Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

16 жовтня 2014 року представник позивача звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування витрат пов'язаних з утриманням у вищих військових навчальних закладах на підставі того, що наказом начальника Академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 28.07.2011 року №579-ПД, громадянина [PERSON] зараховано курсантом на 1-ий курс навчання до Академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного напрям підготовки: "Військове управління (Сухопутні війська)",спеціальність: "управління діями підрозділів Сухопутних військ", спеціалізація: "управління діями підрозділів військової розвідки і спеціального призначення". 28 вересня 2012 року між MO України в особі начальника Академії сухопутних військ імені Петра Сагайдачного генерал-лейтенанта Ткачука П.П. та курсантом [PERSON] укладений контракт на час навчання до присвоєння військового звання "лейтенант". Згодом, наказом начальника Академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 11.01.2013 року №50, курсанта [PERSON] переведено для подальшого навчання до Військової академії (м. Одеса). З 12.01.2013 року відповідача зараховано до списків особового складу Військової академії (м. Одеса) та на всі види забезпечення. Під час навчання у Військовій академії (м. Одеса), курсант [PERSON] неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, систематично порушуючи військову дисципліну, в результаті чого, через особисту недисциплінованість, Командуванням Військової академії (м. Одеса) ініційовано питання про його відрахування з числа курсантів Військової академії (м. Одеса) "через недисциплінованість». Наказом начальника Військової академії (м. Одеса) від 05.06.2013 року № 8-ПМ (по особовому складу) відповідач: відрахований з Військової академії (м. Одеса) та звільнений з лав Збройних Сил України в запас "через службову невідповідність". Наказом начальника Військової академії (м. Одеса) від 05.06.2013 року № 127 (по стройовій частині) відповідач: виключений зі списків особового складу академії та знятий зі всіх видів забезпечення 05.06.2013 року, направлений в розпорядження військового комісара Зінківського РВК Полтавської області для постановки на військовий облік. Виходячи з довідки - розрахунку від 06.06.13 року №1/55/484, складеної Військовою академією (м. Одеса), загальний розмір витрат, пов'язаних з утриманням [PERSON] у Академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного та Військовій академії (м. Одеса) (період з 01.09.12 року по 05.06.13 року) становить 37654 грн. 10 коп., у тому числі: за період навчання у Академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного з 01.09.12 по 11.01.13 - 18702 грн. 97 коп., за період навчання у Військовій академії (м. Одеса) з 12.01.13 по 05.06.13 -грн. 18951 грн. 13 коп. В період з 05.06.2013 року по 21.07.2014 року відповідач щомісячно в добровільному порядку відшкодовував витрати пов'язані з його утриманням у вищих військових навчальних закладах, шляхом переказу коштів на розрахунковий рахунок Військової академії (м. Одеса). Зокрема, Військовій академії (м. Одеса) відшкодовано. Всього відшкодовано 1350,00 гривень. Сума невідшкодованих витрат складає:36304,10 грн. Відтак, по даний час відповідач витрати пов'язані з його утриманням не відшкодував, чим спричинив державі в особі його структурного підрозділу Військової академії (м. Одеса) матеріальну шкоду, у зв'язку із чим представник позивача змушений звернутись до суду із зазначеним позовом. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву від 02.03.2015 року, в якій вимоги позову підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити, просив розгляд справи провести у відсутності позивача. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причин своєї неявки суду не повідомив, клопотань щодо розгляду справи у його відсутності або про відкладення судового засідання не подавав. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди представника позивача, ухвалює заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. У судовому засіданні встановлено, що наказом начальника Академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 28.07.2011 року №579-ПД [PERSON] зараховано курсантом на 1-ий курс навчання до Академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного напрям підготовки: "Військове управління (Сухопутні війська", спеціальність: «управління діями підрозділів Сухопутних військ", спеціалізація:управління діями підрозділів військової розвідки і спеціального призначення". У відповідності до вимог п.п. 15, 16 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.08 №1 153/2008, року між MO України в особі начальника Академії сухопутних військ імені Петра Сагайдачного генерал-лейтенанта Ткачука П.П. та курсантом [PERSON] укладений контракт на час навчання до присвоєння військового звання "лейтенант". Згідно укладеного Контракту відповідач взяв на себе зобов'язання відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов'язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), для проходження військової служби на посадах офіцерського складу в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу. Згодом, наказом начальника Академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 11.01.2013 року № 50, курсанта [PERSON] переведено для подальшого навчання до Військової академії (м. Одеса). З 12.01.2013 року [PERSON] зараховано до списків особового складу Військової академії (м. Одеса) та на всі види забезпечення (наказ начальника Військової академії (м. Одеса) від 14.01.2013 року №9. Під час навчання у Військовій академії (м. Одеса), курсант [PERSON] неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, систематично порушуючи військову дисципліну, в результаті чого, через особисту недисциплінованість, Командуванням Військової академії (м. Одеса) ініційовано питання про його відрахування з числа курсантів Військової академії (м. Одеса) . Наказом начальника Військової академії (м. Одеса) від 05.06.2013 року № 8-ПМ (по особовому складу) відповідач у відповідності до п. 3.2 Інструкції про порядок переведення. відрахування та оновлення курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів Міністерства оборони України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 24.12.1997 року № 490, відрахований з Військової академії (м. Одеса) "через недисциплінованість ". У відповідності до п. 2.14 інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 року № 170, [PERSON] звільнений з лав Збройних Сил України в запас "через службову невідповідність". Наказом начальника Військової академії (м. Одеса) від 05.06.2013 року № 127 (по стройовій частині) відповідач: виключений зі списків особового складу академії та знятий зі всіх видів забезпечення 05.06.2013 року; направлений в розпорядження військового комісара Зінківського РВК Полтавської області для постановки на військовий облік. Відповідно до п.п. 3, 4 "Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.06 № 964, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням, перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів. Положеннями ст.ст. 3, 15 Закону України "Про Збройні Сили України" визначено, що фінансування Збройних Сил України, до структури яких входять і військові навчальні заклади, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Одним із принципів, на якому ґрунтується бюджетна система України, являється принцип ефективного і цільового використання бюджетних коштів. Із врахуванням викладених обставин Законом України "Про військовий обов'язок і військову службу " передбачено обов'язок громадян, відрахованих з військових навчальних закладів Збройних Сил України через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів "є", "є", "ж", "і", "и" частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовувати Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ні навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Згідно п. 8 "Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року №964, сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони. Не проведення відшкодування витрачених бюджетних коштів на утримання відрахованих курсантів призводить до порушення економічних інтересів держави. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.8 ст. 110 ППК України позови, що виникають з договорів. у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договорів. Так, згідно зі ст. 10 Закону України "Про оборону України", ст. 10 Закону України "Про Збройні Сили України" і Положення про Міністерство оборони України", затвердженого Указом Президентом України від 06.04.2011 року № 406/2011, Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, структурним підрозділом якого є. зокрема, Військова академія (м. Одеса). Таким чином, невідшкодування на користь Військової академії (м. Одеса) відповідачем суми витрат, пов'язаних з його утриманням вищих військових навчальних закладах, тягне за собою порушення економічних і оборонних інтересів держави. Зважаючи на вимоги Положення про облік та використання коштів спеціального фонду державного бюджету в Міністерстві оборони України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 10.10.2013 року №689, відшкодовані колишніми курсантами витрати підлягають зарахуванню на рахунки спеціального бонду відповідного навчального закладу, як плата за послуги, що надаються бюджетними установами згідно основною діяльністю. Частиною 1 ст. 626 ЦК України закріплено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Виходячи з довідки - розрахунку від 06.06.13 року №1/55/484, складеної Військовою академією (м. Одеса), загальний розмір витрат, пов'язаних з утриманням [PERSON] у Академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного та Військовій академії (м. Одеса) (період з 01.09.12 року по 05.06.13 року) становить 37654 грн. 10 коп., у тому числі: за період навчання у Академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного з 01.09.12 року по 11.01.13 року - 18702 грн. 97 коп.,за період навчання у Військовій академії (м. Одеса) з 12.01.13 року по 05.06.13 року - 18951 грн. 13 коп. В період з 05.06.2013 року по 21.07.2014 року відповідач щомісячно в добровільному порядку відшкодовував витрати пов'язані з його утриманням у вищих військових навчальних закладах, шляхом переказу коштів на розрахунковий рахунок Військової академії (м. Одеса). Зокрема, Військовій академії (м. Одеса) відшкодовано 1350,00 гривень. Сума невідшкодованих витрат складає: 37654,10 грн. - 1350,00 грн. = 36304,10 грн. Відтак, по даний час відповідач витрати пов'язані з його утриманням не відшкодував, чим спричинив державі в особі його структурного підрозділу Військової академії (м. Одеса) матеріальну шкоду. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В силу статей 58, 59 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ст. 212 ЦПК). Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З відповідача також підлягає стягненню на користь позивача судовий збір сплачений позивачем за подання позову до суду у розмірі 363,05 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved