Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

12 грудня 2017 року представник позивача звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначив, що [PERSON] має на вихованні та утриманні двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Батьком її дітей є [PERSON], з яким позивач мешкала у шлюбі з червня 2001 року до липня місяця 2015 року. [PERSON] з 07 вересня 2009 року працював у Відокремленому підрозділі «Шахта Центральна» Державного підприємства «Торецьквугілля» вибійником на вибійних молотках з повним робочим днем на підземній роботі. [INFO] [PERSON] помер на робочому місці під час виконання своїх трудових обов'язків. По факту смерті [PERSON] проведено спеціальне розслідування нещасного випадку по наслідках якого складено Акт по формі Н-5 від 14.09.2017 року та Акт по формі Н-1 № 24 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 15.09.2017 року. Відповідачем призначена та виплачена дітям загиблого лише одноразова допомога в сумі, що дорівнює 20-ти розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а виконання обов'язку виплати одноразової допомоги членам сім'ї в сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка в грошовому вираженні становить 160000,00 грн., управлінням Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Донецькій області ігнорується, в зв'язку з тим, що на день смерті [PERSON] не перебував у шлюбі з матір'ю своїх дітей і на думку відповідача померлий не мав сім'ї, а відповідно і діти не є членами його сім'ї. Такі дії Управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Донецькій області в особі Торецького міського відділення позивач вважає неправомірними та такими, що порушують права та законні інтереси її дітей, визначені Конституцією України. Представник позивача у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача заявлені вимоги не визнав, заперечував щодо задоволення позову. Представник третьої особи [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Вислухавши сторони, вивчивши та оцінивши надані матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] має на вихованні та утриманні двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвами про народження (а.с.6,7). Батьком її дітей є [PERSON], з яким позивач мешкала у шлюбі з червня 2001 року до липня місяця 2015 року. [PERSON] з 07 вересня 2009 року працював у Відокремленому підрозділі «Шахта Центральна» Державного підприємства «Торецьквугілля» вибійником на вибійних молотках з повним робочим днем на підземній роботі, що підтверджено записами в трудовій книжці (а.с.8,9). [INFO] [PERSON] помер на робочому місці під час виконання своїх трудових обов'язків, про що свідчить свідоцтво про смерть (а.с.10). По факту смерті [PERSON] проведено спеціальне розслідування нещасного випадку, по наслідках якого складено Акт по формі Н-5 від 14.09.2017 року та Акт по формі Н-1 № 24 про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом від 15.09.2017 року (а.с.11-17). Відповідно до ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку. Факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України "Про схорону праці". Підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами. Страхові виплати складаються із: зокрема, страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім'ї та особам, які перебували на утриманні померлого). Відповідно до ч.ч.1,2 ст.41 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» право на страхові виплати у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті. Такими непрацездатними особами є: діти, які не досягли 16 років; діти з 16 до 18 років, які не працюють, або старші за цей вік, але через вади фізичного або розумового розвитку самі не спроможні заробляти; діти, які є учнями, студентами (курсантами, слухачами, стажистами) денної форми навчання, - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ними 23 років. Згідно ч.6 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві виплачується одноразова допомога його сім'ї у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, та одноразова допомога кожній особі, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого, у сумі, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату. Судом встановлено, що відповідачем призначена та виплачена дітям загиблого лише одноразова допомога в сумі, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а виконання обов'язку виплати одноразової допомоги членам сім'ї в сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка в грошовому вираженні становить 160000,00 грн., управлінням Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Донецькій області ігнорується, в зв'язку з тим, що на день смерті [PERSON] не перебував у шлюбі з матір'ю своїх дітей і, на думку відповідача, померлий не мав сім'ї, а відповідно і діти не є членами його сім'ї. Такі дії Управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Донецькій області в особі Торепького міського відділення є неправомірними та такими, що порушують права та законні інтереси дітей визначені Конституцією України. У відповідності до норм ст.3 Сімейного кодексу України сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. З огляду на викладені обставини можна зробити висновок, що відповідачем по справі порушені права та законні інтереси дітей [PERSON] та [PERSON] У відповідності до норм ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи. Стягнення судового збору з відповідача ст.141 ЦПК України про розподіл судових витрат між сторонами, не передбачено. Таким чином, враховуючи вищевикладене, позов представника позивача [PERSON], який діє в інтересах [PERSON], яка діє в інтересах дітей [PERSON] та [PERSON] до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Торецького міського відділення, третя особа [PERSON], про стягнення одноразової допомоги підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved