Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

07 грудня 2016 року до Іллічівського районного суду м. Маріуполя звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів , де зазначив, що 03 липня 2013 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб, від якого мають дитину [PERSON], [INFO]. Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 06.10.2016 р., №264/5411/16-ц з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. На підставі розрахунку Кальміуського відділу державної виконавчої служби м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області від 08.11.2016 року за №12/147/52793607 сума аліментів, яка обчислюється як для непрацюючих осіб становить суму у розмірі 1094 грн. 20 коп. Згідно ЗУ «Про державний бюджет України за 2016 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2016 року 1167 гривень, з 1 травня 1128 гривень, з 1 грудня 1355 гривень. На даний час розмір аліментів, які підлягають стягненню з нього становлять майже прожитковий мінімум, який в порушення вимог ст. 180 СК України він сплачує без участі відповідачки по справі, отже самостійно утримує дитину. Просив змінити розмір аліментів, стягнутих за рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполь Донецької області від 06 жовтня 2016 року з нього на користь [PERSON]О аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] з 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно на аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 406 грн. 50 коп. щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання законної сили рішення суду і до повноліття. В подальшому позивач змінив позовні вимоги та просив зменшити розмір аліментів та стягнути з нього 600 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач до судового засідання не зявився, надав суду заяву, за якою просив розглянути його позов у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, зазначив що дитина знаходиться у нього та у відповідачки рівний проміжок часу та вони з відповідачкою несуть рівні витрати по утриманню дитини , що просив врахувати при вирішенні його позову. Просив зменшити розмір стягнений з нього аліментів та оскільки він не працює, визначити до стягування у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. на місяць. Відповідачка до судового засідання не зявилась, надала суду заяву, якою позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти того, що син перебуває з батьком, який несе додаткові витрати на його утримання. Суд, дослідивши матеріали справи , вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.07.2013 року. від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 06.10.2016 р., №264/5411/16-ц з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. На підставі розрахунку Кальміуського відділу державної виконавчої служби м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області від 08.11.2016 року за №12/147/52793607 сума аліментів, яка обчислюється як для непрацюючих осіб становить суму у розмірі 1094 грн. 20 коп. Відповідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення для справи. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено та це не заперечується сторонами,що позивач офіційно не працює та не має постійного заробітку, фактично дитина, після прийняття рішення судом про стягнення аліментів, рівний проміжок часу знаходиться як з матірю так і з батьком, який несе витрати з його утримання, на час перебування дитини у батька, відповідачка допомоги на утримання сина позивачу не надає. Згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Судом встановлено, проти чого не заперечують сторони, що після винесеня Іллічівським районним судом м. Маріуполя рішення від 06 жовтня 2016 року дитина багато часу проводить з батьком, у звязку з чим він несе додаткові витрати на його утримання, тому розмір аліментів повинен бути зменшений. Сторони дійшли згоди відповідно до розміру аліментів , а саме 600 гривен щомісячно, та це не супечить закону, в звязку з чим позов в частині зменшення розміру аліментів підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved