Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

07 серпня 2019 року Львівське міське комунальне підприємство "Львівтеплоенерго" звернулося в суд із позовною заявою, в якій просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер - [NUMBER] , який проживає за адресою: [ADDRESS] на його користь заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01.11.2015 по 31.01.2019 у розмірі 14763,54грн., інфляційні витрати у розмірі 1255,85грн., 3% річних у розмірі 383,32грн., усього на загальну суму 16402,71грн. та сплачений судовий збір по справі у розмірі 1921,00грн. У судовому засіданні представник позивача ЛМКП «Львівтеплоенерго» Джус Б. Г. уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01.01.2017 по 31.02.2019 у розмірі 14763,54грн., інфляційні витрати у розмірі 1255,85грн., 3% річних у розмірі 383,32грн., усього на загальну суму 16402,71грн. та сплачений судовий збір по справі у розмірі 1921,00грн. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що з довідки, виданої ЛМКП «Львівтеплоенерго» з місця проживання про склад сім`ї і прописку № 5 від 28.05.2019 вбачається, що зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] - немає. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 156548671 від 18.02.2019, власником приватизованої квартири [ADDRESS] є [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 29.08.2014. Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією - суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії. Відповідно до п. 3-4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавцями послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності визначено суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії ( теплопостачальну організацію), якою є Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго». Згідно ст. 6 цього Закону, учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні та колективні), управитель, виконавці комунальних послуг. Відповідно до п. 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 року № 630, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг, у порядку і випадках, визначених законом. Відповідно до закону, ЛМКП «Львівтеплоенерго» був підготовлений та направлений на адресу відповідача [PERSON] ( [ADDRESS] ) для підписання два примірники договору приєднання, однак, договір приєднання відповідачем не підписаний, оскільки повернено виконавцю назад у зв`язку із закінченням терміну зберігання. З 01 липня 2014 року відповідачу для здійснення оплати за надані послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води був відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, проте всупереч даної норми закону, відповідач не виконав свого зобов`язання щодо сплати послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, а тому зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановлення індексу інфляції за весь час прострочення та три відсотки річних від простроченої суми. Станом на 29.07.2019 заборгованість за квартирою [ADDRESS] , за період з 01.01.2017 по 31.01.2019 становить 14763,54грн., оскільки відповідач неналежно виконував свої обов`язки, зокрема, не вносив виконавцю плату за послуги з централізованого, внаслідок чого й утворилась заборгованість. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, на час звернення позивача до суду із позовною заявою, відповідачем заборгованість не оплачена, інфляційні нарахування складають 1255,85 грн., 3% річних - 383,32 грн., разом сума заборгованості становить: сума основного боргу - 14763,54 грн., інфляційні витрати - 1255,85 грн, 3% річних - 383,32 грн., всього - 16402,71 грн. У судовому засіданні представник позивача Джус Б. Г . надав пояснення, аналогічні, які викладені у позовній заяві, позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відомостей про причину його неявки немає. Зі згоди представника позивача, суд у відповідності до вимог ст. ст. 280-285 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що з довідки, виданої ЛМКП «Львівтеплоенерго» з місця проживання про склад сім`ї і прописку № 5 від 28.05.2019 вбачається, що зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] , немає (а. с. 15). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 156548671 від 18.02.2019, власником приватизованої квартири [ADDRESS] є [PERSON] , підставою виникнення права власності є договір купівлі-продажу від 29.08.2014 (а. с. 16). З 01 липня 2014 року відповідачу для здійснення оплати за надані послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води був відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, проте всупереч даної норми закону, відповідач не виконав свого зобов`язання щодо сплати послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, а тому зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановлення індексу інфляції за весь час прострочення та три відсотки річних від простроченої суми. Станом на 29.07.2019 заборгованість за квартирою [ADDRESS] , за період з 01.01.2017 по 31.01.2019 становить 14763,54грн., оскільки відповідач неналежно виконував свої обов`язки, зокрема, не вносив виконавцю плату за послуги з централізованого опалення, внаслідок чого й утворилась заборгованість. Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією - суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії. Відповідно до п. 3-4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавцями послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності визначено суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії ( теплопостачальну організацію), якою є Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго». Згідно ст. 6 цього Закону, учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні та колективні), управитель, виконавці комунальних послуг. Відповідно до п. 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 року № 630, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг, у порядку і випадках, визначених законом. Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до закону, позивачем ЛМКП «Львівтеплоенерго» був підготовлений та направлений на адресу відповідача [PERSON] ( [ADDRESS] ) для підписання два примірники договору приєднання, однак, договір приєднання відповідачем не підписаний, оскільки повернено виконавцю назад у зв`язку із закінченням терміну зберігання (а. с. 28, 29). Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк. Згідно ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року, відмова споживача від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами /тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Нормою ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Нарахування кількості та вартості послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання ЛМКП «Львівтеплоенерго» по житловому будинку [ADDRESS] здійснюється у наступному порядку: у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалювальній площі (об`єму) квартири. Факт надання послуги з централізованого опалення по квартирі [ADDRESS] підтверджується актами про включення системи теплопостачання від 10.10.2017 та 22.10.2018 (а. с. 26, 27). Всупереч ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідач не виконав свого зобов`язання щодо сплати послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води, а тому зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та 3 % річних від простроченої суми. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається і не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. На підставі ст. 625 ЦК України боржники повинні сплатити позивачу на його вимогу інфляційні та 3% річних. Таким чином, на час звернення позивача до суду із позовною заявою, відповідачем заборгованість не оплачена, інфляційні нарахування складають 1255,85 грн., 3% річних - 383,32 грн., разом сума заборгованості становить: сума основного боргу - 14763,54 грн., інфляційні витрати - 1255,85 грн, 3% річних - 383,32 грн., всього - 16402,71 грн. З матеріалів справи вбачається, що ЛМКП «Львівтеплоенерго» зверталося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з 01.11.2015 по 31.01.2019, інфляційних втрат та 3% річних в розмірі 16402,71грн., та ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 29.03.2019 у прийнятті заяви ЛМКП «Львівтеплоенерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості відмовлено, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України (а. с. 14). Відповідно до розрахунку з оплати послуги з централізованого опалення від 28.02.2018 та від 29.07.2019, відповідачем в рахунок погашення заборгованості за вказану послугу в березні 2016 року було здійснено оплату на суму 1000,00грн. при нарахуванні до оплати за даний місяць - 559,39грн., в березні 2017 року було здійснено оплату на суму 2000,00грн., при нарахуванні до оплати - 928,79грн., в травні 2017 року оплата становила 2000,00грн. при нарахуванні 88,78грн., в червні здійснено оплату в сумі 1000,00грн. при нарахуванні - 88,78грн., що значно перевищує суми нарахувань та свідчить про визнання відповідачем заборгованості (а. с. 18-19, 21-22). Окрім цього, оплата відповідачем значно більших коштів в рахунок заборгованості за попередній період є підставою для переривання строку позовної давності. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ч. 1, 3 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. У зв`язку із задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі.

Outcome: approved