overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~У вересні 2018 року позивачка звернулася до суду із зазначеною вище позовною заявою, в якій зазначила, що їй на праві власності належить квартира № 460 в будинку № 9/1, житловий масив Радужний, с. Лиманка Овідіопольського району Одеської області. \~ \~ \~ \~У зазначеній квартирі зареєстрований колишній чоловік позивачки [PERSON], який після розірвання шлюбу з позивачкою за зазначеною адресою не проживає. \~ \~ \~ \~Позивачка посилаючись на те, що реєстрація відповідача у зазначеній вище квартирі перешкоджає їй у реалізації права власності відносно зазначеного майна, просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування зазначеним житлом. \~ \~ \~ \~Позивачка в судове засідання не з"явилася, але звернулася до суду із заявою про підтримання позову, який просила розглянути у її відсутність, при цьому проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з"явився, із заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, у зв"язку з чим суд ухвалює заочне рішення в порядку ст. 280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно, гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст16, 386, 391 ЦК України. \~ \~ \~ \~Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379, 382 ЦК України.) \~ \~ \~ \~Права власника житлового будинку квартири визначені\~ст.383 ЦК України\~та\~ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. \~ \~ \~ \~Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених\~ законом. \~ \~ \~ \~Так судом встановлено, що позивачці на праві власності належить квартира № 460 в будинку № 9/1, житловий масив Радужний, с. Лиманка Овідіопольського району Одеської області. У зазначеному будинку зареєстрований колишній чоловік позивачки [PERSON], який після розірвання шлюбу з позивачкою за зазначеною адресою не проживає. \~ \~ \~ \~Судом встановлена відсутність існування договорів найма житлового приміщення відповідача з позивачем, або існування сервітутних обмежень гарантуючих мешкання відповідача у належній позивачці будинку. \~ \~ \~ \~Таким чином, з урахуванням відсутності у відповідача самостійного права на житло з підстав, передбачених законом (найм, оренда, вселення наймачем чи на підставі ордера тощо), позов підлягає задоволенню в повному обсязі. \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

У вересні 2019 року позивач звернувся до суду із зазначеною вище позовною заявою, в якій зазначив, що 31 травня 2014 року між ним та відповідачкою, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 944. Від шлюбу торони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач посилаючись на те, що вони з відповідачкою однією сім"єю не проживають та спільне господарство не ведуть, просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не з"явилися, кожен окремо звернувся до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність, при цьому відповідачка проти задоволення позову не заперечувала. Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з положеннями ст. 200 ч. 3 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у разі визнання відповідачем позову. Так судом встановлено, що 31 травня 2014 року між позивачем та відповідачкою, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 944. Від шлюбу торони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сторони однією сім`єю не проживають та спільне господарство не ведуть. При таких обставинах суд вважає, що сім`я сторін існує формально та її збереження не можливе. Збереження сім"ї суперечить інтересам сторін. При цьому відповідачка проти задоволення позову не заперечувала. На підставі викладеного позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~У вересні 2019 року позивачка звернулася до суду із зазначеною вище позовною заявою, в якій зазначила, що 04.08.2002 року між нею та відповідачем, Виноградівською сільською радою Тарутинського району Одеської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 8. \~ \~ \~ \~Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивачка посилаючись на те, що вони з відповідачем однією сім"єю не проживають та спільне господарство \~ не ведуть, просить шлюб розірвати. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Сторони в судове засідання не з"явилися, кожен окремо звернувся до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність, при цьому відповідач проти задоволення позову не заперечував. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 200 ч. 3 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у разі визнання позову. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: \~ \~ \~ \~Так судом встановлено, що 04.08.2002 року між позивачкою та відповідачем, Виноградівською сільською радою Тарутинського району Одеської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 8. \~ \~ \~ \~Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~ \~ \~Сторони однією сім`єю не проживають та спільне господарство не ведуть. \~ \~ \~ \~ \~ При таких обставинах суд вважає, що сім`я сторін існує формально та її збереження не можливе. \~ \~ \~ \~ \~ Збереження сім"ї суперечить інтересам сторін. \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

У вересні 2020 року [PERSON] звернувся до Арбузинського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказував, що 7 лютого 1998 року виконавчим комітетом Новогригорівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1. В шлюбі позивач перебуває вперше. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Причиною розпаду сім`ї є відсутність взаєморозуміння між сторонами, внаслідок чого виникли неприязні стосунки. Сторони проживають окремо. Спільне господарство не ведуть. Спору про розподіл сумісно нажитого майна немає. На примирення не згоден. В зв`язку з цим позивач просив розірвати шлюб між ним та відповідачем. У судове засідання позивач надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив слухати справу в його відсутність. Відповідач у судове засідання не з"явилася, надала заяву, в якому визнала позовні вимоги в повному обсязі, просила слухати справу в її відсутність і залишити після розірвання шлюбу їй прізвище " [PERSON] ". Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Зокрема, судом встановлено, 07 лютого 1998 року виконавчим комітетом Новогригорівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Сторони проживають окремо. Жодним чином сторони не виявили бажання зберегти сім`ю. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст. 112 СК України, суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачем та відповідачем, відсутність бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч.3 ст.105, ст.112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

У вересні місяці 2014 року позивач звернулася із позовом до суду, який мотивує тим, що з відповідачем вони перебували у шлюбі з 24 липня 2004 року, котрий розірвали 25 квітня 2012 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO]. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 02 вересня 2011 року постановлено рішення про стягнення аліментів з відповідача в твердій грошовій сумі по 385 грн. щомісяця на утримання доньки. Однак у зв»язку із влаштуванням відповідача на постійну роботу, укладанням ним нового шлюбу, вона просить збільшити розмір аліментів на утримання доньки у частці від його доходу в розмірі 1/4 частини його заробітку доходу. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала, просить змінити розмір аліментів до 1/4 частини всіх видів його доходу у зв»язку із викладеними обставинами. Відповідач в судовому засіданні заявлений позов визнав та не заперечує щодо стягнення з нього аліментів в розмірі однієї четвертої частини його заробітку. Заслухавши доводи позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано 25 квітня 2012 року, що підтверджується копією рішення суду. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає і утримується матір»ю. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 02.09.2012 року з позивача було стягнуто аліменти на утримання доньки в розмірі 385 грн. щомісяця до досягнення нею повноліття. В даний час відповідач працює, що підтверджується довідкою про заробітну плату, видану ФОП [PERSON] Згідно із ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів на одну дитину, за жодних обставин, не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Згідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Тому позов підлягає задоволенню та розмір аліментів на утримання дитини слід змінити з твердої грошової суми на 1/4 частину із заробітку відповідача, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, при цьому права дитини на утримання не будуть порушеними. Відповідно до положень статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

У відповідності до змісту ч.3 ст. 209 ЦПК України у зв"язку із об"ємністю і складністю справи суд вважає за можливе у даному судовому засіданні проголосити резолютивну частину рішення, відклавши виготовлення мотивувальної на п"ять днів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

У грудні 2013 року Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), у якому просив стягнути з [PERSON] борг у сумі 5 974 грн. за час навчання у Відкритому міжнародному університеті розвитку людини «Україна» відповідно до договору про навчання № 12123 від 11.10.2012 року, оскільки відповідач після відрахування з навчального закладу в добровільному порядку не бажає відшкодувати понесені витрати на його навчання. В судове засідання представник позивача не з»явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечував. Відповідач в судове засідання 14.05.2014 року не зявився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином (а.с.16), в судове засідання, призначене на 17.06.2014 року також не з"явився, хоча повідомлений за місцем реєстрації рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 19). Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України, суд приймає заочне рішення у відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.10.2012 року між [PERSON] та Відкритим міжнародним університетом розвитку людини «Україна» укладений договір про навчання № 12123 на строк з 2012 року по 2017 рік, із загальною сумою оплати за навчання 20 000 грн. (а.с. 4) Після укладання вказаного договору відповідача зараховано до складу студентів вказаного навчального закладу. Наказом Відкритого міжнародного університеті розвитку людини «Україна» № 36-е від 01.07.2013 року «Про зміни в контингенті студентів» [PERSON] відраховано з 01.07.2013 року зі складу студентів вказаного навчального закладу за порушення умов договору (а.с. 6). Відповідно до умов договору про навчання № 12123 від 11.10.2012 року за період з 01.11.2012 р. по 30.06.2013 р. загальна вартість навчання становить 6374 грн. Відповідачем за період навчання сплачено 400 грн. Таким чином, заборгованість за час навчання відповідача у вказаному навчальному закладі становить 5974 грн., що стверджується довідкою позивача (а.с. 5). Відповідно до вимог ст. ст. 509, 526, 527 ЦК України, відповідач має відшкодувати позивачу 5974 грн. (( 6374 грн. (сума за період з 01.11.2012 р. по 30.06.2013 р.) - 400 грн. ( сплачених коштів) = 5974 грн.) боргу за договором про навчання № 12123 від 11.10.2012 року. Згідно ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача 229,40 грн. сплаченого судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

У грудні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом де вказує, що перебуває з відповідачем у юридичному шлюбі, який був зареєстрований відділом РАЦС Пролетарського РУЮ 29 квітня 2006 року за актовим записом №120. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини між ними припинені у грудні 2013 року і з цього часу вони шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть. Вважає подальше збереження їх сім"ї недоцільним та неможливим. Просив шлюб розірвати. Ухвалою суду від 16 січня 2014 року сторонам був наданий строк для примирення на два місяці. У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав і просив задовольнити, пояснивши, що за наданий судом строк примирення між ними не досягнуто. Просив шлюб розірвати. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, надавши суду пояснення аналогічні поясненням позивача. Також просила пілся розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". Заслухавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з огляду на наступне. У відповідності з вимогами ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні сторони перебувають у юридичному шлюбі, який був зареєстрований відділом РАЦС Пролетарського РУЮ 29 квітня 2006 року за актовим записом №120. (а.с.8). Від шлюбу дітей не мають. Також у судовому засіданні встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені у грудні 2013 року. З цього часу сторони спільне господарство не ведуть, мешкають окремо, шлюбні відносини не підтримують. Судом приймались заходи для збереження родини сторін, але ці заходи належного результату не принесли. Таким чином, сукупність досліджених та оголошених у судовому засіданні доказів призводить суд до висновку про можливість задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. На підставі вищевикладеного, ст.ст.109, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову вказує, що 06 травня 2012 року між нею та відповідачем укладено шлюб, зареєстрований Вишнопільською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області (актовий запис №2). Від шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON]. Зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин й на даний час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливими, тому просить суд даний шлюб розірвати. Позивачка [PERSON], яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить не надавати строк на примирення. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання також не з"явився, натомість подав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить не надавати строк на примирення. Оскільки сторони в судове засідання не з"явились, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 06 травня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, виданим Вишнопільською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області (актовий запис №2). В період шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON]. Оскільки сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, враховуючи визнання відповідачем позову, що свідчить про небажання зберегти сім"ю, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, й розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін, а також прав їхньої дитини, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON], мотивуючи його тим, що 13 вересня 2003 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Курненської сільської ради, Червоноармійського району Житомирської області, актовий запис № 6. Від шлюбу мають дітей: дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося. [PERSON] зловживав спиртними напоями, влаштовував сімейні сварки, бійки в присутності малолітніх дітей, ображав її нецензурними словами, вихованням дітей не займався. З квітня 2011 року сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть, на даний час вона з дітьми проживає у своїх батьків в с. Березова Гать Червоноармійського району. Відповідач проживає в м. Житомирі з іншою жінкою. Вважає, що сім"я розпалася остаточно і відновлення подружнього життя не можливе і не доцільне. Враховуючи наведене, просить суд розірвати шлюб з [PERSON], дітей: дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO] для подальшого виховання залишити біля неї, стягнути з відповідача судовий збір в сумі 243,60 грн. та витрати пов"язані з наданням юридичної допомоги в сумі 500 грн. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заву, в якій просить проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце проведення судового засідання належним чином повідомлений. Надав суду письмову заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує щодо їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Курненської сільської ради, Червоноармійського району Житомирської області, сторони уклали шлюб 13.09.2003 року, про що в книзі реєстрації актів про шлюб зроблено запис за № 6. Із свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 15.03.2005 року та серії [NUMBER] від 25.11.2008 року вбачається, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося, так як відповідач зловживав спиртними напоями, вчиняв сварки, бійки та ображав позивачку нецензурними словами, вихованням дітей не займався, створив нову сім"ю, з якою проживає, тому суд вважає, що подальше перебування сторін у шлюбі суперечить інтересам позивачки. Задовольняючи позовні вимоги суд вважає, відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею та документально підтверджені судові витрати в сумі 243, 60 грн. та на підставі ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги в сумі 500 грн.

Outcome: approved