Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

У грудні 2013 року до Києво-Святошинського районного суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 27 липня 2007 року між ним та [PERSON] було укладено кредитний договір. На підставі зазначеного договору банк надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 грн. з встановленим лімітом кредитування на день укладення кредитного договору 3000,00 грн. [PERSON] за умовами договору зобов'язалася щомісяця в строки, визначені договором, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією та заборгованості за овердрафтом, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитними коштами та всю суму пені у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та овердрафтом та процентів за користування кредитними коштами. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Проте [PERSON] порушив умови договору та свої зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим має прострочену заборгованість, яка станом на жовтень 2013 року становить 4212,26 грн. Не зважаючи на повідомлення позивача про виникнення заборгованості, [PERSON] її не погасив, що змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. У зв'язку із зверненням до суду позивач поніс додаткові витрати: за оплату судового збору - 229,40 грн. Тому просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №001-09963-270707 від 27 липня 2007 року у розмірі 4212,26 грн та судові витрати у розмірі 229,40 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився. Направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. У судове засідання відповідач не з'явивсь. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено, що 27 липня 2007 року між ТОВ «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ "Дельта Банк", та [PERSON] укладений кредитний договір №001-09963-270707, за умовами якого банк, відповідно до наданого держателем (відповідачкою) пакету документів, а також згідно з вимогами банку та чинного законодавства України, відкриває держателю картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випускає та надає держателю платіжну картку та ПІН-код до неї. Пунктом 1.3 кредитного договору визначено, що позивач надає відповідачці кредит шляхом відкриття кредитної лінії в загальному розмірі 30000 грн. та на день укладання кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000,00 грн. Позивач самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах її загального розміру, при цьому сторони погодили, що у даному випадку Додаткова угода не складається. Відповідно до п. 1.5 кредитного договору кредитні кошти та власні кошти відповідачки використовуються для розрахунків за товари, що придбаваються відповідачкою у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання відповідачкою своїх зобов'язань перед банком за цим договором, та вчинення інших операцій передбачених договором. Пунктом 2.3 кредитного договору сторони погодили, що відповідачка сплачує банку проценти за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за ставками, які зазначені в тарифному пакеті Visa Класичний, що міститься в додатку №1 до цього договору. Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором від 27 липня 2007 року №001-09963-270707 перед відповідачем виконав в повному обсязі та надав [PERSON] кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії та платіжну картку [NUMBER], що підтверджується особистим підписом відповідача в кредитному договорі. Проте [PERSON] свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів у строки та на умовах визначених кредитним договором належним чином не виконав і має прострочену заборгованість. Як вбачається з розрахунку, доданому до позовної заяви, станом на жовтень 2013 року заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем АТ «Дельта Банк» за кредитним договором від 27 липня 2007 року №№001-09963-270707складає 4212,26 грн. - по тілу кредиту. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Стаття 536 ЦК України встановлює, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено договором кредиту і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, яка залишилася, та сплати процентів, належних йому. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню та з відповідача на користь АТ «Дельта Банк» має бути стягнута заборгованість в межах заявлених позовних вимог в розмірі 4212,26 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підтвердження своїх витрат представник позивача надав платіжний документ №81433552 від 20 листопада 2013 року. При поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 229,40 грн. Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача понесених судових витрат підлягають задоволенню.

Outcome: approved