Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

09 вересня 2021 року [PERSON] через свого представника - адвоката Мишковську Т.М. звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовною заявою до АТ «Банк Форвард» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Свої позовні вимоги мотивував тим, що 15.08.2019 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С. було вчинено виконавчий напис, за реєстровим №2649, про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості за кредитним договором №200124625 від 07.02.2018 року на загальну суму 15031,44 грн. 10.10.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Вольф (Павелків) Т.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №60277804. 03.06.2021 року приватним виконавцем Павелків Т.Л. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Позивач вказує,\~що виконавчий\~напис вчинений\~з порушеннями\~порядку вчинення\~виконавчих написів\~нотаріусами,\~в період\~часу,\~коли законодавством\~не була\~передбачена можливість\~вчинення виконавчого\~напису на\~підставі кредитного\~договору,\~укладеного в\~простій письмовій\~формі. Крім того, позивач зазначив, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не переконався у безспірності існуючої заборгованості, а також не вказав конкретну дату настання строку платежу. За таких обставин позивач просить визнати вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 вересня 2021 року зупинено стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14 вересня 2021 року вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив, а також залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюка В.С., приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. Відповідач у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подав. Треті особи своїх пояснень не надали. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що 15.08.2019 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком Віктором Станіславовичем було вчинено виконавчий напис, за реєстровим №2649, про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард», який є правонаступником ПАТ "Банк Форвард", заборгованості за кредитним договором №200124625 від 07.02.2018 року, за період з 09.10.2018 року по 07.01.2019 року, на суму 14181,44 грн, з якої: 10001,24 грн заборгованість за сумою кредиту, 3105,20 грн заборгованість за процентами та комісіями, 1075,00 грн плата за пропуск мінімальних платежів, крім того з боржника на користь стягувача підлягає стягненню плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом - 850,00 грн, з огляду на що загальна сума заборгованості становить 15031,44 грн (а.с. 9). Виконавчий напис перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Павелків (Вольф) Тетяни Леонідівни (постанова про відкриття виконавчого провадження №60277804 від 10.10.2019) (а.с. 12), в межах якого 03.06.2021 було звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] у розмірі 20%, до виплати загальної суми боргу (постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника №60277804 від 03.06.2021) (а.с. 13). За загальним правилом статей 15, 16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Згідно зі статтею 87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону України\~«Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені вЗаконі України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за №1172. З моменту прийняття цієї постанови і до 10 грудня 2014 року була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно. 10 грудня 2014 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі №826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п. 1 та\~п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662\~визнано незаконним та нечинним, зокрема розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Тобто, виконавчий напис було вчинено 15 серпня 2019 року, в період часу, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, укладеного в простій письмовій формі, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі №826/20084/14. Укладений між позивачем та ПАТ «Банк Форвард» кредитний договір №200124625 від 07.02.2018 року, який було надано нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Даний висновок відповідає правовому висновку, висловленому Верховним Судом у постанові від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц. Відносно інших обставин, які позивач вказував у позовній заяві, слід звернути увагу, що відповідачем не надано будь-яких заперечень, аргументів та доказів на спростування доводів позивача про відсутність підтвердження безспірності заборгованості [PERSON] , зокрема, в частині нарахування суми заборгованості, а також обрахунку строку виникнення права вимоги вчинення виконавчого напису, що також опосередковано вказує на не дотримання умов вчинення виконавчого напису нотаріусом про стягнення заборгованості із позивача. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат, то суд враховує, що згідно з ч. 1 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно положень ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1, 3 ст.\~137\~ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат, наведеного позивачем у позовній заяві, позивач поніс і очікує у зв`язку з розглядом даної справи витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн Разом з тим, в матеріалах справи міститься лише ордер серії ВН №191657 на надання правової допомоги від 08.09.2021 року. Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснення ним витрат, необхідних для надання допомоги у матеріалах справи відсутній, тому суд не може визначити розмір суми, що підлягає розподілу між сторонами в порядку компенсації витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на що, відсутні підстави для їх стягнення. Крім того, відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн за подання позову та 454,00 грн за подання заяви про забезпечення позову.

Outcome: approved