Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

11 грудня 2019 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] . Вказує, що син [PERSON] досягнув повноліття і на даний час навчається в 11-Б класі Володимир-Волинського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №3 ліцей». Зазначає, що оскільки син навчається у школі, то не має можливості самостійно отримувати дохід і у зв`язку із цим потребує матеріальної допомоги. Окрім того, син є інвалідом дитинства та потребує постійного лікування та оздоровлення. Вона самостійно немає змоги забезпечити сина всім необхідним, а відповідач такої допомоги добровільно не надає, хоча може це робити, так як є військовослужбовцем в/ч [NUMBER] . Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно з 19 січня 2020 року та до закінчення сином навчання, але не довше, ніж до досягнення ним 23-х років. До початку судового засідання позивач подала суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі. Позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомляв, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не надіслав, відзиву не подав. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до\~ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язанні утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати допомогу. Згідно ч. 1\~ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який згідно рішення Володимир-Волинського міського суду від 22 липня 2013 року розірвано. У спільному\~подружньому житті\~у сторін\~народився син [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . З довідки № 252 від 03.12.2019 року, виданої Володимир-Волинським НВК №3, вбачається, що [PERSON] навчається в 11-Б класі Володимир-Волинського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №3 ліцей». Судом встановлено, що відповідач не бере належної участі в утриманні дитини, яка продовжує навчання і в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, хоча спроможний надавати таку матеріальну допомогу, оскільки згідно Довідки в/ч [NUMBER] від 10.05.2019 року він перебуває на військовій службі у в/ч [NUMBER] . Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує стан здоров`я, матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів на утриманні інших осіб тощо. Суд вважає, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу синові в розмірі ј частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно з 19.01.2020 року та до закінчення сином навчання, але не довше, ніж до досягнення ним 23-х років. Згідно п.1 ч.1\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів\~у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до положень\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного. Ст.\~30\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Склад та розмір витрат, пов`язаних з витратами на правничу допомогу, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Суд вважає правомірним стягнення з відповідача на користь позивача доведені нею витрати, які вона понесла для отримання професійної правничої допомоги у зв`язку із заявленим позовом в розмірі 2000 гривень. Вказані витрати підтверджені позивачем наданими нею копією договору про надання правової допомоги від 21.12.2019 року, розрахунком суми гонорару адвоката за надану правничу допомогу, квитанцією до прибуткового кассового ордера від 10.12.2019 року про сплату коштів за отримання правничої допомоги у сумі 2000 гривень. Згідно положень ч.6 ст.\~141\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі -ЦПК України), якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в розмірі 768 грн. 40 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі ст.ст.\~75,\~82,\~84,\~180,\~181,\~182,\~184 СК України,

Outcome: approved