Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

01 лютого 2016 року позивач звернулася до суду із позовом, яким просить розірвати шлюб між нею та відповідачем , стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина, [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить 1 167 (одна тисяча сто шістдесят сім) гривень щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення сином повноліття. Судові витрати покласти на відповідача. Свої позовні вимоги мотивує тим, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 22 липня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції , актовий запис № 1041. Від даного шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] Спільне життя між ними не склалось, оскільки їх сімейні стосунки не будуються на почуттях взаємної любові та поваги, вони мають різні погляди на життя, що приводить до постійних суперечок. Крім того, на даний час їх дитина ще маленька і багато речей не розуміє, але позивач вважає, що в подальшому зазначенні відносини можуть суттєво вплинути на її психіку, погляди на життя, в тому числі на життя в шлюбі та формуванні її світогляду, особливо щодо відносин в родинні між чоловіком та жінкою. А тому подальше спільне життя неможливо, збереження шлюбу суперечить як її інтересам так і інтересам їх малолітньої дитини. Спору щодо місця проживання дитини не мають, питання про розподіл майна будуть вирішуватись в позасудовому порядку. Крім того, з моменту фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, мешкає окремо, внаслідок чого позивач не має можливості самостійно утримувати їх малолітню дитину. Позивач має на утриманні дитину від попереднього шлюбу - [PERSON], [INFO] На момент пред'явлення даного позову згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини [PERSON]між ними не досягнуто. Відомостей про місце роботи відповідача , який має дійсний дохід щомісяця, та чи має доходи від неофіційних джерел позивач не має. Відповідач є працездатною особою, іншої родини та інших неповнолітній, малолітніх дітей на утриманні не має, або інших осіб, які потребують його утримання . В судове засідання сторони не з'явились. Позивач надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутність, позовні вимоги задовольнити, у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Після розірвання шлюбу [PERSON] відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову та заяви про розгляд справи у його відсутність суду не надав. У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази в межах заявлених позовних вимог приходить до наступного. Відповідно до ст. ст. 104, 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач та відповідач перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 22 липня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції , актовий запис № 1041, під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 22.07.2010 р.). Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 17 вересня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції . Судом встановлено, що сім'я існує формально, подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, у зв'язку з чим шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач звернулась з заявою про відновлення її дошлюбного прізвища, суд відповідно до 113 Сімейного кодексу України, задовольняє її заяву та відновляє останній дошлюбне прізвище - «[PERSON]». Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. ст. 180,181, 182 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. ( ч 2 ст. 184 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України ( ч 2 ст. 182 СК України) Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що сторони по справі є батьками дитини - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю - позивачем [PERSON]. Відповідач мешкає окремо, коштів на утримання дитини не надає, між тим є молодою, працездатною особою, доказів отримання регулярного доходу та об'єктивних обмежень у можливості виконувати батьківський обов'язок по утриманню сина ним не надано. Отже, вбачаються підстави, передбачені ч. 1 ст. 184 СК України для визначення розміру аліментів саме у твердій грошовій сумі, як і просить позивач. У відповідності до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» установленний у 2016 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років в розрахунку на місяць з 1 січня 2016 року у розмірі 1167 гривень. Враховуючи з вищевказаного, суд вважає необхідним призначити аліменти на користь [PERSON], [INFO] на утримання малолітнього сина, [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1 167 (одна тисяча сто шістдесят сім) гривень щомісячно, починаючи з 01 лютого 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved