Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

Своїм позовом до суду позивачі просили визнати за кожним з них право власності на 1/5 частину квартири № 20, розташовану на 3 поверсі 5 поверхового будинку по вул. Шмідта, № 9 в смт. Крижопіль, Вінницької області. В обґрунтування своїх вимог посилалися на те, що 07 липня 2004 року позивачам надано в користування квартиру [ADDRESS] згідно ордеру на житлове приміщення [NUMBER] виданого на підставі рішення виконкому селищної ради народних депутатів від 28 листопада 2003 року № 257. Реалізуючи право на приватизацію займаної квартири, позивачі звернулися з заявою до органу приватизації. 01 березня 2014 року рішенням Крижопільської селищної ради Крижопільського району Вінницької області № 36 визнано за [PERSON] та членами його сім'ї право спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] загальною площею 82,5 кв.м., житловою площею - 48,2 кв.м. та вирішено видати свідоцтво про право власності на дане житло. Відповідно до п. 5 ч. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката. Однак, позивачі не скористалися своїм правом та не отримали свідоцтва. 01 січня 2016 року прийнятий Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", яким не передбачено видачі свідоцтв про право власності на нерухоме майно. У зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу та неможливістю його отримати позивачі не можуть зареєструвати право власності у встановленому законом порядку, тому були вимушені звернутись до суду із даним позовом, оскільки інакшим чином не можуть реалізувати свої законні права та інтереси. Представник позивача [PERSON] в своїй заяві до суду просила позов задовольнити, справу розглянути в її відсутність. Представник відповідача до суду надіслав заяву, в якій проти позову не заперечував, просив справу розглянути у його відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню зі слідуючих підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 07 липня 2004 року позивачам надано в користування квартиру [ADDRESS] згідно ордеру на житлове приміщення [NUMBER] виданого на підставі рішення виконкому селищної ради народних депутатів від 28 листопада 2003 року № 257 (а.с. 15). 01 березня 2014 року рішенням Крижопільської селищної ради Крижопільського району Вінницької області № 36 визнано за [PERSON] та членами його сім'ї право спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] загальною площею 82,5 кв.м., житловою площею - 48,2 кв.м. та вирішено видати свідоцтво про право власності на дане житло (а.с. 18). У зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу та неможливістю його отримати позивачі не можуть зареєструвати право власності у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 47 Конституції України громадяни мають право на житло та держава створює умови для придбання його у власність, в тому числі шляхом приватизації, що передбачено ст. 9 ЖК України. Відповідно до ч. 5 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. Згідно з п. 1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до обєктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів. Відповідно до п.п. 4, 5 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах. Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», згідно з якою приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Частиною 11 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. Дані правовідносини у системному зв'язку також регулюються ст. 328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; ч. 1 ст. 345 ЦК України, відповідно до якої фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. На підставі ст.ст. 186, 328, 331, 376, 392 ЦК України,

Outcome: approved