Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

04 серпня 2014 року позивач [PERSON] звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку частково недійсним, визнання належним покупцем та визнання права власності. В ході розгляду справи відповідач [PERSON] помер, ухвалою суду від 07 вересня 2016 року у якості процесуального правонаступника після смерті відповідача залучено його доньку як спадкоємицю - [PERSON]. У зв`язку з цим, позивачка уточнила позовні вимоги та просить суд визнати договір купівлі-продажу незакінченого жилого будинку готовністю 11%, літню кухню А-1, душ В-1, вбиральню Г-1, підвал Д-1, теплицю Е-1, зливну яму №1, водопровід №3, ворота № 2, що знаходиться в с. Карнаухівка м. Дніпродзержинська по вул. Садовій під номером 25, укладений між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON], посвідчений 22 лютого 1990 року державним нотаріусом 2-ої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 1-585 - недійсним у частині покупця [PERSON] визнавши позивача - [PERSON] покупцем за вказаним договором. Визнати за [PERSON] право власності на незакінчений жилий будинок готовністю 11%, літню кухню А-1, душ В-1, вбиральню Г-1, підвал Д-1, теплицю Е-1, зливну яму №1, водопровід №3, ворота №2, що знаходиться в с. Карнаухівка м. Дніпродзержинська по вул. Садовій під номером 25, скасувавши реєстрацію права власності за [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що з [PERSON] проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з квітня 1988 року. Так як на той час позивачка з двома дітьми від попереднього шлюбу та [PERSON] проживали в будинку її матері, [PERSON] запропонував придбати будинок, оскільки йому було відомо, що позивачка отримала від колишнього чоловіка грошову компенсацію за придбаний у шлюбі житловий будинок. 22 лютого 1990 року позивачка придбала спірний незакінчений жилий будинок готовністю 11%, літню кухню А-1, душ В-1, вбиральню Г-1, підвал Д-1, теплицю Е-1, зливну яму №1, водопровід №3, ворота №2 в с. Карнаухівка м. Дніпродзержинська по вул. Садовій, 25. Так як позивачка знаходилась на квартирному обліку, оскільки потребувала поліпшення житлових умов, та щоб не втратити можливість в одержанні квартири, [PERSON] умовив її, тимчасово оформити спірний жилий будинок на його ім'я. У зв'язку з цим, покупцем за договором купівлі-продажу майна, а саме - незакінченого жилого будинку № 25, що знаходиться за адресою: с. Карнаухівка м. Дніпродзержинська вул. Садова, який був посвідчений державним нотаріусом 2-ої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори [PERSON] 22 лютого 1990 року та зареєстровано в реєстрі за № 1-585, був зазначений [PERSON]. Після оформлення вищевказаного договору купівлі-продажу позивачка та її діти: син - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO] переїхали в спірний будинок, де і проживають по цей час. Фактично позивачка розпоряджалася спірним домоволодінням з 22 лютого 1990 року, робила ремонт та добудовувала його за власні кошти, саджала городину та ін. 15 квітня 1991 року позивачка народила доньку - [PERSON], батьком якої є [PERSON], про що в книзі реєстрації народжень 17 травня 1991 року зроблений відповідний актовий запис за №32. У вересні 1991 року позивачка одержала трикімнатну квартиру за адресою: м. Дніпродзержинськ, просп. Металургів, буд. 84-Г, яку в 1993 році поміняла на двокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS]. Після чого, запропонувала [PERSON] переоформити спірний будинок на своє ім'я. [PERSON] не заперечував, але відтягував оформлення документів для відчуження. Так, завірив позивачку, що для переоформлення на неї спірного будинку необхідно зареєструвати шлюб. Таким чином, позивачка з [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з 28 червня 1996 року. Шлюб реєстрований у відділі РАГС виконкому Баглійської районної Ради народних депутатів м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 100. З квітня 2012 року подружні відносини між позивачкою і [PERSON] були припинені, оскільки він почав зловживати спиртними напоями та фактично відмовився в добровільному порядку переоформлювати право власності на спірне домоволодіння на позивачку. Всі переговори та грошові розрахунки за спірний будинок безпосередньо вела позивачка особисто з відповідачем по справі [PERSON], за власні кошти займалася ремонтом та будівництвом будинку. За усною домовленістю позивачки з [PERSON], він повинен був по першій же вимозі переоформити спірне домоволодіння на позивачку. З дня придбання домоволодіння і до теперішнього часу позивачка фактично володіє спірним будинком, виконує всі обов'язки власника, тому в договорі купівлі-продажу вона повинна бути покупцем. Таким чином, договір купівлі-продажу жилого будинку № 25, що знаходиться за адресою: с. Карнаухівка м. Дніпродзержинська вул. Садова слід визнати частково недійсним в частині зазначення покупця [PERSON] та зазначити покупцем позивачку - [PERSON]. Також в уточненій позовній заяві позивачка зазначила, що відповідач [PERSON], при укладенні договору купівлі-продажу скористався обставинами, котрі склалися, намагався шляхом обману заволодіти домоволодінням, що фактично належить їй, позбавляючи її права власності. 26 листопада 2015 року [PERSON] помер, про що Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 27 листопада 2015 року було видано свідоцтво про смерть. [PERSON] є донькою позивачки та [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження Серії V-КИ № 281659, виданого 17 травня 1991 року Карнаухівською селищною Радою м. Дніпродзержинська. Таким чином, виходячи зі змісту положення ст. ст. 1258, 1261 ЦК України, [PERSON], будучи донькою [PERSON], являється спадкоємцем першої черги права на спадкування за законом спадщини, відкритої після смерті [PERSON] На підставі ст. ст. 1268, 1269 ЦК України [PERSON] звернулася до Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини, відкритої після смерті [PERSON] Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 07 вересня 2016 року [PERSON] була залучена як правонаступник після смерті відповідача [PERSON]. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали заявлений позов повністю в редакції від 29.09.2016 року, де співвідповідачем зазначено спадкоємицю первісного відповідача [PERSON]; у наданій суду письмовій заяві позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила позов задовольнити, закінчити розгляд справи без її участі. Відповідачка [PERSON] в наданій суду письмовій заяві просить розглянути справу без її участі, зазначила, що з позовними вимогами згодна в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову; у письмовій заяві щодо визнання позову вказала, що незакінчений будинок був придбаний за кошти матері, позивачки у справі, про це їй відомо від самого батька та матері. Відповідачка [PERSON] до суду на неодноразові виклики не з`явилась, вона є колишньою власницею спірного будинку і вирішення даного спору не зачіпає інтересів відповідачки, тому судом за клопотанням інших сторін розглянуто справу без участі вказаної сторони. Представники третіх осіб - Третя дніпродзержинська державна нотаріальна контора, Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, Обласне комунальне підприємство "Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації", - в судове засідання не зявилися, належним чином повідомлені про розгляд справи, заперечень до суду не надходило; згідно письмових клопотань просили розглянути справу без участі представників. Суд, взявши до уваги позицію сторін, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 22 лютого 1990 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу (л.с. 7) незакінченого жилого будинку готовністю 11%, літню кухню А-1, душ В-1, вбиральню Г-1, підвал Д-1, теплицю Е-1, зливну яму №1, водопровід №3, ворота №2 в с. Карнаухівка м. Дніпродзержинська по вул. Садовій, 25. Договір посвідчений 22 лютого 1990 року державним нотаріусом 2-ої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 1-585. Згідно довідки квартального комітету від 08.06.2014 року (л.с. 13) позивачка та її діти: син - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO], проживають в спірному будинку по цей час, як і відповідачка [PERSON], про що нею зазначено у письмовій заяві. Згідно довідки ТОВ Абонент ХХ1 (л.с.57) у спірному будинку позивачка [PERSON] була зареєстрована з 27.09.1991 року по 30.04.1993 року; за вказаний період мав місце склад родини, що мала реєстрацію за даною адресою : [PERSON] і її діти : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Відповідачка [PERSON], [INFO], є донькою позивачки та [PERSON], що підтверджується її свідоцтвом про народження, актовий запис № 32 Карнаухівською сільрадою вчинено 17.05.1991 року ( копія на л.с. 15); змінила прізвище на Шевченко згідно свідоцтва про шлюб (л.с.125). 28 червня 1996 року позивачка [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Баглійської районної ради народних депутатів м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за актовим записом № 100 (л.с. 14). З квітня 2012 року подружні відносини між позивачкою і [PERSON] були припинені, оскільки, як стверджує позивачка і що не оспорено відповідачкою у суді, він почав зловживати спиртними напоями та фактично відмовився в добровільному порядку переоформлювати право власності на спірне домоволодіння на позивачку. З дня придбання домоволодіння і до теперішнього часу позивачка фактично володіє спірним будинком, виконує всі обов'язки власника, що визнано у судовому засіданні правонаступником первісного відповідача [PERSON]. Також з даного приводу суду надані покази свідками [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], за участю представника первісного відповідача, котрі підтвердили обставини, наведені позивачкою в обгрунтування позову. Згідно письмових заперечень відповідачем [PERSON] позов визнано не було. 26 листопада 2015 року [PERSON] помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть, виданим Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, від 27 листопада 2015 року актовий запис № 1146 (л.с. 112). Відповідно до витребуваної судом спадкової справи (л.с. 142-153), яка надішла до суду 18.08.2016 року, після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем, який у встановлений ст. 1270 ЦК України подав до нотаріату заяву про прийняття спадщини, є [PERSON], яку ухвалою від 07.09.2016 року залучено до участі у справі у якості відповідача. Заяву про прийняття спадщини подано 14.05.2016 року, свідоцтво про спадщину згідно копії спадкової справи не видавалось. Як вбачається з письмової заяви правонаступника відповідача [PERSON] - [PERSON] (л.с. 167), вона не заперечує проти задоволення позову, повністю підтвердила викладені позивачкою в обгрунтування позову обставини. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно ст. 128 ЦК України в ред. 1963 року право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Згідно ст. 149 ЦК УРСР в ред.1963 року власник може вимагати усунення всяких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння. Права, передбачені статтями 144-149 цього Кодексу, належать також особі, яка хоч і не є власником, але володіє майном в силу закону або договору. Згідно ст. ст. 224 ЦК України в ред.1963 року за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст. 57 ЦК України в ред.1963 року угода, укладена внаслідок обману, насильства, погрози, зловмисної угоди представника однієї сторони з другою стороною, а також угода, яку громадянин був змушений укласти на вкрай невигідних для себе умовах внаслідок збігу тяжких обставин, може бути визнана недійсною за позовом потерпілого або за позовом державної чи громадської організації. Посилання позивачки у позові на норми діючого Цивільного кодексу України суд вважає результатом правової необізнаності позивачки і не вбачає у цьому перешкод для задоволення позовних вимог по суті, оскільки обставини позову визнані відповідачкою у повному обсязі. Стаття 391 ЦК України в ред. 2003 р. передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Виходячи з викладеного, з урахуванням того, що відповідачкою [PERSON] повністю визнано у суді обставини позову, суд вважає доведеним укладення оспорюваної угоди внаслідок омани щодо покупця між покупцем [PERSON] та продавцем [PERSON], внаслідок чого визнає можливим визнати угоду в частині покупця недійсною та визнати покупцем за договором [PERSON] за наступним визнанням за нею права власності на незакінчений жилий будинок готовністю 11%, тому суд вважає необхідним задовольнити в повному обсязі позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку частково недійсним, визнання належним покупцем та визнання права власності. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved