Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

03 вересня 2003 року помер брат позивача [PERSON]. До складу спадкового майна після його смерті входить, зокрема, право на земельну частку (пай) площею 2,36 умовних кадастрових гектара, яка перебувала у колективній власності КСП «Зоря» с. Попелюхи Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є єдиним спадкоємцем права на земельну частку (пай) за законом після смерті [PERSON], однак не може оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутній (втрачений) правовстановлюючий документ на спадкове право. За захистом своїх прав та інтересів [PERSON] з відповідним позовом звернулася до суду. Позивач у судове засідання не зявилася, просила справу слухати у її відсутності на підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України (позовна заява, а.с. 4). Представник відповідача сільський голова Попелюхівської сільської ради у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, у якій позов [PERSON] визнала і просила справу слухати у її відсутності (а.с. 30). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Розглянувши справу, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного: [PERSON] помер 03 вересня 2003 року в с. Біляни Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 6). Довідкою виконавчого комітету Попелюхівської сільської ради № 75 від 14 березня 2016 року (а.с. 11), довідкою із списку громадян, що додається до державного акту на право колективної власності на землю (а.с. 12), довідкою із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку № В-1427/0-1388/6-16 від 25 травня 2016 року (а.с. 16) доведено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить право на земельну частку (пай) у колишньому КСП «Зоря» с. Попелюхи площею 2,36 умовних кадастрових гектара. Відповідно до п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, правила книги шостої Цивільного кодексу України (спадкове право) застосовуються до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Із оглянутої у судовому засіданні спадкової справи № 122/2016 до майна померлого 03 вересня 2003 року [PERSON] (а.с. 24-26) слідує, що [PERSON] лише 09 квітня 2016 року звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті брата. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб \~ спадкоємців. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини день смерті спадкодавця. З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 43542481, виданої 09 квітня 2016 року (а.с. 26), слідує, що спадкодавець по своїй смерті заповіту не залишав. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Довідкою виконавчого комітету Попелюхівської сільської ради № 82 від 14 березня 2016 року (а.с. 10) доводиться відсутність спадкоємців першої черги. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст.. 1262 ЦК України). Свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 7), свідоцтвом про своє народження (а.с. 8), витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження спадкодавця (а.с. 9), довідкою виконавчого комітету Попелюхівської сільської ради № 82 від 14 березня 2016 року (а.с. 10) позивач довела своє право спадкувати після смерті [PERSON] у другій черзі спадкоємців за законом як сестра. Рішенням Мурованокуриловецького районного суду від 30 травня 2016 року (набрало чинності 10 червня 2016 року) (а.с. 28-29) позивачу визначено додатковий строк для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. З оголошення в газеті «Наше Придністровя» від 04 березня 2016 року (а.с. 13), слідує, що оригінал земельного сертифіката на право на земельну частку (пай) на прізвище [PERSON] втрачений, а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, вона також не може (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 125 від 09 квітня 2016 року (а.с. 14). Суд враховує обставину, що позивач пропустила строк звернення до суду з поважної причини, зокрема, через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно, а тому приймає рішення про його поновлення на підставі ст. 73 ЦПК України. Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнав позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування право на земельну частку (пай) як спадкоємця [PERSON] за законом.

Outcome: approved