Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивував тим, що 15 липня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ФК Факторинг» було укладено договір про відступлення права вимоги № 150714нв. Відповідно до умов договору про відступлення права вимоги № 150714-вс від 15 липня 2014 року укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ФК Факторинг» та Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторське Агенство Фактор" первісний кредитор передав, а новий кредитор набув права вимоги до боржника реального та належного виконання обов'язків за кредитним договором № R53100284566B від 25 червня 2012 року, який був укладений між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та відповідачем та надано останньому грошові кошти у розмірі 41 700,00 грн. Первісний кредитор свої зобов'язання за кредитним договором виконав в в повному обсязі. Станом на 07 липня 2015 року відповідач свої зобов'язання не виконав в результаті чого утворилась заборгованість в розмірі 46 154,80 грн. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № R53100284566B від 25 червня 2012 року станом на 07 липня 2015 року у розмірі 46 154,80 грн. та витрати по сплаті судового збору. Під час розгляду справи представником позивача уточнено позовні вимоги в частині утворення заборгованості в сумі 46154,80 гривень, а саме:1 4412 гривень 84 копійки - сума основного боргу за кредитом; 9084 гривні 37 копійок - сума простроченого основного боргу за кредитом; 554 гривні 99 копійок - сума нарахованих процентів; 4263 гривні 63 копійки - сума прострочених процентів; 17838 гривень 80 копійок - пеня за період з 02 січня 2015 року по 07 липня 2015 року. Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує . Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 30 липня 2015 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторське Агенство Фактор" до [PERSON] про стягнення заборгованості. 30 жовтня 2015 року винесено заочне рішення про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторське Агенство Фактор". 14 червня 2017 року відповідачем подано заяву про перегляд заочного рішення від 30 жовтня 2015 року. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 26 червня 2017 року прийнято заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 05 липня 2017 року скасовано заочне рішення від 30 жовтня 2015 року і призначено справу до розгляду в загальному порядку. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2017 року в клопотанні [PERSON] про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору було відмовлено. 05 жовтня 2018 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті вимог. Дослідив в судовому засіданні матеріали справи, суд встановив такі обставини справи та відповідні ним правовідносини. 25 червня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та відповідачем укладено кредитний договір № R53100284566B, відповідно до якого надано останньому грошові кошти у розмірі 41 700,00 грн. з строком повернення до 25 червня 2015 року та сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 23 % річних (а.с. 23-29,30-32,33,35-38). 15 липня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Факторинг» було укладено договір про відступлення права вимоги № 150714нв.(а.с. 8-13). 15 липня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ФК Факторинг» та Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторське Агенство Фактор" було укладено договір про відступлення права вимоги № 150714-вс, відповідно до якого первісний кредитор передав, а новий кредитор набув права вимоги до боржника реального та належного виконання обов'язків за кредитним договором № R53100284566B від 25 червня 2012 року(а.с. 14-19,20,21). Згідно розрахунку заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторське Агенство Фактор" загальна сума заборгованості [PERSON] становить 46 154,80 грн., яка складає: заборгованість по кредиту у розмірі 28 315,83 грн.; пеня за прострочення кредитних ресурсів у розмірі 17 838,97 грн. Згідно листів № 387/136, № 478/136 від 26 вересня 2014 року відповідача було повідомлено про відступлення прав вимог за договорами № 150714нв, № 150714-вс від 15 липня 2014 року. (а.с. 5,6,7) Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 625 ЦПК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно ст. 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно п. 2.1. договору від 15 липня 2014 року укладеного між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Факторинг» про відступлення права вимоги № 150714нв.(а.с. 8-13) та договору вді 15 липня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Факторинг» та Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторське Агенство Фактор" про відступлення права вимоги № 150714-вс «У відповідності до умов цього договору первісний кредитор передає(відступає) новому кредитору свої права вимоги до боржника, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у відповідному реєстрі прав вимог у порядку та строки встановлені цим договором.». Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 1081 Цивільного кодексу України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ч.1 ст. 1082 Цивільного кодексу України Боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Судом встановлено, що у порушення умов кредитного договору № R53100284566B від 25 червня 2012 року відповідач зобов'язання належним чином не виконав, станом на 07 липня 2015 року сума заборгованості становить у розмірі 46154,80 гривень, яка складає з 14412 гривень 84 копійки - сума основного боргу за кредитом; 9084 гривні 37 копійок - сума простроченого основного боргу за кредитом; 554 гривні 99 копійок - сума нарахованих процентів; 4263 гривні 63 копійки - сума прострочених процентів; 17838 гривень 80 копійок - пеня за період з 02 січня 2015 року по 07 липня 2015 року Відповідач [PERSON] в письмових поясненнях просив врахувати стан здоров'я, оскільки тривалий час перебував на лікуванні з приводу низки захворювань, продовжує вживання хіміотерпії. Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд бере до уваги надані відомості щодо погіршеного стану здоров'я відповідача [PERSON] внаслідок тривалої хвороби (а.с. 178, 179, 180, 181). Виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, суд з урахуванням всіх обставин справи, а також балансу інтересів кредитора та боржника вважає можливим зменшити розмір пені до 10838,97 грн. Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторське Агенство Фактор" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № R53100284566B від 25 червня 2012 року станом на 07 липня 2015 року, що становить у розмірі 39154 (тридцять девять тисяч сто п'ятдесят чотии) гривень 80 копійок, яка складається з: 14412 (чотирнадцять тисяч чотириста дванадцять) гривень 84 копійки - сума основного боргу за кредитом; 9084 (дев'ять тисяч вісімдесят чотири) гривні 37 копійок - сума простроченого основного боргу за кредитом; 554 (п'ятсот п'ятдесят чотири) гривні 99 копійок - сума нарахованих процентів; 4263 (чотири тисячі двісті шістдесят три) гривні 63 копійки - сума прострочених процентів; 10838 (десять тисяч вісімсот тридцять вісім) гривень 80 копійок - пеня за період з 02 січня 2015 року по 07 липня 2015 року. В іншій частині позову відмовити. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 461 грн. 54 коп. (а.с.4), відповідно до Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв'язку з тим, що позовні вимоги майнового характеру задоволено частково, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір майнового характеру виходячи з такого розрахунку. Загальна сума задоволених вимог позивача складає в розмірі 39154,80 грн. та з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 391,54 грн. (39154,80 грн. х 100% : 46 154,80 грн. = 8 % х 461,54 грн.). Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 391,54 грн.

Outcome: partial