Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

14.06.2016 року до суду надійшла заява головного лікаря психіатричного закладу про госпіталізацію [PERSON] у гостре психіатричне відділення в примусовому порядку на підставі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», яка вмотивована тим, що [PERSON] надійшла до гострого психіатричного відділення повторно, доставлена швидкою допомогою центру екстреної медицини, за викликом сина (опікуна) у звязку з погіршенням психічного стану: відмовляється від прийому медикаментів, стала роздратована, постійно уходить з дому, роздає свої речі незнайомим людям, не реагує на зауваження, вночі не спить. [PERSON] є інвалідом ІІ групи з психічного захворювання безстроково, є недієздатною. 14.06.2016 року [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів та зроблено висновок, що хвора за своїм психічним станом потребує лікування в умовах гострого психіатричного стаціонару. При розгляді вказаної заяви представник психіатричного закладу, лікар-психіатр [PERSON] заяву підтримала у повному обсязі і просить її задовольнити. Прокурор підтримав вказану заяву і теж просить примусово госпіталізувати [PERSON] до психіатричного закладу. [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вночі вона дійсно ходила годувати безпритульних котів та роздавала речі бідним людям. Опікун [PERSON], який є сином [PERSON] просив заяву задовольнити та госпіталізувати його матір до психіатричного закладу, із-за погіршення стану здоров'я. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява про госпіталізацію [PERSON] у гостре психіатричне відділення в примусовому порядку підлягає задоволенню з наступних підстав. Як передбачено ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Згідно з ч.2 ст.13 Закону України «Про психіатричну допомогу» госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. Рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 року у справі № 1-1/2016 визнано таким, що не відповідає\~Конституції України\~(є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року\~№ 1489-III\~з наступними змінами у взаємозвязку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. З аналізу вищевикладеного слідує, що особа яка визнана в установленому порядку недієздатною може бути госпіталізована до психіатричного закладу тільки за рішенням суду. Під час судового розгляду судом встановлено, що [PERSON] є недієздатною особою, інвалідом ІІ групи з психічного захворювання безстроково. Рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 06.03.2006 року встановлено опіку над недієздатною [PERSON] та призначено її опікуном її сина [PERSON] З висновку комісії лікарів-психіатрів від 14.06.2016 року вбачається, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді: шизофренія, параноїдна форма, безперервний стан тип перебігу. За своїм психічним станом потребує лікування в умовах гострого психіатричного стаціонару. У відповідності з вимогами ст.279 ЦПК України за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу» заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Згідно ч.1 ст.281 ЦПК України заява про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку розглядається судом у такі строки з дня її надходження до суду: про госпіталізацію особи до психіатричного закладу - протягом 24 годин. \~\~\~\~\~\~\~\~ Враховуючи, що [PERSON] визнана у встановленому порядку недієздатною та згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 14.06.2016 року страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді: шизофренія, параноїдна форма, безперервний стан тип перебігу, тому вона потребує госпіталізації до гострого психіатричного відділення в примусовому порядку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved