Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, вказуючи на те, що вона з 07 квітня 2010 року перебуває з відповідачем у шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Даний шлюб не розірвано, але з відповідачем вони спільно не проживають і дитина проживає з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. У зв"язку з тим, що вона знаходиться у відпустці по догляду за малолітнім сином, то потребує матеріального утримання. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на її утримання та утримання сина не надає, хоча працює і має постійний заробіток, а тому позивачка вважає, що він спроможний надавати допомогу їй та утримувати сина і просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на сина [PERSON] в розмірі 14 частки всіх видів заробітку щомісячно, але не менше встановленого мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача аліменти на дружину в розмірі 16 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, до досягнення дитиною віку трьох років. Позивач у судове засідання не з»явилася та подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не з"явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. А ч.4 ст.84 Сімейного кодексу України вказує, що право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Як встановлено в судовому засіданні сторони пребувають у шлюбі, який зареєстрований 07 квітня 2010 року відділом РАЦСу Носівського райуправління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 18. Згідно поданої копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] до [PERSON]. Згідно довідки, виданої виконкомом Бобровицької міської ради 14.04.2014 року [PERSON] проживає разом із матір"ю [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що стан здоров'я відповідача нормальний, він працює, але даних про його доходи не здобуто, інших дітей у нього не має. Позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, дитина проживає разом з нею. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на дружину в розмірі 16 частки від заробітку (доходу) до досягнення дитиною віку 3 років. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 182 Сімейного кодексу України зобов'язує суд при визначенні розміру аліментів враховувати: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. В своїй заяві відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів на сина [PERSON] у розмірі 14 частки від усіх видів заробітку (доходу), тому і ці позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved