Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: постійного проживання її матері [PERSON] , [INFO] , уродженки Вірменської РСР (м. Аштарак), на території України в період з 28.05.1979 року по 17.04.1992 рік за адресою: [ADDRESS] , станом до 24.08.1991 року. Свої вимоги мотивує тим, що в 1979 році її батьки переїхали на постійне проживання у с. Нерубайське Одеської області Української РСР, де були зареєстровані у буд. [ADDRESS] . Вона ж до 1990 року, до свого 16-річчя, проживала з родичами у Вірменії. 1990 року вона переїхала до своїх батьків, однак з ними зареєстрована не була з невідомих їй причин. 1991 року вона отримала паспорт громадянина України, який 1992 року втратила в м. Одесі. 05.04.2004 року вона звернулася до Біляївського РВ УМВС України в Одеській області та отримала паспорт громадянина України серії [NUMBER] . 18.02.2020 року вона звернулася до Біляївського РВ ГУДМС України в Одеській області з заявою по заміну паспорта громадянина України на паспорт нового зразка ІД картку, але листом Біляївського РВ ГУ ДМС України в Одеській області їй було відмовлено в оформленні паспорта громадянина України, у зв`язку з тим, що згідно перевірки справи про оформлення набуття громадянства України, було прийнято рішення ГУ ДМС України в Одеській області від 20.03.2020 року про скасування рішення на підставі ст. 21 Закону України «Про громадянство України» щодо набуття громадянства України за територіальним походженням. Оскільки у заявниці відсутні докази її проживання на території України станом на 24.08.1991 рік, вона просить суд встановити факт проживання її матері на території України у період з 28.05.1979 року до 17.04.1992 року. Представник Біляївського РВ ГУ ДМС України в Одеській області направив суду відзив, в якому просив заяву [PERSON] залишити без розгляду, посилаючись на те, що заявниця не зверталася до територіальних підрозділів ГУ ДМС України в Одеській області із заявою встановленого зразка про набуття, прийняття чи встановлення належності до громадянства України, не надала до ГУ ДМС України в Одеській області жодних документів, зазначених в Порядку, у зв`язку з чим заявниця не використала всі можливості для отримання статусу громадянства України, а тому звернення до суду із заявою про встановлення факту є передчасним. Заявниця та її представник в судовому засіданні на заяві наполягали з обставин викладених в заяві. Представник заінтересованої особи Біляївського районного відділу ГУ ДМС України в Одеській області в судовому засіданні заперечував проти задоволення вказаної заяви з підстав зазначених у відзиві. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона знайома з заявницею з 1990 року. На час їх знайомства, батьки заявниці вже проживали в с. Нерубайське Одеської області. Заслухавши заявницю, її представника, заінтересовану особу, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Проживання на території України на законних підставах - проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або мають військовий квиток осіб рядового, сержантського і старшинського складу, виданий іноземцю чи особі без громадянства, які в установленому порядку уклали контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні\~наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно ч.\~2\~ст.\~315\~ЦПК\~України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована та постійно проживала у буд. [ADDRESS] з 28.05.1979 року по 17.04.1992 рік, про що свідчать довідка Нерубайської сільської ради №863 від 09.04.2020 року та копія будинкової книги буд. [ADDRESS] (а.с.8-9, 10). З нотаріально засвідченого перекладу з вірменської мови на українську мову свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] є матір`ю заявниці (а.с.11). Ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» встановлено, що особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до\~Закону України\~"Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства. Іноземці із числа осіб, зазначених у\~частині двадцятій\~статті 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову від іноземного громадянства особи, яка отримала посвідку на тимчасове проживання на підставі частини двадцятої статті 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства". 05.04.2004 року Біляївським РВ УМВС України в Одеській області заявниці було видано паспорт громадянина України серії [NUMBER] (а.с.12). Тобто заявниця набула громадянство України на законних підставах. З листа начальника Біляївського РВ ГУ ДМС України в Одеській області №5127-196/5127.1-20 від 25.03.2020 року вбачається, що [PERSON] відмовлено в оформленні паспорта громадянина України, у зв`язку з тим, що згідно перевірки справи про оформлення набуття громадянства України було встановлено прийнято рішення ГУ ДМС України в Одеській області від 20.03.2020 року про скасування рішення на підставі ст. 21 Законну України «Про громадянство України» щодо набуття громадянства України за територіальним походженням (а.с.16). Оскільки заявниця, будучи громадянкою України, зверталася до районного відділу Державної міграційної служби з приводу заміни паспорта, суд не приймає до уваги доводи заінтересованої особи, викладені у відзиві, що заявниця не зверталась до них з відповідною заявою. Суд також звертає увагу на те, що предметом розгляду не є встановлення громадянства, оскільки вказане рішення приймає саме ГУ ДМС України в Одеській області. Враховуючи те, що матір заявниці постійно проживала на території України на законних підставах, а саме у буд. [ADDRESS] з 28.05.1979 року по 17.04.1992 рік, а тому суд вважає можливим встановити вказаний факт.

Outcome: approved