Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

03.01.2020 року акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення з відповідача заборгованості за послуги з централізованого опалення у сумі 9968 грн. 62 коп. за період з 01.11.2019 року по 30.09.2019 року, за послуги з централізованого постачання гарячої води (ГВП) у сумі 1430 грн. 82 коп. за період з 01.11.2017 року по 30.04.2019 року, 3% річних за опалення у сумі 39,90 грн. а також втрати від інфляційниз процесів за опалення у сумі 213,54 грн. та відшкодування понесених судових витрат у сумі 1921 грн. 00 коп. Заявлені вимоги мотивують тим, що 25.09.2019 року Новозаводським районним судом м. Чернігова у справі № 751/6604/19 видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Облтеплокомуненерго» заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з 01.10.2016 року по 30.06.2019 року в сумі 10287 грн. 29 коп. З централізованого постачання гарячої води (ГВП) за період з 01.01.2018 року по 30.06.2019 року в сумі 1430 грн. 82 коп., 3% річних за опалення у сумі 39 грн. 90 коп. а також втрат від інфляційних процесів у розмірі 213 грн. 54 коп. та судового збору у сумі 192,10 грн. 01.11.2019 року Новозаводським районним судом м. Чернігова постановлена ухвала про скасування вищезазначеного судового наказу за заявою боржника. Зазначають, що АТ «Облтеплокомуненерго» є виконавцем послуг з централізованого опалення для суб`єктів усіх форм власності, у тому числі і до споживачів, які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] є споживачем послуг з централізованого опалення згідно з Договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженого Постановою КМУ № 630, на підставі ч.7 ст. 26 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Такий Договір є договором приєднання. В порушення вимог чинного законодавства боржник не здійснювала оплату за надані послуги у повному обсязі, що порушує право позивача на одержання плати за надані послуги у встановлений законодавством строк, в результаті чого виникла заборгованість за послуги з централізованого теплопостачання у сумі 9968 грн. 62 коп. за період з 01.11.2016 року по 30.09.2019 року та за послуги з ГВП у сумі 1430 грн. 82 коп. В наслідок несплати за надані послуги боржник зобов`язаний сплатити 3% річних за опалення і ГВП у сумі 39,90 грн. та 213,54 грн. втрат від інфляційних процесів. Між позивачем та відповідачем виникли відносини, що породжують цивільні права та обов`язки, які можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Ухвалою суду від 17.02.2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення ( виклику) учасників справи. 06.03.2020 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якій просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, застосувати правові наслідки спливу строку позовної давності. 20.03.2020 року АТ «Облтеплокомуненерго» подало відповідь на відзив, де просять відхилити заперечення відповідача як такі, що не доведені матеріалами справи та задовольнити позов у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено: АТ «Облтеплокомуненерго» є виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води для суб`єктів усіх форм власності, у тому числі й за адресою: [ADDRESS] . Відповідач є власником квартири [ADDRESS] . Як випливає з пояснень сторін, будинок, в якому знаходиться Квартира, обладнаний будинковим засобом обліку теплової енергії, а Квартира - окремим засобом обліку теплової енергії. Згідно з розрахунком боргу за адресою [ADDRESS] борг за послуги з теплопостачання за період з 01.11.2016 року по 30.09.2019 року складає 9968,62 грн. (а.с.7). Згідно з розрахунком боргу за адресою [ADDRESS] борг за послуги з ГВП за період з 01.01.2018 року по 30.09.2019 року складає 1430,82 грн. (а.с.8). Згідно з довідкою від 26.03.2019 року №652 за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води на підставі відповідних Постанов НКРЕКП встановлені тарифи для населення по АТ «ОБЛТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО» (а.с.13). Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг, визначені Законом України "Про житлово-комунальні послуги", відповідно до вимог якого комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Згідно з пунктом другим частини першої статті 5 зазначеного Закону до комунальних послуг належить, зокрема, централізоване опалення та централізоване постачання гарячої води. Відповідно до пункту п`ятого частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Позивач при здійсненні нарахувань за надані послуги у період з 01.02.2016 року по 31.12.2018 року керувався нормативними актами, які регулюють відносини у сфері теплопостачання, зокрема, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року (надалі - Правила №630), Методикою розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування (далі - МЗК) багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 31.10.2006 №359 (далі - Методика №359), Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, що затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України від 22.11.2018 №315 (далі - Методика №315). Пунктом 18 Правил № 630 визначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Згідно з пунктом 20 Правил № 630 плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Частиною першою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідач за надані послуги не розраховується, внаслідок чого, утворилась заборгованість за послуги з централізованого теплопостачання за період з 01.02.2016 по 31.12.2018 в розмірі 14134 грн. 14 коп., що підтверджується розрахунком. Відповідно до п. 1.4 Методики №359 кількість теплової енергії на опалення МЗК окремо не визначається, а входить до загальної кількості теплової енергії, виставленої до плати за опалення у таких випадках: якщо в багатоквартирному будинку незалежно від наявності або відсутності загальнобудинкового обліку теплової енергії відсутні суб`єкти господарювання, помешкання з індивідуальним опаленням, усі житлові квартири не обладнані приладами обліку витрат теплової енергії на опалення. У разі наявності у будинку споживачів з квартирними лічильниками, згідно з пунктом 1.4. Методики №359, здійснюється окреме виділення кількості теплової енергії на опалення місць загального користування для таких споживачів. Усім споживачам, в квартирах яких відсутні засоби обліку (квартирні теплолічильники) на виконання п. 12 Правил №630, при визначенні розміру плати за послуги теплопостачання, в будинках з будинковим лічильником, AT «ОТКЕ» розподіляє витрати на опалення пропорційно площі їх квартир відразу з урахуванням витрат на опалення місць загального користування та утрат розподільчим трубопроводами. Для цього, показання будинкового лічильника ділиться на опалювальну площу всіх квартир у будинку та отримане значення множиться на площу квартир без лічильників, з`ясовується кількість теплової енергії витраченої на опалення вказаних квартир з урахуванням витрат на опалення МЗК та утрат розподільчими трубопроводами. Відповідно до п. 28 Правил №630 споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, квартирні засоби обліку теплової енергії, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Нарахування за МЗК відповідачам проводилось відповідно до підпункту 2.1.4. Методики №359, який передбачає, що у разі часткового оснащення приміщень споживачів приладами обліку теплової енергії та відсутності приладів обліку теплової енергії на МЗК витрати теплової енергії на опалення МЗК визначаються розрахунком за формулами, наведеними в п.2.1. Загальна кількість теплової енергії на опалення МЗК визначається за формулою: Q мзк = SQM3K + QBTP. (формула 2.3 Методики), де SQM3K ~ кількість теплової енергії на опалення окремого к-того приміщення МЗК, Гкал. ; Qemp - - утрати теплової енергії розподільчими трубопроводами системами опалення будинку, прокладеними в підвалі або на горищі. У 2017 році набув чинності Закон України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», який визначає засади забезпечення комерційного, у тому числі розподільного, обліку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання. Згідно зі ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» у будівлях, обсяг відповідної комунальної послуги, визначений за допомогою вузла комерційного обліку розподіляється між усіма споживачами з урахуванням показань вузлів розподільного обліку, приладів - розподілювачів теплової енергії відповідно до частин другої - четвертої статті 10 цього Закону. Визначений за допомогою вузла комерційного обліку обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в такому порядку: обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, визначається та розподіляється між споживачами пропорційно до площі (об`єму) квартири (іншого приміщення) за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг; обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, визначається та розподіляється між споживачами пропорційно до площі (об`єму) квартири (іншого нежитлового приміщення, яке є самостійним об`єктом нерухомого майна) за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг. Споживачам, приміщення яких оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії/приладами - розподілювачами теплової енергії обсяг спожитої теплової енергії визначається за їхніми показаннями, але не менше мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії серед інших споживачів у будівлі, яка визначається згідно з методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг. Згідно з положеннями Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» для споживачів, приміщення яких оснащені вузлами розподільного обліку, розподілене питоме споживання теплової енергії в розрахунку на 1 квадратний метр площі (1 кубічний метр об`єму) квартири (іншого приміщення) не може становити менше мінімальної частки питомого споживання теплової енергії. 25.01.2019 набула чинності Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 №315, з врахуванням якої здійснено розподіл між споживачами будинку [ADDRESS] обсяги спожитих у будівлі комунальних послуг. Таким чином, доводи відповідача щодо неправомірності дій підприємства при нарахуванні за спожиту теплової енергії є помилковими та не беруться судом до уваги, оскільки позивач здійснював нарахування у відповідності до норм Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, Методикою №359, Методикою №315. У відзиві на позовну заяву відповідачем було заявлено клопотання про застосування позовної давності до спірних правовідносин. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Згідно зі ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила ( ч.1 ст.261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Статтею 266 ЦК України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). У відповідності до ст. 267 ЦК України, особа, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З урахуванням того, що сплата коштів за комунальні послуги характеризується щомісячними черговими платежами, то у позивача виникає право на захист порушеного права щодо стягнення цих коштів з моменту невнесення відповідної суми у визначений строк. Таким чином, право на звернення до суду з позовом щодо стягнення заборгованості виникло з наступного дня після несплати такого платежу. Як вбачається з матеріалів справи, 25.09.2019 року Новозаводським районним судом м. Чернігова було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Облтеплокомуненерго» заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з 01.10.2016 року по 30.06.2019 року в сумі 10287 грн. 29 коп. З централізованого постачання гарячої води (ГВП) за період з 01.01.2018 року по 30.06.2019 року в сумі 1430 грн. 82 коп. втрат від інфляційних процесів у розмірі 213 грн. 54 коп., 3% річних у розмірі 30 грн. 05 коп. та судового збору у сумі 192,10 грн., який 01.11.2019 року було скасовано за заявою боржника. З наданих відповідачем квитанцій за надані послуги ПАТ «Облтеплокомуненерго» вбачається та не заперечувалось сторонами, що відповідач частково сплачувала комунальні послуги протягом даного періоду, таким чином, перебіг позовної давності переривався. Таким чином, суд не знаходить підстав для застосування строків позовної давності. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Отже, даючи юридичну оцінку наданим по справі доказам, враховуючи те, що факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь заборгованості за послуги з централізованого опалення у сумі 9968 грн. 62 коп. за період з 01.11.2019 року по 30.09.2019 року, за послуги з централізованого постачання гарячої води (ГВП) у сумі 1430 грн. 82 коп. за період з 01.11.2017 року по 30.04.2019 року, 3% річних за опалення у сумі 39,90 грн. а також втрати від інфляційних процесів за опалення у сумі 213,54 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, крім того, суд не знаходить підстав для застосування строків позовної давності, оскільки відповідачем заборгованість частково сплачувалася. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1921,00 грн.

Outcome: approved