Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

12 квітня 2017 року до суду надійшла заява КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1» про продовження госпіталізації у психіатричному закладі комунального закладу охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня № 1» [PERSON] для проведення обстеження та лікування. В обґрунтування заяви зазначив, що [PERSON] була госпіталізована 18 жовтня 2017 року до КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1» на підставі направлення на госпіталізацію, виданого лікарем Люботинської центральної міської лакарні [PERSON], після чого оглянута лікарем-психіатром [PERSON], який за результатами такого огляду та на підставі відомостей, які надійшли від опікуна хворої [PERSON], підтвердив висновок щодо необхідності госпіталізації хворої до психіатричного закладу для обстеження та лікування у зв'язку з наявністю у неї тяжкого психічного розладу, який обумовлює суттєву шкоду її здоров'ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. Крім того, [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1» у складі заступника головного лікаря, лікаря-психіатра вищої категорії [PERSON], завідувача відділення №4, лікаря-психіатра другої категорії [PERSON], лікаря-психіатра вищої категорії [PERSON], яка підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію згідно Закону України «Про психіатричну допомогу» до психіатричного закладу та прийшла до висновку, що обстеження та лікування [PERSON] можливе тільки в умовах стаціонару. В судове засідання представник психіатричного закладу - КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1» лікар-психіатр [PERSON] не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, заяву підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити. Законний представник особи, щодо якої розглядається питання, повязане з наданням психіатричної допомоги [PERSON] [PERSON], в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, заяву КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1» просила задовольнити. Прокурор Єфремова М.О. у судовому засіданні підтримала заяву про продовження госпіталізації [PERSON] до психічного закладу. Особа, у відношенні якої розглядається питання, пов'язане з наданням психіатричної допомоги [PERSON] у судове засідання не викликалась, оскільки згідно рішення Московського районного суду м. Харкова від 04 листопада 2005 року є недієздатною особою та у цей час не може приймати участь у судовому засіданні за станом здоров'я, про що вбачається з повідомлення заступника головного лікаря з медичної частини КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1» [PERSON] та завідувача відділення КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1» [PERSON] Суд, вислухавши думку прокурора, перевіривши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 04 листопада 2005 року [PERSON] визнано недієздатною, встановлено над нею опіку та призначено їй опікуна [PERSON] За змістом ч.1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Частиною другою вказаної статті встановлено, що госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. Судовим розглядом встановлено, що на підставі відомостей про поведінку [PERSON], які надійшли від її опікуна [PERSON], 18 жовтня 2017 року о 23 годині 05 хвилин її госпіталізовано до КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1». В той же час, рішенням Конституційного суду України від 01 червня 2016 року №2-рп/2016, положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1480-ІІІ з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 23 жовтня 2017 року надано дозвіл на госпіталізацію [PERSON] до КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1». Як вбачається зі змісту виписки-епікризу з історії хвороби №2728/17, [PERSON] психічно хворіє з 2000 року, неодноразово лікувалась в ОПЛ №3, після чого переведена в Панютинський будинок-інтернат, звідкіля здійснила втечу. Вперше лікувалася в ОПЛ №1 в 13 відділенні з 29 березня 2006 року по 27 червня 2008 року, після чого в 14 відділенні з 06 жовтня 2011 року по 03 грудня 2011 року, з 03 вересня 2013 року по 04 листопада 2013 року, з 04 лютого 2014 року по 03 квітня 2014 року, з 04 квітня 2014 року по 03 червня 2014 року, остання госпіталізація з 04 червня 2014 року по 29 червня 2014 року з діагнозом шизофренія, параноїдальна форма, безперервний перебіг. Госпіталізація в ОПЛ №1 зумовлена погіршенням психічного стану, висказує уривчасті маревні ідеї, відмовляється від прийому ліків, агресивна до близьких та оточуючих. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів психіатричного стаціонару КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1» від 11 квітня 2018 року [PERSON] страждає тяжким психічним розладом у форм шизофренії, параноїдної форми, безперервний перебіг внаслідок чого вона не може самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, які забезпечують її життєдіяльність, може спричинити суттєву шкоду власному здоров'ю у звязку з погіршенням психічного стану у разі випадку ненадання їй психіатричної допомоги. [PERSON] потребує надання психіатричної допомоги в умовах психіатричного стаціонару. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви Комунального закладу охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня № 1» та на необхідність продовження госпіталізації [PERSON] в психіатричному стаціонарі згідно ст.ст. 14,17 Закону України «Про психіатричну допомогу» та відповідно до рішення Конституційного суду України від 01 червня 2016 року №2-рп/2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України окремих положень статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» Відповідно до статті 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», якою визначено підстави для госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є недієздатною, що виключає можливість отримання її усвідомленої згоди на продовження госпіталізації в психіатричному закладі. Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги Комунального закладу охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня № 1».

Outcome: approved