Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

06.07.2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою, в якій вказав, що згідно договору купівлі-продажу йому належить квартира загальною площею 29,7 кв.м., житловою площею 13,7 кв.м., що розташована у провул. 1-ше Травня, 4 «а», м. Тлумач Івано-Франківської області. У свідоцтві про право власності на вказану квартиру та договорі купівлі-продажу допущено помилку в адресі розташування квартири, а саме: вказано вул. 1-ше Травня, 4 «а», м. Тлумач Івано-Франківської області, тоді як квартира розташована у провулку 1-ого Травня, 4 «а», м. Тлумач Івано-Франківської області. У звязку з цим за ним не було зареєстровано право власності на дану квартиру, що позбавляє його права розпоряджатись вказаним нерухомим майном. На підставі вищевикладеного, позивач просив визнати за ним право власності на квартиру, розташовану у провул. 1-ого Травня, 4 «а», м. Тлумач Івано-Франківської області. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, однак подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує, просить його задовольнити та справу слухати без його участі. Представник відповідача - Тлумацької міської ради Івано-Франківської області в судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що стосовно вирішення позову покладається на розсуд суду, просив розгляд справи провести без його участі. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно нотаріально завіреної копії Свідоцтва про право власності на житло від 16.12.1994 року [PERSON] на праві власності належала квартира, розташована за адресою: провул. 1-ого Травня, 4а/5, м. Тлумач, Івано-Франківська область (а.с. 28). Проте під час реєстрації права власності на вказану квартиру за [PERSON] (реєстрова книга № 1327) Івано-Франківським ОБТІ було вказано адресу розташування нерухомого майна: вулиця 1-ше Травня, 4а/5, м. Тлумач, Івано-Франківська область (а.с. 28 зворот). Дані обставини також підтверджуються довідкою Івано-Франківського ОБТІ № 00767 від 18.04.2016 року, в якій вказано, що квартира № 5, розташована по вул. 1-ше Травня 4 «а», в м. Тлумач Івано-Франківської області та згідно архівних даних право власності на неї зареєстровано за [PERSON] (а.с. 45). Відповідно до нотаріально завіреної копії договору купівлі-продажу від 26.06.1996 року [PERSON] продав [PERSON] (позивач) вищезазначену квартиру, проте у вказаному договорі також було зазначено адресу розташування нерухомого майна: вулиця 1-ше Травня, 4а/5, м. Тлумач, Івано-Франківська область (а.с. 27), в той же час у договорі купівлі-продажу зазначено, що продавець [PERSON] проживає у провулку 1-ого Травня, 4»а»/5, м. Тлумач Івано-Франківської області. Відповідно до довідки Тлумацької міської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 1842 від 09.08.2016 року багатоквартирний житловий будинок за адресою вул. 1 Травня, 4 «а» відсутній, тоді як даний будинок знаходиться у провулку 1-ого Травня, 4 «а» в м. Тлумач Івано-Франківської області (а.с. 49). Відповідно до копії будинкової книги та адресної довідки Тлумацької міської ради Івано-Франківської області № 1731 від 27.07.2016 року [PERSON] (позивач) зареєстрований та проживає у придбаній ним квартирі № 5, яка розташована за адресою: провулок 1-ого Травня, 4 «а», м. Тлумач Івано-Франківської області (а.с. 14-15, 50). Відповідно до технічної документації, а саме: технічного паспорта на квартиру та висновку про вартість обєкта оцінки від 14.06.2016 року встановлено, що квартира № 5 у житловому будинку № 4 «а», розташована у провулку 1-ше Травня в м. Тлумач Івано-Франківської області, загальною площею 29,7 кв.м., житловою площею 13,7 кв.м., (одна кімната 13,7 кв.м, кухня 6,2 кв.м, ванна кімната 2,8 кв.м, коридор 5,9 кв.м, комори 1,1 кв.м), загальною вартістю 82566,00 грн. (а.с. 4-5, 6). Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись належним йому майном. У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Положенням ст. 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.ст. 3, 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону. Згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 09.08.2016 року відомості про реєстрацію права власності на нерухоме майно, розташоване як у провулку 1-ше Травня, 4 «а» так і по вул. 1-ше Травня, 4 «а» в м. Тлумач Івано-Франківської області, у реєстрі відсутні (а.с. 47, 48). Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на квартиру № 5 у житловому будинку № 4 «а», розташованому у провул. 1-ого Травня м. Тлумач Івано-Франківської області. Проте допущена помилка у адресі розташування квартири позбавляє його можливості зареєструвати право власності на дане майно у встановленому законом порядку. Як вбачається з копії оголошення в газеті «Злагода» Договір купівлі-продажу від 26.06.1996 року (реєстр. № Д-207), укладений між [PERSON] та [PERSON], який посвідчував право власності [PERSON] на спірну квартиру, втрачено (а.с. 10). Позивачу в нотаріальному порядку відмовлено у видачі дублікату договору купівлі-продажу від 26.06.1996 року (реєстр. № Д-207), оскільки право власності на квартиру не зареєстровано, тобто право власності з 1996 року не було зареєстровано на імя [PERSON], згідно з вимогами законодавства, яке діяло на 1996 рік, після посвідчення вказаного договору, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 334/02-31 від 07.06.2016 року (а.с. 9). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на належну йому квартиру. Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом,встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997р "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним майном, на власний розсуд учинити щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 316-319, 328, 391, 392 ЦК України (в редакції 2003 р.), ст. 41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 3, 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

Outcome: approved