Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-22 00:00:00

04.09.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Згода" про визнання недійсною додаткової угоди від 11.10.2016 року до договору оренди землі від 06.12.2006 року, посилаючись на те, що 06.12.2006 року між позивачем та ТОВ «Згода» в особі директора Соловчука І.М. (надалі - відповідач) укладений договір оренди землі, який зареєстровано Вільшанським КРФ ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель було вчинено запис за № 201 від 22.12.2006 року. Відповідно до умов вказаного договору - договір укладено на 10 років, орендодавцем передано відповідачеві в строкове платне користування земельну ділянку кадастровий номер: 3524355100:03:000:0230 для товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 5,6444 га, яка розташована на території Вільшанської селищної ради Кіровоградської області, яка належить позивачеві на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №346591. На початку 2019 року, під час перевірки інформації щодо наявності зареєстрованих договорів оренди землі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно позивач дізнався, що 19.12.2016 року державним реєстратором Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області Войцехівським А.В. здійснено державну реєстрацію додаткової угоди від 11.10.2016 року до зазначеного вище договору оренди землі. Як вбачається з інформаційної довідки №84889499 від 12.04.2017 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вказаною додатковою угодою фактично було збільшено строк дії договору оренди землі на 10 років та встановлено строк його дії до 22.12.2026 року. Позивач стверджує, що не укладав з відповідачем жодної додаткової угоди та не мав наміру на її укладання, будь-яких осіб на укладання такої додаткової угоди позивач не уповноважував, та взагалі ніколи не бачив вказаної додаткової угоди до договору оренди землі, оскільки відповідач примірник такої угоди позивачеві не надавав. При цьому самостійно отримати вказану додаткову угоду до договору оренди землі у органі уповноваженому на здійснення державної реєстрації прав та їх обтяжень не має можливості у силу вимог чинного законодавства, яким не передбачено залишення оригінального примірника додаткової угоди в органі, що здійснює її державну реєстрацію. За таких умов, зважаючи на відсутність будь-якого волевиявлення позивача направленого на укладення оспорюваної додаткової угоди до договору оренди землі та невідповідність змісту цієї угоди внутрішній волі [PERSON] , вважає, що додаткова угода від 11.10.2016 року до договору оренди землі від 06.12.2006 року має бути визнана недійсною, як така, що вчинена без дотримання вимог ч. 1, 3 ст. 203 ЦК України. У зв`язку з наведеним, просить визнати недійсною додаткову угоду від 11.10.2016 року до договору оренди землі від 06.12.2006 рокуукладену між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Згода» зареєстровану 19.12.2016 року державним реєстратором Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області Войцехівським А.В., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 33022080 від 19.12.2016 року. Стягнути із відповідача судові витрати. Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 10.09.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 10.09.2019 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено. Призначено по справі судово-почеркознавчу експертизу. Провадження у справі зупинено до отримання експертного висновку. 26.09.2019 року від представника відповідача до Вільшанського районного суду Кіровоградської області надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову. Ухвалою суду від 05.02.2020 року клопотання представника позивача задоволено. Призначено по справі судово-почеркознавчу експертизу. Провадження у справі зупинено до отримання експертного висновку. На адресу суду 25 травня 2020 року надійшов висновок експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи №72 від 18.05.2020 року. Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 01.06.2020 року поновлено провадження у справі. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить судове засідання провести у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання, в якому просить розгляд справи провести без участі представника відповідача. З позовними вимогами не погоджується та просить відмовити у їх задоволенні. Розгляд справи здійснюється на підставі ст. 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В порядку спрощеного позовного провадження вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 5,64 га., яка розташована на території Вільшанської селищної ради, для ведення товарного сільсько-господарського виробництва, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серія РІ № 346591, кадастровий номер 3524355100:03:000:0230 (а.с.11). 06.12.2006 року між [PERSON] та ТОВ «Згода» в особі Генерального директора Соловчука Івана Михайловича укладено договір оренди землі, зареєстрований Вільшанським КРФ ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі вчинено запис за № 201 від 22.12.2006 року (а.с.49-50). У відповідності до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 84889499 від 12.04.2017 року, 19.12.2016 року державним реєстратором Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області Войцехівським А.В. здійснено державну реєстрацію додаткової угоди від 11.10.2016 року до договору оренди землі від 06.12.2006 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 33022080 від 19.12.2016 року (а.с.12-13). При цьому, відповідно до додаткової угоди до договору оренди землі від 06.12.2006 року зареєстрованого у КРФ ДП «ЦДЗК» 22.12.2006 року, додаткова угода до договору оренди землі від 06.12.2006 року, укладена між [PERSON] та ТОВ «Згода» в особі Генерального директора Соловчука Івана Михайловича 11.10.2016 року. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно зі ст. 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Відповідно до ч.1 ст. 16 Закону України «Про оренду землі», укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Положеннями ст.ст. 18, 20 Закону України «Про оренду землі» (у редакції Закону, чинного на момент укладення спірного договору) передбачено, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. За положеннями ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно з положеннями ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У п. п.7, 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам роз`яснено, що правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину. Відповідно до ч.3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підписів підтверджує наміри учасників правочину і є доказом їх волевиявлення. Як вбачається з висновку експерта №72 судової почеркознавчої експертизи від 18 травня 2020 року, який було здійснено на виконання ухвали суду про призначення судово-почеркознавчої експертизи, досліджуваний підпис, розташований у колонці "Орендодавець" в додатковій угоді від 11.10.2016, укладеній між [PERSON] та ТОВ «Згода» в особі [PERSON] виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Судом встановлено, що спірна додаткова угода до договору оренди землі від 06.12.2006 року зареєстрованого у КРФ ДП "ЦДЗК" 22.12.2006 року, укладена від імені [PERSON] ,підписана не ним, а іншою особою. Таким чином спірна додаткова угода до договору оренди землі від 06.12.2006 року зареєстрованого у КРФ ДП "ЦДЗК" 22.12.2006 року була укладена без волевиявлення [PERSON] , факт не підписання ним додаткової угоди до договору оренди землі від 06.12.2006 року зареєстрованого у КРФ ДП "ЦДЗК" 22.12.2006 р. підтверджується як його поясненнями, так і висновком експерта. Експертиза виконана згідно з вимогами закону, предметом дослідження безпосередньо був оригінальний примірник саме оспореної додаткової угоди до договору оренди землі від 06.12.2006 року зареєстрованого у КРФ ДП "ЦДЗК" 22.12.2006 р., висновок експертизи не оспорений і оцінюється судом як такий, що відповідає вимогам чинного законодавства і є належним доказом. Отже, факт відсутності волевиявлення [PERSON] на укладення додаткової угоди до договору оренди землі від 06.12.2006 р. зареєстрованого у КРФ ДП "ЦДЗК" 22.12.2006 р. є доведеним. Відповідачем не надано доказів, які б спростовували висновок експертизи. Згідно ч. 1 ст. 34 Закону України "Про оренду землі", у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Отже, враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що оспорювану додаткову угоду до договору оренди землі від 06.12.2006 року зареєстрованого у КРФ ДП "ЦДЗК" 22.12.2006 року [PERSON] не підписував, повноваження на це іншій особі не надавав, а отже у даному випадку відсутнє волевиявлення власника, що є підставою для визнання додаткової угоди до договору оренди землі від 06.12.2006 р. зареєстрованого у КРФ ДП "ЦДЗК" 22.12.2006 р. недійсною, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Частиною першою, другою ст. 141 ЦПК України, встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Як вбачається з наданої квитанції, позивач за подання даного позову до суду, сплатив судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 768 грн. 40 коп. та витрат, пов`язаних з проведенням судово-почеркознавчої експертизи в сумі 2250 грн. 24 коп.. На підставі викладеного та

Outcome: approved