Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

Сухинська сільська рада звернулася до суду з позовом в якому просить визнати відповідачку такою, що втратила право користуватися квартирою №2 житлового будинку № 5а, що розташований в с. Сухиня Бобровицького району Чернігівської області . Свої вимоги обгрунтовує тим, що сільська рада є власником вищезазначеної квартири , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. . В квартирі з 2001 року зареєстрована відповідач по справі [PERSON] , яка до 2007 року проживала в даній квартирі, а потім виїхала в невідомому напрямку. Сільській раді вдалося встановити її фактичне місце проживання : [INFO] . На адресу відповідачки був направлений лист та запропоновано відповідачці в добровільному порядку знятися з обліку. Лист відповідачка отримала , але відповіді не надала. На даний час сільська рада має намір виділити дане житло багатодітній родині ( в подальшому з дозволом на приватизацію) , але реєстрація відповідачки в ній створює перепони сільській раді в вирішенні даного питання. Факт відсутності відповідачки за вказаною адресою підтверджується актами обстеження вищезгаданого будинку. Враховуючи вищезазначене сільська рада просить визнати відповідачку такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала , просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду . На доповнення викладеного в заяві зазначила , що квартиру відповідач [PERSON] залишила в непридатному стані , який з роками істотно погіршився . Сусід , який проживає в суміжній квартирі скаржиться до сільської ради , що це негативно впливає на стан квартири в якій він проживає і в разі якщо сільська рада не вирішить дану проблему, то він буде подавати до сільської ради позов. Також при ухваленні рішення просить вирішити питання судових витрат. Відповідачка в судове засідання не з"явилася , про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить розписка , яка повернулася до суду , заяв про перенесення розгляду не подавала, про причини неявки не повідомляла , а тому суд за згоди представника позивача ухвалив провести заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів ( ст. 169 ч.4 ЦПК України). Заслухавши представника позивача , дослідивши надані докази , суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При цьому ч.2 ст. 405 ЦК України, передбачені, спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, у разі виникнення спору між власником та особами, які вселялися в житло у якості членів сімї, суд повинен врахувати, що право користування житлом має речово-правовий характер, у звязку з чим припинення цього права повинно відбуватися згідно з вимогами статей 405, 406 ЦК України , а не ст.ст. 71,72 ЖК України. В судовому засіданні встановлено , що Сухинська сільська рада є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.5). В квартирі , що належить позивачу зареєстрована відповідач [PERSON] , що підтверджується даними ордеру на житлове приміщення та картки прописки (а.с.6-8) , проте не проживає в даному будинку з 2007 року, що підтверджується актами обстеження житлового будинку від 06.09.2007 року, 12.02.2016 року 15.04.2016 року та 07.07.2016 року (а.с.13-16) . На листи з пропозицією знятися в добровільному порядку з обліку, які нею отримані за місцем її фактичного проживання не реагує (а.с.9-12). Отже відповідачка відсутня за місцем реєстрації більше 1 року , домовленості про тривалу відсутність між сторонами не було, тобто вважати причини відсутності поважними не має . Враховуючи всі надані стороною позивача докази , суд вважає , що відповідачка відсутня за місцем реєстрації понад рік без поважних причин , а тому втратила право користуватися житлом Сухинської сільської ради . Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Згідно зі ст. 6 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання Статтею 7 цього ж Закону встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, виходячи зі змісту зазначених норм закону, прийняте рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням відповідно є підставою дня зняття цієї особи з реєстрації. Крім того, відповідно до ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організації, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні , на користь якої ухвалено рішення , суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання даного позову позивач повинен був сплатити судовий збір в розмірі мінімальної заробітної плати , яка на 01.01.2016 року складала 1378 грн. Позивач сплатив 1450 грн., тобто на 72 грн. більше. Отже з відповідача підлягає стягненню 1378 грн. решта переплаченого підлягає поверненню позивачу не шляхом стягнення з відповідача. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved