Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою до Фермерського господарства „Макишинський сад" про розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного 01.02.2010 року між нею та Фермерським господарством „Макишинський сад", який був зареєстрований в Городнянському районному відділі Чернігівської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» 20.05.2010 року за № 041084000191, та про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за 2013 рік, з урахуванням пені, та орендної плати за 2014 рік. Загальна сума заборгованості за наданим позивачкою розрахунком складає 3088 грн.68 коп. Вимоги обґрунтовуються тим, що за 2013-2014 роки орендну плату за користування її земельною ділянкою відповідач не сплачував, що є порушенням умов договору оренди земельної ділянки та положень норм земельного законодавства. Несплата орендної плати є підставою для розірвання договору оренди її земельної ділянки. Ухвалою судді від 08.12.2014 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги, просив суд розірвати договір оренди земельної ділянки та стягнути з відповідача на користь [PERSON] заборгованість з орендної плати за користування земельною ділянкою позивачки за 2013 рік в сумі 1050 грн., орендну плату за 2014 рік в сумі 1260 грн. та пеню в сумі 778 грн.68 коп. Під час судового розгляду представник позивачки підтвердив обставини, викладені в позовній заяві. Пояснив, що не зважаючи на умови договору оренди, укладеному між сторонами, за 2013-2014 роки орендна плата відповідачем за користування земельною ділянкою позивачки не сплачувалась, на письмові звернення позивачки з вимогою сплати орендної плати відповідач жодним чином не реагував. Відповідач порушив покладені на нього умовами договору обов'язки, тому в силу п.40 договору та в силу закону договір може бути розірваний судом, а сума заборгованості за 2013 рік з урахуванням пені та орендна плата за 2014 рік мають бути стягнуті. Представник відповідача по справі в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, в судовому засіданні погодився з наявністю заборгованості з орендної плати за користування земельною ділянкою позивачки. З приводу заявленого позову пояснив, що в договорі строк оплати орендної плати визначений до 20-го числа місяця після закінчення календарного року, за який вноситься орендна плата. Отже за 2013 рік він повинен сплатити заборгованість з орендної плати, а за 2014 рік строк сплати орендної плати ще не настав. Але він погоджується сплатити на користь позивачки 2800 грн. з них 1250 грн. заборгованість за 2013 рік, 1263 грн. - орендну плату за 2014 рік, а решту на покриття пені. Проти розірвання договору оренди представник відповідача заперечував з мотивів незначного часу порушенням ним сплати орендної плати, а також відмови самої позивачки приймати гроші. Під час судового розгляду за клопотанням представника відповідача оголошувалась перерва для сплати заборгованості та орендної плати в добровільному порядку, проте доказів такої сплати, в тому числі шляхом поштового переказу, останній суду не надав. Суд, заслухавши пояснення представників сторін по суті заявлених вимог, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного Судом встановлено, що між [PERSON] та ФГ «Макишинський сад» (а.с.12-13) 01 лютого 2010 року був укладений договір про оренду земельної ділянки, яка належить позивачці на праві приватної власності на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку ІІІ-ЧН №024728 від 06 червня 2003 року. Строк оренди за договором 10 років. Вказаний договір 20.05.2010 року зареєстрований у Городнянському районному відділі Чернігівської регіональної філії ДЗК за №041084000191. За умовами даного договору (п.п.9-11) орендна плата вноситься орендарем протягом року у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням індексу інфляції. Орендна плата вноситься до 20-го числа місяця після закінчення календарного року, за який вноситься орендна плата. Згідно з п. 5 умов договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки позивачки станом на момент укладання договору становила 28141,76 грн. В судовому засіданні не оспорювався факт, що відповідач за 2013-2014 роки орендну плату згідно вказаного вище договору оренди позивачці не сплачував. Частиною першою статті 32 Закону України „Про оренду землі", який є спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює відносини оренди землі, передбачено, що договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст.ст. 24 і 25 даного Закону та у разі невиконання умов договору, а також на підставах визначених Земельним Кодексом України та іншими законами. Виходячи з положень вищевказаного закону та пункту п.40 договору, згідно якого розірвання договору оренди в односторонньому порядку допускається у разі несплати орендарем орендної плати протягом 6 місяців після закінчення календарного року, за який вноситься орендна плата, та враховуючи, що відповідач не сплатив орендної плати за 2013 рік протягом більш ніж 6 місяців після закінчення цього року, у суду є законні підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки. Що стосується стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 1250 грн. за 2013 рік, орендної плати в сумі 1260 грн. за 2014 рік та пені в сумі 778 грн. 68 коп., то суд враховує положення п.14 Договору оренди від 01.02.2010 року, згідно якого у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня згідно ст.25 Закону України «Про плату за землю», що дорівнює 0,3% від суми заборгованості за кожен день прострочення виконання зобов»язання. При цьому суд в силу ч.1 ст.11 ЦПК України не може вийти за межі позовних вимог та приходить до висновку, що стягненню підлягає розмір пені, розрахований та заявлений позивачкою, виходячи з позовної заяви, в якій зазначено, що позивачка просить стягнути пеню із розрахунку 0,2% за кожен день прострочення зобов»язань. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Судові витрати в силу ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки пропорційно задоволеним вимогам. Враховуючи наведене,

Outcome: approved