Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

02 вересня 2021 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] , у якій вона просить суд визнати недійсними пункти 1.5.2, 4.3. та 4.3.1 Договору позики «Льготний» № 3370207124-1500899 від 14.06.2021, укладеного між нею та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Є ГРОШІ КОМ», а також стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «КРЕДИТПРОМІНВЕСТ» на її користь судовий збір у розмірі 908 грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ В обгрунтування своїх вимог зазначає, що 14 червня 2021 року між\~\~нею та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Є ГРОШІ КОМ» за допомогою веб-сайту шляхом її ідентифікації і використання нею електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором було укладено Договір позики «Льготний» № 3370207124-1500899, за змістом якого ТОВ «Фінансова компанія\~«Є ГРОШІ\~КОМ»надає їй грошові кошти в позику в сумі 4500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а вона в свою чергу зобов`язується повернути позику та сплатити нараховані проценти за користування нею. Договір позики укладений строком на 30 календарних днів. Позика підлягала поверненню згідно з Графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною Договору позики (у якості Додатку 1) до 13.07.2021 включно. За користування позикою повинна була сплатити 5273 грн. 28.08.2021 на її мобільний телефон через месенджер "Viber" надійшло смс-повідомлення про те, що право вимоги за Договором № 3370207124-1500899 від 14.06.2021 ТОВ «Фінансова компанія «Є ГРОШІ КОМ» передано ТОВ «КРЕДИТПРОМІНВЕСТ» за Договором факторингу № 2021-08-8К від 28.08.2021, і, з урахуванням нарахованої ТОВ «Фінансова компанія «Є ГРОШІ КОМ» пені розмір загального боргу за Договором № 3370207124-1500899 від 14.06.2021 станом на 28.08.2021 нібито складає 21493, 62 грн. Вважає, що оспорювані умови зазначеного Договору суперечить вимогам\~Закону України «Про захист прав споживачів»\~та\~ЦК України, оскільки є несправедливими, так як всупереч принципу добросовісності створюють істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на її шкоду, як споживача, що проявляється у визначенні значного розміру цивільно-правової відповідальності, яка може стягуватися за прострочення зобов`язання боржником за умови, що договором позики взагалі не встановлена жодна відповідальність кредитодавця. Крім того є несправедливими і розміри компенсації визначені у вказаному договорі позики за невиконання нею зобов`язань за цим договором, так як відповідач не обмежений жодними умовами цього договору від застосування пені у максимальному розмірі 8,23% від неповерненої суми кредиту за кожен день прострочення (2,23% (814,56 % річних) за неправомірне користування позикою +4,00 % з першого дня прострочення; +2,00 % в разі прострочення сплати заборгованості за кредитним договором більш ніж на 30 днів), що свідчить про порушення вимог, передбачених п. 5 ч. 3\~ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Ухвалою суду від 07 вересня 2021 року відкрито спрощене провадження у даній справі. Цього ж дня ухвала про відкриття провадження у справі була направлена учасникам справи. Крім того, відповідачу та третій особі була направлена копія позовної заяви разом з доданими до неї документами. Також відповідачу був визначений п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов. А третій особі був визначений п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання пояснень щодо позову. З матеріалів справи вбачається, що відповідач товариство з обмеженою відповідальністю «КРЕДИТПРОМІНВЕСТ» 15 вересня 2021 року отримав копії ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви разом з додатками. У встановлений судом строк відзив на позов не подав. Третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Є ГРОШІ КОМ» також отримала копії ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви разом з додатками 15 вересня 2021 року. У встановлений судом строк пояснень щодо позову не подала. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість вирішення справи за наявними матеріалами у відповідності до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Так судом встановлено, що 14 червня 2021 року між\~\~ товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Є ГРОШІ КОМ» та позивачкою [PERSON] \~ укладено Договір позики «Льготний» № 3370207124-1500899 (надалі Договір) за допомогою веб-сайту шляхом ідентифікації [PERSON] і використання нею електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором (п. 1.2 Договору). Договір позики укладений строком на 30 календарних днів, позика має бути повернута до 13.07.2021 року включно (п. 1.3 Договору). Факт укладення Договору позики позивачкою не оскаржується. У пункті 1.1. вказаного Договору зазначено, що позикодавець надає позичальникові на умовах, що передбачені даним Договором, грошові кошти в позику в сумі 4500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою, зазначені у п. 1.5 цього Договору. Позика надається за вирахуванням комісії вказаної в п. 1.4. Договору з суми, що підлягає одержанню позичальником у користування, шляхом перерахування на банківську картку позичальника [NUMBER] . Загальна сума здорожчання позики за весь період складає 5273 грн. Відповідно до п. 1.4 Договору винагороду позикодавця складає одноразова комісія у розмірі 2,50%, але не менше 100,00 грн. від суми позики, вказаної в п. 1.1. Договору позики, що підлягає сплаті в момент надання позики та утримується позикодавцем згідно п. 1.1. Договору. Також комісія за обслуговування позики складає 0,20 % від суми позики, вказаної в п. 1.1 Договору позики, щоденно. З метою надання можливості позичальнику самостійно, безперешкодно та у будь-який час отримувати інформацію щодо його кредитних зобов`язань за договором позикодавець забезпечує функціонування особистого кабінету позичальника, створеного на сайті www.e-groshi.com, протягом усього строку користування позичальником кредитними коштами. Комісія за обслуговування особистого кабінету позичальника складає 10,00 грн. за тиждень та нараховується з наступного дня за днем отримання позики до дня повного виконання своїх зобов`язань позичальником за цим Договором. (п.п. 1.4.1, 1.4.2 Договору). Пунктом 1.5 Договору визначено строк та відсоток за правомірне використання коштів за договором позики за фактичну кількість календарних днів користування позикою на умовах передбачених п.п. 1.5.1- 1.5.3 договору позики. Так, протягом строку позики встановленого п. 1.3 Договору, розмір відсотків за користування коштами складає: 2,00% від суми позики щоденно, що складає 730% річних. У разі дострокового повернення всієї суми позики, позичальник повинен слатити проценти за фактичний строк користування позикою, встановлений п. 1.3 Договору (п. 1.5.1 Договору). Орієнтовна загальна вартість Позики складається з суми позики та загальних витрат за Договором, які складаються з доходів позикодавця, отриманих у вигляді процентів, та комісій, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням позики, та становить 5273 грн. (п. 1.5.2 Договору). Орієнтовна реальна річна процентна ставка складає 814,56%. (п. 1.5.3 Договору). Деталізована інформація щодо визначення сукупної вартості позики при нарахуванні відсотків за користування коштами у відповідності до п. 1.5.1 Договору зазначена у Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.7 Договору). Згідно з пунктом 4.3. Договору у разі прострочення виконання цього Договору, позичальник зобов`язаний сплатити 4,00% від суми позики за кожен день прострочення з першого дня прострочення. У разі прострочення сплати заборгованості за цим Договором більше ніж на 30 календарних днів, пеня згідно п.4.3. цього Договору збільшуються на 2 %. Тобто загальна сума з 31 дня прострочення буде становити 6 % від суми позики за кожен день прострочення до дня повного погашення заборгованості за позикою, включаючи день погашення, які позичальник зобов`язується сплатити позикодавцю (п. 4.3.1 Договору). В разі прострочення сплати заборгованості за цим Договором більш ніж на 61 днів, позичальник зобов`язується додатково сплатити штраф у розмірі половини (50%) суми позики, визначеної відповідно п. 1.1. Договору. Штраф включає в себе витрати позикодавця на повідомлення різними способами (телефонним дзвінком, смс-повідомленням, надсиланням поштових повідомлень, повідомлень на електронну адресу) позичальника про заборгованість, розшук позичальника для врегулювання у досудовому порядку спору, та інші витрати пов`язані з захистом своїх прав позикодавцем (п. 4.3.2 Договору). У разі, коли позичальник на дату укладання (підписання) Договору позики мав право на отримання пільг, передбачених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у вигляді заборони нарахування процентів за користування позикою та штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання та не надав позикодавцю інформацію та підтверджуючі документи про такі пільги, позичальник зобов`язаний компенсувати позикодавцю збиток у формі упущеної вигоди, що становить 50% від суми позики. Така компенсація зараховується позачергово (п. 4.3.3 Договору). Також встановлено, що право вимоги за Договором позики «Льготний» № 3370207124-1500899 від 14.06.2021 ТОВ «Фінансова компанія «Є ГРОШІ КОМ» передано ТОВ «КРЕДИТПРОМІНВЕСТ» за Договором факторингу № 2021-08-8К від 28.08.2021. Згідно зі\~статтею 1054 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Частиною першою\~статті 627 ЦК України\~встановлено, що відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі статтями\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша\~статті 638 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 203 ЦК України\~зміст правочину не може суперечити цьому\~ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Згідно із частиною першою\~статті 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Відповідно до статей\~11,\~18 Закону України «Про захист прав споживачів»\~до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього\~Закону\~про несправедливі умови в договорах, зокрема про\~встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків за шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Відповідно до змісту п. 6 ч. 1 ст.\~3, ч. 3 ст.\~509 ЦК України\~зобов`язання має ґрунтуватися на загальних засадах цивільного законодавства добросовісності, розумності та справедливості. Положеннями ч. 1\~ст. 546 ЦК України\~передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно ч.ч. 1, 3\~ст. 549 ЦК України\~передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. З огляду на вказане, суд вважає, що за своїм змістом оспорювані пункти 1.5.2, 4.3. та 4.3.1 Договору позики «Льготний» № 3370207124-1500899 від 14.06.2021 регулюють питання забезпечення виконання зобов`язання шляхом встановлення пені за несвоєчасне виконання\~\~ [PERSON] \~\~зобов`язань відповідно до даного Договору, розмір якої не є конкретним, оскільки передбачає величину 8,23% від неповерненої суми позики. Таким чином, позикодавець може самостійно та на власний розсуд застосовувати будь-який відсоток пені, оскільки жодних умов чи критеріїв його застосування, окрім визначення її верхньої межі, умовами вказаного вище Договору не передбачено. З огляду на вказане, суд вважає, що наявні достатні підстави для визнання недійсними оспорюваних пунктів 1.5.2, 4.3. та 4.3.1 Договору позики «Льготний» № 3370207124-1500899 від 14.06.2021, оскільки відповідач не обмежений жодними умовами цього договору від застосування пені у максимальному розмірі 8,23% від неповерненої суми позики за кожен день прострочення, що у сукупності становить 814,56 % річних, тобто перевищує розумну межу відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, є явно завищеною, не відповідає вимогам п. 5 ч. 3\~ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів»\~та засадам справедливості, добросовісності, розумності, як наслідок, свідчить про непропорційність великої суми компенсації у разі невиконання позивачем зобов`язань за цим договором. Вказане узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 27 січня 2020 року у справі 754/6091/18. Таким чином, наявність у позикодавця можливості стягувати зі споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків позикодавцем. Відповідно до\~статті 217\~ЦК України недійсність окремої частини правочину не має\~наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України виходячи з того, що вимоги позивача підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 908 грн. понесених судових витрат. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved