Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку з господарськими спорудами та побудовами, розташованого за адресою: вул.Корольова, буд.2д, в смт. Чаплинка, Чаплинського району, Херсонської області, відповідно до договору купівлі-продажу від 07.12.2017 року, укладеного між нею та [PERSON]. Вказує, що після укладення угоди купівлі-продажу в будинку по даний час залишається зареєстрованими колишній власник [PERSON], його дружина [PERSON] та їх син [PERSON]. Зазначає, що реєстрація відповідачів у її будинку перешкоджає у повній мірі користуватися своїми правами щодо розпорядження, належного їй нерухомого майна. У добровільному порядку відповідачі знятися з реєстрації не бажають, тому вона звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] такими, що втратили право на користування житловим приміщенням в будинку № 2 д, який розташований по вулиці Корольова в смт. Чаплинка Чаплинського району Херсонської області. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилася, не повідомивши суд про причини неявки. Представник позивача адвокат [PERSON] в судове засідання також не зявилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада» в судове засідання не з'явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, та докази по справі в їх сукупності суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 грудня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого по вул.. Корольова, буд.2д в смт. Чаплинка, Чаплинського району Херсонської області. Як вбачається з вказаного договору, [PERSON], будучи власником вказаного житлового будинку, відчужив належний йому житловий будинок, а [PERSON] у свою чергу набула право власності на вказаний житловий будинок. Відповідно до [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно №106589219 від 07.12.2017 року, на підставі вказаного договору 07.12.2017 року право власності [PERSON] на житловий будинок, розташований по вул. Корольова, 2д, в смт. Чаплинка, Чаплинського району, Херсонської області було зареєстровано приватним нотаріусом [PERSON] Згідно витягу з домової книги житлового будинку проживаючих за адресою: вул.(Калініна) Коральова, буд.2Д, в смт. Чаплинка, Чаплинського району Херсонської області у будинку окрім позивачки та доньки зареєстровані колишній власник та члени його сімї [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідок Асканія-Нова селищної ради Чаплинського району Херсонської області від 14.11.2018 року №1914/02-1, 1915/02-19, 1916/02-19 [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] на території Чаплинської селищної ради Чаплинського району Херсонської області не проживають, відомості про їх місце проживання відсутні. За змістом ч.1\~ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Конституцією України\~(ст.41) та ст.1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до\~Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997р "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції"\~закріплено принцип непорушності права власності , який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти , користуватися і розпоряджатися належним майном, на власний розсуд учинити щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст.\~316,317,319,321 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені\~ст. 383 ЦК України\~та\~ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім"ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Судом встановлено, що 07.12.2017 року, [PERSON] на підставі цивільно-правової угоди придбала житловий будинок, розташований по вул..Корольова, 2д в смт. Чаплинка, Чаплинського району, Херсонської області. 07 грудня 2017 року право власності позивача на придбане житлове приміщення було зареєстровано у встановленому законом порядку, що підтверджується відповідним Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Звертаючись до суду з даним позовом [PERSON] зазначала, що відповідачі не вчиняють дії, направлені на скасування реєстрації їх місця проживання за зазначеною адресою, чим порушують її право власності, тим самим чинять перешкоди, які заважають власнику здійснювати повно і беззаперечно свої права користування і розпорядженням майном. Так, норми статей 15, 16, 386, 391\~ЦК гарантують власникові майна можливість вимагати усунення порушень його права незалежно від того, чи вони вже фактично відбулися, чи є підстави передбачати можливість такого порушення його права в майбутньому. Відповідно до положень норм статей 16, 391, 386\~ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. При розгляді даної справи про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, слід розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, колишніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї колишнього власника житла. У першому випадку власник житла має право вимагати визнання колишнього власника таким, що втратив право користування, та зняття його з реєстрації. При цьому втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла (ст.346 ЦК України). Встановлено, що позивач на підставі цивільно-правової угоди у встановленому законом порядку набув право власності на житловий будинок. Таким чином, з моменту реєстрації права власності на будинок за [PERSON], право власності колишнього власника є припиненим. Крім того, з моменту припинення права власності, припиняється також правомочність користування будинком, що нерозривно пов'язано з власністю. Відповідно й припиняється право користування членів сімї попереднього власника, оскільки воно є похідним. За таких обставин єдиним власником спірного будинку є позивач [PERSON] Згідно\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1\~ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У силу ч. 1\~ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи те, що позивач є єдиним власником житлового будинку, розташованого по вул.. Корольова, 2Д в смт.Чаплинка, Чаплинського району Херсонської області в якому відповідачі, які є членами сімї колишнього власника, залишаються зареєстрованими й на час розгляду справи, тобто після припинення права власності колишнім власником, й відповідно після припинення права користування будинком колишнім власником та членами його сімї, чим порушує право власності позивача, тому позовна вимога про визнання їх такими, що втратили право користування житлом ґрунтується на вимогах закону. Відповідно до вимог статей12,\~13,\~81 ЦПК України, дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved