Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 10.09.2019 року в інтересах позивача [PERSON] до суду звернулась адвокат Рашкевич С.О. з позовом, в якому просить суд зменшити розмір аліментів, визначений постановою Одеського апеляційного суду від 27.08.2019 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з 7000 грн. щомісячно на 1000 грн., щомісячно, починаючи з 04.09.2019 року, до досягнення дитиною повноліття [INFO] . Ухвалою від 13.09.2019 року позовна заява залишена без руху в зв`язку з несплатою судового збору. Позивачем [PERSON] усунуто недоліки позовної заяви, про що суду надано відповідну заяву з квитанцією про сплату судового збору на суму768,40 грн. Позов пред`явлено на підставі ст. 192 СК України. Ухвалою від 16.10.2019 року провадження у справі відкрито. В ході судового розгляду справи судом розглянуті клопотання про витребування доказів та долучення доказів до матеріалів справи. 12.11.2019 року представник відповідача [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву. 21.11.2019 року представник позивача [PERSON] подала до суду відповідь на відзив. 04.12.2019 року представник відповідача [PERSON] подала до суду заперечення на відповідь на відзив. 15.01.2020 року представник відповідача [PERSON] подала до суду письмові пояснення. 14.02.2020 року представник відповідача [PERSON] подала до суду письмові пояснення. 13.04.2020 року до судового засідання сторони та їх представники не з`явились. Позивач [PERSON] надав до суду заяву, в якій просить про розгляд справи за його відсутності та представника [PERSON] , позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] до судового засідання не з`явилася, надала заяву про проведення судового засідання за її відсутності. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про наявність підстав для завершення розгляду справи по суті за відсутності сторін та їх представників. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що постановою Одеського апеляційного суду від 27.08.2019 року, з нього, [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 7000,00 грн. щомісячно. Позивач вказує, що він не має матеріальної можливості виплачувати вказаний розмір аліментів, просить змінити розмір, зменшивши суму до 1000,00 грн. При цьому посилається на зміну майнового стану, а також те, що він не ходить в рейси, має мінливий дохід, який не дозволяє виплачувати аліменти в розмірі 7000,00 грн. Відповідач позовні вимоги не визнала, 12.11.2019 року надала відзив на позов, в якому представник відповідача зазначає, що позивач посилається на недоведені обставини. Також до справи надані 15.01.2020 року /т.2 а.с.1-9/ письмові пояснення, де зазначено, що весь період, за який вказує позивач, коли змінився його майновий та матеріальний стан, був досліджений судом апеляційної інстанції, тобто жодних юридичних фактів, які б свідчили або призвели до зміни матеріального становища позивача після ухвалення рішення про стягнення аліментів не відбулося. На підставі викладеного відповідач [PERSON] просить в задоволенні позову відмовити. При цьому відповідач також зазначає, що позивач [PERSON] навмисно офіційно працевлаштовувався на роботу з мінімальною заробітною платою в період розгляду судових справ для того, щоб показати свій низький рівень доходу, в подальшому звільнявся за власним бажанням та тривалий час, майже шість місяців не працював, перебуваючи за кордоном. У відповіді на відзив сторона позивача [PERSON] посилається на те, що на час подання позовної заяви про зміну розміру аліментів матеріальне становище [PERSON] порівняно з обставинами, встановленими апеляційним судом, погіршилось, а саме на теперішній час позивач не має контрактів матроса з фірмою, з якою він мав тривалі стосунки. На теперішній час позивач не має банківських рахунків, на підставі рішення Овідіопольського районного суду Одеської області право власності на 1/2 частину належної йому квартири визнано за відповідачем [PERSON] , для сплати аліментів позивач був змушений позичати грошові кошти. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 31.10.2018 року зареєстрований 19.07.2012 року шлюб сторін розірвано. Мати дитини працює за контрактом в Республіці Кіпр, де з нею проживає і син сторін. Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 17.12.2018 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.10.2018 року, до досягнення дитиною повноліття [INFO] . Постановою Одеського апеляційного суду від 27.08.2019 року, рішення Київського районного суду м. Одеси від 17.12.2018 року змінено, з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 7000,00 грн. 25.09.2019 року ухвалою Верховного Суду відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою [PERSON] на рішення Київського районного суду м. Одеси від 17.12.2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 27.08.2019 року по справі [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Судом досліджено трудову книжку [PERSON] , серії [NUMBER] , дата заповнення 03.10.2018 року, з якої вбачається, що 03.10.2018 року [PERSON] був прийнятий на посаду менеджера в ТОВ "УЛЬТРАОПТГРУП" та 30.11.2018 року звільнений з займаної посади за власним бажанням. В подальшому 24.06.2019 року [PERSON] був прийнятий на посаду менеджера в ТОВ "Європейська торгово-виробнича група". Згідно з довідкою, виданою ТОВ "Європейська торгово-виробнича група" 02.09.2019 року, [PERSON] займає посаду менеджера. Дохід за період з 24.06.2019 року по 31.08.2019 року склав 9505,26 грн. З послужної книжки моряка вбачається, що останній раз [PERSON] був працевлаштований на судно з 29.08.2017 року по 20.06.2018 року. Стороною позивача на підтвердження позовних вимог суду подано копію розписки [PERSON] від 03.09.2019 року про те, що він бере в борг у громадянина [PERSON] 7000,00 грн. для сплати аліментів [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , строком на шість місяців та зобов`язується повернути борг до 03.03.2020 року. При цьому надана копія розписки не посвідчена належним чином, оригінал суду не надано. На ухвалу про витребування доказів при розгляді справи про стягнення аліментів ДП "Сігал" 26.11.2018 року надавало відповідь суду щодо працевлаштування [PERSON] на судна іноземних власників на посаді матроса за посередництвом ДП "Сігал" з наданням копій відповідних контрактів: трудовий договір від 21.07.2015 року, трудовий договір від 07.08.2016 року, трудовий договір від 25.08.2017 року. Окрім того, у відповідь на адвокатський запит адвоката Рашкевич С.О. ДП "Сігал" 22.11.2019 року повідомило, що з червня 2018 року по теперішній час не надавало [PERSON] , [INFO] , послуги з працевлаштування за кордоном на судна іноземних судновласників. З відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації, наданої 26.06.2019 року Одеському апеляційному суду, вбачається, що [PERSON] 30.01.2019 року о 20:27 здійснив виїзд за межі України за напрямком Одеса-Стамбул. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування та найважливішим обов`язком батьків. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, регламентовано, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ Судом встановлено, що між сторонами склалися напружені стосунки, на теперішній час питання щодо поділу майна, а також утримання дитини, визначення її місця проживання та повернення дитини вирішуються сторонами в судовому порядку. З матеріалів справи вбачається, що позивач має паспорт моряка та працював за кордоном по контракту в іноземних судовласників. Вказані обставини були встановлені судовими рішеннями та відповідно до ст. 82 ЦПК не потребують додаткового доказування в даній справі. Між сторонами на теперішній час наявний спір щодо тієї обставини, коли саме позивач ходив в останній рейс, чим на цей час займається та який його дохід. Як вказує позивач, з літа, а саме із серпня 2018 року він перестав ходити в рейси, працює менеджером в ТОВ "Європейська торгово-виробнича група", та мав дохід з 24.06.2019 року по 31.08.2019 року в розмірі 9505,26 грн. /т.1 а.с.11,12,13,14/. Отримані позивачем раніше доходи, як моряка, були зараховані на рахунок в банківській установі, однак відповідач їх привласнила, між ними існує багато інших судових процесів, по яким адвокат відповідача [PERSON] направляючи запити до крюінгових компаній створила умови, через які позивач не може ходити в рейси. Окрім того, між сторонами є спір про поділ майна та визначення місця проживання дитини. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позивачем необгрунтовано вказується щодо зміни його матеріального та майнового стану в період роботи позивача та отримання доходів з серпня 2018 року, оскільки судове рішення по справі щодо стягнення аліментів було постановлено 17.12.2018 року. Вказане рішення було змінено постановою Одеського апеляційного суду від 27.08.2019 року. З позовом про зміну розміру аліментів позивач [PERSON] звернувся до суду 10.09.2019 року. Таким чином, суд вважає безпідставними доводи позивача в частині зміни матеріального та майнового стану за період з серпня 2018 року, оскільки постановою Одеського апеляційного суду від 27.08.2019 року встановлено, що батько дитини має достатній дохід для виплати аліментів в розмірі 7000 грн. щомісячно, саме на підставі обставин, наявних на час ухвалення постанови Одеським апеляційним судом. Щодо доводів позивача, що він мав заборгованість через неможливість виплати такого розміру аліментів, в зв`язку з чим брав гроші в борг у знайомого, судом вказані доводи відхиляються, оскільки не були доведені в ході розгляду справи. При цьому твердження позивача відносно його поїздки до Кіпру на побачення з дитиною, спілкування з сином та можливості врегулювати всі інші питання мирним шляхом заслуговують на увагу та не були спростовані стороною відповідача. Також суд приймає до уваги, що з часу розгляду справи, а саме з 10.09.2019 року, відповідач відвідував судові засідання разом з представником, тобто суду достеменно відомо, що протягом семи місяців відповідач не ходив в рейси як моряк. Окрім того, відповіді Пенсійного фонду підтверджують зміну матеріального стану позивача. Враховуючи, що питання стягнення аліментів вирішується на майбутній час до повноліття дитини, суд вважає що вимоги підлягають частковому задоволенню, а розмір аліментів, що підлягають стягненню, має бути зменшений. Однак суд не погоджується з запроронованою позивачем сумою в 1000,00 грн., оскільки вважає, що аліменти в такому розмірі не відповідають інтересам дитини. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги підлягають задоволенню частково, так як обґрунтовані та доведені частково. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial