Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

У червні 2021 року позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою. В обґрунтування позову, з урахуванням уточнень, вказує, що 18 грудня 2012 року між позивачем та ПАТ "Платинум Банк" було укладено кредитний договір № 3234/2101CLBPS НА СУМУ 8601,60 грн, право вимоги за яким перейшло до ТОВ "Фінпром маркет" на підставі договору факторингу № 20/ФК від 09 липня 2020 року, укладеного з ТОВ "Фінансова компанія управління активами". 23 липня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 4414 про стягнення з позивача на користь ТОВ "Фінпром маркет" заборгованості за кредитним договором від 18 грудня 2012 року № 3234/2101CLBPS у загальному розмірі 15128,76 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5456,84 грн; заборгованість за відсотками та процентами - 1213,37 грн; заборгованість за пенею - 8408,55 грн; плата за вчинення виконавчого напису - 50,00 грн. На підставі виконавчого напису № 4414, виданого 23 липня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором на користь ТОВ "Фінпром Маркет" у розмірі 15 128,76 грн., 23 травня 2021 року відкрите виконавче провадження № 65498382, яке перебуває на примусовому виконанні Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Вважає, що виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами без перевірки існування безспірної заборгованості перед відповідачем. Крім того, спірний виконавчий напис вчинено нотаріусом з пропуском трирічного строку з дня виникнення права вимоги, в межах якого він міг бути вчинений, оскільки остаточною датою повернення коштів за кредитним договором від 18 грудня 2012 року, укладеного на строк до 20 грудня 2014 року, є 20 грудня 2017 року, що не відповідає ст. 88 Закону України "Про нотаріат". Враховуючи, що позивач не визнає заборгованість, письмову вимогу про погашення заборгованості від відповідача не отримувала, документи, подані нотаріусу неможливо вважати безспірними, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 4414 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М., вчинений 23 липня 2020 року. У судове засідання учасники справи не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Позивач подала суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримала повністю (вх. № 5029/21-вх. 25.08.2021). Представник відповідача ТОВ "Фінпром маркет" про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. На адресу суду надійшла заява від представника [PERSON] про визнання позовних вимог позивача в частинні визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення з ТОВ "Фінпром Маркет" 50 відсотків судового збору за подання позовної заяви в розмірі 454 грн (вх. №4942/21-вх. 17.08.2021). Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. не повідомив суд про причини неявки. Витребуваної ухвалою суду від 25 червня 2021 року посвідченої належним чином копії нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису № 4414 від 23 липня 2020 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінпром маркет" заборгованості у розмірі 15128,76 грн, не надав. Згідно з реєстром нотаріусів, станом на 03 серпня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. тимчасово не діє. Представник третьої особи Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Науменко Ю. у своїй заяві просила суд справу слухати у її відсутність, заперечень щодо задоволення позовних вимог не мала (вх. 4861/21-вх 12.08.2021). Згідно з ч.4 ст.200 ЦПК України суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За таких обставин, суд ухвалив слухати справу у підготовчому засіданні. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 18 грудня 2012 року між ПАТ "Платинум Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір зі страхування життя позичальника (пошта) № 3234/2101CLBPS, за умовами якого позичальник отримала кредит у розмірі 8601,60 грн строком на 24 платіжні періоди на рахунок № [NUMBER] та у свою чергу зобов`язалася повернути кредитні кошти до 20 грудня 2014 року, сплачувати проценти за користування кредитом 12,0000% річних та комісію за обслуговування кредиту у сумі 206,00 грн. У разі прострочення сплати процентів за користування кредитом та/або частини суми кредиту, позичальник зобов`язалася сплатити Банку пеню у розмірі 0,3% від простроченої суми нарахованих процентів та/або комісії за обслуговування кредиту, та/або від несплаченої частини суми кредиту за кожний день прострочення (а.с. 13). Як вбачається з копії додатку № 1 до заяви № 3234/2101CLBPS від 18 грудня 2012 року, графіку платежів, визначено строки платежів за кредитом помісячно, починаючи з 20 січня 2013 року по 20 грудня 2014 року (а.с. 14). 23 липня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис за реєстраційним № 4414 про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь ТОВ "Фінпром маркет" кредитної заборгованості у розмірі 15078,76 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5456,84 грн; заборгованість за відсотками та процентами - 1213,37 грн; заборгованість за пенею - 8408,55 грн, та та 50,00 грн за вчинення виконавчого напису нотаріусом, загальною сумою, що підлягає стягненню 15128,76 грн. Стягнення здійснюється за період з 29 липня 2014 року по 23 липня 2020 року включно (а.с. 12). Згідно з копією вказаного виконавчого напису, правонаступником усіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства "Платинум Банк" є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Бізнесфінанс" відповідно до договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 20140730-Г від 30 липня 2015 року, яке у свою чергу відступило право вимоги за кредитними договорами Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція" згідно з договором відступлення прав вимоги за кредитними договорами №1706/01 від 17 червня 2015 року, яке у свою чергу відступило право вимоги за кредитними договорами Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" згідно з договором факторингу № 20182407-1/2 від 24 липня 2018 року, яке також у свою чергу відступило право вимоги за кредитними договорами, у тому числі і за кредитним договором №3234/2101CLBPS від 18 грудня 2012 року Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінпром маркет" згідно з договором факторингу № 20/ФК від 09 липня 2020 року. 23 травня 2021 року старшим державним виконавцем Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Дмитроченко А.В. відкрито виконавче провадженння № 65498382 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М № 4414, виданого 23 липня 2020 року (а.с. 11). Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" (далі - Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону "Про нотаріат"), зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок). Відповідно до ст. 87 Закону (в редакції на час вчинення виконавчого напису), для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону (в редакції на час вчинення виконавчого напису) визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Аналогічні правила і умови вчинення виконавчого напису містяться у пунктах 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. З урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат", захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, зокрема неповідомлення боржника про вимогу кредитора, так і необґрунтованість вимог до боржника. Як слідує зі змісту ч. 10 ст. 84 ЦПК України якщо учасник справи без поважних причин не надає докази для підтвердження обставин, які б спростовували доводи позивача, то суд може здійснити розгляд справи на підставі наявних доказів. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Правовідносини, які є предметом розгляду у цій справі, виникли з договору, укладеного сторонами шляхом підписання позивачем заяви № 001-21010-290513 від 29 травня 2013 року. Розмір боргових зобов`язань, який визначений у виконавчому написі нотаріуса, не підтверджений виписками по рахункам договорів відступлення прав вимог за кредитним договором, зазначених у виконавчому написі, а також відсутні докази належного направлення позивачу та отримання ним письмових вимог щодо сплати заборгованості за вказаним договором в досудовому порядку. Сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу з метою вчинення виконавчого напису не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого, а тому, суд бере до уваги те, що позивач був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості, у зв`язку з чим не могла як оспорити вимоги ТОВ "Фінпром Маркет", так і виконати їх, що, в свою чергу, не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення, яку [PERSON] не визнає та заперечує проти наявності такого розміру заборгованості, що також може свідчити про відсутність безспірності вимог до боржника. Приватним нотаріусом документи витребуванні ухвалою суду на підтвердження наявності підстав для вчинення виконавчого напису, в тому числі виконавчий напис, та будь-яких пояснень також не надано, а з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед ТОВ "Фінпром маркет", зазначений у написі є безспірним. Відповідачем до суду також не надано будь-які документи на підтвердження заборгованості [PERSON] перед ТОВ "Фінпром маркет", розмір якої зазначений у виконавчому написі. Крім того, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а як вбачається з виконавчого напису, на час звернення Банку до приватного нотаріуса про вчинення виконавчого напису, з моменту виникнення заборгованості минуло більше трьох років, тобто, нотаріус вчинив виконавчий напис поза межами передбаченого ст. 88 Закону України "Про нотаріат" трьохрічного строку, на що звернув увагу позивач у позовній заяві. За такого, виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 23 липня 2020 року з порушенням вимог ст. 88 Закону України "Про нотаріат", оскільки такий вчинено поза межами трьохрічного строку щодо заборгованості, яка не є безспірною. Крім того, 10 грудня 2014 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин", яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Згідно вказаного Переліку для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п. 1 та п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 визнано незаконним та нечинним, зокрема розділ "Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин", а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Оспорюваний виконавчий напис було вчинено 23 липня 2020 року, в період часу, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, укладеного в простій письмовій формі, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі №826/20084/14. Заява № 001-21010-290513 від 29 травня 2013 року, на підставі якого було вчинено спірний виконавчий напис, не була посвідчена нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 172/1652/18 від 21.10.2020 року. За такого, враховуючи, що виконавчий напис нотаріуса вчинено поза межами трьохрічного строку щодо заборгованості, яка не є безспірною, а також те, що нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису застосовано нечинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі, визнання відповідачем позовних вимог, суд доходить висновку, що спірний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті. За таких обставин, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто 50 відсотків судового збору у розмірі 454грн, інші 50 відсотків підлягають поверненню позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved