Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

01.02.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 03 березня 1990 року Відділом РАЦС Будьонівського райвиконкому м.Донецька за актовим записом №128. За час перебування в шлюбі у них народилась спільна дитина [PERSON], [INFO], яка в теперішній час є повнолітньою. Подружжя прожило у спільному шлюбі близько 22 років, сімейні відносини між ними погіршились та фактично були припинені у звязку з непорозумінням з питань ведення спільного господарства та мети сімейного життя. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинені з лютого 2012 року, з цього часу вони фактично мешкають окремо один від одного. В результаті зясування стосунків подружжя прийшли до спільного висновку, що розлучення це єдиний вихід для них. Подальше сумісне проживання, збереження шлюбу неможливе, оскільки у сторін відсутнє взаємне бажання зберегти сімю. Заходів, спрямованих для збереження сімї, зокрема, строку на примирення, їм не потрібно. Спір про поділ сумісного майна у подружжя відсутній. Неповнолітніх дітей подружжя не має. Позивач в судове засідання не зявився, в письмовій заяві просив суд розглянути справу без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання також не зявився, заяви про розгляд справи у його відсутність суду не надав.Згідно з відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Донецькій області від 22.02.2017 року, [PERSON] зареєстрованим/знятим з реєстрації не значиться, з огляду на що про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений через засоби масової інформації - газету "Часопис Донеччина" (від 14.04.2017 року, стор.7). Враховуючи наведене, відповідно до ухвали від 21.04.2017 року, судом прийнято рішення розглядати справу заочно, на підставі ст. 224 ЦПК України. \~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. На підставі ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Виходячи з того, що сторони по справі припинили шлюбні відносини, не підтримують їх, суд приходить до висновку, що примирення сторін неможливе, подальше збереження шлюбу інтересам подружжя не відповідатиме. Майнового спору, а також, неповнолітніх дітей, у сторін немає. Враховуючи чинні положення законодавства України щодо шлюбу та сімї, фактичні обставини справи, а також, враховуючи той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сімю, відновити шлюбні відносини, в основу яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, беручи до уваги відсутність доказів на підтвердження того факту, що розірвання даного шлюбу суперечить інтересам подружжя, суд приходить до висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позову шляхом розірвання шлюбу між сторонами. В свою чергу, відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачем не ставиться питання про відновлення дошлюбного прізвища. З огляду на викладене вище, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог шляхом розірвання шлюбу між сторонами у справі.

Outcome: approved