Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок №36 по вулиці Партизанській в с. Городище Шепетівського району Хмельницької області, який вона отримала на підставі договору дарування будинку від 16 серпня 1996 року. На даний час в будинку, крім членів сім?ї позивача, зареєстрований син позивача [PERSON] Однак у вищевказаному будинку не проживає з 2000 року, в ньому відсутні будь-які їх особисті речі. На даний час місце перебування його не відомо. Факт реєстрації останнього в належному [PERSON] будинку перешкоджає користуватися пільгами по утриманню будинку, оформленню субсидії та повноцінно розпоряджатися належним їй на праві приватної власності майном. За наведених обставин, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, позивач пояснила, що являється власником будинку №36 по вулиці Партизанській в с. Городище Шепетівського району Хмельницької області, на підставі договору дарування від 16 серпня 1996 року. З 2000 року відповідач не проживає в будинку, місце перебування його невідоме. Проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечували. \~ \~ \~ \~Відповідач, будучи у встановленому законом порядку повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. \~ \~ \~ \~В звязку з неявкою відповідача, згодою позивача на заочний розгляд справи, постановлено провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, знаходить позов підлягаючим до задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог\~статті 317 Цивільного кодексу України\~кожен громадянин має право вільно володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому на праві власності майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно з вимогами статті 321 ЦК України\~ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику квартири/будинку право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були пов'язані з позбавленням володіння. Відповідно до вимог статтей 156, 157 ЖК УРСР, з урахуванням положень статті 405 ЦК України право члена сім"ї власника будинку (квартири) користуватися житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на майно. Виникнення прав членів сім"ї власника будинку на користування будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власника на цей будинок, а припинення права власності на будинок припиняє право членів її сім"ї на користування будинком. При цьому згідно з статтями 317, 319, 383 ЦК України власник, якому належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном і які є непорушними, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що згідно договору дарування від 16 серпня 1996 року [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла у дар жилий будинок №36 по вулиці Партизанській в с. Городище Шепетівського району Хмельницької області. Дана обставина, підтверджується також реєстраційним посвідченням від 22 серпня 1996 року, згідно якого вищеказаний будинок належить на праві приватної власності позивачу на підставі договору дарування, посвідченого в Шепетівській держнотконторі, реєстровий №99. [PERSON] являється сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії 1-БВ №322558 від 19 червня 2018 року. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-БВ №011064, виданого повторно відділом РАЦС Шепетівського міськрайонного управління юстиції в Хмельницькій області 15 травня 2006 року, [PERSON] 08 лютого 1974 року розірвала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище чоловіка на своє дошлюбне [PERSON]. 01 квітня 1978 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище на прізвище чоловіка [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЖД №428186 від 01 квітня 1978 року. Відповідно до довідки №461, виданої 31 травня 2018 року Судилківською сільською радою, згідно інформації з погосподарської книги №1, [PERSON], [INFO], зареєстрований в [INFO]. Як вбачається з даних акту обстеження будинковолодіння від 31 травня 2018 року, складеного комісією у складі діловодів Судилківської сільської ради [PERSON] та [PERSON], депутата сільської ради [PERSON] та в присутності сусідів [PERSON] та [PERSON], відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], однак більше десяти років не проживає. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що являються сусідами позивача, тому їм відомо, що син [PERSON] [PERSON] з 2000 року не проживає разом із матірю, місце його перебування не відомо. Оцінивши наведені докази в їх сукупності, вважаючи такі відповідаючими фактичним обставинам, суд приходить до висновку, що відповідач без поважних причин понад один рік не проживає в [INFO], тому може бути визнаним втратившим право користування цим житлом.\~\~ За наведених обставин, вимоги позивача ґрунтуються на законі, доведені належними та допустимими доказами, тому підлягають до задоволення.\~\~

Outcome: approved