Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

01 червня 2018року [PERSON] звернувся в суд з позовом до ДП «Волиньвугілля» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 16 грудня 2007 року працював гірником підземним на ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля». 30 листопада 2017 року його було звільнено з підприємства за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником або уповноваженим ним органом законодавства умов колективного чи трудового договору із виплатою тримісячного середнього заробітку. У день звільнення роботодавець не виплатив заробітну плату належну йому при звільненні. Оскільки відповідач відмовив у видачі відповідної довідки, просить суд стягнути з відповідача в свою користь орієнтовно 42000 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 грудня 2017 року по 30 травня 2018 року та судові витрати у справі. 19 жовтня 2018 року [PERSON] подав до суду письмову заяву, в якій уточнив позовні вимоги. Просив суд стягнути з ДП «Волиньвугілля» в свою користь 19161,19 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 грудня 2017 року по 21 лютого 2018 року включно та судові витрати у справі (а.с.39-40). Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, представник позивача [PERSON] подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності його довірителя, уточнену позовну заяву підтримав, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача ДП «Волиньвугілля», будучи належним чином повідомленим про дату та час судового розгляду, у визначений судом строк до суду не з'явився та відзиву на позовну заяву не подав (а.с.38). Суд, у відповідності до ст.280, ст.281 ЦПК України, ухвалив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до повного задоволення. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення, або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно копії трудової книжки позивача (а.с.5), виписки з наказу №148-к від 30 листопада 2017 року ДП «Волиньвугілля» (а.с.30), 30 листопада 2017 року позивач [PERSON] був звільнений з ДП «Волиньвугілля» на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням, у зв'язку з невиконанням власником або уповноваженим органом законодавства, умов колективного чи трудового договору, з виплатою вихідної допомоги у розмірі тримісячного середнього заробітку. Відповідно до довідки ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» №272 від 22 серпня 2018 року середньоденний заробіток [PERSON] становив 517,87 грн. (а.с.31). Згідно довідки ДП "Волиньвугілля"№271 від 22 серпня 2018 року заборгованість по заробітній платі позивача погашена і остання виплата підприємством заборгованих сум була здійснена 21 лютого 2018 року (а.с.32). Оскільки, з вини підприємства належні звільненому працівникові суми у строки зазначені в ст.116 КЗпП України, не були виплачені, суд задоволює позовні вимоги та стягує з відповідача ДП «Волиньвугілля» в користь позивача [PERSON] 19 161,19 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 грудня 2017 року по 21 лютого 2018 року, з розрахунку 517,87 грн. (середньоденний заробіток [PERSON]) х 37 (робочі дні за вищевказаний період). Також, з врахуванням вимог ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача ДП «Волиньвугілля» в дохід держави 704,80 грн. судового збору та в користь [PERSON] 2000 грн. витрат на правничу допомогу адвоката, що підтверджено документально (а.с.8-11).

Outcome: approved