Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до Дегівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області про визнання права власності на домоволодіння, яке розташоване в [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . У позовній заяві зазначено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , яка постійно проживала за адресою [ADDRESS] . Право власності на зазначене домоволодіння за життя його мама не оформила. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина за заповітом, складеним на користь позивача. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно немає. На даний час позивач бажає оформити спадкові права на домоволодіння, звернувся в нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. У вчиненні нотаріальної дії йому було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документа на домоволодіння, а тому він змушений звертатися до суду про захист своїх прав. У судове засідання позивач, представник позивача не прибули. Представник позивача подав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не прибув, направив на адресу суду письмове клопотання про слухання справи без його участі. Позовні вимоги визнає повністю та не заперечує щодо задоволення позову. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 23 грудня 1998 року виконавчим комітетом Дегівської сільської ради Рогатинського району. Відповідно до довідки виконавчого комітету Дегівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області № 307 від 29 травня 2019 року останнє місце проживання [PERSON] до дня її смерті [INFO] було [ADDRESS] . Заповіт від імені [PERSON] посвідчений у виконкомі Дегівської сільської ради 12 лютого 1998 року за № 3, не змінений і не скасований. [PERSON] дійсно на день смерті проживала у [ADDRESS] разом з сином [PERSON] 1954 року народження. Згідно заповіту, посвідченого 12 лютого 1998 року у виконкомі Дегівської сільської ради все належне їй майно і все майно на яке вона матиме право на день смерті заповіла своїм синам [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до заяви [PERSON] приватному нотаріусу Харківського районного нотаріального округу Цидибризі О.С. від 18 вересня 2014 року він спадщину після смерті матері [PERSON] не прийняв, не претендує на неї, у суд з заявою про визначення йому додаткового строку для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини звертатись не буде. Приватним нотаріусом Рогатинського районного нотаріального округу Дзерою М.Л. 02 травня 2019 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , через відсутність у спадкодавця документів, що посвідчують право власності на домоволодіння. Згідно постанови нотаріуса станом на 02 травня 2019 року із заявами про прийняття спадщини, заявами про відмову від прийняття спадщини, заявам про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , інші спадкоємці, крім вищезазначених, до приватного нотаріуса Рогатинського районного нотаріального округу Дзери М.Л., не звертались і свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння не видавалось. Відповідно до довідки Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації № 65 від 16 квітня 2019 року реєстрація права власності на домоволодіння по [ADDRESS] не проводилася. Станом на 03 квітня 2019 року дане домоволодіння має наступні технічні характеристики: "А" житловий будинок загальною площею 65, 9 м2, житловою площею 43, 3 м2, "Б" комора - стайня загальною площею 56, 7 м.2 Згідно висновку про ринкову вартість домоволодіння, станом на 06 травня 2019 року його вартість становить 49 000,00 грн. На зазначені домоволодіння ТОВ «Технічна інвентаризація та оцінка нерухомості» виготовлено технічний паспорт. Стаття 1 протоколу до Конвенції "Про захист прав людини та основоположних свобод" 1950 року (ратифікована Законом України від 17.07.1997 року) передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Спадкуванням за ст.1216 ЦК України є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України). Згідно ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст.1221 ЦК України). За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України). За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ст. 1296 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України). Відповідно до ст. 392 ЦК України спеціальне визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні відповідні правовстановлюючі документи. Дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved