Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до ТОВ "Вердикт Капітал", в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 03 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., зареєстрований в реєстрі за № 21021, про стягнення з нього (позивача) на користь ТОВ "Вердикт Капітал" 171 167 грн 85 к. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №500945234 від 05 червня 2014 року за період з 16 січня 2019 року по 14 грудня 2020 року та 650 грн плати за вчинення виконавчого напису. Ухвалою від 24 березня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, за заявою позивача до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача залучено приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. Ухвалою суду від 24 березня 2021 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову, подану разом із позовною заявою, постановлено зупинити стягнення за виконавчим написом, вчиненим 03 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., зареєстрованим в реєстрі за № 21021, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Вердикт Капітал" 171 817 грн 85 к., з примусового виконання якого 16 лютого 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мельником Ю.А. відкрито виконавче провадження №64522277. На обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що 26 лютого 2021 року поштовим зв`язком отримав постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельника Ю.А. про відкриття виконавчого провадження №64522277 від 16 лютого 2021 року з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 03 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., зареєстрованого в реєстрі за №21021, про стягнення з нього ( [PERSON] ). на користь ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованості за кредитним договором №500945234 від 05 червня 2014 року, укладеним між ним та ПАТ "Альфа-Банк". У виконавчому написі вказано, що стягнення проводиться за період з 16 січня 2019 року по 14 грудня 2020 року, сума заборгованості - 171 167 грн 85 к., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 39 048 грн 21 к., прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом - 55 815 грн 11 к., строкова заборгованість за несплаченими відсотками - 65 304 грн 53 к., строкова заборгованість за штрафами і пенями - 11 000 грн. Як видно з виконавчого напису, кредитний договір було укладено з ПАТ "Альфа Банк", правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 1 від 21 червня 2016 року є ТОВ "Кредитні Ініціативи", правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2019-1КІ/ВЕСТА від 26 грудня 2018 року є ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста", правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 16-01/19/1 від 16 січня 2019 року є ТОВ "Вердикт Капітал". Однак про зміну кредиторів він не був повідомлений. Крім того, новий кредитор не направляв на його адресу лист з вимогою про усунення порушення щодо зобов`язання із зазначенням у ньому вимоги стислого змісту порушених зобов`язань, а також відсутні відомості на підтвердження того, що вказаний лист з вимогою про усунення порушень за кредитним договором він (позивач) отримував, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості бути вчасно поінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ТОВ "Вердикт Капітал", або виконати такі, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Нотаріусом також не перевірено факт надіслання йому (позивачу) такої вимоги та її отримання, у зв`язку з чим він не мав змоги подати нотаріусу обгрунтовані заперечення щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди. Крім того, при вчиненні напису нотаріус не врахував, що строк виконання кредитного договору - до 06 червня 2019 року, а період, за який стягується заборгованість: з 16 січня 2019 року по 14 грудня 2020 року. Позивач зауважує, що після 06 червня 2019 року відсотки не мали нараховуватись, однак згідно з виконавчим написом їх нарахування тривало до 14 грудня 2020 року. До того ж нотаріус не отримував від кредитора та від нього первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту, здійснення його повного або часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості, суми шрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними. З огляду на викладене, заборгованість, про стягнення якої просив стягувач, не можна вважати безспірною, вчиняючи виконавчий напис нотаріус не врахував та не перевірив факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. За таких обставин, посилаючись на вимоги ст. 3, 15, 16, 18, 516, 517 ЦК України, ст.34, 87, 88, 89 Закону України "Про нотаріат", п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, вимоги глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, просить позов задоволити, визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 03 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., зареєстрований в реєстрі за № 21021, понесені ним судові витрати стягнути з відповідача на його користь. 22 квітня 2021 року на адресу суду надійшов відзив за підписом генерального директора ТОВ "Вердикт Капітал", в якому, посилаючись на положення ст. 87-89 Закону України "Про нотаріат", ст. 18 ЦК України, п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, він просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник відповідача зазначає, що відсутні підстави для визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, вчиненого 03 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., зареєстрованого в реєстрі за № 21021. Вважає, що такий вчинено нотаріусом з дотриманням процедури, визначеної законом. Для вчинення зазначеного виконавчого напису товариство надало нотаріусу документи, які підтверджують безспірність заборгованості. Вказану в оспорюваному виконавчому написі заборгованість можна вважати безспірною, оскільки [PERSON] у своєму позові не зазначив обставин, які б свідчили про протилежене. Крім того, представником відповідача надіслано на адресу суду клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, згідно з яким генеральний директор ТОВ "Вердикт Капітал" просить відмовити в задоволенні вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, зазначаючи, що [PERSON] не додано до позовної заяви належних та допустимих доказів, які б підтверджували договору правової допомоги, оплату правничої допомоги, в тому числі документів, які б підтверджували перерахунок коштів адвокату. В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задоволити. Зазначив, що виконавчий напис, який його довіритель просить визнати таким, що не підлягає виконанню, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. з порушенням вимог ст. 87, 88 Закону України "Про нотаріат", нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис за кредитним договором, йому не були подані документи, передбачені законодавством, сума заборгованості на момент вчинення виконавчого напису не була безспірною, в тому числі з огляду на вимоги п. 2.3 кредитного договору №500945234 від 05 червня 2014 року та вимог ст. 258 ЦК України щодо нарахування пені. Зауважив, що нотаріусом при вчиненні виконачого напису взято до уваги тільки розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не є доказом безспірності грошових вимог до [PERSON] . Крім того, зазначений виконавчий напис вчинено з порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, адже нотаріус не врахував та не перевірив обставини переуступки права вимоги до ТОВ "Вердикт Капітал", а позивачу не було відомо про існування вказаних у виконавчому написі договорів відступлення прав вимоги. Також представник позивача просив стягнути з відповідача на користь [PERSON] 908 гривень витрат на оплату судового збору та 3 000 грн витрат на професійну правничу допомогу згідно з поданими документами. Представник відповідача ТОВ "Вердикт Капітал" в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не поінформував, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом поряку. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши письмові докази у справі, які мають значення для її розгляду, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5). Судом встановлено, що 05 червня 2014 року між позивачем та ПАТ "Альфа-Банк" укладено кредитний договір №500945234, за яким [PERSON] отримав кредит в розмірі 39 048 грн 21 к. з фіксованою процентною ставкою за користування кредитом 15,99% річних. Датою остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та комісій, вказано 06 червня 2019 року. Договором визначені умови надання кредиту, порядок нарахування та сплати процентів, комісії, процентів, права, обов`язки та відповідальність сторін та ін. Серед іншого, визначено, що платежі з повернення кредиту, сплати процентів за його користування, сум комісійної винагороди та інших платежів за цим договором здійснюються щомісячно, рівними частинами у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених цим договором та відповідно до графіку платежів, який є додатком №1 до цього договору та його невід`ємною частиною (п.п. 2.6 п. 2. Договору); пунктом 4 Договору визначені умови та наслідки повного або часткового прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за користування ним та/або комісій (а.с. 7-9). Згідно з випискою з особового рахунку № [NUMBER] , складеною ТОВ "Вердикт Капітал", заборгованість [PERSON] перед відповідачем станом на 14 грудня 2020 року (за період з 16 січня 2019 року по 14 грудня 2020 року) за кредитним договором №500945234, укладеним 05 червня 2014 року між позивачем та ПАТ "Альфа-Банк", становила загалом 171 167 грн 85 к., з яких 39 048 грн 21 к. заборгованість за сумою кредиту, 132 119 грн 64 к. - заборгованість за процентами та комісією (а.с. 10). 03 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 21021, про стягнення зі [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №500945234 від 05 червня 2014 року, укладеним між [PERSON] та Акціонерним товариством "Альфа-Банк", правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 1 від 24 червня 2016 року є ТОВ "Кредитні ініціативи", правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2019-1КІ/ВЕСТА від 26 грудня 2018 року є ТОВ "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА", правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами є ТОВ "Вердикт Капітал". У виконавчому написі вказано, що стягнення заборгованості проводиться за період з 16 січня 2019 року по 14 грудня 2020 року, сума заборгованості складає 171 167 грн 85 к., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 39 048 грн 21 к., прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом - 55 815 грн 11 к., строкова заборгованість за несплаченими відсотками - 65 304 грн 53 к., строкова заборгованість за штрафами і пенями - 11 000 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто зі стягувача плату в розмірі 650 грн, які підлягають стягненняю з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню, становить 171 817 грн 85 к. (а.с. 5). 16 лютого 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мельником Ю.А. на підставі заяви ТОВ "Вердикт Капітал" винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №64522277 з примусового виконання вказаного вище виконавчого напису нотаріуса (а.с. 6). Ухвалюючи рішення суд керується наступним. Статтями 15, 16 ЦК України закріплено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок) Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України "Про нотаріат"). Згідно зі ст. 87 Закону України "Про нотаріат" (в редакції, чинній на час вчинення виконавчого напису), для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічні правила та умови вчинення виконавчого напису містить Порядок (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Боржник в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Верховний Суд України у правовому висновку, викладеному у постанові від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17 зазначив, що при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Виписка з особового рахунку [PERSON] , яка є в матеріалах справи, згідно з якою сума заборгованості позивача перед відповідачем ТОВ "Вердикт Капітал" за кредитним договором №500945234, укладеним 05 червня 2014 року між [PERSON] та Акціонерним товариством "Альфа-Банк", станом на 14 грудня 2020 року становила загалом 171 167 грн 85 к., не свідчить про безспірність такої заборгованості, оскільки з неї (виписки) неможливо встановити початок строку порушення позивачем зобов`язань за кредитним договором, розмір сплачених ним сум в рахунок погашення боргу та інші складові заборгованості. Крім того, в цьому контексті, заслуговують на увагу посилання позивача на те, що дата остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та комісій, - 06 червня 2019 року, однак при цьому стягнення заборгованості за виконавчим написом проводиться за період з 16 січня 2019 року до 14 грудня 2020 року. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що в своїй сукупності встановлені вище судом обставини свідчать про те, що вказана відповідачем заборгованість за кредитним договором не була безспірною. До того ж, як видно з матеріалів справи, кредитний договір №500945234 від 05 червня 2014 року укладено між [PERSON] та ПАТ "Альфа Банк". Правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ "Альфа Банк" за вказаним кредитним договором на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 1 від 24 червня 2016 року є ТОВ "Кредитні ініціативи", правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2019-1КІ/ВЕСТА від 26 грудня 2018 року є ТОВ "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА", правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами є ТОВ "Вердикт Капітал". Однак відповідачем не надано суду документів, які б підтверджували повноваження ТОВ "Вердикт Капітал" як стягувача і правонаступника усіх прав та обов`язків АТ "Альфа-банк", ТОВ "Кредитні ініціативи" чи ТОВ "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХОЛЛІС ВЕСТА", зокрема, договір (ри) відступлення прав вимоги за кредитним договором, відповідно до якого (их) ТОВ "Вердикт Капітал" набуло прав нового кредитора, а також доказів того, що такі документи надавались нотаріусу при вчиненні виконавчого напису. Також в ході розгляду справи не спростовано і доводи [PERSON] про те, що про зміну кредитора (ів) у зобов`язані він не був повідомлений, листів щодо сплати заборгованості не отримував, тому не мав можливості оспорити вимоги ТОВ "Вердикт Капітал" або ж виконати їх. Крім того, відповідачем не надано документів на підтвердження того, що письмова вимога про стягнення заборгованості взагалі направлялася боржнику, і, відповідно, була ним отримана, та того, що така була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Суд також зазначає наступне. З тексту оспорюваного виконавчого напису встановлено, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст. 87-91 Закону України "Про нотаріат" та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за № 1172. Відповідно п. 2 розділу ІІ "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з розрахункових і кредитних відносин" Переліку (зі змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів"), для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Тобто саме вказані зміни до Переліку дозволяли кредиторам звертатися до нотаріуса для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, оформленими не тільки в нотаріальному порядку, але і в простій письмовій формі. Разом з тим, Київський апеляційний адміністративний суд своєю постановою від 22 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14, визнав незаконною та нечинною в частині з моменту її прийняття постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносилися до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на викладене, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" №1172 в редакції від 29 листопада 2001 року, в якій у п.1 Переліку в редакції від 29 листопада 2001 року передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При цьому пункту 2 не передбачено в діючому Переліку. Тобто приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., вчиняючи 03 лютого 2021 року виконавчий напис № 21021 про стягнення зі [PERSON] на користь ТОВ "Вердикт Капітал" 171 167 грн 85 к. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №500945234 від 05 червня 2014 року, керувався нечинним законодавством, яке в дійсності не передбачало можливості вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений, а, отже, діяв в порушення норм ч. 2 ст. 87 Закону України "Про нотаріат". З огляду на викладене, оскільки судом встановлено, що станом на час вчинення виконавчого напису зазначена у ньому заборгованість не була безспірною, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, ним взято до уваги тільки розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, який зроблено ТОВ "Вердикт Капітал" одноособово без урахування думки та позиції позивача, враховуючи те, що нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису застосовано не чинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі, суд приходить до висновку, що спірний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Також відповідно до вимог ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні останнім витрати на оплату судового збору за подання позовної заяви в розмірі 908 грн (а.с. 4) Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження надання правової допомоги [PERSON] представником позивача адвокатом Капаком В.М. надано суду: договір про надання правової допомоги від 02 березня 2021 року №20/2021, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс та очікує понести в зв`язку з розглядом даної справи, відповідно до якого вартість написання адвокатом позовної заяви становить 1 000 грн, вартість представництва адвокатом інтересів його довірителя в суді - 2 000 грн, а також квитанцію №06/2021 від 02 березня 2021 року, згідно з якою адвокатом Капаком В.М. прийнято від [PERSON] на підставі договору про надання правової допомоги 3 000 грн за складання процесуальних документів та представництво його (позивача) інтересів в суді (а.с. 16, 17, 20). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що клопотання представника відповідача про відмову позивачу про стягненні витрат на правничу допомогу не підлягає задоволенню, вказані витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн є співмірними зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг, а отже такі слід стягнути з ТОВ "Вердикт Капітал" на користь [PERSON] . На підставі наведеного,

Outcome: approved