Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

До Кілійського районного суду надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області про встановлення факту належності трудової книжки. На обгрунтування заявлених вимог заявник вказує, що \~він народився [INFO] у республіці Молдова, село Кишла, Кагульський район. У вересні 25 числа 2018 року заявник звернувся до відділення пенсійного фонду Украйни Одеської області у м. Кілія, так як досяг пенсійного віку та бажав оформити документи для отримання пенсії , про те йому було відмовлено з посиланням на те, що в трудовій книжки прізвище записане як " [PERSON] ", російською мовою, тоді як у паспорті громадянина України, в перекладі на українську мову зазначено " [PERSON] ", а також те що дата народження вказана 1957 рік, замість вірної 1958 року народження та не вказано місяць і дату народження. У зв`язку з вказаними розбіжностями у році народження, не написанні числа та місяця народження в трудовій книжці серія [NUMBER] , яка заповнювалася 6 травня 1975 року у заявника виникли ускладнення при оформленні пенсії за віком, оскільки вказані розбіжності стали причиною у не прийняті документів для оформлення пенсії.\~ Враховуючи викладене заявник просить суд: - встановити юридичний факт, що трудова книжка серії [NUMBER] заповнена 6 травня 1975 року на ім`я, на російській мові " [PERSON] " 1957 року народження, без дати заповнення місяця та числа народження, належіть позивачеві [PERSON] , [INFO] .\~ Заявник [PERSON] у судове засідання з`явився, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити їх. Представник заінтересованої особи\~ Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області\~в судове засідання не з`явився, надав заяву, згідно якої просив розглянути справу без його участі, вирішення питання щодо задоволення вимог заявника залишив на розгляд суду. Свідок [PERSON] , [INFO] , в судовому засіданні пояснила, що вона знайома із заявником, так як разом працювали в одній бригаді, у період з 1981 року по 1996 рік в Кілійському РСУ. Вона працювала маляром-штукатуром, а [PERSON] - муляром. [PERSON] звільнився у 1996 році, а вона продовжувала працювати до 1998 року. Нещодавно їй стало відомо, що [PERSON] не має змоги оформити пенсію, оскільки в його трудовій книжці не правильно записано рік його народження. Свідок [PERSON] , [INFO] , в судовому засіданні пояснила, що вона знайома із заявником, так як з 1991 року працювала в Кілійському РСУ на посаді економіста. Відповідно до її посадових обов`язків, вона виконувала нарахування заробітних плат працівникам РСУ, ведення табелю виходу на роботу, книг відпусток. Також пояснила, що [PERSON] дійсно працював в Кілійському РСУ на посаді муляра, та одночасно зазначила, що роком його народження є 1958 рік, так як саме вона робила нарахування та заповнення бланків на заробітну плату. Звільнився [PERSON] у грудні 1996 року за власним бажанням. Від заявника вона дізналась, що він не взмозі оформити пенсію, оскільки в трудовій книжці не правильно записано рік його народження. Приймаючи до уваги пояснення заявника та свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: З дублікату свідоцтва про народження серії [NUMBER] , переклад якого з румунської мови на українську мову виконано перекладачем [PERSON] та нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Михайловою Л.П. та зареєстрованого в реєстрі за № 4223 від 23.12.2019 року вбачається, що [PERSON] народився [INFO] у селі Кишла, Кагульського району, Республіка Молдова, актовий запис № 55 від 23.05.1958 року. Батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Дублікат виданий прімерія Коштангалія, Кагульський район 03.03.2012 року, /а.с. 8-9/. Відповідно до військового квитка серії [NUMBER] , встановлено, що він виданий Кантемірським військовим комісаріатом Молдавської ССР 21.05.1979 року на ім`я (далі викладено мовою оригіналу) " [PERSON] , [INFO] ", /а.с. 13/ Згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданого Кілійським РВ ГУМВС України в Одеській області 06.12.2006 року, заявником є [PERSON] , [INFO] , /а.с.7/. Як зазначено у трудовій книжці серії [NUMBER] , яка заповнена 06.05.1975 року на (далі викладено мовою оригіналу) " [PERSON] ", дата народження власника зазначена 1957 рік, /а.с. 11-12/. Згідно листа-повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області [PERSON] було відмовлено в оформленні пенсії з тієї причини, що неможливо зарахувати стаж роботи по його трудовій книжці серія [NUMBER] , так як у ній не вірно зазначено рік народження: 1957 рік, що не відповідає паспорту, так як рік народження заявника 1958. Відповідно до ст. ст. 293,\~315 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії. Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої\~наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. Відповідно до п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Згідно з п. 2.12. Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Відповідно до\~ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення»\~основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12серпня 1993 року № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. З наведеної норми вбачається, що додаткові дані для підтвердження трудового стажу вимагаються лише у випадках, коли трудова книжка відсутня, або в ній відсутній запис, або записи про періоди роботи є неправильними або неточними. Згідно п. 26\~постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, із змінами, внесеними\~постановою КМ України № 497 від 11 квітня 2002 року, якщо прізвище, ім`я та по батькові, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж працівника, не відповідають прізвищу, імені та по батькові зазначеним в паспорті або свідоцтві про народження особи, факт належності документа, що підтверджує трудовий стаж, даній особі може бути встановлено у судовому порядку. У даному випадку суд не перебирає на себе повноваження органу, який призначає чи здійснює перерахунок пенсії, тобто не підтверджує трудовий стаж заявника, а встановлює факт, що має юридичне значення, а саме те, що трудова книжка серії\~ [NUMBER] , заповнена 06.05.1975 року належить [PERSON] , [INFO] . Таким чином, суд повно і всебічно з`ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, враховуючи, що неправильність зазначення року народження заявника на титульному аркуші трудової книжки унеможливлює реалізацію права на пенсію, вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved