Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

09 лютого 2018 року позивач [PERSON], [INFO], звернулася до суду із позовом до [PERSON], [INFO], про стягнення на утримання їх доньки та на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку аліменти. Мотивує свій позов тим, що вона 22 липня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис №160. Від цього шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. Відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на утримання дитини та позивача, витрачає гроші на свої потреби, інтересами сім'ї не цікавиться. На теперішній час позивач не працює, отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини в розмірі 860,00 грн. Цієї суми ледве вистачає на сплату комунальних послуг, харчування та утримання дитини. Відповідач працює на ПАТ "ВЕСКО" та має регулярний дохід. Тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача кошти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку. В судове засідання позивач [PERSON] з'явилася, позов підтримала, просить задовольнити його в повному обсязі. В судове засідання представник позивача за довіренністю [PERSON] з`явився, просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання з'явився, проти задоволення позовних вимог не заперечує, погоджується на стягнення з нього аліментів на утримання дитини та на утримання дружини в заявлених позивачем розмірах, додатково надав заяву з цього питання (а.с. 18). Дослідивши у судовому засідання матеріали справи, суд встановив такі обставини справи. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Сторони зареєстрували шлюб 22 липня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області, про що зроблений актовий запис №160, та видано свідоцтво про шлюб І-НО № 429672 (а.с.8). Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, у Дружківському міському суді розглядається справа про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Від шлюбу сторони мають малолітню доньку Дзюбу Дар`ю Олександрівну, [INFO], яка наразі проживає з матір`ю і перебуває на її утриманні (а.с. 9). Позивачка вказала, що виконавчих проваджень відносно відповідача не відкрито, він нікого не утримує, є працездатним. Однак відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідач не відмовлявся надавати допомогу дитині, вказав, що планує займатись підприємницькую діяльністю. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як зазначає ч.1\~ст.183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За частинами першою, другою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Відповідно до ст.27 Конвенції про захист прав дитини, батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 18 Конвенції про захист прав дитини передбачено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Враховуючи те, що відповідач є батьком малолітньої дитини, тобто, має обовязок утримувати її до досягнення нею повноліття, немає на утриманні інших осіб та утриманців,є працездатним, суд дійшов до висновку, що\~аліменти слід стягнути\~\~з відповідача у розмірі 1/4 частки від усіх видів його\~\~заробітку (доходу), починаючи з дня звернення позивача до суду (09.02.2018 р.) і до досягнення дитиною повноліття щомісячно. Розмір аліментів, при цьому, за жодних обставин не може бути меншим за неоподатковуваний мінімум доходів громадян та 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Позивач також просила стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.2\~ ст. 84 Сімейного кодексу України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Звернувшись до суду з позовом, позивач просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання до досягнення дитиною 3-х років в частці від доходу відповідача. При цьому, для задоволення вимог про стягнення аліментів, подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим. Відповідно до ч. 4\~ст. 84 Сімейного кодексу України\~право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до\~ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно до ч.1 ст. 80 Сімейного кодексу України\~аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно до ч.1 ст.79 Сімейного кодексу України\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Виходячи з встановлених фактичних обставин, визнання позову відповідачем суд вважає можливим вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини иа утримання дружини задовольнити. Згідно ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 704 грн. 80 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved