Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

12.02.2018р. позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання виконавчого напису №6992, вчиненого 05.07.2017р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., про стягнення з [PERSON] , [INFO] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» грошової суми в розмірі 47804,98 грн., з них: 7778,79 грн. заборгованість за тілом кредиту; 40026,19 грн. заборгованість за відсотками, за строк 4339 днів, а саме з 14.07.2005р. по 31.05.2017р. таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вказаний виконавчий напис вчинений з порушенням вимог законодавства. Так, на думку позивача, представник ПАТ КБ «ПриватБанк» не надав достовірну інформацію приватному нотаріусу про стан її заборгованості, не врахував те, що згідно рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 11.10.2013р., на підставі якого видано виконавчий лист, Врадіївським ВДВС Врадіївського РУЮ з неї стягується сума боргу в розмірі 7778,79 грн., також сума боргу вказана у виконавчому написі та у виконавчому листі не співпадають між собою, так як у виконавчому написі загальна сума заборгованості становить 47 804.98 грн. а у виконавчому листі 7 778.79 грн. Крім цього, невірно вказаний строк за який стягується заборгованість (вказано термін за який проводиться стягнення - 4339 днів а саме: з 14.07.2005р. по 31.05.2017р.), тобто вказано весь кредитний період, за який позивачем сплата здійснювалась щомісячно, і затримок платежів не було. Виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості підготовленого працівниками банку, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків, і не є доказом безспірності грошових вимог, спірним є і сам період нарахування заборгованості за який було вчинено виконавчий напис, оскільки до нього вже було включено період нарахування боргу, який охоплювався рішенням суду. 20.02.2019р. представник відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. - Бут О . В . подав відзив на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог вказуючи, що доводи позивача є безпідставними та не підтвердженими, виконавчий лист було вчинено нотаріусом з дотриманням дій нотаріусами України, затвердженої наказом Мін`юсту України №20/5 від 03.03.2004р. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, та просили суд їх задовольнити. Відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву від 04.04.2019р., в якій просить проводити розгляд справи без його участі. Представник відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання двічі не з`явився, хоча належним чином, в порядку визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлений про час, дату і місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи приписи ст. 223 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу без участі відповідачів. Представник третьої особи - відділу державної виконавчої служби Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позовних вимог позивача. Заслухавши пояснення сторін, допитавши позивача в якості свідка та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 14.06.2005р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір у формі заяви про встановлення кредитного ліміту на платіжну карту. Термін дії кредитного ліміту збігається з терміном дії карти. Рішенням Врадіївського районного суду Миколаївської області від 11.10.2013р. по цивільній справі № 474/431/13-ц, провадження №2/474/269/13 за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 14.06.2005р. задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитну заборгованість станом на 29.03.2013р., згідно розрахунку від 14.06.2005р., а саме: заборгованість за кредитом в сумі 7778, 79 грн., заборгованість по процентам в сумі 17130,90 грн., - всього в сумі 24909 (двадцять чотири тисячі дев`ятсот дев`ять) грн. 69 коп. та судові витрати - судовий збір в сумі 249, 09 грн., яке набрало законної сили 22.10.2013р. 18.12.2013р. Врадіївським районним судом Миколаївської області було видано виконавчий лист в частині стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 7 778 грн. 79 коп. 06.02.2014р. старшим державним виконавцем ДВС Врадіївського РУЮ Діцуленко Н.І. винесено постанову, якою відкрито виконавче провадження №41864387 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 14.06.2005р. в розмірі 7 778 грн. 79 коп. 05.07.2017р. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. із заявою про вчинення виконавчого напису на копії кредитного договору б/н від 14.07.2005р. для стягнення боргу з [PERSON] частинами за вищевказаним кредитним договором, а саме: 47804 грн. з урахуванням: 7778,79 грн. заборгованість за тілом кредиту; 40026,19 грн. заборгованість за відсотками, за строк 4339 днів, а саме з 14.07.2005р. по 31.05.2017р. 05.07.2017р. приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Швець Р. О ., на підставі документів поданих йому стягувачем, а саме: копію кредитного договору від 14.07.2005р., виписку з рахунку боржника про заборгованість, копію письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором, підтвердження надіслання вимоги про усунення порушень кредитного договору, вчинено виконавчий напис №6992, за заявою ПАТ КБ «ПриватБанк», про стягнення з [PERSON] , [INFO] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» грошової суми в розмірі 47804,98 грн., з них: 7778,79 грн. заборгованість за тілом кредиту; 40026,19 грн. заборгованість за відсотками, за строк 4339 днів, а саме: з 14.07.2005р. по 31.05.2017р. Виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за №6992. Постановою головного державного виконавця Врадіївського районного відділу ДВС ГТУЮ в Миколаївській області Назаренком Ю.В. від 12.10.2017р. відкрито виконавче провадження №54855906 із примусового виконання виконавчого напису. Постановою головного державного виконавця у даному виконавчому провадженні звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] за даним виконавчим написом №6992 від 05.07.2017р. У доданому до заяви про вчинення виконавчого напису пакеті документів міститься виписка з особового рахунку боржника, що містить інформацію про суму заборгованості боржника, строки її погашення, відомості про нарахування відсотків на тіло кредиту, перенесення їх на рахунок прострочених тощо, в тому числі заборгованість за відсотками, за період з 14.07.2005р. по 31.05.2017р. Спірний виконавчий напис від 05.07.2017р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О . вчинено не на оригіналі кредитного договору, а на його копії. З матеріалів справи також вбачається, що виконавчим написом стягується заборгованість за період з 14.07.2005р. по 31.05.2017р., тоді як цей же період нарахування заборгованості частково був охоплений рішенням суду від 11.10.2013р. включно, на виконання якого позивачем вчинялися дії щодо його виконання (погашення), про що свідчать платіжні доручення від 16.05.2017р. та 24.05.2017р. Крім того, виходячи з норм чинного законодавства на суд також покладено обов`язок встановлення чи дійсно розмір заборгованості, що підлягає стягненню, у тому числі розмір процентів, неустойки (штрафу, пені), якщо такі належать до стягнення, відповідає сумі, вказаній у виконавчому документі. Однією з умов вчинення виконавчого напису є те, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлено окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Отже, оскільки за умовами договору погашення кредиту повинне здійснюватися позичальником частинами до 25 числа кожного місяця, то початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця,дня) невиконання позичальником цього зобов`язання. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Тобто, вчинений виконавчий напис також не відповідає вимогам щодо безспірності наявності боргу перед кредитором та відсутності спору щодо розміру боргового зобов`язання. Згідно ст. 87 Закону ''Про нотаріат'', для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ч. 1 ст. 88 Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 (надалі за текстом - Порядок), передбачено, що про стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172. (надалі за текстом- Перелік). Відповідно до п.1.2. глави 16 розділу ІІ Порядку перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з п.п.3.1-3.2. 3.4 глави 16 розділу ІІ Порядку - нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем ; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Крім того, пунктами 1.2 Переліку передбачено, що такими документами є: п.1)нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а)оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання; 2) кредитні договори, за якими боржником допущено прострочення платежів за зобов`язанням. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б)засвідчена стягувачем виписка із рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення із відміткою стягувача про погашення заборгованості. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком №1172. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У цій постанові також зазначено, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлює суд відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого (постанова Верховного Суду України від 05.07.2017р. у справі №6-887цс17). При цьому лише та обставина, що у виконавчому написі зазначено більшу суму заборгованості за кредитом, ніж у повідомленні, не свідчить про наявність спору про розмір заборгованості (постанова Верховного Суду України від 20.05.2015р. у справі №6-158цс15). Під час розгляду справ такої категорії суд перевіряє право стягувача на вчинення вказаної дії, повноваження щодо вчинення нотаріальних дій нотаріуса та встановлює той факт, чи дійсно розмір заборгованості, що підлягає стягненню, у тому числі розмір процентів, неустойки (штрафу, пені), якщо такі належать до стягнення, відповідає сумі, вказаній у виконавчому документі, та залежно від встановленого ухвалює рішення про відмову чи задоволення позову. При наведених вище обставинах, встановлених судом, і при сукупності тих порушень, які допущені при вчиненні виконавчого напису, він повинен бути визнаний судом таким, що вчинений незаконно, і тому такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Відповідно до ст..141 ЦПК Українисудові витрати, понесені позивачем у даній справі, які складаються з суми сплаченого позивачем судового збору в розмірі 704,80грн. підлягають відшкодуванню відповідачами у повному обсязі.

Outcome: approved