Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

05.04.2019 позивач звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому в просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 2500 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімумі на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову вказує на те, що у шлюбі з відповідачем у них народився син [PERSON], [INFO]. На даний час відповідач належної батьківської уваги дитині не приділяє. При цьому коштів на утримання сина фактично не надає і тим ставить сімю у важке матеріальне становище, має регулярний та мінливий дохід. Син постійно проживає разом з нею, знаходиться на її повному матеріальному утриманні. У вступному слові позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити. Відповідач позов визнав частково, вказавши, що не відмовляється від утримання своєї дитини, однак зазначений позивачем розмір аліментів не відповідає його фінансовим можливостям. Суд, заслухавши вступне слово сторін, зясувавши обставини, безпосередньо дослідивши докази, дійшов висновку, що позов слід задоволити. Вимогами ст. ст.\~13,\~81 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як вбачається з свідоцтва про народження відповідач [PERSON] є батьком для [PERSON], [INFO], а позивачка [PERSON] - матірю. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3\~ст. 181 СК України). Частиною 2\~статті 182 СК України\~визначено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України "Про державний бюджет України на 2019 рік"\~встановлено розмір прожиткового мінімуму, а саме для дітей віком від 6 до 18 років з \~ 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів на дитину, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище позивача, яка проживає разом з дитиною, повністю займається її вихованням і відповідача ( є особою працездатного віку) - платника аліментів, прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а також з врахуванням рівності прав та обовязків батьків щодо дитини, вимог розумності та справедливості визначає їх в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з рахуванням індексації відповідно до закону, починаючи з 05.04.2019 і до досягнення дитиною повноліття. На думку суду вказаний розмір аліментів забезпечить дітям належний та достатній рівень матеріального утримання, який відповідає встановленому законодавством розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, так як позивач звільнена від сплати судового збору, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved