Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

01 грудня 2014 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. У своїй позовній заяві позивач посилалась на те, з 04 серпня 2000 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо з травня 2010 року, відповідач останнім часом не бере участі у вихованні та утриманні сина/, хоча має таку можливість, оскільки офіційно працевлаштований, крім того отримує пенсію від Міністерства оборони України. У зв'язку з зазначеним, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх малолітнього сина у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття (а. с. 2-3). Представник позивача надала суду заяву з проханням розглядати дану цивільну справу за її відносності, в заяві вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а. с. 15). Відповідач в судове засідання не з'явився про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, приходить до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 серпня 2002 року, від якого мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Викладене підтверджується матеріалами справи (а. с. 4, 5, 8). Також встановлено, що сторони проживаються окремо, син мешкає разом з позивачем та відповідач не надає достатніх коштів на його утримання. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно приписів ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на користь позивача, суд вважає необхідним стягувати щомісячно з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову, тобто з 01 грудня 2014 року, до досягнення повноліття дитиною, задовольнивши таким чином позовні вимоги позивача по даній цивільній справі. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" позивач у справах щодо стягнення аліментів, при зверненні до суду, звільняється від сплати судового збору. Враховуючи вищезазначене суд вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір на користь держави у розмірі 243,60 гривень. Крім цього, відповідно до ч.2 ст. 367 ЦПК України суд вважає необхідним рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: approved