overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

Позивач пред'явив позов до відповідача та враховуючи змінені позовні вимоги просить: розділити в натурі житловий будинок [ADDRESS], виділивши у приватну власність [PERSON] частину будинку, що становить квартиру [NUMBER] і складається із - №4 коридор - пл. 5,40 кв.м, №5 ванна - пл. 6.10 кв.м, №6 житлова - пл. 10,30 кв.м, №7 житлова - пл. 20,50 кв.м, загальною площею - 42,30 кв.м, житловою площею - 30,80 кв.м, підсобною площею (допоміжною) - 11.5 кв.м, а з господарських будівель і споруд: гараж "б", - 1/2 огорожі "2", ворота "3,4" 1/2 приміщення "І". В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач позов визнав. Суд, вислухавши позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи встановив наступне. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 16.03.2010 року. Під час перебування у шлюбі сторони придбали житловий будинок [ADDRESS]. Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 24.05.2012 року, за [PERSON] було визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS]. В даний час між сторонами виникають непорозуміння з приводу утримання. Користування, збереження будинку. Добровільно укласти договір про виділ частки в натурі із майна сторони не змогли. За наведених обставин правовідносини між сторонами регулюються не СК України, а ЦК України, зокрема главою 26. Статтею 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. В силу ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки майна, що є у спільній частковій власності. Згідно з ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене між співвласникми в натурі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно за законом, посилаючись на те, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, яке знаходиться в [ADDRESS] . До складу спадщини входить 1/2 житлового будинку літ. "А-1" 1/2 сараїв літ. "Б, В, Г", 1/2 криниці №1. Позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд визнати за нею право власності на вказане вище будинковолодіння. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, однак на адресу суду надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутності, підтримала позовні вимоги та просила суд позов задоволити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилися, до суду направили письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнали, не заперечували проти задоволення позову. Заінтересована особа [PERSON] до суду направила заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечувала проти задоволення позову. Визнання позову відповідачами, згідно вимог ч.3 і ч.4 ст.200 та ст.206 ЦПК України, є підставою для задоволення позову. При цьому суд знаходить, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] помер, факт його смерті зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Сторожинецького районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис № 118. Після його смерті відкрилася спадщина, що складається із 1/2 житлового будинку літ. "А-1" 1/2 сараїв літ. "Б, В, Г", 1/2 криниці №1, та знаходиться за адресою [ADDRESS] . Позивач після смерті спадкодавця будучи спадкоємцем першої черги, звернулася до Сторожинецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом (а.с.15). Відповідач по справі [PERSON] подав до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини за законом на користь [PERSON] ,, що підтверджується довідкою Сторожинецької державної нотаріальної контори від 11.04.2019 р. за №110/02-14 (а.с.15). Відповідач [PERSON] , до суду подала заяву, згідно якої на спадщину не претендує. Частка в спадковому майні їй компенсована грошима. Згідно ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Згідно копії технічного паспорту, будинковолодіння складається з: житлового будинку літ. "А-1", сараїв літ. "Б, В, Г", криниці №1. (а.с.22-28). Підсумовуючи викладене та зважаючи на відмову відповідачів від спадщини за законом суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Костопільської міської ради про визнання права власності на спадкове майно 45/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS], а саме на: житлову кімнату 1-5, житлову кімнату 1-6, 2/3 частини сараю "Б", сарай "В", 1/2 частину вбиральні "Г", 1/2 частину огорожі №1. В судове засідання позивач не з'явилась, звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у відсутності представника міської ради, позов визнали. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] року помер чоловік позивачки [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно: житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS], що підтверджено ухвалою суду про затвердження мирової угоди від 24.12.2012р, згідно якої [PERSON] отримав у власність 45/100 ідеальних частини, вартістю 24069грн., від всього будинковолодіння, що знаходиться за адресою : [ADDRESS], а саме: кімнату житлову (1-5) вартістю 8225грн; кімнату житлову (1-6) вартістю 11072грн.; 2/3 частини сараю ("Б") - 2399грн.; сарай ("В") вартістю 828грн.; 1/2 частини вбиральні ("Г") вартістю 297грн.; 1/2 частину огорожі (№1) вартістю 1248грн. та технічним паспортом на будинок. Відповідно до довідки Рівненського ОБТІ № 46 від 28.02.2014 р., вартість житлового будинку [ADDRESS] становить 41631 (сорок одна тисяча шістсот тридцять одна)грн., загальна площа будинку 54,8 кв.м., житлова - 34,0 кв.м. [PERSON], згідно до ст.1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка та відповідно до ст.1269 ЦК України, прийняла спадщину, оскільки подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, спадкоємець першої черги за законом після смерті [PERSON], його з позивачкою син [PERSON] подав заяву про відмову від прийняття спадщини на користь матері, тобто позивача. Інших спадкоємців які прийняли спадщину не має. Постановою державного нотаріуса Костопільської державної нотаріальної контори Матросової А.М. від 05.03.2014р позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 45/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] в зв'язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів на вказане майно, що позбавляє позивача в позасудовому порядку вирішити даний спір. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

Представник ПАТ "Дельтабанк" (далі у межах цього рішення-банк "Дельтабанк") звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитом, мотивуючи позов тим, що відповідач має сплатити на користь банку "ДельтаБанк" 13010, 00 грн., боргу за кредитною лінією. Представник позивача у судове засідання не з'явився, але попередньо надав суду письмову заяву у якій повідомляє про неможливість явки у судове засідання, розгляд справи просить провести без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить стягнути з відповідача суму боргу за кредитною лінією яка становить 13010, 00 грн., судові витрати у сумі 243, 60 грн., та не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та при неявці відповідача просить винести заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений відповідно до вимог чинного законодавства, тому суд на підставі ст.224 ЦПК України, вважає за можливе винести заочне рішення по справі, оскільки в справі є достатньо доказів, що підтверджують позов, а також представник позивача проти цього не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. По справі встановлено, що порушуючи вимоги чинного законодавства відповідач не відшкодував банку "Дельтабанк" заборгованості за кредитною лінією у розмірі 13010, 00 грн., що підлягає до стягнення, тому зазначена сума повинна бути стягнута на користь банку "ДельтаБанк". При цьому з відповідача на користь позивача необхідно стягути 243 гривні 60 копійок судового збору, сплачених позивачем при поданні позовної заяви. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи вищевикладеним та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Прилуцької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що він є членом кооперативу автолюбителів "Залізничник" і у його володінні та користуванні знаходиться гараж [NUMBER]. На сьогоднішній день право власності на гараж за ним не зареєстровано, а тому він позбавлений вільно розпоряджатися належним йому майном. Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Згідно з повідомленням КП "Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації" від 03.02.2015 року, № 139, право власності на нерухоме майно, гараж [ADDRESS] не зареєстровано (а.с.8). Замовником технічного паспорту на гараж [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.5-7). Згідно з довідкою, виданою автогаражним кооперативом "Залізничник" 13.01.2015 року, за [PERSON] числиться гараж [NUMBER] в авто гаражному кооперативі "Залізничник" (а.с.9). З повідомлення управління Держземгаентства у Прилуцькому районі Чернігівської області від 13.08.2014 року № 4621/02-10 вбачається, що рішенням міської ради ( 94 сесія 5 скликання) від 14.10.2010 року № 5 Автокооперативу "Залізничник" надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування авто гаражного кооперативу "Залізничник" по вул. Ветеранська. 101. (а.с.89). Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, враховуючи положення ст..ст. 328, 392 ЦК України, суд приходить до висновку про можливість визнання за позивачем права власності на гараж [NUMBER] в кооперативі автолюбителів "Залізничник". На підставі ст.ст. 328, 392 ЦК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

ПАТ "Дельта Банк" звернулося в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредиту, вказавши суду, що 22.11.2012 р. між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №001-22036-221112 згідно якого відповідач отримала кредит на картковий рахунок у вигляді ліміту кредитної лінії на день укладення договору в сумі 10000 грн. 00 коп. строком на 364 календарних дні із сплатою відсотків за користування кредитом . Однак всупереч підписаним угодам, відповідач не виконує умови кредитного договору, не сплачує відсотки за користування кредитом, своєчасно не здійснила часткове, а згодом і повне погашення кредиту, що стало причиною виникнення простроченої заборгованості. В судове засідання представник позивача не з"явився, однак у своїх письмових поясненнях позовні вимоги підтримав та просить стягнути з відповідача заборгованість на загальну суму 19987 грн. 75 коп. та судові витрати по справі. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з"явилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином (згідно ч.5 ст.74 ЦПК України), про причини неявки суд не повідомила. Клопотань про розгляд справи без її участі чи про відкладення розгляду справи не подавала. Враховуючи вимоги ст.224 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі на проведення розгляду справи за відсутності відповідача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів , які є в матеріалах справи. Суд, оголосивши заяву представника позивача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, оскільки відповідач зобов'язання по поверненню коштів, отриманих згідно кредитного договору №001-22036-221112 від 22.11.2012 р. не виконала в зазначений строк, а згідно ст.526 ЦК України : Зобов'язання має виконуватися належним чином... В результаті цього ПАТ "Дельта Банк" 13.08.2014 р. звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по даному кредитному договору. З матеріалів справи вбачається, що позивач має заборгованість перед банком в сумі 19987 грн. 75 коп., яка складається з: 4897 грн. 75 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 5100 грн. 00 коп. - прострочене тіло кредиту; 9990 грн. 00 коп. - заборгованість по комісіях. Відповідно до вимог ч.1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулось до суду з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 26.10.2011 року між ПАТ "Дельта Банк", та відповідачкою укладено кредитний договір № 004-21036-261011, згідно умов якого остання отримала кредитну лінію на загальну суму 100 000 грн. та на день укладання договору встановлено ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 10 000 грн. Внаслідок невиконання відповідачкою зобов'язання за кредитним договором, щодо повернення кредиту, станом на 15.01.2014 року виникла заборгованість в сумі 13778,76 грн., яка складається з: - тіла кредиту в розмірі 4478,76 грн.; - прострочене тіло кредиту 4500,00 грн.; - заборгованості за комісіями 4800,00 грн. Просить стягнути з відповідачки на користь ПАТ "Дельта Банк" 13778,76 грн. та понесені судові витрати на суму 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив справу розглядати у його відсутності. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, однак просила допустити розстрочку виконання рішення на двадцять чотири місяці через те що вона є пенсіонеркою за віком, на підставі пенсійного посвідчення [NUMBER]. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п.1.3 договору № 004-21036-261011 від 26.10.2011 року відповідачка отримала кредитну лінію на загальну суму 100000 грн. та на день укладання договору встановлено ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 10000 грн. Станом на 15.01.2014 року заборгованість за кредитом становить 13778,76 грн., яка складається з: тіла кредиту в розмірі 4478,76 грн.; простроченого тіла кредиту 4500,00 грн.; заборгованості за комісіями 4800,00 грн., що відповідачка не оспорює. Згідно зі ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Статтями 625, 629 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Враховуючи, що відповідач з умовами укладеного договору та тарифами ознайомлена, про що свідчить її підпис, позовні вимоги публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" визнала, останні підлягають задоволенню. При цьому суд вважає за можливе, враховуючи, що [PERSON], є пенсіонеркою за віком, що підтверджується пенсійним посвідчення [NUMBER], допустити розстрочку виконання рішення на дванадцять місяців. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним укладений між ним та [PERSON] договір від 05.08.2015 щодо оренди належного йому автомобіля "Opel kaddet" 1.3 д.н.з. [NUMBER] 1986 року випуску, номер кузова [NUMBER] , та витребувати у [PERSON] легковий автомобіль "Opel kaddet" 1.3 д.н.з. [NUMBER] 1986 року випуску, номер кузова [NUMBER] , та повернути йому. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником легкового автомобіля "Opel kaddet" 1.3 д.н.з. [NUMBER] 1986 року випуску, номер кузова [NUMBER] . 05.08.2015 між ним та відповідачем укладено договір оренди (найму) транспортного засобу, оціненого сторонами у 55000 грн., згідно якого відповідач має право користуватись вказаним автомобілемдля власних потреб та перевезення дрібних речей в адміністративних межах України, сплачуючи, щомісяця, до 30 числа на його користь 4000 грн. строком на 12 місяців, тобто до 05.08.2016. Позивач вказує, що договір містить в собі елементи договорів лізинга - оренди з викупом (купівлі продажу). У розписці від 05.08.2015 зазначено, що він продав автомобіль "Opel kaddet" 1.3 д.н.з. [NUMBER] 1986 року випуску [PERSON] за 55000 грн. із зобов`язанням виплати коштів протягом 12 місяців. 3000.00 грн. одразу, по 4333.00 грн., щомісяця, до 05.08.2016. Остання дата оплати коштів повинна була бути здійснена не пізніше 05.08.2016. Наймач по закінченню строку оренди автомобіль не повернув, ухиляється від контакту, продовжує безпідставно користуватись автомобілем. Зазначає, що вказаний договір нотаріально не посвідчений, оскільки відповідач свідомо уникав від проведення даної дії. В судове засідання позивач не з`явився, в матеріалах справи міститься заява позивача про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час і місце розгляду справи повідомлений у відповідності до вимог ст.ст. 128 - 130 ЦПК України. Про причини неявки суд не повідомив, відзив про позов не надав. Заяву про розгляд справи в його відсутності суду не надала. Зі згоди позивачки, судом ухвалено рішення при заочному розгляді, відповідно до статті 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

У березні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12 січня 2016 року. Заяву обґрунтовано тим, що 19 березня 2018 року йому зателефонувала його знайома, яка тимчасово з його дозволу користується його квартирою [ADDRESS] та повідомила про візит представників державної виконавчої служби і про наявність удового рішення від січня 2016 року про стягнення боргу. Про судове засідання 12 січня 2016 року йому нічого не було відомо, оскільки він проживає у м.Львові та часто подорожує за межі України. Із заочним рішенням він погодитись не може, оскільки вважає, що його прийнято із грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, без належного повідомлення відповідача та без доказів надання комунальних послуг. [PERSON] в судове засідання 5 квітня 2018 року не з'явився, про час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином. Представник ОСББ "Богатир" Глущенко А.О. в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечила з підстав, викладених у письмових поясненнях. Додатково пояснила, що заява необґрунтована, а підстави для перегляду заочного рішення - відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Судом установлено, що заочним рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 12 січня 2016 року позов ОСББ "Богатир" задоволено. Стягнуто з [PERSON] заборгованість з оплати послуг на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 24 483 грн 20 коп., три проценти річних від простроченої суми - 1929 грн 63 коп., інфляційні втрати - 2 516 грн 99 коп. та судовий збір - 289 грн 30 коп. Як убачається із матеріалів справи, на адресу [PERSON] неодноразово надсилалися судові повістки із копією позовної заяви, але конверти повернулися без вручення з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Крім того, відповідно до акта, складеного комісією ОСББ "Богатир", 13 жовтня 2015 року про виклик [PERSON] до суду на 17 листопада 2015 року повідомлено колишньому члену його сімї [PERSON], яка зі згоди [PERSON] проживала у його квартирі [ADDRESS]. Посилань на будь-які докази заява про перегляд заочного рішення не містить. За таких обставин, підстав для задоволення заяви та для скасування заочного рішення суд не вбачає. Крім того відсутні підстави і для зупинення виконавчих дій з виконання заочного рішення, оскільки вирішення цього питання не відноситься до компетенції суду. Відповідно до п. 13 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року) судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. З урахуванням викладеного,

Outcome: dismissed