Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача ТОВ "ІМЕКС-БІ" про стягнення коштів, мотивуючи свої вимоги тим, що у 2012 році між позивачем та ТОВ "ІМЕКС-БІ" був укладений Договір публічної оферти про надання інформаційних послуг з доступу до фінансово-інформаційної системи. Відповідно до умов даного Договору компанія (відповідач) надає клієнту (позивачу) не виняткове приватне непередаване право на встановлення та використання новинних стрічок, аналітичних продуктів - оглядів, статей, прогнозів, а також консультаційних фінансових послуг (консультацій) відповідно до встановлених на сайті optimus-gr.com.ua тарифами за допомогою мережі Інтернет. На виконання умов договору позивачем була проведена оплата за допомогою платіжної картки банку ПАТ "Кредитпромбанк" 29.05.2012 року на суму 95910, 00 грн. та на суму 1598, 50 грн.; 30.05.2012 року на суму 191820, 00 грн.; 31.05.2012 року на суму 95910, 00 грн.; 01.06.2012 року на суму 79925, 00 грн.; 05.06.2012 року на суму 50112, 98 грн.; 25.04.2013 року на суму 10414, 88 грн., а всього було перераховано відповідача коштів на суму 525691, 36 грн. Згідно умов договору, відповідач був зобов"язаний протягом 24 годин з моменту надходження коштів на рахунок компанії надати клієнту реєстраційні дані і почати надання обраних клієнтом послуг. Оскільки відповідачем не були надані йому відповідні реєстраційні дані, жодних послуг з боку відповідача отримано не було, сайт відповідача не працює, позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на його користь 17416154, 76 грн. У судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача, за наявних у справі матеріалів. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають з наступних підстав. Як вбачається з позовних вимог, обґрунтовуючи позов, позивач [PERSON] просить повернути йому грошові кошти у розмірі 525691, 36 грн., сплачені за Договором, укладеним у 2012 році між ним та відповідачем про надання послуг шляхом прийняття умов публічної оферти, а також стягнути пеню у розмірі 16890463, 40 грн. Згідно наданої позивачем копії Договору публічної оферти про надання інформаційних послуг з доступу до фінансово-інформаційної системи, на укладення якого у своєму позові посилається позивач, даний договір встановлює загальні положення та порядок, відповідно до яких Клієнт отримує доступ до фінансово-інформаційної системи, згідно обраним параметрам та тарифному плану на сайті optimus-gr.com.ua. Відповідно до умов цього Договору компанія надає Клієнту невиключне особисте непередаване право на використання ФІС. Фінансова-інформаційна система - добірка новин, аналітичних матеріалів, консультаційних послуг, курсів валют та другої інформації доступної в особистому кабінеті Клієнта на сайті компанії. Відповідно до п.3.1 вказаного Договору його предметом є надання клієнту невиключного особистого непередаваного право на установку та використання новин, аналітичних продуктів, а також консультаційних фінансових послуг згідно з встановленими на сайті компанії тарифами за допомогою мережі Інтернет. Пунктом 4.1 Договору передбачено, що компанія зобов'язана надати усі можливі чи деякі ( по вибору Клієнта) послуги по доступу до ФІС після укладення даного Договору та оплати Клієнтом рахунку виставленого йому на сайті Компанії. За правилами п.5.1 Договору при укладенні даного договору, Клієнту відкривається облікова запис в Компанії, в якій зафіксовані вид та обсяг послуг, наданих Клієнту. При встановленні правовідносин сторін і законодавства, що належить до них застосувати, суд виходить зі змісту зобов'язання сторін, згідно умов вказаного Договору, та приходить до висновку про те, що дані правовідносини регулюються положеннями Глави 52 та 53 Розділу ІІ Цивільного кодексу України про публічний договір, договір про приєднання. Відповідно до ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Частиною 1 статті 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття. У відповідності до ч.1, 2 ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Згідно із п. 7.1 Договору пропозиція до укладення даного Договору є публічною офертою, тобто пропозицією для невстановленого кола осіб. Договір укладається шляхом акцепту, тобто згодою Клієнта з умовами договору. Акцептом є наступні дії: заповнення Клієнтом реєстраційної форми для відкриття особистого рахунку; оплата Клієнтом суми, згідно встановленого рахунку. Частиною 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з цим, доказів того, що позивач акцептував оферту, зокрема, заповнив реєстраційну форму для відкриття особистого рахунку та оплатив суму за надання послуг, передбачених Договором, згідно встановленого рахунку, у тому числі доказів відкриття облікового запису в Компанії, в якій зафіксовані вид та обсяг послуг, наданих Клієнту суду не надано і такі дані матеріали справи не містять. При цьому судом не приймаються до уваги надані позивачем виписки з банківських рахунків, як неналежний доказ, оскільки виходячи з вказаного Договору, предметом договору не було придбання товару, а також у вказаних виписках взагалі не зазначено призначення та найменування проведеної операції. Інших доказів позивачем не надано. Крім того, позивачем в обґрунтування позову не наведено та не конкретизовано які саме послуги відповідачем не надані. Виходячи з встановлених обставин справи та вимог чинного законодавства, суд вважає, що підстави, згідно із ч.2 ст. 638 ЦК України, стверджувати про укладення між сторонами договору про надання послуг відсутні. Враховуючи вищевикладене, а також того, що позивачем належних та достатніх даних та доказів акцептування оферти, тобто прийняття пропозиції, не надано, підстави для стягнення грошових коштів та відповідно пені відсутні. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що між сторонами не було укладено Договору про надання послуг в розумінні ч. 2 ст. 638 ЦК України, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, у зв'язку з його необґрунтованістю та недоведеністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed