Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON].про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 08.05.2013року між банком та [PERSON], відповідно до заяви та до Умов і Правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку, було укладено кредитний договір б/н. Згідно заяви відповідачу банком надано кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк зі своєї сторони виконав свої зобов"язання за договором, надавши [PERSON] кредит в розмірі, обумовленому в договорі. Відповідач, в порушення умов договору, ухиляється від виконання договірних зобовязань, внаслідок чого у неї перед банком виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 31.03.2018року складає 34098.89грн., з яких: 299.22грн.- тіло кредиту; 28299.72грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом, 3400грн.-заборгованість за пенею та комісію, а також штрафи -500грн.(фіксована частина) та 1599.95грн.(процентна складова), які відповідач в добровільному порядку сплачувати не бажає. Враховуючи зазначене, позивач звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути заборгованість за кредитним договором та судовий збір. В судове засідання представник позивача надав заяву, в якій позов підтримав повністю, просив його задовольнити в повному обсязі та розглядати справу в порядку спрощеного провадження без його участі . Відповідач [PERSON]І.в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд приходить до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що 08.05.2013р.між [PERSON]та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір №б/н . Відповідно до умов даного договору Банк надав позичальнику кредит в сумі 300 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на укладення договору, про що свідчить підписана ним заява, разом з Умовами і правилами надання банківських послуг. Відповідно п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Банк виконав свої зобов»язання перед позичальником, надавши їй кредит в розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту. В порушення умов договору відповідач ухиляється від виконання своїх зобов"язань стосовно щомісячного погашення кредиту, внаслідок чого у неї перед банком виникла заборгованість , яка станом на 31.03.2018року складає 34098.89грн., з яких: 299.22грн.- тіло кредиту; 28299.72грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом, 3400грн.-заборгованість за пенею та комісію, а також штрафи -500грн.(фіксована частина) та 1599.95грн.(процентна складова),про що свідчить розрахунок банку. Як встановлено судом, позичальник дійсно порушив умови договору в частині своєчасного повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування ним. Згідно вимог ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до умов договору. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до п. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобовзязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов*язаний сплатити грошову суму відповідно до ст..625 ЦК України, тобто виконати грошове зобов*язання з виплатою відсотків від простроченої суми, передбачених кредитним договором. Відповідно до Умов кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періодузі сплатою за користування кредитом 2,5 % на місяць на суму залишку заборгованості , обовязковим щомісячним платежем 7 % від заборгованості , з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зазначений договір складається із заяви позичальника, умов і правил надання банківських послуг та тарифів. Строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним. Перевіряючи розмір нарахованої банком заборгованості за кредитом, судом встановлено, що позивач теж неналежно виконував умови кредитування. Так, відповідно до вимог ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до п.28 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних у кримінальних справ від 30.03.2012р. №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішення питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей 641-642 ЦК або в порядку, визначеному частиною шостою ст..1056-1 ЦК. Наприклад, не є односторонньою зміною умов договору та не суперечить статті 1056-1 ЦК зміна розміру фіксованої процентної ставки залежно від зміни обставин кредитного ризику (не укладення договору страхування, припинення договору застави/ іпотеки тощо), якщо в кредитному договорі визначено обставини, за якими застосовується інша фіксована процентна ставка, її розмір. При підвищенні процентної ставки зясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. Відповідно до п.1.1.3.2.3. Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010р. № СП-2010-256 банк має право проводити зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунку. При цьому банк, за випадком зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менше як за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку відповідно до п.1.1.1.3.1.9. цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, вважається, що клієнт приймає нові умови. Відповідно до п. 1.1.3.1.9. вказаних Умов, банк зобовязаний не рідше одного разу на місяць способом, зазначеним у заяві, надавати держателю виписку про стан картрахунку та про проведені за минулий місяць операції за картрахунком. Банком не надані докази повідомлення позичальника про зміну відсоткової ставки, обумовленим договором способом. Згідно розрахунку заборгованості за договором №б/н від08.05.2013р. банк змінював процентну ставку за користування кредитом,а саме в період з 01.09.2014р.по 31.03.2015р. - 34.80%, з 01.04.2015р.по 31.03.2018р.- 43.20%, тоді як за умовами договору розмір процентної ставки становить 30%. Беручи до уваги, що процентна ставка збільшилася в період з 01.09.2014р.по 31.03.2015р. - 34.80%, з 01.04.2015р. по 31.03..2018р.- 43.20%, суд вважає необхідним здійснити перерахунок відсотків саме за цей період, виходячи з 30% річних, які визначені умовами договору. Сума відсотків у перерахованому стані буде складати 456.49грн.(299.22грн. Х 30% : 360дн.= 0.25 грн. за 1 день ; 0.25грн. х 1276днів= 319грн.) (319грн.+137.49грн.(залишок станом на 01.09.2014р.)=456.49рн.), які підлягають стягненню з відповідача. Щодо суми боргу в частині пені та комісії в розмірі 3400грн., то суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині, оскільки пеня та комісія мають різну правову природу, так як пеня - це неустойка, яка передається кредитору у разі порушення боржником зобов'язання та обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, а комісія - це грошова винагорода Банку за надання банківських послуг, в свою чергу позивачем в розрахунку та позовній заяві не розмежована та необґрунтована зазначена сума. До того ж, Банком як неустойку нараховано штрафи також за порушення строків виконання договірних зобов'язань. Тобто, умовами Договору передбачено подвійну відповідальність позичальника за одне й те саме порушення - порушення строків сплати суми кредиту та процентів, та нараховано пеню і штраф, при цьому останній нараховано, в тому числі, й на суму пені. Отже, банк просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірних зобов'язань (прострочення виконання грошового зобов'язання), що суперечить вимогам ч.1 ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК України. З розрахунку заборгованості вбачається, що розмір штрафів, які просять стягнути з відповідача, становить: 500 грн. (фіксована частина) та 1599.95грн. (процентна складова). Виходячи із розміру загальної суми заборгованості процентна складова штрафу підлягає перерахунку і буде складати 37.78 грн. (299.22грн.- тіло кредиту +456.49 грн. - проценти) х 5%=37.78грн. ) Загальний розмір заборгованості складатиме: заборгованість за тілом кредиту- 299.22 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом-456.49 грн.., штраф(процентна складова) -37.78 грн., та штраф (фіксована частина)-500грн., а всього - 1293.49 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені судові витрати, пов"язані з сплатою судового збору в розмірі 1 762 грн., а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 66.84 грн.

Outcome: partial