Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

У березні 2015 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 26 червня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Кредитпромбанк" передає ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними договорами та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Кредитпромбанк» як кредитора у зазначених зобов»язаннях. Згідно додатку №1 предметом договору купівлі-продажу були зокрема вимоги до [PERSON] по кредитному договору №03/1/355/07-ZKLN від 17.12.2007 року. Посилаючись на те, що додаток № 1 до даного договору не посвідчений нотаріально, а в реквізитах для підпису замість ПАТ «Кредитпромбанк» зазначений ПАТ «Сведбанк», просить задовольнити позов у заявлений нею спосіб. В судове засідання позивач не з»явилась, направила заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник ПАТ «Дельта Банк» в судовому засіданні заперечував проти вимог позову, просив відмовити в його задоволенні. Представники відповідача-2 та відповідача-3 в судове засідання не з»явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись в установленому законом порядку. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з такого. Судовим розглядом встановлено, що 26 червня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ "Кредитпромбанк" передав ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними договорами та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Кредитпромбанк» як кредитора у зазначених зобов»язаннях. Згідно додатку №1 предметом договору купівлі-продажу були зокрема вимоги до [PERSON] по кредитному договору №03/1/355/07-ZKLN від 17.12.2007 року. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов»язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Відповідно до ст. ст. 215, 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Разом з тим, оспорюваний договір купівлі-продажу прав вимоги не стосується інтересів позивача, який не є стороною даного договору. Крім того, позивачем не доведено, яким чином порушуються, не визнаються або оспорюються її права, свободи чи інтереси укладеним договором, а відтак позивач не є особою, яка у відповідності до ст. 215 ЦК України має право оспорювати даний договір. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed