Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

10 вересня 2019 року [PERSON] звернувся з позовом до ДП "Волиньвугілля" про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, внаслідок отримання професійного захворювання. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 12 грудня 1991 року перебував у трудових відносинах із відповідачем. Внаслідок шкідливих підземних умов праці він отримав професійне захворювання. За висновком МСЕК від 06 лютого 2018 року йому вперше було встановлено 80% втрати професійної працездатності. В подальшому, при повторному огляді було підтверджено 80% втрати ним працездатності, повторний переогляд призначено 10 лютого 2021 року. Оскільки він отримав захворювання при виконанні трудових обов`язків і заподіяна йому шкода випливає з трудових відносин, тому вважає, що має відшкодовуватися роботодавцем, який не створив безпечних умов праці. Завдана йому моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, які він зазнав внаслідок професійного захворювання та переносить і по сьогоднішній день. У зв`язку з професійним захворюванням він відчуває себе обмеженим у реалізації своїх життєвих планів та забезпечення своєї сім`ї необхідними засобами для існування, отримане захворювання вимагає від нього додаткових зусиль для організації повноцінного життя. Беручи до уваги характер та ступінь моральних страждань заподіяних йому внаслідок професійного захворювання, просить присудити до стягнення з відповідача в свою користь моральну шкоду в сумі 297 840 грн., з розрахунку 80 (ступінь втрати працездатності) х 3723 (розмір мінімальної заробітної плати станом на дату встановлення інвалідності). Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві, просив його задоволити, не заперечив щодо заочного розгляду справи (а.с.31) У судове засідання представник відповідача ДП "Волиньвугілля"не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про отримання судової повістки (а.с.29-30). У відповідності до ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково у зв`язку з наступним. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] з 12 грудня 1991 року перебував у трудових відносинах з ДП "Волиньвугілля". 20 жовтня 2017 року звільнений з ВП "Шахта №9 "Нововолинська" ДП "Волиньвугілля" за власним бажанням. Загальний стаж його роботи становить 19 років 8 місяців, з якого 14 років 7 місяців підземний стаж (а.с.10-11). Згідно інформаційної довідки, умови праці працівника [PERSON] на підприємстві ВП "Шахта №9 "Нововолинська" ДП "Волиньвугілля" відносяться до робіт третього класу по факторах шкідливості (пил, шум, фізичне навантаження). Працівник [PERSON] перевищив допустимі величини тривалості робочого часу (в роках) передбачені Державними санітарними правилами та нормами "Підприємства вугільної промисловості" ДСП 3.3.1.095-2002 (а.с.5-7). Копією повідомлення про професійне захворювання за формою П-3, копією медичного висновку Центральної лікарсько-експертної комісії про наявність професійного захворювання від 14 грудня 2017 року №43/1099 (а.с.8-9) підтверджується наявність у позивача профзахворювання: хронічна радикулопатія L5, S1 ліворуч в стадії загострення зі значними статико-динамічними порушеннями, больовим компонентом та легким парезом лівої ступні. Вібраційна хвороба ІІ ст., пневмоконіоз, ЛН І-ІІ ст., хронічна двобічна сенсоневральна приглуховатість справа, початкові явища зниження слуху, зліва зі значним ступенем зниження слуху, гіпертонічна хвороба І-ІІ ст., ст.2 СН О ст . , ризик 3, лівобічний рубцевий отит. З копій довідок до акта огляду МСЕК серії 12ААА №769610, серії 12ААА №021183 від 01 лютого 2019 року (а.с.13-14) судом встановлено, що [PERSON] втратив 80% професійної працездатності внаслідок отримання ним професійного захворювання, надалі йому протипоказана важка фізична робота в шкідливих умовах. З огляду на вищевикладене, [PERSON] була встановлена друга група інвалідності внаслідок професійного захворювання. Нормами Конституції України, зокрема ст.21, ст.43, ст.46 передбачені права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно зі ст.2371 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] під час роботи в ВП "Шахта №9 "Нововолинська" ДП "Волиньвугілля" отримав професійне захворювання, у зв`язку з чим втратив 80 відсотків професійної працездатності. У судовому засіданні також встановлено, що останньому заподіяна моральна шкода, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, які він зазнав внаслідок професійного захворювання та переносить і по сьогоднішній день. [PERSON] відчуває себе неповноцінною людиною, обмеженим у реалізації своїх життєвих планів, забезпечення своєї сім`ї, хвороби, що виявлені, вимагають додаткових зусиль для організації його повноцінного життя. У зв`язку з отриманим професійним захворюванням, позивачу рекомендовано спостереження, лікування у лікарів: травматолога, отоларинголога, невролога, медикаментозне забезпечення, ВМП, слухопротезування, санітарно-курортне лікування (а.с.13-14). Як вбачається з повідомлення про професійне захворювання, факторами, причинами професійного захворювання у [PERSON] стало: фізичне навантаження, вимушені нахили тулуба, несприятливий мікроклімат, локальна вібрація, пил, шум (а.с.8). Представником відповідача суду не надано жодних доказів, які б свідчили про вину [PERSON] в порушенні вимог нормативних актів про охорону праці. Відповідно до вимог частин 2, 3, 5 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган не вправі вимагати від працівника виконання роботи, поєднаної з явною небезпекою для життя, а також в умовах, що не відповідають законодавству про охорону праці. Вищенаведені обставини дають суду підстави вважати, що діями відповідача ДП "Волиньвугілля", який не забезпечив безпечні умови праці, заподіяно позивачу [PERSON] моральну шкоду, яка виразилась у наступному. Позивач отримав професійне захворювання, зазнав фізичний біль та страждання, які переносить і по теперішній час. Професійне захворювання та його наслідки викликали емоційні страждання у [PERSON] , зокрема: душевний біль, постійне почуття неповноцінності, пригнічення. Відповідно до ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, які вона зазнає. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Той факт, що моральна шкода у зв`язку з одержаним професійним захворюванням на теперішній час не відшкодована позивачу підтверджено в судовому засіданні дослідженими матеріалами справи. Отже, спір з приводу відшкодування позивачу [PERSON] моральної шкоди у зв`язку з отриманим професійним захворюванням раніше не був предметом судового розгляду. Відповідно до роз`яснень п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди" від 31 березня 1995 року №4, розмір моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Враховуючи характер моральних та фізичних страждань позивача, їх тривалість, спосіб заподіяння і виходячи з засад справедливості та розумності, суд приходить до висновку, що з відповідача ДП "Волиньвугілля" в користь позивача [PERSON] слід стягнути 120 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України суд стягує з ДП «Волиньвугілля» в дохід державни 768,40 грн. судового збору.

Outcome: partial