Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

прокурор Виноградівського району Закарпатської області звернувся в суд з позовом в інтересах [PERSON] до Вищого професійного училища № 34 м. Виноградів, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Служба у справах дітей Виноградівської районної державної адміністрації про зобов"язання нарахувати та виплати одноразову грошову допомогу, а саме: одноразову грошову допомогу, передбачену ч. 7 ст. 8 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування", у сумі 7308 грн. Позов мотивовано тим, що [PERSON] є дитиною-сиротою. У період з 01 вересня 2011 року по 27 червня 2014 року він навчався у ВПУ № 34 м. Виноградів за професією "Електромонтер з ремонту і обслуговування електроустаткування. Водій категорії "С"". Вказаний заклад діє на підставі Статуту, та відповідно до ст. 43 Закону України "Про професійно-технічну освіту" діти-сироти і діти, позбавлені батьківського піклування, під час навчання перебувають на повному утриманні держави і забезпечуються цільовим фінансуванням витрат на їх утримання, умови якого визначаються Кабінетом Міністрів України. Випускникам професійно-технічних навчальних закладів - дітям-сиротам і дітям, позбавленим батьківського піклування надається державна матеріальна допомога за нормативами, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Згідно вимог ч. 7 ст. 8 Закону України "Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування" [PERSON], як випускник ВПУ № 34 м. Виноградів має право на забезпечення за рахунок закладу одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складав 1218 грн. Таким чином, випускники ВПУ №34 м. Виноградів з категорії дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у тому числі [PERSON], мають право на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 7308 грн. Невиплата відповідачем одноразової грошової допомоги [PERSON], як випускнику з числа дітей-сиріт, порушує його майнові права, необхідність захисту яких стала підставою для звернення прокурора з позовом до суду. Позивач в судовому засіданні позов підтримав з викладених у ньому підстав, додатково пояснив, що при закінченні навчального закладу йому повідомляли про те, що випускникам буде виплачуватися одноразова грошова допомога незалежно від подальшого працевлаштування. Просить суд позов задовольнити. Прокурор в судовому засіданні позов підтримав, зіславшись на обставини, наведені у позовній заяві. Просить суд задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача в судовому проти позову заперечив, та пояснив, що правові підстави для нарахування та виплати [PERSON] одноразової грошової допомоги як випускнику ВПУ № 34 м. Виноградів відсутні. Зокрема, зазначив, що Законом України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування" передбачено виплату випускникам - дітям-сиротам одноразової грошової допомоги у розмірі не менше шести прожиткових мінімумів. Разом з тим, згідно даного Закону нарахування та виплата цих коштів проводиться у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України. Порядок, визначений Кабінетом Міністрів України, передбачає, зокрема, що одноразова грошова допомога виплачується випускникам, які після закінчення навчального закладу є працевлаштованими. [PERSON] не працює, а навчається, тому із дотриманням наведеного вище порядку нарахування та виплата йому відповідної грошової допомоги не проводилася. Про такі умови виплати одноразової грошової допомоги адміністрацією закладу доводилося до відому випускників. Також зазначив, що при закінченні [PERSON] навчального закладу кошти на виплату йому одноразової грошової допомоги як випускнику поступали на рахунок ВПУ № 34, проте були повернуті з наведених вище підстав. Вважає, що підстави для задоволення позову відсутні та просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Служби у справах дітей Виноградівської районної державної адміністрації, в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце судового розгляду третя особа повідомлялася у встановленому законом порядку, відомості про причини неявки до суду не поступали. Суд з врахуванням думки осіб, які беруть участь у справі, визнав за можливе розглянути справу та ухвалити рішення у відсутності представника третьої особи. Заслухавши пояснення позивача, прокурора, представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON], [INFO] - позивач у справі мав статус дитини-сироти. У період із 01 вересня 2011 року по 27 червня 2014 року він навчався у Вищому професійному училищі № 34 м. Виноградів за професією "Електромонтер з ремонту і обслуговування електроустаткування. Водій категорії "С"" та перебував на повному державному утриманні. Після закінчення даного навчального закладу позивач продовжив навчання у Виноградівському державному коледжі Мукачівського державного університету, де навчається і на даний час. Відповідачем не виплачено позивачеві одноразову грошову допомогу як випускнику закладу, передбачену ч. 7 ст. 8 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування". Наведені вище обставини повністю та об"єктивно стверджені дослідженими судом письмовими доказами, а саме: копією витягу з обліково-статистичної картки дитини-сироти (а.с. 40), копією довідки ВПУ № 34 м. Виноградів від 01.02.2015 року № 388 (а.с. 49), копією наказу ректора Виноградівського державного коледжу Мукачівського державного університету від 18.08.2014 року № 96-ос "Про зарахування на навчання" (а.с. 50), іншими письмовими доказами та ці обставини сторони в судовому засіданні не оспорювали. Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування" (далі - Закон). Згідно ст. 1 вказаного Закону дитина-сирота - дитина, в якої померли чи загинули батьки. Відповідно до ч. 7 ст. 8 Закону випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. Як встановлено судом позивач, маючи статус дитини-сироти, навчався у Вищому професійному училищі № 34 м. Виноградів, закінчив даний заклад у 2014 році. Отже, позивач має право на забезпечення за рахунок навчального закладу одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. У відповідності до положень ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" у 2014 році установлено прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб у розмірі 1218 гривень. Відтак, шість прожиткових мінімумів становить 1218х6 =7308 грн. Представник відповідача, заперечуючи проти позовних вимог, зіслався на те, що позивачеві не було нараховано та виплачено одноразову грошову допомогу як випускнику закладу та немає підстав для виплати такої на даний час у зв"язку з тим, що позивач після закінчення закладу не працевлаштований, а непрацевлаштованим особам згідно порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України така допомога не підлягає виплаті. Зокрема, представник відповідача вказав на положення п.п. 4 п. 13 постанови Кабінету Міністрів України від 5 квітня 1994 р. № 226 "Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування" (з наступними змінами) (далі - Постанова), де передбачено, що учням, студентам з числа дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, а також учням, студентам, які в період навчання у віці від 18 до 23 років залишились без батьків, що навчалися або виховувалися в навчально-виховних та вищих навчальних закладах і перебували на повному державному утриманні, при їх працевлаштуванні видається одяг, взуття, м"який інвентар і обладнання на суму, не менш як 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також одноразова грошова допомога в розмірі шести прожиткових мінімумів. Проаналізувавши законодавчі положення, які визначають право на одноразову грошову допомогу випускників навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, та положення підзаконного нормативно-правового акту, на який зсилається представник відповідача, суд прийшов до висновку, що відповідачем помилково застосовано даний порядок та такий не підлягає застосуванню до спірних правовідносин з наступних підстав. Закон передбачає виплату випускникам навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, за рахунок навчального закладу одноразової грошової допомоги в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку без жодних додаткових умов чи обмежень. Положення Постанови, на які зсилається представник відповідача, передбачають порядок видачі учням, студентам з числа дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, які навчалися або виховувалися в навчально-виховних закладах і перебували на повному державному утриманні, одягу, взуття, м"якого інвентаря і обладнання, а також виплату одноразової грошової допомоги в розмірі шести прожиткових мінімумів при їх працевлаштуванні. Таким чином, відповідні положення Постанови стосуються лише випадків працевлаштування учнів, студентів з числа дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, які навчалися або виховувалися в навчально-виховних закладах і перебували на повному державному утриманні. Інших положень, зокрема, тих, які б регламентували порядок виплати випускникам навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування за рахунок навчального закладу одноразової грошової допомоги у передбаченому Законом розмірі (не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку), Постанова не містить. Відсутність порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України, не позбавляє таких випускників права на отримання одноразової грошової допомоги. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що право позивача на отримання відповідної допомоги, яке передбачено законом, порушено. Порушене право підлягає захисту способом, обраним позивачем, зокрема, шляхом зобов"язання відповідача, яким не здійснено нарахування та виплату йому одноразової грошової допомоги у добровільному порядку, нарахувати її та виплатити у сумі, з приводу якої пред"явлено позов. За таких обставин, оцінивши всі докази в їх сукупності та взаємозв'язку, відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що позов підставний, обгрунтований та підлягає задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. У зв"язку з тим, що з позовом до суду в інтересах [PERSON] звернувся прокурор, який при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 11 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, яка діяла до 01.09.2015 року) - органи прокуратури - при здійсненні своїх повноважень, то судовий збір в сумі 243,60 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved