Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася у Виноградівський районний суд із цією позовною заявою до відповідача з тих підстав, що 11 травня 2012 року народився онук позивачки-Роспопа [PERSON]. Відповідач [PERSON] є його батько, а [PERSON] Олександрівна-матір дитини, яка померла 28 травня 2012 року. З серпня 2012 року і до 07 липня 2015 року онук позивачки перебував в обласному будинку дитини управління охорони здоров'я Закарпатської обласної державної адміністрації на тимчасовому повному державному утриманні. Відповідач [PERSON] за час перебування свого сина в дитячому будинку ухилявся від виконання батьківських обов'язків. Декілька разів свого сина провідав і з жовтня 2013 року дитину не відвідував. Рішенням Виноградівського районного суду від 29 травня 2015 року відповідача [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно його сина [PERSON] та вирішено стягувати з нього аліменти на користь обласного будинку дитини управління охорони здоров'я Закарпатської обласної державної адміністрації по 400 грн. щомісячно. 22 червня 2015 року на підставі Розпорядження голови Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської області за № 173 онуку позивачки надано статус дитини, яка позбавлена батьківського піклування. Розпорядженням голови Виноградівської районної державної адміністрації за № 186 від 02.07.2015 року встановлено опіку над малолітнім [PERSON] та призначено позивачку [PERSON] його опікуном. З 07 липня 2015 року онук переданий позивачці під опіку, із цього часу і до тепер проживає зі позивачкою , і знаходиться на її утриманні. Позивачці [PERSON] одній матеріально важко утримувати онука. Позивачка є пенсіонеркою, розмір пенсії становить 1154 грн., інших доходів не має. На основі вищевикладеного позивачка [PERSON] просить суд стягувати із відповідача [PERSON] щомісячно в розмірі по 1000 грн. Позивачка [PERSON], будучи належним чином повідомлена в судове засідання не з»явилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та про те, що вимоги заявленого позову підтримує повністю та просить суд такий задоволити. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений, в судове засідання з невідомих суду причин не з'явився і від нього не надійшло жодного клопотання про відкладення слухання справи або поважні причини неявки, тому на підставі ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв"язку, суд знаходить позовну заяву обґрунтованою і такою, що підлягає до задоволення із-за таких підстав. Так, оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.212 ЦПК України з врахуванням положень ст.ст.57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.ст.10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на піставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущення, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ч.7 ст.7 Сімейного Кодексу, - «Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України. Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними правовими актами, визнаними в Україні. Ч.9 ст.7 передбачено, що - «Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства». Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи із змісту ст.3 ЦПК України- кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В судовому засіданні на підставі достовірних доказів встановлено, що 11 травня 2012 року народився онук позивачки-Роспопа [PERSON]. Відповідач [PERSON] є його батько, а [PERSON] Олександрівна-матір дитини, яка померла 28 травня 2012 року. З серпня 2012 року і до 07 липня 2015 року онук позивачки перебував в обласному будинку дитини управління охорони здоров'я Закарпатської обласної державної адміністрації на тимчасовому повному державному утриманні. Відповідач [PERSON] за час перебування свого сина в дитячому будинку ухилявся від виконання батьківських обов'язків. Декілька разів свого сина провідав і з жовтня 2013 року дитину не відвідував. Рішенням Виноградівського районного суду від 29 травня 2015 року відповідача [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно його сина [PERSON], [INFO], та вирішено стягувати з нього аліменти на користь обласного будинку дитини управління охорони здоров'я Закарпатської обласної державної адміністрації по 400 грн. щомісячно. 22 червня 2015 року на підставі Розпорядження голови Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської області за № 173 онуку позивачки надано статус дитини, яка позбавлена батьківського піклування. Розпорядженням голови Виноградівської районної державної адміністрації за № 186 від 02.07.2015 року встановлено опіку над малолітнім [PERSON] та призначено позивачку [PERSON] його опікуном. З 07 липня 2015 року онук переданий позивачці під опіку, із цього часу і до тепер проживає зі мною, і знаходиться на моєму утриманні. Відповідно до ч.2 ст. 247 СК України встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини на отримання пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв'язку з втратою годувальника та інших соціальних виплат, призначених дитині відповідно до законів України, а також права власності дитини на ці виплати. Згідно із ст. 80 Сімейного кодексу України батьки зобов язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду під дня пред 'явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовє 'язку щодо утримання дитини. Відповідач має нерегулярний і мінливий дохід. Адже не має постійного місця роботи. Водночас він зобов'язаний нести витрати по утриманню дитини: Онук позивачки на даний час відвідує дитячий садок , щомісячно до 10-го числа місяця позивачка сплачую по 95 гривень. Позивачці [PERSON] одній матеріально важко утримувати онука. Позивачка є пенсіонеркою, розмір пенсії становить 1154 грн., інших доходів не має. Відповідач [PERSON] молодий за віком, працездатний, здоровий, інших дітей немає Добровільно коштів на утримання дитини не дає, ним абсолютно не цікавиться. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом Крім того, згідно ч.1 ст. 182 CK України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд вважає, що правовідносини між сторонами випливають із аліментних зобов"язань батьків щодо утримання дітей і врегульовані нормами главою 15 Сімейного кодексу України. Зокрема, згідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов"язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду, як випливає із змісту ст.181 ч.3 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На підставі ст.92 ч.1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршенням здоров»я когось із них. Обґрунтовуючи свої вимоги позивачка вказала, що їй на даний час важко самій утримувати онука, а відтак вона просить суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти щомісячно в розмірі по 1000 гривень. За цих безпосередньо встановлених у суді обставин, відповідно до конституційного принципу верховенства права, зваживши на матеріальні та духовні потреби дітей та враховуючи, що відповідач, який, будучи молодою та здоровою особою, не надає коштів на утримання дитини, а відтак суд вважає за необхідне та справедливе відповідно до вимог ст.184 СК України присудити з нього аліменти на утримання дитини в розмірі по 1000 грн. на дитину і до досягненню нею повноліття. Відповідно до вимог ст.ст.92, 180, 182, 184, 192 СК України та

Outcome: approved