Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

10.05.2019 року ПрАТ «СК «АХА Страхування» звернулось до Київського районного суду м. Одеси із позовною заявою до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в порядку суброгації в розмірі 21 518,81 грн. В обґрунтування позову зазначається, що між ПрАТ «СК «АХА Страхування» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № ар59567а6о від 11.03.2016р., згідно якого ПрАТ «СК «АХА Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Toyota Corolla», д.н. [NUMBER] , його окремих частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 06.05.2016 сталося ДТП за участю транспортних «Toyota Corolla», д.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] та «Nissan Almera», д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП було пошкоджено застрахований у ПрАТ «СК «АХА Страхування» транспортний засіб «Toyota Corolla», д.н. [NUMBER] , який належить страхувальнику на праві приватної власності, в результаті чого позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 21 518,81 грн. Позивач звернувся до відповідача із заявою про відшкодування вказаної суми в добровільному порядку, однак у зв`язку з невиконанням відповідачем вимог, позивач змушений звернутись до суду із вказаною позовною заявою. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 22.05.2019 року справу передано за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси. 11.07.2019 року справа надійшла до провадження судді Донцова Д.Ю. та ухвалою від 12.07.2019 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків протягом десяти днів. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14.08.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін до судового засідання. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з цим, датою ухвалення цього судового рішення є 30.10.2019 року. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши усі матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 04.03.2016 року між ПрАТ «СК «АХА Страхування» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № ар59567а6о, за яким ПрАТ «СК «АХА Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Toyota Corolla», д.н. [NUMBER] , його окремих частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 06.05.2016 сталося ДТП за участю транспортних засобів «Toyota Corolla», д.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] та «Nissan Almera», д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті чого було пошкоджено застрахований транспортний засіб «Toyota Corolla», д.н. [NUMBER] , який належить страхувальнику на праві власності. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 03.06.2016 року у справі 522/9816/16-п [PERSON] . визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно висновку №3676 експертного автотоварознавчого дослідження щодо визначення матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Toyota Corolla», д.н. [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП станом на 06.05.2016 р. вартість відновлюваного ремонту складає 23 881,78 грн. Загальна вартість запчастин та ремонтних робіт, необхідних для проведення відновлюваного ремонту транспортного засобу - автомобіля «Toyota Corolla», д.н. [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП, відповідно до рахунку № [NUMBER] від 09.05.2016 року, складеного ТОВ «ВТП Інжпроект», становить 21 518,81 грн. На підставі зазначених доказів позивачем було розраховано страхове відшкодування в сумі 21 518,81 грн., яка була перерахована на користь ТОВ «ВТП Інжпроект» 17.06.2016 року, що підтверджується платіжним дорученням №249571 від 17.06.2016 року. Відповідно до статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 Цивільного кодексу України , до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Таким чином, після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, в межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою позивачем на користь потерпілого страхового відшкодування, засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні. Аналогічну позицію висловив Верховний Суд в постанові від 04.07.2018 року по справі №75/18006/15-ц. Згідно ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому, під шкодою розуміється зменшення абро втрата певного особистого майнового блага. Пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України визначено, що реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами статей 1187, 1188 ЦК України. За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України). Необхідною підставою для настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є наявність складу правопорушення, що включає в себе певні елементи, а саме: протиправність поведінки (дії чи бездіяльність) особи; шкідливий результат такої поведінки (шкоди): причинний зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою. Наявність цих елементів правопорушення є необхідною умовою для притягнення до відповідальності і відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення виключає настання відповідальності, передбаченої ст. 1187 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 1192 ЦК України винна особа має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, а також визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено, що згідно платіжного доручення №583513 від 01.08.2019 року позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1921,00 грн. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Окрім цього, згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, судовий збір у розмірі 960,50 грн. підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. Інша частина судового збору в розмірі 50 відсотків в сумі 960,50 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved