Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

У жовтні 2015 року ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 21 травня 2007 року між ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем був укладений Кредитний договір № K3S0АК22085963. Відповідно до умов Кредитного договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 21 478, 13 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом, терміном до 21.05.2014 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит, своєчасно сплачувати на користь банку проценти за користування кредитом, здійснювати погашення заборгованості за кредитом в строк та в порядку, встановлених кредитним договором. Посилаючись на те, що позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав належним чином, а відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» просив стягнути з [PERSON] заборгованість по кредитному договору в сумі 59 372, 65 дол. США, у тому числі: - 16 280, 84 дол. США - заборгованість за кредитом; - 9 614, 26 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1 232, 87 дол. США - заборгованість по комісії; - 32 244, 68 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. У судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі та не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини поважності неявки в судове засідання суду не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заочний розгляд справи відбувається за відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи. Суд, вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 21 травня 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений Кредитний договір № K3S0АК22085963 (а. с. 7-8). Відповідно до п. 7.1 даного договору, Банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 21 478, 13 дол. США, на купівлю автомобіля, зі сплатою відсотків за користування кредитом, терміном до 21.05.2014 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит, своєчасно сплачувати на користь банку проценти за користування кредитом, здійснювати погашення заборгованості за кредитом в строк та в порядку, встановлених кредитним договором (п.2.2.). З матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання умов договору було надано відповідачу кредитні ресурси в повному обсязі, однак, на відміну від позивача, що виконав взяті на себе зобов'язання належним чином, останній, отримавши та використавши кредитні ресурси, свої зобов'язання щодо своєчасного погашення заборгованості за кредитом сплати відсотків не виконав. У зв'язку з чим станом на 28.08.2015 року у відповідача виникла заборгованість у розмірі 59 372, 65 дол. США. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установ (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, одним з яких є сплата неустойки. Статтею 192 ЦК України передбачено, що законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадку і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Такий порядок встановлено Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року № 15-93, статтею 5 якого визначено, що операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу ( генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п.2 ст.5 цього Декрету. Як убачається з матеріалів справи ПАТ "КБ "ПРИВАТБАНК" має банківську ліцензію на право здійснення банківських операцій з валютними цінностями ( № 22 від 05 жовтня 2011 року) ( а.с. 12). Отже, оскільки у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» наявна ліцензія на здійснення операцій з валютними цінностями, заборгованість за кредитом та процентами має бути стягнута в іноземній валюті. Указана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі № 6-190цс15. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а з відповідача на підставі ст. ст. 526, 611 ЦК України слід стягнути на користь позивача 59 372, 65 дол. США, у тому числі: - 16 280, 84 дол. США - заборгованість за кредитом; - 9 614, 26 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1 232, 87 дол. США - заборгованість по комісії; - 32 244, 68 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «КБ «ПРИВАТБАНК» підлягають витрати по оплаті судового збору у розмірі 18 978 грн. 47 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved