Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

У червні 2019 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про усунення перешкод у користуванні майном, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд площею 0,1092 га, для ведення особистого селянського господарства площею 0,2477 га та для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,9482 га, що розташовані на території Припрутської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, також на частку житлового будинку з по господарськими спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Позивачі своєчасно прийняли спадщину за заповітом. Однак, звернувшись до нотаріальної контори та перевіривши в єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів виявили, що за повідомленням без номеру Соснівського відділення держбанку від 04 серпня 1959 року було накладено заборону на нерухоме невизначене майно, окреме майно, яке належить [PERSON] .. Просили усунути перешкоди у користуванні майном шляхом визнання, що дана заборона не стосується спадкодавця [PERSON] на майно, яке розташоване в с. Припруття Новоселицького району Чернівецької області. В судовому засіданні представник позивачів позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача Припрутської сільської ради Новоселицького району в судове засідання не з`явився, однак направив на адресу суду заяву в якій позов визнав та просив розглянути справу у його відсутності. Представник відповідача Новоселицької державної нотаріальної контори подала до суду відзив, в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог та провести розгляд справи у її відсутності. Суд, вислухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що мешканець с. Припруття Новоселицького району Чернівецької області [PERSON] помер [INFO] . Спадщину після його смерті своєчасно прийняли позивачі [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується матеріалами спадкової справи. Однак, відповідно до витягу з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на майно під прізвищем [PERSON] було накладено обтяження за № 7857450 зареєстроване приватним нотаріусом Куц А.В. Рівненська область, Березнівський район, м. Березне, вул. Котляревського, 2-а, на підставі без номерного повідомлення Соснівського відділення держбанку на невизначене майно, окреме майно. При наявності у реєстрі чисельних прізвищ за анкетними даними [PERSON] , дата народження та місце проживання власника майна не зазначено. Позивачі вважають, що дане обтяження не стосується майна [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки останній постійно проживав в с. Припруття Новоселицького району та не мав жодного відношення із Соснівським відділенням держбанку. Вказана обставина перешкоджає позивачам у вільному розпорядженні спадковим майном. З відповіді на адвокатський запит до Національно банку України від 19 вересня 2018 року вбачається, що Державний реєстр банків не містить записів про Соснівське відділення Держбанку та Національним банком України не зареєстровано банк, який є правонаступником Держбанку СРСР. Згідно довідки виданої Новоселицьким районним відділом Державної виконавчої служби ГТУЮ в Чернівецькій області № 14.11-24/12176 від 17 вересня 2018 року, виконавче провадження стосовно громадянина [PERSON] до відділу не надходило та на виконанні не перебуває. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 319 ч.1 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За змістом статті 373 ЦК України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, право власності на землю гарантується Конституцією України, власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права (ст. 391 ЦК України). Враховуючи, що обтяження на нерухоме майно на даний час перешкоджає позивачам у вільному розпорядженні власністю, суд вважає обґрунтованим звернення позивачів до суду з вказаним позовом до Припрутської сільської ради, оскільки за відсутності у Будбанку СРСР правонаступників, за нерухоме майно позивачів може претендувати держава в особі місцевого органу самоврядування. За вказаних обставин, позовні вимоги до відповідача в частині зняття обтяження з майна позивачів підлягають задоволенню, оскільки останні звернулися до суду за захистом свого оспорюванного права у обраний ним спосіб, що повністю відповідає вимогам ст. 16 ЦК України та ст. 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. В частині позовних вимог до Новоселицької державної нотаріальної контори Чернівецької області слід відмовити виходячи з наступного. Положенням про Єдиний реєстр для реєстрації заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27.05.1997 № 41/5 було встановлено порядок створення Єдиного реєстру для реєстрації заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, внесення реєстраційних записів до нього, а також одержання, обігу та надання інформації щодо заборон та арештів, накладених на об`єкти нерухомого майна. У подальшому в Положення внесені зміни та доповнення, в тому числі наказом Міністерства юстиції України від 18.08.2004 року № 85/5 Про внесення змін та доповнень до деяких нормативно-правових актів Міністерства юстиції України" . Відповідно до п. 3 вказаного наказу державному підприємству "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України наказано: створити програмне забезпечення Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, яке відповідало б новим сучасним стандартам збереження та захисту інформації; забезпечити належне перенесення бази даних електронного Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна до нової бази; забезпечити безперебійну роботу державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів у перехідний період. Пунктом 6 вказаного наказу установлено, що до припинення функціонування бази даних раніше створеного реєстру, у порядку, передбаченому пунктом 4 цього наказу, перевірка відсутності або наявності заборони відчуження та арештів об`єктів нерухомого майна здійснюється за допомогою баз даних раніше створеного та модернізованого реєстрів. Згідно пункту 2.1. Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (у редакції наказу від 18.08.2004 року № 85/5) підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є: накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом - Реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна; заява про реєстрацію (вилучення) обтяження об`єкта нерухомого майна (додатки 1 - 3), що подається: державною нотаріальною конторою та приватним нотаріусом, які не є Реєстраторами, - у зв`язку з накладенням (зняттям) ними заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна; посадовою особою виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради - у зв`язку з накладенням (зняттям) ними заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна; судами і слідчими органами - у зв`язку з накладенням ними арешту на об`єкти нерухомого майна (звільненням з-під арешту). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Порядок вчинення нотаріальних дій регламентується вказаним законом та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. На час внесення до Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження за реєстраційним номером 7857450від 04 вересня 2008 року, був чинний Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, зареєстрований в Мінюсті 03 березня 2004 року за № 283/8882. Згідно з пунктом 26 постано\-ви Пленуму Верховного суду Украї\-ни від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійс\-ними» особами, які беруть участь у справі про визнання правочину не\-дійсним, є насамперед сторони пра\-вочину. Нотаріуси, що посвідчува\-ли правочини, залучаються до участі у справі як треті особи, які не заявля\-ють самостійних вимог щодо предме\-та спору. Аналіз вказаних правових норм дає підстави вважати, що у конкретній справі виникає спір щодо накладеного обтяження між позивачем та особою, яка може претендувати на дане майно. Оскільки нотаріус не заявляє будь-які права на предмет спору, а лише вчинив процесуальні реєстраційні та нотаріальні дії щодо спірного майна в межах його повноважень та у спосіб, передбачений законодавством, то він є неналежним відповідачем у даній справі, а тому пред`явлені до нього позовні вимоги є безпідставними. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 16, 317, 319, 321, 391 ЦК України, суд

Outcome: approved