Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

12 грудня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду із цим позовом та просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 21 травня 2018 року виконкомом Вільшанської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, актовий запис №01. Також позивач просить відновити її дошлюбне прізвище [PERSON] Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України справу розглянуто за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У зв'язку із визнанням відповідачем обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши матеріали справи, пересвідчившись, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21.05.2018, який зареєстровано виконкомом Вільшанської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, актовий запис №01, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] (а.с.8). Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, які відповідачем визнано безумовно, причиною розірвання шлюбу є небажання сторонами будувати у подальшому сімейні стосунки. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу, які визнані відповідачем повністю, підлягають задоволенню, оскільки вказане є дійсною волею сторін. Вимога про стягнення витрат по сплаті судового збору з відповідача на її користь, позивачем не заявлялась. На підставі викладеного,

Outcome: approved