Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь грошову компенсацію вартості Ѕ частки автомобіля марки "Шевроле\~Нива 21230",\~2006\~року випуску,\~державний номерний\~знак " [NUMBER] " у розмірі 70000 грн. В обґрунтування позову [PERSON] вказала, що їй та [PERSON] на праві спільної часткової власності - по Ѕ частці за кожним належить автомобіль марки "Шевроле Нива 21230", 2006 року випуску, державний номерний знак " [NUMBER] ". Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 14 серпня 2012 року рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 26 червня 2012 року скасовано в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] про поділ автомобіля Шевроле Нива 21230, 2006 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] і в цій частині ухвалено нове рішення. Визнано за [PERSON] та [PERSON] право спільної часткової власності по Ѕ частині за кожним на автомобіль Шевроле Нива 21230, 2006 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] . На теперішній час [PERSON] позбавлена можливості володіти, користуватись і розпоряджатись належним їй на праві спільної часткової власності спірним автомобілем, так як він знаходиться у фактичному володінні, користуванні і розпорядженні [PERSON] , чим порушено її права, як співвласника рухомого майна, у зв`язку з чим звернулася до суду. В судовому засіданні представник позивача-відповідача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, просить позов задовольнити. Відповідач-позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про розгляд справи без його участі чи про відкладення розгляду справи не подавав. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів і, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Ухвалою Ярмолинецького\~районного суду\~Хмельницької області\~від 22.10.2019\~року зустрічну\~позовну заяву\~ [PERSON] \~до [PERSON] \~про стягнення\~грошової\~компенсації\~вартості частки\~майна,\~що\~є\~у спільній\~частковій\~власності,залишено без розгляду. Суд, заслухавши представника позивача-відповідача, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторонам на праві спільної часткової власності - по Ѕ частці за кожним належить автомобіль марки "Шевроле Нива 21230", 2006 року випуску, державний номерний знак " [NUMBER] ". Дана обставина підтверджується рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 14 серпня 2012 року, яким рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 26 червня 2012 року скасовано в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] про поділ автомобіля Шевроле Нива 21230, 2006 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] і в цій частині ухвалено нове рішення. Визнано за [PERSON] та [PERSON] право спільної часткової власності по Ѕ частині за кожним на автомобіль Шевроле Нива 21230, 2006 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] . В рішенні Апеляційного суду Хмельницької області від 14 серпня 2012 року також встановлено, що спірний автомобіль перебуває у користуванні [PERSON] без зняття його з обліку та без повідомлення відповідних органів про його угін, крадіжку або ж знищення. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідачем [PERSON] подано зустрічний позов до [PERSON] . При цьому суд бере до уваги те, що вказаний зустрічний позов є аналогічним первісному, крім того, відповідач-позивач [PERSON] у судові\~засідання з\~метою підтримання\~даного позову\~та заперечення\~і спростування\~фактів,\~вказаних у\~первісному позові,\~не з`являвся,\~ у\~зв`язку з\~чим ухвалою\~суду зустрічний\~позов [PERSON] залишено без розгляду. На даний час [PERSON] позбавлена можливості володіти, користуватись і розпоряджатись належним їй на праві спільної часткової власності спірним автомобілем, так як він знаходиться у фактичному володінні, користуванні і розпорядженні [PERSON] , чим порушено її права, як співвласника рухомого майна. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Як передбачено ч.1-3 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Частиною 1 ст.356 ЦК України встановлено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч.1-3 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно ч.2 ст.183 ЦК України визначено, що неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Частинами 1, 2 ст.364 ЦК України передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ\~у натурі\~частки із\~спільного майна\~не допускається\~згідно із\~законом або\~є неможливим\~(частина\~друга статті\~183\~цього Кодексу),\~співвласник,\~який бажає\~ виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Щодо розміру грошової компенсації, то позивач-відповідач [PERSON] в позові вказує, що відповідно до інтернет сайту «AUTO.RIA» та ринкових цін, що встановлені на авторинках України середня реальна вартість автомобіля марки ШЕВРОЛЕ НІВА 21230, 2006 року випуску складає 140 000,00 гривень, а Ѕ вартості спірного автомобіля становить 70 000,00 гривень. Аналогічне обґрунтування розміру грошової компенсації вказане і у поданій зустрічній позовній заяві [PERSON] Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. В силу положень статей 21,24,41 Конституції України, статей 319,358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди -спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Розглядаючи справи даної категорії, суд встановлює: чи дійсно є неможливим виділ належної позивачу частки в натурі або чи не допускається такий виділ згідно із законом; чи користуються спільним майном інші співвласники - відповідачі по справі; чи сплачується іншими співвласниками, які володіють та користуються майном, матеріальна компенсація позивачу за таке володіння та користування відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар. Оскільки, право власності [PERSON] порушене, спільний автомобіль використовується лише [PERSON] , сам автомобіль є неподільною рухомою річчю і виділення належної позивачу частки в натурі є неможливим без втрати його цільового призначення, то відповідно до положень ч.2 ст.364 ЦК України [PERSON] має право на стягнення з відповідача на свою користь компенсації вартості Ѕ частки автомобіля. При цьому суд вважає, що відповідач по первісному позову [PERSON] спроможний виплатити позивачу компенсацію і це не становитиме для нього надмірний тягар, оскільки будь-яких дій щодо спростування даного факту, вказаного у первісному позові відповідач [PERSON] не вчинив. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України стягненню на користь позивача з відповідача підлягають судові витрати по справі, а саме судовий збір в сумі 768 грн 40 коп.

Outcome: approved