Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

03.05.2018 року до суду надійшла заява від КУ «Одеська обласна психіатрична лікарня №3» про продовження госпіталізації у примусовому порядку [PERSON] та передана до розгляду судді Римарю І.А. Ухвалою суду від 05.05.2018 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання. В заяві вказано, що з 15.03.1996 року у КУ «Одеська обласна психіатрична лікарня №3» госпіталізовано [PERSON], [INFO], інваліда 2 групи. Зазначили, що рішення про її госпіталізацію прийнято лікарем-психіатром. Власного житла у хворої немає, родинні зв'язки з родичами втрачені. Психічний розлад спостерігається з дитинства, неодноразово лікувалась в різних психіатричних закладах в зв'язку з порушенням поведінки, агресивністю та неспроможністю самостійно задовольняти свої основні життєві потреби. 01.04.2008 року рішенням Березівського районного суду Одеської області визнана недієздатною. На теперішній час хвора проявляє агресію та являє собою небезпеку для себе та оточуючих, не може самостійно себе обслуговувати, потребує продовження госпіталізації. У зв'язку з вищевикладеним заявник просить суд продовжити примусову госпіталізацію особи [PERSON] У судовому засіданні представник КУ «Одеська обласна психіатрична лікарня №3» підтримав заяву про надання згоди на примусову госпіталізацію [PERSON] строком на 6 місяців з підстав зазначених у заяві. Лікар - психіатр також підтримав заяву у повному обсязі та просив суд її задовольнити, оскільки хвора в силу важкого психічного розладу є дезорієнтованою, пам'ять та інтелект грубо порушені. Особі необхідно продовжити лікування. Прокурор у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви про надання згоди на примусову госпіталізацію [PERSON] та вважала за необхідне продовжити строк госпіталізації терміном на 6 місяців. Представник органу опіки та піклування Заводівської сільської ради у судовому засіданні також проти задоволення заяви не заперечувала. [PERSON]. у судовому засіданні була присутня, надати відповідні пояснення не змогла. Вислухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Стаття 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлює, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи, тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи не виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу», перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на місяць з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Відповідно до вимог ч.1 ст. 339 ЦПК України «За умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подаються до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу». У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 340 ЦПК України «У заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. До заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали». Так, рішенням Березівського районного суду Одеської області від 01.04.2008 року [PERSON] визнано недієздатною (а.с.6). Відповідно до заключення комісії лікарів-психіатрів КУ «Одеська обласна психіатрична лікарня №3» від 30.04.2018 року хвора [PERSON] потребує застосування примусової госпіталізації у вказаному вище закладі (а.с.5). Згідно епікризу-виписці з історії хвороби вбачається, що [PERSON] має діагноз: параноїдна шизофренія, безперервний перебіг, галлюцинаторно-параноїдний синдром, апатико-абулічний дефект (а.с.7). За таких обставин, оцінюючи докази в їх сукупності суд доходить висновку, що заява психіатричного закладу є обґрунтованою та заснованою на законі, в зв'язку з чим підлягає задоволенню.

Outcome: approved