Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

04 грудня 2014 року позивач [PERSON] звернулась до Кодимського районного суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в сумі 142000 грн. та моральної шкоди в розмірі 10000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] свій позов підтримала та пояснила, що 15 квітня 2014 року вона позичила відповідачу [PERSON] 142000 грн., які відповідач зобов'язався повернути в строк до 15 жовтня 2014 року. Позику відповідач отримав у повному обсязі, що підтверджується наданою ним розпискою від 15 квітня 2014 року, однак у встановлений строк борг відповідач не повернув. Зазначила, що неодноразово зверталась до відповідача з вимогою про повернення боргу, але до цього часу відповідач борг не повернув. У зв'язку з цим просила свій позов задовольнити та стягнути з відповідача 142000 грн. позики, а також 10000 грн. моральної шкоди та 1520 грн. судового збору. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі та підтвердив факт укладення з позивачем договору позики від 15 квітня 2014 року, відповідно до якого він отримав в борг 142000 грн., які зобов'язався повернути в строк до 15 жовтня 2014 року. Однак, отриманий борг своєчасно не повернув через значне погіршення свого матеріального становища. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані ними письмові докази, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема із договорів (правочинів). Судом встановлено, що 15 квітня 2014 року позивач [PERSON] надала відповідачеві [PERSON] грошову позику в сумі 142000 грн., які відповідач прийняв та зобов'язався повернути не пізніше 15 жовтня 2014 року, про що сторони у простій письмовій формі уклали договір позики у формі розписки. Отже, відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України між сторонами внаслідок укладення правочину (позики) виникли відповідні цивільні права та обов'язки. Згідно із ст.1046 та 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, або інший документ, який посвідчує передання його позикодавцем визначеної грошової суми. У відповідності зі ст.ст.509 та 1049 ЦК України в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Між тим, відповідач у справі взяті на себе зобов'язання за договором позики від 15 квітня 2014 року належним чином та у встановлений сторонами строк не виконав, зокрема в строк до 15 жовтня 2014 року борг позивачеві не повернув. Відтак, заявлений позивачем позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, у зв'язку з чим стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає 142000 грн. Окрім цього, задоволенню підлягають і вимоги позивача про стягнення з відповідача завданої їй моральної шкоди, оскільки внаслідок невиконання відповідачем взятого на себе зобов'язання за договором позики, їй спричинено моральні страждання та переживання, вона була позбавлена можливості вільно розпоряджатись належними їй грошовими коштами, застосовувала заходи щодо повернення боргу, в т.ч. і в судовому порядку. Відтак, з огляду на повне визнання відповідачем [PERSON] позову, в т.ч. і в частині стягнення моральної шкоди, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 10000 грн. в якості відшкодування завданої їй моральної шкоди. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, до яких ст.79 ЦПК відносить судовий збір, а тому стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає 1520,00 грн. сплаченого при зверненні до суду судового збору (квитанція №0.0.322888580.1 від 04 грудня 2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк"). На підставі викладеного,

Outcome: approved