Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Позивач територіальна громада в особі Лубенської міської ради Полтавської області звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання договору. У позові вказала, що за результатами аукціону, який відбувся 17.11.2009 року сторонами укладено договір купівлі-продажу № 225, за умовами якого відповідач придбав у власність будівлю з напівпідвалом загальною площею 91,2 м2 та нежилу будівлю загальною площею 36,1 м2, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Договір посвідчено 17.11.2009 року приватним нотаріусом. Відповідно до п.5.1. договору відповідач був зобов'язаний: забезпечити відповідність об'єкта архітектурно-будівельним, санітарним та протипожежним вимогам; укласти договором на комунальні послуги з експлуатаційними організаціями; надавати продавцю необхідні матеріали, відомості, документи щодо виконання умов цього договору протягом трьох років; забезпечити необхідні технічні умови експлуатації об'єктів та його інженерних мереж, допуск ремонтних підрозділів до водо-, газо-, енерго- та інших мереж, що проходять через об'єкти і не обліковуються на балансі покупця; забезпечити створення безпечних і нешкідливих умов праці на об'єктах при їх подальшій експлуатації; провести благоустрій прилеглої території та утримання її в належному стані згідно санітарних нормативів; вирішити питання користування земельною ділянкою; провести ремонт будівлі протягом 3-х років. Вказані пункти договору не було виконано, про що свідчить лист КП «Лубни-водоканал» від 25.06.2015 року № 1-04/784, лист Управління містобудування та архітектури від 06.09.2013 року № 1-17/276, лист Управління Держземагенства у Лубенському районі від 02.07.2015 року, актом обстеження від 18.06.2015 року. В зв'язку з цим, позивач прохає розірвати договір купівлі-продажу № 225 від 17.11.2009 року; скасувати державну реєстрацію права власності за відповідачем; зобов'язати відповідача повернути позивачу нежитлову будівлю. В судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримав. Представник відповідача заперечила проти доводів представника позивача. Зазначила, що після придбання цього приміщення було прибрано територію навколо нього та вивезено 3 машини сміття. Після цього зроблено косметичний ремонт в приміщенні. Отже, посилання позивача на невиконання п.5.1. договору є безпідставними. Також зазначила, що за умовами договору приміщення було придбане без прив'язки до його цільового призначення, а тому відповідач має право на власний розсуд розпоряджатися цим майном, включаючи його демонтаж та побудову нового приміщення. Також зазначила, що наразі відповідачем вирішується питання про оформлення права оренди земельною ділянкою під цим приміщенням, однак в зв'язку з подачею цього позову цей процес був призупинений. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що за результатами аукціону, який відбувся 17.11.2009 року сторонами укладено договір купівлі-продажу № 225, за умовами якого відповідач придбав у власність будівлю з напівпідвалом загальною площею 91,2 м2 та нежилу будівлю загальною площею 36,1 м2, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Договір посвідчено 17.11.2009 року приватним нотаріусом, проведено державну реєстрацію. Відповідно до п.5.1. договору відповідач був зобов'язаний: забезпечити відповідність об'єкта архітектурно-будівельним, санітарним та протипожежним вимогам; укласти договором на комунальні послуги з експлуатаційними організаціями; надавати продавцю необхідні матеріали, відомості, документи щодо виконання умов цього договору протягом трьох років; забезпечити необхідні технічні умови експлуатації об'єктів та його інженерних мереж, допуск ремонтних підрозділів до водо-, газо-, енерго- та інших мереж, що проходять через об'єкти і не обліковуються на балансі покупця; забезпечити створення безпечних і нешкідливих умов праці на об'єктах при їх подальшій експлуатації; провести благоустрій прилеглої території та утримання її в належному стані згідно санітарних нормативів; вирішити питання користування земельною ділянкою; провести ремонт будівлі протягом 3-х років. Відповідно до акту обстеження від 09.09.2013 року, складеного управлінням з питань комунального майна та земельних відносин умови договору купівлі-продажу № 225 від 17.11.2009 року відповідачем не виконується: не проведено благоустрій прилеглої території, не утримується в належному стані відповідно до санітарних нормативів, не проведено ремонт будівлі. Згідно з листом Управління держземагенства у Лубенському районі Полтавської області від 02.07.2015 року № 18-1602-0.6-2536/2-15 договори оренди землі за адресою: [ADDRESS] станом на 01.01.2013 року не зареєстровано. Листом від 25.06.2015 року № 01-04/784 позивача повідомлено, що за адресою: [ADDRESS] договір на водопостачання та водовідведення відсутній. Відповідно до листа Управління містобудування та архітектури виконкому Лубенської міської ради від 06.09.2013 року № 1-17/276 дозвіл на проведення ремонтних робіт у нежилих будівлях по [ADDRESS] з 2009 року не надавався. Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України "Про приватизацію державного майна» відчуження майна, що є у комунальній власності, регулюється положеннями цього Закону, інших законів з питань приватизації і здійснюється органами місцевого самоврядування. Згідно з ч.ч.1, 5 ст. 27 Закону України "Про приватизацію державного майна" при приватизації об'єкта державної власності шляхом його викупу, продажу на аукціоні, за конкурсом між продавцем і покупцем укладається відповідний договір купівлі-продажу. На вимогу однієї із сторін договір купівлі-продажу може бути розірвано або визнано недійсним за рішенням суду в разі невиконання іншою стороною зобов'язань, передбачених договором купівлі-продажу, у визначені строки. Аналогічна норма передбачена п.11.3 договору. Системний аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що для розірвання договору купівлі-продажу продавець повинен довести, що договір передбачав умови щодо обов'язків покупця, які ним не виконані. При цьому особливе значення має юридична визначеність цих умов, тобто їх чіткість, зрозумілість і безальтернативність, оскільки лише в цьому випадку продавець може довести їх невиконання позивачем. Дослідивши зміст договору купівлі-продажу № 225 від 19.11.2009 року, суд приходить до висновку, що пункти договору, які позивач вважає порушеними, не відповідають таким критеріям. Так, відповідно до п.5.1. договору відповідача зобов'язано: забезпечити відповідність об'єкта архітектурно-будівельним, санітарним та протипожежним вимогам; укласти договір на комунальні послуги з експлуатаційними організаціями; надавати продавцю необхідні матеріали, відомості, документи щодо виконання умов цього договору протягом трьох років; забезпечити необхідні технічні умови експлуатації об'єктів та його інженерних мереж, допуск ремонтних підрозділів до водо-, газо-, енерго- та інших мереж, що проходять через об'єкти і не обліковуються на балансі покупця; забезпечити створення безпечних і нешкідливих умов праці на об'єктах при їх подальшій експлуатації; провести ремонт будівлі протягом 3-х років. Суд звертає увагу на те, що спірне приміщення є будівлею літнього театру. Після його придбання покупцем проводився ремонт приміщення, зокрема ремонт стін (що не заперечується позивачем), який ним був визнаний достатнім для експлуатації. Сам же договір не містить вимог щодо якості ремонту, який повинен здійснити відповідач, а тому доводи про те, що така вимога виконана не в повному обсязі є необґрунтованими. При цьому вказуючи на те, що приміщення перебуває в незадовільному стані, позивач не наводить які саме архітектурно-будівельні, санітарні, протипожежні, технічні норми порушуються відповідачем. Суд також враховує те, що як вказує відповідач та не заперечує позивач, договір купівлі-продажу № 225 від 19.11.2009 року не містив в собі обов'язку використання приміщення саме як літнього театру. Таким чином, відповідач має право на власний розсуд використовувати це приміщення, в тому рахунку на його реконструкцію. Доводи позивача щодо не проведення благоустрою прилеглої території та утримання її в належному стані згідно санітарних нормативів судом відхиляються. В судовому засіданні відповідач зазначив, що після придбання приміщення він здійснив прибирання прилеглої території, що не заперечував позивач. При цьому договір не містить конкретні вимоги щодо необхідного стану прилеглої території та і взагалі не визначено площу такої території. Щодо обов'язку вирішити питання користування земельною ділянкою суд звертає увагу на те, що вказана вимога не містить конкретного строку її проведення. Як зазначив представник відповідача наразі це питання вирішується. При цьому суд звертає увагу на те, що у випадку несплати орендних платежів за попередні роки, позивач не позбавлений права стягнути з нього збитки відповідно до Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого Постановою КМ України від 19.04.1993 року № 284. Узагальнюючи викладене, суд приходить до висновку, що враховуючи зміст укладеного договору та з урахуванням того, що відповідачем вчинялися певні дії щодо облаштування придбаного приміщення, суд вважає, що підстави для розірвання договору відсутні. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed