Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

03 червня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В позові зазначив, що з відповідачкою перебуває у шлюбі з 28 квітня 2007 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 18. Мають малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя в них не склалося. Шлюбні стосунки припинені з жовтня 2020 року. Вважає, що сім`ю зберегти не можливо, оскільки примирення між ними бути не може. Просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. (а.с.12). Відповідачка надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги визнала у повному обсязі. Просила після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище " [PERSON] ". (а.с.13). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка та відповідач уклали шлюб 28 квітня 2007 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 18, що вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28 квітня 2007 року. (а.с.8). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 52, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . (а.с.6). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Березнегуватським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 35, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . (а.с.6). Згідно довідки про склад сім`ї, виданої виконавчим комітетом Березнегуватської селищної ради Миколаївської області від 02 червня 2021 року за № 2770, малолітні [PERSON] , [PERSON] зареєстровані по [ADDRESS] разом з батьком [PERSON] (а.с.7). Подружнє життя в сторін не склалося, з жовтня 2020 року шлюбні стосунки припинені, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що їхню сім`ю зберегти не можливо, оскільки це суперечить його інтересам. Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя відповідно до ст. 110 СК України. Оскільки, позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У відповідності до ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідачку обов`язок по відшкодуванню позивачу судового збору в розмірі 908 грн.

Outcome: approved