Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради звернулися до суду із вищевказаним позовом, яким просили позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], стягнути аліменти у розмірі ? усіх видів заробітку на утримання неповнолітньої дитини на користь Харківського обласного центру соціально - психологічної реабілітації дітей, закріпити за [PERSON] житлову площу за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову посилалися на те, що [PERSON] перебуває на обліку Служби у справах дітей Фрунзенського району, як така, що опинилася у складних життєвих обставинах у зв'язку з тим, що постійно залишає місце проживання. Згідно інформації ХНВК „Гімназія-школа № 24", яку відвідує неповнолітня з 01.09.2005 року по 7.04.2014 року, мати епізодично підтримувала зв'язок зі школою. За час навчання дитини у закладі [PERSON] жодного разу не відвідала батьківські збори, не співпрацювала із закладом щодо вирішення питань навчально - виховного характеру. У листопады 2009 року неповнолітня була поставлена на внутрішкільний облік через порушення норм поведінки. В результаті безвідповідального ставлення матері до долі дитини, 28.04.2014 року неповнолітня [PERSON] була направлена співробітниками відділу кримінальної міліції у справах дітей Фрунзенського ХМУ ГУМВС України в Харківській області за бродяжництво до Харківського обласного центру соціально - психологічної реабілітації дітей. У 2013 році [PERSON] перебувала у Харківському обласному центрі соціально - психологічної реабілітації дітей, проходила курс психологічної реабілітації, але позитивних результатів це не надало. Між матір'ю та донькою залишилися напружені відносини внаслідок чого неповнолітня постійно залишає місце проживання, бродяжить, не відвідує навчальний заклад. Відносно [PERSON] двічі був складений адміністративний протокол за ст. 184 КУпАП України. [PERSON] свідомо не займається вихованням дитини, байдуже ставиться до доньки, не піклується про стан її здоров'я, фізичний та духовний розвиток, не приймає участі у підготовці дитини до самостійного життя, що є підставою для позбавлення її батьківських прав. Крім того, [PERSON], не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно доньки [PERSON]. На підставі викладеного до суду було подано відповідний позов. У судовому засіданні представник позивача Лобойченко С.К., що діяла на підставі довіреності, підтримала позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені вище. Прокурор прокуратури Фрунзенського району м. Харкова Осадча Л.О., підтримала вимоги Управління, посилаючись на доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої доньки [PERSON] та таким, що відповідає інтересам дитини. [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог Управління та просе позбавити її батьківських прав відносно доньки [PERSON], посилаючись на те, що дійсно протягом останнього року вона самоусунулася від виконання батьківських обов'язків відносно доньки, з донькою у неї дуже напружені стосунки, вона не може та не бажає у подальшому піклуватися про дитину. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, прокурора, відповідачку, вивчивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитини, яка досягла чотирнадцяти років. [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], копія якого знаходиться в матеріалах справи. Згідно довідки міського відділу реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстциії № 320 від 20.02.2004 року відомості про батька дитини записані за заявою матері відповідно до ч. 2 ст. 55 КпШС України. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Адміністрація Комунального закладу „Харківський навчально-виховний комплекс „Гімназія - школа № 24" у листі на адресу служби у справах дітей Фрунзенського району управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики ХМР повідомляли, що [PERSON] навчалася у їхньому закладі з 01.09.2005 року по 21.03.2013 року та з 07.10.2013 року по 17.04.2014 року. Між матір'ю та донькою немає довірливих відносин та розуміння. Дівчина не виконувала вимоги педагогів, часто порушувала правила внутрішньо-шкільного розпорядку, схильна до девіантної поведінки. Мати дитини епізодично підтримувала зв'язок із закладом, відвідування класним керівником, соціальним педагогом з метою соціального захисту неповнолітньої [PERSON] та неодноразові бесіди адміністрації з матір'ю позитивних результатів не давали. [PERSON] неодноразово офіційно попереджалася щодо відповідальності по дотриманню прав неповнолітньої. За весь час навчання дитини у закладі [PERSON] жодного разу не відвідала батьківські збори, не співпрацювала з закладом щодо вирішення питань навчально-виховного характеру. Адміністрація КЗ „ХНВК № 24" вважали доцільним порушити клопотання щодо позбавлення батьківських прав [PERSON]. Суду був наданий висновок Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, відповідно до якого зазначалося, що [PERSON] свідомо не займається вихованням дитини, байдуже ставиться до доньки, не піклується про стан здоров'я, фізичний та духовний розвиток, не приймає участі у підготовці дитини до самостійного життя, у зв'язку з чим вважали доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої доньки. Як роз'яснив Верховний Суд України у п. 16 Пленуму № 3 від 30 березня 2007 року із змінами - ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і кожен в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Батьківські права та обов'язки належать до невідчужуваних. Але якщо ці права та обов'язки використовуються не за призначенням, можлива їх втрата через позбавлення батьківських прав. По суті це є особлива сімейно-правова міра відповідальності по відношенню до батьків. Відповідачка ухиляється від виховання та матеріального утримання неповнолітньої дитини. Таким чином, у зв'язку з такою поведінкою відповідачки, свідомим нехтуванням нею своїми обов'язками, байдужого ставлення до своєї дитини, позиції самої [PERSON], яка визнала позов та не заперечує про його задоволення, з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, суд вважає необхідним позов задовольнити, позбавити останню батьківських прав. Одночасно відповідачці роз'яснюється, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved