Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] грошові кошти у розмірі 42 021,90 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 14 січня 2012 року на авто базарі в м. біла Церква, [PERSON] запропонував придбати у нього автомобіль "DACIA SOLENZA" 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) [NUMBER]. [PERSON] повідомив, що вказаний автомобіль не перебуває в розшуку чи під арештом, і зможе перереєструвати його на своє ім'я після оформлення довідки - рахунку. Після того, як було оглянути автомобіль [PERSON] , він погодився придбати вказаний автомобіль за 3650,00 доларів США. Передавши кошти за вказаний автомобіль він отримав ключі та свідоцтво про реєстрації транспортного засобу, [PERSON] пообіцяв оформити довідку - рахунок через тиждень, оскільки власник проживає не в м. Біла Церква. 11.11.2012 року працівниками ДАІ на підставі постанови про розшук майна боржника, автомобіль був вилучений відповідно до акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу. Відповідач відмовився повертати грошові кошти , повідомивши, що він о влучення автомобіля не причетний. В судове засідання представник позивача не з'явився надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, а тому суд вважає за можливе згідно ст. ст. 224 - 226 ЦПК України провести заочний розгляд даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами була досягнута усна домовленість про продаж у власність позивача [PERSON] автомобіля марки "DACIA SOLENZA" 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], який є власністю [PERSON]. [PERSON] повідомив, що вказаний автомобіль не перебуває в розшуку чи під арештом, і зможе перереєструвати його на своє ім'я після оформлення довідки - рахунку. Після того, як було оглянути автомобіль [PERSON] , він погодився придбати вказаний автомобіль за 3650,00 доларів США. Передавши кошти за вказаний автомобіль він отримав ключі та свідоцтво про реєстрації транспортного засобу, [PERSON] пообіцяв оформити довідку - рахунок через тиждень, оскільки власник проживає не в м. Біла Церква. 11.11.2012 року працівниками ДАІ на підставі постанови про розшук майна боржника, автомобіль був вилучений відповідно до акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу. Відповідач відмовився повертати грошові кошти. Під зобов'язання передачі автомобіля у власність позивача [PERSON], відповідач [PERSON], без наявних на те повноважень, наданих власником у встановленому порядку, одержав від [PERSON] гроші в сумі 3650,00 доларів США, що посвідчив особистою розпискою про отримання ним розрахунку за автомобіль марки "DACIA SOLENZA" 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) [NUMBER]. За таких обставин суд вважає, що позивачем було передано в рахунок оплати вартості автомобіля. З огляду на вимоги ст.ст. 10-11, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінкою досліджених вищенаведених доказів суд прийшов до висновку, про відсутність договору на продаж вищезазначеного автомобіля між сторонами, якого фактично не могло відбутися між ними за відсутністю автомобіля у власності відповідача та повноважень від власника згаданого автомобіля "DACIA SOLENZA" 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] на час одержання коштів і написання розписки, чого відповідач не приховував, надавши всі наявні в нього документи на автомобіль. Таким чином, судом встановлено, що сторони лише усно домовились на укладення договору, який міг бути укладений тільки за участю власника автомобіля. Передбачених законом підстав давати кошти відповідачу в рахунок забезпечення домовленості, в порядку передбаченому ст. 570 ЦК України, чи приймати їх у позивача судом не встановлено. Відповідно до вимог ст.1212 ч.1,3 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Оцінкою встановлених обставин фактичного, безпідставного одержання та утримання коштів відповідачем у відповідності до наведеної норми закону, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог шляхом стягнення коштів в сумі 42 021 (сорок дві тисячі двадцять одна) гривень 90 копійок з відповідача на користь позивача. На підставі ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. А відтак, згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача [PERSON] сплачений ним при подачі позову судовий збір пропорційно до задоволеної суми позову у розмірі 420, 22 гривень. На підставі ст.ст.11, 509, 526, 527, 1212 ЦК України, та

Outcome: approved