Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

09 жовтня 2019 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Державний ощадний банк») звернулось до Корюківського районного суду Чернігівської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 41390 грн 80 коп. за Договором комплексного банківського обслуговування про відкриття фізичній особі [PERSON] кредитної ліні від 14 вересня 2018 року, що було укладено між сторонами (далі - Договір-1). В подальшому, відповідно до ухвали Корюківського районного суду Чернігівської області постановленої 15 жовтня 2019 року справу за вищезазначеною позовною заявою направлено до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області за підсудністю. 18 листопада 2019 року цивільна справа надійшла до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до умов укладеного Договору-1, його укладено у вигляді заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використання електронного платіжного засобу, за яким відповідач отримала кредит у сумі 5000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 38,4 відсотків на рік. Постановою Кабінету Міністрів України від 05 червня 2019 року №568 тип товариства з «Публічного акціонерного товариства» змінено на «Акціонерне товариство». Згідно п.1.8 розділу ХХІІ Договору-1 датою укладення кредитного договору є дата підписання заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії уповноваженим представником банку, датою надання кредиту є дата використання клієнтом кредиту. Договір-1 діє до повного виконання клієнтом всіх грошових зобов`язань за цим договором. У порушення умов Договору-1 відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала і станом на 16.09.2019 має заборгованість у розмірі 41266 гривень 91 копійка, яка складається з наступного: - заборгованість по тілу кредитного ліміту 35924 грн 53 коп., - заборгованість по процентам або комісією за користування кредитом 5291,55 грн., - заборгованість за РКО 50 грн 83 коп. Також, позивач, посилаючись на ст. 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) просить стягнути з відповідача: - три відсотка річних на суму простроченого кредиту - 98 грн 87 коп.; - три відсотка річних на суму заборгованості по процентам або комісією за користування кредиту - 25 грн 02 коп. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь судовий збір в розмірі 1921 грн 00 коп. 13 грудня 2019 року ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області прийнято справу до розгляду та відкрито провадження про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні без повідомлення осіб, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. Ухвалу про відкриття провадження від 13 грудня 2019 року разом із позовною заявою та додатками до неї було надіслано відповідачу рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу зареєстрованого місця проживання. (а.с.43,44) Станом на 23 квітня 2020 року відзив на позов та заперечення від відповідача [PERSON] до суду не надійшли. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі, також не надходили. Відповідно до ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 14.09.2018 між Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" (далі - ПАТ «Державний ощадний банк України») та відповідачем [PERSON] було укладено договір у вигляді заяви про приєднання №526407419 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (далі Договір-1). Згідно п. 3.4. [PERSON] був відкритий поточний рахунок № [NUMBER] в гривнях на умовах тарифного пакету «Мій Комфорт», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті ПАТ «Державний ощадний банк України» та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ ПАТ «Державний ощадний банк». ПАТ «Державний ощадний банк» надав відповідачу платіжну картку та конверт з персональним ідентифікаційним кодом. В своїй заяві на встановлення відновлюваної кредитної лінії, яка є складовою заяви на приєднання, відповідач [PERSON] просила ПАТ «Державний ощадний банк України» надати їй кредит на споживчі потреби шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії на її кредитний рахунок. ПАТ «Державний ощадний банк України» встановив та надав відповідачу кредит у сумі 5000 (п`ять тисяч) грн 00 коп. Строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 0,001 відсотків річних і спачуються щомісячно (блок 6 Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії). В подальшому, а саме 30.01.2019 відповідач подала заяву про встановлення (збільшення) відновлення кредитної лінії. Кредит було встановлено на картковий рахунок № [NUMBER] у розмірі 36000 грн. Відповідно до п.п.7 п. 1.29 розділу ХХІІ Договору-1 строк повернення кредиту є таким, що настав, і клієнт зобов`язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі не пізніше наступного робочого дня після прострочення виконання зобов`язань клієнта за цим договором, щодо погашення заборгованості за кредитним договором на строк понад 58 календарних днів. Згідно п.1.30 розділу ХХІІ Договору-1, у разі виникнення простроченої заборгованості за картковим рахунком та кредитом її погашення у строки, визначені Договором, клієнт гарантує повернення сум такої заборгованості банку всіма належними йому коштами, майном, майновими правами. Позивач виконав свої зобов`язання за Договором-1, надавши відповідачу кредит у встановленому договором розмірі. Проте відповідач порушила умови Договору-1 щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та порядку, у зв`язку з чим виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту та процентів. Оскільки відповідач [PERSON] належним чином зобов`язання за Договором-1 не виконала, станом на 16 вересня 2019 року має прострочену заборгованість у сумі 41266,91 грн, яка складається із: - заборгованості по тілу кредитного ліміту 35924 грн 53 коп., - заборгованості по процентам або комісією за користування кредитом 5291,55 грн., - заборгованості за РКО 50 грн 83 коп. (а.с.17-23) Згідно із ст. 525, 526 ЦК України, угода (договір) є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків, зобов`язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до вказівок закону, умов договору та припиняються виконанням, проведеним належним чином, а одностороння відмова від їх виконання не допускається. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Стаття 610 ЦК України вказує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Частина 1 статті 623 ЦК України зазначає, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Стаття 625 ЦК України вказує, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Частина 1 ст. 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 даної статті учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Частина 2 ст. 13 ЦПК України визначає, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідач в даній справі не скористався своїми правами щодо подання відзиву на позовну заяву з правовим обгрунтуванням своїх заперечень, доказів на їх підтвердження. Оскільки встановлено, що відповідач кредитні кошти отримала, однак своє зобов`язання перед банком не виконала в зв`язку з чим має заборгованість в розмірі 41266,91 грн., яка складається з боргу по тілу кредитного ліміту - 35924 грн 53 коп., заборгованості по процентам або комісією за користування кредитом 5291 грн 55 коп., заборгованості за РКО 50 грн 83 коп., тому суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині. Крім того, положеннями\~ст. 625 ЦК України\~передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до правової позиції висловленої Верховним Судом України у справі № 6-2129цс16 від 19.10.2016 року щодо стягнення заборгованості за кредитним договором за змістом частини другої\~статті 625 ЦК України\~нарахування 3% річних та інфляційних витрат на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Проценти, передбачені\~ст. 625 ЦК України, за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні 3% річних від простроченої суми, включаючи нараховані проценти за користування коштами, встановленими договором. Враховуючи зазначене, інфляційні втрати та 3% річних, передбачені ч. 2\~ст. 625 ЦК України, підлягають застосуванню до порушеного грошового зобов`язання, складовою якого, зокрема, є також нараховані проценти за користування кредитними коштами, строки сплати яких передбачено договором. Виходячи із викладеного, до стягнення з відповідача на користь АТ «Державний ощадний банк України» також підлягають 3% річних на суму простроченого кредиту 98 грн 87 коп., та 3% річних на суму заборгованості по процентам або комісією за користування кредиту 25 грн 02 коп. Тому, з огляду на викладене та враховуючи те, що відповідачем до суду не надано відзив на позовну заяву, з правовим обгрунтуванням своїх заперечень, доказів на їх підтвердження, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову та вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором від 14 вересня 2018 року в загальному розмірі 41390 грн 80 коп., яка складається з заборгованості по тілу кредитного ліміту 35924 грн 53 коп., заборгованості по процентам або комісією за користування кредитом 5291 грн 55 коп., заборгованості за РКО 50 грн 83 коп., та 3% річних на суму простроченого кредиту 98 грн 87 коп., 3% річних на суму заборгованості по процентам або комісією за користування кредиту 25 грн 02 коп. Вирішуючи питання щодо судових витрат у справі відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає правомірним покласти на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог. АТ «Державний ощадний банк України» сплачено судовий збір в сумі 1921 грн 00 коп. (меморіальний ордер № 7937359419(#367937359419) від 18 вересня 2019 року). Враховуючи вищезазначене, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати із сплати судового збору за подання позовної заяви.

Outcome: approved