Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

01.04.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Мікрофінанс" звернулося до суду з позовом, в якому зазначає, що 20.11.2018 р. між ТОВ «Мікрофінанс» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 0000115293 від 20.11.2018 року за умовами якого позивач надав відповідачу позику у розмірі 1000 грн. строком на 19 календарних днів, процент за користування позикою (добовий) - 2% на добу. Відповідачем неналежним чином виконуються умови договору щодо погашення позики та процентів,станом на 25.03.2021 р. у відповідача наявна заборгованість перед позивачем у розмірі 18120 грн., яка складається з: 1000,00 грн. - сума позики; 17120,00 грн. - сума не сплачених процентів за весь час користування позикою. Позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості, та судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2270 грн. Представник позивача разом з позовною заявою подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Ухвалою від 07.04.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторонам надано строк для надання відзиву та заперечення на відзив. Визначений частиною третьою статті 279 ЦПК України строк для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив. Відповідач у наданий судом строк та станом на момент розгляду справи своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечень щодо розгляду справи в спрощеному порядку також подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача до суду не надходило, відтак відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як передбачено ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних правовідносин є, зокрема, правочини. З матеріалів справи встановлено, що 20.11.2018 між ТОВ «Мікрофінанс» та відповідачем [PERSON] укладено договір №0000115293 (а.с. 5) специфікацію №1 (оформлення фінансового кредиту) (а.с.16), а також анкету-заяву від 07.10.2018 (а.с. 7). За умовами вказаного договору позивач надав відповідачу позику у розмірі 1000 грн. строком на 19 календарних днів, процент за користування позикою (добовий) - 2% на добу. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним договором станом на 25.03.2021 р. установить 18120,00 грн.,яка складається з такого: - 1000,00 грн. - сума позики; - 17120,00 грн. - сума не сплачених процентів за весь час користування позикою. Доказів про погашення суми боргу, на спростування розрахунків позивача станом на час розгляду справи відповідач не надав. В порядку досудового врегулювання спір між сторонами не вирішений. Як встановлено ст.ст. 509, 526 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. При укладанні договору, сторони керувались ст. 1054 ч.1 ЦК України, за якою за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України розмір і порядок отримання процентів за договором позики встановлюється договором. Відповідно до ст. 611, 625 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання(неналежне виконання);у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтями 1049, 1050 ЦК України встановлено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі у строк та в порядку, встановленому договору; якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавць має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги ТОВ «Мікрофінанс» законними та обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: approved