Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Позивач звернуласядо суду з позовом до відповідача про визнання їїтакою, що втратилаправо на користування житловим приміщенням, а саме квартири [ADDRESS], посилаючись на те, що вінє власникомвказаної квартири. Відповідач зареєстрована в даній квартирі але фактично проживає за іншою адресою. На прохання виписатися з квартири відповідач в добровільному порядку відмовляється. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечувала і в подальшому надала суду заяву де просила справу слухати у її відсутність про задоволення позовних вимог не заперечувала. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло виданого на підставі розпорядження органу приватизації від 12.03.1998 року №2202 (а.с.12) та договору дарування частини квартири від 25.12.2003 року посвідченого Савчук Т.П., державним нотаріусом Фастівської міської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №2962 (а.с.13) позивач - [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] За даною адресою крім позивача проживає його сім"я - син та батьки (а.с.8-11), а також дружина - відповідач по справі, яка зареєстрована з 22.08.2012 року. Згідно Довідки голови будинкового комітету від 15.10.2014 року та Актів від 01.10.2014 року, 12.12.2014 року складеного комісією жителів будинку [ADDRESS] відповідач за вищевказаною адресою не проживає з квітня 2014 року (а.с.9,14,15). Даний факт не заперечується і самою відповідачкою, яка подала письмову заяву про визнання позовних вимог (а.с.32). Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст.ст.317,319 ЦК України) Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном. Як передбачено п.2 ст.405 ЦК України, член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі вітсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік. Відповідач не заперечує проти позовних вимог. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням підлягають задоволенню, підстави для відмови у задоволенні останніх судом не вбачаються. Згідно з вимогами ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Outcome: approved