Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

ТОВ «Кредитні ініціативи» 28.05.2014 року звернулось до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], за участі третіх осіб Служба у справах дітей Приморської районної адміністрації міста Одеси, [PERSON] та просили звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру [ADDRESS] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №1501/0408/88-047 від 15.04.2008 року, яка станом на 27.02.2014 року складає 1 158 533,06, шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності та виселити відповідачів з вищевказаної квартири. В обґрунтування позову відзначено, що на підставі договорів факторингу ТОВ «Кредитні ініціативи» отримало право вимоги по заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржником, зокрема і за договором №1501/0408/88-047 від 15.04.2008 року, де боржником виступає [PERSON]. У зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] своїх зобов'язань у неї станом на 27.02.2014 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 67 500 доларів США та за відсотками - 39 889,25 доларів США та пеня у розмірі 14 332,25 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов'язання між ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено Договір іпотеки №1501/0408/88-047-Z-1, відповідно до якого остання передала банку в іпотеку квартиру [ADDRESS]. Сторони оцінили предмет іпотеки в 542 880 гривень. Боржник на вимоги банку не реагувала, свої зобов'язання не виконувала, тому банк вимушений звернутися до суду з даним позовом. Справа надійшла до провадження судді [PERSON]. та ухвалою від 24.06.2014 року провадження у справі відкрите. До суду 24.06.2015 року надійшли заперечення на позовну заяву від [PERSON], згідно яких просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що належним чином не підтверджується перехід права вимоги до позивача, відповідач не була обізнана про наявність договору факторингу, вказує на те, що позивача не подав належних доказів розмірі заборгованості. [PERSON] відзначає, що вимоги позивача щодо погашення штрафних санкцій є неспівмірними з основним зобов'язанням. Також відзначено, що позивач не має права на звернення стягнення на предмет іпотеки в силу Закону України «Про мараторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». До суду 27.10.2015 року від представника [PERSON] - [PERSON] надійшли заперечення, згідно яких вважали позовні вимоги необґрунтованими, оскільки договір на підставі якого [PERSON] отримала квартиру був удаваним, адже [PERSON] передав квартиру у дар з умовою довічного утримання його та його дружини, тому договір іпотеки слід вважати недійсним. У судовому засідання 16.11.2015 року судом прийнята до розгляду з первісним позовом зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON], ТОВ «Кредитні ініціативи», ПАТ «ОМЕГА БАНК», ТОВ «ФК «Вектор Плюс» про визнання договору іпотеки та договору про передачу прав за іпотечним договором недійсними, що була подана до суду 27.10.2015 року. У судовому засіданні, що відбулося 25.02.2016 року суд залучив до участі у справі [PERSON] в якості третьої особи. Не погоджуючись з ухвалою суду про відкриття провадження у справі [PERSON] подала апеляційну скаргу, в результаті розгляду якої Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 07.11.2017 року апеляційна скаргу було відхилено, ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 24.06.2014 року залишена без змін. Справа повернулася до провадження судді [PERSON]. На підставі Рішення Вищої ради правосуддя від 12 квітня 2018 року № 1093/0/15-18 про звільнення [PERSON] з посади судді Приморського районного суду міста Одеси у зв'язку з поданням заяви про відставку та на підставі Розпорядження №18 від 18 квітня 2018 року керівника апарату Приморського районного суду м. Одеси [PERSON], на підставі службової записки помічника судді [PERSON]. - [PERSON], з метою дотримання розумних строків розгляду справи, недопущення порушень законних прав та інтересів громадян та законних інтересів сторін, по справі було проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, в результаті якого справа надійшла до судді Бондаря В.Я. Ухвалою суду від 02.05.2018 року справа прийнята до провадження та призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 14.06.2018 року. У зв'язку з задоволення клопотання представника [PERSON] - [PERSON] про відкладення розгляду справи, підготовче засідання призначене на 14.06.2018 року було відкладено на 08.08.2018 року. До суду 08.08.2018 року надійшов відзив на позову заяву від представника [PERSON] - [PERSON], згідно якого просили суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на обставини викладені у запереченнях, поданих раніше та просили суд застосувати строки позовної давності, адже [PERSON] перестала платити за кредитним договором ще в 10.04.2009 року, а позивач звернувся до суду в 2013 році, тобто з пропуском загальної та спеціальної позовної давності. Також у відзиві відзначено, що позов не підлягає задоволенню, адже не можливо виселити з квартири малолітнього [PERSON]. Протокольною ухвалою від 08.08.2018 року витребувано від Першої Одеської державної нотаріальної контори відомості про осіб, які звертались з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] Ухвалою суду від 01.11.2018 року закрито провадження у справі за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», ПАТ «ОМЕГА БАНК», Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ВЕКТОР ПЛЮС» про визнання договору іпотеки та договору про передачу прав за іпотечним договором недійсними. Зустрічну позовну заяву [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], за участі третьої особи - Служби у справах дітей Приморської районної адміністрації міста Одеси про захист прав споживача шляхом визнання недійсним договору кредиту та похідних договорів залишено без розгляду. Також було закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 06.12.2018 року. У судове засідання 06.12.2018 року учасники справи не з'явилися, представник [PERSON] подала заяву про відкладення розгляду справи. Розгляд справи було відкладено на 28.01.2019 року. У судовому засіданні 28.01.2019 року суд розглянув клопотання представника [PERSON] про відкладення розгляду справи та постановив вважати причини неявки представники до суду поважними, проте у зв'язку з повторною неявкою, суд ухвалив продовжити розгляд справи. Представник позивача - [PERSON] підтримав заявлені позовну вимоги та просив задовольнити. Інші учасники справи в судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, заслухавши пояснення учасників справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20.12.2010 року у справі №2-7114/2010 частково задоволено позов ПАТ «Сведбанк» до [PERSON] та [PERSON] та стягнуто з останніх в солідарному порядку на користь банку заборгованість за кредитним договором №1501/0408/88-047 від 15.04.2008 року у розмірі 645 446 грн. Вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки залишили без задоволення. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 20.04.2011 року вищевказане рішення залишене без змін. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва у справі №756/3071/14 від 10.12.2014 року залишено без змін рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19.08.2014 року, яким відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до ПАТ «Омега Банк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк»), ТОВ «ФК «Вектор Плюс», ТОВ «Кредитні ініціативи» про визнання недійсним договорів факторингу в частині передачі права грошової вимоги, визнання договорів про передачу прав за іпотечним договором недійсним в частині передачі прав за іпотечним договором. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених вказаним кодексом. Не підлягають доказуванню, як встановлено ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом Так згідно Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20.12.2010 року у справі №2-7114/2010, судом установлено, що відповідно до укладеного 15.04.2008 року між ВАТ „Сведбанк", назва якого згодом була змінена на ПАТ „Сведбанк", і [PERSON] кредитним договором № 1501/0408/88-047, Банк надав [PERSON] кредит у розмірі 75 000,00 дол. США, на строк з 15.04.2008 року по 13.04.2018 року, із сплатою процентів за користування кредитом за процентною ставкою у розмірі 11,9 % річних, з датою кінцевого терміну повернення кредиту та усіх нарахувань за ним - 13.04.2018 року. У відповідності до умов цього договору ПАТ «Сведбанк» повністю та в строки виконав свої зобов'язання за цим договором, видавши [PERSON] кредит в розмірі 75 000,00 дол. США готівкою. Однак [PERSON] свої зобов'язання перед позивачем за цим кредитним договором щодо часткового повернення наданого кредиту та плати за кредит у встановлені цим договором терміни не виконувала. В забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань за вказаним кредитним договором, між позивачем і [PERSON] був укладений договір іпотеки № 1501/0408/88-047-Z-1, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. 15.04.2008 року за р.№ 5913, згідно якого [PERSON] передала Банку в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру під [ADDRESS] яка належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Горецькою В.М. 21.12.2002 року за р.№ 14360, зареєстрованого в КП „ОМБТІ та РОН" в книзі 186доп, номер запису : 1799. Станом на 10.02.2010 року заборгованість [PERSON] перед позивачем за кредитним договором № 1501/0408/88-047 від 15.04.2008 року склала 80 587,07 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ на цю дату складає 645 446,02 грн., з яких : - прострочена заборгованість по кредиту - 67 500,00 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 540 627,75 грн. ; - прострочена заборгованість по процентам - 7 030,50 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 56 309,39 грн.; - пеня - 6 056,57 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 48 508,89 грн. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12.1.2016 року у справі № 522/15949/15-ц встановлено, що 28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк», який є правонаступником «ВАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» було укладено договір факторингу № 15 від 28.11.2012 року, згідно якого, ПАТ «Сведбанк» відступив ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених боржниками. Відповідно до витягу з реєстру до договору факторингу, право вимоги було передано також й стосовно [PERSON] Згідно договору факторингу від 28.11.2012 року, укладеного між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» та ТОВ «Кредитна компанія «Кредитні ініціативи», ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» відступає ТОВ «Кредитна компанія «Кредитні ініціативи» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, а фактором шляхом надання фінансової послуги клієнту набуває право вимоги такої заборгованості. На підставі вищевикладених договорів, 28.11.2012 року між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» був укладений договір про передачу прав за іпотечним договором, за умовами якого, сторони домовились, що разом з відступленням права вимог заборгованостей по кредитних договорах від боржників, що здійснюється на підставі договору факторингу від 28.11.2012 року, укладеного між сторонами, одночасно передаються права вимоги за іпотечними договорами. Аналогічні обставини встановлені в ухвалі Апеляційного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року по справі № 756/3071/14 за апеляційною скаргою [PERSON] - представника [PERSON], на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19 серпня 2014 року у справі за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Омега Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання договорів факторингу недійсними в частині передачі права грошової вимоги, визнання договорів про передачу права за іпотечним договором недійсним в частині передачі прав за іпотечним договором. Крім того, вказаною ухвалою встановлено, що 24 травня 2013 року ПАТ «Сведбанк» змінило своє найменування на ПАТ «Омега Банк». Але суд не погоджується з висновками наведеними у ухвалі Апеляційного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року та рішенні Оболонського районного суду м. Києва від 19 серпня 2014 року по справі № 756/3071/14, а також у Рішенні Приморського районного суду м. Одеси від 12.1.2016 року та Постанові Апеляційного суду Одеської області від 14 листопада 2018 року у справі № 522/15949/15-ц, що на підставі вищевикладених договорів, ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло право вимоги за договором іпотеки № 1501/0408/88-047-Z-1, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. 15.04.2008 року за р.№ 5913. Відповідно до розділу 10 договору факторингу № 15 від 28.11.2012 рок, між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» (т. 1 а.с. 40) сторони домовились, що у Розрахункову Дату одночасно з відступленням Права Вимоги заборгованості згідно з цим Договором, Банк відступає Фактору права за Договорами забезпечення, на підставі Договорів про відступлення Права Вимоги за Договорами Забезпечення, проекти яких викладені у Додатку № 9 до цього Договору, що підлягають укладенню Сторонами в Розрахункову Дату. Як передбачено ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч. 1 ст. 209 ЦК України (в редакції, чинній на час вчинення правочину) правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Ст. 18 Закону України «Про іпотеку» від 5 червня 2003 року № 898-IV, передбачено, що іпотечний договір укладається між одним або декількома іпотекодавцями та іпотекодержателем у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. До того ж у ч. 1 ст. 513 ЦК України наведено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Отже, доказом, що підтверджував би передачу права вимоги від ПАТ «Сведбанк» до ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» за договором іпотеки № 1501/0408/88-047-Z-1, повинен бути нотаріально посвідчений договір за формою викладеною у Додатку № 9 до договору факторингу № 15 від 28.11.2012 року. Матеріалами справи не підтверджується укладення між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» вказаного договору, тому не підтверджується і факт переходу права вимоги за договором іпотеки № 1501/0408/88-047-Z-1 від ПАТ «Сведбанк» до ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс». Враховуючі наведене ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» не могла передати права вимоги за договором іпотеки № 1501/0408/88-047-Z-1 на підставі договору про передачу прав за іпотечним договором від 28 листопада 2012 року, укладеного між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи». В матеріалах справи також відсутній Витяг про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек (реєстрація змін) у якому б містилось посилання на договір про передачу права вимоги від ПАТ «Сведбанк» до ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» за договором іпотеки № 1501/0408/88-047-Z-1. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду заздалегідь встановленої сили. Враховуючі наведене, суд вважає, що позивачем не доведено перехід до нього прав вимоги за договором іпотеки № 1501/0408/88-047-Z-1 стосовно нерухомого майна -квартира під [ADDRESS] Крім того судом встановлені наступні обставини. З довідки ЖКС «Фонтанський» від 01.02.2014 року вбачається, що в квартирі [ADDRESS] прописані [PERSON] (без реєстрації), її доньки - [PERSON] та [PERSON], її внук [PERSON] та батьки [PERSON], [PERSON] (т.1 а.с.21). 28.02.2014 року представник ТОВ «Кредитні ініціативи» Остапенко Ю.Ю. надсилав відповідачам лист - вимогу про усунення порушень, вимогу про добровільне виселення (т.1 а.с.27-34). Листи вимоги отримала [PERSON] 31.03.2014 року, що вбачається з копій рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення (т.1 а.с.36-38). У відповідності до Звіту про незалежну оцінку № ВА 180611-001 ринкова вартість квартири [ADDRESS] складає без ПДВ 1,364,337 грн. (Т. 4 а.с. 143-189) Згідно п.п. 11, 12 Договору іпотеки № 1501/0408/88-047-Z-1 Іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на Предмет іпотеки в разі, якщо на день визначений Основним зобов'язанням, Іпотекодавець не поверне Іпотекодержателю суму кредиту, проценти за користування кредитом, пеню іншу заборгованість, платежі та санкції, що передбачені та/або випливають з Основного зобов'язання, а також в інших випадках, передбачених Основним зобов'язанням та Договором, в тому числі у випадку одноразового прострочення Основного зобов'язання (як основного боргу так і процентів за ним). За вибором іпотекодержателя застосовується один із наведених нижче способів звернення стягнення на Предмет іпотеки та задоволення вимог Іпотекодержателя, у тому числі за рішенням суду. Частиною 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Статтею 23 Закону України «Про іпотеку» визначено, що в разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в по-рядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця та має всі його права й несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі та на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Як вбачається з договору іпотеки від № 1501/0408/88-047-Z-1, сторони досягли згоди на набуття іпотеко-держателем права на звернення стягнення та реалізації предмету іпотеки у випадку порушення іпотекодавцем (позичальником) обов'язків за цим та/або кредитним договором та невиконання вимог іпотекодержателя про дострокове виконання основного зобов'язання. Виконання забезпечувального зобов'язання, що виникає з іпотеки, полягає в реалізації іпотекодержателем (кредитором) права одержати задоволення за рахунок переданого боржником в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Тобто, таке право дозволяє задовольнити вимоги кредитора навіть у разі невиконання боржником свого зобов'язання в силу компенсаційності цього права за рахунок іпотечного майна та встановленого законом механізму здійснення кредитором свого переважного права, незалежно від переходу права власності на це майно від іпотекодавця до іншої особи (в тому числі й у випадку недоведення до цієї особи інформації про обтяження майна). Стаття 39 Закону України «Про іпотеку», визначає зміст всіх необхідних складових, які зазначаються у рішенні суду про задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації, визначена відповідно до ч. 6 ст. 38 цього Закону, яка визначає, що ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Згідно Звіту про незалежну оцінку № ВА 180611-001 ринкова вартість квартири [ADDRESS] складає без ПДВ 1,364,337 грн. Виходячи з того, що наданий звіт про незалежну оцінку вартості майна містить відомості про більшу вартість майна, ніж зазначено в договорі іпотеки, звіт більше відповідає інтересам обох сторін, тому він приймається до уваги. Враховуючі, що позивачем не доведено перехід до нього прав вимоги за договором іпотеки № 1501/0408/88-047-Z-1 у задоволені позовних вимог щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру [ADDRESS] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №1501/0408/88-047 від 15.04.2008 року, шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності необхідно відмовити. У зв'язку з тим що виселення відповідачів з вищевказаної квартири є похідними від позовних вимог, щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, у їх задоволенні також необхідно відмовити.

Outcome: dismissed