Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], третя особа відділу Державної виконавчої служби Воловецького районного управління юстиції, про визнання права власності та звільнення майна з -під арешту. Позов мотивовано тим, що 01 червня 2012 року позивач уклав з [PERSON] договір купівлі\- продажу № б/н, згідно якого останнім було продано йому установлене у виробничому приміщенні в [ADDRESS] деревообробне обладнання, а саме: чотиристоронній деревообробний циліндровочний станок марки "Michael Weinig KG." 1976 року випуску за ціною 21300 грн.; прес для склеювання деревини марки "Aorepa" 2007 року випуску за ціною 13200 грн., поздовжно-розпилювальний станок за ціною 7120 грн., стрічкову лісопильну раму марки "Wood-Mizer" 1995 року випуску вартістю 14530 грн. та стрічковий лісопильний станок "LYIITS' - 1000-А" вартістю 9740,00 грн., а всього на загальну суму 65890 грн. В день підписання правочину позивач провів повну оплату вартості майна, а гр. [PERSON] передав йому майно, яке було предметом вказаного договору, що підтверджуеться актом приймання-передачі. Однак, 26 вересня 2014 року заступником начальника відділу ДВС Воловецького РУЮ Крижанівським Я.І. в приміщенні орендованого позивачем виробничого приміщення проведено опис та арешт майна, про що складено відповідний акт. Позивач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що вважає дії працівника ДВС щодо опису й арешту майна неправомірними, оскільки вказане обладнання він правомірно придбав у гр. [PERSON] і воно є його власністю з 01 червня 2012 року. Представник позивача [PERSON] позов підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, наполягав на його задоволенні. Відповідач [PERSON] в суд не з'явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, щодо задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи заст. начальника відділу ДВС Воловецького РУЮ Крижанівський Я.І. щодо задоволення позову не заперечив. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов обгрунтованого висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Як видно із договору купівлі\- - продажу № б/н від 01 червня 2012 року укладеного між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON], останнім було продано [PERSON] установлене у виробничому приміщенні в [ADDRESS] деревообробне обладнання, а саме: чотиристоронній деревообробний циліндровочний станок марки "Michael Weinig KG." 1976 року випуску за ціною 21300 грн.; прес для склеювання деревини марки "Aorepa" 2007 року випуску за ціною 13200 грн., поздовжно-розпилювальний станок за ціною 7120 грн., стрічкову лісопильну раму марки "Wood-Mizer" 1995 року випуску вартістю 14530 грн. та стрічковий лісопильний станок "LYIITS'- 1000-А" вартістю 9740,00 грн., а всього на загальну суму 65890,00 грн. ( а.с.4-6). Згідно розписки від 01.06.2012 року (а.с.7) позивач провів повну оплату вартості майна. Гр. [PERSON] після проведення оплати передав позивачу майно, яке було предметом вказаного договору, що підтверджуеться актом приймання-передачі (а.с.15). Після чого, [PERSON] уклав з гр. [PERSON] договір оренди адміністративного та виробничого приміщення від 28 червня 2012 року за адресою: [ADDRESS]. 3 моменту укладення даного договору оренди позивач з використанням власного деревообробного обладнання, придбаного у власність за договором від 01 червня 2012 року, здійснював виробничу діяльність. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше пр'ямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається із акту опису і арешту майна від 26 вересня 2014 року складеного заступником начальника відділу державної виконавчої служби Воловецького районного управління юстиції Крижанівським Я.І. в приміщенні орендованого виробничого приміщення проведено опис та арешт майна. Частиною 1, ч.5 ст.60 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Враховуючи вищенаведене, позивач [PERSON] є законним власником нерухомого майна, на яке відділом ДВС Воловецького РУЮ накладено арешт, тому позовні вимоги є обгрунтованими, підтвердженими письмовими доказами та підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved