Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

24.03.2017 року позивач звернулась в суд з позовом, в якому, просив, зокрема, зобов'язати [PERSON] вибачитись перед ним за поширення неправдивої інформації, яка не відповідає дійсності при журналістах, визнати, що поширені [PERSON] відомості відносно нього, про нібито отримання ним посади заступника міського голови Червонограда за внесення ним поправки про розпуск виконавчого комітету, такими що не відповідають дійсності та принижують його честь, гідність та ділову репутацію.Вимоги обґрунтовані тим, він працює заступником міського голови м. Червоноград Львівської області.14 березня відбулось засіданні Львівського Апеляційного Адміністративного суду де розглядалась справа за апеляційною скаргою Червоноградської міської ради Львівської області на постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 06 грудня 2016 року у справі за позовом [PERSON] до Червоноградської міської ради Львівської області про визнання незаконним та скасування рішення «Про розпуск виконавчого комітету Червоноградської міської ради». У залі судового засідання перебували представники засобів масової інформації, які здійснювали відеофіксацію судового засідання. Із відео матеріалів телеканалу «Бужнет» вбачається, що під час пояснень [PERSON] став обмовляти його та поширювати завідомо неправдиві відомості, що нібито підчас сесії Червоноградської міської ради 27.10.2016 року де розглядалось питання про внесення змін до складу виконавчого комітету мною ним внесена поправка: про розпуск усього складу виконавчого комітету, яку підтримали 19 депутатів Червоноградської міської ради, після чого завдяки його правці до проекту рішення він отримав посаду заступника міського голови м. Червоноград.[PERSON] не було повідомлено колегію суддів Львівського Апеляційного Адміністративного суду про те, що 17 жовтня 2017 року він приймав участь у відкритому конкурсі на вакантну посаду заступника міського голови. За результатами цього конкурсу йому вдалось його перемогти. Відповідач кілька раз повторював та звинувачував його в отриманні посади заступника, через те, що ним було внесено правки до рішення Червоноградської міської ради. Відповідач свідомо поширював неправдиву інформацію. Вважає, що відповідач поширював свідомо неправдиві відомості, що порочать його честь, гідність і ділову репутацію, давав непристойну оцінку його поведінки і особистості у формі, що суперечить формі спілкування між людьми. 24.07.2017 року відповідач подав заперечення на позовну заяву, у якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Зазначив, що посилання позивача на те, він своїми поясненнями у Львівському апеляційному адміністративному суді поширював свідомо неправдиві відомості, порочать його честь, гідність, ділову репутацію і на його думку, давав непристойну оцінку його поведінки і особистості у формі, що суперечить формі спілкування між людьми, вважає не обгрунтованими та не підтверджені жодними доказами, оскільки позивачем не наведено обгрунтування заниження його соціальної оцінки в очах оточуючих, порушення відповідності його діянь загальноприйнятим уявленням про добро і зло, заниження оцінки його ділових і професійних якостей при виконанні ним службових обов'язків. Заперечуючи позов, в якому позивач наводить факт, що був обраний на посаду заступника міського голови за результатами відкритого конкурсу, він стверджує, що такий конкурс Червоноградською міською радою не проводився. Це підтверджується листом наданим керуючим справами виконавчого комітету Червоноградської міської ради [PERSON] за № 1/03-4673/6-2 від 01.06.2017 року.Даючи пояснення в апеляційному суді Львівської області він лише надав суду інформацію на підставі наявних подій які мали місце, а саме, що після внесення позивачем пропозиції на сесії Червоноградської міської ради про розпуск виконкому він був призначений на посаду заступника міського голови. Його критична оцінка призначення позивача на посаду заступника міського голови, носить не більше, як оціночні судження та не містить фактичних даних, які не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності та є вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача. Вважає, що його пояснення на засіданні Львівського апеляційного адміністративного суду, мали характер критичних, але конкретних фактів, що 27.10 2016 року за пропозицією [PERSON] розпущено виконавчий комітет рішенням №318 і тут же 27.10.2017 року за рішенням № 330 призначено, позивача на посаду міського голови є реалізацією його конституційного права і метою висловлювання не була образа до його сторони. Відомості, що стосуються критики дій позивача, як заступника міського голови, не можна розцінювати як приниження ділової репутації, честі та гідності, це реалізація права на свободу слова, це оцінка діяльності посадовця місцевого самоврядування, на яку має право відповідач, як громадянин України. 11.09.2017 року представник позивача подав пояснення на заперечення відповідача. Зазначив, що заступник (заступники) сільського, селищного, міського голови є посадовою особою органу місцевого самоврядування, який призначається на посаду шляхом затвердження новообраною сільською, селищною, міською радою об'єднаної територіальної громади за пропозицією новообраного сільського, селищного, міського голови. Відповідна рада приймає рішення. Сесією Червоноградської міської ради затверджується заступник міського голови. Відповідач стверджує, що заступник міського голови має призначатись лише по конкурсу, хоча жодним нормативним документом Законодавства України не передбачено проведення конкурсу на посаду заступника міського голови. Із ініціативи міського голови було оголошено співбесіду із можливими кандидатами на посаду заступника і лише за поданням міського голови, сесією міської ради затверджується заступник міського голови, тобто позивач по справі був затверджений сесією міської ради. Суть позову полягає в тому, що відповідач звинувачує позивача у вчиненні ніби то на його думку корупційного діяння, що не відповідає дійсності і саме такі фрази були вказані відповідачем по справі під час судового засідання 14.03.2017 року у присутності журналістів та не зважаючи на це відповідач почав поширювати дану інформацію серед населення почавши збирати підписи. Хоча дана інформація не відповідає дійсності чим порушив відповідач права позивача. Доказів того, що слова відповідача відповідають дійсності не було представлено суду. Позивач по справі не знав і не міг знати на перед як депутати проголосують за рішення про розпуск виконавчого комітету так і за рішення про його затвердження як заступника міського голови, оскільки рішення на сесії приймається колегіально шляхом відкритого поіменного голосуванням. Позивач мав право вносити правки до порядку денного та свої правки до рішення як депутат Червоноградської міської ради Львівської області та відповідно мав право на затвердження заступником міського голови, тому відносно позивача відповідач здійснив наклеп, у зв'язку із чим було подано позов до суду. Позивач та його представник у судовому засіданні 26.07.2017 року позов підтримали з підстав зазначених у позовній заяві. Позивач додатково пояснив, що відповідач поширив інформацію про те, що він ніби то перебуває у корупційній змові і за це отримав посаду заступника міського голови. У судове засідання 11.09.2017 року позивач не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності за участю його представника. Представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, з підстав вказаних у запереченні. Додатково пояснив, що співбесіда з позивачем не проводилась, це була приватна розмова, економічно-фінансової освіти позивач не має. У судовому засіданні, що відбувалося у Апеляційному суді Львівської області, він пов'язав те, що позивач запропонував розпустити виконавчий комітет, а в подальшому був призначений заступником міського голови. У задоволенні позову просив відмовити. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, оглянувши відеозапис, з'ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з огляду на таке. Судом установлено, що відповідно до копії повідомлення Виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області адресованого в.о. головного редактора газети «Новини Прибужжя» від 20.09.2016 року №3/20-7929/1-2, з метою відкритого та об'єктивного добору кандидатів на заміщення вакантних посад, які відповідно до ст.51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ст.10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» затверджується Червоноградською міською радою за пропозицією міського голови м.Червонограда, проводиться прийом документів для участі у співбесіді. Вакантна посада - заступник міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради (питання економіки та фінансів). Згідно копії заяви [PERSON] адресованої міському голові м.Червонограда [PERSON] від 06.10.2016 року, [PERSON] просить допустити його до участі у співбесіді на вакантну посаду-заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради (питання економіки та фінансів). Відповідно до копії рішення дванадцятої сесії сьомого скликання Червоноградської міської ради Львівської області від 27.10.2016 року №318, зокрема, розпущено виконавчий комітет Червоноградської міської ради. Рішенням дванадцятої сесії сьомого скликання Червоноградської міської ради Львівської області від 27.10.2016 року №330, затверджено на посаду заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради [PERSON] Внесено до складу виконавчого комітету Червоноградської міської ради [PERSON] після складання повноважень депутата Червоноградської міської ради та вступу на посаду заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, що підтверджується копією вказаного рішення. Відповідно до копії результатів поіменного голосування дванадцятої сесії сьомого скликання Червоноградської міської ради від 27.10.2016 року, при розгляді рішення «Про розпуск виконавчого комітету Червоноградської міської ради», «за» проголосувало 19, «проти» -0, «утримались» - 7, рішення прийнято. Згідно з копією результатів поіменного голосування дванадцятої сесії сьомого скликання Червоноградської міської ради від 27.10.2016 року, при розгляді рішення «Про затвердження заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради», «за» проголосувало 23, «проти» -0, «утримались» - 0, рішення прийнято. 28.10.2016 року [PERSON] подав заяву міському голові м.Червонограда [PERSON] з проханням зарахувати його на посаду заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради з 01.11.2016 року. У матеріалах справи наявні копії заяв адресованих міському голові м.Червонограда [PERSON], громадяни м.Червонограда, громадські організації вимагають, зокрема, відмінити рішення про розпуск виконкому, ганьба представнику партії «Батьківщина» п.[PERSON], який в угоду міському голові м.Червонограда запропонував розпустити виконком і в подальшому одержав посаду заступника міського голови. Відповідно до відповідей Виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області від 26.04.2017 року №1/03-3660/6-2 та від 04.05.2017 року №1/03-3863/6-2, адресованої Депутату Львівської обласної ради [PERSON], зокрема, офіційний документ співбесіди на посаду заступника міського голови відсутній. Співбесіду проводив міський голова [PERSON] за участю журналістів місцевих ЗМІ. Переможцем визнано [PERSON]. Досвіду роботи о органах місцевого самоврядування [PERSON] не мав. Згідно відповіді Виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області від 01.06.2017 року №1/03-4673/6-2, адресованої Депутату Львівської обласної ради [PERSON], конкурс на заміщення вакантної посади першого заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради не проводився. [PERSON] у 2016 році закінчив Львівський національний університет імені Івана Франка, здобув ступінь магістра за спеціальністю «Менеджмент організацій і адміністрування» та кваліфікацію «Магістр з менеджменту організацій і адміністрування, менеджер-економіст (управитель) організації», що підтверджується копією диплома магістра. Вирішуючи спір, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Після закінчення повноважень ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради її виконавчий комітет здійснює свої повноваження до сформування нового складу виконавчого комітету. Кількісний склад виконавчого комітету визначається відповідною радою. Персональний склад виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради затверджується радою за пропозицією сільського, селищного, міського голови, районної у місті ради - за пропозицією голови відповідної ради. Виконавчий комітет ради утворюється у складі відповідно сільського, селищного, міського голови, районної у місті ради - голови відповідної ради, заступника (заступників) сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету, а також керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, інших осіб. Міська рада утворює у складі виконавчого комітету ради орган з питань містобудування та архітектури. До складу виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради входять також за посадою секретар відповідної ради, староста (старости). Згідно зі ст. 3, п. 3 ст. 10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України. Прийняття на службу в органи місцевого самоврядування здійснюється: на посади заступників сільського, селищного, міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючого справами(секретаря) виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради шляхом затвердження відповідною радою. На підставі ст. ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до абз.5 п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" від 27.02.2009 року №1 (далі-Постанова), недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Статтею 32 Конституції України встановлено, що кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе і членів сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Відповідно до статті 8 Конституції України норми Конституції є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Відповідно до ч.1 ст.277 Цивільного кодексу України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. У абз.2 п.15 Постанови зазначено, що під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Як убачається з відеозапису судового засідання Львівського апеляційного адміністративного суду, оглянутого у судовому засіданні, відповідач пов'язує призначення позивача на посаду заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради з внесенням позивачем 27.10.2016 року на розгляд дванадцятої сесії сьомого скликання Червоноградської міської ради, де розглядалось питання про внесення змін до складу виконавчого комітету поправкипро розпуск виконавчого комітету Червоноградської міської ради, чим ставить під сумнів законність призначення позивача на займану ним посаду. На думку суду, зазначена інформація, поширена відносно позивача містить висловлювання, які включають негативну інформацію про нього, його діяльність, особисті та моральні якості у формі твердження, є недостовірною, оскільки спростовується наявними у матеріалах справи доказами, та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача. Відповідно до ч.2 ст.47-1 Закону України "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином, відповідно до ст.277 Цивільного кодексу України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст.10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Європейський суд з прав людини, у своєму рішенні від 08.07.1986 року у справі Лінгенса проти Австрії ("Lingens v. Austria") (12/1984/84/131) зазначив, що слід розмежовувати факти та оціночні судження. Наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень не можна. Доводи відповідача, що оспорювані позивачем фрази є оціночними судженнями, є безпідставними, оскільки поширені відомості викладені у стверджувальній формі, мають образливий характер, проте не підтверджуються жодними доказами. Порушене право позивача, закріплене Конституцією України, а також нормами ЦК України, а саме його право на повагу до гідності, честі та ділової репутації підлягає судовому захисту у спосіб обраний позивачем. За таких обставин, позов підлягає до часткового задоволення, у спосіб визнання поширених відомостей відповідачем такими, що не відповідають дійсності та принижують честь, гідність та ділову репутацію позивача. Що стосується позовної вимоги про зобов'язання [PERSON] вибачитись перед позивачем за поширення неправдивої інформації, яка не відповідає дійсності при журналістах, то така до задоволення не підлягає з наступних підстав. У пункті 26 Постанови зазначено про необхідність відмови у позові про захист особистих немайнових прав фізичної особи у разі пред'явлення позовної вимоги до відповідачів про зобов'язання вибачитись, оскільки примусове вибачення як спосіб судового захисту гідності, честі чи ділової репутації за поширення недостовірної інформації не передбачено у ст. ст. 16, 277 ЦК України. Враховуючи наведе, у задоволенні позову у цій частині слід відмовити.

Outcome: partial