Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що вони перебували у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 07.03.2008 року по [INFO] року, від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Після припинення сімейних стосунків дитина залишилася проживати разом з позивачкою. З того часу відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. На підставі викладеного позивачка звертається до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі Ѕ частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 09.01.2020 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 05.02.2020 року до суду надійшов відзив відповідача на позов, в якому він зазначає, що постійно надає матеріальну допомогу на утримання дитини, а тому твердження позивачки є безпідставними. Крім того, відповідач добровільно відмовився від права власності на квартиру на користь дочки. Він постійно спілкується з дочкою, займається її вихованням та розвитком, сплачує витрати на додаткові заняття, придбає речі, продукти харчування. Також відповідач зазначив, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів у судовому порядку, але у розмірі 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, а також просить провести розгляд справи у загальному порядку з повідомленням учасників справи. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 06.02.2020 року визначено про розгляд даної справи у загальному порядку. У судовому засіданні позивачка повністю підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти задоволення позову про стягнення аліментів, але просив врахувати пояснення, викладені у відзиві на позов, та стягнути з нього аліменти у розмірі 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.03.2008 року по 29.08.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб та рішенням суду про розірвання шлюбу. У період шлюбу у сторін по справі народилася дитина - дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. На даний час малолітня [PERSON] проживає разом із матір`ю, знаходиться на її утриманні, що підтверджується відповідною довідкою. Позивачка [PERSON] на даний час не працює, доходу не має. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] на даний час працює, отримує дохід, середній розмір якого становить 26000, 00 грн., що підтверджується відповідною довідкою. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов?язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи вимоги діючого законодавства, а також ту обставину, що матеріальну допомогу відповідач надає, але розмір такої допомоги не влаштовує позивачку, бажання позивачки, щоб відповідач сплачував аліменти в офіційному порядку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню. Що стосується розміру аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки, то слід зазначити наступне. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров?я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров?я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням вимог діючого законодавства, пояснень сторін, наданих ними письмових доказів, при визначенні розміру аліментів, що підлягає стягненню, суд враховує той факт, що малолітня дитина перебуває на утримання своєї матері, яка на даний час не працює, а також матеріальний стан батька дитини, який має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, є працездатною особою. Таким чином, при вирішенні питання щодо розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, судом враховуються вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, обставини справи, а тому суд приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів у частковому відношенні, а саме у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини. Саме такий розмір аліментів суд вважає достатнім для задоволення потреб дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840, 80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial