Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

У червні 2019 року позивач звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна про визнання права власності в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла її бабуся, [PERSON] , у якої було два сина: [PERSON] , первісний позивач по справі та [PERSON] відповідач по справі. ЇЇ батько, [PERSON] , помер [INFO] , в зв"язку з чим ухвалою суду від 26.11.2020 року винесено ухвалу про заміну сторони позивача правонаступником та змінено правонаступника на [PERSON] . Позивач зазначає, що після смерті [PERSON] її сини - [PERSON] та відповідач [PERSON] звернулись протягом 6 місячного строку до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. із заявою про відкриття спадщини. Спадкова справа №60642929. Позивач зазначає, що відповідно до спадкової справи за законом розподілу підлягає: квартира [ADDRESS] , яка належала померлій; невиплачена пенсія останньої в розмірі 1479,89 грн.; цінні папери акції Іменна бездокументарної форми випуску, емітовані ПАТ «АГРОБУДТЕХЦЕНТР» в кількості 3000 штук, номінальною вартістю за 1 штуку - 0,25 грн., які знаходяться на рахунку в цінних паперах та належали померлій. Позивач зазначає, що у зв`язку з відсутністю рішення щодо розподілу спадкового майна, [PERSON] звернувся 24.05.2019 року до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за законом та відповідно до заяви йому було видано свідоцтво на право на спадщину за законом на невиплачену пенсію померлої та на цінні папери. Щодо квартири, постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.05.2019 року, нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру померлої в розмірі Ѕ частки відмовлено, у зв`язку з ненаданням обов`язкових документів для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину. Позивач зазначає, що оригінал свідоцтва про право власності на житло [PERSON] не володіє та даний документ знаходиться у відповідача, який його не надає нотаріусу. Враховуючи вищевикладене, просить суд визнати право власності в порядку спадкування за нею в розмірі Ѕ частини квартири [ADDRESS] . Судові витрати покласти на відповідача. 21.06.2019 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (том 1 а.с. 43). 14.01.2020 року до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус КМНО Гамаль Ірина Миколаївна про визнання права власності на спадкове майно та розподіл спадкового майна. Зазначає, що після смерті батька [PERSON] , 1948 року народження, що помер [INFO] залишилось майно: житловий будинок [ADDRESS] ; квартира [ADDRESS] ; автомобіль «Ланос», д.н.з. [NUMBER] , 2008 року випуску; земельна ділянка площею 0,0656 га, кадастровий номер 3224981201:01:006:0065, що знаходиться за адресою [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,2500 га, кадастровий номер 3224981201:01:006:0065, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Вказане майно, після смерті батька, перейшло у спільне володіння його та [PERSON] . Зазначає, що після смерті їх матері [PERSON] , 1949 року народження, що померла [INFO] залишилось спадкове майно: квартира [ADDRESS] . Зазначає, що його брат [PERSON] незаконно володіє усім спадковим майном, яке залишилось після смерті батьків та перешкоджає його законному користуванню даним майном. При цьому, [PERSON] не визнає його частку в спадщині, відмовляється оформити право на спадщину. Враховуючи вищевикладене, просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом в розмірі Ѕ частки після смерті матері [PERSON] , 1949 року народження, що померла [INFO] та батька [PERSON] , 1948 року народження, що помер [INFO] на таке майно: житловий будинок [ADDRESS] ; квартира [ADDRESS] ; транспортний засіб автомобіль «Ланос», д.н.з. [NUMBER] , 2008 року випуску; земельна ділянка площею 0,0656 га, кадастровий номер 3224981201:01:006:0065, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Розділити спадкове майно, виділивши йому: квартиру [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS] . Відповідачу виділити житловий будинок [ADDRESS] ; транспортний засіб автомобіль «Ланос», д.н.з. [NUMBER] , 2008 року випуску; земельну ділянку площею 0,0656 га, кадастровий номер 3224981201:01:006:0065, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Судовий збір стягнути з відповідача (том 1 а.с. 200-204). 24.01.2020 року ухвалою суду відмовлено у прийнятті зустрічного позову (том 1 а.с.206). 11.03.2020 року ухвалою суду відмовлено у задоволенні заяви відповідача [PERSON] про відвід судді Марко Я.Р. (том 1 а.с. 221). Розпорядженням керівника апарату Святошинського районного суду м. Києва від 03.04.2020 року справу направлено на повторний автоматизований розподіл у зв`язку із закінченням повноважень судді Марко Я.Р. (том 1 а.с. 225). Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.04.2020 року визначено головуючого суддю Шум Л.М. (том 1 а.с. 226). 07.04.2020 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (том 1 а.с. 227-228). 17.09.2020 року ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду (том 1 а.с. 244-245). 26.11.2020 року ухвалою суду заяву представника [PERSON] - [PERSON] про заміну сторони правонаступником задоволено. Замінено позивача [PERSON] на його правонаступника [PERSON] , [INFO] (том 2 а.с. 24-25). У судове засідання сторони не з`явились, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи за його відсутності(ас.42). Відповідач та його представник до суду не з"явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином(ас.40). Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України). Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається. Таким чином, на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами. Згідно з частиною третьою статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до частини першої, пунктів 1-2 частини другої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Оскільки судом встановлено, що від представника позивача надійшла заява до суду про слухання справи у його відсутність, а відповідач до суду не з"явився, заяв про поважність причини неможливості прибуття в судове засідання не направив, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторони відповідача, за наявними матеріалами справи. Суд дослідивши матеріали справи дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] (том 1 а.с. 18). Судом встановлено, що приватним нотаріусом Гмаль І.М відкрито спадкову справу №60642929, спадкодавець [PERSON] , яка померла [INFO] (том 1 а.с.9). Судом встановлено, що [PERSON] 15.05.2017 року подав заяву приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] (том 1 а.с. 50). Судом встановлено, що постановою про відмову у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.05.2019 року у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS] , гр. [PERSON] відмовлено (том 1 а.с. 10). Судом встановлено, що згідно інформаційної довідки від 13.09.2017 КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» квартира [ADDRESS] на праві власності зареєстровано за [PERSON] (том 1 а.с. 11). Судом встановлено, що згідно відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 31.03.2017 №12347/04 на ім`я [PERSON] була нарахована але не виплачена пенсія за квітень 2017 року в сумі 1476,89 грн., яка належить до сплати (том 1 а.с. 74). Судом встановлено, що згідно відповіді ПАТ «АГРОБУДТЕХЦЕНТР» від 08.06.2017 року [PERSON] є власником акцій ПАТ «Агробудтехцентр» в кількості 3000 штук, загальною номінальною вартістю 750 грн. (том 1 а.с. 76). Судом встановлено, що [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом 24.05.2019 року на 1/2 нарахованої, але не виплаченої пенсії в сумі 1476,89 грн. (том 1 а.с. 12). Судом встановлено, що [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом 24.05.2019 року на Ѕ частку цінних паперів - акції; імені прості, бездокументарної форми випуску емітовані ПАТ «АГРОБУДТЕХЦЕНТР» в кількості 3000 штук, номінальною вартістю за 1 штуку - 0,25 гривень (0 гривень 25 коп.), які знаходяться на рахунку в цінних паперах № [NUMBER] в ТОВ «№НАВІГАТОР-ІНВЕСТ» (том 1 а.с. 14). Судом встановлено, що листом від 23.01.2019 року №107-32/565 Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація відмовила у видачі дубліката свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] (том 1 а.с. 20). Судом встановлено, що [PERSON] 09.08.2017 року подав заяву приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] (том 1 а.с. 62). Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] (том 2 а.с. 5). Судом встановлено, що згідно заповіту від 24.10.2017 року [PERSON] заповів все своє майно доньці [PERSON] (том 2 а.с. 14). Згідно ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» однією з підстав державної реєстрації прав на нерухоме майно є рішення судів, що набрали законної сили. Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № X передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися д осуду з правилами позовного провадження. У відповідності до п. п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року за № XXX/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкування за законом відбувається у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини. При вирішенні питання спадкування за законом, враховуються такі юридичні факти, як: родинні стосунки (кровна спорідненість), шлюбні відносини, усиновлення (удочеріння), перебування на утриманні спадкодавця. Центральним субінститутом спадкування за законом є інститут черговості, який полягає в тому, що за загальним правилом кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування за відсутності бодай одного спадкоємця попередньої черги, обумовленого різними причинами: фізичною відсутністю, усуненням від права на спадкування, неприйняттям спадщини або відмовою від прийняття спадщини. Згідно положення статті 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Пунктом 23 ;Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»роз`яснено про обов`язковість отримання позивачем відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину до звернення до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування. Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. У відповідності до п. п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно з інформаційним листом від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до правил статей 316,328 ЦК України: правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ч. 1 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved