Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, у якій, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 23.06.2016 року, просить стягувати на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини та стягувати аліменти щомісячно на власне утримання протягом строку інвалідності у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу). В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з відповідачем перебувають в шлюбі з 26.07.2008 року. Від шлюбу у них народилася дитина [PERSON], [INFO], якого позивач виховує та забезпечує самостійно. Відповідач ухиляється від обовязку утримувати дитину та дружину. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на відсутність матеріальної можливості сплачувати аліменти, подав письмові заперечення на позов. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та надані суду докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження сторони у справі - є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Згідно довідки виданої Органом самоорганізації населення №6 Комсомольського виконавчого комітету районної у місті ради [PERSON] проживає з матірю. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов'язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище й стан здоров'я дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач зобовязаний сплачувати аліменти в розмірі, що буде відповідати, як інтересам дитини, так і матеріальному становищу та стану здоров"я платника аліментів. З урахуванням обовязку обох батьків утримувати свою дитину, суд вважає, що аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх доходів (заробітку) відповідача щомісячно, є такими, що відповідають обовязку батька дитини забезпечити частину витрат на її утримання, з урахуванням мінімальних життєвих потреб дитини. У відповідності до ч.2 ст.75 Сімейного кодексу України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини на утримання чоловіком, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Позивачем надано суду докази того, що вона є інвалідом другої групи та вданий час не працює, в звязку з онкологічним захворюванням. Відповідачем надано докази, що він є інвалідом третьої групи, потребує постійного лікування, має невиконані боргові зобовязання перед ПАТ КБ "Приватбанк", не працює, а отже, не має матеріальної можливості утримувати дружину З урахуванням вказаних обставин справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дружини не підлягають задоволенню. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 551, 2 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial