Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить визнати [PERSON] разом з малолітнім сином - [PERSON], такими, що втратили право на користування житловим будинком [ADDRESS], чим усунути перешкоди у користуванні будинком, мотивуючи тим, що йому на праві приватної власності належить вказаний житловий будинок. 22.11.2003 року його син - [PERSON] уклав шлюб з відповідачем, в зв'язку з чим ним було надано дозвіл на вселення їх до будинку та реєстрацію в ньому. [INFO] у них народився син - [PERSON], який теж зареєстрований в будинку. 29.05.2012 року рішенням Овруцького районного суду шлюб між його сином та відповідачем було розірвано і відповідач змінила місце свого проживання. Речей її в будинку не має. Вона не бере участі у витратах на його утримання. Однак, до даного часу з сином не знялася з реєстрації. Реєстрація відповідача з сином в будинку перешкоджає йому вільно розпоряджатися житловим будинком. В судовому засідання позивач свої позовні вимоги частково підтримав. Просить зняти з реєстрації лише [PERSON], а її сина, який є його онуком, залишити. Відповідач в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечила. Представники третіх осіб в судове засідання не з'явилися, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України, були повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням та розпискою про отримання судової повістки. Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши в судовому засіданні докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач є власником житлового будинку [ADDRESS], який придбав шляхом укладення договору купівлі-продажу у [PERSON]. Вказана обставина підтверджується копією договору купівлі-продажу жилого будинку від 01.06.2007 року серії ВЕО №954953, витягу з Державного реєстру правочинів №4074027 від 01.06.2007 року, довідкою виконавчого комітету Великохайчанської сільської ради №1013 від 06.06.2014 року, оглянутим в судовому засіданні технічним паспортом на вказаний житловий будинок. Однак, правовстановлюючий документ на вказаний житловий будинок відсутній. У вказаному будинку зареєстровані: син позивача - [PERSON], невістка - [PERSON], внук - [PERSON]. [PERSON] зареєстрований, але фактично в господарстві не проживає. [PERSON] проживає у вказаному будинку з 01.10.2007 року по даний час. Вказані обставини підтверджуються довідками виконавчого комітету Великохайчанської сільської ради № 1014 від 06.06.2014 року, №№1468 та 1469 від 02.09.2014 року та в судовому засіданні не заперечуються сторонами. Так, сам позивач підтвердив, що відповідач - його невістка з онуком дійсно на даний час проживають у спірному будинку. Вони нікуди не виїджали і після розлучення з його сином. Чому в позовній заяві зазначено іншу інформацію не пояснив. Відповідачем долучено до матеріалів справи квитанції про оплату за електроенергію по місцю проживання. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Тобто, як випливає із указаної правової норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язана з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням у відповідності до норм житлового та цивільного законодавства. Таким чином, коли в судовому засіданні не знайшли підтвердження обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, встановлено, що позивач із сином постійно проживають в спірному будинку, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 243 грн.60 коп. в доход держави.

Outcome: dismissed