Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 76718грн. В обґрунтування позову зазначено, що 22 квітня 2014 року [PERSON], [PERSON] в якості фінансової допомоги у позику було передано 12 740 грн. У відповідності до досягнутої домовленості, відповідач зобов'язався повернути зазначені кошти протягом 5 (п'яти) днів, тобто до 26 квітня 2014 року. Факт передачі грошових коштів у сумі 12 740 гривень відповідачу та його обов'язок повернути їх до 26 квітня 2014 року підтверджується розпискою відповідача, в якій зазначено, що відповідач отримав фінансову допомогу у якості позики у розмірі 12 740 гривень, та зобов'язується повернути їх до 26.04.2014 року. В зазначений термін відповідач грошові кошти не повернув. 14 травня 2014 року, посилаючись на об'єктивні та поважні причини, відповідач знову у якості фінансової допомоги, в позику взяв грошові кошти у розмірі 30 000 гривень, та зобов'язувався їх повернути до 1 вересня 2014 року, що також підтверджується власноручною розпискою від 14.05.2014 року. Стверджується, що відповідач грошові кошти не повернув та свої зобов'язання не виконав. При таких обставинах відповідач несе відповідальність за не виконання грошового зобов'язання відповідно до вимог Цивільного кодексу України (ст. 625), у вигляді обов'язку на вимогу позивача сплатити 3 (три) проценти річних від простроченої суми з урахуванням встановленого індексу інфляції. Відповідач за першим договором позики від 22 квітня 2014 року прострочив виконання грошового зобов'язання на суму грошових коштів у розмірі 12 740 гривень. Оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання з 27 квітня 2014 року, по 12 жовтня 2016 року, а тому розмір 3-х процентів річних за невчасне виконання грошового зобов'язання складає: 917, 26 гривень. Індексована частина боргу складає 8 312, 96 гривень. Сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції складає 20 712, 96 гривень. Таким чином загальна сума боргу відповідача з урахуванням 3-х відсотків річних та встановленого індексу інфляції по договору позики від 22 квітня 2014 року складає 21 630, 22 гривень. Відповідач за другим договором позики від 14 травня 2014 року прострочив виконання грошового зобов'язання на суму грошових коштів у розмірі - 30000 гривень. Оскільки відповідач прострочив виконання цього грошового зобов'язання з 2 вересня 2014 року, по 12 жовтня 2016 року, а тому розмір 3-х процентів річних за невчасне виконання грошового зобов'язання складає: 1 901 гривен. Індексована частина боргу складає 18 087, 00 гривень. Сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції складає 48 087 гривень. Таким чином загальна сума боргу відповідача з урахуванням 3-х відсотків річних та встановленого індексу інфляції по договору позики від 14 травня 2014 року складає 49988 гривень. У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки у вигляді відшкодування збитків та моральної шкоди. Зазначається, що внаслідок не виконання відповідачем грошового зобов'язання щодо повернення позики, позивач зазнав не мало переживань та страждань з приводу того, що відповідач не має наміру повернути кошти, які належать позивачу. Надаючи таку позику позивач розраховував на її повернення в строки та в розмірі встановленому договором. Грошові кошти необхідні позивачеві також для власних потреб, для утримання своєї сім'ї, дітей, сплати комунальних та енерго рахунків, лікування та відновлення здоров'я. Окрім цього, ці кошти позивачу вкрай необхідні для придбання речей, яких він та його сім'я надто потребує, продуктів харчування та інше. Надані в позику на короткий термін грошові кошти, зароблені позивачем тяжкою та тривалою працею і вони є основним джерелом існування його та його сім'ї на даний час. Думка позивача про те, що його кошти не будуть повернуті взагалі, тримають позивача у постійні нервовій та психологічній напрузі, створює життєвий дискомфорт та психічне навантаження. Узв»язку з зазначеним просить стягнути моральну шкоду, яку оцінює у розмірі 5000 грн., До судового засідання представником позивача надано клопотання про розгляд справи без їх участі та підтримку позовних вимог (а. с. 46 ). Відповідач в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлено рекомендованими листами (а. с. 29,39,45 ), поважні причини неявки суду не повідомлено. Згідно ст.169 ЦПК України, суд вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Позивач згідно заяви не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Судом встановлено наступні факти. Сторони перебувають у фактичних договірних правовідносинах, що підтверджується розписками про отримання коштів від 22.04.2014 року та від 14.05.2014 року (а. с. 32,33 ). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1046 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом ч.2 ст.625 ЦК нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Верховного Суду України від 6 червня 2012 р. у справі №\~\~6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі №\~\~6-38цс11). Разом з тим, як передбачено нормами Закону від 3липня1991р. №1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення», індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті гривні. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. При винесенні рішення, суд керується ст. ст. 11 ЦПК України щодо розгляду судом справ в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів , наданих сторонами . Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності , суд дійшов висновку, щодо задоволення позову частково в частині стягнення за договорами в розмір 42740грн., 3-х процентів річних за невчасне виконання грошового зобов'язання складає: 917, 26 грн. + 1901грн= 2818,26грн. Індексована частина боргу складає 8 312, 96 гривень. Тобто до стягнення 26399,96грн.-індексу інфляції. Щодо відшкодування моральної шкоди, то підстави відповідальності за моральну шкоду\~\~передбачені ст. 1167 ЦК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Як роз'яснено в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову\~\~практику\~\~в справах про відшкодування\~\~моральної (немайнової шкоди)» від 31 березня 1995 р. № 4 ( із подальшими змінами та доповненнями), спори про відшкодування заподіяної фізичній чи\~\~ юридичній особі\~\~моральної\~\~(немайнової)\~\~шкоди розглядаються, зокрема: \~\~\~\~- коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; \~\~\~\~- у випадках, передбачених статтями 7,\~\~440-1 Цивільного кодексу\~\~та\~\~іншим законодавством,\~\~яке встановлює\~\~відповідальність за\~\~заподіяння моральної шкоди\~\~(наприклад, ст. 49\~\~Закону\~\~«Про\~\~ інформацію ,\~\~ст. 44 Закону "Про авторське право і суміжні права" ; \~\~\~\~- при\~\~порушенні зобов'язань,\~\~які підпадають під дію Закону «Про захист прав споживачів" чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної(немайнової) шкоди. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В даному випадку\~\~законом не передбачено відшкодування моральної шкоди, тому\~\~вимоги\~\~позивача в цій частині\~\~ не підлягають задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України суд стягує на користь позивача сплачений судовий збір з відповідача в розмірі 719,58 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: partial