Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

04 червня 2021 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зазначивши, що вони з відповідачем з 12 квітня 1987 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем виявилося невдалим, внаслідок втрати один до одного взаємопочуття та взаєморозуміння. У них виявилися різні характери та із-за їхньої несумісності вони не змогли наладити їх сімейні стосунки. З 2018 року вони фактично припинили шлюбні відносини. В зв`язку з чим подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Посилаючись на викладене, позивач просила суд шлюб, укладений між нею та відповідачем у виконавчому комітеті Пирогівської сільської ради Глобинського району Полтавської області 12 квітня 1987 року, актовий запис № 5 - розірвати. В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій прохала справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідач, який про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не було направлено відзив, заяви про розгляд справи за його відсутності, відкладення розгляду справи до суду не надходили. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. В судовому засіданні встановлено, що 12 квітня 1987 року сторони уклали шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Пирогівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, актовий запис № 5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданого повторно 28 травня 2021 року. Від вказаного шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Крім того, судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, подружнє життя не склалося через відсутність взаємопочуття та взаєморозуміння. Спільним побутом не пов`язані. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5, про рівноправність кожного з подружжя кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно ст.ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень проти розірвання шлюбу не надав, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, при ухваленні рішення, суд вирішує питання судових витрат, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн., оскільки згідно п.13 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору.

Outcome: approved