Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на частку нерухомого майна в порядку спадкування. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги уточнила, уточнені підтримала, просила їх задовольнити, пояснивши, що [INFO] року помер [PERSON], який є батьком [PERSON], позивача по справі. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складалось з 1/4 частини квартири [ADDRESS]. Спадкоємцями майна померлого [PERSON] є його донька [PERSON] та його дружина [PERSON]. Вказані особи звернулись у шестимісячний термін з заявою до 16-Київської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого, однак отримали відмову в зв'язку з відсутністю у позивача та її матері [PERSON] правовстановлюючого документу на квартиру, який було втрачено. В подальшому [PERSON] відмовилась від своєї частки в спадщині. Тому просить визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування, яка належала [PERSON], померлому [INFO] року, поскільки позивач за описаних обставин позбавлена права отримати частку спадщини за законом. Представник відповідача Київської міської радив судове засідання не з'явився, але у направлених до суду поясненнях представник відповідача Хрущ А.П. просила прийняти рішення згідно чинного законодавства на підставі поданих доказів і слухати справу у відсутність представника відповідача (а.с.41-43). 3-тя особа: Головне управління юстиції у м. Києвіу судові засідання також не з`явилась, однак у направлених до суду письмових поясненнях зазначило, що нотаріальний орган діяв виключно в рамках діючого законодавства, тому розгляд справи залишає на розсуд суду і просить розглянути справу у відсутність свого представника (а.с.45-46). Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. У відповідності до ч.1, ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] року помер [PERSON] у віці 73 років, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серія [NUMBER], виданого відділом реєстрації смерті у м. Києві 15.09.2014 року (а.с.33, зворот. бік). Позивачка [PERSON] є донькою померлого [PERSON], про що свідчать ксерокопії свідоцтва про народження та паспорта позивача (а.с.36) а також ксерокопія свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.60). Також на момент смерті [PERSON] перебував в шлюбі з [PERSON], [INFO] (а.с.35). Згідно ч.1, ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Після смерті вказаної особи відкрилась спадщина на його майно, яке складалось з 1/4 частини квартири [ADDRESS], яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації комунального житлового фонду Дарницької районної державної адміністрації 27.08.2000 року згідно розпорядження №1436, про що йдеться у інформаційній довідці КП „Kиївське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" (а.с.61). Вказані обставини не заперечувались в судовому засіданні представником позивача по справі і були документально підтверджені. Згідно ч.1, ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як роз'яснює п.п.2-3, п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року „Про судову практику у справах про спадкування" спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається з матеріалів спадкової справи №901/2014 (а.с.32-39), заведеної 24.12.2014 року 16-Київською державною нотаріальною конторою, 24.12.2014 року до вказаного нотаріального органу звернулись з заявами [PERSON], як донька померлого, про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.32, зворот. бік), а також [PERSON], як дружина померлого, про відмову від спадщини (а.с.33). Станом на 30.09.2015 року, тобто на дату витребування судом копії спадкової справи, заява [PERSON] не відкликана. Однак після закінчення 6-тимісячного строку видати свідоцтво про право на спадщину за законом на майно померлого завідувач 16-Київської державної нотаріальної контори Шапченко М.І. не змогла в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вищевказану квартиру. Зазначені обставини були підтверджені у відповіді завідувачем контори [PERSON] (а.с.39). Представник позивача пояснила у судовому засіданні, що оригінал зазначеного свідоцтва про право власності на житло, виданий відділом приватизації комунального житлового фонду Дарницької районної державної адміністрації 27.08.2000 року згідно розпорядження №1436 втрачений. За змістом п.п.4.15, п.4, гл.10, розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 - видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За таких обставин державний нотаріус на законних підставах відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом і роз'яснила її право на звернення до суду з вказаних підстав (а.с.39). Як зазначає п.п.3, п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року „Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як передбачає ч.1, ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ч.1-2, ст.16 ЦК Українни кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права. У відповідності до ч.1, ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ч.1, ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що поскільки правовстановлюючий документ на вказану квартиру [ADDRESS], а саме: оригінал свідоцтва про право власності на житло, виданий відділом приватизації комунального житлового фонду Дарницької районної державної адміністрації 27.08.2000 року згідно розпорядження №1436, був втрачений її співвласниками, щоперешкоджає державному нотаріусу видати позивачці свідоцтво про право на спадщину за законом на майно померлого, тому дане право на спадщину позивачки підлягає захисту в судовому порядку, тобто: за позивачкою [PERSON] необхідно визнати право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування, яка належана її батьку [PERSON], померлому [INFO] року.

Outcome: approved