Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

03.06.2019 позивач, ТОВ «Споживчий центр», звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 09.04.2019 між ТОВ « Споживчий центр» та [PERSON] укладений електронний кредитний договір № 09.04.2019-100002285, відповідно до п.1.1 кредитор надав позичальнику кредит у розмірі 10 000 грн на умовах, встановлених договором, на 14 календарних днів, з кінцевим терміном повернення кредиту до 22.04.2019 та платою за користування кредитом у розмірі 2 800 грн . 09.04.2019 ними надано відповідачу кредит у розмірі 10 000 грн, що підтверджується квитанцією № 140769401 від 09.04.2019. 07.05.2019 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір № 07.05.2019-010001495 з аналогічними умовами як в попередньому договорі. За заявою позичальника про перекредитування/зарахування від 07.05.2019. Вимогу позичальника про видачу суми кредиту у розмірі 10 000 грн за кредитним договором 07.05.2019-010001495 зараховано в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 10 000 грн за кредитним договором № 09.04.2019-100002285 від 09.04.2019. Відповідно до умов договору позичальник зобов`язується забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів за користування ними шляхом внесення в касу кредитора готівкою або перерахування на рахунок кредитора в такі терміни: а) повернення кредиту до 21.05.2019, б) проценти за користування кредитом- в день повернення кредиту або в останній день строку, на який кредит пролонгований, в) штрафні санкції, які можуть бути нараховані кредитором за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим договором, - негайно, з моменту пред`явлення кредитором вимоги про нарахування таких санкцій. Сторонами строки повернення кредиту та процентів не переносились. На даний час відповідач не сплатив заборгованість, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Просили, стягнути з відповідача на їх користь заборгованість та штрафу за кредитним договором № 07.05.2019-010001495 в розмірі 13 568 грн. та понесені судові витрати по справі в розмірі 1921 грн. Ухвалою судді від 12.06.2019 відкрито провадження у справі та визначено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження. 02.07.2019 ухвалою суду зобов`язано ТОВ «Споживчий центр» в строк до 03.08.2019 надати Київському районному суду м. Полтави оригінали документів. 02.09.2019 задоволене клопотання ТОВ « Споживчий центр» про витребування доказів. У судове засідання представник позивача, ТОВ «Споживчий центр», не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав до суду відзив на позовну заяву, просив у задоволенні позову відмовити, посилався на те, що він не укладав вказані кредитні договори , що у нього немає зареєстрованого електронного підпису, підписи на заявках про отримання кредиту стоять не його, гроші він не отримував. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, диски DVD суд керується наступним. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Судом встановлено, що 09.04.2019 ТОВ « Споживчий центр» та [PERSON] укладений кредитний договір № 09.04.2019-100002285, відповідно до якого він отримав кредит у розмірі 10 000 грн. Відповідно до заявки та підтвердження укладення кредитного договору кредитор надає позичальнику кредит у розмірі 10 000 грн на 14 календарних днів, з кінцевим терміном повернення кредиту до 22.04.2019 та платою за користування кредитом у розмірі 2 800 грн. Перерахування кредитних коштів відповідачеві у розмігі 10 000 грн 09.04.2019 ТОВ « Споживчий центр» підтверджується квитанцією № 140769401 від 09.04.2019 платіжної платформи FONDY. Із наданих позивачем доказів убачається, що на банківську картку АТ КБ «Приватбанк» , що відкрита на ім`я відповідча [PERSON] .№4149 4991 0674 2800 09.04.2019 перераховані кошти у розмірі 10 000 грн ( а.с. 49). Окрім того зарахування на картку відповідача вказаних коштів підтверджується наданою відповідачем [PERSON] випискою по надходженням по карту АТ КБ «Приватбанк» за період з 09.08.1918 по 09.08.2018 рух коштів на його банківську картку № [NUMBER] , аркуш третій якої підтверджує, що 09.04.2019 на картку відповідача надійшли зарахування у розмірі 10 000,( а.с. 127). На запит суду АТ КБ «Приватбанк» надана відповідь, що держателеем картки [NUMBER] є [PERSON] та 09.04.2019 12:56:13 на його картку зарахований переказ на 10 000 грн. Отже наданими відповідачем та позивачем доказами підтверджується факт зарахування на картку відповідача 10 000 грн 09.04.2019 , саме в день укладення кредитного договору, а також збігається час подання заявки на отримання кредитку, переписка з відповідачем та зарахування коштів на картку відповідача ( 09.04.2019 з 12.55 год. до 12.56.13 год). Відповідач не надав жодних пояснень та доказів у підтвердження іншого джерела зарахування вказаних коштів на його кредитну картку. Факт перебування відповідача в кредитних відносинах із позивачем підтверджується також перерахуванням відповідачем коштів у розмірі 6 640 грн 07.05.2019 в рахунок сплати заборгованості по кредитному договору № 09.04.2019-100002285( а.с. 52) відправником з номером телефону 380 95 386 2646, який належить відповідачеві, що підтверджується анкетою позичальника, анкетою опитування клієнта [PERSON] при укладанні ним кредитного договору з позивачем 25.09.2018 ( а.с. 60-63). 07.05.2019 між ТОВ « Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір № 07.05.2019-010001495 з аналогічними умовами як в попередньому договорі. За заявою позичальника про перекредитування/зарахування від 07.05.2019 вимогу позичальника про видачу суми кредиту у розмірі 10 000 грн за кредитним договором 07.05.2019-010001495 зараховано в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 10 000 грн за кредитним договором № 09.04.2019-100002285 від 09.04.2019. Відповідно до п.4.1 договору позичальник зобов`язується забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів за користування ними шляхом внесення в касу кредитора готівкою або перерахування на рахунок кредитора в такі терміни: а) повернення кредиту до 21.05.2019, б) проценти за користування кредитом- в день повернення кредиту або в останній день строку, на який кредит пролонгований, в) штрафні санкції, які можуть бути нараховані кредитором за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим договором, - негайно, з моменту пред`явлення кредитором вимоги про нарахування таких санкцій. Сторонами строки повернення кредиту та процентів не переносились. Відповідно до п. 5.4. договору у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником грошових зобов`язань за Договором Кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2%, починаючи від 2% у перший день невиконання. Максимальний розмір штрафу встановлюється законом. Із наданих позивачем доказів , а саме інформації на DVD дисках убачається, що кредитний договір від 07.05.2019 укладався з метою перекредитування заборгованості по кредитному договору у розмірі 10 000 грн, що укладався між сторонами 09.04.2019. ТОВ « Споживчий центр» є фінансовою установою та здійснює свою діяльність відповідно до ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг ( а.с. 92-94). Відсутність у відповідача електронного цифрового підпису не є підставою неможливості укладення кредитного договору в електронній формі. Відповідно до п. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. П. 13 цієї статті передбачено, що електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України. Статтею 11 цього Закону визначений порядок укладення електронного договору 1. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. 2. Електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості. 3. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. 4. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. 6. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 цього Закону передбачено Підпис у сфері електронної комерції 1. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Пунктом 12 ст. 3 цього Закону передбачено, що одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Спірні кредитні договори були підписані відповідачем одноразовим ідентифікатором, який він отримав шляхом реєстрації в інформаціно-телекомунікаційній системі позивача, як суб`єкта електронної комерції засобом зв`язку, що відповідач вказав під час реєстрації, а саме номер телефону 095 386 2646 , що підтверджується довідками ТОВ « Старт-мобайл» (а.с. 55,59), анкетою позичальника , анкетою опитування клієнта [PERSON] при укладенні ним кредитного договору з позивачем 25.09.2018 ( а.с. 60-63). Відповідач у відзиві на позов не заперечує того, що вказаний засіб зв`язку, а саме номер телефону 095 386 2646 йому належить, або що нас укладення спірних договорів він втратив вказані засоби зв`язку , що може бути підтверджено відповідними засобами доказування ( наприклад повідомленням правоохоронних органів) Відповідач також не спростовує інформації про те, що він є держателем банківської картки АТ КБ «Приватбанк» за № [NUMBER], та не надав жодного доказу у підтвердження того, що вказана банківська картка вибула з його розпорядження поза його волею на час укладення електронних кредитних договорів 09.04.2019 та 07.05.2019, а навпаки надав суду виписку по надходженням по картці 414949* *****2800 ( а.с. 125-149), що підтверджує ту обставину, що і нас розгляду справи він є даржателем вказаної банківської картки, користувався нею, а 09.04.2019 на його картку надійшло зарахування у розмірі 10 000 грн. Окрім того вказана виписка містить інформацію про дату народження відповідача, номер паспорту, номер реєстраційної картки платника податків, адреса місця проживання, яка повінстю збігається з інформацією, яку надавав відповідач при укладенні кредитного договору № 25.09.2018-100003522 від 25.09.2018 в якому також зазначений його фінансовий номер 095 386 2646, за яким він отримував одноразовий ідентифікатор при укладенні договорів від 09.04.2019 та від 07.05.2019 та сплачував заборгованість за кредитом від 09.04.2019 у розмірі 6 640грн. Враховуючи викладене слід дійти до висновку про те, що саме відповідач укладав з позивачем спірні кредитні договори та отримав кошти урозмірі 10 000 грн.відповідно до умов договору від 09.04.2019. Відповідно зі ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно зі ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строки, встановлені договорами. Як установлено та доведено зібраними по справі доказами, відповідач умови укладеного договору не виконує, кредит та відсотки за користування кредитом не сплачує, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» підлягають задоволенню в повному обсязі, та з відповідача на користь ТОВ «Споживчий центр» підлягає стягненню заборгованість за електронним кредитним договором на загальну суму 13 568 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved