Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності їй, [PERSON], свідоцтва про право власності на житло, яке видано 14 січня 1997 року №3/407-97 виконкомом Дніпропетровської міської Ради народних депутатів згідно з розпорядженням від 14 січня1997 року № 3/407-97 та зареєстроване в КП ДМБТІ за № 295п-33. Заява обґрунтована тим, що їй, [PERSON], на праві власності належить 1/4 частина квартири [ADDRESS], проте у свідоцтві про право власності на житло, яке заповнювалося російською мовою, зазначено її по батькові як «[PERSON]». Так, станом на 1997 рік, коли відбувалася приватизація квартири, вона мала паспорт зразка СРСР, в якому її прізвище, ім'я та по батькові було зазначено як "[PERSON]". Так само її по батькові як "[PERSON]" було зазначено у свідоцтві про народження та свідоцтві про шлюб. У лютому 1999 року нею був отриманий паспорт громадянина України, в якому зазначено по батькові «[PERSON]», а російською мовою "[PERSON]". 13 березня 2019 року вона звернулася до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Л.В. щодо посвідчення договору дарування частки квартири, але у зв'язку з розбіжностями в написанні по батькові у вчиненні даної нотаріальної дії було відмовлено. На підтвердження своїх вимог заявник надала суду копію свідоцтва про право власності на житло, копію паспорта, копію технічного паспорта на нерухоме майно, копію свідоцтва про народження, копію свідоцтва про шлюб тощо. В судове засідання заявник не з'явилася. Представник заявника [PERSON] надала заяву, в якій заявлені вимоги підтримала та просила розглянути справу без їх участі. Заінтересована особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Л.В. у судове засідання не з'явилася, повідомлялася про час і місце судового розгляду. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що 14 січня 1997 року виконавчим комітетом Дніпропетровської міської Ради народних депутатів згідно з розпорядженням від 14 січня1997 року № 3/407-97 було видано свідоцтво про право власності на житло, відповідно до якого "[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]" - російською мовою, належить на праві власності квартира [ADDRESS]. В березні 2019 року заявник звернулася до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Л.В. з приводу посвідчення договору дарування частки квартири [ADDRESS] але постановою нотаріуса в посвідчені договору було відмовлено у зв'язку із розбіжностями у написанні по батькові у свідоцтві про право власності та паспорті. Між тим, аналізуючи досліджені докази по справі в їх сукупності, а саме, що заявник із 13 листопада 1979 року зареєстрована в квартирі\~[ADDRESS] та згідно з відміткою у паспорті про реєстрацію шлюбу з 22 квітня 1969 року перебуває у шлюбі з [PERSON], який також зазначений у свідоцтві право власності на житло як співвласник вищевказаної квартири, суд вважає доведеним у судовому засіданні факт належності заявнику свідоцтва про право власності на житло, яке видано 14 січня 1997 року виконкомом Дніпропетровської міської Ради народних депутатів згідно з розпорядженням від 14 січня1997 року № 3/407-97, на квартиру [ADDRESS] Враховуючи наведене, заяву [PERSON] необхідно задовольнити, оскільки встановлення вищезазначеного факту буде мати для заявника юридичне значення.

Outcome: approved