Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. На підставу своїх вимог спирається на те, що 14.12.2015 року о 21 год. 30 хв., на 181 км. а/д Київ-Одеса Черкаської області, [PERSON] керуючи транспортним засобом «ВАЗ-21154» державний номерний знак [NUMBER], виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], який рухався попереду в зустрічному напрямку, в результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія - [PERSON]. [PERSON], керував транспортним засобом ВАЗ 21154, номерний знак [NUMBER] на законних підставах. Вина водія, [PERSON], в скоєнні даного правопорушення підтверджується постановою Маньківського районного суду Черкаської області № 701/3/16-п від 13.01.2016 року, згідно з якою [PERSON] визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та піддано адміністративному стягненню.. Згідно ст. 61 ЦПК України вирок або постанова у справі про адміністративне правопорушення, що набрали законної сили, обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок ДТП був пошкоджений автомобіль [NUMBER], що належить позивачу на праві приватної власності. Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 382/ 15 від 03.02.2016 року вартість матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля «Renault Megane Scenic» (JМ), 2008 г.в., реєстраційний номер [NUMBER], дорівнює його ринковій вартості на дату ДТП (14.12.2015 року) без коригування по пробігу, встановити який не можливо у зв'язку із пошкодженням електроустаткування, і складає 218233,96 грн. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик зобов'язаний сплатити позивачу суму страхового відшкодування в рамках ліміту відповідальності (50000 грн.) за вирахуванням франшизи (510,0 грн.). Сума страхового відшкодування, виплачена Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» - 49490,00 грн. Франшиза, згідно полісу обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ 3971553 від 25.07.2015 року - 510,0 грн. Однак, сума франшизи сплачена відповідачем не була. З вищевикладеного вбачається, що страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, частково відшкодовував матеріальну шкоду, завдану позивачу з вини відповідача, тому вважаю, що [PERSON], повинен відшкодувати позивачеві витрати, які необхідно зробити для відновлення первинного стану автомобіля [NUMBER], пошкодженого в ДТП, тобто вартість матеріальної шкоди, становить 168 743,96 грн. (218233,96 грн. - 49490,00 грн.). 31.03.2016 року було укладено договір купівлі - продажу транспортного засобу, відповідно до якого, транспортний засіб Renault Scenic ВН 9959 СВ, після ДТП, було продано за 91500,0 грн. Беручи до уваги вищезазначене вартість матеріальної шкоди, становить 77 243,96 грн. (168 743,96 грн. - 91500,00 грн.). Одночасно сума відшкодування повинна бути збільшена на суму понесених витрат на експертне автотоварознавче дослідження Renault Scenic ВН 9959 СВ, проведене судовим експертом, які склали 1700,00 грн. У зв'язку із пошкодженням автомобіля позивачу та його близьким, на тривалий час після ДТП, довелося пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, позивачеві довелося відкласти, а від деяких з них він взагалі змушений був відмовитись, що спричинило незручності в роботі та певні додаткові витрати. Крім того, раніше дуже часто на вихідних позивач із сім'єю виїжджали з міста на відпочинок від тяжкого робочого тижня, після ДТП змога на законний відпочинок зникла. Розмір заподіяної позивачеві моральної шкоди має компенсувати емоційні страждання, які довелося перенести позивачеві і його родині, та витрати, пов'язані з відновленням психічного стану позивача. Розмір душевних страждань від втрати автомобіля, порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров'я, а також; моральних страждань, пов'язаних з дорожньо-транспортною пригодою позивача і страждань його родини оцінюється позивачем в 10 000 грн., що і змусило представника позивача звернутись з відповідним позовом до суду. Позивач та його представник в судове засідання не з"явилися, але згідно письмової заяви просять справу розглядати у їх відсутність та підтримують позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач, який згідно повідомлення адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Черкаській області(а.с.91), зареєстрований за адресою: [INFO] Черкаської обасті, згідно довідок поштового відділення зазначено, що судові повістки повернуті за закінченням терміну зберігання, що свідчить про відсутність останнього за місцем реєстрації або ухилення від отримання судової повістки, а відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зазначене дає суду всі підстави вважати що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи і його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі зібраних доказів у його відсутності. Крім того від відповідача заяв про відкладення чи перенесення розгляду справи на адресу суду не надходили. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні правовідносини: 14.12.2015 року о 21 год. 30 хв., на 181 км. а/д Київ-Одеса Черкаської області, відповідач керуючи транспортним засобом «ВАЗ-21154» державний номерний знак [NUMBER], виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], який рухався попереду в зустрічному напрямку, в результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія - [PERSON], що підтверджується постановою Маньківського районного суду Черкаської області № 701/3/16-п від 13.01.2016 року, згідно з якою [PERSON] визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено адміністративне стягнення.(а.с.27) Згідно ст. 61 ЦПК України вирок або постанова у справі про адміністративне правопорушення, що набрали законної сили, обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом також встановлено факт пошкодження внаслідок ДТП автомобіля [NUMBER], що належав позивачу на момент ДТП на праві приватної власності. Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно п.1 ч. 2. ст. 22 ЦК України - збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 382/ 15 від 03.02.2016 року (а.с.4-24) вартість матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля «Renault Megane Scenic» (JМ), 2008 г.в., реєстраційний номер [NUMBER], дорівнює його ринковій вартості на дату ДТП (14.12.2015 року) без коригування по пробігу, встановити який не можливо у зв'язку із пошкодженням електроустаткування, і складає 218233,96 грн. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик зобов'язаний сплатити позивачу суму страхового відшкодування в рамках ліміту відповідальності (50000 грн.) за вирахуванням франшизи (510,0 грн.). Судом встановлено, що сума страхового відшкодування, виплачена ПрАТ «Страхова група «ТАС» - 49490,00 грн. Франшиза, згідно полісу обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ 3971553 від 25.07.2015 року - 510,0 грн. Сума франшизи сплачена відповідачем не була, тобто вартість матеріальної шкоди, становить 168 743,96 грн. (218233,96 грн. - 49490,00 грн.). Проте позивачем 31.03.2016 року було укладено договір купівлі - продажу транспортного засобу, відповідно до якого, транспортний засіб Renault Scenic ВН 9959 СВ, після ДТП, було продано за 91500,0 грн., тому залишкова сума матеріальної шкоди становить 77 243,96 грн., яка і підлягає до стягненню з відповідача, а також відшкодуванню підлягають витрати на проведення експертизи в розмірі 1700,00 грн., що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордеру (а.с.28). Ч. 2 ст. 1187 ЦК України встановлено відповідальність за завдання шкоди особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідальність у таких випадках має нести винна в завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи людина, яка керувала автомобілем та з вини якої сталася ДТП. Тобто якщо особа під час керування автомобілем має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на нього, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (п. 2.2 Правил дорожнього руху). Згідно ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк встановлений договором. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між; фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Також суд вважає, що пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, позивачу заподіяно моральну шкоду. Наявність вини відповідача в скоєнні ДТП, судом встановлена. Відповідно дост. 1167 ЦК Україниморальна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У відповідності до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода серед іншого полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршенняздібностейпотерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди повінен визначатися залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.01.1995 р. під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.Відповідно до абз. 2 п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.01.1995 р. відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Тому, щодо розміру цього відшкодування, суд з урахуванням обставин ДТП, тривалості страждань та негативних наслідків, які настали для позивача у зв'язку із ДТП, суми матеріальної шкоди, вважає, що сума моральної шкоди в 10000 грн.завищена, а тому підлягає зменшенню до 2500 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача. За правилом ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно положень ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом судової справи належать, зокрема, витрати, на правову допомогу. Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судоверішення, іншою стороною, а вадміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовомузасіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. У п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 роз"яснено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Приєднаними до справи копією договору про надання правової допомоги, копією акту про надання правової допомогита звітом про фактичну витрату часу, а також квитанцією від 20.07.2016 № 12286С1999 (а.с. 115-121) підтверджується оплата позивачем витрат на правову допомогу адвоката в розмірі 2 000,00 грн., на підставі чого суд вважає, що сплачені позивачем кошти за правову допомогу адвоката є адекватною компенсацією наданих адвокатом послуг, у зв"язку з чим дані витрати позивача також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. У відповідності до ст. 88 ЦПК України вбачається, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов за-доволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, тому враховуючи вищевикладене стягненню з відповідача на користь позивача підлягає лише сума судового збору в розмірі 834,41 грн., що становить пропорційну сму задоволеним позовним вимогам.. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач знайшли свого часткового підтвердження під час судового засідання, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved