Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

27.01.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлого 12.06.2014 року діда [PERSON] В обґрунтування позовної заяви [PERSON] зазначила, що 17 січня 2013 року померла її бабуся [PERSON] Після її смерті залишилася спадщина, яка складалася з 1/2 частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з довідки КП "Зміївське бюро технічної інвентаризації" від 23.01.2015 року № 1064, квартира [ADDRESS] належить: в 1/2 частці [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Комсомольської селищної ради від 08.04.2009 року, зареєстрованого в КП "Зміївське бюро технічної інвентаризації" 08.04.2009 року р-р 47-4632; в 1/2 частці [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Комсомольської селищної ради від 08.04.2009 року, зареєстрованого в КП "Зміївське бюро технічної інвентаризації" 08.04.2009 року р-р 47-4632. Ніхто із спадкоємців не звертався з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Заповіту на випадок своєї смерті [PERSON] не складала. А тому, її частка квартири перейшла у власність її чоловіку [PERSON], оскільки він постійно проживав та був з нею зареєстрований в одній квартирі. За життя [PERSON] не встиг оформити своє право власності на 1/2 частку квартири, яка повинна йому належати в порядку спадкування за законом і не отримав свідоцтва на право власності на частку квартири, що належала його дружині. На даний час отримати свідоцтво на вказану частку квартири неможливо в зв'язку зі смертю [PERSON], оскільки згідно п. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи закінчується в момент смерті. 12 червня 2014 року помер її дід [PERSON], який постійно проживав та був зареєстрований в [INFO]. Після смерті діда залишилася спадщина, яка складається з квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Заповіту на випадок своєї смерті [PERSON] не складав. На день смерті [PERSON] за вказаною адресою ніхто не проживав та не був зареєстрований. Спадкоємцями першої черги відповідно до норм законодавства мали б бути двоє дітей її діда: [PERSON] (батько позивачки) та Бабич (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] (відповідачка). Але [PERSON] помер 12 травня 1999 року. Тобто, спадкоємицею за правом представлення є вона, як його дочка. Після смерті діда вона у встановлений законом шестимісячний строк, а саме 20.11.2014 року, звернулася з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Зміївського нотаріального округу Харківської області [PERSON] Крім того, її тітка, тобто відповідач по справі, [PERSON] також звернулася до приватного нотаріуса Зміївського нотаріального округу Харківської області [PERSON] з заявою про прийняття спадщини 14.11.2014 року. Заява зареєстрована в книзі обліку спадкових справ за №220. На підставі її заяви заведено спадкову справу № 103/2014 року. Але, після смерті діда вона не може отримати свідоцтво на право на спадщину за законом за правом представлення та зареєструвати належним чином свої речові права і отримати правовстановлюючі документи на нерухоме майно в зв'язку з тим, що дідом не було оформлено своє право на спадщину після померлої дружини та не отримано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Тому, вона вимушена звернутися з даним позовом до суду. Також зазначила, що її тітка [PERSON] не визнає її права на спадкування за правом представлення і всіляко чинить їй перешкоди в оформленні її права на спадщину. 25.05.2017 року [PERSON] звернулася до суду із зустрічною позовною заявою, а 06.11.2017 року з уточненою зустрічною заявою до [PERSON] з наступними вимогами: визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після померлого батька [PERSON] на 1/2 частку квартири, що знаходиться за адресою: Харківська область Зміївський район, сел. комсомольське, вул. Ціолковського, б. 13, кв. №28. В обґрунтування зустрічної позовної заяви [PERSON] зазначила, що 17.01.2013 року померла її мати [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частку квартири №28, розташовану в буд. №13 по вул. Ціолковського сел. Комсомольського Зміївського району Харківської області. Інша 1/2 частина вказаної квартири належала її батькові [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності. Крім того, належність її батькам спадкової квартири встановлено рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 10.05.2016 року у цивільній справі за її позовом про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності, яке набрало законної сили. Її батько [PERSON] фактично прийняв спадщину у виді 1/2 частки квартири після смерті своєї дружини [PERSON], оскільки постійно проживав разом із нею на час відкриття спадщини, однак не оформив своїх спадкових прав. 12.06.2014 року її батько [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру №28, розташовану в буд. №13 по вул. Ціолковського сел. Комсомольського Зміївського району Харківської області. Заповіту батько не залишив. Спадкоємцями першої черги після смерті її батька є вона, як його дочка, та за правом представлення його онука [PERSON] Для оформлення спадкових прав на квартиру, яка залишилась після смерті батька, вона звернулася до приватного нотаріуса Зміївського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON], але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого батька у зв'язку з тим, що нею не було надано правовстановлюючих документів щодо належності спадкодавцю 1/2 частки у праві власності на квартиру, що знаходиться за адресою: Харківська область Зміївський район, сел. Комсомольське, вул. Ціолковського, б. №13, кв. №28. Правовстановлюючий документ на спадкову квартиру не був наданий нею нотаріусу в зв'язку з його втратою. З приводу недійсності втраченого правовстановлюючого документа на квартиру, виданого на ім'я [PERSON] та [PERSON], нею було дано оголошення в газеті "Зміївський кур'єр" №14 за 6-12.04.2015 року. Її батькові [PERSON] за життя належала квартира, що знаходиться за адресою: Харківська область Зміївський район, сел. Комсомольське, вул. Ціолковського, б. №13 кв. №28, право власності на 1/2 частку якої виникло на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, на іншу 1/2 частку він набув право фактично прийнявши спадщину після смерті дружини [PERSON], в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом із нею у вказаній квартирі, володів та користувався нею. Вона є спадкоємцем першої черги після смерті батька, у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, від спадщини не відмовлялась. Але позбавлена можливості у встановленому законом порядку оформити своє право на спадщину у вигляді частки спірної квартири після смерті батька, оскільки втрачені правовстановлюючі документи на спадкову квартиру. Відновити вказані документи на даний час неможливо у зв'язку з тим, що за змістом положення ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті, співвласники квартири померли, їх правоздатність припинилась, реєстрація права власності відбувається за явочним принципом, отримати дублікат та здійснити його реєстрацію на ім'я померлих осіб неможливо, що порушує її право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті її батька. Позивач (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] та відповідач (позивач за зустрічним позовом) [PERSON] в судове засідання не з'явилися, були повідомлені належним чином. Представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) [PERSON] в судовому засіданні підтримала зазначені вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просила задовольнити позов. Зустрічний позов не визнала мотивуючи тим, що на її думку позивачка за зустрічним позовом [PERSON] не надала доказів того, що вона зверталася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, та що їй у цьому було відмовлено. Представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) [PERSON] не заперечувала проти задоволення первісного позову [PERSON] та підтримала у повному обсязі зустрічний позов [PERSON] з підстав, викладених у заяві. Третя особа - приватний нотаріус Зміївського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] в судове засідання не з'явилася, була повідомлена належним чином, причини неявки суду не сповістила, подала заяву про розгляд справи за її відсутністю. Вислухавши сторони, дослідивши надані сторонами письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Спірним є право власності на квартиру [ADDRESS] (колишнє сел. Комсомольське) Зміївського району Харківської області, яка згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі та довідки КП "Зміївське БТІ" №1064 від 23.01.2015 року, згідно архівних матеріалів КП "Зміївське БТІ" станом на 31.12.2012 року належала: по 1/2 частці [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Комсомольської селищної ради від 08.04.2009 року зареєстрованого в КП "Зміївському БТІ" 08.04.2009 року за р-р 47-4632. Дійсна інвентаризаційна вартість нерухомого майна становить 130474 грн. (а. с. 17, 120, 122). Згідно свідоцтву про смерть, виданому 18.01.2013 року виконавчим комітетом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області, [PERSON] померла 17.01.2013 року у віці 69 років в смт. Комсомольське Зміївського району Харківської області. (а. с. 12, 119, 142, 152). Згідно свідоцтву про смерть, виданому 13.06.2014 року виконавчим комітетом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області, [PERSON] помер 12.06.2014 року у віці 72 років в смт. Комсомольське Зміївського району Харківської області. (а. с. 13, 118, 144, 153). Даними свідоцтв про народження, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, свідоцтва про шлюб підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, та мали дітей: дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. (а. с. 9, 115, 116, 117, 146). Згідно свідоцтву про смерть, виданому 13.05.1999 року Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, [PERSON] помер 12.05.1999 року у віці 34 років в сел. Комсомольське Зміївського району Харківської області. (а. с. 11, 147). Даними свідоцтва про народження та свідоцтва про шлюб підтверджується, що [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] (а. с. 8, 10, 146). Таким чином, позивачка [PERSON] є онукою померлого 12.06.2014 року [PERSON] З довідки ОСББ №10 від 23.05.2017 року вбачається, що [PERSON] проживала і була зареєстрована з 16.07.1982 року по день смерті 17.01.2013 року за адресою: смт. Слобожанське Зміївського району Харківської області, вул. Ціолковського, б. 13, кв. 28 на момент смерті, був зареєстрований її чоловік [PERSON], з 16.07.1982 року по день смерті 12.06.2014 року. Крім них на момент смерті [PERSON] в період з 17.01.2013 року по теперішній час, за вказаною адресою ніхто не зареєстрований, в тому числі малолітні та неповнолітні діти. (а. с. 121). З довідки ОСББ №94 від 26.12.2014 року вбачається, що станом на 26.12.2014 року в квартирі [ADDRESS] ніхто не зареєстрований. (а. с. 14). За даними листа приватного нотаріуса Зміївського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] №749/02-14 від 29.12.2014 року, заяв [PERSON] від 14.11.2014 року та [PERSON] від 20.11.2014 року, копії спадкової справи №103/2014 вбачається, що у встановлений строк для прийняття спадщини [PERSON] та [PERSON] подали заяви про прийняття спадщини після смерті 12.06.2014 року [PERSON] (а. с. 15, 18, 139-159). За інформацією, наданою Зміївською державною нотаріальною конторою 03.02.2015 року та 10.08.2017 року, вбачається, що після померлої 17.01.2013 року [PERSON] з заявами про прийняття або відмову від спадщини у встановлений законом шестимісячний термін до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався. Свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Спадкова справа в нотаріальній конторі відсутня. (а. с. 49, 138). Постановою приватного нотаріуса Зміївського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] від 03.05.2017 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 12.06.2014 року її батька [PERSON] на 1/2 частку у праві власності на квартиру, що знаходиться за адресою: Харківська область, Зміївський район, смт. Комсомольське, вул. Ціолковського, б. 13, кв. 28. (а. с. 123). Постановою приватного нотаріуса Зміївського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] від 09.10.2017 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 12.06.2014 року діда [PERSON] на квартиру, що знаходиться за адресою: Харківська область, Зміївський район, смт. Слобожанське, вул. Ціолковського, б. 13, кв. 28 (кол. сел. Комсомольське) (а. с. 179) Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 10.05.2016 року, залишеним без змін ухвалою колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 21.06.2016 року, відмовлено [PERSON] у задоволенні позовних\~ вимог до [PERSON] про\~ встановлення факту,\~ що має юридичне значення та визнання права власності\~ на спадкове майно в порядку спадкування за законом. (а. с. 74-82, 83-87, 166-173, 174-176). Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2017 року касаційну скаргу [PERSON] відхилено, рішення Зміївського районного суду Харківської області від 10 травня 2016 року та ухвала апеляційного суду Харківської області від 21 червня 2016 року залишено без змін. (а. с. 98, 103-105). Зі змісту №14 газети "Зміївський кур'єр" за 6-12.04.2015 року вбачається, що [PERSON] розмістила оголошення про втрату та недійсність свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS], виданого виконкомом Комсомольської селищної ради Зміївського району 08.04.2009 року, в рівних частках, на ім'я [PERSON] та [PERSON] (а. с. 177-178). Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідністю зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідністю зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. При спадкуванні по прямій низхідній лінії право представлення діє без обмеження ступеня споріднення. У відповідності з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частинами 1, 2 статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п. 4.15, 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно роз'яснень, викладених в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Зазначеними вище дослідженими в судовому засіданні доказами підтверджується, що після померлої 17.01.2013 року [PERSON], відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадщину прийняв її чоловік [PERSON], який з нею постійно проживав та не подавав заяву про відмову від спадщини. Згідно ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. [PERSON] та [PERSON] надали докази того, що вони є спадкоємцями за законом після померлого 12.06.2014 року [PERSON], та прийняли спадщину в установленому порядку. До складу спадщини входить нерухоме майно, що належало померлому [PERSON], але отримати свідоцтво про право на спадщину вони не мають можливості через наявність спору щодо права на спадщину та відсутність правовстановлюючого документа на спірну квартиру. За таких обставин, позовна заява [PERSON] та зустрічна позовна заява [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню шляхом визнання за ними у порядку спадкування за законом після померлого 12.06.2014 року [PERSON] права власності за кожним по 1/2 частці квартири. Враховуючи характер спірних правовідносин та висновок щодо задоволення зустрічних позовних заяв, понесені сторонами судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України, не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved