Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

04 грудня 2014 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, в якій вказала, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який за рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя розірвано 19.09.2012 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивача. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до повноліття дитини, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає та угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. В судове засідання позивач не з'явилась надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить справу розглядати за її відсутності. Відповідач до судового засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомив. У зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] (а.с. 2). Також, судом встановлено, що син знаходиться на утримані матері. У відповідності до ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до вимог ст.ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України батько має обов'язок брати участь у утриманні дитини. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 80, ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти визначається судом (ст.ст. 80, 183 СК). При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача суд виходить з положень ст. 182 СК України, згідно до яких при визначенні розміру аліментів, суд враховує: 1. стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2. стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3. наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4. інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення в суд з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Як убачається з матеріалів справи, між сторонами у справі відсутня домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання дитини. З урахуванням всіх обставин справи та вимог ст.ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, а саме: враховуючи, що дитина перебуває на утриманні матері, суд вважає можливим визначити розмір аліментів на утримання дитини у частці від заробітку (доходів) відповідача у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 грудня 2014 року до його повноліття. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved