Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що 13 червня 2005 року зареєструвала шлюб з відповідачем, який розірвано рішенням суду від 25 липня 2014 року. Від спільного проживання у них народилася донька, [PERSON], [INFO]. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 02 червня 2016 року з відповідача стягуються аліменти на утримання доньки у розмірі по 1 000 грн. щомісячно. Вона, як мама намагається займатися розвитком та навчанням дитини, максимально розвивати її здібності, забезпечувати нормальний рівень життя, дбає про її матеріальне забезпечення та духовний розвиток. На даний час доньці минуло 10 років, вона закінчує 4-й клас у загальноосвітній школі, крім того навчається у музичній школі № 2 по класу «фортепіано, вокал», відвідує модельну школу, займається танцями, додатково поглиблено вивчає окремі дисципліни. Усі витрати здійснюються за її рахунок, відповідач аліменти сплачує із запізненням і на даний час має місце заборгованість за 7 місяців. Єдиним її доходом є соціальна допомога у розмірі 860 грн., оскільки вона на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років та не має можливості працювати та отримувати додатковий дохід. Враховуючи погіршення фінансової ситуації в країні і як наслідок подорожчання життя, ростом цін на всі групи товарів та послуг, аліментів, що сплачує відповідач на утримання доньки недостатньо. Відповідач є приватним підприємцем, його стан здоров'я та матеріальний стан дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання дитини у сумі достатній на її утримання. В зв'язку з виниклими обставинами, просить суд збільшити розмір аліментів, які сплачує [PERSON] її користь на утримання [PERSON] з 1 000 грн. до 5 000 грн. щомісячно. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні щодо позовних вимог заперечив та пояснив, що твердження відповідачки є голослівними та додаткові витрати на утримання дитини не підтверджені жодними фактичними даними. Крім того, на даний час його матеріальне становище погіршилося, оскільки у нього на утриманні дружина та новонароджена дитина. Вважає, що мати і батько зобов'язані на рівних умовах утримувати дитину. Позивачка навмисно приховує свої реальні доходи, а тому просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Беручи до уваги пояснення позивачки та представника відповідача та дослідивши всі подані ними докази у сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими частковому задоволенню виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого [INFO] народилася дочка - [PERSON]. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 25 липня 2014 року шлюб між сторонами розірвано, неповнолітню дитину залишено на проживанні з матір'ю. На підставі рішення Коломийського міськрайонного суду від 02 червня 2016 року з відповідача стягуються аліменти на утримання дочки у по 1 000 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Із поданих суду доказів видно, що заборгованості по оплаті аліментів не існує. Частиною 2 ст.182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ст. 192 ч.1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Саме на вказану норму закону і посилається позивачка у своїх вимогах зазначаючи при цьому, що за час після прийняття рішення суду від 02 червня 2016 року збільшилися витрати на утримання дитини, оскільки та відвідує музичну школу та численні додаткові заняття, що потребує додаткових витрат, а відповідач має діючий бізнес і його доходи порівняно з минулим роком значно зросли. Суд погоджується з позицією представника відповідача, що позивачка в підтвердження своїх вимог не подала докази покращення матеріального становища відповідача порівняно з часом прийняття попереднього рішення суду, а інші її посилання не мають значення при розгляді спору про збільшення розміру аліментів. В той же час суд рахує вагомими, такими, що мають істотне значення подані відповідачем докази наявності змін у його сімейному стані - народження [INFO], від фактичних шлюбних відносин, сина [PERSON], про що долучено копію відповідного свідоцтва. У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення . Дещо слушними є твердження позивачки про збільшення у державі прожиткового мінімуму та існування інфляційних процесів, що впливає на розмір допомоги необхідної на утримання дитини, а тому з врахуванням цього суд рахує можливим частково збільшити розмір аліментних платежів. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст. 180, 181, 182, 184, 192 СК України,

Outcome: partial