Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

07.08.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що 26 вересня 2009 р. сторони по справі зареєстрували шлюб у Дніпровському відділі РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 150136. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. З січня 2014 року вони припинили шлюбні відносини, та відповідач переїхав проживати до своєї матері в с.Мишурин Ріг. Причиною розпаду сім'ї стала різність поглядів на життя. Після припинення подружніх відносин, відповідач перестав надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Син проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, на підставі чого просить розірвати шлюб між ними, та після розірвання шлюбу просить змінити прізвище на «[PERSON]», та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 07.11.2014р. ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області роз'єднані позовні вимоги, по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, шляхом виділу позовної вимоги щодо розірвання шлюбу в самостійне провадження. В судове засідання позивач не з'явився, про час, день та місце судового засідання повідомлений належним чином. Надав до суду заяву від 07.11.2014р., в якій просив розглянути справу про стягнення аліментів за його відсутністю (а.с.13). Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, день та час судового засідання повідомлений належним чином. Надав до суду заяву від 07.11.2014 року, в якій вказував, що просить справу про стягнення аліментів розглядати у його відсутності, проти позову не заперечує (а.с.14). Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання позову відповідачем по справі не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання позову та задовольняє позов в повному обсязі. Судом встановлено, що 26 вересня 2009 року між сторонами був укладений шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 613 та було видане Дніпровським відділом РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, Свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 26.09.2009 року (а.с. 4). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], Свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане Заводським відділом РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області 12 березня 2010р. (а.с. 6). Відповідач добровільно не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дитини. Ці обставини визнані сторонами та не потребують доказуванню в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позивачка просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) на утримання дитини. Статтею 191 СК України, передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За такими обставинами позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини з усіх доходів щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі статтею 5 частини 1 пункта 3 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 81, 88 Цивільно-процесуального кодексу України, позивач звільнений від сплати судових витрат при зверненні з позовом про стягнення аліментів та вони стягуються з відповідача. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) гривень 60 копійок.

Outcome: approved