Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що за час перебування у шлюбі із [PERSON] у них народилося двоє дітей: [PERSON], 29 грудня 2007 року та [PERSON]»ян Романович, [INFO]. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 12 січня 2017 року шлюб між подружжям розірвано. Діти залишилися проживати з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач, як батько матеріальної допомоги на утримання дітей надає не регулярно, лише тоді коли вона про це нагадує, хоча його матеріальний стан дозволяє йому брати участь у витратах на дітей, оскільки працює спеціалістом з виробництва кованих виробів, а тому має високий не облікований дохід. Окрім їх спільних неповнолітніх дітей інших утриманців в нього не має. Просила стягувати з відповідача на утримання [PERSON] та [PERSON]»яна аліменти в сумі по 2000 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судовому засіданні позивачка зменшила позовні вимоги, просить стягувати з відповідача на утримання дітей аліменти в розмірі по 1300 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Представник відповідача у судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнав, не заперечив проти їх задоволення. Проаналізувавши матеріали справи, взявши до уваги заяву позивачки про зменшення розміру аліментів та відзив відповідача, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, від спільного проживання сторін у шлюбі народилися діти: [PERSON], 29 грудня 2007 року та [PERSON]»ян Романович, [INFO], які після розірвання шлюбу залишилися проживати із позивачкою та перебувають на її утриманні. В силу\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 180 Сімейного Кодексу України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3\~ст. 181 Сімейного кодексу України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодобатьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року\~зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я та матеріальне становище, як дитини так і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення . Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із того, що малолітні діти проживають окремо від батька, відповідача по справі, і перебувають на утриманні матері. Беручи до уваги зазначене та те, що відповідач є здоровою та працездатною особою, погодився сплачувати аліменти в розмірі по 1300 грн. на кожну дитину і така сума влаштовує позивачку, то суд вважає, що саме таку суму і слід стягувати. На підставі наведеного та ст.ст.\~180-182,\~184,\~191 СК України,

Outcome: approved