Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

У березні 2014 року Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" звернулось до суду з позовом до відповідачів та просить в рахунок погашення заборгованості перед позивачем за кредитним договором № «49»_18-02/08-МФ від 04 лютого 2008 року в сумі 1470401 грн. 52 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом надання позивачу права продажу від свого імені будь-якій особі - покупцеві наступного предмету іпотеки: квартири № 50, що знаходиться в будинку [ADDRESS] за початковою ціною у розмірі 234 000 грн. та виселити [PERSON], [PERSON], [PERSON] з даного житлового приміщення, а також зняти з реєстраційного обліку усіх зареєстрованих мешканців зазначеної квартири. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до його початку надав суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутність, позов підтримує та не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомлені. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що узгоджується з положеннями ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 04 лютого 2008 року ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] уклали кредитний договір № « 49»_18-02/08-МФ, згідно якого позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості та платності банк повинен надати кредитні ресурси в сумі 1263000,00 грн., із сплатою 18 % річних та із строком повернення до 03 лютого 2023 року (далі - «Кредитний договір»). Відповідно до умов кредитного договору позичальник зобов'язувався в термін з 1 по 15 число кожного місяця, здійснювати в складі щомісячного платежу за кредитом погашення заборгованості за кредитними ресурсами у розмірі встановленому в графіку зниження розміру заборгованості (додаткова угода № 2 до кредитного договору). У відповідності до 4.3. кредитного договору позичальник зобов'язувався щомісячно в термін до 15 числа, згідно графіку погашення розміру заборгованості, сплачувати відсотки за користування кредитними ресурсами. У зазначений термін сплачуються відсотки за попередній календарний місяць. Поручителем за позичальника по поверненню даного кредиту виступила [PERSON] відповідно до договору поруки від 04 лютого 2008 року № « 49»_18-02/08-МФ-П1 (далі - «Договір поруки»). Статтею 553 Цивільного кодексу України передбачено що, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язань боржником. Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України і п. 2.1 договору поруки поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором за повернення кредиту, сплати відсотків та штрафних санкцій. Відповідно до п. 2.2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, у т.ч. по основному боргу, сплаті щомісячних процентів і підвищених процентів, сплаті комісійної винагороди, сплаті неустойки по основному боргу та процентам, а також по відшкодуванню всіх збитків. Згідно п. 2.3. договору поруки у випадку непогашення боржником заборгованості за кредитним договором протягом 1-го календарного дня з моменту настання строку сплати процентів, основного боргу або комісійної винагороди, передбачених кредитним договором, у кредитора виникає повне право вимоги сплати боргу в повному обсязі до поручителя. Повідомлення щодо усунення порушень з вимогою про сплату заборгованості за кредитом було направлено поручителю [PERSON] 27 березня 2009 року з проханням термінового погашення заборгованості за позичальника. Стаття 546 Цивільного кодексу України встановлює види забезпечення виконання зобов'язання та зазначає, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно статті 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. За змістом п. 5.1. Кредитного договору забезпеченням виконання зобов'язань за цим договором є застава нерухомості (іпотека). В забезпечення виконання зобов'язань Відповідачів по Кредитному договору між Банком та Позичальником та Поручителем 04 лютого 2008 року було укладено Іпотечний договір, який посвідчено приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] (далі - «Іпотечний договір»). Згідно з умовами Іпотечного договору Відповідачами, які є Іпотекодавцями, було передано Позивачу, який є Іпотекодержателем, в іпотеку насту пне майно: квартиру № 50, що знаходиться в будинку [ADDRESS] Право власності на Предмет іпотеки належить Іпотекодавцям на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, що видано Виконкомом Деснянської районної ради народних депутатів Ради 31 березня 1998 року. Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 629 Цивільного кодексу України встановлює обов'язковість договору для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач зобов'язання за Кредитним договором виконав належним чином, здійснивши видачу кредиту на визначених Кредитним договором умовах, що підтверджується копією заяви на отримання кредиту від 04 лютого 2008 року та копією заяви на видачу готівки № 4 від 05 лютого 2008 року. Проте, Відповідач взяті на себе зобов'язання за Кредитним договором щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплаті відсотків за користування кредитними коштами належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся Банком із застереженням про звернення стягнення на іпотечне майно, що підтверджується копіями Повідомлення щодо усунення порушень від 27 березня 2009 року та Претензії від 12 серпня 2009 року. Таким чином, у зв'язку із неналежним виконанням своїх обов'язків, станом на 01 жовтня 2009 року загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем складає 1470401 грн. 52 коп. з них: сума заборгованості по кредиту у розмірі строкової та простроченої - 1240233,00 грн.; сума строкової та простроченої заборгованості по процентам у розмірі - 95229,55 грн.; заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків за користування кредитними коштами в сумі - 134948,97 грн. Згідно ст. 572 Цивільного кодексу України, ст. 1 Закону України «Про заставу», ч. 6 ст. З Закону України «Про іпотеку» кредитор (іпотекодержатель, заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (іпотекодавець, заставодавець) забезпеченого заставою (іпотекою) зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Також, ст. 7 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотекодержатель має право за рахунок предмета іпотеки задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про іпотеку» та ст. 20 Закону України «Про заставу» у разі порушення іпотекодавцем (заставодавцем) обов'язків, встановлених іпотечним договором (договором застави), іпотекодержатель (заставодержатель) має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки (застави). Аналогічні положення чинного законодавства Позивачем та Відповідачем/ми було погоджено в п. 8.4.8 Іпотечного договору, а саме: «Іпотекодержатель мас право достроково звернути стягнення на Предмет іпотеки у разі неналежного виконання Іпотекодавцем будь-яких умов Кредитного договору, у тому числі, але не обмежуючись переліченим нижче, у разі несвоєчасної чи неповної сплати ануїтетних платежів, несвоєчасного повернення сум зобов'язань за Кредитним договором, в т. ч. кредиту, процентів, комісійної винагороди, неустойки. Право звернення стягнення на Предмет іпотеки Іпотекодержатель набуває також, якщо Іпотекодержатель. відповідно до п. 3.4. Кредитного договору, заявить Іпотекодавцю вимогу повернути кредит та сплатити проценти. Комісійну винагороду до настання строку, зазначеного у п. 3.2. Кредитного договору, а Іпотекодавець не виконає зазначене зобов'язання». Пунктом 8 Іпотечного договору встановлено, що «звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на розсуд Іпотекодержателя; або за рішенням суду, або за виконавчим написом нотаріуса, або Іпотекодержателем самостійно на умовах цього договору». При цьому, ст. 38 Закону України «Про іпотеку» передбачено право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві на підставі рішення суду. Відповідно до положень ст. 39 Закону України «Про іпотеку» реалізація майна за рішенням суду може проводитися шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст.38 Закону України «Про іпотеку», тобто Іпотекодержателем від свого імені. Стаття 39 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що реалізація предмета іпотеки може проводитись за рішенням суду. У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Відповідно до незалежної оцінки суб'єкта оціночної діяльності вартість предмета оцінки становить: 287000,00 грн. Пунктом 10 Іпотечного договору визначено, що «...звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснене шляхом продажу Іпотекодержателем від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Таким чином, позов в частині звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом надання позивачу права продажу від свого імені будь-якій особі - покупцеві предмету іпотеки: квартири № 50, що знаходиться в будинку [ADDRESS] за початковою ціною у розмірі 234 000 грн. в рахунок погашення заборгованості перед позивачем за кредитним договором № « 49»_18-02/08-МФ від 04 лютого 2008 року в сумі 1470401 грн. 52 коп. обґрунтований та підлягає задоволенню. Стаття 40 Закону України «Про іпотеку» встановлює певний порядок дій банку після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення, який позивачем дотриманий не був. Таким чином, враховуючи відсутність дотримання позивачем порядку звернення стягнення на предмет іпотеки, передбаченого Законом України «Про іпотеку» та договором від 04 лютого 2008 року, позов в частині виселення [PERSON], [PERSON], [PERSON] передчасний та задоволенню не підлягає. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial