Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

13 серпня 2019 року [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просив про стягнення з [PERSON] боргу за договором позики, вказуючи, що 24 червня 2019 року відповідач [PERSON] під розписку взяла у нього в борг 20 000,00 грн. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язалась повернути зазначену суму протягом 14 днів, тобто в строк до 05 липня 2019 року. Відповідач свої зобов`язання не виконала, добровільно кошти не повернула, у зв`язку з чим він вимушений звернутись до суду із даним позовом та просить стягнути з [PERSON] на його користь зазначену суму боргу, а також судові витрати. Ухвалою суду від 10 вересня 2019 року було відкрито провадження у справі (а.с. 9-10). У підготовче засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явились, але представник позивача надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просила їх задовольнити, стягнувши з відповідача, окрім суми заборгованості за договором позики у розмірі 20 000,00 грн., 768,40 грн. судового збору та 3 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 17). Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явилась, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечувала проти стягнення з неї на користь позивача суми у розмірі 20 000,00 грн. за договором позики, судових витрат та витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 18). У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом установлено, що 24 червня 2019 року позивач [PERSON] передав в борг відповідачу [PERSON] 20 000,00 грн., про що свідчить власноруч написана відповідачем розписка. Відповідач зобов`язалася повернути суму боргу протягом 14 днів, про що зазначено у розписці (а.с. 5). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчує отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Таким чином, договір позики є укладеним з моменту передання грошей та його укладення у належній формі може бути підтверджено розпискою позичальника. Зазначена форма договору, відповідно до закону, дотримана, що підтверджується розпискою відповідача (а.с. 5). Встановлено, що на день пред`явлення позову до суду сума боргу позивачу відповідачем не повернута. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню і з відповідача на його користь необхідно стягнути суму заборгованості за укладеним договором позики у розмірі 20 000,00 грн. Разом з тим, на підставі ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" суд вважає за необхідне повернути позивачеві з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 384 грн. 20 коп. (а.с. 1), решта суми підлягає відшкодування з відповідача. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн. суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правової допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат; 3) для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідач визнала зазначену вище суму витрат на професійну правничу допомогу, однак суд зауважує, що позивачем не надано будь-яких доказів понесених ним таких витрат, в тому числі квитанцій про оплату послуг, актів виконаних робіт тощо, а тому в цій частині позовних вимог належить відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: approved