Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

У лютому 2016 року заступник керівника Прилуцької місцевої прокуратури в інтересах Прилуцької міської ради звернувся з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків, завданих використанням земельної ділянки без правовстановлюючих документів, стверджуючи про те, що на підставі договору купівлі-продажу будівель та споруд від 04 червня 2004 року, укладеного між [PERSON] та Прилуцькою районною спілкою споживчих товариств Чернігівської облспоживспілки, відповідачеві належать на праві власності об`єкти нерухомості по [ADDRESS], загальною площею 1441 кв.м., які розташовано на земельній ділянці Прилуцької міської ради площею 1,0578 га. Рішенням Прилуцької міськради від 27.12.2012 року № 24 було затверджено проект землеустрою по [ADDRESS] щодо відведення [PERSON] земельної ділянки та надано оренду терміном на 5 років земельну ділянку площею 11924 кв.м. для обслуговування будіть і споруд. Вищевказаним рішенням зобов'язано орендаря протягом 30 днів оформити договір оренди, однак до цього часу земельна ділянка використовується відповідачем без оформлення належних правовстановлюючих документів, у зв`язку з чим територіальній громаді м.Прилуки за період з 01 лютого 2013 року по 31 травня 2015 року було заподіяно збитків на суму 89 545 грн. 65 коп. Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 27 травня 2016 року позовні вимоги заступника керівника Прилуцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Прилуцької міської ради задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь місцевого бюджету в м. Прилуки неодержану орендну плату за землю в сумі 10 596 грн. 54 коп., в решті позовних вимог - відмовлено. Стягнуто з [PERSON] на користь прокуратури Чернігівської області витрати, понесені на сплату судового збору в сумі 163 грн. 07 коп. В апеляційній скарзі Заступником прокурора Чернігівської області в інтересах держави в особі Прилуцької міської ради поставлено питання про скасування зазначеного рішення суду через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. У скарзі зазначалось, що суд першої інстанції не взяв до уваги та не піддав належній правовій оцінці докази, подані прокурором на підтвердження того, що відповідач тривалий період часу ухиляється від укладення договору оренди земельної ділянки, між тим фактично зазначене майно Прилуцької міської ради перебуває у володінні [PERSON], що не дає можливості власнику для ефективного використання майна, завдало йому збитків, розмір яких визначено постійно діючою комісією по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі та землекористувачам у відповідності з Порядком визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284. Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 27 травня 2016 року та ухвалення апеляційним судом нового рішення про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Задовольнивши частково заявлені позовні вимоги, суд виходив з того, що судом було встановлено лише факт використання [PERSON] земельної ділянки площею 1441 кв.м., на якій безпосередньо розташовані об"єкти нерухомості, без оформлення правовстановлюючих документів в період, зазначений у позові, у зв"язку з чим місцевим бюджетом не було отримано плату за використання земельної ділянки в сумі 10 596 грн. 54 коп., яку і було стягнуто за даним позовом. В іншій частині вимог прокурора про стягнення коштів за фактичне використання земельної ділянки площею 10483 кв.м. судом було відмовлено, оскільки відповідач відмовився від укладення договору оренди земельної ділянки, не погодившись з його умовами, а рішення міської ради від 27 грудня 2012 року не є належним доказом використання відповідачем земельної ділянки без належних правових підстав. З наведеним висновком не можна погодитись, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи, суперечить нормам матеріального і процесуального права. Відповідно до договору купівлі-продажу будівель та споруд від 04.06.2004 року [PERSON] придбав у власність будівлі та споруди, що розташовані за адресою: [ADDRESS] загальною площею 1441 кв.м., які розташовані на земельній ділянці територіальної громади м. Прилуки (а.с.14), звернувся до Прилуцької міської ради із заявою про затвердження проекту землеустою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки площею 11924 кв.м. за адресою:[ADDRESS] на умовах оренди для обслуговування будіть і споруд (а.с.13). Рішенням Прилуцької міськради від 27.12.2012 року № 24 було затверджено проект землеустрою щодо відведення та надано [PERSON] в оренду терміном на 5 років земельну ділянку площею 11924 кв.м. для обслуговування будіть і споруд за адресою: [ADDRESS]. Вищевказаним рішенням зобов'язано орендаря протягом 30 днів з дня прийняття рішення оформити договір оренди, однак до цього часу земельна ділянка використовується відповідачем без оформлення належних правовстановлюючих документів З актів перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 26.06.2014року та від 21.11.2014 року (а.с. 23, 29), складених Державною інспекцією сільського господарства в Чернігівській області, встановлено, що [PERSON] не було укладено договору оренди на користування земельною ділянкою, однак останній продовжує нею володіти та користуватись без належного оформлення правовстановлюючих документів, створюючи перешкоди для власника для ефективного використання та отримання плати від використання зазначеної земельної ділянки.Позиція відповідача про те, що він фактично користується лише землею, що знаходиться під об"єктами нерухомості і має платити лише за це землекористування, спростовується вищезгаданими документами, з яких вбачається, що виділення радою спірної земельної ділянки було здійснено за поданою ним заявою. Відповідно до ст. 126 ЗК України документами, що посвідчують право на земельну ділянку є державний акт про право власності на землю, державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, договір оренди землі. Приписами ст. 206 ЗК України визначено, що користування землі в Україні є платним , при цьому плата за землю, згідно до п.14.1.147 Податкового Кодексу України, включає наступні категорії платежів: а) земельний податок , які сплачують власники земельних ділянок та земельних часток ( паїв), а також постійні землекористувачі; б) орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності , яку вносять орендарі орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Враховуючи наведені обставини, згідно з правилами ст. 22 ЦК України, 156 ЗК України у позивача виникло право на відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди ( неотриманої орендної плати), які було завдано відповідачем через відмову укласти договір оренди на земельну ділянку, виділену йому для зазначених цілей. Відповідно до п.2 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам , затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284, розміри збитків визначаються комісіями , створеними Київською та Севастопольською міськими, районною державними адміністраціями , виконавчими комітетами міських ( міст обласного значення) рад. Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, що створили ці комісії. Як встановлено з матеріалів справи, в ній мається розрахунок збитків, заподіяних відповідачем територіальній громаді м. Прилуки за період з 01.02.2013 року по 31.05.2015 року в сумі 89545,65 грн., обрахований виходячи з грошової оцінки земель ( а.с.42-46), Указаний розрахунок складено комісією та затверджено рішенням виконкому Прилуцької міської ради Чернігівської області від 14 липня 2015 року № 275 у повній відповідності з п.2 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам , затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284. Повідомленням від 20 липня 2015 року його було направлено [PERSON] з пропозицією добровільного відшкодування заподіяних збитків (а.с. 39, 40), однак останнім вимогу комісії виконано не було. За таких обставин, апеляційний суд знаходить, що вимога прокурора про стягнення на користь громади збитків, заподіяних використанням відповідачем земельної ділянки без належного оформлення правовстановлюючих документів, грунтується на матеріалах справи та приписах ст. 120, 126, 152, 156 Земельного кодексу України, відповідно - позов підлягає задоволенню. Зважаючи на те, що судом першої інстанції, всупереч ст. 212, 213 ЦПК України, не було надано належної правової оцінки поданим у справі доказам, порушено норми матеріального права, воно підлягає скасуванню, з ухваленням апеляційним судом рішення про задоволення позову. Відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з [PERSON] на користь Прокуратури Чернігівської області підлягають стягненню витрати, понесені на сплату судового збору при зверненні до судів першої та апеляційної інстанцій в сумі 2 893 грн. 80 коп.

Outcome: approved