Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

03 квітня 2015 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 28 вересня 1996 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного життя [INFO] вона народила доньку [PERSON]. В свідоцтві про народження відповідач записаний батьком. 13 лютого 2001 року шлюб між ними розірвано. Рішенням Охтирського міськрайонного суду з відповідача було стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 200 грн. щомісячно на утримання дочки до її повноліття. В 2015 році дочці виповнилося вісімнадцять років. З 01 вересня 2014 року дочка зарахована до Української академії банківської справи Національного банку України м. Суми денної форми навчання на факультет обліково - фінансовий за спеціальністю облік та аудит. Відповідач працює та має достатній заробіток і можливість для надання допомоги на час навчання дочки. Просить стягнути з відповідача аліменти на ї ї користь на утримання дочки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду і до закінчення нею навчання , але не більше, як до досягнення нею 23 років. В подальшому позивачка змінила свої позовні вимоги та просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку відповідача. В судове засідання сторони не з'явилися, надали суду заяви, в яких просять справу розглядати без їх участі. Позивач позов підтримує, відповідач позов визнає, третя особа позов підтримує просить справу розглядати без її участі. В зв'язку з чим, суд вважає, за доцільне відповідно до вимог ст. ст. 169, 197 ЦПК України розглянути справу у відсутність сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у справі матеріалів. Суд проаналізував матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішенням посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 13.02.2001 року розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.8). Від спільного життя сторони мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої відповідач записаний батьком (а.с. 9). На даний час [PERSON] є студенткою, навчається на І курсі Державного вищого навчального закладу «Української академії банківської справи Національного банку України», період навчання з 01.09.2014 року по [INFO], що підтверджується довідкою № 1000 від 16.03.2015 року виданою адміністрацією навчального закладу (а. с. 10). Дані правовідносини регулюються сімейним законодавством. Відповідно до ст. 199 СК України передбачено, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до положень ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ним навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв'язку з цим стягуються аліменти. При вирішенні даного позову суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище сторін, що позивачка є фізично здоровою, працює в ТОВ «Охтирка м'ясопродукт» на посаді бухгалтера (а. с. 36), відповідач є фізично здоровим, працює в КЗ «Обласна спеціалізована психіатрична лікарня №2» на посаді молодшої медичної сестри, має стабільний дохід (а. с. 37), повнолітня [PERSON] є фізично здоровою молодою особою, навчається на денній формі навчання, на платній основі , загальна вартість навчання становить 33200 грн. При вирішенні даної справи суд також виходить із положень ст. 60 ЦПК України, згідно якої кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. З огляду на вищевикладене, враховуючи фактичні обставини справи, виходячи з принципів розумності та справедливості, а також можливостей відповідача надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, визнання ним позову в повному обсязі, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивачки. З урахуванням всіх обставин, суд вважає, можливим визначити аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно на утримання [PERSON], [INFO] на період її навчання по [INFO], якщо вона буде продовжувати навчання, які сплачувати на її користь. Позивачка в позові просить стягувати аліменти на утримання дочки, які сплачувати на користь матері дитини, але так як [PERSON] є повнолітньою особою, суд вважає, що необхідно аліменти стягувати на її користь, а не на користь матері дитини. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача243 гривень 60 копійок судового збору в доход держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved