Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

Позивач звернувся до Яготинського районного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на особисте утримання дружини, в котрій зазначено, що 03 липня 2015 року [PERSON] та [PERSON], уклали шлюб, який зареєстровано у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області. Від шлюбу сторони по справі мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні, потребує матеріального забезпечення від відповідача. Відповідач працює, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, інших дітей не має. Враховуючи викладене, просила стягувати з нього щомісячно аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 5\~000 гривень до досягнення дитиною повноліття та на її особисте утримання в розмірі 4\~000 гривень до досягнення сином 3-х річного віку. В судовому засіданні позивача вимоги підтримала та до зазначеного в позові додала, що вона в даний час не працює, в звязку з перебуванням в декретній відпустці по догляду за дитиною, інших доходів не має, нерухомого та рухомого майна не має, сторони по справі проживають окремо, мають різні бюджети; зазначила, що відповідач на праві приватної власності згідно свідоцтва про право на спадщину має 1/3 частки квартири, яка знаходиться в [ADDRESS]. Відповідач в судове засідання не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи в його відсутність та відзив, в якому зазначив, що вимоги визнав частково та пояснив, що на даний час працює менеджером у ФОП [PERSON] та отримує мінімальну заробітну плату. Надає матеріальну допомогу на утримання сина шляхом перерахування коштів на банківську картку позивачки. Згідний на стягнення аліментів на утримання сина в твердій грошовій сумі, що відповідає розміру 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на утримання дружини в твердій грошовій сумі у розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином трирічного віку. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В силу ч. 2, ч. 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що 03 липня 2015 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області та на даний час перебувають у процесі розірвання шлюбу (а.с.33). Від шлюбу сторони по справі мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 3-6), здоровий (а.с. 30), який проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні, потребує матеріального забезпечення від відповідача. Відповідач на праві приватної власності згідно свідоцтва про право на спадщину має 1/3 частки квартири, яка знаходиться в [ADDRESS] (а.с. 29), працює менеджером у ФОП [PERSON] та отримує заробітну плату в середньому розмірі 4050 гривень (а.с. 38), частково надає матеріальну допомогу на утримання сина шляхом перерахування коштів на банківську картку позивачки (а.с. 39-42). Пункт 1 ст. 3 ч.1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п. 2 дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов"язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Пунктом 2 ст. 27 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.1991 року визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" передбачено, що розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, з 1 січня 2019 року становить 1626 гривень. Враховуючи матеріальне становище сторін, їх стан здоров'я та ті обставини, що дитина потребує матеріального забезпечення, а відповідач працює, інших утриманців не має, на праві власності має нерухоме майно, а також вимоги ст. ст. 80, 84, 180-183, 191, 192 СК України та кошти, які на утримання дитини надає відповідач, проте враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від до 6 років з 1 січня 2019 року, який згідно Закону України «Про державний бджет на 2019 рік» становить 1626 гривень, Конвенцію про права дитини, а також враховуючи вартість речей для дитини відповідного віку та продуктів харчування, що повинні забезпечувати нормальний ріст та розвиток дитини, а також потребу в харчуванні, одязі і розвитку дитини, тому позов підлягає до часткового задоволення і на утримання неповнолітнього сина сторін, необхідно стягнути аліменти з відповідача в розмірі ј частини його доходу, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також на особисте утримання дружини в розмірі ј частини від його доходу, до досягнення дитиною трьох річного віку, до 25 червня 2020 року.\~ Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в дохід бюджету судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial