Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

У лютому 2017 року представник позивача звернулася до суду з названим позовом, посилаючись на те, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно [NUMBER] від 05 грудня 2014 року, позивачка по справі являється власником житлового будинку [ADDRESS]. У будинку зареєстрований [PERSON], [INFO], який фактично не проживає в даному будинку з дати реєстрації, а саме : з 14 грудня 2014 року. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просять позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Позивач пояснила, що [PERSON] звернувся до неї з проханням його зареєструвати у її будинку, оскільки йому необхідно було працевлаштуватися на роботу. Проте, після невдалої спроби знайти собі роботу, відповідач виїхав у невідомому напрямку. Де він перебуває на даний час їй не відомо. Відповідач у судове засідання повторно не з"явився, про час і місце розгляду справи повідомлений за останньою відомою адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, а тому відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України вважається повідомленим належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши позивача, представника позивача, свідків, вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 1, 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що позивач являється власником житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності [NUMBER] від 05 грудня 2014 року (а.с.5). У вказаному будинку з 14 грудня 2014 року зареєстрований відповідач у справі [PERSON], що підтверджується довідкою Вікторівської сільської ради № 02-33/78 від 16 лютого 2017 року (а.с.30). Відповідач з 14 грудня 2014 року, тобто з моменту реєстрації у будинку не проживає, місце його проживання невідоме. Вказане підтвердили свідки [PERSON], [PERSON] Згідно актів обстеження від 16 листопада 2015 року; 10 грудня 2015 року; 22 січня 2016 року; 16 лютого 2016 року; 16 березня 2016 року; 18 квітня 2016 року, 23 травня 2016 року; 17 червня 2016 року; 18 липня 2016 року; 22 серпня 2016 року; 19 вересня 2016 року; 12 жовтня 2016 року; 23 листопада 2016 року; 21 грудня 2016 року; 18 січня 2017 року; 16 лютого 2017 року, складених депутатом Вікторівської сільської ради [PERSON], відповідач у будинку [ADDRESS] не проживає, будь-які належні йому речі у будинку відсутні (а.с.13 -28). Враховуючи те, що відповідач з 14 грудня 2014 року не проживає у будинку, при виїзді на інше місце проживання добровільно з реєстрації не знявся, чим перешкоджає власникові розпоряджатись ним, суд дійшов висновку, що його слід визнати таким, що втратив право користування даним житловим приміщенням. Відповідно до вимог ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" - зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Рішення суду про втрату права користування житловим приміщенням є підставою до зняття відповідача з реєстрації. На підставі ст.88 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача. На підставі ст.ст.317, 319, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved