Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] про поділ майна спільної сумісної власності сторін: автомобіля марки "ВАЗ 21099", 2004 року випуску, держномер [NUMBER], вартістю 60000 грн., шляхом виділення даного автомобіля у власність [PERSON] та присудження для неї компенсації взамін належної ? частки у праві власності на автомобіль, стягнувши із [PERSON] 30000грн.; причепа марки «Турист» ОЗШЗК -06, 2009 року випуску, держномер [NUMBER], вартістю 10000 грн., шляхом виділення вказаного причепа у власність [PERSON] та присудити позивачу компенсацію взамін належної ? частки у праві власності на причіп, стягнувши із [PERSON] 5000грн. Позов обґрунтовується тим, що в період з 28.05.1993р. по 02.04.2015р. сторони перебували у шлюбі. За час шлюбу із відповідачем було нажите спільне майно. Влітку 2004 року [PERSON] разом із [PERSON] спільно придбали автомобіль марки "ВАЗ 21099", 2004р.в. Крім того, подружжям [PERSON] був придбаний причіп марки «Турист» ОЗШЗК-06, 2009р.в. Названі автомобіль і причіп були зареєстровані за відповідачем. На даний час сторони не можуть досягти згоди щодо розподілу між ними автомобіля та причепа, що належать сторонам на праві спільної сумісної власності. Позивач та відповідач проживають окремо. Спірні автомобіль і причіп залишилися у володінні та користуванні [PERSON] і він постійно ними користується. Вартість спірного майна [PERSON] визначала, виходячи із середньої вартості таких транспортних засобів тієї ж марки, моделі, року випуску зазначеної на спеціалізованому інтернет-сайті з продажу автомобілів. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повністю. Зазначала про те, що вже понад 9 місяців вона жодного разу не користувалася спірним автомобілем. Відповідач самостійно використовує автомобіль і причіп. Позивач не має посвідчення водія. Бажає отримати компенсацію вартості своєї частки - половину від вартості транспортних засобів, а самі автомобіль і причіп залишити у власності [PERSON] В судовому засіданні 30.07.2015р. позивач погодилася із вартістю спірних автомобіля і причепа, що були зазначені відповідачем у суді. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав повністю. З його пояснень слідує, що дійсно вказані в позові автомобіль і причіп належать сторонам на праві спільної сумісної власності та знаходяться у нього. На думку [PERSON] позивач не користувалася автомобілем і причіпом, оскільки готувалася до поділу цього майна. Перешкод з його боку в користуванні майном не було. Відповідач не згідний із визначеною вартістю автомобіля та причіпа. Вважає, що вартість спірних: автомобіля - 50000 грн., а причіпа - 7000 грн. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши інші докази у справі, приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] частково. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.05.1993р. Сторони не оспорюють набуття спільно у період шлюбу: автомобіля марки "ВАЗ 21099" 2004р.в., держномер [NUMBER], та причепа марки «Турист», 2009 року випуску, держномер [NUMBER]. Листом центру з надання послуг пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м.Кузнецовськ, Володимирецького, Зарічненського районів від 23.07.2015р. підтверджено, що за [PERSON] 29.07.2004р. був зареєстрований автомобіль ВАЗ-21099 з номерним знаком [NUMBER], 15.09.2009р. - зареєстрований причіп ШЗК 06 Турист з номерним знаком [NUMBER]. При вирішенні питання щодо вартості спірного майна, суд, відповідно до норми ст.61 ч.1 ЦПК, на підставі узгодження і визнання сторонами вартості, визнає встановленою вартість автомобіля марки "ВАЗ 21099" 2004р.в., держномер [NUMBER] - 50000грн., та причепа марки «Турист», 2009 року випуску, держномер [NUMBER] - 7000грн. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Ст.70 СК встановлено, що у разі поділу майна, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Згідно із ст. 71 ч.2 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Частиною четвертою тієї ж статті передбачено, що присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Отже, відповідно до проаналізованих доказів та обставин, з урахуванням доводів сторони позивача, що вона не має права керування і не зможе користуватися транспортними засобами, суд вбачає підстави для поділу майна належного на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], виділивши у власність [PERSON] автомобіль марки "ВАЗ 21099" (вартістю 50000грн.), причіп марки «ШЗК 06Турист» (вартістю 7000грн.) із присудженням з відповідача у користь [PERSON] 28500 грн. компенсації вартості ? частки у праві спільної власності на зазначене майно. Присудженню підлягають також документально підтверджені судові витрати позивача, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в сумі 284,90 грн. (350 грн. х 81,4% = 284,90 грн.), оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволено на 81,4%.

Outcome: partial