Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 2005 року сторони разом не проживають, не ведуть спільного господарства і не підтримують шлюбних відносин, а тому їх сім"я розпалася і поновлена бути не може; подальше формальне збереження шлюбу недоцільно і не відповідає їхнім інтересам. Добровільно розірвати шлюб через органи РАЦСу відповідач не бажає. Згідно вимог позовної заяви позивач просила винести рішення про розірвання шлюбу із відповідачем, стягнути із відповідача на її користь понесені нею судові витрати, пов"язані зі сплатою судового збору в розмірі 551,20 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання 30.03.2016 року не з'явилася, до суду направила заяву, згідно якої заявлений нею позов про розірвання шлюбу підтримує повністю, просить справу слухати у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання 30.03.2016 року о 08-40год. не з'явився, хоч належним чином про слухання справи повідомлений, про що свідчить розписка про одержання судової повістки (а.с.16), заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не надійшло. Згідно ст.ст. 224, 225 ЦПК України, враховуючи, що відповідач в судове засідання не з"явився, хоч належним чином повідомлений про розгляд справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а тому суд ухвалив про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.11.1989 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач просить шлюб з відповідачем розірвати, рахуючи, що збереження шлюбу та спільне життя неможливе, сім'я сторін розпалася з 2005 року. Дані обставинами підтверджуються матеріалами справи. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються положеннями Сімейного кодексу України. Відповідно до статтей 104 ч.2, 105 ч.3 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Виходячи із наданих позивачем доказів, суд приходить до висновку, що заявлений позов обґрунтований та підлягає повному задоволенню, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, сім'я сторін фактично розпалася, сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинені з 2005 року, намірів зберігати сім'ю сторони не мають, а тому суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до положень ч.1 ст.88 ЦПК України, суд стягує із відповідача на користь позивача понесені нею та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved