Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

У вересні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом. Як підставу зазначено, що [INFO] помер її рідний брат, [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, що складається з права на земельну частку (пай) розміром 9,33 в умовних кадастрових гектарах із земель колективної власності реформованого КСП імені Карла Маркса на території Безм`ятежненської сільської ради Шевченківського району Харківської області. Заповіту померлий не залишив. На момент смерті [PERSON] , зі спадкодавцем була зареєстрована мати, [PERSON] , спадкоємець першої черги за законом, яка фактично прийняла спадщину після смерті свого сина. [INFO] [PERSON] померла. Позивач вказує, що на момент смерті матері вона постійно проживала з нею за адресою: [ADDRESS] . Однак, мати залишилася зареєстрованою за попередньою адресою в квартирі, де проживала раніше: [ADDRESS] .. За свого життя [PERSON] не оформила спадщину у вигляді права на земельну частку (пай) після смерті свого сина, [PERSON] , померлого [INFO] та не отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, хоча спадщина після смерті брата була фактично прийнята матір`ю, а тому належить останній з моменту її прийняття. Після смерті матері оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] в документах виявлений не був, сертифікат є втраченим, про що подано відповідне оголошення до Шевченківської районної газети «Краєвид». З метою оформлення спадщини після смерті [PERSON] , вона звернулася до Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області, однак отримала офіційну відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв"язку з розбіжностями в актовому записі про народження та в свідоцтві про смерть, а також відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно на ім`я [PERSON] . Внаслідок допущених помилок та неточностей в написанні імені по-батькові матері не вбачаються родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] як між матір`ю та сином, внаслідок чого вона позбавлена можливості оформити спадкові права після їх смерті. Окрім того, для оформлення спадщини необхідно встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент його смерті, оскільки фактично постійно проживала з матір`ю на момент її смерті, проте остання була зареєстрована за іншою адресою. Позивач також зазначила, що на момент смерті брата їй було 15 років, тобто була неповнолітньою дитиною та не могла знати про отримання ним сертифікату на право на земельну частку (пай). Про отримання братом сертифікату дізналася лише після смерті матері. У судовому засіданні позивач підтримала позов та наполягала на його задоволенні. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, з`ясувавши позиції сторін, вислухавши свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] в с. Безм`ятежне Шевченківського району Харківської області помер [PERSON] /а.с. 9/. Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданому на підставі розпорядження голови Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області № 175 від 21.06.1996 року та зареєстрованому 07.05.1997 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 674 [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 9,33 в умовних кадастрових гектарах, із земель колективної власності реформованого КСП імені Карла Маркса на території Безм`ятежненської сільської ради Шевченківського району Харківської області, /а.с. 13, 14/. Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 9,33 в умовних кадастрових гектарах, із земель колективної власності реформованого КСП імені Карла Маркса на території Безм`ятежненської сільської ради Шевченківського району Харківської області /а.с. 13, 14/. За інформацією відділу у Шевченківському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області[PERSON] включений до Додатку № 1 до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХР 27-00-000201 за № 526 по КСП імені Карла Маркса, Державний акт зареєстровано у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 1 від 19.01.1996 року, сертифікат серії [NUMBER] зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 674 від 07.05.1997 року розміром 9,33 умовних кадастрових гектарів по реформованому КСП імені Карла Маркса на ім`я [PERSON] , державний акт на земельну ділянку взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) станом на 31.12.2012 року не видавався, копію Сертифікату надати неможливо в зв`язку з її відсутністю, взамін втрачених дублікати Сертифікатів не видаються, зміни до Сертифікату не вносились /а.с. 13/. Сертифікат серії [NUMBER] на право на земельну частку (пай) розміром 9,33 умовних кадастрових гектарів по реформованому КСП імені Карла Маркса зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 674 від 07.05.1997 року на ім`я [PERSON] /а.с. 14/. Оформити державний акт на право приватної власності на земельну ділянку на підставі сертифікату [PERSON] не встиг, так як помер до видання вищезазначеного правовстановлюючого документу. Як вбачається з оголошення до Шевченківської районної газети «Краєвид» від 11.09.2020 року № 71-72 (2103-2104 ), сертифікат серії [NUMBER] на право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] втрачено за невідомих обставин /а.с. 21, 22/. Заповіту померлий [PERSON] не залишив. Згідно довідці Безм`ятежненської сільської ради Шевченківського району Харківської області [PERSON] , [INFO] , до дня смерті [INFO] був зареєстрований та постійно проживав за адресою: Харківська область, Шевченківський район, с. Безм`ятежне, згідно погосподарській книзі № 02 за 1996 - 2000 роки, особовий рахунок № [NUMBER] , та на день смерті мав наступний склад сім`ї: мати - [PERSON] , [INFO] ; сестра - [PERSON] , [INFO] ; сестра - [PERSON] , [INFO] ; брат - [PERSON] , [INFO] ; співмешканець матері - [PERSON] , [INFO] /а.с. 16/. Згідно п. 1.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Оскільки спадкодавець [PERSON] помер [INFO] , то до даних правовідносин застосовуються положення ЦК Української РСР 1963 року. Положеннями статей 524, 529 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли воно не змінено заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина, батьки (усиновителі) померлого, а також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Вимогами статей 548, 549 ЦК УРСР визначено, що для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Після смерті [PERSON] спадщину на підставі ст. 548 ЦК Української РСР фактично прийняла мати померлого [PERSON] , спадкоємець першої черги за законом, оскільки спадкодавець власної сім`ї та дітей не мав, а мати постійно проживала та була зареєстрованою разом з ним на момент його смерті /а.с. 16/. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 00025334274 від 24.01.2020 року [PERSON] народився [INFO] у с. Нурове Балаклійського району Харківської області, батьками зазначені: [PERSON] і [PERSON] /а.с. 12/. Отже, [PERSON] фактично вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті спадкодавця [PERSON] , користуючись житлом, ведучи особисте підсобне господарство, речами домашнього вжитку, документами померлого, тощо. Оформити у встановленому законом порядку спадкове майно та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті сина [PERSON] , спадкоємець [PERSON] не встигла через власну смерть. [INFO] в с. Первомайське Шевченківського району Харківської області померла [PERSON] /а.с. 8/. Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 9,33 в умовних кадастрових гектарах, із земель колективної власності реформованого КСП імені Карла Маркса на території Безм`ятежненської сільської ради Шевченківського району Харківської області /а.с. 13, 14/, яку спадкоємець фактично прийняла у спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] , померлого [INFO] . Заповіту померла [PERSON] не залишила. Положеннями ст.ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припилися внаслідок його смерті. У відповідності до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На момент смерті матері [PERSON] позивач постійно проживала з нею за адресою: [ADDRESS] . Однак, мати позивача [PERSON] залишилася зареєстрованою за попередньою адресою в квартирі, де проживала раніше, за адресою: [ADDRESS] згідно повідомленню виконкому Шевченківської селищної ради Шевченківського району Харківської області № 227 від 17.01.2020 року /а.с. 15/. Згідно свідоцтву серії [NUMBER] від 06.08.1981 року [PERSON] народилася [INFO] в с. Андріївка Балаклійського району Харківської області, батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (на російській мові) /а.с. 10/. За свого життя [PERSON] не оформила спадщину у вигляді права на земельну частку (пай) після смерті сина [PERSON] , померлого [INFO] та не отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. З метою оформлення спадщини позивач звернулася до Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області, однак отримала офіційну відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Підставами для відмови стали розбіжності в актовому записі про народження спадкодавця [PERSON] , де мати по-батькові зазначена як « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть - як « [PERSON] », а також відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно на ім`я [PERSON] , померлого [INFO] . /а.с. 17/. Так, у свідоцтві про смерть мати позивача зазначена як « [PERSON] » /а.с. 8/, в свідоцтві про народження позивача - « [PERSON] » (російською мовою) /а.с. 10/, а згідно актовому запису про народження [PERSON] - « [PERSON] » /а.с. 12/. Отже, помилки в написанні імені по-батькові матері [PERSON] виникли в зв`язку зі здійсненням невірного перекладу з російської мови на українську. Встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] необхідно позивачу для оформлення спадщини після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , яку вона фактично прийняла після смерті сина, [PERSON] , померлого [INFO] . Окрім того, для оформлення спадщини позивачу необхідно встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент його смерті. Так, позивач фактично постійно проживала з матір`ю [PERSON] на момент її смерті, проте остання була зареєстрована за іншою адресою /а.с. 15/. Відповідно до частини 1, пункту 5 частини 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Положеннями частини 3 ст. 294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно пункту 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання (ч. 1 ст. 316 ЦПК України). Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами та доповненнями від 25.05.1998 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] показали, що знають сім`ю позивача 20 та 15 років, відповідно. Мешкають в одному будинку, з сім"єю [PERSON] в одному під"їзді. Пояснили, що знали рідного брата позивача, [PERSON] , який власної сім`ї та дітей не мав, помер трагічно у молодому віці, 25 років. Добре знали мати позивача, [PERSON] , яка померла у 2019 році, на момент смерті проживала із [PERSON] , донькою в с. Первомайське, яка здійснювала за нею необхідний догляд та поховала її. Позивач є донькою спадкодавця [PERSON] , померлої [INFO] /а.с. 10/. а також є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, оскільки померла заповіту, а саме на спадкове майно право на земельну частку (пай) /а.с. 13, 14/, яку [PERSON] фактично успадкувала. За Інформаційними довідками зі спадкового реєстру після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] спадкові справи не заводились. Заповіти відсутні. Положеннями ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (ст.ст. 316, 328 ЦК України). З огляду на викладене вище, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved