Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

Представник позивача адвокат Ковалик М.Ф., діючи в інтересах та від імені [PERSON] , звернулась до суду з позовом 26.10.2020 року, в якому просить суд скасувати арешт накладений на грошові кошти розміщені на зарплатному рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) відкритого на ім`я [PERSON] в АТ «УкрСиббанк» та на кредитні кошти розміщені на рахунках відкритих в Першому Міжнародному Банку за № [NUMBER] та ПА ТКБ «Приватбанк» за № [NUMBER] . Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 16.10.2020 року державним виконавцем Саксаганського відділу ДВС Міщук А.Р. винесено постанову про арешт коштів боржника. Згідно з постанови на примусовому виконанні у Саксаганському відділі ДВС перебуває виконавчий лист №2/1956/10 від 02.11.2011 року виданий Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] боргу на користь ПАТ "Державний експертно-імпортний банк України» відповідно з метою виконання вказаного рішення державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на кошти боржника, що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, які будуть відкриті, крім коштів на які накладення арешту та звернення стягнення заборонено законом. Зазначена постанова направлена до банківських та інших фінансових установ. [PERSON] вважає, що накладення арешту на всі кошти, що містяться на відкритих рахунках в банківських установах без визначення обмеження, а саме окрім рахунків боржника, які відкритті у банківських установах з цілю отримання заробітної плати або на рахунки на яких місяться кредитні кошти, є грубим порушенням Конституційних прав позивача. З банківського рахунку відкритого в ПАТ «УКРСИББАНК» за розпорядженням ДВС відбувається стгянення боргу з заробітної плати за місцем роботи. У разі невиконаня боржником рішення суду добровільно державним або привтаним ивконавцем здійснюється його примусове викоання. Під час вчинення виконавчих дій виконавцеь має право накладати арешт на кошти боржника, що містяться на його раунках у банківських установах. При цьому, ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено.ю зазнаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошт и на рахунках боржника., звернення стягнення або накладення арешту, які заборонено. Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах , крім тих, накладення арешту на які заборонено законом.. при цьому, саме банк виконує відповідну постанову державного виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до ч.3 ст. 52 Закону України «про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка на якому вони знаходяться та в разі знаходження рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів на підставі ч.4 ст. 59 Закону України «про виконавче провадження» . Накладення арешту на грошові кошти, за рахунком яких здійснюється виплата заробітної плати є неправомірним. За даних обставин за захистом своїх прав вона вимушена звернутися до суду. Ухвалою суду від 27.10.2020 року позов прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, належне повідомлення відповідача, не подання відзиву у встановлений строк, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку позивача та її представника проти заочного розгляду справи. Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, постановою державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Міщук А.Р. від 16.10.2020 року в рамках виконавчого провадження №37996704 з приводу примусового виконання виконавчого листа №2-1956/10 виданого 01.12.2011 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» було винесено постанову про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту або/та звернення стягнення на які заборонено законом та належить боржнику [PERSON] (а.с. 8). Згідно з довідки про здійснення відрахування та виплати виданої ТОВ «УКРАТЛАНТІК» від 23.10.2020 року за постановою від 30.08.2019 року ВП №37996704, виданої за виконавчим листом №2-1956/10 про стягнення з [PERSON] боргу в сумі 475\~625,43 грн. та виконавчого збору 46576,07 грн., виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу [PERSON] за період з 01.04.2020 року по 23.10.2020 року здійснюється утримання з заробітної плати, що підтверджується випискою по картці/рахунку, на який накладено арешт (а.с.11). Крім того, у позивача наявні рахунки по кредитним коштам розміщені на рахунках відкритих в Першому Міжнародному Банку за № [NUMBER] та АТ КБ «Приватбанк» за № [NUMBER] (а.с. 12,13). У відповідності до пункту 1 частини 2\~статті 18\~Закону України «Про виконавче провадження»\~виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Відповідно до пункту 7 частини 2\~статті 18 вказаного Закону\~виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейська обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей. Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи (частина 2\~статті 52\~Закону України «Про виконавче провадження»). Згідно із частиною 3\~статті 52\~Закону України«Про виконавчепровадження»\~не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках. Відповідно до\~статті 56\~Закону України«Про виконавчепровадження»\~арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення. Приписами частини 1 статті 2, частини 2 статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01 липня 1949 року № 95, ратифікованої Україною 04 серпня 1961 року, визначено, що дана Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватися заробітна плата. Заробітна плата (пенсійні виплати) повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї. Заробітна плата (пенсійні виплати) в розумінні поняття «власності» є майном, на захист якого в тому числі стає стаття 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принципи, закріплені в статях\~3\~та\~43 Конституції України, також знаходять своє вираження в положеннях\~статей 97 Кодексу законів про працю України, статтях 15, 22, 24 Закону України «Про працю». Зазначені норми в сукупності свідчать про те, що держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю. Отже, виплата установою працівникам заробітної плати (пенсії) має пріоритет перед погашенням заборгованості іншим кредиторам підприємства. Накладення ж арешту на рахунок боржника, який призначений також і для виплати заробітної плати (пенсії) та інших виплат працівникам боржника, унеможливлює своєчасне здійснення таких виплат, що невідворотно призводить до порушення конституційних прав громадян, які працюють на підприємстві відповідача, на оплату праці. Відповідно до пункту 2 статті 48 Закону 1404-VIII забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання відкритих відповідно до статей\~191\~та\~261 Закону України «Про теплопостачання»,\~статті 151 Закону України «Про електроенергетику», та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до\~Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. Відповідно до частин 3, 4 статті 59 Закону 1404-VIII у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом. Тобто, рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати (пенсії) та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27 червня 2019 року у справі № 916/73/19 та від 10 жовтня 2019 року № 916/1572/19. Постановою державного виконавця від 16 жовтня 2020 року у виконавчому провадженні ВП № 37996704 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника. Вказана постанова містить застереження, що арешт накладається на всі грошові кошти, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, що належить боржнику [PERSON] (а.с. 8). Позивач скориставшись своїм правом, передбаченим частинами 3, 4\~статті 59\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» звернулась до відділу ВДВС у м. Кривому Розі Підвено-Схудного МУ МЮ (м. Дніпро) \~ із заявою про зняття арешту із наданням документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання, тобто є рахунком, на якій нараховується заробітна плата та кредитні кошти, однак арешт не знятий. Згідно з приписами\~ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Статтею 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 р. (ратифікована\~Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР) передбачено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Основною метою статті 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Новоселецький проти України» від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти України» від 1 червня 2006 року). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі статті 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, необхідно щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності. Зважаючи на те, що накладений на рахунок в банку позивача арешт унеможливлює отримання заробітної плати [PERSON] , позов підлягає задоволенню частково, шляхом скасуванню арешту коштів за рахунком [NUMBER] відкритого на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) у Акціонерному товаристві «УКРСИББАНК» як заробітна плата. При цьому, суд вважає за необхідне відмовити у скасуванні арешту з кредитних коштів розміщених на рахунках відкритих в Першому Українському Міжнародному Банку за № [NUMBER] та Акціонерному товаристві Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» за № [NUMBER] , оскільки \~не встановлено порушень державним виконавцем вимог\~Закону України «Про виконавче провадження», а процесуальні рішення та дії державного виконавця відповідають вимогам вказаного\~закону, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в цій частині. З огляду на характер спору, відсутність вимог про компенсацію понесених позивачем витрат по сплаті судового збору, на підставі ст.141 ЦПК України суд вважає за доцільне покласти їх на рахунок позивача.

Outcome: partial