Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даним позовом вказуючи, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 20.07.1996 року, від якого мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. 27.11.2010 року шлюб між ними було розірвано. Вони з відповідачем проживають окремо. В даний час старша дочка вже повнолітня, молодша проживає з нею. 11 листопада 2011 року Володарсько-Волинським районним судом Житомирської області було винесено рішення про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача . Однак ніяких коштів вона не отримувала. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не цікавиться її життям, не відвідує її вдома , в навчальному закладі. Позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно його малолітньої дочки [PERSON] [INFO]. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов»язків по вихованню дочки. Починаючи з березня 2017 року батько жодного разу не спілкувався з дитиною , навчальний заклад , де навчається дочка [PERSON] не відвідував, на батьківських зборах участі не приймав, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Після прийняття рішення судом про зміну ставлення батька до дитини він своє відношення до виховання дочки не змінив та продовжує навмисно ухилятись від виконання своїх обов»язків. Відповідач будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення, в судове засідання не прибув, причину своєї неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, враховуючи висловлену думку прокурора, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за слідуючих обставин. -2- Відповідно до статті 164 ч.1 п. 2 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму ВС України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу і допускається лише при наявності вини в діях батьків і належить до обов'язкових умов позбавлення батьківських прав. У п. 16 даної постанови роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали 27.11.2010 року , після розірвання шлюбу діти залишилася проживати з матір'ю. Відповідач належним чином не виконує своїх обов'язків по вихованню неповнолітньої дочки [PERSON], а саме не відвідував навчальний заклад де навчається його дочка. В 2017 році позивач звернулась до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав відносно її малолітньої дочки [PERSON] . Рішенням Володарсько-Волинського районного суду від 19.06.2017 року у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав було відмовлено . При цьому суд попередив [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання дочки [PERSON] поклавши на орган опіки та піклування при виконкомі Новоборівської селищної ради контроль за виконанням [PERSON] батьківських обов"язків. Питання виконання батьківських обов»язків відповідачем розглядалось виконавчим комітетом Новоборівської селищної ради 30.05.2017 року , на якому його було попереджено про виконання ним належним чином батьківських обов»язків по відношенню до доньки [PERSON] . 29.06.2017 року виконком Новоборівської селищної ради розглянувши питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача своїм рішенням №109 затвердив висновок органу опіки та піклування , в якому прийшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON]. Таким чином з урахування досліджених в судовому засіданні доказів суд приходить до висновку , що відповідач ухилявся від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини , після його попередження органом опіки та піклування , а також судом щодо зміни ставлення до дитини продовжує навмисно ухилятися від виконання покладених на нього батьківських обов»язків по вихованню дочки [PERSON] , що дає підстави суду задоволенню позову. Згідно ст.133 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в сумі 640 грн.

Outcome: approved