Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

13.06.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на виїзд дитини за кордон, третя особа орган опіки та піклування Волноваської міської ради Волноваського району Донецької області. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 24.09.2005 року по 04.05.2007 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу неповнолітня донька залишилася проживати з нею. Вона матеріально її утримує і піклується про стан здоров'я, її фізичне та духовне виховання, моральний розвиток. На даний час у доньки виникла необхідність оздоровлення та відпочинку у Російської Федерації. Однак для виїзду неповнолітньої дитини за межі України необхідним є дозвіл обох батьків, тому вона звернулася до відповідача з проханням надання такого дозволу, проте він відмовив в тому. При цьому не наводить ніяких вагомих аргументів, які б пояснювали або обгрунтовували його відмову. Просить суд надати дозвіл на виїзд [PERSON], [INFO] з України в Російську Федерацію в період з 15.06.2014 року до 31.08.2014 року в її супроводі, без згоди та супроводу їх батька - [PERSON] В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність та уточнила позовні вимоги, а саме просила надати дозвіл [PERSON], [INFO] на тимчасовий виїзд за межі державного кордону України без згоди на такий виїзд її батька - [PERSON], у супроводі матері - [PERSON], строком до 31 серпня 2014 року, який обчислювати з дня наступного після набрання рішенням суду законної сили, не заперечує проти постановлення заочного рішення (а.с.13). Відповідач до судового засідання не з'явився за невідомих суду причин, про місце, день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином (а.с.11) Третя особа в судове засідання також не з'явилась, надала клопотання про розгляд справи без присутності представника (а.с.12) За письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. У відповідності до вимог частини 2 статті 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, з'ясувавши позицію позивача у справі, викладену у письмовій заяві, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Волноваського районного управління юстиції Донецької області [PERSON] народилася [INFO], в графі "батьки" зазначені: батько - [PERSON] та мати [PERSON] (а.с.7). Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції Донецької області шлюб між [PERSON] та [PERSON], розірвано (а.с.13). Відповідно до змісту статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно до статті 313 Цивільного кодексу України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами). У відповідності до положень частини 2 статті 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно до пункту 18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Пунктом 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. З огляду на викладене, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Оскільки позивач [PERSON] позбавлена можливості отримати нотаріально посвідчену згоду відповідача на виїзд дітей за кордон, беручи до уваги той факт, що судом не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітніх дітей за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] та вважає можливим надати дозвіл на виїзд її доньки [PERSON] за межі України в її супроводі без згоди її батька.

Outcome: approved