Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду із даним позовом посилається на те, що від зареєстрованого шлюбу із відповідачем народилося двоє спільних дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час сторони продовжують перебувати у зареєстрованому шлюбі, однак фактичні шлюбні відносини припинені. Відповідач ухиляється від виконання батьківського обовязку у частині матеріального забезпечення дітей, хоча є працездатним та фізично здоровим, інших утриманців не має. В зв»язку з виниклими обставинами, просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі по дві тисячі гривень на кожну дитину до досягнення ними повноліття, оскільки сама не в змозі матеріально забезпечити потреби дітей. Сторони у судове засідання не з»явилися, натомість подали до суду заяви, відповідно до яких проти задоволення позовних вимог не заперечують, а розгляд справи просять проводити без їх участі. Вивчивши та дослідивши подані докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а тому підлягаючими до задоволення, виходячи із наступного. Як встановлено судом з 02 березня 2004 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії 1-НМ № 112445 від 02 березня 2004 року. 21 березня 2004 рокуу подружжя народився син [PERSON], а 20 листопада 2007 року дочка [PERSON]. Згідно даних свідоцтв про народження серії 1-НМ № 204011 та серії 1-НМ № 082248, відповідно, у графі «батьки» зазначено сторін по справі. Позивачка ствердила, що спільні діти перебувають на її повному матеріальному утриманні та проживають разом із нею. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на судовий захист. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2 ст.182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо\~\~батьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення . Визначаючи розмір аліментів суд виходить із того, що діти сторін проживають разом із позивачкою, відповідач є здоровим та працездатним чоловіком, інших утриманців не має, а також погоджується сплачувати аліменти у заявленому позивачкою розмірі. На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved