Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

01.03.2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила надати їй дозвіл на виїзд сина - [PERSON] ( [INFO]) у супроводі позивача (матері) [PERSON] за кордон, а саме до Республіки Грузія та Турецької Республіки без дозволу (без згоди) та супроводу батька дитини - Відповідача [PERSON] ([INFO]) з 01 квітня 2019 року по 30 вересня 2019 року. Позов обґрунтовано необхідністю підвищення рівня світогляду дитини, покращення стану його здоров'я, фізичного, духовного та морального розвитку, що є забезпеченням інтересу дитини. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 07.03.2019 р. відкрито провадження у справі. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в матеріалах справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи Служби у справах дітей виконкому Інгулецької районної в місті ради в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надійшли пояснення від представника, в якій третя особа заперечує щодо позовних вимог в частині залучення сліжби у справах дітей виконавчого комітету Інгулецької районної у місті Ради, та просили розглядати справу за відсутності представника. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 12 квітня 2014 року по 03 грудня 2018 року [PERSON] перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] [INFO] від шлюбу у сторін народился син [PERSON]. 03.12.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний на підставі рішення Святошинського районного суду м.Києва від 03.12.2018 року. Спільна дитина сторін проживає разом з позивачем та знаходиться на повному її утриманні та вихованні, [PERSON] забезпечує всі матеріальні потреби дитини (навчання, розвиток, лікування, відпочинок), відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, розвитком дитини не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання та розвиток дитини не надає. Всі питання щодо виховання дитини позивач вирішує самостійно. Посилаючись на те, що син потребує оздоровлення та відпочинку, а також на те, що відповідач неналежно ставиться до виконання своїх батьківських обов'язків, та безпідставно чинить перешкоди у здійсненні заходів спрямованих на покращення здоров'я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток, позивач вимушена була звернутись до суду з даним позовом. Згідно ч. 2 ст. 154 СК України, батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Згідно ч. 3 ст. 313 ЦК України, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ч. 3 ст. 11 вказаного Закону, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно підп. 1 п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 року №57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним із батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску. Відповідно до підп. 2 п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, безнотаріально посвідченої згоди другого з батьків, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачем доведені позовні вимоги, які відповідно до ст. 81 ЦПК України знайшли своє підтверження та обґрунтування, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved