Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

09.09.2021 позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком [ADDRESS] . В обґрунтування позову покликається на те, що вона є власницею житлового будинку [ADDRESS] , в якому окрім неї числиться зареєстрованим [PERSON] , який двадцять років у вказаному будинку не проживає. Жодного разу за місцем реєстрації з 2001 року він не появлявся. Поважних причин його відсутності у спірному житловому приміщенні немає. Враховуючи, що факт реєстрації відповідача в її будинку створює їй перешкоди в користуванні та розпорядженні своїм майном, витраті додаткових коштів на оплату комунальних послуг, а тому змушена звернутись з даним позовом до суду. 09.09.2021 направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідача [PERSON] , що містяться в картотеці реєстраційного обліку, відповідь на який судом отримано 30.09.2021. Ухвалою від 09.09.2021 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження з викликом сторін в судове засідання на 07.10.2021. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву та пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак подала до суду заяву, в якій просить розгляд даної справи проводити у її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд позов задовольнити. Не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] був повідомлений за встановленою згідно вимог п. 2 ч. 7\~ст. 128 ЦПК України\~адресою місця\~проживання,\~зареєстрованою у\~встановленому законом\~порядку. Однак, на розгляд справи не з`явився без поважних причин та не повідомив суд про причини неявки, відзиву (заперечень) проти позову не подав. При таких обставинах суд визнав його неявку неповажною та розглянув справу у його відсутності, ухваливши про заочний розгляд справи. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, а відтак відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Вимогами ст. ст.\~13,\~81 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що позивачці [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером: 196574854, від дати формування 16.01.2020 (а.с. 6). Згідно будинкової книги на житловий будинок [ADDRESS] , зокрема розділу IV «Прописка» вбачається, що у даній квартирі числиться зареєстрованим відповідач [PERSON] (а.с. 7-10). Згідно зі\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 383 ЦК України\~визначено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Частиною 1\~ст. 156 ЖК України\~визначено, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Крім того, згідно з ч. 2\~ст. 405 ЦК України\~члени сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік. Відповідно до акту обстеження фактичного місця проживання за № 97 від 26.08.2021, складеного старостою сіл Раневичі, Почаєвичі, Михайлевичі, Дрогобицької міської ради вбачається, що відповідач [PERSON] не проживає в житловому будинку [ADDRESS] , близько дванадцяти років зі слів сусідів, (а.с. 4). В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження поважності причин відсутності відповідача [PERSON] вказаному житловому будинку, що належить на праві приватної власності позивачу. Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до переконання, що оскільки відповідач [PERSON] не проживає у житлі позивача понад встановлені законом строки, добровільно це житло залишив, не користується ним, не несе витрат по його утриманню, а тому його слід визнати таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача на користь позивача слід стягнути 908 грн. понесених судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved