Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

04 травня 2017 року [PERSON] предявила вказаний позов, посилаючись на наступні обста- вини. 10.11.2002 р. вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у виконавчому комітеті Білоліської сіль- ської ради Татарбунарського району Одеської області, актовий запис № 11. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Заочним рішен- ням Татарбунарського районного суду Одеської області від 01.03.2016 р. шлюб між ними розірвано. Діти проживають з нею і знаходяться на її утриманні, відповідач інших утриманців не має. [PERSON] спроможний сплачувати аліменти на утримання своїх неповнолітніх дітей, отримує прибуток в розмірі 5000 грн., але добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. У звязку з тим, що відповідач має нерегулярний мінливий дохід, просила стягувати з нього аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину на загальну суму 2000 грн. Позивач у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, по- зовні вимоги підтримала. Згідно повідомлення Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеській області від 12.05.2017 р. (а.с.15), [PERSON] зареєстрований, але не проживає за адресою [INFO]. В судове засідання на 23.05.2017 р. [PERSON] не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи за місцем реєстрації сповіщався належним чином - поштою з повідомленням (а.с.18). До су- ду повернувся конверт із поміткою «за вказаною адресою не проживає». Тому у відповідності до ч.9 ст.74 ЦПК України відповідача викликано до суду шляхом опублікування оголошення в пресі на 10.07.2017 р. на 10 год.(а.с.24) Але відповідач повторно до суду за викликом не зявився, тому суд вважає можливим розгля- нути справу за його відсутності та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-ЖД № 324289 (а.с.6) вбачається, що 10.11.2002 р. між [PERSON] та [PERSON] виконкомом Білоліської сільської ради Татарбунарсько- го району Одеської області зареєстровано шлюб, актовий запис № 11. Згідно з копіями свідоцтв про народження серії 1-ЖД № 169760 та серії 1-ЖД № 044397 (а.с. 7-8), у сторін по справі народилися діти - [PERSON], [INFO], та [PERSON], 14.09. [INFO]. Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 01.03.2016 р., ухваленого за- очно (копія на а.с.9), шлюб між сторонами розірвано. Довідкою виконкому Білоліської сільської ради Татарбунарського району від 04.05.2017 р. (а. с.10) підтверджується, що позивач зареєстрована на території Білоліської сільської ради Татарбу- нарського району Одеської області, на її утриманні знаходяться діти: [PERSON], 06.06.2003 р. на- родження, та [PERSON], [INFO]. Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сімї є першоосновою ро- звитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за вихо- вання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчан- ня, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, го- тувати її до самостійного життя та праці. Стаття 27 Конвенції «про права дитини» від 20.11.1989 р. (ратифікована Постановою ВР Ук- раїни № 789-ХІІ від 27.02.1991 р.) дає кожній дитині право на рівень життя, необхідний для її фі- зичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фі- нансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не мо- же бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як передбачено ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Пленум Верховного Суду України у п.17 своєї постанови "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 р. № 3 розяснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд по- винен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх до- чки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони у справі мають дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які знаходиться на утриманні матері, відпові- дач має нерегулярний, мінливий дохід, однак добровільно не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Тому суд вважає за можливе та необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на користь позивача на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину до до- сягнення ними повноліття. Згідно ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пре- д'явлення позову, тобто у даному випадку з 04.05.2017 р. Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 640 грн., відповідно до ст.88 ЦПК України та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик остан- нього до суду в сумі 120 грн. відповідно до п.6 ч.3 ст.79 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved