Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01 березня 2014 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу народилась дитина [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами розірвано. Відповідач жодної матеріальної допомоги не надає, оскільки добровільно про сплату аліментів домовитись не вдалось, змушена звернутись до суду. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку і до досягнення нею повноліття. До початку судового засідання позивачка скерувала заяву про розгляд справи без її присутності, позов підтримала, надала згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з"явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. З письмової згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді відповідно до ст.224 ЦПК України. У зв"язку з неявкою сторін фіксація процесу технічниим засобами не здійснювалася. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 01 березня 2014 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції про що в книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис № 222. [PERSON] народилася 09 жовтня 2014 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис № 1403, батьками записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-СР №199604. Шлюб між сторонами рзірвано 18.12.2015, в зв"язку з чим позивачка змінила прізвище на [PERSON]. [PERSON] проживає за адресою: [INFO], разом з нею проживає дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою видною виконкомом Тіньківської сільської ради №1545 від 21.11.2016. Відповідач, має постійне місце роботи та стабільний дохід, проте матеріальну допомогу на утримання дитини надає не регулярно. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Положення СК України регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між матір'ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов'язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім'ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку дитини. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 СК України. Право дитини на утримання від своїх батьків має самостійний характер і не залежить від існування формально закріпленого зв'язку між останніми. Обов'язок батьків з утримання своїх дітей виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу, наявності між ними фактичних шлюбних відносин або спільного проживання. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України. Відповідно до статті 183 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути визначені у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи матеріальний стан батьків дитини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, починаючи з 05.12.2016 року. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. До стягнення з відповідача в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 551,20 грн. На підставі ст.ст. 3, 180, 182, 183 СК України,

Outcome: partial