Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] подала до Кельменецького районного суду позовну заяву у якій просить, ухвалити рішення про розірвання шлюбу між нею, [PERSON] та відповідачем [PERSON], який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Кам'янець - Подільському, Кам'янець - Подільського міськрайонного управління юстиції в Хмельницькій області, про що було зроблено актовий запис за №299.стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати та витрати на правову допомогу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. [PERSON] подав до суду заяву у якій просить слухати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася. В позовній заяві просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Судом досліджені наступні докази: свідоцтво про шлюб між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] видане 05 липня 2007 року, копія паспорта громадянки Російської Федерації на ім'я [PERSON] номер [NUMBER] виданого 09.09.2011 року, копія тимчасової посвідки на постійне проживання на ім'я [PERSON] серії [NUMBER] виданого 05 жовтня 2004 року, копія свідоцтва про народження на [PERSON] серії [NUMBER] виданого 19 березня 1997 року, довідки №№856,857 від 08.10.2014 року видані Дністрівською сільською радою Кельменецького району, договір №25 про надання юридичних послуг від 10.11.2014 року, акт прийому-передачі послуг за договором від 10.11.2014 року №25, квитанція до прибуткового касового ордеру №88 від 10 листопада 2014 року. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 14 липня 1996 у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Кам'янець - Подільському, Кам'янець - Подільського міськрайонного управління юстиції в Хмельницькій області, про що було зроблено актовий запис за №299. Сторони спільно не проживають та не підтримують подружні відносини, шлюб носить формальний характер. Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO]. Вказані обставини стверджуються дослідженими судом доказами. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. В порушення ст.60 ЦПК України відповідач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував можливість примирення. Крім того відповідач не надав суду доказів, що між ним та позивачкою дійсно існують сімейні відносини як між подружжям. Враховуючи наведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. Суд вважає що з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки 243 гривні 60 копійок в рахунок відшкодування витрат понесених по сплаті судового збору. Позивачка також сплатила 450 гривень за надання правової допомоги. Суд вважає, що вимогу позивачки про стягнення на її користь витрат на оплату правової допомоги в сумі 450 гривень слід задовольнити повністю виходячи з наступного. Згідно ч.2 ст.84 ЦПК України та Закону України „Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. У зв'язку із відсутністю законодавства, що регулює норми витрат часу адвокатів на підготовку позовів та матеріалів для подачі позову до суду суд вважає, що даних правовідносин слід застосувати відповідно до ст. 8 ЦК України та ч.7 ст.8 ЦПК України аналогію права. Зокрема, згідно розділу 1 „Міжгалузевих норм чисельності працівників юридичної служби" , затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 11.05.2004 року № 108, який встановлює норми часу на виконання робіт працівниками юридичних служб, для підготовки, складання та візування позовної заяви необхідно біля 8 годин. Згідно ст.. 28 Правил адвокатської етики затверджених Установчим З'їздом адвокатів України від 17.11.2012 року гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час на виконання доручення. З матеріалів справи вбачається, що адвокат [PERSON] надавала позивачці правову допомогу, пов'язану із складанням позовної заяви, яка складається з трьох аркушів. Суд вважає, що даний вид позовів не є новим у правовому плані і його складання, підготовка та збір необхідних матеріалів вимагала у адвоката [PERSON] не більше 8 годин. Розмір мінімальної заробітної плати в Україні згідно ст.8 Закону України „Про Державний бюджет України на 2014 рік" у 2014 році становить 1218 гривень. 40 % від 1218 гривень складає, відповідно, 487 гривень 20 копійок. Загальна сума витрат на правову допомогу за згодою позивача і адвоката була визначена в сумі 450 гривень, що не перевищує граничного розміру таких витрат. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved