Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

У листопаді 2017 року керівник Городоцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі: Чемеровецької районної ради, Чемеровецької ЦРЛ звернувся в суд з позовом до [PERSON]. про стягнення витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, посилаючись на те, 10.07.2017 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12017240260000191 про кримінальне провадження по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 125 КК України. 04.09.2017 року вироком Чемеровецького районного суду [PERSON] визнано винним у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1360 грн.. В наслідок кримінального правопорушення вчиненого [PERSON] потерпілий [PERSON]. перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Чемеровецької ЦРЛ з 10.07.2017 року по 19.07.2017 року - 9 ліжко-днів. Витрати Чемеровецької ЦРЛ на лікування потерпілого [PERSON] склали 3157,26 грн., оскільки лікування потерпілого здійснювалося за рахунок бюджетних коштів керівник Городоцької місцевої прокуратури звернувся в суд з даною позовною заявою. В судове засідання прокурор з'явилася, даний позов підтримала та просила його задовольнити. Представник Чемеровецької ЦРЛ в судове засідання з'явився, заявлені позовні вимоги підтримав. Представник Чемеровецької районної ради в судове засідання не з'явилася, однак від неї надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання з'явився, позовні вимоги визнає. Вислухавши пояснення прокурора, представника Чемеровецької ЦРЛ, відповідача, дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом об'єктивно встановлено, що 10.07.2017 року близько 10 години, [PERSON], перебуваючи на березі річки Збруч поблизу вул. Надзбручанська в с. Сокиринці Чемеровецького району, Хмельницької області, будучи в стані алкогольного сп'яніння, на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання їх наслідків, умисно наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя та два удари правою ногою по тулубу [PERSON]. За вказаних обставин [PERSON] умисно спричинив [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді забійної рани коло орбітальної ділянки лівого ока, гематом повік лівого ока які, згідно висновку судово-медичної експертизи №583 від 01.08.2017 року, по своєму характеру відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я та тілесні ушкодження у вигляді забійних саден поперекової ділянки обох передпліч, правого колінного суглобу, забою грудної клітки справа які, згідно висновку судово- медичної експертизи №583 від 01.08.2017 року, по своєму характеру відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. 10.07.2017 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12017240260000191 про кримінальне провадження по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 125 КК України. Так, вироком Чемеровецького районного суду від 04.09.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1360 грн..Зазначений вирок набрав законної сили 05.10.2017 року. Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. В матеріалах справи міститься довідка-розрахунок Чемеровецької ЦРЛ № 1015 від 18.10.2017 року, проте, що [PERSON] дійсно пребував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Чемеровецької ЦРЛ з 10.07.2017 року по 19.07.2017 року з діагнозом: Забійна рана колоорбітальноїділянки лівого ока.Забійні ссадна поперекової ділянки обох пліч, правого колінного суглобу. Забій грудної клітки справа. Контузія І-ІІ ст., гематома повік лівого ока, ІХС, а/с, кардіосклероз, та загальна сума фактичних витрат на лікування потерпілого на стаціонарному лікуванні за 9 ліжко-днів складає 3157,26 грн.. Ч.3 ст.10, ч.1 ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, чим декларується принцип "змагальності сторін у цивільному процесі". Згідно ч.1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Частиною 3 цієї статті визначено, що якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» №11 від 07.07.1995 року (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 12 від 03.12.1997 року), питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 року (далі Порядок). Як передбачено п. 2 Порядку, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відповідно до ч.7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Враховуючи той факт, що існує причинний зв'язок між злочинними діями відповідача [PERSON] та перебуванням потерпілого [PERSON] на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні Чемеровецької ЦРЛ та те, що витрати на таке лікування відповідачем добровільно не відшкодовані, відсутність обставин, які виключають обов'язок відповідача відшкодувати витрати закладу охорони здоров'я, які передбачені ст. 1206 ЦК України. Враховуючи відсутність обставин, що виключають обов'язок відповідача відшкодувати витрати закладу охорони здоров'я, які передбачені ч.1 ст. 1206 ЦК України, суд приходить до висновку про задоволення позову в заявленому розмірі, оскільки вимоги ґрунтуються на законі, підтверджені належними та допустимими доказами. Крім того, згідно ч.3 ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved