Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

У березні 2018 року позивач звернувся в суд із позовом, яким просить стягнути із відповідача на користь підприємства борг за послуги теплопостачання за період з січня 2013 по лютий 2018 включно в сумі 35 203,54 грн., 3% річних -1795,18 грн., індекс інфляції -9675,11 грн., пеня -9454,79 грн. а також понесені судові витрати-1762 грн. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю та не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено,що відповідач [PERSON] є споживачем послуг з централізованого теплопостачання за адресою: [ADDRESS] ( а.с.7). Відповідачу відкрито особовий рахунок № [NUMBER] та видано абонентську книжку, в результаті чого відповідач вступив у фактичні договірні відносини з підприємством. За період з січня 2013 по лютий 2018 включно на адресу відповідача підприємством надано послугу з централізованого теплопостачання на суму 35 203,54 грн., яку відповідачем не сплачено,що підтверджується розрахунком про заборгованості (а.с.3). Статтею 13 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" централізоване опалення віднесено до комунальних послуг. Статтею 19 ЗУ «Про теплопостачання»передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ст.24 ЗУ «Про теплопостачання» основними обов'язками споживача є, зокрема, своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; додержання вимог договору та нормативно-правових актів; забезпечення безпечної експлуатації систем теплоспоживання. Згідно з п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ст.162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. В порушення вимог ст.24 ЗУ «Про теплопостачання», ч.3 ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» відповідач договір на постачання теплової енергії з теплопостачальною організацією позивачем не уклав, однак підприємство вказані послуги з централізованого опалення квартири надавало, а відповідач отримувала ці послуги. Правовідносини, які склалися між сторонами у зв'язку з фактичними договірними відносинами щодо надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд приходить до висновку, що задоволенню підлягає заборгованість за послуги теплопостачання саме за заявлений період зсічня 2013 по лютий 2018 включно в сумі 35 203,54 грн., 3% річних -1795,18 грн., індекс інфляції -9675,11 грн. При цьому, позивач також просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 9454,79 грн., яка виникла внаслідок прострочення виконання зобов'язань. У відповідності до приписів ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 10 ч. 3 ст. 20 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач повинен сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах. Проте, вказаним актом законодавства розмір пені не встановлений, а сторони у відповідному договорі не встановили конкретного розміру такої відповідальності. За таких обставин, суд вважає за необхідне в задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача пені, відмовити, оскільки договір про надання послуг з централізованого опалення між сторонами у справі відсутній, а чинним законодавством, за заявлений період, не встановлено розмір пені за несвоєчасне здійснення фізичною особою платежів за комунальні послуги. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З відповідача на користь підприємства підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1762 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial