Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

13 березня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 06 листопада 2011 року померла його мама [PERSON], підтвердженням чого є свідоцтво про смерть серії 1-ЖС №215121, видане 08.11.2011 року виконавчим комітетом Димитрівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, актовий запис за №24. Після смерті матері позивача відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки кадастровий №2323988500:03:002:0015 для ведення фермерського господарства площею 50.0 га розташованої на території Яснополянської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, яка належить їй на праві спільної сумісної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЗП №162331, виданого 25.01.2006 року. Своєю спадщиною [PERSON] розпорядилася ще за життя, склавши про це заповіт, посвідчений 09 грудня 2008 року приватним нотаріусом Оріхівського районного нотаріального округу Запорізької області за реєстровим №3079. За його умовами [PERSON] після своєї смерті усе своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде належати їй, заповіла позивачу - [PERSON] та відповідачу - [PERSON] в рівних частках кожному. В установлений законом строк позивач звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилися після смерті матері. 04 травня 2012 року нотаріусом було заведено спадкову справу за №«38 за 2012 рік. Брат позивача відповідач [PERSON], подав нотаріусу заяву про відмову від спадщини. Отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку позивач не може, так як нотаріусом було зазначено, що до складу спадщини входить невизначена частка земельної ділянки площею 50,0 га, розташованої на території Яснополянської сільської ради Оріхівського району Запорізької області надана для ведення фермерського господарства, тому нотаріус не може самостійно видати свідоцтво про право на спадщину на частку земельної ділянки, в зв'язку з чим нотаріусом було надано відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зареєстровані за вих. №57/02-31 від 28.02.2017 року, з посиланням на те, що в даному випадку частка земельної ділянки, що належала померлій, визначається судом. Позивач прохає визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на 1/5 (одну/пяту) частку земельної ділянки кадастровий №2323988500:03:002:0015 для ведення фермерського господарства площею 50,0 га, розташованої на території Яснополянської сільської раді: Оріхівського району Запорізької області, яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП №162331. В судовому засіданні представник позивача - адвокат [PERSON] на позовних вимогах свого довірителя наполягає, прохає їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засідання проти позовних вимог позивача заперечує. Суд, заслухавши представника позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії І-ЖС №215121 06 листопада 2011 року померла матір сторін по справі [PERSON]. (а.с.4). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки кадастровий №2323988500:03:002:0015 для ведення фермерського господарства площею 50.0 га розташованої на території Яснополянської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, яка належить їй на праві спільної сумісної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЗП №162331, виданого 25.01.2006 року.(а.с.8). [PERSON] з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-2302848102017 (а.с.9-11) вищевказаною земельною ділянкою померла володіла на праві спільно-сумісної власності разом з [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] у вигляді вже 1/5 частки земельної ділянки (рішення Оріхівського районного суду від 10.06.2008року), то розмір частки земельної ділянки [PERSON] фактично становить 1/5, що і являється обєктом спадщини. За життя [PERSON] склала заповіт (а.с.7) за умовами якого, після своєї смерті усе своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде належати їй, заповіла позивачу - [PERSON] та відповідачу - [PERSON] в рівних частках кожному. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.02.2017 року (а.с.13) приватний нотаріус Оріхівської районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] відмовив позивачу у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої 06.11.2011 року [PERSON], оскільки до складу спадщини входить невизначена частка земельної ділянки площею 50,0 га, розташованої на території Яснополянської сільської ради Оріхівського району Запорізької області надана для ведення фермерського господарства, тому нотаріус не може самостійно видати свідоцтво про право на спадщину на частку земельної ділянки, в зв'язку з чим нотаріусом було надано відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зареєстровані за вих. №57/02-31 від 28.02.2017 року, з посиланням на те, що в даному випадку частка земельної ділянки, що належала померлій, визначається судом. Дослідженням копії спадкової справи після смерті [PERSON] (а.с.39-89) було встановлено, що позивач вчасно звернувся у встановлений законодавством строк для прийняття спадщини. Крім того, відповідач надав приватному нотаріусу [PERSON] письмову заяву від 04 травня 2012 року про відмову від спадкування спадкового майна за вищепрописаним заповітом на користь спадкоємця за заповітом [PERSON]. [PERSON] листа Оріхівського відділу ГУ Держгеокадастрів у Запорізькій області за №279/01-04-0 від 07.03.2017 року (а.с.15) визначено грошову оцінку 1 га земельної ділянки на території Яснополянської сільської ради Оріхівського району в розмірі 3795 грн. виходячи з цього вартість спадкового майна складає 37 950,00 грн. (3795 грн. х 50 га /5 часток), що у відповідності зі статтею 80 ЦПК України є ціною позову. Також, в матеріалах справи міститься заява відповідача [PERSON] про визнання позовних вимог позивача та підтвердження факту його відмови від спадщини після померлої матері.(а.с.90). В силу ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. [PERSON] із п. г ч. 1 ст. 87 ЗК України, - право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду. Відповідно до ч.2 ст. 116 ЗК України, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Статтею 80 та ч. 1 ст. 131 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Положення ст. 125 ЗК України зазначає, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. [PERSON] ч.1, п. "д" ч.3 ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю; захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом застосування інших, передбачених законом, способів. У відповідності до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереження її цільового призначення. Спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Цивільним кодексом України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в внаслідок його смерті (ст. 1218). Як визначено законодавчо, а саме ч.1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. [PERSON] ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Також згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьом разі ця особа не може одержати право на спадкування. Статтею 1236 ЦК України передбачено, що заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частина його обов'язків, що є пропорційною до одержаних ними прав.Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Таким чином суд, проаналізувавши надані документи, встановив, що позивач згідно зі ст.ст. 1223, 1225 ЦК України, як спадкоємець за заповітом, має право на спадкування та враховуючи, що до позивача перейшли права на вказану земельну ділянку, яку він не має змоги оформити відповідно до вимог законодавства у звязку з розбіжностями між належністю часток на право приватної власності померлої та часткою вказаною в заповіті, вимоги позивача підлягають розгляду в судовому порядку, а отже й позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.182 ЦК України роз'яснити позивачу про необхідність державної реєстрації права власності на нерухоме майно /земельну ділянку/. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved