Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

11.10.2021 до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа - Лиманська об`єднана територіальна громада, від імені та в інтересах якої діє Лиманська міська рада Донецької області, про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування позовних вимог заявниця зазначила, що з 2005 року вона проживала із [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] . Разом із ними проживала матір [PERSON] - [PERSON] . Зазначена квартира належить заявниці на підставі договору купівлі-продажу квартири від 17.05.2001 року. У зазначеній квартирі заявниця була зареєстрована з 2002 по 2015 рік, та після отримання у спадщину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , зареєструвалася у ньому, однак продовжувала проживати із [PERSON] у квартирі за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. 27.08.2021 року з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] заявниця звернулася до Лиманської державної нотаріальної контори, однак отримала відмову у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують факт родинних відносин спадкоємця та спадкодавця. Заявниця просить встановти факт проживання її із [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2005 року та по день смерті останнього (а.с. 1-3). Ухвалою судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 12.10.2021 року провадження у справі відкрито, справу призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження (а.с. 18). Заявниця [PERSON] в судовому засіданні 16.11.2021 заявлені вимоги підтримала, підтвердила викладені в заяві обставини, просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи - Лиманської міської ради Донецької області, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, рішення ухвалити на розсуд суду (а.с. 20). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини тощо. Як роз`яснено в п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розгляд в порядку окремого провадження справи про встановлення факту можливий, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [INFO] в м. Лиман Донецької області помер [PERSON] , що підтверджується наданою заявницею копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 11.08.2020 року Лиманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (а.с. 7). Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилася спадщина у виді недоотриманої пенсії. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218, 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Цивільним законодавством України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст 1217 ЦК України). У відповідності до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Для оформлення спадщини за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , заявниця звернулася до Лиманської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України ( м. Харків), однак постановою державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України ( м. Харків) Алексєєвої В.Є. від 27.08.2021 року заявниці відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують факт родинних відносин спадкоємця зі спадкодавцем (а.с. 15). Тому заявниця вимушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту її проживання із [PERSON] , який помер [INFO] , однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу більш ніж п`ять років до часу відкриття спадщини, тобто до [INFO] . Факт проживання однією сім`єю заявниці [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , більш ніж п`ять років до часу відкриття спадщини, тобто до [INFO] , підтверджується довідками відділу надання адміністративних послуг виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області № 2322 від 30.07.2021 року та № 2126 від 15.07.2021 року про реєстрацію спільного місця проживання заявниці [PERSON] із [PERSON] та його матір`ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9, 10); договором купівлі - продажу квартири від 17.05.2001 року, посвідченого державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори Семеновою І.М. (а.с. 11), та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 81859787, сформованим 06.03.2017 року (а.с. 12), згідно з якими квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , належить на праві власності заявниці [PERSON] . Також зазначений факт сумісного проживання підтверджується актом від 01.10.2021 року, в якому зазначено, що заявниця [PERSON] з 2005 року проживала із [PERSON] однією сім`єю у квартирі за адресою: [ADDRESS] , та вели спільне господарство по день смерті [PERSON] (а.с. 13). Крім того, відповідно до довідки № 321 від 06.04.2020 року, виданої КНП "Лиманська центральна районна лікарня" [PERSON] був інвалідом ІІ групи та потребував постійного стороннього догляду (а.с. 14). Зі слів заявниці догляд за [PERSON] здійснювала саме вона, оскільки його матір померла у 2012 році, а інших родичів [PERSON] не мав. Зазначені обставини підтверджуються наданими заявницею доказами, внаслідок чого у суду не виникає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин. Крім того, свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт проживання [PERSON] разом з померлим [PERSON] у період з 2005 року по 08.08.2020 року за адресою: [ADDRESS] . За таких обставин заявниця вважає, що має право на спадкування після смерті [PERSON] , не відмовляється від прийняття спадщини і бажає оформити право на спадкування, з цією метою звернулася до суду з зазначеною заявою. Надаючи оцінку доводам учасників справи, суд виходить з такого. Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Виходячи з аналізу вказаної норми СК України, сім`єю є соціальна група, яка складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв`язками з подружжям, кровних родичів, і здійснюють свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності тощо. Досліджені судом докази свідчать про достовірність того факту, що заявниця з 2005 року по 08.08.2020 року фактично спільно проживала із [PERSON] як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, була пов`язана з ним спільним побутом, внаслідок чого вони мали взаємні права та обов`язки. Отже, заявницею та свідками належним чином доведено ту обставину, що характер взаємовідносин між [PERSON] та померлим [PERSON] , спосіб організації життєдіяльності свідчать про те, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю до дня смерті останнього. Відтак, факт проживання заявниці [PERSON] з померлим [PERSON] однією сім`єю до відкриття спадщини є доведеним, а тому заявниця має право спадкування за законом. Відповідно до п. 1 ст. 6 та ст. 13 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. Кожен, чиї права і свободи, викладені в цій Конвенції, порушуються, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Поведінка заявниці та її ставлення до померлого [PERSON] свідчить про належне дотримання засад людського цивілізованого життя, нормального спілкування, гармонійної і гуманної життєдіяльності близьких людей, і фактично свідчить про виконання заявницею обов`язків, які мають виконуватись родичами спадкодавця. За таких обставин вимоги про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до часу відкриття спадщини є правомірними та обґрунтованими, а їх задоволення відповідає засадам справедливості, добросовісності та розумності.

Outcome: approved