Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

У грудні 2015 року до суду надійшла заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів (коштів) на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини доходів та дружини [PERSON] у розмірі ? частини доходів. Позивачка зазначила, що з 11 листопада 2011 року знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають сина [PERSON], який народився [INFO] та проживає разом з матір'ю [PERSON] Після народження дитини позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років, займається його вихованням та розвитком. У зв'язку з чим вона ніде не працює і у неї немає можливості для заробітку. ЇЇ рідні не мають можливості надавати їй матеріальну допомогу. Протягом останнього часу Відповідач з позивачкою не проживає та не надає матеріальної допомоги на підтримання дитини та не бажає в добровільному порядку цього робити. Відповідач, батько дитини, ухиляється від покладеного на нього обов'язку, у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України, утримувати свою неповнолітню дитину, а саме не надає матеріальної допомоги на сім'ю та утримання дитини, витрачає грошові кошти лише на власні потреби. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства "кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, грального, культурного, духовного та соціального розвитку. Тому просила суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на дитину до її повноліття в розмірі 1/4 частки від його доходу. Також позивачка зазначає що, сторони дружина [PERSON] та чоловік [PERSON] не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство і вона, перебуваючи у відпустці по догляду за дитиною, має потребу у матеріальній допомозі, яку відповідач їй не надає. Посилаючись на ст. 84 СК України, позивачка просила стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини доходів відповідача. В судове засідання позивачка не з'явилась, просила справу розглядати за її відсутності. Позивач підтримала свій позов, з викладених в ньому підставах просила його .задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився про час та місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку; причину неявки суду не повідомили; заперечень на позов не надіслали; по справі зібрано достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов таким, що підлягає - задоволенню. Відповідно до ч.2 та ч. 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Звертаючись до суду з позовом, позивачка стверджувала, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 11 листопада 2011 року. Після народження [INFO] сина [PERSON], проживає окремо від чоловіка з дитиною. Після народження дитини позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років, займається його вихованням та розвитком. У зв'язку з чим вона ніде не працює і у неї немає можливості для заробітку. ЇЇ рідні не мають можливості надавати їй матеріальну допомогу. Протягом останнього часу Відповідач з позивачкою не проживає та не надає матеріальної допомоги на підтримання дитини та не бажає в добровільному порядку цього робити. Досліджуючи обставини справи, судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 11 листопада 2011 року, від якого народився син [PERSON] [INFO], батьком якого є відповідач. Як вбачається із матеріалів справи, зокрема письмових пояснень позивачки, на даний час подружжя дійсно не проживає однією сім'єю. Позивачка проживає з дитиною та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. За змістом положень ст. ст. 80, 84 СК України суд визначає розмір аліментів на одного із подружжя у випадках передбачених, зокрема ч.2 та ч.4 ст. 8 СК у частці від заробітку (доходу) другого подружжя або у твердій грошовій сумі за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу, При цьому, як вже зазначалось аліменти стягуються незалежно від того, чи працює мати дитини та незалежно від її матеріального становища . З огляду на зазначені положення, при визначені розміру аліментів суд вважає, що відповідач, працює на постійній роботі, отримує заробітну плату, не має інших утриманців (за змістом його пояснень батьки матеріально забезпечені) і за своїм матеріальним станом він може виплачувати до досягнення трьохрічного віку сина - ? частину від своїх доходів на утримання дружини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до роз'яснень ПВСУ Постанова від 15.05.2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів. Суд вирішуючи питання щодо розміру аліментів, повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК ( 2947-14 ). При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. № 606-XIV ( 606-14 ) "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи Порядок стягнення аліментів визначено у ст. 74 Закону "Про виконавче провадження" ( 606-14 ), а також у статтях 194 - 197, 274 СК ( 2947-14 ). Вирішуючи питання щодо розміру аліментів на дитину, проживаючу разом із матір'ю, позивачкою, за адресою: [ADDRESS], суд, приймаючи до уваги визначені ст.182 СК України обставини та зібрані у справі докази, вважає, що достатньо буде стягнути з [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини доходів, щомісяця але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.12.2015 року до досягнення повноліття дитини. Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання їх спільної дитини [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] до досягнення дитиною повноліття та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти. За таких обставин, на підставі статей 79, 80, 81, 84 СК України та

Outcome: approved