Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

03.06.2014 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Дніпропетровської обласної організації УТОГ, треті особи – Дніпропетровська обласна організація профспілки працівників житлово-комунального господарства місцевої промисловості побутового обслуговування населення, Первинна профспілкова організація Дніпропетровської обласної організації УТОГ про визнання незаконним скасування наказів про звільнення, поновлення на посад (т.1 а.с. 1-8). Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.06.2014 року до участі у розгляді справи в якості третьої особи було залучено Центральне правління УТОГ(а.с.48-49) У судовому засіданні 18.07.2014 року судом було залучено до участі у розгляді справи прокурора Кіровського району м. Дніпропетровська(т.1 а.с.218-220) 06.08.2014 року до участі у розгляді справи в якості третьої особи було залучено Управління праці та соціального захисту населення Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради(т.2 а.с.100) Ухвалою суду від 15.10.2014 року третю особу Управління праці та соціального захисту населення Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради було замінено на належну особу - Державну територіальну інспекцію з питань праці у Дніпропетровській області(т.2 а.с.113-114) Позивачі у позовній заяві та разом з представником у судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог, з урахуванням уточнень, посилалися на те, що вони працювали в Дніпропетровській обласної організації УТОГ, а саме: [PERSON] на посаді художнього керівника Дніпропетровського обласного будинку культури глухих (УТОГ), який знаходиться на проспекті Кірова , 50- в м. Дніпропетровську, а [PERSON] та [PERSON] на посаді сторожів, але в квітні-травні 2014 року позивачів було звільнено за наказом голови Дніпропетровської обласної організації УТОГ [PERSON] з посад відповідно до п.1 ст 40 КЗпП України в зв’язку з скороченням штату. Позивачі вважають своє звільнення незаконним, оскільки їх було звільнено за відсутності згоди виборного профспілкового органу та без попередньої згоди вищого виборного органу профспілки, крім того не враховано їх переважне право на залишення на роботі та не було запропоновано наявні на час звільнення вакансії, скорочення було проведено безпідставно та було результатом трудових та особистих конфліктів, які виникли між головою Дніпропетровської обласної організації УТОГ [PERSON] та позивачами. Крім того, на час звільнення позивач [PERSON] мала на утриманні неповнолітнього сина, що також не було враховано роботодавцем, а тому позивачі звернулись до суду та просили скасувати накази Дніпропетровської обласної організації глухих (УТОГ) № 42 від 29.04.2014року про звільнення [PERSON] з посади художнього керівника ОБК УТОГ згідно п.1 ст. 40 КЗпП України, №44 від 29.04.2014р. про звільнення [PERSON] з посади сторожа згідно п.1 ст. 40 КЗпП України, №55 від 15.05.2014р. про звільнення [PERSON] з посади сторожа згідно п.1 ст. 40 КЗпП України та поновити позивачів на посадах, стягнути судові витрати(т.1 а.с. 40-47) Позивачі та їх представники у судовому засіданні підтримали позов та просили задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову, вважав позовну заяву необгрунтованою, безпідставною, а тому такою, що повинна бути залишена без задоволення, з огляду на те, що скорочення працівників, а саме позивачів, було здійснено на підставі наказу № 15 від 14.02.2014 року яким був затверджений новий штатний розпис з 01.05.2014 року та яким було передбачено скорочення штату, а обговорення питання про доцільність проведення скорочення штату на підприємствах, в установах, організаціях не відноситься до повноважень суду. При звільненні позивачів, відповідачем була повністю дотримана процедура, передбачена законодавством України про працю, 18.02.2014 року відповідачем був виданий наказ про попередження працівників про звільнення, всі працівники, які підлягали звільненню були попередженні, про що свідчать їхні власноручні підписи, а отже, вимога закону щодо обов’язкового персонального попередження працівників не пізніше ніж за два місяці було дотримана відповідачем. Крім того, одночасно з попередженням про звільнення працівникам було запропоновано іншу роботу на підприємстві відповідача з урахуванням наявних вакантних посад - 0,5 ставки слюсаря-сантехніка та 0,5 ставки прибиральника службових приміщень, проте всі працівники, включаючи позивачів, відмовились від запронованих посад. Щодо переважного права на залишення на роботі, то скорочення посад, на яких працювали позивачі відбулося не частково, а повністю, тому посилання позивачів на недотримання цього права є безпідставним. Профком, приймаючи рішення про відмову в наданні згоди на звільнення працівників вийшов за межі повноважень, фактично поставивши під сумнів доцільність скорочення штату, тоді як новий штатний розпис вже був затверджений роботодавцем із дотриманням процедури, встановленої Статутом. Рішення про скорочення штату ані профкомом, ані робітниками не оскаржувалось, а тому не можна вважати дане рішення профкому обґрунтованим, і тому відповідач на законних підставах звільнив працівників без згоди профспілкової організації. Враховуючи зазначене, а також те, що відсутні докази конфлікту між головою Дніпропетровської обласної організації УТОГ [PERSON] та позивачами, дані твердження є надуманими, представник відповідача просив суд відмовити у позові в повному обсязі (т.1 а.с.59-65) Представник третьої особи - Первинної профспілкової організації Дніпропетровської обласної організації УТОГ та Дніпропетровської обласної організації профспілки працівників житлово-комунального господарства місцевої промисловості побутового обслуговування населення підтримала позовні вимоги позивачів, зазначила, що постановою президії Профспілок працівників житлово - комунального господарства місцевої промисловості , побутового обслуговування населення України № 37 від 29.04.2014 року в наданні згоди Дніпропетровській організації глухих на звільнення позивачів по ст.. 40 п.1 було відмовлено в зв’язку з тим, що відсутні будь - які підстави , в тому числі і економічні, що підтверджують підстави для їх звільнення, крім того даною постановою президії було вказано, що не враховані вимоги ст.. 42 КЗПП України «Про переважне право на залишення на роботі», а отже дії відповідача є незаконними, а позов таким, що підлягає задоволенню. Представник Центрального правління УТОГ у судовому засіданні заперечувала проти позову зазначивши, що звільнення позивачів здійснювалось у зв’язку зі скороченням штату та при звільненні позивачів, відповідачем була повністю дотримана процедура, передбачена законодавством України про працю. Державна територіальна інспекція з питань праці у Дніпропетровській області свого представника у судове засіданні не направила, про час та дату судового засідання повідомлялась належним чином. Прокурор Кіровського району м. Дніпропетровська у судовому засіданні просив суд розглянути справу на розсуд суду. Вислухавши пояснення сторін та свідків, дослідивши матеріали даної цивільної справи суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Встановлено, що Дніпропетровська обласна організація УТОГ є юридичною особою та підпорядкована Всеукраїнській громадської організації інвалідів «Українське товариство глухих», що підтверджується копією статутів (т.1 а.с.66-89) Судом встановлено, що з 1982 року [PERSON] працювала на посаді художнього керівника Дніпропетровського обласного будинку культури глухих (УТОГ), який знаходиться на проспекті Кірова, 50- в м. Дніпропетровську, що підтверджується поясненнями сторін та копією трудової книжки(т.1 а.с.21-22) Встановлено, що з 2011 року [PERSON] та [PERSON] працювали на посаді сторожів у Дніпропетровській обласної організації УТОГ, що підтверджується копіями наказів та письмовими доказами(т.1 а.с.10,13) Судом встановлено, що 22.01.2014 року голова Дніпропетровської обласної організації УТОГ [PERSON] звернулась до Центрального правління УТОГ з проханням змінити штатний розпис до Дніпропетровській обласній організації УТОГ, а саме Будинку культури УТОГ та скоротити посади художнього керівника, електроосвітлювача та сторожів у зв’язку з фінансовими труднощами, що підтверджується копією листа № 20 від 22.01.2014 року(т.1 а.с.94) Встановлено, що наказом голови Дніпропетровської обласної організації УТОГ [PERSON] № 15 від 14.02.2014 року був введено в дію новий штатний розпис з 01.05.2014 року, затверджений головою ЦП УТОГ, яким було передбачено скорочення штату, а саме посади працівників Дніпропетровського обласного будинку культури УТОГ: художнього керівника - 1 од., електроосвітлювача - 0,5 од., сторож - 4 од. та надано вказівку директору будинку культури скласти список осіб, що підлягають звільненню, що підтверджується копією наказу та штатного розпису(т.1 а.с.95-96) Судом встановлено, що 18.02.2014 року відповідачем був виданий наказ № 16 про попередження працівників про звільнення та всі працівники, які підлягали звільненню, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] були попередженні про це, що підтверджується копією наказу та списку(т.1 а.с.97-98) Встановлено, що 02.04.2014 року Дніпропетровська обласна організація УТОГ в особі голови організації [PERSON] звернулась до профспілкової організації Дніпропетровської обласної організації УТОГ з поданням на попередню згоду на звільнення працівників по скороченню штату, але згідно виписки з протоколу засідання профкому від 11.04.2014 року профком не дав згоди на звільнення позивачів, з посиланням на те, що головою організації не надано Програму організації охорони будівлі і пропускного режиму в Дніпропетровськом ОДК УТОГ з 01.05.2014 року, а також відсутній підготовлений культпрацівник для організації практичної та методичною роботи по всіх напрямах організації по всіх напрямах організації культурного дозвілля інвалідів по слуху в Дніпропетровському ОДК УТОГ, так як планові завдання по культмасовій роботі не зменшились, що підтверджується копією подання за вих. № 86 від 02.04.2014 року, копією виписки (т.1 а.с.100-101) У судовому засіданні встановлено, що 18.04.2014 року відповідач звернувся до Дніпропетровської обласної організації профспілки працівників житлово-комунального господарства місцевої промисловості побутового обслуговування населення з поданням на попередню згоду на звільнення працівників по скороченню штату [PERSON] та [PERSON], в результаті чого 29.04.2014 року постановою Президії Обласного комітету профспілки було вирішено, що відмовити у наданні дозволу на звільнення вказаних працівників оскільки роботодавцем не враховані вимоги ст. 42 КЗпП України про переважне право залишення на роботі фахівців з більш високою кваліфікацією, продуктивністю праці і тривалістю стажу роботи, не дивлячись на те, що штатнім розписом підприємства, введеним з 01.05.2014 р. передбачені: 0,5 керівник гуртка, 0,5 бібліотекаря, 1 організатор культурно-розважальної діяльності, на яких могла б працювати фахівець [PERSON], така, що має стаж роботи в установі 32 роки, що підтверджується копією подання та постанови(т.1 а.с.102-106) Судом встановлено, що 29.04.2014 року наказом Дніпропетровської обласної організації глухих (УТОГ) № 42 [PERSON] звільнено з посади художнього керівника ОБК УТОГ згідно п.1 ст. 40 КЗпП України в зв’язку зі скороченням штату, що підтверджується копією наказу(т.1 а.с.109) Встановлено, що 29.04.2014 року наказом Дніпропетровської обласної організації глухих (УТОГ) № 44 [PERSON] звільнено з посади сторожа згідно п.1 ст. 40 КЗпП України в зв’язку зі скороченням штату, що підтверджується копією наказу(т.1 а.с.110) У судовому засіданні встановлено, що 15.05.2014 року наказом Дніпропетровської обласної організації глухих (УТОГ) № 55 [PERSON] звільнено з посади сторожа згідно п.1 ст. 40 КЗпП України в зв’язку зі скороченням штату, що підтверджується копією наказу(т.1 а.с.111) Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані Конституцією України, нормами КЗпП України, Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Відповідно до ч.2 ст.40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Згідно ст.. 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається в тому числі: особам, в сім'ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації. Статтею 43 КЗпП України передбачено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п'ятнадцятиденний строк обгрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником. Рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обгрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обгрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника). Відповідно до ст.. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Водночас власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про наступне вивільнення працівника із зазначенням його професії, спеціальності, кваліфікації та розміру оплати праці. Встановлено, що згідно ст.. 253 КЗпП України працівникам підприємств, установ, організацій, обраним до складу виборних профспілкових органів, гарантуються можливості для здійснення їх повноважень. Звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган професійної спілки), крім випадків додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищого виборного органу цієї професійної спілки (об'єднання професійних спілок).Звільнення з ініціативи власника або уповноваженого ним органу працівників, які обиралися до складу профспілкових органів підприємства, установи, організації, не допускається протягом року після закінчення строку, на який обирався цей склад (крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі у зв'язку із станом здоров'я, що перешкоджає продовженню даної роботи, або вчинення працівником дій, за які законом передбачена можливість звільнення з роботи чи служби). Така гарантія не надається працівникам у разі дострокового припинення повноважень у цих органах у зв'язку з неналежним виконанням своїх обов'язків або за власним бажанням, за винятком випадків, якщо це пов'язано із станом здоров'я. Суд при розгляді позовних вимог позивачів критично ставиться до їх тверджень про те, що причиною скорочення працівників у Дніпропетровській обласній організації УТОГ були трудовы та особисті конфлікти, які виникли між головою Дніпропетровської обласної організації УТОГ [PERSON] та позивачами, зважаючи на те, позивачами не було надано доказів на підтвердження обставин взаємозв’язку даних подій, а також суд з'ясовує лише, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряє їх відповідність законові, суд не в праві виходити з обставин, з якими власник або уповноважений ним орган не пов'язували звільнення. Також суд вважає, за необхідне зазначити, що вбачає факт того, що скорочення штату було ініційоване Дніпропетровською обласною організацією УТОГ, а не було первинним рішенням Центрального правління УТОГ, як зазначав представник відповідача у судовому засіданні, що також спростовується типовим штатним розписом від 25.09.2013 року та штатним розписом Дніпропетровської обласної організації УТОГ від 29.11.2013 року, але розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП, суд зобов'язаний з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення, а тому питання про законність та обґрунтованість проведення скорочення штату відповідачем суд не вирішує та не бере його до уваги при вирішення питання про законність звільнення позивачів. Вказана позиція викладена також у Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" від 06 листопада 1992 року № 9. Критично суд оцінює докази надані відповідачем на підтвердження виконання вимог КЗпП України щодо пропозиції інших посад працівникам які підлягали звільненню за скороченням, оскільки копії актів наданих відповідачем суд вважає не належним доказом даних обставин, оскільки вони не відповідають формі ділової мови, не містить відомості про місце складання акту(т.1 а.с.112-117) та суперечать свідченням свідків та поясненням позивачів, а тому суд приходить до висновку, що [PERSON], [PERSON]І, та [PERSON] не було запропоновано іншу роботу на підприємстві відповідача з урахуванням наявних вакантних посад, чим було порушено права позивачів. Враховуючи вищезазначені обставини та встановлені факти, суд також приходить до висновку, що звільнення позивачів було проведено з порушенням ст.. 43 КЗпП України, якою передбачено що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1, 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, оскільки 11.04.2014 року профком не дав згоди на звільнення позивачів, з належним обґрунтуванням відмови, а також 29.04.2014 року постановою Президії Обласного комітету профспілки було вирішено відмовити у наданні дозволу на звільнення [PERSON] оскільки роботодавцем не враховані вимоги ст. 42 КЗпП України про переважне право залишення на роботі фахівців з більш високою кваліфікацією, продуктивністю праці і тривалістю стажу роботи, не дивлячись на те, що штатним розписом підприємства, введеним з 01.05.2014 р. передбачені: 0,5 керівник гуртка, 0,5 бібліотекаря, 1 організатор культурно-розважальної діяльності, на яких могла б працювати фахівець [PERSON], така, що має стаж роботи в установі 32 роки. При цьому, суд вважає безпідставною позицію відповідача про те, що відмова профспілкової організації була необґрунтована, оскільки вказані рішення містили належне обґрунтування та причини відмови, натомість подання Дніпропетровської обласної організації УТОГ на попередню згоду на звільнення працівників по скороченню штату не містило взагалі мотивування звільнення саме вказаних осіб. Суд також вирішуючи позовні вимоги позивача [PERSON] зважає на ту обставину, що в матеріалах справи відсутні докази того, що позивач взагалі був ознайомлений з наказом №44 від 29.04.2014р. про його звільнення з посади сторожа згідно п.1 ст. 40 КЗпП України, що також суперечить нормам чинного трудового законодавства та порушує права позивача. Таким чином, оцінюючи дослідженні у судовому засіданні докази у їх сукупності та враховуючи, вищенаведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому вважає за необхідне скасувати накази Дніпропетровської обласної організації глухих (УТОГ) № 42 від 29.04.2014року про звільнення [PERSON] з посади художнього керівника ОБК УТОГ згідно п.1 ст. 40 КЗпП України, №44 від 29.04.2014р. про звільнення [PERSON] з посади сторожа згідно п.1 ст. 40 КЗпП України, №55 від 15.05.2014р. про звільнення [PERSON] з посади сторожа згідно п.1 ст. 40 КЗпП України та поновити позивачів на посадах, чим задовольнити позовні вимоги повністю. Вирішуючи питання судових витрат суд,

Outcome: approved