Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

09 вересня 2016 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач) про поновлення батьківських прав відносно його дитини [PERSON], [INFO] (далі - дитина). В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що на підставі рішення суду його було позбавлено батьківських прав по відношенню до дитини у зв'язку із заборгованістю по сплаті аліментів. На теперішній час він змінив свою поведінку по відношенню до дитини, має бажання виховувати дитину та можливість матеріально її забезпечувати. Позивач та його представник у судовому засіданні просили задовольнити позовну заяву та поновити батьківські права. Відповідач у судовому засіданні заперечувала проти позову та просила відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі (а.с.34-35). Представник служби у справах дітей Іванівської районної державної адміністрації Одеської області вважала можливим задовольнити позовні вимоги, надавши до суду висновок про доцільність поновлення позивача у батьківських правах (а.с.40-41). Свідок [PERSON] показала, що проживає у будинку [ADDRESS], та являється матір'ю відповідача. Позивач не цікавився розвитком дитини, тому був позбавлений батьківських прав, а з 2016 року почав цікавитися дитиною. Свідок [PERSON] показала, що проживає у будинку [ADDRESS] та на протязі останніх 12 років працює психологом вІванівській загагальноосвітній школі І-ІІІ ступенів ім. Б.Ф. Дерев'янка в якій навчається дитина. Бачила, що позивач приходив до школи та цікавився навчанням, поведінкою дитини. З вересня 2016 року позивач зустрічається з дитиною під час шкільних перерв, приносить подарунки. Дитина радіє цим зустрічам, та з задоволенням спілкується з позивачем, тому вважає можливим поновлення позивача у батьківських правах. Сторонам в ухвалі про відкриття провадження у справі від 05 жовтня 2016 року роз'яснено, що вони зобов'язані подати до суду усі наявні, належні та допустимі докази й надано строк для подання до суду доказів (а.с. 23-24). Суд забезпечивши сторонам сприяння всебічному, повному з'ясуванню обставин справи вирішив справу на підставі наступних доказів наданих сторонами. Рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 05 березня 2012 року позивача позбавлено батьківських прав щодо дитини (далі - рішення від 05 березня 2012 року, а.с. 8-9). З свідоцтва про розірвання шлюбу вбачається, що шлюб між сторонами було розірвано 22 травня 2010 року (а.с. 10). Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов від 29 червня 2016 року позивач проживає разом з батьками, будинок знаходиться у задовільному стані, умови проживання задовільні та відповідає санітарним умовам.(а.с. 11). З довідки від 29 червня 2016 року, виданої Северинівською сільською радою Іванівського району Одеської області вбачається, що позивач зареєстрований в будинку [ADDRESS] (а.с.12). З копій медичних довідок виданих Іванівською центральною районною лікарнею, вбачається, що позивач не перебуває на психіатричному та наркологічному обліку (а.с. 17-18). Відповідно до характеристики виданої Іванівською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів ім. Б.Ф. Дерев'янка дитина навчається в 2-му класі, батько цікавиться навчанням дитини, регулярно її відвідує (а.с. 42). Згідно висновку від 07 листопада 2016 року № 01/02-52/1844 «Про доцільність поновлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO]» (далі - висновок від 07 листопада 2016 року) орган опіки та піклування Іванівської районної державної адміністрації Одеської області вважає, доцільним поновлення батьківських прав позивача відносно дитини, якій змінено прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», що відповідає інтересам дитини. (а.с. 40-41). Встановивши зазначені обставини і визначивши відповідно до них правовідносини, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Вирішуючи питання про застосування норм матеріального права, суд виходив з такого. При розгляді судом спорів щодо позбавлення чи поновлення батьківських прав орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору (ч. 4, 5 ст. 19 СК України). Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (ч.1, 2, 3 ст. 157 СК України). Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (ч. 1 ст. 164 СК України). Мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. При вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина (ч.1, 4, 5 ст. 169 СК України). Застосовуючи зазначенні в рішенні нормативно-правові акти, беручи до уваги докази в їх сукупності та кожен окремо, суд виходить з таких мотивів. Суди зобов'язані перевіряти, наскільки змінилися поведінка особи та обставини, що були підставою для позбавлення його батьківських прав. Сторонами визнано, що позивач: на час ухвалення рішення від 05 грудня 2012 року належним чином не виконував своїх обов'язків по вихованню дитини; на теперішній час, виявляє щодо дитини батьківське піклування; не ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко не поводяться з дитиною; не є хронічним алкоголіком або наркоманом; не засуджувався за вчинення кримінального правопорушення. Оцінюючи поведінку позивача, слід зауважити, що судом не встановлено наявності беззаперечних доказів його винної поведінки та свідомого нехтування своїми обов'язками, які б свідчили про умисне ухиляння ним від виховання сина, і як наслідок неможливості поновлення його у батьківських правах. На теперішній час позивач спілкується з сином, забезпечує сплату аліментів та вчиняє інші дії щодо матеріального забезпечення дитини, бажає займатися вихованням і утриманням сина, характеризується позитивно, що свідчить про зміну його поведінки. За таких обставин подальше застосування до позивача такого крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав не є доцільним, так як підстав передбачених статтею 164 СК України судом встановлено не було. Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, яку висловив Пленум Верховного Суду України в пунктах 15, 16, 17, 18, 19 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав " де пленум роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Статтею 169 СК України особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення. Розглядаючи такі справи, суди зобов'язані перевіряти, наскільки змінилися поведінка особи та обставини, що були підставою для позбавлення її батьківських прав. Аналогічні правові висновки з питання позбавлення батьківських прав зробив Верховний Суд України в ухвалах від 05 жовтня 2011 року по справі № 6-47846св10, від 6 жовтня 2010 року по справі № 6-2280св10, від 28 вересня 2011 року по справі № 6-33481св10. З огляду на зазначене позивач підлягає поновленню в батьківських правах стосовно дитини. Вирішуючи справу

Outcome: approved