Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

10.07.2017 року позивачка звернулася до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17.02.2016 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання спільного сина ГНІТІЙ [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття починаючи стягувати з 22.01.2016 року. Виконавчий лист від 11.03.2016 року поданий на примусове виконання до Охтирського ВДВС. Рішення суду фактично не виконується, аліменти сплачуються на власний розсуд боржника, нестабільними сумами та не в повному обсязі. Посилаючись на те, що відповідач має заборгованість по сплаті аліментів, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів за період з 22.01.2016 року по 30.06.2017 року в розмірі 17979,13грн. Позивачка в судове засідання не зявилися, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. В судове засіданні відповідач та його представник не зявилися, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, Крім того, подали письмові заперечення, в яких позовні вимоги не визнали, посилаючись на те, що він співмешкає з [PERSON], з якою мають спільну дитину ГНІТІЙ [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої батьком записаний відповідач. В звязку з тяжкою хворобою дружини він вимушений був припинити підприємницьку діяльність, так як повинен допомагати хворій дружині доглядати доньку, до тих пір, поки донька не почне сама ходити, він не має змоги працювати, а тому вважає нарахування пені за 2017 рік незаконним (а.с.32-33) Суд, вивчивши надані сторонами докази та інші матеріали справи, дійшов висновку про виникнення між сторонами спору з обумовленого ст. 180 СК України обовязку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття та відповідальності, яка настає у разі невиконання такого обов»язку. Згідно вимог ч.1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 196 СК України, (які були чинними на час виникнення спірних правовідносин), при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обовязку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Отже, пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обовязку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобовязань. Виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Такий правовий висновок зробив Верховний Суд України у справі № 6-300цс16 від 16.03.2016 року. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. За приписами ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Європейський суд з прав людини (рішення у справі "Хант проти України" від 07.12.2006, рішення у справі «Олсон проти Швеції (N2) від 27.11.1992) зазначає, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Судом встановлено, що на виконанні в Охтирському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області перебуває виконавчий лист № 583/252/16-ц про стягнення з ГНІТІЙ С.О. аліментів в розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина ГНІТІЙ [PERSON], [INFO], до його повноліття, аліменти сплачувати на користь матері ГНІТІЙ Л.М. починаючи стягнення з 22.01.2016 року (а.с.8). Судом встановлено, що відповідач має на утриманні малолітню ГНІТІЙ [PERSON], 08.03.2017 року, яку зобовязаний утримувати за законом, і хоча відповідачем не надано доказів на підтвердження свого майнового стану, за віком він є працездатною особою, не вживає ефективних заходів щодо належного виконання рішення суду щодо сплати аліментів, про що свідчить існування заборгованості. Згідно розрахунку заборгованості, складеного Охтирським міськрайонним відділом ДВС ГУЮ у Сумській області 20.06.2017 року, ГНІТІЙ С.О. має заборгованість по сплаті аліментів по виконавчому листу №583/252/16-ц від 11.03.2016 року за період з 22.01.2016 року по 01.06.2017 року на загальну суму 6914.70 грн. (а.с.9-10) Відхиляючи доводи відповідача про те, що заборгованість утворилась в звязку зі станом здоровя його співмешканки та малолітнім віком доньки, суд виходив з того, що відповідач не надав належних доказів на підтвердження звільнення його від утримання сина і сплати аліментів та не виключає вини відповідача у виникненні заборгованості по аліментам. Крім того, відповідач не надав доказів, які б свідчили про підстави (за договором чи за законом) догляду відповідачем за співмешканкою, її потребу у такому догляді за медичними показниками, в тому числі, саме з боку відповідача, відсутність у неї інших осіб, які б мали надавати їй таке утримання. Судом з достатньою повнотою встановлено, що відповідач не надав доказів про те, що несплата аліментів на утримання сина у повному обсязі була наслідком його тяжкої хвороби чи хвороби його законних непрацездатних утриманців, несвоєчасною виплатою заробітної плати, інших незалежних від нього обставин. Суд вважає, що позовні вимоги стягнення неустойки є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідач обізнаний щодо обов'язку сплачувати аліменти на утримання сина ГНІТІЙ [PERSON], [INFO], аліменти сплачував не в повному обсязі, інших активних дій по утриманню дитини не здійснював, не надав суду жодних доказів, що виключали б його вину у виникненні заборгованості по аліментах. Суд не знаходить визначених законом підстав для звільнення відповідача від обов»язку сплатити стягнуті рішенням суду аліменти на утримання сина та від визначеної законом відповідальності за порушення строків виконання такого обов»язку. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність вини відповідача у виникненні заборгованості по сплаті аліментів на утримання спільного з позивачкою сина. Перевіряючи наданий позивачкою розрахунок неустойки за несвоєчасну сплату аліментів, суд встановив, що розрахунок заборгованості відповідача складений Охтирським міськрайонним відділом державної виконавчої служби за період з 22.01.2016 року по 01.06.2017 року (а.с.9-10), а тому на підтвердження вимог про стягнення пені за червень 2017 року позивачкою не надано доказів. Отже, відповідач зобовязаний сплачувати пеню у період 22.01.2016 року по 31.05.2017 року. Розрахунок заборгованості державного виконавця не містить точних дат сплати аліментів, що підтверджується розрахунком заборгованості № 19849/9 від 20.06.2017 року, виданою Охтирським міськрайонним відділом державної виконавчої служби. (а.с. 9-10) Не надано таких даних і сторонами, тому при обрахуванні розміру пені суд вважає датою перерахування аліментів перше число кожного місяця, у якому вони сплачені. Розрахунок неустойки помісячно буде таким: за січень 2016 року (з 22.01.2016 року по 01.02.2016 року) -163,40 грн. х 1% х 496 днів=810,46 грн.; за лютий 2016 року (з 01.02.2016 року по 01.03.2016 року) -436,50 грн. х 1% х 486 днів=2121,39 грн.; за березень 2016 року (з 01.03.2016 року по 01.04.2016 року) -436,50 грн. х 1% х 457днів=1994,81 грн.; за квітень 2016 року (з 01.04.2016 року по 01.05.2016 року) -436,50 грн. х 1% х 426 днів=1859,49 грн.; за травень 2016 року (з 01.05.2016 року по 01.06.2016 року) -459,30 грн. х 1% х 396 днів=1818,83 грн.; за червень 2016 року (з 01.06.2016 року по 01.07.2016 року) -459,30 грн. х 1% х 365 днів=1676,44 грн.; за липень 2016 року (з 01.07.2016 року по 01.08.2016 року) (459,30 грн.-200,00 грн) х 1% х 335 днів=868,65 грн.; за серпень 2016 року (з 01.08.2016 року по 01.09.2016 року) -459,30 грн. х 1% х 304 днів=1396,27 грн.; за вересень2016 року не застосовується.; за жовтень 2016 року (з 01.10.2016 року по 01.11.2016 року) -459,30 грн. х 1% х 243 днів=1116,10 грн.; за листопад 2016 року (з 01.11.2016 року по 01.12.2016 року) -459,30 грн. х 1% х 212 днів=973,72 грн.; за грудень 2016 року (з 01.12.2016 року по 01.01.2017 року) -506,70 грн. х 1% х 182 днів=922,19 грн.; за січень 2017 року (з 01.01.2017 року по 01.02.2017 року) -544,00 грн. х 1% х 151 днів=821,44 грн.; за лютий 2017 року (з 01.02.2017 року по 01.03.2017 року) -544,00 грн. х 1% х 120 днів=652,80 грн.; за березень 2017 року (з 01.03.2017 року по 01.04.2017 року) -544,00 грн. х 1% х 92 днів=500,48 грн. за квітень 2017 року (з 01.04.2017 року по 01.05.2017 року) -544,00 грн. х 1% х 61 днів=331,84 грн.; за травень 2017 року (з 01.05.2017 року по 01.06.2017 року) (544,00 грн.-200грн) х 1% х 31 днів=106,64 грн. Таким чином, загальний розмір неустойки за період прострочення сплати аліментів з 22.01.2016 року по 01.06.2017 року складає 17971,55 грн. Зважаючи на те, що розмір неустойки значно перевищує розмір заборгованості по аліментах, що є істотною обставиною, виходячи з принципів розумності, справедливості та виваженості, суд вважає за необхідне на підставі ч. 2 ст. 196 СК України зменшити розмір належної до стягнення неустойки до 6914.70 грн., що дорівнює 100 відсотків розміру його заборгованості по сплаті аліментів за період з 22.01.2016 року по 01.06.2017 року Доказів, які б спростовували висновки суду, сторони не надали. Питання про судові витрати по справі підлягають вирішенню відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України На підставі викладеного,

Outcome: approved