Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

08.01.2014 року позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з даним позовом, який обґрунтовує тим, що 17.09.2012 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт відповідно до якої позивач надав відповідачу кредит у розмірі 12104,72 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Даною угодою також погоджено, що генеральна угода разом з Умовами та правил надання продукту кредитних карт складають між позивачем та відповідачем кредитний договір. Позивач виконав свої зобов'язання за даним кредитним договором надавши відповідачу кредит в у вищевказаному розмірі. Відповідач зобов'язався своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом, повернути кредит у визначені договорами терміни, а також виконати інші свої зобов'язання згідно кредитного договору. Посилаючись на те, що відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 22.12.2013 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 13211,59 грн., в тому числі: за кредитом - 12104,73 грн., по процентам за користування кредитом - 1,55 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 605,31 грн., позивач просить стягнути вказану заборгованість з відповідача на свою користь. В судове засідання позивач свого представника не направив, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. 10.02.2014 року представник позивача подав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення. У зв'язку з тим, що розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, врахувавши позицію позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17.09.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, яка разом з запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами, Тарифами складає між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» кредитний договір. Згідно умов генеральної угоди, Умов та правил позивач надав відповідачу кредит у розмірі 12104,72 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В свою чергу відповідач зобов'язався повернути суму кредиту, відсотків, винагороди згідно генеральної угоди та Умов і правил. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У силу ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов'язання згідно генеральної угоди від 17.09.2012 року перед відповідачем виконав в повному обсязі, та надав останньому грошові кошти в розмірі обумовленому договором. Відповідач порушив умови кредитного договору щодо повернення кредиту у встановлені терміни, сплати процентів за користування кредитом та інші зобов'язання за договором і має прострочену заборгованість. Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 1.5.20 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, затверджених наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256, встановлено, що при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань передбачених даним договором, більше ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій. Згідно пункту 1.5.21, при непогашенні кредиту в строк, встановлений графіком погашення кредиту, процентів і винагороди, заборгованість в частині своєчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою, на прострочену суму кредиту нараховується пеня, розрахунок якої проводиться у відповідності з розміром, встановленому в заяві про приєднання до даного договору для відсотків. Відповідно до розрахунку доданому до позовної заяви станом на 22.12.2013 року заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» за генеральною угодою від 17.09.2012 року становить 13 211,59 грн., в тому числі: за кредитом - 12 104,73 грн., по процентам за користування кредитом - 1,55 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 605,31 грн. Стаття 536 ЦК України встановлює, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено договором кредиту і не випливає із суті кредитного договору. Частиною першою ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Частиною першою ст. 1050 ЦК України визначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 17.09.2012 року в загальному розмірі 13211,59 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved