Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

10 серпня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Миколаївської селищної ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги мотивувала тим, що 14 квітня 2005 року померла [PERSON]. За життя остання склала заповітне розпорядження, яким заповіла все своє майно [PERSON] - позивачці по справі. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина на спадкове майно, в тому числі на земельну ділянку (пай), загальною площею 2,92 га ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Жовтневої селищної ради, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності серії ІІІ-СМ № 024183, виданого 31 липня 1999 року на підставі рішення VІІ сесії 23 скликання Жовтневої селищної ради Білопільського району від 23 липня 1999 року. Позивачка юридично не може оформити спадкові права після смерті спадкодавця у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини. Своєчасно спадщину після смерті [PERSON] вона не прийняла у звязку зі складними сімейними обставинами та скрутним матеріальним становищем. Посилаючись на те, що вона не може реалізувати своє право на спадщину, позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини строком на два місяці після [PERSON], яка померла 14 квітня 2005 року. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, її представник за довіреністю [PERSON] до суду подав письмову заяву про те, що підтримує заявлений позов, просить розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не зявився, письмовою заявою повідомив, що проти позову не заперечує, просить розглянути справу без участі представника селищної ради. Представник третьої особи приватний нотаріус Білопільського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання також не зявилась, надавши письмову заяву про розгляд справи без участі нотаріуса. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно п. 24\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України.\~ За приписами ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] померла 14 квітня 2005 року в м. Суми, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП № 008163 (а. с. 6). Відповідно до заповіту, посвідченого державним нотаріусом першої Сумської державної нотаріальної контори 10 грудня 2003 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1233, [PERSON] все своє майно, заповіла [PERSON] (а. с. 7). На підставі копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ № 024183, виданого 31 липня 1999 року на підставі рішення VІІ сесії 23 скликання Жовтневої селищної ради від 23 липня 1999 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 1702, [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Жовтневої селищної ради Білопільського району Сумської області, загальною площею 2,92 га ріллі (а. с. 8). Згідно довідки, виданої виконкомом Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області від 15 березня 2017 року [PERSON] постійно і на день смерті проживала в [INFO] одиноко. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме земельна частка (пай), яка розташована на території Миколаївської селищної ради, а також житлового будинку та земельної ділянки. Спадкоємцем майна є [PERSON] Заповіт від імені [PERSON] виконкомом селищної ради не посвідчувався, арешт не накладався. [PERSON] фактично вступила в управління спадковим майном шляхом постійного догляду за померлою до дня її смерті та шести місяців після за будинком, користується земельною ділянкою, зберігає цінні папери, розпоряджається речами померлої (а. с. 9). З письмового розяснення, виданого приватним нотаріусом Білопільського районного нотаріального округу [PERSON] від 29 травня 2017 року № 852/01-16 вбачається, що оформлення спадщин після [PERSON], яка померла 14 квітня 2005 року, не вдається можливим у звязку з пропущеним строком для подання заяви про прийняття спадщини та запропоновано звернутись до суду (а. с. 10). Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, виданої приватним нотаріусом Білопільського районного нотаріального округу [PERSON] інформація щодо спадкової справи після [PERSON], яка померла 14 квітня 2005 року, відсутня (а. с. 21,22). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] має право на спадщину після смерті [PERSON], однак вона не може реалізувати його у звязку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини, а отже право останньої підлягає захисту в судовому порядку. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за нею права на спадщину. У відповідності до розяснень, що містяться в абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як вбачається з позовної заяви, позивачка [PERSON] пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини у звязку зі складними сімейними обставинами та скрутним матеріальним становищем внаслідок хвороби, що стверджується довідкою лікаря Сумської міської клінічної лікарні № 1 (а. с. 11). Суд вважає вказані вище причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, у звязку з чим позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного

Outcome: approved