Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

05.09.2017 позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області про визнання власником спадкового майна. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] року померла її баба [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно - житловий будинок по вул. [ADDRESS] Ще за життя 26.02.1998 [PERSON] склала заповіт, згідно якого усе належне майно заповіла в рівних частках їй та [PERSON], який від своєї частки в спадковому майні після смерті баби відмовився в її користь. На даний час вона бажає оформити право власності на успадкований житловий будинок після смерті баби, однак це унеможливлюється відсутністю свідоцтва про право власності на даний будинок, тому просила у судовому порядку визнати її власником будинку [ADDRESS] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач Домажирська сільська рада Яворівського району Львівської області, подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутності представника сільської ради, позов визнає та заперечень не має. В судове засідання представник Новояворівської державної нотаріальної контори не з'явився, хоч належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] числиться за [PERSON], [INFO], будинок побудований у 1962 році. 26.02.1998 [PERSON] склала заповіт, за яким на випадок своєї смерті усе своє майно заповіла в рівних частках [PERSON] та [PERSON] Даний заповіт посвідчено керуючою справами виконкому Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області Лепецькою О.І. та зареєстровано в реєстрі за № 11. Заповіт не змінювався і не скасовувався, про що свідчить зроблений напис секретарем сільської ради від 21.04.2003. [INFO] [PERSON] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть, виданого 11.04.2003 року Домажирською сільською радою Яворівського району Львівської області. Право власності на житловий будинок належним чином не оформлено, проте даний будинок відповідає технічним вимогам, що підтверджується технічним паспортом, який виготовлено 11.08.2017. Спадкоємець по заповіту [PERSON] від належної йому частки відмовився в користь позивача [PERSON], що стверджується письмовою заявою від 26.03.2004, яка знаходиться в матеріалах спадкової справи спадкодавця [PERSON] [INFO] [PERSON] помер. Відповідно до ст.ст.524, 534 ЦК України (1963 року) спадкоємство здійснюється за законом або заповітом. Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам, як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. А відповідно до вимог ст.ст.548, 549 ЦК України (1963 року) для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. При цьому не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Крім того, згідно ч.4 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації. З огляду на те, що позивач у справі [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом майна померлої [PERSON], оскільки спадкоємець по заповіту [PERSON] від своєї частки в спадковому майні [PERSON], ще до дня своєї смерті відмовився на користь позивача, спадкоємців, які б претендували на обов'язкову частку у спадщині [PERSON], судом не встановлено, відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок унеможливлює позивачу належне оформлення спадкових прав, тому суд вважає, що за [PERSON] слід визнати право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]

Outcome: approved