Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

Позивач просить відібрати малолітню [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав та передати дитину батьку [PERSON] , а також позивач просить відібрати від [PERSON] і [PERSON] малолітню [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьків батьківських прав та передати дитину Службі у справах дітей Броварської міської ради для подальшого влаштування дитини. Позов заявлено з тих підстав, що мати усунулась від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своїх двох дітей, не проживала з старшою дочкою [PERSON] , залишивши її на бабусю, не утримувала дитину і не створила для дитини належні умови для виховання і розвитку; батьки [PERSON] і [PERSON] також не виконували свої батьківські обов`язки по відношенню до їхньої спільної дитини - дочки [PERSON] , дитина перебувала в неналежних побутових умовах, які уявляли загрозу для здоров,я і життя дитини, та потребували негайного відібрання дитини від батьків. В обґрунтування позовних вимог представник позивача послався на те, що [INFO] р. малолітня [PERSON] була негайно відібрана від батьків за адресою [ADDRESS] з умов, які загрожували здоров,ю і життю дитини, а саме було виявлено, що дитина перебуває у брудному приміщенні в антисанітарних умовах, батьки з ознаками сп`яніння, відсутнє дитяче харчування, дитина недоглянута, брудна, запущена, крім того, квартирі виявлені прилади за ознаками такі, за допомогою яких вживають наркотичні засоби. Крім того було з`ясовано, що старша дочка [PERSON] - [PERSON] проживає з бабою по матері, відповідачка усунулась від її виховання і утримання, не створює їй належних умов , тому дитина була відібрана і у подальшому була передана батьку - третій особі уданій справі. Відповідач [PERSON] подала відзив, позов визнала частково, визнала, що дійсно дочка [PERSON] була відібрана від неї з неналежних умов; але заперечує проти відібрання дітей. Щодо старшої дочки [PERSON] , то пояснила, що дитина проживала з нею до народження [PERSON] , після чого, оскільки було важко поратись з двома дітьми і [PERSON] було необхідно приділяти більше уваги, ніж вона могла через новонароджену дитину, то за сімейною згодою [PERSON] стала проживати з бабусею - її матір,ю, з якою вони проживали раніше разом, і яка мала більше часу і можливостей приділяти дитині у вихованні, розвитку та навчанні, але вона не втрачала зв`язок з дитиною і виконували батьківські обов`язки по її утриманню, спілкувалась з дочкою. Вважає, що [PERSON] були створені всі належні умови і не було підстав її відбирати Щодо меншої дочки [PERSON] , відповідачка пояснила, що від народження [PERSON] проживала з нею і вона виконувала всі свої обв`язки по відношенню до дитини; але в певний період свого життя через проблеми в сім,ї, з чоловіком і через особисті проблеми, знаходячись під впливом чоловіка, стала мало приділяти уваги дочці [PERSON] , допускала вживання алкогольних напоїв, запустила домівку, і з таких умов дитина у неї була відібрана. Після такої події вона, усвідомивши свою провину і неправильний спосіб життя, з метою реабілітації і виправлення свого психоемоційного стану звернулась за допомогою до благодійної установи «Крапля ----------, де знаходиться до даного часу, пройшовши річний курс реабілітації і залишившись волонтером, наразі працює і допомагає людям похилого віку у відповідному закладі; виправилась, повністю усвідомлює свою відповідальність і наслідки своєї неналежної поведінки, просить не відбирати від неї дітей, яких любить і з якими не втрачає зв`язок, на даний час може і бажає створити належні умови для дітей і це є реальним; вона припинила всі стосунки з чоловіком, і повернулась жити до матері, де на даний час живе старша дочка [PERSON] , у квартирі матері створені всі належні умови і для неї і для дітей; вона більше не вживає спиртні напої, виправилась, веде пристойний спосіб життя, працює, бажає виконувати батьківські обов`язки і не уявляє подальшої розлуки з дітьми, просила дітей не відбирати. Відповідач [PERSON] відзиву не подав, доказів не подав. В судове засідання не з,явився, будучи повідомленим належним чином, і суд ухвалив справу розглянути у його відсутності. Третя особа [PERSON] письмових пояснень, доказів не подав, самостійних позовних вимог не заявив. Рішенням суду від 14.03.2014р. розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про шлюб 04.08.2015р. [PERSON] уклали шлюб. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO] , її батьком є [PERSON] , матір?ю - [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO] , її батьком є [PERSON] , матір?ю - [PERSON] . Згідно довідок від 14.05.2019р. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , за цією ж адресою зареєстрована також її мати [PERSON] та дочка [PERSON] [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту обстеження умов проживання від 13.05.2019р. [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з дочкою [PERSON] та співмешканцем [PERSON] . У квартирі брудно, антисанітарія, наявна заборгованість за комунальні послуги, виявлені пусті пляшки з-під алкоголю, пристрій для вживання наркотичних речовин та наркотичні речовини. [PERSON] була агресивна, існує реальна загроза для життя та здоров?я дитини. Згідно акту від 13.05.2019р. проведення огляду рівня безпеки дитини [PERSON] , 2016р.н., - у дитини є травми у вигляд подряпин, на момент огляді дитина у занедбаному стані, розвиток дитини не відповідає віку. У матері [PERSON] виявлено високий вміст алкоголю в організмі, поведінка була неадекватна, в помешканні знайдено наркотичні речовини. У дитини виявлена стрептодермія, відсутні щеплення. Візуально дитина має ознаки недогляду, не розвинута відповідно до свого віку. Помешкання перебуває у аварійному стані, продукти харчування відсутні., одяг та речі дитини брудні. У зв?язку з реальною загрозою життю та здоров?ю дитини [PERSON] прийнято рішення комісією про відібрання дитини від її матері [PERSON] . З висновку про стан здоров?я від 15.05.2019р. у [PERSON] наявні специфічні розлади розвитку мовлення, що супроводжуються розладами поведінки та емоцій. Згідно направлення від 15.05.2019р. [PERSON] направлено на консультацію до невролога з діагнозом: синдром рухових порушень, вроджена мікроцефалія. Згідно рішення від 14.05.2019р. ВК БМР Київської області, прийнято рішення про відібрання малолітньої [PERSON] у її матері [PERSON] , у зв?язку з виникненням безпосередньої загрози для життя та здоров?я дитини. Рішенням ВК БМР Київської області від 14.05.2019р. вирішено надати висновок щодо відібрання малолітньої [PERSON] від її батьків [PERSON] та [PERSON] 14.05.2019р. ВК БМР Київської області прийнято рішенням про влаштування в сімє патронатного вчителя [PERSON] малолітню [PERSON] , у зв?язку з тим, що малолітню дитину відібрано від її батьків. З листа директора КНП БМР "Броварський міський центр первинної медико-санітарної допомоги" вбачається, що [PERSON] у віці 9 місяців поставлено діагноз: вроджена міопія високого ступеню, синдром рухових порушень, вроджена мікроцефалія. Лікар бачила дівчинку в січні і в грудні 2018 року, решту часу потрапити до квартири було не можливо. Згідно висновків ВК БМР Київської області від 14.05.2019р. Орган опіки та піклування вважає за доцільне відібрати [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] від їх матері [PERSON] . Згідно акту про факт передачі дитини від 14.05.2019р. [PERSON] , [INFO] , передають [PERSON] , батьку дитини. Згідно інформації з школи, [PERSON] проживає з бабусею, до якої виявляє любов та повагу. Мама дівчинки школу відвідує рідко. Постановою від 29.05.2019р. [PERSON] притягнуто до адмін.. відповідальності за ст.184 КУпАП за неналежне викання батьківських обов`язків і незабезпечення необхідних умов життя та виховання дитини [PERSON] , [INFO] . Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , пояснили, що 13.03.2019р. до центру надійшло анонімне повідомлення щодо неналежного догляду за дитиною і необхідність втручання, що мати дитини постійно п`яна, залишає дитину без нагляду, дитина кричить у квартирі; у зв`язку з цим був здійснений невідкладний виїзд за адресо [ADDRESS] , двері на стук не відчиняли, хоча було чути як плакала маленька дитина, тому викликали поліцію, через півгодини умовлянь [PERSON] відкрила двері і впустила в квартиру, в ній було затхле повітря, запах тютюну, все розкидано, підлога брудна, дитячий одяг на підлозі разом з взуттям, двері розбиті, у дитини було видно явно виражену косоокість, на ній були нагноєні подряпини, дитина була у брудному одязі, з неприємним запахом, було видно, що не купана довгий час; на кухні була накидана гора пляшок з-під пива і горілки, продуктів не було, на столі пляшки з пристроями, як повідомила поліція, для вживання наркотичної речовини, купа недопалків; в квартирі не було ні молока, ні інших харчів для дитини, мийка була завалена брудним посудом, в ванні кімнаті вмикачі брудні, грибок, сморід, все помешкання немите і прокурене. У [PERSON] був очевидний стан сп`яніння, вона дивилась не розуміючи, мала неадекватні рухи, на запитання що їла дитина - вона не відповіла, тестом було встановлено вміст алкоголю в крові 2,11 промілей; у квартирі знаходився чоловік (співмешканець), у якого вилучили згорток речовини з ознаками наркотичної. Було прийнято рішення про негайне відібрання дитини. Дитина передана патронатному вихователю. Дитина виявилась психологічно запущеною, не мала навиків їсти з ложечки, у дитини виявлені певні вади , що потребують оформлення інвалідності, але мати дитиною і її здоров,ям та розвитком взагалі не займалась. Тоді ж було з`ясовано , що старша дочка [PERSON] після народження [PERSON] проживає з бабусею, вихованням і навчанням дитини займається бабуся [PERSON] (мати [PERSON] ). На наступний день 14.05.2019р. [PERSON] була передана її татові [PERSON] . У подальшому було з`ясовано, що з липня 2019 року [PERSON] повернулась жити до бабусі в [PERSON] , за домовленістю між бабою і татом. Тато не усунувся від виховання і утримання дочки, допомагає , сплачує 1100грн. на рахунок і тримає зв`язок з дочкою. Баба не скаржилась на поведінку [PERSON] , не казала, що вона усунулась від виконання батьківських обов`язків по відношенню до [PERSON] , що [PERSON] живе з бабою за спільним рішенням, виходячи з більшої зручності для самої дитини. Відповідач надала такі докази: Згідно характеристик [PERSON] від 15.07.2019р., від 18.09.2019р., від 16.03.2020р. та від 24.05.2020р. з ГО «Крапка відліку» - Берест А.Ю. прибула до центру реабілітації «Крапка відліку» 18.05.2019р., за час перебування у центрі виявила себе з позитивної сторони, сумлінна, здібна, ініціативна, успішна, працьовита, добра, відповідальна, врівноважена, дружелюбна, привітна, бере участь у проектах організації, влітку допомагала волонтером в дитячому наметовому таборі для дітей, що опинились в складних життєвих умовах, при ГО «Крапка відліку». Наразі [PERSON] є волонтером в Центрі для безхатченків, інвалідів та людей похилого віку, старанно виконує поручену роботу, проявляє турботу та співчуття до підопічних. Не вживає алкоголь, наркотичні препарати та тютюнові вироби. Згідно Довідок ГО «Крапка відліку» від 17.07.2019р., від 18.09.2019р., від 19.01.2020р., від 22.05.2020р. [PERSON] знаходиться в Центрі реабілітації для жінок з дітьми, які опинились в складних життєвих умовах з 18.05.2019р., термін реабілітації 1 рік, одягом, харчовими продуктами, всім необхідним забезпечена, отримує допомогу соцпрацівника та психолога. Згідно довідок ГО «Крапка відліку» від 17.07.2019р., від 18.09.2019р., від 19.01.2020р., від 22.05.2020р., довідка видана [PERSON] в тому, що її донька [PERSON] , [INFO] , дійсно буде зарахована в Центр розвитку та реабілітації дитини «Соколятко» при ГО «Крапка відліку». Одягом, харчовими продуктами, всім необхідним вона і дитина будуть забезпечені, отримуватимуть допомогу соціального працівника і психолога. Відповідачка надала квитанції про погашення комунальних боргів; Трудову книжку на підтвердження наявності трудового стажу; диплом про освіту; також надала документи на підтвердження того, що її матері [PERSON] належить на праві власності чотирикімнатна квартира. Свідок [PERSON] суду підтвердила обставини, викладені у наданих суду характеристиках та довідках з ГО «Крапка відліку», та пояснила, що [PERSON] добровільно звернулась за допомогою, визнавши свою проблему, усвідомлювала необхідність такої допомоги і усвідомлювала саму проблему, переживала і відчувала провину за свою поведінку, мала стійке бажання реабілітуватись, успішно пройшла курс реабілітації, залишилась в центрі волонтером, з розмов з [PERSON] свідку зрозуміло, що вона любить своїх дітей, переживає і дійсно бажає воз,єднання з дітьми; у центрі є житлової умови для прийняття на проживання матері з дитиною, є дитсадок, куди буде прийнята її дитина, і для матері і для дитини будуть створені всі нормаль і належні умови. Також свідок пояснила, що всі рази, коли вона супроводжувала [PERSON] в судові засіданні з центру реабілітації, вона залишалась на ніч у її матері [PERSON] , і бачила, що стосунки між ними добрі, сімейні, довірчі; старша дочка [PERSON] проживає з бабусею [PERSON] ; дитина забезпечена всім необхідним, огорнута увагою, стосунки між [PERSON] і [PERSON] теплі, довірчі, між ними є міцний емоційний зв`язок. Свідок [PERSON] , мати відповідачки [PERSON] , суду пояснила, що до народження [PERSON] жила з її мамою- [PERSON] , після народження [PERSON] , коли дочці було важко впоратись з двома дітьми, і треба було більше часу приділяти [PERSON] з навчанням, танцями, іншим розвитком, то в сім,ї було вирішено, що [PERSON] краще певний час проживати з бабусею; вона відводила онуку до школи і на розвивальні заходи, танці, займалась навчанням, здійснювала весь побутовий необхідний догляд за дитиною, для дитини були створені всі необхідні умови. Ася не усувалась від своїх материнських обов`язків по відношенню до [PERSON] , провідувала, допомагала грошима і продуктами, у неї не було з цього приводу ніяких нарікань на дочку. Вважає, що не було підстав відбирати дитину від неї, тим більше травмувати дитину відбиранням зі школи; після того, як [PERSON] була передана її рідному батькові [PERSON] , вона відвідувала [PERSON] у батька, а з липня 2019р. Вероніка повернулась жити до неї, за взаємною згодою з батьком дитини, коли було вирішено, що [PERSON] краще і звичніше та зручніше жити з бабою. З приводу поведінки [PERSON] та її відношення до дочки [PERSON] , то свідок пояснила, що після пологового будинку [PERSON] виконувала всі свої обов`язки по відношенню до дитини, вона іноді провідувала дочку і онуку, також допомагала; після того, як у [PERSON] припинились стосунки з чоловіком (батьком [PERSON] ) і вона стала спів мешкати з іншим чоловіком, вона- свідок- була проти зв`язку дочки з даним чоловіком, і його впливу на дочку, тому вона стала відвідувати дочку і онуку рідше. Після відібрання дітей Ася усвідомила свої помилки, звернулась до реабілітаційного центру, змінилась, виправилась, стала поміркованою, уважною, явно виявляє стійке бажання виховувати своїх дітей, страждає через їх відібрання. Вона приймає до себе в квартиру жити дочку і її двох дітей, в квартирі створені всі необхідні для дітей умови і вважає, що нема підстав для відібрання дітей від матері. Відповідно до ч.1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.1 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частиною 4 ст.155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ст.164 СК України - батьки можуть бути позбавлені батьківських прав , якщо вони, зокрема, п.2- ухиляються від виконання обов`язків по вихованню дитини; п.3- жорстоко поводяться з дитиною; п.4- є хронічними алкоголіками або наркоманами; п.5- вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; п.6- засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно ч.1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або Органу опіки та піклування. Згідно ч.2 ст.170 СК у виняткових випадках , при безпосередній загрозі для життя або здоров, я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки зобов`язаний у семиденний строк подати до суду позов про позбавлення батьківських прав або про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав. Згідно ч.3 ст.170 СК- якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Згідно Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою КМУ №866 від 24.09.2008р. , п.8 - Якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. На підставі рішення … виконавчого органу міської, районної у місті ради служба у справах дітей разом з уповноваженим підрозділом органів Національної поліції, представниками закладу охорони здоров`я вживають заходів до відібрання дитини у батьків та тимчасово влаштовують її відповідно до пункту 31 цього Порядку. Згідно Положень, зазначених в Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, ч.1 ст. 3 , - під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в постанові №3 від 30.03.2007р. « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» в редакції постанови №20 від 19.12.2008р., п.15, - Позбавлення батьківських прав , що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей; п.17 - Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин; п.18- Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. 11 липня 2017 році Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі М [PERSON] проти України, у якому йдеться про визначення інтересів дитини, їх місця у взаємовідносинах між батьками. При цьому Європейський Суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі. Щодо відібрання [PERSON] , то суд робить такі висновки: Позивач не надав достатніх і належних доказів того, що дитина станом на час її відібрання від рідної бабусі, з якою дитина проживала декілька років, відповідало інтересам дитини іі було необхідним заходом. Не встановлено наявності загрози здоров,ю дитини або її життю ні від побутових умов, в яких дитина знаходилась (такі умови були належні і це не заперечує позивач) , ні від оточення, в якому дитина була (проживала з рідною бабусею). Також суд враховує, що фактично дитина не відбиралась від матері. Сам той факт , що в силу сімейних обставин дитина тимчасового приливала з бабусею, - не є достатнім фактором і підставою для відібрання дитини. Відправною точкою для такого відібрання може бути сам факт загрози для дитини, яка існує і яка залишиться у разі не відібрання дитини. Суд також враховує, що дитину після відібрання від бабусі передали батькові, і в подальшому дитина повернулась і проживає з бабою, і це є її сім,я. І зовсім не відповідатиме інтересам дитини відібрання її ні від баби, яка своєю поведінкою і відношенням до дитини не дала жодних підстав для відібрання, ні від матері, яка також не уявляла собою ніякої загрози для цієї дитини. Принаймні позивач не довів створення для [PERSON] відповідачкою будь-якої загрози чи умов, які б загрожували її здоров,ю та життю. Сам той факт, що були підстави для відібрання [PERSON] від матері, не є достатньою підставою для відібрання іншої дитини, яка на той час не перебувала у тих умовах, з яких відбиралась друга дитина, і на той час не було вагомих підстав припускати, що така загроза для дитини буде існувати у разі її невідібрання. Щодо відібрання [PERSON] , 2016р.н., від її батьків, то суд дійшов таких висновків: З наданих доказів встановлено, що дійсно станом на 13.05.2019р. були всі підстав для негайного відібрання дитини від батьків. Виходячи з наданих доказів і з того, в яких побутових умовах знаходилась дитина, якій на той час виповнилось два роки і п`ять місяців, то дійсно для здоров,я дитини була загроза, що потребувала негайного втручання. Також встановлено, що на той час поведінку відповідачки [PERSON] дійсно можна охарактеризувати як неналежне виконання своїх батьківських обов`язків, зокрема материнських обов`язків по відношенню до дитини такого малого віку. Мати не приділяла дитині належної аги, не займалась її доглядом і розвитком у тому обсязі, який був потрібен вказаній дитині з певними особливостями розвитку. Фактично через виниклі у відповідачки особисті проблеми дитина була нею запущена і занедбана. В цій частині позов обґрунтований. Разом з тим, суд враховує, що фактично одразу після відібрання дитини [PERSON] усвідомила свої помилки , переглянула свій спосіб життя, виявила волю і цілеспрямованість у подоланні особистої кризи, маючи стійку мотивацію повернути дітей і реабілітуватись. Відповідачка після відібрання дітей не втратила з ними зв`язок, не відсторонилась від них, вжила достатньо заходів щоб довести свою реабілітацію і спроможність виховувати дітей. Суд враховує її характеристику з центру реабілітації, враховує її подальшу поведінку і волонтерську діяльність, - що дійсно її характеризує як позитивну особистість, доказує її виправлення. Суд вважає, що на даний час відповідачка не є тою особою, від якої необхідно відбирати дітей. Вона не є тою особою, яка уявляє загрозу для своїх дітей, або знаходження дітей з якою несе загрозу життю та здоров,ю її дітей. Крім того, на даний час для дітей створені належні побутові умови, які не несуть жодної загрози для здоров,я або життя дітей. При цьому суд враховує зміни в побутових і життєвих умовах відповідачки, наявність достатнього житла, враховуючи показання свідка [PERSON] - бабусі дітей. Суд вважає, що дійсним інтересам дітей є залишили їх з матір,ю. Суд вважає, що подальше розлучення дітей з матір,ю, лише зашкодить дітям. Відповідачка має мотивацію і всі можливості, як особистісні такі і побутові створити для своїх дітей нормальну сім,ю. Тому відібрання дітей від матері у даних умовах суд вважає недоцільним і таким , яке б безперечно зашкодило найвищим інтересам дітей. Таким чином, виходячи виключно з інтересів дітей, для яких пріоритетним є збереження сім,ї і не розлучення з матір,ю та невилучення з сім?ї та зі звичних для дітей умов, а також враховуючи суттєві зміни у житті матері і дітей, враховуючи надані суду докази та встановлені судом конкретні обставини, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення позову в частині відібрання дітей від матері. Разом з тим, враховуючи, що у судовому засіданні дійсно встановлені факти неналежного ставлення матері до її обов`язків по відношенню до дитини, зокрема незабезпечення належних побутових умов, догляду та піклування на належному рівні, то суд вважає доцільним попередити відповідачку про необхідність змінити ставлення до виховання і утримання дитини, - і такий захід у даному випадку буде достатньою і на думку суду дійовою мірою на відповідачку. Щодо позбавлення батька [PERSON] батьківських прав по відношенню до дочки [PERSON] , то суд вважає, що позов цій частині підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Відповідач не приймав участі у вихованні дитини і в її утриманні, дану обставину підтвердила також і відповідач [PERSON] і свідок [PERSON] . Після відібрання дитини батько також не відвідував дитину жодного разу і жодного разу не виявив будь-якого інтересу до долі дитини та до даної справи. Суд при цьому враховує, що дитина була відібрана з середовища, яке несло загрозу для здоров,я дитини; що обов`язком по утриманню дитини і створенню їй належних і незагрозливих життю та здоров,ю умов наділені не лише мати а і батько; що дитина була відібрана з квартири, належної відповідачу [PERSON] , і що загрозу уявляло саме помешкання, в якому знаходилась дитина, за що і батько так само несе відповідальність. Суд також враховує межі розгляду даної справи, і те, що позивачем до даного відповідача заявлено позов про відібрання а не про позбавлення батьківських прав, а суд не може виходити за межі позовних вимог. Суд враховує, що відібрання дитини без позбавлення батьківських прав є слабшою і менш негативною мірою до батька, який самоусунувся від своїх батьківських обов`язків , - тому сам той факт, що фактично дитина не відбиралась від батька, а проживала окремо від нього з матір,ю, у якої і була відібрана, - не є підставою для відмови у позові в цій частині. Суд вважає можливим даний позов задовольнити. На підставі ст. ст. 150,152,155,160, 164,170 СК України, ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст.11,12 ЗУ «Про охорону дитинства», Постановою КМУ від 24.09.2008 р. № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав»,

Outcome: partial