Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що між позивачем - ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем № 1 [PERSON]. 17.06.2008 р. було укладено кредитний договір № К2Р6АК01390002. У відповідності до договору, позивач виконав свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 24257,42 дол. США. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач № 1 станом на 09.09.2015 р. має заборгованість 83557,33 дол. США, які складається з наступного: 21153,35 дол. США - заборгованість за кредитом; 6499,78 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1582,82 дол. США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом та 54321,38 дол. США - неня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором: Як вказано у позові, відповідач № 1 станом на 12.02.2016 р. має перед позивачем заборгованість 90398,53 дол. США, а від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 41283,05 дол. США, яка була задоволена рішенням Індустріального р/с м. Дніпропетровськ від 25.12.2012 р. з відповідачів на користь позивача - ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", а тому на даний час заборгованість відповідачів перед позивачем складає 42274,28 дол. США, а також штрафи відповідно до договору: 09,59 дол. США - штраф (фіксована частина), 2455,77 дол. США - штраф (процентна складова). Тому позивач - ПАТ КБ «Приватбанк» просить суд стягнути солідарно із відповідачів на свою користь заборгованість у розмірі 51580,84 дол. США, що в еквіваленті складає 1345228,30 грн. та судовий збір. У судовому засіданні представник позивача підтримала даний позов підтримала позов в повному об'ємі. Представник відповідача № 1 та № 2 у судовому засіданні заявив клопотання про застосування строку позовної давності та запропонувала суду відмовити у позові. Суд, заслухавши думку учасників процесу, з'ясував наступне. Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідач № 1 [PERSON] 17.06.2008 р. було укладено кредитний договір № К2Р6АК01390002. При цьому позивач видав відповідачу кредит у розмірі 24257,42 дол. США. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач № 1 станом на 09.09.2015 р. має заборгованість 83557,33 дол. США, які складається з наступного: 21153,35 дол. США - заборгованість за кредитом; 6499,78 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1582,82 дол. США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом та 54321,38 дол. США - неня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором: У відповідності до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. При цьому судом встановлено, що дійсно (і даний факт підтверджується сторонами) рішенням Індустріального р/с м. Дніпропетровськ від 25.12.2012 р. із відповідачів по справі та ПАТ «Акцент банк» було стягнуто заборгованість у розмірі 41283,05 дол. США, а позивач звернувся до суду лише у лютому 2016 р. При цьому позивач на полягає на тому, що на даний час йде достягнення заборгованості після винесеного рішення у 2012 р., тобто сплив строку позовної давності по даній цивільній справі є очевидним. У відповідності до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки. У відповідності до ч. 5 ст. 267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Між тим, суд, дослідивши обставини та докази надані позивачем на підтвердження поважності пропуску строку позовної давності, із врахуванням всіх обставин на які посилалася представник позивача у судовому засіданні, не знаходить підстав для визнання поважними причин пропущення строку позовної давності. Ч. 3 ст. 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення судом рішення. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи обставини викладені вище, суд вважає, що в задоволенні позову ПАТ КБ „ПриватБанк" повинно бути відмовлено у зв'язку зі плином строку позовної давності, оскільки про її застосування заявив представник відповідачів, а підстав для визнання поважними причин пропуску позовної давності суд не знаходить.

Outcome: dismissed