Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

04 червня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що шлюб між нею та відповідачем розірвано 10.09.2015 року. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на її утриманні. Крім того, рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 29.12.2015 року з відповідача [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] розмірі 1000,00 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06.11.2015 року. Зазначає, що на даний час матеріальне становище відповідача змінилось, він офіційно працевлаштований на українсько-австрійському підприємстві ТОВ «Фішер Мукачево», його дохід становить 292 331,44 грн. Інших дітей на його утриманні не має, не одружений та має єдиного сина. Тому з урахуванням того, що відповідач офіційно працевлаштований та має постійний дохід, позивач вважає доцільним стягувати аліменти у частці від його доходів. Ухвалою суду від 13.06.2019 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомлення сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Представник позивача подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги просить задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив та не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки, суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, враховуючи відсутність відзиву відповідача, суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи та, згідно зі ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксацію процесу звукозаписувальними технічними засобами. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно із ст.ст.12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] ( а.с. 7). Відповідно до рішення Мукачівського міськрайонного суду від 10.09.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано ( а.с. 4). Згідно із рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 29.12.2015 року з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] розмірі 1000,00 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06.11.2015 року (а.с.5-6). Відповідно до довідки № 00000000111/139 від 22.05.2019 року, виданої ТОВ «Фішер-Мукачево» [PERSON] працює в УАП ТОВ «Фішер Мукачево» з 18.08.2001 року, на даний час займає посаду змінний майстер. Його дохід за період з 01.05.2018 року по 30.04.2019 року склав 292 331,44 грн. ( а.с. 10). Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХII), держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Згідно з ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Обов`язками батьків по вихованню та розвитку дитини відповідно до ст. 150 СК України, є обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно п. 23. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. При розгляді справи суд враховує те, що Верховний Суд України в своїх судових рішеннях по справам даної категорії сформулював правову позицію, з якої вбачається, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі») (Постанова у справі № 6-143цс13 від 05.02.2014 року). Згідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет на 2019 рік" у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років з 01.07.2019 року до 01.12.2019 року складає 2 118,00 грн. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі та зміни способу та розміру стягнення аліментів на дитину [PERSON] , [INFO] , з 1000,00 грн. щомісячно на 1/4 частину від усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , [INFO] , але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати, від оплати яких було звільнено позивача.

Outcome: approved