Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дейв Експрес" (далі ТОВ "Дейв Експрес", позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про повернення безпідставно набутого майна, а саме грошових коштів у сумі 13636,00 грн. (далі позов). В обґрунтування даного позову позивач зазначив, що наказом генерального директора ТОВ "Дейв Експрес" 29.12.2016 [PERSON] було прийнято на посаду технічного директора із заробітною платою згідно штатного розкладу. За час перебування на вказаній посаді відповідач отримав у касі позивача готівку у сумі 13636,00 грн. згідно видаткового касового ордеру. Із займаної посади відповідач звільнився за власним бажанням 02.03.2017. Бухгалтерією ТОВ "Дейв Експрес" лише через деякий час після звільнення відповідача виявлено факт безпідставного отримання відповідачем грошових коштів, а саме відсутність звіту про їх цільове використання, оскільки касиром спірні кошти були відображені в бухгалтерській проводці по рахунку "661" (заробітна плата). Після виявлення зазначеної нестачі грошових коштів відповідачу було направлено лист-вимогу з проханням добровільно повернути грошові кошти в сумі 13636 грн., однак відповідачем дана вимога була проігнорована. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] (довіреність від 12.03.2017, а. с. 58) позов підтримала, пояснила, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з підстав, викладених у ньому. Відповідач в судове засідання не з'явився, представник відповідача [PERSON] (довіреність від 23.06.2017, а.\~с. 65) просив відмовити в задоволенні позову за безпідставністю, оскільки доводи позивача стосовно видачі відповідачу грошових коштів у сумі 13636,00 грн. під звіт є надуманими та безпідставними. За наслідками з'ясування і аналізу обставин справи, пояснень представників сторін, дослідження та оцінки наявних в матеріалах справи доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що наказом генерального директора ТОВ "Дейв Експрес" від 28.12.2016 (а. с. 6) відповідача прийнято на роботу на посаду технічного директора з 29.12.2016 та встановлено заробітну плату відповідно до штатного розкладу. Відповідно до видаткового касового ордеру від 30.12.2016 (а. с. 9) [PERSON] видано грошові кошти у сумі 13636,00 грн., кореспондуючий рахунок (субрахунок) у якому "661". Згідно "Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобовязань і господарських операцій підприємств і організацій", затвердженої Наказом міністерства фінансів України від 30.11.1999, на рахунку 66 "Розрахунки за виплатами працівникам" ведеться узагальнення інформації про розрахунки за виплатами працівникам, які належать як до облікового, так і до необлікового складу підприємства, - з оплати праці (за всіма видами заробітної плати, премій, допомог тощо), за не одержані в установлений строк з каси підприємства суми з виплат працівникам, за іншими поточними виплатами. Рахунок 66 "Розрахунки за виплатами працівникам" має субрахунок 661 - "Розрахунки за заробітною платою" За кредитом рахунку 66 "Розрахунки за виплатами працівникам" відображаються нарахована працівникам підприємства основна та додаткова заробітна плата, премії, допомога по тимчасовій непрацездатності, інші належні до нарахування працівникам виплати, за дебетом - виплата основної та додаткової заробітної плати, премій, допомоги по тимчасовій непрацездатності тощо; вартість одержаних матеріалів, продукції та товарів у рахунок заробітної плати (погашення заборгованості перед працівниками за іншими виплатами); утримання податку з доходів фізичних осіб, відрахування на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, платежів за виконавчими документами та інші утримання з виплат працівникам. Заборгованість підприємства з виплат працівникам у разі одержання підприємством готівки для виплати через касу підприємства та неотримання її працівниками в установлений строк відображається за дебетом субрахунків 661 "Розрахунки за заробітною платою" і 663 "Розрахунки за іншими виплатами" та кредитом субрахунку 662 "Розрахунки з депонентами". Тобто, підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що відбулася виплата позивачем винагороди за працю відповідачу як технічному директору у сумі 13636,00 грн. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач звертався до позивача із заявою про видачу таких коштів під звіт. Положення про ведення касових операції у національній валюті в України, затверджене Постановою правління Національного Банку України від 15.12.2004, містить типову форму стосовно заповнення видаткових касових ордерів. Наданий позивачем видатковий касовий ордер від 30.12.2016 даній формі не відповідає. Зокрема, не містить підпису керівника підприємства та головного бухгалтера (або касира), а також їх ініціалів, відсутні паспортні дані отримувача коштів, відсутнє найменування підприємства (установи, організації), з каси якого видано кошти тощо. Крім того, суд не знаходить доказів проведення службових перевірок стосовно виявлення факту безпідставного отримання коштів відповідачем у сумі 13636,00 грн. При поданні даного позову до суду позивач посилався на ст. 1212 ЦК України. Однак, відповідно до ст. 1 ЗУ\~"Про оплату праці" заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства. Відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті, зокрема: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги тощо, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Відповідно до ч. 1 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 № 12 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" вимоги про повернення працівником авансу, виданого в рахунок заробітної плати, і сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок, а також погашення невитраченого і своєчасно не поверненого авансу, виданого на службове відрядження, переведення до іншої місцевості чи на господарські потреби, розглядаються судами в тому разі, коли роботодавець не має можливості провести відрахування із заробітної плати у звязку з тим, що працівник оспорює підстави і розмір останнього, або минув місячний строк для видання відповідного наказу (розпорядження), або з інших причин; до лічильних помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо. Не можуть вважатися лічильними помилками не повязані з обчисленнями помилки у застосуванні закону та інших нормативно-правових актів, у тому числі колективного договору. З огляду на викладене, враховуючи все вищезазначене, суд не знаходить доказів безпідставності набуття майна у виді грошових коштів відповідачем та, відповідно, не знаходить підстав для задоволення позову. Крім того, у відповідності ст. 88 ЦПК України судові витрати понесені позивачем по справі відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed