Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

12.01.2015 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 29.06.2008 року, посилаючись на те, що відповідач зловживає спиртними напоями і на ґрунті цього виникають сварки, під час яких відповідач застосовує фізичну силу до позивача, що негативно впливає на виховання їхнього неповнолітнього сина, сімейно-шлюбні відносини припинено і сім'я фактично розпалась. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не з'явилась. До суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій одночасно зазначила про те, що позов підтримує повністю, просить його задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення та вручення йому судових повісток засобами поштового зв'язку за адресою місця проживання. На підставі статей 158, 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 29.06.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим виконавчим комітет Романівської сільської ради Романівського району Житомирської області від 29.06.2008 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №3. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції від 25.03.2011 року. Дитина проживає разом з позивачем, та знаходиться на її повному утриманні, що підтверджується довідкою № 9 від 06.01.2015 року, виданою виконавчим комітетом Романівської сільської ради Романівського району Житомирської області. Судом встановлено, що спору між подружжям про поділ майна та про визначення місця проживання дитини на даний час не існує. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Позивач також просить залишити їй після розірвання шлюбу її шлюбне прізвище "[PERSON]". Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved