Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житлом та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням вказуючи, що вона володіє на праві приватної власності житловим будинком, що розташований за адресою: Запорізька область, Кам'янсько-Дніпровський район, с. Дніпровка, вул. Толбухіна, будинок №17. В її будинку зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], не є членами родини позивачки. Позивачка зазначає, що зареєструвала відповідачів на прохання її подруги [PERSON], яка обіцяла, що вони в найкоротший час випишуться. Фактично відповідачі було прописані в будинку позивачки 07.10.2008 року, однак не проживали у вказаному будинку. Місце проживання відповідачів на теперішній час - позивачці не відомо. В її будинку відсутні особисті речі відповідачів, вони не сплачують комунальних послуг та не беруть участі в утриманні житлового будинку, не ведуть господарство за місцем реєстрації. Відповідачі, перебуваючи зареєстрованими в будинку позивачки та тривалий час не проживаючи в ньому, обмежують її право розпоряджатись своїм майном. Через це, зокрема, виникають додаткові незручності та необхідність у наданні додаткових документів та довідок при оформленні субсидії чи зверненні до органів реєстрації для отримання довідок про склад сім'ї. Відповідачі вже більше восьми років не проживають в будинку, не повідомляють про причини своєї відсутності у вказаному житловому приміщені, за місцем реєстрації не зявляються, а тому добровільно вирішити зазначений спір не уявляється можливим. Між сторонами договір найму не укладався, тому відповідачі не є й наймачем її житлового будинку. Реєстрація відповідачів за зазначеною адресою перешкоджає позивачці розпоряджатись будинком на власний розсуд та значно обмежує законні права позивача. В судове засідання позивачка та її представник адвокат [PERSON] не з"явилися, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити, не заперечували проти ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідачі не з"явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та в належній формі, документів на підтвердження поважності причин неявки суду не надано. Від відповідачки [PERSON] на адресу суду надійшла заява, якою вона повідомила суд про визнання нею позовних вимог [PERSON] у повному обсязі, просила позов задовольнити, також просила суд розглядати справи за її відсутності та участі її дітей [PERSON] та [PERSON], оскільки на час розгляду справи у суді вони будуть перебувати за межами України, а саме виїдуть на заробітки до Російської Федерації. В судове засідання представник третьої особи виконавчого комітету Дніпровської сільської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області не з"явився, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, заперечень проти позову не надали. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у ній даних у відповідності зі ст. 169 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.03.1998 року, посвідченого державним нотаріусом Камянсько-Дніпровської державної нотаріальної контори Запорізької області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №277/97, та реєстраційного посвідчення виданого 19.03.1998 р. орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації, [PERSON] є власником будинку №17 по вул. Толбухіна, в с. Дніпровка Камянсько-Дніпровського району Запорізької області. Як вбачається з матеріалі справи, в зазначеному будинку, що належить позивачці, зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що засвідчено довідкою №102 від 01.02.2017 року, виданою виконавчим комітетом Дніпровської сільської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області. Відповідачі - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] не проживають в [INFO], що посвідчується Довідкою №102 від 03.02.2017 року, виданою виконавчим комітетом Дніпровської сільської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області. Відповідно\~ст. 41 Конституції\~України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися\~своєю\~власністю.\~Право приватної власності набувається в порядку,\~визначеному законом.\~Ніхто\~не\~може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно\~ст. 321 ЦК України\~ніхто не може бути протиправно позбавлений права приватної власності чи обмежений у його здійснені. За правилами\~ст. 150 ЖК України\~громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 4\~ст. 156 ЖК України\~до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій\~ст. 64 цього Кодексу, а саме дружина, їх діти і батьки. Членами сім'ї може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], [PERSON], [PERSON], не є членами сімї позивачки [PERSON], є їй сторонніми людьми. Відповідно до Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до\~Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.\~\~ Згідно\~ст. 158 ЖК України\~наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення укладається між власником будинку (квартири) і наймачем у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється. Договір повинен містити вказівку на предмет договору, строк, на який він укладається, визначати права і обов'язки наймодавця і наймача та інші умови найму. Таким чином, враховуючи ті обставини, що між сторонами по справі договір найму не укладався, тому відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] не є й наймачами житлового будинку за адресою: №17 по вулиці Толбухіна в с. Дніпровка Камянсько-Дніпровського району, Запорізька області. Відповідно\~ст. 155 ЖК України\~жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. Згідно Закону України\~Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні\~реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла. Відповідно до\~ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~місце проживання - це житло,\~\~розташоване\~\~на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово. Відповідно до\~ст. 29 ЦК України\~місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до ч. 1\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у п. 34 постанови № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства(наприклад, ст.ст.\~71,\~72,\~116,\~156 ЖК України,\~ст. 405 ЦК України), а саме від вирішення однієї з таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Довідкою №102 від 03.02.2017 року виданої виконкомом Дніпровської сільської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області, підтверджується, що за адресою: Запорізька область, Кам'янсько-Дніпровський район, с. Дніпровка, вул. Толбухіна, буд. 17 зареєстровані відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], але не проживають. Таким чином, відповідач будучи зареєстрованими у будинку позивачки, не будучи членами її сімї, наймачами в житловому будинку, що належить позивачці на праві приватної власності, не проживають в цьому будинку тривалий час, а саме з моменту реєстрації 2008 року, чим порушують її права та законні інтереси, чинять їй як власнику на свій розсуд володіти, користуватися і розпоряджатися належним майном, а тому відсутні підстави для проживання відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] в будинку, що належить позивачці [PERSON] на праві приватної власності. Відповідно до\~ст. 7 Закону України « Про свободу пересування та вільного вибору місця проживання в Україні » від 11.12.2003 № 1382-ІV, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, відповідно до приписів вищенаведеного Закону України, безумовною підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи є рішення суду, яке набрало законної сили, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такою особою жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Тому, на підставі зазначеного рішення суду відповідні органи реєстрації місця проживання та місця перебування осіб, набувають обов'язку зняття з реєстрації місця проживання особи, відповідно до вимог законодавства. На підставі викладеного та

Outcome: approved