Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

05 грудня 2013 року ПАТ Комерційний банк "Приватбанк" звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 12380,91 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору №б/н від 10.10.2007р. [PERSON] 10.10.2007р. отримав кредит у розмірі 3300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення умов кредитного договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, станом на 31.10.2013 року має заборгованість в розмірі 12380,91 грн., яка складається з наступного: 2754,31 грн. - заборгованість за кредитом; 8560,84 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500,00 - штраф (фіксована частина); 565,76 - штраф (процентна складова). Позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 12380,91 грн. та понесені ним судові витрати по сплаті: судового збору в розмірі 229,40 грн. Представник позивача до судового засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справу у його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був письмово належним чином повідомлений, про що в матеріалах справи мається поштове повідомлення. Причину своєї неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлений ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини з зобов'язального права. Судом встановлено наступне. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 10.10.2007 року між [PERSON] та Банком було укладено договір № б/н, за умовами якого Банк надав, а між [PERSON] отримав кредит в розмірі 3300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3% на місяць в розрахунку 360 днів в році, на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. (а.с.6). Згідно статуту Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» (нова редакція), Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» з 17.07.2009 року є повним правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (а.с.16). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 18.07.2007 року (а.с.3-5) вбачається, що станом на 31.10.2013 року заборгованість по кредиту становить 12380,91 грн., яка складається з наступного: 2754,31 грн. - заборгованість за кредитом; 8560,84 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1065,76 - заборгованість по штрафам. За кредитним договором (ст.1054 ЦК України) банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст..1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст..60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст..526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст..530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Заборгованість за договором в сумі 12380,91 грн. станом на 31.10.2013р. підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.3-5), який перевірений і суд вважає його правильним і вірним. Враховуючи викладене, аналізуючи діюче законодавства, суд приходить до висновку, що позов ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується наступним. Статею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, понесені судові витрати позивачеві в розмірі 229,40 грн. - судовий збір, слід стягнути в повному обсязі, сплата яких підтверджується доданими до матеріалів справи платіжним дорученням (а.с.17).

Outcome: approved