Псільська, 25 у м. Суми, що фактично належить [PERSON], складається із наступних будівель та споруд: Приміщенняжитлового будинку літ. «А-І»: коридор «1-2», площею 1,8 м.кв.; санвузол «1-3», площею 2,5 м.кв.; кухня «1-4», площею 13,1 м.кв.; житлова кімната «1-5», площею 14,2 м.кв.; житлова кімната «1-6», площею 19,0 м.кв.; житлова кімната «1-7», площею 7,3 м.кв.; коридор «1-8» площею 3,2 м.кв. Приміщення прибудови літ. «а»: коридор «1-1», площею 6,5 м.кв. Загальна площа: 67,6 м.кв; житлова площа: 40,5 м.кв. Надвірні споруди: 54/100 сараю літ. «Б» (фактично сарай поділений, влаштовано окремі входи), 54/100 вбиральні літ «В», 54/100 погріба літ «п/г» (фактично погріб поділений, влаштовано окремі входи), 54/100 огорожі № 1-4. 46/100 частина нерухомого майна по вул..Псільська, 25 у м.Суми, що фактично належить [PERSON], складається із наступних будівель та споруд: Приміщення житлового будинку літ «А-І»: кухня «2-2», площею 6,5 м.кв.; коридор «2-3» площею 4,1 м.кв.; житлова кімната «2-4», площею 9,5 м.кв; житлова кімната «2-5» площею 6,9 м.кв; житлова кімната «2-6», площею 15,9 м.кв. Приміщення прибудови літ «А1»: кородор «2-1», площею 3,8 м.кв.; житлова кімната «2-7», площею 8,5 м.кв. Загальна площа: 55,2 м.кв.; житлова площа: 40,8 м.кв. Надвірні споруди: 46/100 сараю літ. "Б" (фактично сарай поділений, влаштовано окремі приміщення з окремими входами), 46/100 вбиральні літ «В», 46/100 погріба літ. "п/г" (фактично погріб поділений, влаштовано окремі приміщення з окремими входами), 46/100 огорожі літ. №1-4 . (а.с. 20-22). Сторони у судовому засіданні погодилися з таким варіантом виділу часток в натурі, так як даний будинок вже давно розділений між співвласниками на дві окремі квартири з обладнаними окремими входами та підведеними до кожної з них окремо всіма комунікаціями. Спірне домоволодіння зареєстровано за двома співвласниками. Тому, в даній ситуації відсутні перешкоди у виділенні частки житлового будинку в натурі та присвоєння окремого номеру житлового будинку. Як вбачається з матеріалів справи, позивач у позовній заяві просить суд провести поділ будинку між власниками і як правову підставу позову зазначає ст.364 ЦК України. Судом встановлено, що спірні правовідносини регулюються главою 26 ЦК України-Право спільної власності. Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено внатурі між співвласниками, згідно ч.1 ст.367 ЦК, за домовленістю між ними. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності у відповідності до положенняч 1 ст.364 ЦК. Якщо виділ у натурі із спільного майна недопускається згідно із законом або є неможливим (частина 2 ст.183 ЦК), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової компенсації або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Тобто, з аналізу вказаних вище правовстановлюючих документів та положень статті 356 ЦК України вбачається, що позивач та відповідач і є суб'єктами спільної часткової власності. Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна внатурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власност і на це майно. Положеннями статті 364 цьогож Кодексу встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальном упосвідченню. Майно учасників спільної часткової власності за наявності спору між ними ділиться внатурі, коли це можливо без не розмірної шкоди для його призначення. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.6 постанови від 04 жовтня 1991 р. №7 з наступни мизмінами та доповненнями «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», виділу натурі часток жилого будинку можливий, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом. Як врегульовано Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженою Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 18.06.2007 N55(1.2.) поділ та виділ частки внатурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна, або Висновку щодо технічної можливості виділу внатурі частки з об'єкта нерухомого майна. Поділ та виділ частки внатурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна, або Висновку щодо технічної можливості виділу внатурі частки з об'єкта нерухомого майна. Поділ майна між співвласниками є однією з підстав для припинення права спільної часткової власності. Таким чином, юридичним наслідком поділу майна завжди є припинення права спільної часткової власності між колишніми учасниками. Спорідненість правовідносин поділу та виділу ґрунтується на тому, що можливість поділу, як і виділу, залежить від того, чи є річ за своїми характеристиками подільною або не подільною. Згідно ст..319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд. За умовами ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судові витрати по справі, відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача. Напідставівикладеногота

Outcome: approved