Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

20.03.2015 року на адресу суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] в якому позивач зазначала, що з 19.04.2008 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від цього шлюбу вони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти мешкають разом із нею та перебувають на її утриманні. Відповідач не приймає участі в утриманні дітей, матеріальної допомоги не надає, на даний час офіційно працює, має задовільний стан здоров'я, не є платником аліментів, інші особи, які знаходяться у нього на утриманні - відсутні, має можливість надавати матеріальну допомогу на дитину та зобов'язаний це робити в силу вимог ст. 180 СК України. У зв'язку із чим, позивач просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] аліменти у в розмірі 1/3 частини від заробітку, з дати подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття, допустити негайне виконання рішення суду Позивач надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, без проведення фіксації судового процесу, підтримала викладене в позовній заяві, наполягала на позовних вимогах, просила суд задовольнити їх в повному обсязі. У судове засідання відповідач не з'явився, причину неявки суду не сповістив, про день і час слухання справи повідомлявся завчасно, у встановленому законом порядку, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу заочно по наявних матеріалах у відсутність відповідача. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, у зв'язку з наступним. Встановлено, що сторони - [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.04.2008 року.(а.с.5) . Від цього шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітніх дітей- [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. (свідоцтво про народження а.с.6,7). Неповнолітні діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], мешкає разом із позивачкою, перебуває на утриманні останньої.(а.с.4). Відповідач проживає окремо від цієї дитини та матеріальної допомоги на дитину не надає у добровільному порядку, хоча має можливість її надавити, оскільки працює, має дохід, що підтверджено довідкою ВАТ "Запоріжжяобленерго" від 21.04.2015 року №706. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі. Згідно із ч. 2 ст. 183 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Встановлено, що позов було подано позивачкою до суду 20.03.2015 року. Згідно Законом України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" прожитковий мінімум для дитини у віці до 6 років з 01.01.2015 року складає 1032 грн., від 6 до 18 років - 1286 грн. Згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. В силу ст. 141 СК України кожен із батьків зобов'язаний забезпечити половину від цього прожиткового мінімуму. Звідси, кожен із батьків - сторін у цій справі, зобов'язаний забезпечити дитині [PERSON], якій на час розгляду судом цієї справи є повних 6 років, мінімально половину від прожиткового мінімуму для дитини у віці від 6 (шести) років, якій складає з 01.01.2015 року згідно із Законом України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" 1286 грн., половина від якого становить 643 грн. , а дитині [PERSON], якому є повних 5 років - половину від 1032 грн.- 516 грн. (загалом на двох дітей- 1159 грн.). При визначенні розміру аліментів, суд враховує всі обставини, передбачені ст. 182 Сімейного Кодексу України, у тому числі й стан здоров'я дитини та відповідача, їх матеріальне становище, можливість відповідача надавати допомогу своїм дітям, наявність в нього регулярного доходу, тому вважає, що позивач обґрунтовано ставить питання про стягнення з відповідача аліментів саме у частці від доходу і таке не суперечить положенням ст. 183 СК України. При вищевикладених обставинах, з врахуванням розміру прожиткового мінімуму та враховуючи обставин передбачені ст. 182 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей у частці від заробітку (доходу) і погоджується із розміром частки визначеним позивачем -1/3 частина (середньомісячний дохід відповідача становить згідно довідки №706 - 4148,94 грн. - 1/3 частина заробітку становить 1382 грн.), щомісяця, починаючи з дати подачі позову до суду 20.03.2015 року і до досягнення кожною дитиною повноліття. Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України з [PERSON] у дохід держави слід стягнути судовий збір 243,60 грн., від сплати якого позивач була звільнена при подачі вищезазначеного позову до суду. Суд вважає за необхідне на підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Позивач у своєму позові просила та судом при вищевикладених обставинах вбачаються підстави для негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved