Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

Представник позивача ПАТ «Страхова компанія «Уніка» - Білий В.С. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу мотивуючи вимоги тим, що 11 лютого 2018 року між позивачем та [PERSON] було укладено Договір добровільного комплексного страхування наземного транспорту № 833001/4605/0000063 транспортного засобу «Лексус» [NUMBER]. 11 вересня 2018 року в місті Києві сталося ДТП за участю автомобіля Лексус (д.р.н. [NUMBER] ) під керуванням водія [PERSON] та автомобіля Рено (д.р.н. [NUMBER] ) під керуванням водія [PERSON] внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Лексус (д.р.н. [NUMBER] ). Згідно постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 02 листопада 2018 року відповідача визнано винним. Страхувальник звернувся до позивача та повідомив про подію, що має ознаки страхового випадку, який стався із застрахованим транспортним засобом Лексус д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування та страхового акту № 00272086 та умов Договору страхування № 833001/4605/0000063 розмір страхового відшкодування склав 45696,05 грн. Позивач звернувся до ПАТ «СК «АРКС» із заявою про виплату страхового відшкодування в добровільному порядку. 17 жовтня 2018 року АТ «СК «АРКС» було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 30 912,14 грн. Не відшкодованою залишилась сума 14783,91 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 серпня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач ухвалу про відкриття провадження, позовну заяву та додатки до неї не отримав. Конверт повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, 11 лютого 2018 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» та [PERSON] був укладений договір добровільного комплексного страхування наземного транспорту № 833001/4605/0000063 транспортного засобу «Лексус» [NUMBER]. 11 вересня 2018 року в місті Києві сталося ДТП за участю автомобіля Лексус (д.р.н. [NUMBER] ) під керуванням водія [PERSON] (власник автомобіля - [PERSON] ) та автомобіля Рено (д.р.н. [NUMBER] ) під керуванням водія [PERSON] внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Лексус (д.р.н. [NUMBER] ). 12 вересня 2018 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Уніка» із заявою про виплату страхового відщкодування. Водій автомобіля Лексус д.н.з. [NUMBER] надав ПАТ «СК «Уніка» письмові пояснення в яких зазначив, що 11 вересня 2018 року на перетині вул. Коперника та Мельника відсублолась ДТП за участю автомобіля Лексус (д.р.н. [NUMBER] ) під керуванням водія [PERSON] (власник автомобіля - [PERSON] ) та автомобіля Рено (д.р.н. [NUMBER] ) під керуванням водія [PERSON] внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Лексус (д.р.н. [NUMBER] ). Згідно страхового акту сума матеріального збитку склала 45 696,05 гривень. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Рено (д.р.н. [NUMBER] ) була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в АТ «СК «АРКС»(приватне) згідно полісу № АК/9132717. Ліміт відповідальності AT «СК «АРКС» (приватне) за майнову шкоду становить - 100 000,00грн., франшиза 0,00грн. Відповідно до статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством На підставі полісу № АК/9132717, Позивач звернувся до AT «СК «АРКС» (приватне) із Заявою про виплату страхового відшкодування. 17.10.2018 року AT «СК «АРКС» (приватне) було здійснено виплату страхового відшкодування в добровільному порядку в розмірі - 30 912,14грн., що підтверджується платіжним дорученням № 506_294 від 17 жовтня 2018 року. Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою складає 14 783,91 грн. В якості доказів щодо підтвердження розміру шкоди, позивачем надано до суду платіжне доручення № 045446 на суму 45696,05 грн де отримувачем є ТОВ «Автолайф центр», страховий акт № 00272086, рахунок № С000051208 від 18 вересня 2018 року, фотокартки пошкодженого автомобіля Лексус д.н.з. [NUMBER] , . Однак, законодавством України визначено порядок розрахунку розміру заподіяної шкоди. Відповідно до Закону України „Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" визначено правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів. Згідно ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Сума матеріального збитку, заподіяного потерпілим особам повинна бути підтверджена таким засобом доказування, як Звіт про оцінку майна (актом оцінки майна), який за змістом має відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Право на практичну діяльність за відповідними напрямами оцінки майна та спеціалізаціями в межах цих напрямків надається суб`єктам оціночної діяльності після отримання відповідних сертифікатів, які видає Фонд державного майна України, що передбачено Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Оцінювачем такої шкоди може бути компетентний субєкг оціночної діяльності в контексті вимог ст.ст. 5, 6 Закону "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" №2658-111, якого внесено до Державного реєстру оцінювачів, що веде Фонд державного майна України. Відповідно до ч,2 гі.32 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1440 від 10.09.2003 року, для застосованого майна, подібного до майна, що продається (купується) на ринку, оцінка розміру ймовірного страхового відшкодування проводиться виходячи з характеристики майна на дату заподіяння збитків до настання страхового випадку шляхом розрахунку прямих збитків. Згідно із частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом, підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до чистини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з абзацом третім пункту З частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. За змістом п. 1 ч.2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ч.2 п.32 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1440 від 10.09.2003 року, для застосованого майна, подібного до майна, що продається (купується) на ринку, оцінка розміру ймовірного страхового відшкодування проводиться виходячи з характеристики майна на дату заподіяння збитків до настання страхового випадку шляхом розрахунку прямих збитків. Згідно з пунктом 2.4. Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини в трати товарної вартості. Отже, за змістом вказаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків). Однак, відповідачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу, у відповідності до ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (Звіт про оцінку, акт оцінки майна) в якості підтвердження розміру заподіяної шкоди. Крім того, позивем не подавалося до суду будь-яких клопотань, зокрема, клопотання про призначення судової експертизи. Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, оскільки страховик за полісом виплатив страхове відшкодування, він виконав своє зобов`язання перед потерпілим в повному обсязі, а різницю між вартістю відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Джили», д/н [NUMBER] , та сумою виплати, зобов`язаний відшкодувати саме відповідач. Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що обов`язок по доведенню обставин справи покладено на кожну із сторін, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування шкоди. Відповідно до ст. 14 1ЦПК України, в разі відмови в задоволенні позовних вимог, судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed