Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

У січні 2017 року Національний банк України(надалі НБУ) звернувся до районного суду з названим позовом. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 06 травня 2009 року між НБУ та ТОВ «Дельта Банк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», укладено кредитний договір №41/09/5. Відповідно до п.1.1.Кредитного договору передбачено, що в рахунок відкриття кредитної лінії за кредитним договором № 41/09 від 24.04.2009 року Кредитор надав позичальнику кредит на суму 226000000 грн. на строк з 06.05.2009 року по 10.04.2010 року до 02 лютого 2010 року з сплатою 19 % річних. За умовами даного договору товариство мало регулярно сплачувати частину кредиту та відсотки за користування кредитом. У подальшому між сторонами укладались додаткова угода та додаткові договори, якими вносилися зміни і доповнення до п.1.1. Кредитного договору якими була пролонговано строк погашення кредиту до 26 жовтня 2016 року і процентна ставка за користування кредитом встановлена на рівні 8,5 % річних. На забезпечення виконання умов Кредитного договору №41/09/5 30 квітня 2010 року між НБУ та [PERSON] укладено договір іпотеки. За умовами п. 2.1. цього Договору [PERSON] передав під іпотеку наступне нерухоме майно: земельну ділянку площею 6,8450 га., кадастровий номер [NUMBER] , що розташована за адресою: Київська область Києво-Святошинський район с. Білогородка , яка належить Іпотекодавцю відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 04.07.2008; земельну ділянку площею 9,5465 га., кадастровий номер [NUMBER] , що розташована за адресою: Київська область Києво-Святошинський район с . Білогородка , яка належить Іпотекодавцю відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 04.07.2008; земельну ділянку загальною площею 1,5465 га., кадастровий номер [NUMBER] , що розташована за адресою: Київська область Києво-Святошинський район с. Білогородка , яка належить Іпотекодавцю відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 04.07.2008. Відповідно до постанови Правління НБУ від 02 березня 2016 року ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних та запроваджено тимчасову адміністрацію, 02 жовтня 2015 року було відкликано банківську ліцензію. Ст. 46 Закону країни «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у випадку початку процедури ліквідації банку, строк виконання всіх його грошових зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів вважається таким, що настав. Зважаючи на що, на адресу ПАТ «Дельта Банк» 26 січня 2016 року направлено вимогу про сплату заборгованості, яка залишилась невиконана. Заборгованість ПАТ «Дельта Банк» перед НБУ за Кредитним договором договір №41/09/5 становить 232982819 грн. із яких: Залишок заборгованості за кредитом-226000000 грн. 00 коп.; заборгованість за процентами - 6 894547 грн.96 коп.; пеня за прострочення кредиту - 00 грн. 00 коп.; пеня за прострочення сплати процентів - 58271 грн.25 коп.; штраф-30000 грн. Оскільки ПАТ «Дельта Банк» заборгованість не погасило, тому НБУ набув право на звернення стягнення на іпотечне майно в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №41/09/5 від 06 травня 2009 року в розмірі 232982819 грн. шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною заставлених земельних ділянок за початковою ціною, визначеною суб`єктом оціночної діяльності. За наявності набутого права, позивач просив в рахунок погашення заборгованості ПАТ «Дельта банк» за кредитним договором №41/09/5 від 06.05.2009 перед Національним банком України в загальній сумі заборгованості 232982819,21 гривень, звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 30.04.2010 року укладений між Національним банком України Національного банку України та [PERSON] , що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В. та зареєстрований в реєстрі за № 669, а саме на наступне майно: земельну ділянку площею 6,8450 га., кадастровий номер [NUMBER] , що розташована за адресою: Київська область Києво-Святошинський район с. Білогородка , яка належить Іпотекодавцю відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 04.07.2008; земельну ділянку площею 9,5465 га., кадастровий номер [NUMBER] , що розташована за адресою: Київська область Києво-Святошинський район с . Білогородка , яка належить Іпотекодавцю відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 04.07.2008; земельну ділянку загальною площею 1,5465 га., кадастровий номер [NUMBER] , що розташована за адресою: Київська область Києво-Святошинський район с. Білогородка , яка належить Іпотекодавцю відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 04.07.2008. Встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною земельних ділянок відповідно до їх розміру: земельну ділянку загальною площею 6,8450 га. за 7913500,00 грн., без ПДВ: земельну ділянку загальною площею 9,5465 га., за 11036700,00 грн. без ПДВ; земельну ділянку загальною площею 1,5465 га., за 1489700,00 грн. без ПДВ. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений. Причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У судовому засіданні представник ПАТ «Дельта Банк» позовні вимоги визначав в частині звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитом - 226000000 грн.00 коп. та заборгованість за процентами - 6 894547 грн. 96 коп., а в решті позовні вимоги заперечував. Просив суд задоволити позов з врахуванням поданих письмових пояснень. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено, що згідно статуту АТ «Дельта Банк», затвердженого Загальними зборами акціонерів від 30 січня 2012 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта» змінило назву на Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», при цьому АТ «Дельта Банк» є правонаступником всіх прав та зобов`язань ТОВ «Комерційний банк «Дельта». У відповідності до п. 3. ст. 7, п. 1 ст. 25 ЗУ «Про Національний банк України» 10 червня 2009 року між Національним банком України та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дельта Банк» (правонаступником прав та обов`язків якого є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», укладено Кредитний договір № 41/09/5. Пунктом п. 1.1. Кредитного договору передбачено, що в рахунок відкритої кредитної лінії за кредитним договором від 24.04.2009 №41/09 Кредитор надає позичальнику кредит на суму 226 000 000 грн.00 коп. на строк з 06.05.2009 року по 10.04.2010 року з оплатою 19,00%. Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору кредитор зобов`язується після підписання цього договору та договорів застави майнових прав перерахувати на рахунок позичальника №131200001723 кредит у сумі 226 000 000 грн.00 коп. У подальшому до п 1.1. Кредитного договору № 41/09/5 від 06.05. 2009 року вносилися. Додатковою угодою №3 від 30 квітня 2010 року до Кредитного договору внесено зміни до п. 1.1., який викладений в наступній редакції: «Кредитор надає Позичальнику кредит на суму сумі 226 000 000 (двісті двадцять мільйонів) гривень 00 копійок в рахунок відкритої не відновлювальної кредитної лінії в розмірі 700 000 000 грн. на строк з 06 травня 2009 року по 08 квітня 2013 року. Процентна ставка за кредитом на період з 06.05.2009 року по 29.04.2010 року встановлюється на рівні 19% річних, а з 30.04.2010 року по 08.04.2013 рік встановлюється на рівні 12,5 річних. Процентна ставка за кредитом є змінною. Розмір процентної ставки розраховується в залежності від наданого банком забезпечення, діючої облікової ставки Національного банку України відповідно до умов пунктів 1.5., 4.6. «Положення про рефінансування та надання Національним банком України кредитів банкам України з метою кредитування економіки України на період її виходу на докризові параметри», затвердженого постановою Правління Національного банк України від 04.02.2010 № 47, і на день укладання цього договору становить 12,25 (дванадцять цілих двадцять п`ять сотих відсотки) - максимально виза за розрахунком у відповідності до п. 1.5. у зв`язку з тим, що відсоткова ставка розрахована у відповідності до п. 4.6. становить 13,75 (тринадцять цілих сімдесят п`ять сотих відсотків) річних, розмір якої складається з розміру облікової ставки Національного банку України 10,25% + ставка коригування 1,50 % + 2,0 процентних пункти. При зміні облікової ставки Національного банку України в процесі виконання кредитного договору Позичальник, з дати набрання чинності нової облікової ставки, самостійно перераховує розмір процентної ставки, застосовуючи діючу ставку коригування і сплачує її у строки, передбачені цим договором». Договором про внесення змін №4 від 19 жовтня 2010 року до Кредитного договору сторони домовились викласти п. 1.1. та п. 1.2. розділу 1 «Предмет договору» Кредитного договору у наступні редакції: кредитор надає Позичальнику кредит на суму сумі 226 000 000 ( двісті двадцять шість мільйонів) гривень 00 копійок в рахунок відкритої не відновлювальної кредитної лінії в розмірі 700 000 000 грн. на строк з 06 травня 2009 року по 08 квітня 2013 року. Процентна ставка за кредитом на період з: 06.05.2009 року по 29.04.2010 року встановлюється на рівні 19% річних; 30.04.2010 року по 08.06.2010 року встановлюється нарівні 12,25% річних; 09.06.2010 року по 08.07.2010 року встановлюється на рівні 11,50% річних; 09.07.2010 року по 10.08.2010 року встановлюється на рівні 10,50% річних; 08.2010 року по дату погашення кредиту встановлюється на рівні 9,75% річних. Додатковим договором №6 від 29.11.2010 року до Кредитного договору сторони домовились викласти п.1.1.Кредитного договору у наступній редакції: 1.1. Кредитор надає Позичальнику кредит на суму сумі 226 200 000 (двісті двадцять шість мільйонів ) гривень 00 копійок в рахунок відкритої не відновлювальної кредитної лінії в розмірі 700 000 000(сімсот мільйонів) гривень00 копійок на строк з 06 травня 2009 року по 26 жовтня 2016 року. Погашення кредиту здійснюється у відповідності до графіка. Процентна ставка за кредитом на період з: 06.05.2009 року по 29.04.2010 року встановлюється на рівні 19% річних; 30.04.2010 року по 08.06.2010 року встановлюється нарівні 12,25% річних; 09.06.2010 року по 08.07.2010 року встановлюється нарівні 11,50% річних; 09.07.2010 року по 10.08.2010 року встановлюється на рівні 10,50% річних; 11.08.2010 року по 22.03.2012 року встановлюється на рівні 9,75% річних;З 23.03.2012 року по дату погашення кредиту встановлюється на рівні 9,5%річних (облікової ставки Національного банк України плюс два процентних пункти). Додатковим договором №10 від 26.02 до Кредитного договору сторони домовились викласти п.п.1.1., 1.3. Кредитного договору у наступній редакції: 1.1.В рахунок відкритої кредитної не відновлювальної кредитної лінії за кредитним договором від 24.04.2009 №41/09 Кредитор надає Позичальнику кредит на суму 226 000 000(двісті двадцять шість мільйонів) гривень 00 копійок на строк з 06 травня 2009 року по 26 жовтня 2016 року Погашення кредиту здійснюється у відповідності до графіка. Процентна ставка за користування кредитом встановлюється на рівні облікової ставки Національного банку України плюс два процентних пункти. Станом на 26.02.2014 процентна ставка за користування кредитом становить 8,5% (вісім цілих п`ять десятих відсотків) річних (облікова ставка - 6,5%). П.1.3 Позичальник нараховує та сплачує нараховані проценти за користування кредитом щомісячно в останній робочий день поточного місяця одночасно з кінцевим строком погашення кредиту. За ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. За ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит (грошові кошти) та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із статтею 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами У відповідності до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом. Відповідно до ст. 299 ГК України, учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов`язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим кодексом та іншими законами. Відповідно до п.3 ч.2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у випадку початку процедури ліквідації банку, строк виконання всіх його грошових зобов`язань та зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) вважається таким, що настав. Постановою Правління Національного банку України від 02.03.2015 №150 ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних», у зв`язку з чим виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію ПАТ «Дельта Банк». 02.10.2015 року Постановою Національного банку України №664 відкликано банківську ліцензію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», а виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №181 від 02.10.2015 року «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Дельта Банк». З огляду на положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо настання строку виконання зобов`язань за кредитним договором №41/09/5 від 06 травня 2009 року. Позивач свої зобов`язання виконав та 26 січня 2016 року НБУ на адресу ПАТ «Дельта Банк» було направлено вимогу про сплату заборгованості за Кредитним договором, яка відповідачем не виконана. Дана обставина визнавалась сторонами при розгляді справи. Перевіривши поданий розрахунок, а ПАТ «Дельта Банк» зобов`язання за Кредитними договорами не виконано, внаслідок чого заборгованість за Кредитним договором №41/09/5 06 травня 2009 року становить залишок заборгованості за кредитом - 232982819 грн. із яких: заборгованість за кредитом-226 000 000 грн. 00 коп.; заборгованість за процентами-6,894 547 грн. 96 коп.; пеня за прострочення кредиту-00 грн. 00 коп.; пеня за прострочення сплати процентів - 58271 грн.25 коп.; штраф-30000 заборгованість за процентами - 1 012 827 грн. 39 коп.; пеня за прострочення сплати процентів - 8 791 грн. 27 коп.; штраф (п.2.3.10 кредитного договору) - 30 000 грн. У якості забезпечення виконання умов кредитного договору №41/09/5 від 06 травня 2009 року між Національним банком України та [PERSON] 30 квітня 2010 року укладено іпотечний договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В. та зареєстрований в реєстрі за № 669. Відповідно до п. 2.1.1. іпотечного договору, в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором Іпотекодавець надав в іпотеку належне йому на праві власності наступне нерухоме майно: земельну ділянку площею 6,8450 га., кадастровий номер [NUMBER] , що розташована за адресою: Київська область Києво-Святошинський район с. Білогородка , яка належить Іпотекодавцю відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 04.07.2008; земельну ділянку площею 9,5465 га., кадастровий номер [NUMBER] , що розташована за адресою: Київська область Києво-Святошинський район с. Білогородка , яка належить Іпотекодавцю відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 24.07.2008; земельну ділянку загальною площею 1,5465 га., кадастровий номер [NUMBER] , що розташована за адресою: Київська область Києво-Святошинський район с. Білогородка, яка належить Іпотекодавцю відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 24.07.2008. Пунктом 14.8.1. договору іпотеки передбачено, що іпотекодержатель з метою задоволення своїх вимог має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо в момент настання термінів виконання якого-небудь із зобов`язань передбачених кредитним договором вони не будуть виконанні. Відповідно до п. 4.8.2. Іпотечного договору, іпотекодержатель має право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання термінів виконання якого-небудь із зобов`язань за Кредитним договором у випадках: порушення Позичальником зобов`язань, передбачених умовами Кредитного договору; порушення Іпотекодавцем правил заміни Предмету іпотеки; порушення Іпотекодавцем зобов`язань за цим Договором; виявлення Іпотеко держателем погіршення стану Предмету іпотеки, або зменшення вартості предмету іпотеки понад норми нормального фізичного зносу, або фактичної часткової відсутності Предмету іпотеки; встановлення невідповідності дійсності відомостей, що містяться в Кредитному договорі або цьому договорі; невиконання вимог пункту 16.1. цього договору. При вирішенні спору, суд враховує, що Постановою Національного банку України №664 від 02.10.2015 відкликано банківську ліцензію ПАТ «Дельта Банк», а рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №181 від 02.10.2015р. «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Дельта Банк» розпочату процедуру ліквідації банку в порядку визначеному ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, тому суд приходить до висновку, що позивач набув право звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до вимог ст. ст. 589, 590 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін). Відповідно до положень ст. ст. 25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувана; заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. Якщо інше не передбачено рішенням суду, реалізація предмета забезпечувального обтяження проводиться шляхом його продажу на публічних торгах у порядку, встановленому законом. Обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зокрема, продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. Відповідно до частини 1 статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов`язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Частиною 3 статті 33 Закону України «Про іпотеку», статтею 590 ЦК України передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.590 ЦК України, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.5 вказаної норми, якщо предметом застави є дві або більше речей (два або більше прав), стягнення може бути звернене на всі ці речі (права) або на будь-яку з речей (прав) на вибір заставо держателя. Аналогічні положення визначені нормами Закону України "Про іпотеку" та Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень. Відповідно до частини 1 статті 39 Закону України "Про іпотеку", у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Згідно до ч. 2 ст. 43 ЗУ «Про іпотеку», початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки. Суб`єктом оціночної діяльності Товариством з обмеженою відповідальністю «Увекон», що має сертифікат суб`єкта оціночної діяльності .N"2583/ 16 , виданий Фондом державного майна України від 01.08.2016р. на замовлення Національного банку України проведено оцінку предмета іпотеки з метою визначення вартості заставного майна для подальшої реалізації прав іпотекодеражателя, в тому числі для реалізації заставного майна на публічних торгах за рішенням суду. Згідно поданого суду висновку суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Увекон», станом на 24 жовтня 2016 року ринкова вартість об`єкту оцінки становить: - земельної ділянки площею 6,8450 га., кадастровий номер [NUMBER] , що розташована за адресою: Київська область Києво-Святошинський район с. Білогородка - 7 913 500 грн. без ПДВ; земельної ділянки площею 9,5465 га., кадастровий номер [NUMBER] , що розташована за адресою: Київська область Києво-Святошинський район с. Білогородка,- 11 036 700 грн. без ПДВ ; земельної ділянки загальною площею 1,5465 га., кадастровий номер [NUMBER] , що розташована за адресою: Київська область Києво-Святошинський район с. Білогородка,- 1 489 700 грн. без ПДВ. Представник ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] не спростували поданий позивачем звіт щодо вартості предмету іпотеки. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. При поданні позову було сплачено судовий збір - 306 598 грн. На підтвердження своїх витрат представник позивача надав меморіальний ордер №1539000169 від 26 січня 2017 року. Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача понесених судових витрат підлягають задоволенню.

Outcome: approved