Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

До Високопільського районного суду Херсонської області звернулося Публічне акціонерне товариство "Акцент-банк" із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором зазначивши, що відповідно до умов договору №А326RX109300213 від 03.08.2013 року "Розстрочка", [PERSON] було надано кредит в сумі 6456 грн. 86 коп., під 0,12% на рік, на придбання майна. У зв'язку з несвоєчасною сплатою кредиту, станом на 17.10.2014 року за відповідачем виникла заборгованість перед позивачем в сумі 9274,35 грн., яка складається із: тіло кредиту-5559,37 грн.; заборгованість за відсотками - 4,85 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 1768,58 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань-1023,72 грн., штраф(фіксована складова) 500 грн., штраф(процентна складова)-417,83 Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по кредитному договору в сумі 9274,35 грн. та сплаченого судового збору в сумі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача ПАТ "Акцент-Банк"", за довіреністю Бельмега С.С., надав заяву в якій на задоволенні позовних вимог наполягає, просить суд задовольнити позов у повному обсязі та розглянути справу у відсутність представника позивача, а також не заперечує в ухваленні заочного рішення. До суду, відповідач [PERSON] не прибула, будучи своєчасно та належним чином сповіщеною судовою повісткою, відповідно до ст.74 ЦПК України, двічі на 29.12.2014 рік та на 20.01.2015 року, про судовий розгляд справи, але надала до суду заперечення на позов в якому просить суд задовольнити позов банку частково, мотивуючи тим, що банк не повідомив її належним чином про зміну свого місця перебування та не надав своєчасно на її адресу повідомлення про погашення кредиту та реквізити. Тому визнає позов в частині заборгованості по тілу кредиту на суму 5559,37 грн. та відсотків за користування кредитом на суму 4,85 грн. За таких обставин суд вважає причину неявки в судове засідання відповідача не поважною та за можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.224 ЦПК України, а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено про таке: - згідно заяви позичальника №А326RX109300213 від 03.08.2013 року та копій доданих банківських документів, що складає договір (а.с.4-12) вбачається, що позивач надав [PERSON] кредит в сумі 6456,87 грн., з щомісячним погашенням, строком на 24 місяці під 0,12% річних, з 03.08.2013 року по 02.08.2015 рік на придбання скутера, відкрито рахунок на погашення кредиту за №29098063171611 у ПАТ "Акцент-банк" МФО - 307770, а також те що відповідач у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язання станом на 16.10.2014 року має заборгованість перед позивачем в розмірі 9274 грн. 35 коп., яка складається із: тіло кредиту - 5559,37 грн.; заборгованість за відсотками - 4,85 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом -1768,58 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань - 1023,72 грн., штраф(фіксована складова) 500 грн., штраф(процентна складова) - 417,83 грн. - Із заперечення відповідача [PERSON] та доданих копій квитанцій про оплату кредиту (а.с.47-49) вбачається, що відповідачем не оспорюється факт отримання кредиту на придбання скутера в магазині "Технодом" смт Широке Дніпропетровської області від 03.08.2013 року в сумі 6454,86 грн. та в подальшому своєчасно сплачувала про що свідчить надані копії касових квитанцій про сплату (а.с.49) з яких вбачається що сплачено на погашення кредиту 17.09.2013 року - 447 грн., 31.10.2013 року - 497 грн., 16.11.2013 року - 450 грн. В подальшому вона отримувала по телефону смс повідомлення про сплату кредиту та сума кредиту залишалась незмінною, тому вона звернулася по телефону на банківський номер 0800-500-809, де їй повідомили, що банк не існує. Після чого вона звернулася за місцем отримання кредиту в магазин "Технодом" смт Широке Дніпропетровської області, де також їй повідомили про відсутність кредитного інспектора. Більше від банку вона не отримувала ніяких повідомлень та листів про зміну місця перебування банку та необхідності сплати кредиту. І тільки від суду 20.11.2014 року вона отримала копію позовної заяви з якої вона дізналась про заборгованість, але з якою не погоджується, оскільки вважає, що з вини банку, який своєчасно не повідомив її про необхідність сплати кредиту та реквізити, вона не погашала кредит. Тому визнає позов частково та не заперечує у задоволенні вимог банку щодо стягнення заборгованості по кредиту, а саме по тілу кредиту 5559,37 грн. та по відсоткам за користування кредитом в сумі 4 грн.85 коп. - Із копії розшифровки банку за період з 01.09.2013 року по 31.10.2014 рік , наданою на Ухвалу суду від 12.12.2014 року (а.с.61 на звороті) з'ясовано, що за період з 01.09.2013 року по 31.10.2014 рік від [PERSON] на погашення кредиту надійшли кошти на загальну суму 1391 грн., а саме:17.09.2013 року в сумі 447 грн., 31.10.2013 року в сумі 497 грн., 15.01.2013 року в сумі 74,69 грн. та 18.11.2013 року в сумі 447 грн. Згідно ст.1054 ЦК України, ч 1. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.1046 ЦК України, ч.1 За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст.1049 ЦК України, ч.1 Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до ст.1050 ч.2 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків. Згідно ст.1052 ЦК України, ч.1 У разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.625 ч.1 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 616 ЦК України, ч.1. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, суд відповідно зменшує розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. ч.2. Суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. Згідно ст. 617 ЦК України, ч.1. Особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Таким чином, оскільки відповідач, внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов'язань, порушила виконання умов договору №А326RX109300213 від 03.08.2013 року, тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми заборгованості підлягають задоволенню, але частково. Суд, дослідивши матеріали справи, враховує той випадок, що банком не було додержано вимог Умов надання споживчого кредиту фізичним особам "Розстрочка" та "Стандарт", а саме п.3.1.3 (а.с.7) згідно якого Банк зобов'язується забезпечувати Позичальника консультаційними послугами з питань виконання Договору, а тому , позивальник [PERSON], відповідач по справі не мала самостійно можливості отримати від банку консультацію щодо погашення кредиту згідно укладеного Договору, а тому вважає за можливим зменшити розмір неустойки, оскільки банком не було вжито заходів щодо зменшення розміру порушення зобов'язання. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по тілу кредиту в сумі 5559,37 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 4,85 грн., заборгованість по комісії в сумі 1768,58 грн., а всього в сумі 7332 грн.80 коп. в іншій частині розміру позовних вимог позивачу слід відмовити. Крім того згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати, які складаються зі сплати судового збору в розмірі в частині задоволених позовних вимог, тобто в сумі 192,44 грн. На підставі викладеного, ст.ст.526,625,1046,1048-1050 ЦК України та

Outcome: partial