overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

02.08.2021 року до суду звернулося ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, посилаючись на те, що відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS] та користуються послугами підприємства по забезпеченню тепловою енергією у вигляді опалення та централізованого гарячого водопостачання, але не розраховуються за вказані послуги, в зв`язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.11.2017 року по 01.06.2021 року в сумі 48 768,43 грн., яку просять стягнути з відповідачів на користь підприємства. 03.08.2021 року судом відкрито провадження по справі, розгляд якого вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача Суржинська К.О. не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надходили. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

02.09.2014 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що він з 1967 року працює на ДП ЦКБ «Ізумруд» на посаді заступника директора із загальних питань. В зв"язку з систиматичним та тривалим порушенням строків виплати заробітньої плати він змушений був 17.07.2014 року звільнитися з підприємства, заборгованість по заробітній платі становить 124360,48, яку просить суд стягнути з відповідача на його користь. Позивач своєю заявою просить розглядати справу в його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Філатов Ю.В. заявою просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] згідно до наказу № 06-7/55 від 17.10.2011 року прийнятий на роботу до ДП ЦКБ «Ізумруд» на посаду заступника директора по загальним питанням та зроблена відповідна запис в трудовій книжці. Згідно до наказу № 06-7/24 від 17.07.2014 року [PERSON] звільнений на підставі ст. 38 КЗпП України в зв"язку з виходом на пенсію. Згідно довідки ДП ЦКБ «Ізумруд» від 18.08.2014 року заборгованість підприємства по заробітній платі перед [PERSON] станом на 01.08.2014 року складає 124360,48 грн. Відповідно до ст. 116 КЗпПУ при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Заборгованність по заробітній платі в сумі 124360,48 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь [PERSON] Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

02.09.2014 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі зареєстрованому 11.05.2012 року відділом державної РАЦС Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні, актовий запис № 108, від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося оскільки через части суперечки між ними склались неприязне ні стосунки, шлюбні відносини були припинені, разом не проживають, шлюб носить формальний характер, просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Крім того, позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утриманні малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно, оскільки дитина знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, що ставить її в важке матеріальне становище. Своєю заявою позивачка просить розглядати справу буз її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в зв»язку з чим суд вважає можливим ухвалити заочне рішення по наявним у справі доказам. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони шлюбні стосунки припинили остаточно, їх шлюб носить формальний характер, при викладених обставинах подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дитини, що має істотне значення. Крім того відповідно до ст. 180 СК України батьки забов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Батьками малолітньої [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Малолітня [PERSON] проживає разом з матір»ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні. Таким чином, відповідач, який є батьком [PERSON], забов"язаний утримувати останню до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Суд, при вирішенні питання щодо визначення розміру аліментів на підставі ст. 184 СК України враховує що відповідач має нерегулярний та мінливий дохід, відсутність аліментів на інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення та вважає можливим встановити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

02.09.2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування квартирою №6 в будинку №18 по вул. Шевченка в м. Чернігові, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 405 ЦК України. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач за вищевказаною адресою не проживає понад рік, не оплачує плату за користування житлом та комунальні послуги, є громадянином [PERSON] Федерації. Позивач в судове засідання не зявився, від його представника надійшла заява з проханням справу розглядати у її відсутність, позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду сповіщався через оголошення у пресі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до довідки КП "Десяннське" ЧМР від 11.05.2016 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровані позивач та його батько [PERSON]. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України особи втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи, те що доводи позивача ні яким чином в судовому засіданні не спростовані, судом вважається доведеним той факт, що відповідач у спірній квартирі не проживає без поважних причин понад встановлені законом строки, у звязку з чим втратив своє сервітутне право на спірне житло. За таких обставин, позовна вимога про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням з підстав, передбачених ст. 405 ЦК України підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

02.09.2019 року позивачка звернулася до суду із вищевказаним позовом, який обгрунтувала так. 12.02.2009 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований виконкомом Торунської сільської ради Міжгірського району за актовим записом №3. У сторін від шлюбу дітей не має. Після одруження сторони проживали, як одна сім`я у будинку батьків відповідача. Спільне життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Через це позивачка покинула відповідача та перейшла проживати до будинку своїх батьків за адресою: [ADDRESS] . З цього часу сторони спільно не проживають, не спілкуються та не підтримують шлюбних стосунків, шлюб існує формально. Позивачка покликається на вимоги ст.ст.110-113 СК України, та просить шлюб укладений між нею та відповідачем розірвати. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Белла В.М., подав суду заяву в якій просить заявлений позов [PERSON] задовольнити. Справу просить розглянути без участі сторони позивача. Відповідач [PERSON] подав суду заяву про визнання позову. В заяві вказує, що визнає в повному обсязі, обставини наведені в позові відповідають дійсності. Підстав для збереження шлюбу не має, оскільки позивачка фактично співмешкає з іншим чоловіком. Справу просить розглянути без його участі. Оцінивши позиції сторін, подані в справу докази, суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти та позов [PERSON] задовольнити, виходячи з такого. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , гр. [PERSON] , [INFO] , та гр. [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 12.02.2009 року у виконкомі Торунської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області, про що зроблений відповідний актовий запис за № 3. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] ; дружини - [PERSON] . Сторонни спільно у шлюбі не проживають, шлюбних відносин та стосунків з ознаками сім`ї не підтримують. Дана обставина визнана відповідачем. Спору про поділ спільного майна, набутого за час шлюбу, між сторонами не має. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. За наведених обставин, суд, вважає, що відновлення шлюбу між сторонами є неможливим, оскільки жодна сторона не бажає примирення у шлюбі. Встановлене дає підстави визнати, що подружнє життя сторін фактично припинене і застосувати ст.ст.112, 113 СК України. На підставі ч.1 ст.142 ЦПК України, ч.3 ст.7 ЗУ "Про судовий збір" позивачці [PERSON] слід повернути з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого нею при поданні позову до суду в сумі 384,20 грн.. Клопотання про стягнення судових витрат з сторони відповідача стороною позивача не заявлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

02.10.2014 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 04.12.2012 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит в сумі 15000 грн. зі сплатою 30 % річних на суму залишку заборгованості. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 31.08.2014 року по кредиту, процентам за користування ним, комісії, а також штрафні санкції в загальній сумі 22857,62 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У зв'язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 04.12.2012 року сторони уклали договір, за яким позивач надав відповідачу кредит в розмірі 15000 грн. зі сплатою 30 % річних на суму залишку заборгованості та з видачею платіжної картки, обслуговування якої здійснюється за тарифами і правилами банку. (а.с. 8-34) Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 31.08.2014 року виникла заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту - 14841,83 грн.; по відсоткам за користування кредитом - 5875,28 грн.; по комісії - 575,86 грн. Крім того, позивачем за умовами кредитного договору відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 1064,65 грн. (а.с. 6-7) Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором в загальній сумі - 22857,62 грн., а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

02.10.2017 року позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві посилався на те, що 01.10.2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач за вказаним договором належним чином його умови не виконує, в зв'язку з чим утворилася заборгованість. Просили суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 11 861,82 грн. та судові витрати. В судове засідання ПАТ КБ «ПриватБанк» свого представника не направив, попередньо надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін з постановленням заочного рішення. Суд, вивчивши та дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.10.2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач належним чином зобов'язання не виконує, в зв'язку з чим станом на 14.09.2017 року утворилася заборгованість в розмірі 11861,82 грн., яка складається з: -1074,27 грн. - заборгованість за кредитом; -6202,28 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; -3544,23 грн. - заборгованість за пенею; -500,00 грн. - штраф (фіксована сума); -541,04 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки відповідач належним чином не виконує умови договору та не сплачує заборгованість по кредиту та відсотках, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати понесені при подачі позовної заяви, а саме сума судового збору в розмірі 1 600 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

02.10.2017 року позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві посилався на те, що 14.05.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 4500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач за вказаним договором належним чином його умови не виконує, в зв'язку з чим утворилася заборгованість. Просили суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 11687,88 грн. та судові витрати. В судове засідання ПАТ КБ «ПриватБанк» свого представника не направив, попередньо надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін з постановленням заочного рішення. Суд, вивчивши та дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.05.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 4500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач належним чином зобов'язання не виконує, в зв'язку з чим станом на 15.08.2017 року утворилася заборгованість в розмірі 11687,88 грн., яка складається з: -1574,21 грн. - заборгованість за кредитом; -4225,67 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; -4855,24 грн. - заборгованість за пенею; -500,00 грн. - штраф (фіксована сума); -532,76 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки відповідач належним чином не виконує умови договору та не сплачує заборгованість по кредиту та відсотках, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати понесені при подачі позовної заяви, а саме сума судового збору в розмірі 1 600 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

02.10.2017 року позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві посилався на те, що 26.11.2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків в розмірі 30,00% за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач за вказаним договором належним чином його умови не виконує, в зв'язку з чим утворилася заборгованість. Просили суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 15539,00 грн. та судові витрати. В судове засідання ПАТ КБ «ПриватБанк» свого представника не направив, попередньо надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін з постановленням заочного рішення. Суд, вивчивши та дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.11.2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків в розмірі 30,00% за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач належним чином зобов'язання не виконує, в зв'язку з чим станом на 31.08.2017 року утворилася заборгованість в розмірі 15 539,00 грн., яка складається з: -1863,89 грн. - заборгованість за кредитом; -12459,19 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; -500,00 грн. - штраф (фіксована сума); -716,15 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки відповідач належним чином не виконує умови договору та не сплачує заборгованість по кредиту та відсотках, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати понесені при подачі позовної заяви, а саме сума судового збору в розмірі 1 600 грн. 00 коп.

Outcome: approved