Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

09.12.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким визнати [PERSON], [INFO], особою, що витратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 23 в будинку № 36 по вул. Золотій у м. Львові. А також зобовязати Шевченківський районний відділ м. Львова ГУ Державної міграційної служби у Львівській області зняти [PERSON], [INFO], з реєстраційного обліку в квартирі [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона є власником квартири [ADDRESS]. У даній квартирі крім неї зареєстрований відповідач по справі - [PERSON], який фактично не проживає у вказаній квартирі з 2014 року по теперішній час. Оскільки відповідач не проживає у спірній квартирі, не вносить кошти на її утримання, просить визнати його таким, що втратив право користування даною квартирою. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги, покликаючись на підстави та мотиви викладенні в позові. Просили позов задовольнити.. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, причин своєї неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується долученим до матеріалів справи оголошенням в газеті «Високий Замок» від 17 січня 2017 року про виклик відповідача в судове засідання. Зі згоди позивача та його представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Представник Шевченківського РВ ДМС м. Львова ГУ Державної міграційної служби у Львівській області в судове засідання не з'явився та не направив на адресу суду заперечень на позов, а тому суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів. Заслухавши думку позивача, представника позивача, показання свідка [PERSON], зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З копії Договору купівлі-продажу від 20 червня 1994 року посвідченого державним нотаріусом Третьої львівської державної нотаріальної кантори та копії Реєстраційного посвідченням № 8104 від 25 липня 1994 року виданого Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації вбачається, що власником квартири [ADDRESS] являється [PERSON]. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 321 ЦК України, передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 391 ЦК України зазначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що в квартирі [ADDRESS] з 13 грудня 2011 року зареєстрований відповідач по справі [PERSON], але фактично не проживає у вказаній квартирі з 2014 року по теперішній час. Даний факт стверджується копією довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописку долученою до матеріалів справи, показаннями свідка [PERSON] даними в судовому засіданні та копією акту ЛКП "Янів-405" № 444 від 30.11.2016р. долученого до матеріалів справи. Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved