Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

09 вересня 2014 року позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому просить зобов'язати ПАТ «Банк «Демарк» повернути суму вкладу відповідно до договору і додатку до нього, що є невід'ємною частиною № 595644 - 40000 грн.; відповідно до договору № 614543 - 81648,22 грн.; відповідно до договору № 615735 - 10000 грн. + 70777 грн.; відповідно до договору № 638337 - 44410 грн. + 57777 грн., загальна сума вкладу - 250202 грн. 22 коп.; а також зобов'язати ПАТ «Банк «Демарк» повернути суму нарахованих відсотків в розмірі 3311 грн. 70 коп. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що між ним і відповідачем були укладені договори про внесення вкладу на депозитний рахунок, однак на її письмову вимогу про дострокове припинення цих договорів та поверненняналежних їй коштів, останні так і не були сплачені відповідачем. Позивач до суду не з'явилася, у поданій до початку судового засідання через канцелярію суду письмовій заяві позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, дала згоду на заочний розгляд справи, просила справу розглядати без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи оповіщався у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що17 жовтня 2013 року між [PERSON] та ПАТ «Банк «Демарк» був укладений договір строкового банківського вкладу (депозиту) № 595644, відповідно до умов якого вкладник вносить готівкою або перераховує з іншого власного вкладного (депозитного) або поточного рахунку на відкритий в банку рахунок первинний внесок в сумі 10000 грн. з кінцевою датою повернення вкладу 09 грудня 2013 року та сплатою 20 % річних (а.с. 7). 09 грудня 2013 року між сторонами було укладено додатковий договір № 1 до договору строкового банківського вкладу (депозиту) № 595644, яким внесено зміни до первинного договору, серед яких встановлено нову дату повернення вкладу - 15 грудня 2014 року, та вказано, що вкладник вносить готівкою або перераховує з іншого власного вкладного (депозитного) або поточного рахунку на відкритий в банку рахунок первинний внесок в сумі 40000 грн. (а.с. 8). 03 січня 2014 року між сторонами був укладений ще один договір строкового банківського вкладу (депозиту) № 614543, відповідно до умов якого позивач внесла кошти в сумі 81648,22 грн. Дата повернення вкладу - 08 січня 2015 року (а.с. 9). Відповідно до договору строкового банківського вкладу (депозиту) з правом поповнення № 615735, вкладник вніс готівкою 10000 грн., зі строком зберігання вкладу 13 міс. та 1 день. Станом на 18.03.2014 позивач повнила депозитний рахунок за даним договором на загальну суму до 70777,00 грн. (а.с. 10, 14). Згідно договору строкового банківського вкладу (депозиту) № 638337, 05 травня 2014 року [PERSON] внесла на поточний рахунок 444410 грн., який вона станом 10.06.2014 поповнила на загальну суму до 57777,00 грн. (а.с. 11, 15). Відповідно умов вищевказаних договорів строкового банківського вкладу (депозиту) у випадках дострокового припинення строку зберігання вкладу вкладник зобов'язується повідомити банк письмово. Заяву владник подає до банку у двох примірниках не пізніше ніж за два робочі дні до дати отримання коштів, зазначених в заяві. Один з примірників заяви з відміткою банку про отримання заяви повертається вкладникові. 29 серпня 2014 року позивач звернулася з заявами про дострокове припинення дії строкового банківського вкладу (депозиту) № 595644 від 17 жовтня 2013 року і додатковогодоговору строкового банківського вкладу (депозиту) № 595644 від 09 грудня 2013 року на суму 40000 грн.; договору строкового банківського вкладу (депозиту) № 614543 від 03 січня 2014 року на суму 81648,22 грн.; договору строкового банківського вкладу (депозиту) № 615735 від 08 січня 2014 року на суму 10000 грн.; договору строкового банківського вкладу (депозиту) № 638337 від 05 травня 2014 року на суму 44410 грн. На заявах міститься відмітка банку про їх прийняття (а.с. 16-20). Відповідач своїх обов'язків за договором щодо повернення коштів розміщених на депозитному рахунку належним чином не виконав. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно положень ст. 1066 ЦК України, банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Статтею 1075 ЦК України передбачено, що договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Тобто, відповідно до положень даної статті, клієнт має право достроково в односторонньому порядку розірвати договір банківського рахунка, а підставою для розірвання договору є заява клієнта. Відповідно до ч.5 ст. 1061 ЦК України, проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Відповідно до ч.1 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. На підставі викладеного, суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню суми вкладів у розмірі 40000 грн. 00 коп., 81648 грн. 22 коп., 70777 грн. 00 коп., 57777 грн. 00 коп. та 3311 грн. 70 коп. нарахованих відсотків, а тому позов підлягає задоволенню. Також з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 2535 грн. 14 коп.

Outcome: approved