Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

У липні 2021 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що після померлої [INFO] її баби по лінії батька [PERSON] відкрилася спадщина на земельну частку (пай) розміром 5,18 га згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РН № 966647. Вона\~ як спадкоємець за законом п`ятої черги, має право на зазначене майно, але не може оформити на нього свої спадкові права, оскільки пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, так як на день смерті спадкодавця був живий її батько, який являвся єдиним спадкоємцем першої черги за законом після матері [PERSON] , тому вона була впевнена, що він прийняв спадщину, але після смерті останнього з`ясувалось, що належним чином спадщину батько не прийняв, тому просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини строком на два місяці. За клопотанням позивачки ухвалою судді від 16 липня 2021 року витребувано від приватного нотаріуса Ічнянського районного нотаріального округу Варзагера С.В. відомості чи заводилася спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 17-18); ухвалою від 10 вересня 2021 року продовжено підготовче провадження на строк не більше ніж тридцять днів (а.с. 41-42). Інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило. Позивачка у судове засідання не з`явилася, яка письмово у позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача Парафіївської селищної ради у судове засідання також не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за відсутності та визнання позовних вимог [PERSON] . \~ \~ \~ \~Відзиву на позов відповідачем не подано. Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~За відсутності всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 5), яка доводилася бабою по лінії батька позивачці (а.с. 10, 11, 12). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну частку (пай) розміром 5,18 га згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РН № 966647 (а.с. 6). Відповідно до довідки виконавчого комітету Парафіївської селищної ради Ічнянського району Чернігівської області № 1-244 від 01.04.2021 року, [PERSON] на день своєї смерті [INFO] проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] одна (а.с. 7). Із копії акту від 01.04.2021 року, складеного комісією за участю депутата Парафіївської селищної ради Бичок В.А., сусідів [PERSON] та [PERSON] видно, що [PERSON] провів поховання матері [PERSON] , яка померла [INFO] та розпорядився її речами до завершення шестимісячного строку (а.с. 8). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] (а.с. 9). Як убачається з наданого Державним нотаріальним архівом Чернігівської області листа № 4888/01-17 від 21.09.2021 р, спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] Ічнянською районною державною нотаріальною конторою не заводилася (а.с. 53), що підтверджується також Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 65742951 від 26 липня 2021 року, (а.с. 29). Частиною 1 ст. 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Поважними для пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення даних дій. Положеннями ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі „Ілхан проти Туреччини" від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Аналізуючи зібрані по справі докази суд вважає встановленим, що позивачка як спадкоємець за законом п`ятої черги, має право на зазначену вище спадщину, однак може оформити свої права, так як у передбачений законом строк своєчасно не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, так як на день смерті спадкодавця був живий її батько, який був єдиним спадкоємцем першої черги за законом після померлої [INFO] його матері [PERSON] , тому вона була впевнена, що спадщину прийняв її батько, але після смерті останнього з`ясувалось, що він належним чином спадщину не прийняв. Ураховуючи викладене вище, а також відсутність інших спадкоємців після померлої [INFO] [PERSON] , які б бажали прийняти спадщину, яка доводилася бабою по лінії батька позивачці, тому останній слід встановити додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини, визначивши його в два місяці. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved