Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

09.11.2017 року позивач звернулась в суд з цим позовом, в якому просила поділити 11/25 часток будинку № 4 по вул. Червона (Красна) м. Жмеринка Вінницької області, що належить їй та відповідачу на праві спільної сумісної власності, як подружжю, визначивши за кожним з них право власності на 1/ 2 частку вказаного майна та стягнути з відповідача на її користь 640 грн. на відшкодування судового збору, 800 грн. на відшкодування витрат по виготовленню звіту щодо визначення ринкової вартості будинку та 3000 грн. витрат на правову допомогу. Позов аргументувала тим, що з відповідачем по справі перебувала в шлюбі з 14.02.2004 року по 21.11.2016 року. Під час шлюбу на підставі договору купівлі продажу від 25.10.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Жмеринського районного нотаріального округу Вінницької області, ними було придбано 11/25 частки житлового будинку загальною площею 30,3 кв. м з господарськими будівлями, розташованого по вул. Червона (Красна), будинок № 8 в м. Жмеринка Вінницької області. Відповідно до звіту з визначення ринкової вартості 11/25 частки вказаного будинку, вартість належної їм частки будинку становить 75118,00 грн. Оскільки після розірвання шлюбу сумісне проживання з відповідачем та спільне користування майном є неможливе, вона бажає здійснити поділ майна, що перебуває у спільній сумісній власності, а саме вищевказаного житлового будинку з господарськими будівлями. Відповідач в добровільному порядку здійснити поділ будинку відмовляється. 21.11.2017 ухвалою суду відкрито провадження в справі. 18.01.2018 за клопотанням позивача розгляд справи відкладено на 26.02.2018. Згідно із п. 9 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року розгляд справи продовжено за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. 26.02.2018 позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, та просила задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю та не заперечував проти його задоволення. Відповідно до абзацу 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні відповідно до матеріалів справи встановлено, що згідно рішення Жмеринського міськрайонного суду від 21.11.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.6). Відповідно до договору купівлі продажу від 25.10.2005 року посвідченого приватним нотаріусом Жмеринського районного округу Вінницької області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі № 3007 позивачем та відповідачем в шлюбі було придбано будинок, що знаходиться за адресою: м. Жмеринка Вінницької області, вул. Червона (Красна), 8 (а.с.7-8). Як вбачається з звіту з визначення ринкової вартості 11/25 частки житлового будинку загальною площею 30,3 кв. м з господарськими будівлями, розташованого за адресою: Вінницька область, м. Жмеринка, вул. Червона (Красна), 8 оціненого СПД [PERSON], ринкова вартість 11/25 частки житлового будинку загальною площею 30,3 кв. м з господарськими будівлями, розташованого за адресою: Вінницька область, м. Жмеринка, вул. Червона (Красна), будинок 8, без врахування ПДВ, становить 75118,00 (сімдесят пять тисяч сто вісімнадцять) гривень (а.с.10 -22). Відповідно до листа ВОО БТІ від 06.11.2017 року № 427 позивачу було відмовлено у виготовленні технічного паспорту на будинок, що розташований за адресою: Вінницька область, м. Жмеринка, вул. Червона (Красна), 8, у звязку з відсутністю права власності на даний житловий будинок (а.с.23). Оскільки вищезазначені обставини визнані сторонами, то у відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, вони не підлягають доказуванню. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року N 11, сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов'язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися «обставинами, що мають істотне значення», якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім'ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об'єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності. Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи цю норму права (статтю 60 СК України) та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є: час набуття такого майна; кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя. Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим критеріям. Відповідно до ч.1 ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч.2 ст.60 СК України, вважається,що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до роз'яснень викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст.71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим з подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст.365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст.11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі, коли жоден з подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частиковій власності. Відповідно до ч.1 ст.372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до ч.2 ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Такого питання позивач перед судом не ставила. Відповідно до ч.3 ст.372 ЦК України, у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він ґрунтується на законі, відповідач позов визнав повністю до початку розгляду справи по суті і визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст.ст. 141, 142 ЦПК України у звязку з визнанням позову з відповідача на корить позивача слід стягнути 50 % сплаченого судового збору, також з державного бюджету слід повернути позивачу 50% судового збору, сплаченого при поданні позову. Крім того з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати понесені позивачем у вигляді: 800 грн. на відшкодування витрат по виготовленню звіту щодо визначення ринкової вартості будинку (а.с.27) та 3000 грн. витрати за надання правової допомоги (а.с.26), на загальну суму 4120 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved