Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

09.09.2021 р. до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] , в зв`язку з тим, що відповідач тривалий час не проживає в зазначеній квартирі. В позовній заяві позивачка вказала, що вона є власником вказаної квартири. Разом з нею за адресою розташування належної їй квартири зареєстрований [PERSON] , [INFO] . Трисвалий час відповідач не проживає в квартирі, виїхав на постійне місце проживання за кордон. Не дивлячись на те, що [PERSON] не проживає в зазначеній квартирі на нього нараховують комунальні платежі, чим порушують права власника квартири, яка їх оплачує. Факт реєстрації [PERSON] порушує право власника, а саме обмежує право [PERSON] на володіння та користування належної їй квартири. Ухвалою судді від 10.09.2021 р. у справі відкрито провадження, яку постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження (а.с.16-17). 25.10.2021р. представником позивача було подано заяву про забезпечення доказів, яка судом була задоволена та відповідно була постановлена ухвала від 25.10.2021 (а.с.27-28, 37-38). Ухвалою суду від 16.11.2021 підготовче провадження було закрито та призначено справу до судового розгляду (а.с.52-53). Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, з підстав викладених в заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відзив до суду відповідачем не подано. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, в порядку заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 4 вказаної статті, заочний розгляд справи проводиться у разі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Встановлено, що позивач, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру від 28 грудня 1999 року серії ККВ № 37775 (а.с.9) Згідно Витягу з Реєстру територіальної громади м.Києва № 73200971 від 05.11.2021 у житловому приміщені за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.46). Відповідно до відповіді Голови правління обслуговуючого кооперативу «Обчислювач-12» від 30.08.2021 року № 97 - [PERSON] , [INFO] , дійсно більше трьох років фактично не проживає у квартирі [ADDRESS] . (а..с.10). Факт того, що відповідач [PERSON] , [INFO] , не проживає за адресою місця реєстрації більше трьох років підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , та [PERSON] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , які є сусідами сторін по спірній квартирі. З інформації Державної прикордонної служби України від 16.11.2021р. наданої на запит суду вбачається, що відповідач виїхав за межі України 23.08.2018р. і до цього часу в Україну не повертався (а.с.60). Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Будь-які договори щодо порядку користування належною позивачці квартирою між сторонами відсутні. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved