Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-23 00:00:00

03.02.2020 року позивачі звернулися до Роздільнянського районного суду з позовом, про тлумачення заповіту .Свої позовні вимоги мотивують, тим, що [INFO] у віці 91 рік померла [PERSON] , [INFO] , Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 15.05 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бецилівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 №486616 від23.12.2002 року. За життя, а саме 11.06.2007 року [PERSON] , склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Бецилівської сільської ради I.A.Палій за зареєстрований в реєстрі за №23 відповідно до якого [PERSON] на випадок смерті заповіла [PERSON] та [PERSON] Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №486616 виданий Бецилівською сільською радою Роздільнянсього району Одеської області 23.12.2002 року, акт зареєстровано в Книзі записів ДА на право приватної власності на землю за №11. Однак при складанні тексту заповіту секретарем сільської ради, яка його складала та посвідчувала було допущено описку, а саме секретар не правильно витлумачила бажання спадкодавця в заповіті і замість того, щоб зазначити, що спадкодавець заповідає земельну ділянку, яка їй належить на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, посадова особа зазначила, що спадкодавець заповів правовстановлюючий документ - Державний акт на право приватної власності на землю. Відповідно до Довідки Бецилівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області №340 від 15.11.2019 року [PERSON] на території Бецилівської сільської належала лише земельна ділянка Крім того при складенні та посвідченні заповіту було допущено описку в по батькові спадкоємця [PERSON] , а саме замість правильного по батькові « [PERSON] », як зазначено в паспорті Громадянина України [NUMBER] виданому 24.03.2004 року Роздільнянським РВ УМВС України в Одеській області помилково зазначено « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 21.07.1956 року та свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 20.10.1979 року російською мовою [PERSON] по батькові зазначено « [PERSON] », в паспорті [NUMBER] від 24.03.2004 року російською мовою також зазначено [PERSON] , а українською [PERSON] , а тому вважаєють, що при посвідченні заповіту по батькові [PERSON] зазначено з помилкою замість [PERSON] . На підставі вище викладеного, просили їх позовні вимоги задовольнити та ухвалити рішення, яким: встановити факт, що має юридичне значення, а саме: заповіт складений та посвідчений 11.06.2007року секретарем виконкому Бецилівської сільської ради І.А. Палій та зареєстрований в реєстрі за № 23 відповідно до якого [PERSON] , ІПН [NUMBER] , народжена [INFO] в с.Дашівка Польша на випадок смерті заповіла [PERSON] та [PERSON] Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1№ 48616 виданий Бецилівською сільською радою Роздільнянського району Одеської області 23.12.2002року, належить [PERSON] , [INFO] ; витлумачити зміст заповіту посвідченого 11.06.2007 року секретарем виконкому Бецилівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області І.А. Палій, зареєстрованого в реєстрі за №23 , зазначивши про те, що [PERSON] , ІПН [NUMBER] , народжена [INFO] в с.Дашівка Польша на випадок смерті заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних долях земельну ділянку, площею 15,05 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бецилівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, що належала на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1№ 48616 виданий Бецилівською сільською радою Роздільнянського району Одеської області 23.12.2002року, та зареєстрованого в реєстрі №11. В судове засідання позивачі [PERSON] , та [PERSON] не з`явилися, через канцелярію суду надали заяви, відповідно до яких просили розглянути справу без їх участі , повністю підтримали свої позовні вимоги та просили їх задовольнити в повному обсязі. ( а.с. 31,32). Представник відповідача Бецилівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу без їх участі , позовні вимоги визнали в повному обсязі (а.с.58). В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Вивчивши матеріали позовної заяви , дослідивши докази по справі суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом було встановлено , що [INFO] у віці 91 рік померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 11.05.2018 року Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеської області, актовий запис №256. ( а.с.9). 11.06.2007 року [PERSON] , ІПН [NUMBER] , народжена [INFO] в с.Дашівка Польща склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Бецилівської сільської ради I.A.Палій за зареєстрований в реєстрі за №23 відповідно до якого [PERSON] на випадок смерті заповіла [PERSON] та [PERSON] Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №486616 виданий Бецилівською сільською радою Роздільнянсього району Одеської області 23.12.2002 року, акт зареєстровано в Книзі записів ДА на право приватної власності на землю за №11.(а.с.11). Відповідно до довідки Бецилівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області №340 від 15.11.2019 року [PERSON] на території Бецилівсмької сільської належала лише земельна ділянка.(а.с.12). При складанні тексту заповіту секретарем сільської ради, яка його складала та посвідчувала було допущено описку, а саме секретар не правильно витлумачила бажання спадкодавця в заповіті і замість того, щоб зазначити, що спадкодавець заповідає земельну ділянку, яка їй належить на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, посадова особа зазначила, що спадкодавець заповів правовстановлюючий документ - Державний акт на право приватної власності на землю. Крім того судом встановлено , що при складенні та посвідченні заповіту було допущено описку в по батькові спадкоємця [PERSON] , а саме замість правильного по батькові « [PERSON]», як зазначено в паспорті Громадянина України [NUMBER] виданому 24.03.2004 року Роздільнянським РВ УМВС України в Одеській області ( а.с. 17) помилково зазначено « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 21.07.1956 року та свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 20.10.1979 року російською мовою [PERSON] по батькові зазначено « [PERSON] », (а.с.16), в паспорті [NUMBER] від 24.03.2004 року російською мовою також зазначено [PERSON] , а українською [PERSON] , а тому вважаєю, що при посвідченні заповіту по батькові [PERSON] зазначено з помилкою замість [PERSON] . Спадкоємством визнається перехід майна спадкодавця в разі його смерті до іншої особи - спадкоємцю у порядку передбаченому за конодавством. Спадкоємець може прийняти спадщину за заповітом або за законом. У випадку, коли спадкодавець склав заповіт, - до спадщини закликаються спадкоємці за заповітом. Відповідно до абз. 1 п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами справ про спадкування", часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. У статті 67 Закону України „Про нотаріат" від 2 вересня 1993 року № 3425-12 встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину. Письмова заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відповідно до статті 1256 Цивільного кодексу України, тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу. Згідно ч. 1, 2 ст. 213 Цивільного кодексу України, зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. Тлумачення заповіту являє собою інтелектуально-розумовий процес, спрямований на з`ясування змісту заповіту як одностороннього правочину, з тексту якого неможливо встановити справжню волю заповідача. Тлумачення полягає в усуненні нечітких, подвійних формулювань у заповіті і подоланні таким чином прогалин у реалізації волі заповідача. Слід зауважити, що тлумачення заповіту судом не повинно змінювати суть волі заповідача, тобто підміняти собою сам заповіт. Суд не може приймати на себе права власника щодо розпорядження своїм майном на випадок смерті. Тлумачення заповіту є лише інструментом з`ясування волі заповідача після його смерті (оголошення померлим). Суд, здійснюючи тлумачення заповіту, не виходить за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту. Останнє має наслідком спотворення волі заповідача. Таким чином, встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що заповіт [PERSON] , посвідчений 11.06.2007 року секретарем Бецилівської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, зареєстрований в реєстрі №27, слід розуміти як розпорядження [PERSON] на випадок своєї смерті про передачу у спадок [PERSON] та [PERSON] в рівних долях земельну ділянку, площею 15,05 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бецилівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, що належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №486616 виданим 23.12.2002 року Бецилівською сільською радою Роздільнянського району Одеської області, та зареєстрованим в реєстрі за №11. Враховуючи те, що таке тлумачення заповіту не виходить за межі розпорядження зробленого [PERSON] ,на випадок своєї смерті, та не порушує прав та інтересів інших осіб, суд задовольняє позов в повному обсязі. Вирішуючи питання судових витрат, суд враховує підстави виникнення спору, та у відповідності до положень ч.9 ст. 141 ЦПК України покладає їх на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved