Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат, повязаних з утриманням відповідача під час навчання, посилаючись на те, що [PERSON], проходив службу в органах внутрішніх справ з моменту зарахування до Луганського державного університету внутрішніх справ ім. Е.О. Дідоренка по 13 лютого 2015 року. Відповідно до наказу МВС України від 07 серпня 2014 року № 792 « Про переведення курсантів Луганського державного університету внутрішніх справ ім. Е.О.Дідоренка та Донецького юридичного інституту МВС України», наказом Харківському національному університету внутрішніх справ від 28 серпня 2014 року №189 о/с відповідача переведено з 1-го курсу факультету підготовки фахівців для підрозділів кримінальної міліції за напрямом підготовки «Правознавство» Луганського державного університету внутрішніх справ ім. Е.О.Дідоренка на 2-й курс навчально-наукового інституту підготовки фахівців для підрозділів кримінальної міліції за напрямом підготовки «Правознавство» курсантом ХНУВС з 30 серпня 2014 року. 01 вересня 2014 року на виконання вимог Закону України від 20 грудня 1990 року № 565-ХІІ «Про міліцію» та наказу МВС від 14 травня 2007 року №150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України», між відповідачем, ХНУВС та ГУ МВС України в Донецькій області укладено тристоронній договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України. Наказом ХНУВС від 13 лютого 2015 року №27 о/с відповідача відрахували зі складу курсантів та звільнили з ОВС України за п.63 «є» (за порушення дисципліни) На підставі викладеного, враховуючи те, що відповідач добровільно відмовився прибути до ХНУВС для ознайомлення з довідкою-розрахунком відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ХНУВС від 30.08.2014 року про витрати повязані з його утриманням та відшкодуванням витрат, повязаних з навчанням у ХНУВС, просять стягнути з нього витрати, повязані з його утриманням, а саме, грошові кошти у розмірі 4\~691грн.90коп., а також судові витрати. Представник позивача надав заяву у судове засідання про слухання справи у його відсутність, наполягав на позовних вимогах. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, через оголошення у газеті «Вісті Луганщини». Заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Таким чином, суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-288 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає необхідним заяву задовольнити , з наступних підстав. Предметом даного позову є вирішення питання невиконання відповідачем договірних зобов"язань, що регулюється нормами Цивільного Кодексу України, а такод спеціальним законом, тому що відповідач навчався (проходив службу) у навчальному закладі МВС за договором. Згідно ст.12\~та ст.\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.1\~ст. 526 ЦК України\~зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частина 1\~статті 530 ЦК України\~зазначає, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно зі ст.ст.610,611 ЦК України\~порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання); у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. Статтею 629 ЦК України\~передбачено, що «Договір є обов'язковим для виконання сторонами». Статтею 903 частиною першою ЦК України\~встановлено «Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором». Судом встановлено, що [PERSON], проходив службу в органах внутрішніх справ з моменту зарахування до Луганського державного університету внутрішніх справ ім. Е.О.Дідоренка по 13 лютого 2015 року, Наказом ХНУВС від 13 лютого 2015 року №27 о/с відповідача відрахували зі складу курсантів та звільнили з ОВС України за п.63 «є», за порушення дисципліни. Відповідач відмовляється добровільно відшкодувати фактичні витрати, повязані з його утриманням у навчальному закладі. \~\~\~ Відповідно до ч.7 ст.18 Закону України «Про міліцію» (чинний на момент укладення договору», Курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Відповідно до ч.4 ст.74 Закону України «Про Національну поліцію», особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, повязані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. 01 вересня 2014 року між відповідачем [PERSON], ХНУВС та ГУ МВС України в Донецькій області укладено тристоронній договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України. (а.с.5-6) Наказом ХНУВС від 13 лютого 2015 року №27 о/с відповідача відрахували зі складу курсантів та звільнили з ОВС України за п.63 «є», за порушення дисципліни. (а.с.4) Відповідно до пункту 2.3.6 договору, у разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі з підстав, зазначених у п.3 договору, відповідач зобовязаний відшкодувати фактичні витрати, повязані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Відповідно до п.3.1.договору, підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість. Відповідно до п.4.4. договору, у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх суми здійснюється у судовому порядку. \~\~\~\~\~\~\~\~ Харківським національним університетом внутрішніх справ були розраховані фактичні витрати, повязані з утриманням відповідача в Університеті з дня його зарахування до Університету по день виключення зі списків особового складу Університету, загальна сума яких склала 4\~691,90грн. (чотири тисячі шістсот девяносто одна) грн. 90 коп., що підтверджується довідкою розрахунком витрат, повязаних з утриманням курсанта [PERSON] від 12.02.2015р. № 4/139 (а.с.7) Згідно з копією акту від 12.02.2015р., складеного комісією у складі заступника начальника ННІКМ полковника міліції [PERSON], начальника курсу ННІКМ капітана міліції [PERSON], командира навчального взводу лейтенанта міліції [PERSON], в ході розмови рядовий міліції [PERSON] повідомив, що відмовляється прибути для ознайомлення з довідкою розрахунком, щодо витрат, пов"заних з його утриманням (а.с.8) Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006р. № 964\~був затверджений\~Порядок відшкодування курсантами витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах\~(далі - «Порядок»), який визначає механізм відшкодування курсантами витрат, повязаних з їх утриманням у вищому військовому навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту на проходження військової служби (навчання) у звязку з небажанням продовжувати навчання або порушенням дисципліни, а також у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу. Відповідно до пункту 3 вказаного «Порядку» - відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, повязаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. А, відповідно до пункту 4 «Порядку» - розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом. На виконання вказаного пункту 3 «Порядку», затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006р. № 964, був виданий спільний наказ Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007р. № 419/831/240/605/537/219/534, яким затверджений «Порядок розрахунку витрат, повязаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах» (далі - «Порядок розрахунку витрат...»). Таким чином, судом встановлено, що між відповідачем та позивачем склалися договірні відносини, свої зобовязання відповідач перед позивачем порушив, що доведено з боку позивача, в зв"язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому, вирішуючи даний позов, суд також вважає необхідним покласти на відповідача судові витрати, вразовуючи положння ст.141 ЦПК України,\~ згідно якої стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до матеріалів справи позивачем при подачі позову сплачено судовий збір за розгляд справи у розмірі 1600,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням, доданим до матеріалів справи (а.с.1), тому з відповідача необхідно стягнути суму судового збору . Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилався позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України.

Outcome: approved