Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

03.08.18 р. позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона є власником та проживає в [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] є її сином, який також зареєстрований за вказаною адресою. Проте з 2012 року він фактично там не проживає, оскільки виїхав на постійне місце проживання в Російську Федерацію, в квартирі відсутні його речі, участі в утриманні житла він не бере. Жодних домовленостей або угод між ними про право чи порядок користування житлом не було та не укладалось. Вказана ситуація створює позивачу незручності в користуванні квартирою, вона змушена оплачувати зайві комунальні послуги, відтак просить позов задовольнити. Провадження по справі відкрито ухвалою судді від 06.08.2018р. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, зіславшись на викладені в заяві обставини та факти, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи. Не подав відзиву на позовну заяву. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, свідка [PERSON], з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником, зареєстрована та проживає у [ADDRESS], що стверджується довідкою ОСББ «Масарика 16» від 25.07.18р. та свідоцтвом про право власності на квартиру від 16.01.98р. Як вбачається із акту № 1 від 25.07.18р., складеними головою ОСББ «Масарика 16», відповідач [PERSON] за вищевказаною адресою зареєстрований, але не проживає тривалий час. Даний факт підтверджується і поясненнями позивача в судовому засіданні, а також свідка [PERSON] Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Статтею 163 ЖК України врегульовано, що у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, встановлених ч. 1, 3 п. 1,5ч. 4 ст. 71 ЖК України. Член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, що врегульовано ст. 405 ЦК України. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, з врахуванням того, що відповідач не проживає у спірній квартирі досить тривалий час, а саме з 2012 року, зі слів позивача виїхав на постійне місце проживання за межі України, тому суд приходить до висновку, що позов є підставним, підлягає до задоволення та слід визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Оскільки позивач , як інвалід другої групи загального захворювання, звільнена від сплати судового збору , судові витрати слід стягнути з відповідача, в силу дії ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved