Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до ПрАТ "Рембудуправління Вишків АТ", третя особа [PERSON] про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що працював на посаді покрівельника в ПрАТ "РБУ Вишків АТ" з 01.11.2012 року. Наказом № 1о1к від 11.01.2013 року він був звільнений згідно ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. Рішенням суду від 19.09.2013 року його було поновлено на посаді покрівельника в ПрАТ "РБУ Вишків АТ". 27.09.2013 року він подав заяву на звільнення в ПрАТ "РБУ Вишків АТ" згідно ст. 38 п. 3 КЗпП України в зв'язку з порушенням роботодавцем законодавства про працю. Однак у звільненні йому було відмовлено. 04.10.2013 року ним була подана заява до адміністрації ПрАТ "РБУ Вишків АТ" про звільнення за поданою заявою від 27.09.2013 року, видачу трудової книжки та проведення розрахунку при звільненні. Проте, керівництвом ПрАТ "РБУ Вишків АТ" йому повторно відмовлено. Вказує, що 21.11.2013 року він повторно звернувся до керівництва ПрАТ "РБУ Вишків АТ" щодо звільнення та видачі йому трудової книжки. 21.11.2013 року позивачу було видано трудову книжку та ознайомлено його з наказом про звільнення. При цьому позивач вважає, що середній заробіток повинен нараховуватись йому з 27.09.2013 року, тобто з дня, коли він просив звільнити його з роботи. Просить зобов'язати ПрАТ "РБУ Вишків АТ" змінити дату звільнення з 27.09.2013 року на фактичний день видачі йому трудової книжки 21.11.2013 року. Стягнути з ПрАТ "РБУ Вишків АТ" на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу. Стягнути з ПрАТ "РБУ Вишків АТ" на його користь вихідну допомогу у відповідності до ст. 44 КЗпП України. В ході судового розгляду позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, просив суд зобов'язати ПрАТ "РБУ Вишків АТ" змінити дату звільнення з 27.09.2013 року на фактичний день видачі йому трудової книжки 21.11.2013 року. Стягнути з ПрАТ "РБУ Вишків АТ" на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 27.09.2013 року по 21.11.2013 року в сумі 5 567,60 гривень, вихідну допомогу в розмірі тримісячного середнього заробітку в сумі 9 047,35 гривень та середній заробіток за час затримки розрахунку з 22.11.2013 року по 16.04.2014 року в сумі 14 058,00 гривень. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав збільшені позовні вимоги, в решті вимог позовну заяву підтримав з підстав в ній зазначених. Просив суд позов задовольнити. Представник відповідача Лошак В.О. в судовому засіданні позов не визнав та заперечував проти його задоволення. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, проте належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов безпідставний та не підлягає до задоволення. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 19.09.2013 року, яке залишене ухвалою апеляційного суду Волинської області від 23 жовтня 2013 року без змін, [PERSON] поновлено на посаді покрівельника ПАТ «Рембудуправління Вишків АТ» з 11.01.2013 року та стягнуто на його користь 24497 грн. 44 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу (а. с. 6-7). Наказом відповідача від 25.09.2013 року [PERSON] був поновлений на роботі на посаді покрівельника другого розряду Дільниці № 2 з 11 січня 2013 року (а. с. 45). 27.09.2013 року [PERSON] подав заяву директору ПАТ «Рембудуправління Вишків АТ», в якій просив звільнити його з роботи згідно з ч. 3 ст. 38 КЗпП України у зв'язку з порушенням роботодавцем законодавства про працю (а. с. 47). Наказ про звільнення за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України № 14в/К від 27.09.2013 року та трудову книжку позивач отримав 21.11.2013 року. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 16.04.2014 року в цивільній справі за позовом [PERSON] до ПрАТ "Рембудуправління Вишків АТ", третя особа [PERSON] про зміну дати звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та розрахункових, відмовлено [PERSON] в задоволенні його позову до ПрАТ "Рембудуправління Вишків АТ", третя особа [PERSON] про зміну дати звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та розрахункових (а.с. 62, 63). Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 28.05.20143 року дане рішення залишено без змін (а.с. 88-90). 15.10.2014 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення Луцького міськрайонного суду від 16.04.2014 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 28.05.2014 року скасовано частково. Справу за позовом [PERSON] до ПрАТ "Рембудуправління Вишків АТ" перадано на новий розгляд до суду першої інстанції для вирішення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Відповідно до ч. 3. ст. 61 ЦПК України передбачено, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу. Згідно зі ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до положень ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Частиною 4 ст. 235 КЗпП України передбачено, що у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Судом встановлено, що 10.10.2013 року [PERSON] отримав лист ПАТ «Рембудуправління Вишків АТ» від 04.10.2013 року, в якому йому пропонувалося приступити до роботи або ж звільнитися з передбачених трудовим законодавством підстав (а. с. 49). Проте, позивач в день подання відповідачу заяви про звільнення, ні в усі наступні дні до отримання ним трудової книжки 21.11.2013 року до роботи не приступив і на робочому місці не з'являвся, тобто вчинив вимушені прогули Трудова книжка і розрахункові кошти були видані [PERSON] в той день, коли він з'явився на підприємство для їх отримання, чого він не заперечує. Таким чином, затримка видачі трудової книжки та несвоєчасна виплата належних [PERSON] при звільненні сум відбулась не з звини відповідача, а тому підстав для задоволення вимоги позивача щодо стягнення з відповідача в його користь середнього заробітку за час затримки розрахунку з 22.11.2013 року по 16.04.2014 року в сумі 14 058,00 грн. суд не вбачає. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed