Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

У серпні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 05 квітня 2013 року у Першотравневій сільській раді Снігурівського району Миколаївської області зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. З початку 2018 року разом не проживають, між ними втрачено почуття любові та поваги. Вважає, що збереження сім'ї неможливе, а тому просить суд шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Позивач подала суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення (7506/18-вх від 30.11.2018р.). Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації, яке вручено та через оголошення на офіційному веб-сайті суді на порталі Судова влада України. Причини неявки суду невідомі. Відзив не надійшов. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 05 квітня 2013 року Першотравневою сільською радою Снігурівського району Миколаївської області між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], було зареєстровано шлюб (актовий запис №2); свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане 05 квітня 2013 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, виданого Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 10 вересня 2013 року серії [NUMBER] З початку 2018 року шлюбні відносини між подружжям припинені за постійних сварок та непорозумінь у сім'ї, втрати почуття любові і поваги один до одного; сторони припинили спільне проживання; дитина проживає з позивачкою. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, примирення між сторонами не є можливим за категоричної позиції позивача про розірвання шлюбу, тривалого періоду не проживання, а тому збереження даної сім'ї не відповідало б інтересам сторін та малолітньої дитини, а отже позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення. Відповідно до ст.113 СК України позивач має право надалі іменуватися дошлюбним прізвищем "[PERSON]". Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved