Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

Позивач звернулась із позовом про визначення додаткового строку для\~ прийняття спадщини за законом, посилається на те, що 25 травня 2011 року помер батько позивачки [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: Кіровоградська область, м. Новоукраїнка, вул. Парижська (колишня Паризької Комону) будинок № 163, який належав померлому на праві приватної власності. На момент смерті спадкодавця позивачка була зареєстрована у вищевказаному будинку та постійно там проживала зі спадкодавцем та своїми неповнолітніми на той час дітьми, доглядала хворого батька та здійснила його поховання так як інші спадкоємці відсутні. Після смерті батька позивачка не звернулася до натаріуса з заявою про прийняття спадщини, оскільки була впевнена, що проживаючи постійно з 2004 року у спадковому будинку вона прийняла спадщину,\~ однак позивачка пропустила строк звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Позивач\~ та його представник в\~ судове засідання не з"явилися, подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити з викладених в позові підстав. Представник відповідача [PERSON] міської ради Кіровоградської області в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення. Третя особа Приватний натаріус [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено наступні обставини. Відповідно до положень ст. ст. 55,124 Конституції України та ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом\~\~ст.12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог\~\~ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що 25 травня 2011 року\~помер батько позивача\~ [PERSON], що підтверджуються свідоцтвом про смерть серії 1-ОЛ № 134224, яке\~ видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON] районного управління юстиції у Кіровоградській області 27 травня 2011 року\~ (а.с. 6 зворотня сторона). Після смерті \~[PERSON] відкрилась спадщина за законом на житловий будинок № 163 по вул. Парижська (Паризької комуни) в м. Новоукраїнка Кіровоградської області, який належав [PERSON], на підставі договору купівлі продажу та домової книги (а.с. 8-17). [PERSON], є рідною донькою померлого, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданий [PERSON] ЗАГС, 15 січня 1964 року де в графі батько на російській мові вказано "Шаманов Борис Федосеевич" (а.с. 7). Позивачем\~ пропущений\~ встановлений даною нормою права\~ строк для прийняття спдщини, так як позивачка не мала змоги звернутися до натаріуса, оскільки на час смерті батька, у неї на утриманні знаходилось троє неповнолітніх дітей, з колишнім чоловіком вона була розведена з 1996 року. Фінансової допомоги на утримання спільних дітей він не надава, позивачка працювала охоронником у ТОВ «Нива» та отримувала мінімальну заробітну плату. У вересні 2017 року позивач звернулась до приватного нотаріуса [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] 05.09.2017 року приватний нотаріус [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON] повідомила, що видати свідоцтво про право на спадкове майно після смерті батька позивачки [PERSON], померлого 25.05.2011 року, неможливо в звязку із пропуском позивачкою строку на прийняття спадщини (а.с. 19). Згідно ст.1269 п.1 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та у відповідності до ст.1270 п.1-2 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Відповідно строк для прийняття спадщини пропущений з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За нормами ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом 'спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. В обґрунтування позовних вимог позивач пояснив, що до нотаріальної контори в установлений законом строк із заявою про прийняття спадщини вона не звернулася, на час смерті батька, у неї на утриманні знаходилось троє неповнолітніх дітей, з колишнім чоловіком вона була розведена з 1996 року. Фінансової допомоги на утримання спільних дітей він не надава, позивачка працювала охоронником у ТОВ «Нива» та отримувала мінімальну заробітну плату. Як роз'яснив Пленум ВСУ в абз.6 п.24 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно з правовою позицією ВСУ від 04.11.2015 р. (справа №6-1486цс15), відповідно до частини третьої етапі 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити їй додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через поважні причини,\~ то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Суд вважає причину пропуску позивачем строку на прийняття спадщини поважною, оскільки остання є спадкоємцем, не реалізувала належне їй право на прийняття спадщини внаслідок того, що була впевнена, що проживаючи постійно з 2004 року у спадковому будинку вона прийняла спадщину, пропустивши визначений законом строк через наявність об'єктивних, істотних труднощів для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини. Згідно ст.3 Конституції України, людина визнається в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Згідно усталеної практики ЄСПЛ, при вирішенні майнових спорів, суди зобов'язані враховувати баланс між приватними та публічними інтересами. За наведених обставин, виходячи із засад справедливості, суд вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, оскільки була впевнена, що проживаючи постійно з 2004 року у спадковому будинку вона прийняла спадщину, а тому згідно положень ч.3 ст.1272 ЦК України існують підстави для визначення додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини тривалістю два місяці, початок перебігу якого починається з дня набрання даного рішення суду законної сили. Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що позов є обгрунтованим та законним, та вважає за доцільне визнати, що позивачем строк пропущено з поважних причин та встановити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, достатній для подання ним відповідної заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, - терміном два місяці. Згідно проголошеного принципу, суд прийшов до висновку про необхідність забезпечення права позивача на спадкування, враховуючи відсутність при цьому порушень прав третіх осіб чи інтересів держави.

Outcome: approved