Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю Свалява-Міськбуд ( лалі ТОВ Свалява-Міськбуд) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення інфляційних втрат та 3% річних посилаючись на те, що 22 травня 2013 року між сторонами було укладено договір підряду на виконання загальнобудівельних робіт по будівництву зблокованого житлового будинку за адресою [ADDRESS] . Відповідач зобовязався прийняти та оплатити роботи, своєчасно приймати та оплачувати виконані роботи, а позивач організувати та здійснювати на умовах договору виконання загальнобудівельних робіт. Позивач виконав умови договору, а відповідач відмовився оплачувати виконані роботи та безпідставно відмовився від отримання та підписання акту приймання виконаних підрядних робіт, сплативши виконані роботи частково. Вартість виконаних будівельних робіт за липень-серпень 2013 року складала 155957,20 гривень. Такі обставини призвели до того, що позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 04 лютого 2015 року позов ТОВ Свалява-Міськбуд задоволено частково та стягнуто з [PERSON] 246496,91 гривень. Відповідач оскаржив рішення та постановою апеляційного суду Закарпатської області від 22 січня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в позові відмовлено. Постановою Верховного Суду України від 15 липня 2020 року касаційну скаргу ТОВ Свалява-Міськбуд задоволено, постанову апеляційного суду Закарпатської області від 22 січня 2018 року скасовано, а рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 04 лютого 2015 року залишено в силі. Зазначає, що борг залишається не погашеним та позивач має право на відшкодування інфляційних втрат та 3% річних. Вказує, що з моменту виникнення заборгованості від серпня 2013 року на заборгованість відповідача повинно бути донараховано індекс інфляції та 3% річних за період з 28.01.2014 року (оскільки до 27 січня 2014 року індекс інфляції та 3% річних було стягнуто з відповідача рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 04 лютого 2015 року) по 01 серпня 2020 року. Загальний розмір суми боргу складає 322994,04 гривень. В звязку з вищевикладеним просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Свалява-Міськбуд» 322994,04 грн. (в т.ч. 292532,24 грн. інфляційні втрати та 30461,80 грн. - 3% річних, за період з 28 січня 2014 року по 01 серпня 2020 року як встановлений індекс інфляції та три відсотки річних згідно простроченого виконання грошового зобовязання та стягнути з відповідача судових витрат. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 вересня 2020 року справу № 306/1196/20 (провадження (№ 2/306/546/20) передано на розгляд судді Вінер Е.А. (а.с.18). 09 жовтня 2020 року ухвалою судді Свалявського районного суду Закарпатської області Вінер Е.А. відкрито провадження у справі (а.с.21). 06 листопада 2020 року на адресу суду надійшов відзив на позов (вх.№ 7233) адвоката відповідача Шпуганич В.П. в якому зазначає, що поданий позов є необгрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення, просить відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ Свалява-Міськбуд до [PERSON] про стягнення інфляційних втрат та 3% річних та застосувати до вимог ТОВ Свалява-Міськбуд строки позовної давності, судові витрати та витрати повязані з наданням професійної правничої допомоги в сумі 30000,00 гривень покласти на позивача (а.с.26-30). 24 листопада 2020 року адвокатом позивача [PERSON] подано відповідь на відзив (вх.№ 7640) в якому зазначає, що представник відповідача посилається на наявність судового рішення, яке боржник виконав не в повному обсязі та не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором. Проте такі заперечення не мають відношення до суті позову, оскільки позивач не просить стягнути з відповідача пеню та проценти. Предметом позову в справі є стягнення 3% річних та інфляційні втрати, нараховані відповідно до статті 625 ЦК України у звязку неналежним виконанням судового рішення про стягнення грошових коштів.Стосовно позовної давності вказує, що перебіг такої розпочався з 15 липня 2020 року, тобто з дня ухвалення Постанови ВСУ, оскільки до того часу відповідачем не визнавався факт виконаних підрядних робіт та їх обсяг. Просить позов задоволити та стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Свалява-Міськбуд» 322994,04 грн. (в т.ч. 292532,24 грн. інфляційні втрати та 30461,80 грн. - 3% річних, за період з 28 січня 2014 року по 01 серпня 2020 року як встановлений індекс інфляції та три відсотки річних згідно простроченого виконання грошового зобовязання та стягнути з відповідача судові витрати та витрати на правничу допомогу (а.с.46-49). 26 квітня 2021 року адвокат позивача в судовому засіданні подав заяву про стягнення витрат на правничу допомогу, просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ Свалява -Міськбуд витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 10450,00 гривень (а.с.76-78). Адвокат позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить задовольнити, стягнути з відповідача на користь ТОВ Свалява-Міськбуд 322994,04 грн. інфляційні втрати та 3% річних, сплачений судовий збір та витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 10450,00 гривень. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, просить відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Між сторонами існують правовідносини, які повинні регулюватися нормами зобовязального права. Судом в судовому засіданні досліджено матеріали цивільної справи № 306/2773/13-ц . Згідно рішення Свалявського районного суду Закарпатської області змінений позов представника позивача ТОВ "Свалява-Міськбуд" - Чундак Маріанни Володимирівни задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ "Свалява-Міськбуд" - 246 496, 91 грн., з яких: 155 957, 20 - сума боргу за виконані роботи; 42 778, 60 грн. - пеня від простроченої суми; 7 018, 07 грн. - три відсотки річних від простроченої суми; 40 743, 04 (сорок тисяч сімсот сорок три тисячі 04 коп.) грн. - індекс інфляції від простроченої суми. Стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ "Свалява-Міськбуд" 2 423, 95 грн. судових витрат. У задоволенні решти вимог -відмовлено. Постановою апеляційного суду Закарпатської області від 22 січня 2018 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено. Рішення Свалявського районного суду від 04 лютого 2015 року скасовано.У позові товариства з обмеженою відповідальністю «Свалява-Міськбуд» до [PERSON] відмовлено. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Свалява-Міськбуд» на користь [PERSON] 1232 грн. 49 коп. відшкодування судового збору. Ухвалою Верховного суду Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 липня 2020 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Свалява-Міськбуд» задоволено. Постанову Закарпатського апеляційного суду від 12 червня 2019 року скасовано. Рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 04 лютого 2015 року залишено в силі. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає. Відповідно до ч.4\~ ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрали законної сили не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Положеннями ст.ст.\~ 526,\~ 530 ЦК України\~ передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~ Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Як зазначено у\~ ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень\~ ст. 611 ЦК України, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч. 2\~ ст. 625 ЦК України\~ боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, у\~ статті 625 ЦК України\~ визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. З розрахунку, який міститься в позові вбачається, що розрахунок трьох відсотків річних становить 30 461,80 гривень (сума боргу -155957,00 грн. х 3% /365 днів х кількість днів прострочення виконання грошового зобовязання (2378)), за період з 28.01.2014 року по 01.08.2020 року. Розрахунок інфляційних втрат становить 292532,24 гривень ( сума боргу х пермножені індекси інфляції за кожен місяць прострочення виконання грошового зобовязання-сума боргу без індексу інфляції ) Період нарахування з лютого 2014 року по квітень 2020 року. Таким чином загальний розмір (сума інфляційних втрат та 3% річних), що підлягає стягненню становить 30461,80+292532,24= 322994,04 гривень ( а. с. 5). Враховуючи вищевикладене стягнення 322994,04\~грн.\~інфляційні втрат\~та 3%\~річних підлягає\~до задоволення.\~ Що стосується вимоги адвоката позивача з [PERSON] на користь ТОВ Свалява -Міськбуд витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 10450,00 гривень, то суд приходить до наступного висновку. Відповідно до\~ ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. \~Відповідно до ч.3\~ ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Пунктом 4 ч.1\~ ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~ визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. За змістом\~ ст.26, ч.ч.1,3 вказаного Закону, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі та до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано\~ Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема,\~ стаття 903 Цивільного кодексу України\~ передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.\~ Стаття 632 Цивільного кодексу України\~ регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору. Згідно зі\~ ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, слід виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами\~ статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Вказаний правовий висновок зроблено Верховним Судом в постанові від 06.03.2019 року у справі № 922/1163/18. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.04.2020 року у справі №199/3939/18-ц. та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц. Судом встановлено, що 18 листопада 2020 року між ТОВ Свалява-Міськбуд в особі директора Девян Володимира Івановича та адвокатом Козар Миколою Михайловичем укладено Договір про надання правової допомоги № 01/10 (а.с.77). Згідно акту виконаних робіт від 12 березня 2021 року сума виконаних робіт складає 10450,00 гривень (а.с.78). Згідно правової позиції, викладеної в постанові Великої палати Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. У зв`язку з вищевстановленими обставинами, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Аналогічні висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02.07.2020 року у справі №362/3912/18 та від 31.07.2020 року у справі №301/2534/16-ц. \~ Відповідно\~до статті\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Позивачем при подачі позову сплачено судовий збір в розмірі 4844,91 гривень (платіжне доручення №782 від 27.08.2020 року ), а тому підлягає стягненню з відповідача. Враховуючи наведене, позов ТОВ "Свалява-Міськбуд" до [PERSON] про стягнення інфляційних втрат та 3% річних задовольнити частково, а саме стягнути з відповідача 322994,04 грн., що складається з 292532,24 грн. інфляційні втрати та 30461,80 грн. 3% річних, за період з 28 січня 2014 року по 01 серпня 2020 року як встановлений індекс інфляції та три відсотки річних згідно простроченого виконання грошового зобовязання.У задоволенні витрат на правову допомогу у сумі 10450 грн. відмовити.

Outcome: partial