Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

У серпні 2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого із відповідачем [PERSON] 04 серпня 2007 року. Позов обгрунтований тим, що шлюб виявився невдалим, оскільки сторони мають різні характери та погляди на сімейне життя, що спричиняє сварки. Сім"я фактично розпалася, шлюб зберегти неможливо. Суперечок щодо спільного майна сторони не мають. Просить позов задовольнити, судові витрати покласти на відповідача. Згідно ст.ст.19, 274 ЦПК України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідно до заяви від 03 серпня 2021 року позивач [PERSON] позов підтримує, просить розглянути справу за відсутності. У відзиві від 10 вересня 2021 року відповідач [PERSON] "...проти позовних вимогами не заперечую, а з викладеними обставинами у позовній заяві не погоджуюся...", також останнім зазначено про спільність проживання сторін в даний час в одній квартирі, спільність побуту та утримання сина. Інші заяви, клопотання сторін станом на час розгляду справи відсутні. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Позов підлягає задоволенню повністю зі слідуючих підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 серпня 2007 року, останні є батьками [PERSON] , [INFO] , між сторонами виникли неприязні відносини через різні погляди на сімейне життя та сімейні цінності, що суперечить інтересам позивача, і є підставою для неможливості подальшого життя подружжя і збереження шлюбу, при цьому суд враховує, що норми сімейного законодавства не наділяють судові інстанції можливістю примушування жінки або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, відповідно до поданої заяви позивач [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, відповідач [PERSON] згідно відзиву проти позовних вимог не заперечує, клопотання сторін про надання строку для примирення відсутні. Законними підставами для розірвання шлюбу є ст.ст.105, 110, 112 СК України. Клопотання позивача про відновлення свого дошлюбного прізвища відсутнє. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові-на позивача, у разі часткового задоволення позову-на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем [PERSON] при подачі позову сплачено 908 грн. судового збору, що, із врахуванням задоволення позову повністю та положень ст.141 ЦПК України, є підставою для стягнення судового збору у вказаному розмірі із відповідача [PERSON] на користь позивача.

Outcome: approved