Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

У квітні 2013 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, просила стягнути на свою користь в інтересах сина [PERSON] [INFO] в рахунок компенсації відшкодування моральної шкоди, завданої загибеллю його батька на виробництві [INFO], одноразово 280 000 грн. з відповідача Публічного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» (надалі-ПАТ«Центральний гірничо-збагачувальний комбінат»). В обґрунтування вимог посилається на ті обставини, що [INFO] о 20 год. 35 хвилин на залізничних коліях станції «Прикарьерна» управління залізничного транспорту ПАТ «Центральний гірничо - рудний комбінат» під час виконання трудових обов'язків помічника машиніста тепловоза служби рухомого складу цеха технологічного залізничного транспорту Глеюватського кар'єру управління залізничного транспорту ПАТ «ЦГЗК» внаслідок наїзду тепловозу отримав травми, несумісні з життям, її чоловік та батько їхнього сина [PERSON] [INFO] - [PERSON]. Відповідно до акту форми Н-1 «Про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом» № 17 від 06.12. 2010 року нещасний випадок, внаслідок якого загинув [PERSON], стався внаслідок порушення трудової та виробничої дисципліни в частині невиконання посадових обов'язків з боку посадових осіб відповідача, які не забезпечили безпечне виконання робіт та виконання вимог інструкції з охорони праці підлеглим персоналом. Згідно розділу 6 Акту спеціального розслідування нещасного випадку форми Н-5 від 06.12.2010 року смертельний напасний випадок з [PERSON] стався внаслідок неправомірних дії та бездіяльності в частини незабезпечення працівниками та посадовими особами відповідача безпечних умов виконання робіт, виконання вимог підлеглими інструкції з охорони праці. Внаслідок смерті [PERSON] її сину завдано моральної шкоди, оскільки дитина позбавлена батьківського піклування, виховання та його підтримки у житті. У зв'язку зі смертю батька дитина позбавлена належного матеріального забезпечення у тому числі у належному харчуванні, одягу тощо, можливості отримання якісної освіти на платній основі тощо, оскільки заробіток загиблого був основним доходом їхньої сім'ї. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі, пояснив, що вимоги про стягнення моральної шкоди з підприємства - відповідача обґрунтовує положенням ч. 2 ст.1168 ЦК України, яка передбачає відшкодування моральної шкоди. Представник відповідача Публічного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат", у судовому засіданні позов не визнав у повному обсязі, та суду вказав, що в пункті 4 Акту спеціального розслідування нещасного випадку від 30 листопада 2010 року причинами нещасного випадку перш за все визнано порушення потерпілим «Інструкції з охорони праці № 13014 для помічника машиніста теп ловоза УЗТ», у п.6 Висновком комісії з розслідування нещасного випадку визнано особу дії або бездіяльність якої призвели до нещасного випадку - помічника машиніста тепловозу служби рухомого складу цеха технологічного залізничного транспорту Глеюватського кар'єру УЗТ ПАТ «ЦГЗК» [PERSON], який нехтуючи особистою без пекою, всупереч «Інструкції з охорони праці № 13014 для помічника машиніста тепловоза УЗТ» вийшов на сходинки драбини локомотиву, і зістрибнув зі сходинок під час руху ло комотива. Також в акті про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом за формою Н-1 від 06.12.2010 року у ч.10 зазначено, що особою яка допустила порушення законодавства про охорону праці є [PERSON], який припинив слідкування за вільністю залізничної колії маневровим переміщенням на суміжних коліях, що не дало можливості в повному обсязі забезпечити безпеку руху, безпідстав но залишив своє робоче місце в кабіні тепловозу, не попередив машиніста тепловозу, нехтуючи особистою безпекою, вийшов на сходинки драбини локомотиву і зістрибнув з них під час руху, попавши при цьому під тепловоз який рухався в зустрічному на прямку, чим порушив вимоги п. 1.4.1., п. 1.25., п. 3.8. «Інструкції № 13019 з охорони праці для помічника машиніста тепловоза УЗТ», п. 2.10.1., п. 2.Ю.7., п. 2.16 «Робочої інструкції № 137620075-137620133 для помічника машиніста тепловоза цеха технологічного залізнич ного транспорту Глеюватського кар'єру УЗТ», п.1.1., п.17.40 «Правил технічної експлуата ції залізничного транспорту підприємств системи МЧМ СРСР», затверджених наказом МЧМ СРСР від 11.06.1986 р. № 731, п. 8.6. «Правил безпеки на залізничному транспорті підприємств системи МЧМ СРСР», затверджених наказом МЧМ СРСР від 23.04.1974 р. № 406. Тому посилання позивача на те, що ПАТ «ЦГЗК» не створило безпечних умов праці та порушило норми з охорони праці є безпідставними. Також роботодавцем не було вчинено ніяких навмисних про типравних дій, а також штучно не було створено шкідливих і небезпечних умов праці, в наслідок яких трапився нещасний випадок з [PERSON] [PERSON] при прийомі на роботу був ознайомлений і згоден із наявністю на ро бочому місці небезпечних та шкідливих умов праці, можливим настанням негативних нас лідків, також був ознайомлений та згодний з «інструкцією з охорони праці для помічника машиніста тепловозу» та пройшов перевірку знань за професією. Також, позивач не зазначив, у чому саме полягає моральна шкода, якими непра вомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Позивач нічим не підтвердив розмір заподіяної йому моральної шкоди, та не довів наявність глибоких фізичних та душевних страждань, на які він посилається у позові, вира жаючи їх словами про відчуття страждань. Жодних доказів про звернення до лікувальних установ відповідного профілю для відновлення розумових здібностей позивача, його фізич ного чи психічного здоров'я до матеріалів справи не залучено. Моральна шкода визначена, як така, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Тому представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, доводи сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] при виконанні трудових обов'язків внаслідок нещасного випадку на виробництві загинув [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.3). Загиблий на виробництві [PERSON] 1981 року народження є чоловіком позивачки [PERSON], а також батьком неповнолітнього [PERSON] [INFO] року (а.с.4,5). Нещасний випадок на виробництві стався [INFO] на залізничних коліях станції «Прикарьерна» управління залізничного транспорту ПАТ «Центральний гірничо - рудний комбінат» під час виконання [PERSON] трудових обов'язків помічника машиніста тепловоза служби рухомого складу цеха технологічного залізничного транспорту Глеюватського кар'єру управління залізничного транспорту ПАТ «ЦГЗК» внаслідок наїзду тепловозу, що підтверджується актом спеціального розслідування нещасного випадку Н-1, Н-5 від 06.12.2010 року (а.с.6-10, 11-17). Відповідно до акту форми Н-1 «Про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом» № 17 від 06.12.2010 року нещасний випадок, внаслідок якого загинув [PERSON], стався внаслідок порушення трудової та виробничої дисципліни в частині невиконання посадових обов'язків з боку посадових осіб відповідача, які не забезпечили безпечне виконання робіт та виконання вимог інструкції з охорони праці підлеглим персоналом. Згідно розділу 6 Акту спеціального розслідування нещасного випадку форми Н-5 від 06.12.2010 року смертельний напасний випадок з [PERSON] стався внаслідок неправомірних дії та бездіяльності в частини незабезпечення працівниками та посадовими особами відповідача безпечних умов виконання робіт, виконання вимог підлеглими інструкції з охорони праці. Судом встановлено, що внаслідок загибелі на виробництві чоловіка та батька позивача під час виконання трудових обов'язків помічника машиніста тепловоза завдано моральної шкоди - вони втратили близьку людину, в шлюбі залишилася малолітня дитина яка позбавлена батьківського піклування, виховання та його підтримки у житті. У зв'язку зі смертю батька дитина позбавлена належного матеріального забезпечення у тому числі у належному харчуванні, одягу тощо, можливості отримання якісної освіти на платній основі тощо, оскільки заробіток загиблого був основним доходом сім'ї. Відповідно до Закону України "Про Охорону Праці», на підприємство покладено обов'язок забезпечити якісні та безпечні умови праці. Згідно статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 1167 ЦК України передбачені підстави відповідальності за завдану моральну шкоду - наявність такої шкоди, протиправна поведінка заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача та вина останнього. Вказані підстави відповідальності ПАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» за моральну шкоду, спричинену внаслідок загибелі працівника, судом встановлені з матеріалів справи - акту про нещасний випадок, пов'язаний на виробництві, акту спеціального розслідування нещасного випадку, якими встановлена вина підприємства у заподіянні шкоди, посадові особи якого допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, що й стало причиною нещасного випадку. Встановлена вина посадових осіб підприємства, в тому числі [PERSON] в нещасному випадку, який порушив вимоги п. 1.4.1., п. 1.25., п. 3.8. «Інструкції № 13019 з охорони праці для помічника машиніста тепловоза УЗТ», п. 2.10.1., п. 2.Ю.7., п. 2.16 «Робочої інструкції № 137620075-137620133 для помічника машиніста тепловоза цеха технологічного залізнич ного транспорту Глеюватського кар'єру УЗТ», п.1.1., п. 17.40 «Правил технічної експлуата ції залізничного транспорту підприємств системи МЧМ СРСР», затверджених наказом МЧМ СРСР від 11.06.1986 р. № 731, п. 8.6. «Правил безпеки на залізничному транспорті підприємств системи МЧМ СРСР», затверджених наказом МЧМ СРСР від 23.04.1974 р. № 406. - не можуть бути підставою для відмови у відшкодуванні моральної шкоди за умови встановлення зв'язку нещасного випадку та вини також посадових осіб відповідача. Факт заподіяння моральної шкоди у зв'язку з втратою близької людини також встановлений в судовому засіданні - у зв'язку із втратою батька, дитина позбавлена можливості отримувати від нього турботу та матеріальну допомогу. Судом на підставі вивчених матеріалів справи та доводів сторін встановлений причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою відповідача. Відповідно до ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Враховуючи встановлені родинні зв'язки малолітньої дитини та загиблого, суд дійшов висновку, що вимоги [PERSON] про відшкодування моральної шкоди підприємством грунтуються на законі та відповідають вимогам ч.2 ст. 1168 ЦК України. Таким чином, підлягає стягненню моральна шкода з підприємства на користь позивача в інтересах малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Обговорюючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з меж позовних вимог та доводів позовної заяви, тяжкості та незворотності наслідків, суттєвості вимушених змін в житті малолітньої дитини, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, беручи до уваги конкретні обставини по справі, тяжкість моральних страждань, а також враховуючи наявність встановленої вини в порушенні норм посадової інструкції самого загиблого, з урахуванням доводів представника відповідача в судовому засіданні, вважає необхідним призначити позивачу компенсацію моральної шкоди в розмірі 30 000 грн., що буде відповідати розміру заподіяної моральної шкоди. На підставі Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір - 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial