Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору ПАТ «Страхова компанія «Країна» про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП. Позовні вимоги мотивували тим, що 26 січня 2016 року між ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" та ТОВ «Тема» був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-1309-16-00025, предметом якого було страхування транспортного засобу «Мітсубіші», державний № [NUMBER] . 18 жовтня 2016 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Мітсубіші», державний № [NUMBER] , та транспортного засобу «Хюндай», державний № [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Згідно постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області №344/11915/16-п від 18.10.2016 року, вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення відповідачем ПДР України. До позивача звернувся страхувальник із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування і надав при цьому усі необхідні документи. Позивачем було складено страховий акт № ЗСКА-5688 та розрахунок до нього на підставі рахунку № Г-1137 від 26 вересня 2016 року. На підставі вищевказаних документів позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі: 25 723 грн. 02 коп., що підтверджується платіжними дорученнями № 18099 від 04.10.2016 року. Цивільна відповідальність власника транспортного засобу винної сторони «Хюндай», державний № [NUMBER] , застраховано у «СК «Країна», яка сплатила за Полісом на користь ПАТ «СК «УСГ» суму - 16 638, 28 грн. Отже сума, яка покладається на відповідача відповідно до ст. 1194 ЦК України та постанови Великої палати Верховного Суду по справі № 755/18006/15-ц становить: 25 723 грн. 02 коп. - 16 638 грн.28 коп. = 9 084 (дев`ять тисяч вісімдесят чотири) грн. 74 коп. 03 березня 2017 року позивачем на адресу відповідача було направлено претензію про відшкодування шкоди, однак жодної відповіді отримано не було. Просить постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія « Українська страхова група» по відшкодуванню шкоди суму в розмірі 9084, 74 грн. та судові витрати по справі. Представник відповідача подав відзив на позовну заяву вказавши, що з фактами викладеними в позовній заяві не погоджуються, оскільки вважають їх необгрунтованими та незаконними. На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПАТ « СК «Країна»» ( за шкоду заподіяну життю і здоров`ю - 200 000 грн. та за шкоду заподіяну майну 100 000 грн.) і тому саме страховик Відповідача і повинен відшкодувати заподіяну шкоду. Крім того частину шкоди він вже відшкодував, проте не в повній мірі як просив Позивач ( що випливає з матеріалів справи), а тому фактично існує спір між страховими компаніями, щодо повноти відшкодування виплачених сум потерпілому. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив розглядати справу без його участі, заявлені вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, просив задоволити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення суду не заперечив. Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на відзив на позов. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] автомобіль «Mitsubishi Lancer 1.6 Comfort» д.н.з. [NUMBER] належить ТОВ «Тема» (а.с. 7). Копія договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-1309-16-00025 від 26.01.2016 року підтверджує, що ТОВ «Тема» застрахував транспортний засіб «Mitsubishi Lancer 1.6 Comfort» д.н.з. [NUMBER] в ПАТ «СК «Українська страхова група» (а.с. 5-6). Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 жовтня 2016 року, яка набрала законної сили, встановлено, що 09.09.2016 року [PERSON] керуючи транспортним засобом «Houndai Coupe» д.н.з. [NUMBER] , не дотрималась безпечної дистанції та здійснила зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Lancer 1.6 Comfort» д.н.з. [NUMBER] , який рухався попереду, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 18). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Копія подорожного листа службового легкового автомобіля №1741 підтверджує, що автомобілем «Mitsubishi Lancer 1.6 Comfort» д.н.з. [NUMBER] 09.09.2016 року керував [PERSON] (а.с. 8-9). 12.09.2016 року ПАТ «СК «Українська страхова група» отримано заяву про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від ТОВ «Тема», в якій останнє повідомило, що 09.09.2016 року о 16 год. 20 хв. за адресою м. Івано-Франіквськ, вул. Бельведерська, 13 внаслідок ДТП сталося пошкодження автомобіля «Mitsubishi Lancer 1.6 Comfort» д.н.з. [NUMBER] (а.с. 10-14). Копією акту огляду пошкодженого транспортного засобу (дефектної відомості) від 26.09.2016 року, який був складений у присутності представника ПАТ «СК «Українська страхова група» підтверджуються наявні після ДТП пошкодження у автомобіля «Mitsubishi Lancer 1.6 Comfort» д.н.з. [NUMBER] (а.с. 19-20). Згідно повідомлення ПАТ «Універсал банк» №049/534 від 28.09.2016 року, останні не заперечували, щодо виплати страхового відшкодування в сумі 27323,02 грн. у зв`язку з настанням страхового випадку, що відбувся за участю автомобіля «Mitsubishi Lancer 1.6 Comfort» д.н.з. [NUMBER] (страхувальник ТОВ «Тема», власник: ТОВ «Тема», договір страхування № 28-1309-16-00025 від 26.01.2016 року) та просив направити дане страхове відшкодування на поточний рахунок СТО з метою проведення відновлювального ремонту вказаного вище автомобіля (а.с. 15). Копія рахунку № Г-1137 від 29.09.2016 року підтверджує, що вартість ремонту автомобіля «Mitsubishi Lancer 1.6 Comfort» д.н.з. [NUMBER] згідно д/замовл№1137 від 26.09.2016 року становить 27323,02 грн. (а.с. 21). З копії страхового акту ПАТ «СК «Українська страхова група» № ЗСКА-5688 та розрахунку розміру суми страхового відшкодування від 03.10.2016 року встановлено, що розмір страхового відшкодування ТОВ «Тема» становить 25723,02 грн. (а.с. 22). Згідно копії платіжного доручення № 18099 від 04.10.2016 року встановлено, що ПАТ «СК «Українська страхова група» перерахувала на рахунок ТзОВ «Галавтоцентр» 25723,02 грн. страхового відшкодування ТОВ «Тема» (а.с. 24). 03.03.2017 року ПАТ «СК «Українська страхова група» на адресу [PERSON] надіслало претензію про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, вказавши, що її цивільна відповідальність була застрахована у СК «Країна», яка сплатила за полісом суму 16638,28 грн., а тому, вона , як винуватець ДТп повинна сплатити 9084,74 грн. (а.с. 25). Відповідно до копії полісу №АЕ/7437494 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів [PERSON] застрахувала у ПАТ «СК «Країна» транспортний засіб «Houndai Coupe» д.н.з. [NUMBER] (а.с. 101). 09.09.2016 року [PERSON] повідомила ПАТ «СК «Країна» про дорожньо - транспорту пригоду (а.с. 64). 05.11.2019 року до суду надійшла заява представника ПАТ «СК «Країна» про те, що розрахунок вартості відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу було проведено наступним чином: Сврз=Ср+См+СС*(1-Ез), Сврз=16188,99+11134,02*(1-0,66)=16638,28 грн., де Ср - вартість робіт, См - вартість матеріалів, коефіцієнт фізичного зносу (Ез)- Ез =0,522. Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України) Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Відповідних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 03 жовтня 2018 року, справа № 686/17155/15-ц, провадження № 61-18840св18, від 05 грудня 2018 року, справа № 752/19570/15-ц, провадження № 61-19564св18, від 22 січня 2019 року, справа № 676/518/17, провадження № 61-8307св18. Враховуючи викладене, страховиком обґрунтовано виплачено страхове відшкодування в межах ліміту страхової відповідальності, розмір якого становить вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу в сумі 16638,28 грн., та розрахунок якого було проведено наступним чином: Сврз=Ср+См+СС*(1-Ез), Сврз=16188,99+11134,02*(1-0,66)=16638,28 грн., де Ср - вартість робіт, См - вартість матеріалів, коефіцієнт фізичного зносу (Ез)- Ез =0,522. Як вбачається з копії рахунку № Г-1137 від 29.09.2016 року ремонт автомобіля «Mitsubishi Lancer 1.6 Comfort» д.н.з. [NUMBER] становить 27323,02 грн, а відповідно до копії страхового акту ПАТ «СК «Українська страхова група» № ЗСКА-5688 та розрахунку розміру суми страхового відшкодування від 03.10.2016 року встановлено, що розмір страхового відшкодування ТОВ «Тема» становить 25723,02 грн. (а.с. 22). Встановивши, що вартість майнового збитку, завданого ТОВ «Тема» пошкодженням автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений страховиком розмір страхового відшкодування, суд приходить до висновку про те, що з відповідача, як винної особи на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром понесених витрат та сплаченим страховим відшкодуванням у розмірі 9084, 74 грн. ( 25723,02 грн. - 16638,74 грн.). Оскільки страховиком виплачено страхове відшкодування у розмірі, визначеному статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням фізичного зносу, у страховика не виникло обов`язку з відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати по оплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн. На пiдставi викладеного, ст.ст. 979,993,1191 ЦК України, ст.ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved