Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

\~ Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що 18 жовтня 1980 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, у Дарницько-Дніпровському РАГСі, актовий запис № 2248. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. На початку березня 2015 року їй стало відомо, що у відповідача створена інша сім"я, що потягло за собою припинення шлюбних відносин та довіри. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав викладених у позовних вимогах, оскільки примирення та подальше спільне проживання в шлюбі з відповідачем неможливе. Майнового спору між ними не має. Відповідач в судове засідання належним чином повідомлений про дату, час, день розгляду справи , що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення судової повістки 11.07. 2015 року, не з"явився, про причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв про відкладення розгляду справи чи надання строку на примирення через загальну канцелярію до суду не надійшло, а тому на підставі заяви позивача і у відповідності до вимог ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає можливим провести судове засідання в заочному порядку. Вислухавши пояснення позивачки , дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 жовтня 1980 року зареєструвавши його у Дарницько-Дніпровському РАГСі, актовий запис № 2248, ( а.с. 4). Від шлюбу неповнолітніх дітей не має Починаючи з березня 2015 року позивач та відповідачка остаточно розійшлись, перестали вести спільне домашнє господарство, перестали підтримувати між собою подружні стосунки, мають різний грошовий бюджет, різні інтереси, та шлюб носить формальний характер. Позивач в судовому засіданні зазначив, що подальше сімейне життя не є можливим, оскільки даний шлюб існує формально, а тому вона свідомо прийняла рішення про розірвання шлюбу, оскільки відповідач має іншу сім"ю. Суд вважає, що позивачка довела дійсність та незмінність волевиявлення про розірвання шлюбу. Відповідно до\~ статті 112 Сімейного кодексу України\~ шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Проте судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Судом встановлено, що сім'я розпалась остаточно із-за непорозумінь, психологічної та фізіологічної несумісності сторін, небажання відновити сімейні відносини, а тому подальше спільне життя сторін неможливе, збереження шлюбу є недоцільним та суперечить їх інтересам. Майнового спору у сторін не виникає. На підставі викладеного, ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, з урахуванням\~ Постанови № 11 від 21 грудня 2007 року Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділу спільного майна подружжя\~ та,

Outcome: approved