Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

03.11.2016 року [PERSON] опіки та піклування Житомирської районної державної адміністрації звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивує тим, що відповідач була позбавлена батьківських прав відносно дочки [PERSON] і на даний час динина влаштована на повне державне забезпечення до Комунального навчального закладу «Бердичівська загальноосвітня школи-інтернат І-ІІІ ступенів» Житомирської обласної ради, тому просить суд позов задовольнити. У судове засідання представник позивача [PERSON] опіки та піклування Житомирської районної державної адміністрації та представник третьої особи Служби у справах дітей Житомирської районної державної адміністрації у судове засідання не зявилися; до суду спрямували заяви, де просять суд розгляндати справу у їх відсутність. Відповідач у судове засідання не зявилася. Судом встановлено, що на період розгляду справи відбуває покарання у Житомирській УВП ДПС України в Житомирській області №8; до суду надіслала заяву, в якій просила не стягувати з неї аліменти, оскільки не має постійного місця роботи (а.с. 31-31). Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити за відсутності сторін. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази у справі, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. У відповідності до\~ ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно копії свідоцтва про народження, виданого повторно 10.04.2009 року Першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, [PERSON] народилася 20.06.2005 року, актовий запис 453, в графі «Мати» зазначена відповідач [PERSON] (а.с. 2). Як вбачається з матеріалів справи, а саме з копії рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 11.04.2016 року, відповідача [PERSON] позбавлено батьківських прав стосовно її малолітньої дочки [PERSON], [INFO] (а.с. 3-4). Із довідки № 15, виданої 05.01.2017 року Комунальним навчальним закладом «Бердичівська загальноосвітня школи-інтернат І-ІІІ ступенів» Житомирської обласної ради, вбачається, що малолітня [PERSON], [INFO], з 03.09.2016 року і по даний час навчається у зазначеному закладі та перебуває на повному державному утриманні (а.с. 33). Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Зміст глави 15 СК України вказує на обов'язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. У відповідності до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Способи виконання обов'язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі\~ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. В пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1\~ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи, що відповідач є здоровою, працездатною людиною, інших осіб на утриманні не має, на даний час відбуває покарання у Житомирській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Житомирській області №8, також враховуючи стан здоровя дитини, суд вважає необхідним призначити стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 03.11.2016 року. За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Жодних документів, які б підтверджували непрацездатність відповідача чи неможливість його працевлаштування, суду надано не було. \~\~ Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів (п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 551,20 грн. на користь держави. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. \~\~\~\~

Outcome: approved