Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, зазначивши, що [PERSON] був власником земельної ділянки площею 3,78 га на території Стецівської сільської ради Чигиринського району, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. [INFO] [PERSON] помер. Спадщину після його смерті фактично прийняла [PERSON] за законом, шляхом вступу у володіння та користування спадковим майном та речами померлого. Позивач проводила ремонт будинку померлого, користувався предметами домашнього вжитку померлого, обробляла присадибну земельну ділянку. Крім того позивач була дочкою померлого [PERSON], здійснювала за ним догляд та провела його поховання. Але для можливості оформити свої спадкові права їй потрібно встановити факт прийняття спадщини після померлого. Після смерті [PERSON] позивач звернувся до нотаріальної контори та прийняв спадщину за заповітом. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні збільшив позовні вимоги щодо встановлення юридичного факту прийняття спадщини, що позивач є спадкоємицею майна померлого за заповітом та прийняла спадщину, але не змогла нотаріально оформити вказану земельну ділянку через відсутність оригіналу сертифікату. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився, надіславши заяву в якій позов визнав і згідний на задоволення позовних вимог. Суд, вислухавши представника позивача, задовольнивши заяву відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Частина 1 ст. 55 Конституції України містить загальну норму, яка передбачає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають місце інші порушення прав та свобод. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що [INFO] року відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.02.2004 року помер [PERSON] (а.с. 5). Після його смерті на території Стецівської сільської ради Чигиринського району відкрилася спадщина. [PERSON] являвся власником земельної частки (паю) розміром 3,78 га в умовних кадастрових гектарах в адмінмежах Стецівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №727, що підтверджується архівним сектором Чигиринської раонної державної адміністрації Черкаської області від 03.08.2017 року № 132/04-04 (а.с.7). Оригінал вказаного сертифіката на право на земельну частку (пай) було втрачено, про що свідчить оголошення з цього приводу в місцевій газеті "Чигиринські вісті" № 40 (12778) від 30.09.2017 року. Позивач є спадкоємцем майна померлого [PERSON], за заповітом від 02 липня 2002 року, посвідченого секретарем Стецівської сільської ради Чигиринського району, який на день смерті заповідача не змінений та не скасований (а.с.6). Судом також встановлено факт прийняття спадщини позивачем після смерті [PERSON], і це крім показів свідків підтверджується також довідкою виконавчого комітету Стецівської сільської ради Чигиринського району від 20.11.2017 року № 1064 (а.с.9). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] фактично прийняла спадщину після померлого батька, вступивши в управління спадковим майном та користуючись його майном. Крім того, як вбачається з постанови про нотаріальну відмову від 13.09.2017 року № 772/02-31, гр. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на право на земельну частку (пай) в умовних кадастрових гектарах в адмінмежах Стецівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, що залишився після смерті [PERSON], який помер [INFO] року (а.с.13). Згідно даних Чигиринської державної нотаріальної контори від 13.12.2017 року № 1139/01-16, після смерті [INFO] року [PERSON] спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, із заявами про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися (а.с.21). Пленум Верховного Суду України в абз. 3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 даного Кодексу визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Поскільки відповідач не заперечує проти задоволення позову, а інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після померлого [PERSON], не має, тому суд вважає можливим позов задовольнити встановивши факт прийняття спадщини та визнавши за позивачем право власності на вказану земельну ділянку. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 1217, 1235, 1268,1270 ЦК України,

Outcome: approved