Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, який в подальшому уточнив (а.с.60) та просив ухвалити рішення, яким звільнити з-під арештів нерухоме майно, а саме: земельну ділянку (кадастровий номер [NUMBER]), площею 1,70 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; земельну ділянку (кадастровий номер [NUMBER]), площею 1,70 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; земельну ділянку (кадастровий номер [NUMBER]), площею 1,70 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], які накладено ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 13.02.2009 року № 2-2705/09 про забезпечення позову по цивільній справі; постановою про арешт майна боржника за ВП № 41533479, 30.01.2014, Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області, головним державним виконавцем Кравець О.В.; постановою про арешт майна боржника, серія та номер ЗВП № 52877710, 21.12.2017, Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області; постановою, серія та номер: ВП №47669537, 10.07.2018, Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області. Свої вимоги мотивує тим, що 27 червня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» були укладені Договори факторингу та Договори про відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідчені 27.06.2018 року, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюком О.Б. за реєстровими №577 та №579, відповідно до яких право вимоги за Кредитними договорами № 2007/13-2.06/78 та № 2007/13-2.06/79 від 22 лютого 2007 року, а також Договорами іпотеки від 22 лютого 2007 року за реєстровими № 141, №142, які їх забезпечують та предметом яких є земельна ділянка (кадастровий номер [NUMBER]), що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та земельна ділянка (кадастровий номер [NUMBER]), що знаходиться за адресою: [ADDRESS], перейшли до ТОВ "Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» ( а.с.16-18). Також, 27 червня 2018 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» були укладені Договори факторингу та Договори про відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідчені 31.07.2018 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Трофімець В.В. за реєстровими №№400, 401, 402, відповідно до яких право вимоги за Кредитними договорами № 2008/695-Ф03.14/60, № 2008/695-Ф03.14/61 та № 2008/695-Ф03.14/62 від 03 липня 2008 року, а також Договорами іпотеки від 03 липня 2008 року за реєстровими №1142, №1144, №1146, які їх забезпечують, та предметом яких є земельна ділянка (кадастровий номер [NUMBER]), що знаходиться за адресою: [ADDRESS], перейшли до ТОВ"Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП». Представник позивача у судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглянути справу у його відсутність (а.с.153). Відповідачі до судового засідання не з'явились, але надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали у повному обсязі (а.с.135, 143). Представники третіх осіб до судового засідання не з'явились, хоча були сповіщені про час та місце судового розгляду належним чином, при цьому надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності (а.с.150-151). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Приймаючи до уваги заяви сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 лютого 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2007/13-2.06/78, згідно умов якого [PERSON] отримав в кредит 273 000 доларів США зі сплатою 13 % річних. ( а.с.13-15). В забезпечення виконання основного зобов'язання за вищезазначеним Кредитним договором, був укладений іпотечний договір від 22 лютого 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області Шустовою Н.С. та зареєстрованим в реєстрі за № 141, - відповідно до якого іпотекодавцями: [PERSON] та [PERSON] в іпотеку було передано нерухоме майно: земельна ділянка (кадастровий номер [NUMBER]), площею 1,70 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить Іпотекодавцям в рівних частинах кожному на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого Біляївським районним відділом земельних ресурсів Одеського обласного головного управління земельних ресурсів на підставі договору дарування земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області Шустовою Н.С. 23.11.2006 р. за Р№ 3021, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 13.12.2006 р. за №01.06.516.00750 ( а.с.16-18). 22 лютого 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2007/13-2.06/79, згідно умов якого [PERSON] отримав в кредит 230 000 доларів США зі сплатою 13 % річних (а.с.19-20). В забезпечення виконання основного зобов'язання за вищезазначеним Кредитним договором, був укладений іпотечний договір від 22 лютого 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області Шустовою Н.С. та зареєстрованим в реєстрі за № 142, - відповідно до якого іпотекодавцями: [PERSON] та [PERSON] в іпотеку було передано нерухоме майно: земельна ділянка (кадастровий номер [NUMBER]), площею 1,70 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить Іпотекодавцям в рівних частинах кожному (належні Іпотекодавцям частини є їх особистою приватною власністю) на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого Біляївським районним відділом земельних ресурсів Одеського обласного головного управління земельних ресурсів на підставі договору дарування земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської обл. Шустовою Н.С. 23.11.2006 р. за Р№ 3025, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 13.12.2006 р. за №01.06.516.00751 (а.с.23). 27 червня 2018 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» були укладені Договори факторингу та Договори про відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідчені 27.06.2018 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюком О.Б. за реєстровими №577 та №579,відповідно до яких, право вимоги за Кредитними договорами № 2007/13-2.06/78 та № 2007/13-2.06/79 від 22 лютого 2007 року, а також Договорами іпотеки від 22 лютого 2007 року, які їх забезпечують, перейшли до ТОВ "Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» (а.с. 24-28,30-34). 03 липня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 2008/695-Ф03.14/60 ( а.с.73-76). 03 липня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 2008/695-Ф03.14/61 (а.с.80-83). 03 липня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 2008/695-Ф03.14/62 ( а.с.87-90) В забезпечення виконання основного зобов'язання за вищезазначеними Кредитними договорами, були укладені іпотечні договори від 03 липня 2008 року, посвідчені приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області Трофімець В.В. та зареєстровані в реєстрі за № 1142, №1144, №1146, - відповідно до яких іпотекодавцем: [PERSON] в іпотеку було передано нерухоме майно: земельна ділянка (кадастровий номер [NUMBER]), площею 1,70 (одна ціла сімдесят сотих) га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], виданого Біляївським районним відділом земельних ресурсів Одеського обласного головного управління земельних ресурсів на підставі договору дарування земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської обл. Шустовою Н.С., зареєстрованого в реєстрі за №3029 від 23.11.2006 р., зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 13.12.2006 р. за №01.06.516.00752. (а.с.77-79,84-86, 91-93) Також, 27 червня 2018 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» були укладені Договори факторингу та Договори про відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідчені 31.07.2018 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Трофімець В.В. за реєстровими №400, 401, 402, відповідно до яких право вимоги за Кредитними договорами № 2008/695-Ф03.14/60, № 2008/695-Ф03.14/61 та № 2008/695-Ф03.14/62 від 03 липня 2008 року, а також Договорами іпотеки від 03 липня 2008 року, які їх забезпечують, перейшли до ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» (а.с.94-107). Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно положень ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Суд погоджується з доводами представника про те, що у цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Тлумачення ч. 1 ст. 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов'язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч.3 ст. 656 ЦК України); (б) дарування (ч. 2 ст. 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 24 Закону України «Про іпотеку», відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Відповідно до умов пунктів 1.1-1.5 договорів факторингу до позивача перейшли права вимоги до боржників в повному обсязі. До Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесені відповідні записи, які внесли зміни до попереднього запису про іпотеку, а саме додано нового іпотекодержателя ТОВ «Фінансова Компанія «УКРФІНАНС ГРУП» ( а.с.108-125). Згідно ч. 1 ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ст.ст. 1, 3, 4 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом; іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду; Іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності; обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону: у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Наразі, договір про задоволення вимог іпотекодержателя не може бути укладений у зв'язку з існуючими обтяженнями на предмет іпотечного майна. Згідно інформаційних довідок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно існують наступні обтяження, що перешкоджають користуванню в повному обсязі іпотечним майном (крім запису про іпотеку), а саме: -підстава виникнення обтяження: постанова про арешт майна боржника, ВП № 41533479, 30.01.2014 року, Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області, головний державний виконавець Кравець О.В.; тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 4777912; об'єкт обтяження: земельна ділянка, кадастровий номер [NUMBER], площею 1,70 га, адреса: [ADDRESS]; власник: [PERSON]; -підстава виникнення обтяження: ухвала Київського районного суду міста Одеси від 13.02.2009 року № 2-2705/09 про забезпечення позову по цивільній справі; тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 8547667; об'єкт обтяження: земельна ділянка, площею 1,70 га, адреса: [ADDRESS]; власник: [PERSON]; -підстава виникнення обтяження: ухвала Київського районного суду міста Одеси від 13.02.2009 року № 2-2705/09 про забезпечення позову по цивільній справі; тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 8571306; об'єкт обтяження: земельна ділянка, площею 1,70 га, адреса: [ADDRESS]; власник: [PERSON]; -підстава виникнення обтяження: постанова, серія та номер: ВП №47669537, виданий 10.07.2018 року, видавник: ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області; вид обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 26980714; об'єкт обтяження: земельна ділянка, кадастровий номер [NUMBER], площею 1,7 га, адреса: [ADDRESS]; власник: [PERSON]; -підстава виникнення обтяження: постанова, серія та номер: ВП №47669537, виданий 10.07.2018 року, видавник: ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області; вид обтяження: заборона на нерухоме майно; реєстраційний номер обтяження: 26978060; об'єкт обтяження: земельна ділянка, кадастровий номер [NUMBER], площею 1,7 га, адреса: [ADDRESS]; власник: [PERSON]. Відносно земельної ділянки (кадастровий номер [NUMBER]), площею 1,70 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.29); -підстава виникнення обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 45469210, 24.11.2014 року, Відділ державної виконавчої служби Біляївського МРУЮ, заступник начальника [PERSON]; тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 8055738; об'єкт обтяження: ? частина земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER], площею 1,70 га, адреса: [ADDRESS]; власник: [PERSON]; -підстава виникнення обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 45469164, 24.11.2014 року, Відділ державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, заступник начальника [PERSON]; тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 7869357; об'єкт обтяження: ? частина земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER], площею 1,70 га, адреса: [ADDRESS]; власник: [PERSON]; -підстава виникнення обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП № 41533479, 30.01.2014 року, Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області, головний державний виконавець Кравець О.В.; тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 4856719; об'єкт обтяження: земельна ділянка, адреса: [ADDRESS]; власник: [PERSON]; -підстава виникнення обтяження: ухвала Київського районного суду міста Одеси від 13.02.2009 року № 2-2705/09 про забезпечення позову по цивільній справі; тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 8548045; об'єкт обтяження: земельна ділянка, площею 1,70 га, адреса: [ADDRESS]; власник: [PERSON]; -підстава виникнення обтяження: ухвала Київського районного суду міста Одеси від 13.02.2009 року № 2-2705/09 про забезпечення позову по цивільній справі; тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 8571473; об'єкт обтяження: земельна ділянка, площею 1,70 га, адреса: [ADDRESS]; власник: [PERSON]; -підстава виникнення обтяження: постанова про арешт майна боржника, серія та номер ЗВП № 52877710, 21.12.2017 року, Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області; тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 24073765; об'єкт обтяження: земельна ділянка, кадастровий номер [NUMBER], адреса: [ADDRESS]; власник: [PERSON]; -підстава виникнення обтяження: постанова, серія та номер: ВП №47669537, виданий 10.07.2018 року, видавник: ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області; вид обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 26981121; об'єкт обтяження: земельна ділянка, кадастровий номер [NUMBER], площею 1,7039 га, адреса: [ADDRESS]; власник: [PERSON]; -підстава виникнення обтяження: постанова, серія та номер: ВП №47669537, виданий 10.07.2018 року, видавник: ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області; тип обтяження: заборона на нерухоме майно; реєстраційний номер обтяження: 26980936; об'єкт обтяження: земельна ділянка, площею 1,7039 га, адреса: [ADDRESS]; власник: [PERSON]; (а.с.36-41). Відносно земельної ділянки (кадастровий номер [NUMBER]), площею 1,70 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.35). -підстава виникнення обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер ВП № 41533479, 30.01.2014 року, Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області; головний державний виконавець Кравець О.В.; тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 4832433; об'єкт обтяження: земельна ділянка,адреса: [ADDRESS]; власник: [PERSON]; -підстава виникнення обтяження: постанова про арешт майна боржника, серія та номер ЗВП № 52877710, 21.12.2017 року, Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області; тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 24074480; об'єкт обтяження: земельна ділянка, кадастровий номер [NUMBER], площею 1,7039 га, адреса: Одеська область, Біляївський район, Усатівська сільська рада; власник: [PERSON]; -підстава виникнення обтяження: ухвала Київського районного суду міста Одеси від 13.02.2009 року № 2-2705/09 про забезпечення позову по цивільній справі; тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 8548131; об'єкт обтяження: земельна ділянка, площею 1,70 га, адреса: [ADDRESS]; власник: [PERSON]; -підстава виникнення обтяження: ухвала Київського районного суду міста Одеси від 13.02.2009 року № 2-2705/09 про забезпечення позову по цивільній справі; тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 8571487; об'єкт обтяження: земельна ділянка, площею 1,70 га, адреса: [ADDRESS]; власник: [PERSON]; -підстава виникнення обтяження: постанова, серія та номер: ВП №47669537, виданий 10.07.2018 року, видавник: ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області; тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 26977792; об'єкт обтяження: земельна ділянка, кадастровий номер [NUMBER], власник: [PERSON]; -підстава виникнення обтяження: постанова, серія та номер: ВП №47669537, виданий 10.07.2018 року, видавник: ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області; тип обтяження: заборона на нерухоме майно; реєстраційний номер обтяження: 26977603; об'єкт обтяження: земельна ділянка, кадастровий номер [NUMBER], площею 1,7039 га, адреса: [ADDRESS]; власник: [PERSON] ( а.с.42-43). Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; рішень судів, що набрали законної сили; ухвали слідчого судді, суду, постанови державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно; накладення заборони на відчуження нерухомого майна нотаріусом; рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об'єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; інших актів відповідних державних органів та посадових осіб згідно із законом; договорів, укладених у порядку, встановленому законом. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно ст.ст. 1, 3, 4 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом; іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду; іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності; зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації; обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання, відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку», За змістом положення ч. 8 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» та ч.6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), іпотекодержатель має переважне право перед іншими особами на задоволення забезпечених іпотекою вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а тому правові підстави для накладення державним виконавцем арешту на нерухоме майно, яке передано в іпотеку, відсутні, оскільки вказані дії унеможливлюють реалізацію іпотекодержателем зазначеного першочергового права на задоволення вимог до боржника за рахунок предмета іпотеки. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» заходом примусового виконання судових рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають у інших осіб або належать боржникові від інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Арешт на майно боржника може накладатись державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження»). Загальний порядок звернення стягнення на заставлене майно визначений статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку» (ч. 8 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження»). При реалізації цієї норми слід мати на увазі, що за положеннями статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом, та відповідно частиною першою статті 33 Закону України «Про іпотеку», за якою у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що іпотека як правовий інститут виконує забезпечувальну функцію виконання боржником основного зобов'язання, тобто спрямований на те, щоб гарантувати кредитору-іпотекодержателю право на задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна за наявності в боржника заборгованості перед кредитором. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п'ята статті 3 Закону України «Про іпотеку»). За змістом ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ч. 7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Отже, звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-іпотекодержателя, який має переважне право перед іншими особами на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки. Згідно правової позиції Верховного суду України (лист від 01.02.2015 року), викладеній у Аналізі судової практики застосування судами законодавства, яке регулює іпотеку як заставу нерухомого майна, заставодержатель має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна у разі звернення стягнення на це майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями. Ураховуючи наведене вище, а також виходячи із суті іпотеки, визначення якої міститься в ст. 1 Закону України «Про іпотеку», відповідно до якого іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, установленому цим Законом, позов про зняття арешту, накладеного державним виконавцем, підлягає задоволенню, крім випадків, визначених ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження». Враховуючи те, що накладення арешту має своїм наслідком заборону відчуження арештованого майна, ним порушується право іпотекодержателя в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Зі змісту частин 6 та 7 статті 3 Закону України «Про іпотеку» вбачається, що у разі, якщо належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше накладення арешту для забезпечення реального виконання рішення суду щодо задоволення вимог стягувачів, відмінних від іпотекодержателя, суд повинен приймати рішення про звільнення з-під арешту іпотечного майна. При цьому не має підстав відмовляти у звільненні з-під арешту зазначеного майна у зв'язку з відсутністю факту реального порушення забезпеченого іпотекою зобов'язання боржником на момент пред'явлення відповідної вимоги. Факт порушення основного зобов'язання, забезпеченого іпотекою, виступає лише умовою реалізації гарантованих іпотекою прав іпотекодержателя й не пов'язується з його існуванням, а отже, і порушенням шляхом арешту та заборони відчуження предмета іпотеки. Аналогічна правова позиція була зазначена Верховним Судом України у постанові від 09 квітня 2014 року по справі № 6-13цс14. Також зазначені правові висновки висловлені у постанові Верховного суду від 16 травня 2018 року у справі № 61-16095св18. Згідно з частиною четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Частиною 2 цього Закону передбачено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Чинним законодавством не передбачено заборони накладення арешту на майно, що є предметом іпотеки. Разом із тим ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» обумовлено випадки, підстави й порядок зняття арешту з майна, у тому числі відповідно до ч. 5 цієї норми у всіх інших випадках арешт з майна може бути знятий за рішенням суду (ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», яка діє на час розгляду справи). Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження». Арешти та заборони відчуження було накладено на майно, яке перебуває в іпотеці позивача, що підтверджується відповідними документами та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Існування арештів, накладених на вищевказане іпотечне майно, унеможливлює реалізацію позивачем свого права іпотекодержателя звернути на нього стягнення шляхом набуття права власності. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного Кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 13 Цивільного процесуального Кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів,поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно. Наведеними нормами права передбачено підстави, що створюють правову можливість для позивача у цьому провадженні звернути стягнення на заставне майно у позасудовому порядку та скасувати всі існуючи арешти, накладені на іпотечне майно. Крім того, перелічені вище обтяження були накладені на іпотечне майно вже після підписання договорів іпотеки від 22 лютого 2007 року, 03 липня 2007 року та реєстрації іпотеки, а тому, враховуючи положення чинного законодавства України, позивач має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок спірного нерухомого майна. Таким чином, арешти та заборону відчуження було накладено на майно, яке перебуває в іпотеці позивача, що підтверджується відповідними відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова Компанія «УКРФІНАНС ГРУП» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved