Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче підприємство «Земля і Життя» (далі - позивач) звернулося до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] ; Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса); Державного підприємства "Сетам" про визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсним та скасування протоколу проведення електронних торгів та визнання недійсним та скасування акта про проведені електронні торги. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що на виконанні у Центральному відділі державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі - Центральний відділ ДВС) знаходилось зведене виконавче провадження №56418253. Боржником за цим провадженням, визначений Позивач. 18 жовтня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна боржника - об`єкт нерухомого майна: станція перекачки накопичувальних ставків площею 31,5 м2 та три накопичувальних ставки (літери №АУ-1, №115, №116, №117). Об`єкт розташований за адресою: [ADDRESS] і належав Позивачу на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про право власності від 08.11.2005 [NUMBER] , яке видане виконавчим комітетом Ольшанської селищної ради.13 жовтня 2018 року Центральним відділом ДВС до філії у Миколаївській області державного підприємства «СЕТАМ» направлено заявку №01.05.48191 від 13.11.2018 на формування лоту по продажу на електронних торгах вищезазначеного об`єкту нерухомого майна. Об`єкт нерухомого майна переданий на реалізацію за ціною нижчою від ринкової, так як внаслідок неправомірних дій державного виконавця при проведенні оцінки його вартості не врахована вартість трьох накопичувальних ставків (№115, №116, №117), а оцінена лише станція перекачки накопичувальних ставків (№АУ-1). Проте, у вищезазначеній заявці на реалізацію передається як станція перекачки накопичувальних ставків, так і самі три накопичувальні ставки.Факт реалізації об`єкту за ціною нижчою від ринкової і неправомірність дій державного виконавця встановлено постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.05.2019 по справі №400/326/19. 06 грудня 2018 державним підприємством «СЕТАМ» через систему електронних торгів арештованого майна проведено електронні торги з реалізації лоту №316161, сформованого на підставі вищезазначеної заявки Центрального відділу ДВС, переможцем яких став громадянин [PERSON] . Така обставина підтверджується протоколом державного підприємства «СЕТАМ» №374326 від 06.12.2018 про проведення електронних торгів. 21 грудня 2018 року на підставі вищезазначеного протоколу про проведення електронних торгів Центральним відділом ДВС, складений та затверджений Акт про проведені електронні торги. З метою захисту своїх порушених прав власності на нерухоме майно, Позивач, у лютому 2019 року звернувся з позовом до суду в порядку адміністративного судочинства щодо визнання неправомірними дій державного виконавця та начальника Центрального відділу ДВС. Предметом такого звернення до суду стала протиправність дій державного виконавця Центрального відділу ДВС Перник В.В. та начальника Центрального відділу ДВС Бакай Л.А. про направлення заявки №01 05.48191 від 13.11.2018 до філії у Миколаївській області державного підприємства «СЕТАМ» на проведення торгів щодо об`єкту нерухомого майна та дії щодо складання та затвердження Акту про проведені електронні торги від 21.12.2018. П`ятим апеляційним адміністративним судом у справі №400/326/19 прийнято постанову, яка набула законної сили 28 травня 2019 року. Суд апеляційної інстанції визнав протиправними:дії щодо використання оцінки нерухомого майна, за якою об`єкт нерухомого майна виставлений на реалізацію;дії державного виконавця Центрального відділу ДВС Перник В.В. та начальника Центрального відділу ДВС Бакай Л.А. щодо оформлення до ДП «СЕТАМ» заявки №01.05.48191 від 13.11.2018 на реалізацію арештованого майна у межах зведеного виконавчого провадження №56418253;дії державного виконавця Центрального відділу ДВС Перник В.В. та начальника Центрального відділу ДВС Бакай Л.А. щодо складання та затвердження Акту від 21.12.2018 про проведені електронні торги у межах зведеного виконавчого провадження №56418253. Позивач вважає, що внаслідок протиправних дій державного виконавця та начальника Центрального відділу ДВС Позивач протиправно позбавлений права власності на вищезазначений об`єкт нерухомого майна. 20.05.2020року відповідачем ДП «Сетам`в особі представника Конепуд Д.В. наданий відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовна заява є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. В останнє судове засідання представник позивача не з`явився.Натомість у попереньому судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги та надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просили позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився,при цьому 22.03.2021 року подав заяву про розгляд справи без його участі,позов просив задовольнити. Представник відповідача ДП «СЕТАМ» у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Представником ДП «СЕТАМ» у відзиві зазначено про розгляд справи у відсутності представника ДП «СЕТАМ» з урахуванням зеперечень, викладених у відзиві. Відповідач Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився неодноразово подавав клопотання про відкладення розгляду справи, в задоволенні якого судом було відмовлено в зв`язку з його безпідставністю, та прийнято рішення про розгляд справи у відсутності відповідача. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 13.11.2018 року Центральним відділом ДВС до філії у Миколаївській області державного підприємства «СЕТАМ» направлено заявку №01.05.48191 на формування лоту по продажу на електронних торгах об`єкту нерухомого майна. 06 грудня 2018 державним підприємством «СЕТАМ» через систему електронних торгів арештованого майна проведено електронні торги з реалізації лоту №316161, сформованого на підставі вищезазначеної заявки відповідача Центрального відділу ДВС, переможцем яких став громадянин [PERSON] ,що підтверджується протоколом державного підприємства «СЕТАМ» №374326 від 06.12.2018 про проведення електронних торгів. 21 грудня 2018 року на підставі вищезазначеного протоколу про проведення електронних торгів Центральним відділом ДВС, складений та затверджений Акт про проведені електронні торги. Постановою п`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.05.2019 року у справі №400/326/19 визнано протиправними дії щодо використання оцінки нерухомого майна, за якою об`єкт нерухомого майна виставлений на реалізацію;дії державного виконавця Центрального відділу ДВС Перник В.В. та начальника Центрального відділу ДВС Бакай Л.А. щодо оформлення до ДП «СЕТАМ» заявки №01.05.48191 від 13.11.2018 на реалізацію арештованого майна у межах зведеного виконавчого провадження №56418253;дії державного виконавця Центрального відділу ДВС Перник В.В. та начальника Центрального відділу ДВС Бакай Л.А. щодо складання та затвердження Акту від 21.12.2018 про проведені електронні торги у межах зведеного виконавчого провадження №56418253. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до статті 41 Конституції України, статті 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до статті 318 ЦК України суб`єктами права власності є Український народ та інші учасники цивільних відносин, визначені статтею 2 цього Кодексу. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із ч.2 ст. 16 ЦК України, ч.І ст. 215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених ч.І, ч.3, ч.5, ч.б ст. 203 цього Кодексу, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства. Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 29.09.2016 року N 2831/5 (Мінюст від 30.09.2916 №1301/29431) (далі у тексті Порядок 2831/5) визначено, що електронні торги - продаж; майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних торгів, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну а також: передбачено правила, що визначають процедуру підготовки,проведення торгів, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів, та правила щодо оформлення результатів торгів. Правова природа процедури реалізації майна на електроних торгах полягає в продажі майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника електронних торгів, та складанні за результатами їх проведення протоколу та акту про проведення прилюдних торгів, що передбачено пунком 1 розділу VII й пунктом 4 розділу X Порядку N 2831/5 відповідно. Відповідно до пункту 8 розділу X Порядку 2831/5, Акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно у випадках, визначених законодавством. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачене право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, поряд із визнанням правочину недійсним, також відновлення становища, яке існувало до порушення, та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, його посадових і службових осіб (стаття 16 ЦК України). За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. За статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідно до частини першої статті 61 Закону України «Про виконавче провадження», реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, визначено, що електронні торги - це продаж майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних торгів, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну. Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 21 листопада 2018 року у справі № 465/650/16-ц, провадження № 14-356цс18, та від 23 січня 2019 року у справі № 522/10127/14-ц, провадження № 14-428цс18, правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів, зазначене свідчить про оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином. Відповідно до частини першої статті 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 655 ЦК України). Згідно з частиною четвертою статті 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті, такий правочин може визнаватися недійсним в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених частинами першою-третьою та частинами п`ятою, шостою статті 203 ЦК України, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства (частина перша статті 215 цього Кодексу). Частинами першою, третьою статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, відповідно до яких, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Враховуючи, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, установлених частинами першою-третьою та частинами п`ятою, шостою статті 203 ЦК України, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства (частина перша статті 215 ЦК України). Згідно з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15; від 12 жовтня 2016 року, у справі № 6-1981цс16, підставою визнання прилюдних торгів недійсними є наявність не лише порушень вимог закону при проведенні прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює. Отже, не лише недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, є способом захисту та підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Тобто для визнання судом електронних торгів недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Як встановлено постановою п`ятого апеляційного адміністративного суду у справі №400/326/19, визнано протиправними дії щодо використання оцінки нерухомого майна, за якою об`єкт нерухомого майна виставлений на реалізацію;дії державного виконавця Центрального відділу ДВС Перник В.В. та начальника Центрального відділу ДВС Бакай Л.А. щодо оформлення до ДП «СЕТАМ» заявки №01.05.48191 від 13.11.2018 на реалізацію арештованого майна у межах зведеного виконавчого провадження №56418253;дії державного виконавця Центрального відділу ДВС Перник В.В. та начальника Центрального відділу ДВС Бакай Л.А. щодо складання та затвердження Акту від 21.12.2018 про проведені електронні торги у межах зведеного виконавчого провадження №56418253, у зв`язку з чим суд приходе до висновку про недійсність електронних торгів, які були проведені, що призвело до порушення майнових прав позивача. Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд і у постановах від 07 листопада 2018 року у справі № 712/1317/14-ц (провадження № 61-22566св18), від 12 грудня 2018 року у справі № 759/18852/14-ц (провадження № 61-21320св18), від 07 лютого 2019 року у справі № 522/1516/15-ц (провадження № 61-25870св18), від 03 липня 2019 року у справі № 372/4917/13 (провадження № 61-11606св18), від 19 серпня 2020 року у справі № 202/1698/17 (провадження № 61-6431св20). Таким чином, на підставі викладеного, позовні вимоги в частині визнання недійсними електронні торги, визнання недійсним та скасувати протоколу проведення електронних торгів та визнаня недійсним та скасувати акту про проведені електронні торги підлягають задоволенню. Так, за правилами ч. 2-4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому, вирішуючи питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з принципу співмірності наданих адвокатом послуг із наступними критеріями:1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Так, відповідність суми витрат на професійну правничу допомогу досліджуються судом у кожному конкретному випадку та вирішуються на підставі наданих учасниками справи доказами (постанова Верховного Суду по справі № 911/1563/18 від 05.08.2019). В матеріалах справи мається лише попередній(орієнтовний) розрахунок суми судових витрат,які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.При цьому відсутній детальний опис наданої правової допомоги із зазначенням об`єму послуг з надання правничої допомоги з деталізацією кожного її виду та квитанції. Тому, дослідивши надані представником позивача документи на підтвердження оплати відповідачем професійних послуг адвоката, суд дійшов висновку, що такі витрати є не підтвердженими належними та допустимими доказами. Відповідно до частин першої та другої статті 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню фактично сплачений судовий збір за подання позовної заяви в частині розглянутих позовних вимог, а саме: 6306гривень в рівних частках, по 2102 гривень з кожного.

Outcome: partial