Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування вимог з урахуванням уточнення в позовній заяві посилається на те, що 15.02.2013 року вона була прийнята на роботу до відповідача на дільницю виготовлення рукавів обрізувачем гумових виробів другого розряду. 30.04.2015 року вона отримала персональне повідомлення про скорочення посади (професії). Наказом № 628-к від 24.06.2015 року вона була звільнена з займаної посади на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. В день звільнення їй була нарахована та виплачена заробітна плата, але не виплачено компенсацію за невикористану відпустку за весь період її роботи на підприємстві. На її письмо ві звернення відповідач в добровільному порядку розрахунок не зробив. Позивач зазначає, що кількість днів невикористаної відпустки складає 62 дні, таким чином сума компенсації за невикористану відпустку складає 5979 грн. 95 коп. ( 34240 грн. 05 коп. - сума виплат за 12 місяців, що передують звільненню) / 355 днів у році за винятком святкових х 62 днів невикористаної відпустки). Також, з відповідача на її користь підлягає стягненню сума середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 06.07.2015 по 23.01.2016 року, яка становить 19 386 грн. 45 коп. ( 201 днів прострочення) х 96,45 грн. (середньоденний заробіток). Посилаючись на зазначене, позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки в сумі 5979 грн. 95 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 19 386 грн. 45 коп. Позивач в судове засідання не з"явилася, про день час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, її представник [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій підтримав позовні вимоги позивача. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив, тому суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність. Дослідивши докази у справі, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. У відповідності до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, належних йому від підприємства, проводиться в день звільнення. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Як встановлено в судовому засіданні, 15.02.2013 року позивач була прийнята на роботу до Приватного акціонерного товариства "ІнтерМікро Дельта, Інк" на дільницю виготовлення рукавів обрізувачем гумових виробів другого розряду. 30.04.2015 року позивач отримала персональне повідомлення про скорочення посади (професії). Наказом № 628-к від 24.06.2015 року позивач була звільнена з займаної посади на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. В день звільнення позивачу була нарахована та виплачена заробітна плата, але не виплачено компенсацію за невикористану відпустку за весь період її роботи на підприємстві, що не спростовано відповідачем, на її неодноразові письмові звернення відповідач в добровільному порядку розрахунок не зробив. Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що кількість днів невикористаної позивачем відпустки складає 62 дні, таким чином сума компенсації за невикористану відпустку, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, складає 5979 грн. 95 коп. ( 34240 грн. 05 коп. - сума виплат за 12 місяців, що передують звільненню) / 355 днів у році за винятком святкових х 62 днів невикористаної відпустки). Зважаючи на те, що відповідачем при звільненні не було виплачено позивачці належні їй суми у строки, передбачені ст.116 КЗпП України, відповідно до ст. 117 КЗпП України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню її середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 06.07.2015 року по 23.01.2016 року, який становить 19 386 грн. 45 коп. (201 днів прострочення х 96,45 грн. (середньоденний заробіток). Будь-яких доказів в спростування вищезазначених вимог відповідачем суду не надано. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1378,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved