Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

Позивач звернулась до Київського районного суду м. Одеси з вимогою про визнання недійсною приватизації учасниками справи квартири за адресою: [ADDRESS] з підстав недотримання процедури приватизації. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказала, що заяви про приватизацію вказаної квартири відповідачами ніколи не підписувались, про процедуру приватизації їм відомо не було та жодної участі в утриманні квартири вони не приймали, натомість питаннями приватизації та утримання квартири займалась позивач, на час звернення позивача з позовом до суду остання вважає що через порушення у процедурі приватизації її права як належного власника квартири порушені, а тому просить суд скасувати таку приватизацію та повернути квартиру до комунальної власності м. Одеси. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою, за якою позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував, просив розглядати справу за його відсутності. Інші відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином шляхом надсилання судових ухвал та повісток на адреси, зазначені у довідці з ВАДР ГУ ДМС України в Одеській області, у судові засідання не з'явилися, не повідомили суд про поважні причини такої неявки. Відповідно до ст.ст. 169, 224, 225 ЦПК України, суд, за згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та кореспондуючі ним правовідносини. Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 28.01.2005 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Вказане Свідоцтво видане на підставі розпорядження (наказу) від 28.01.2005 року №188537 та зареєстровано і записано в реєстрову книгу за №19-20169. За ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» під приватизацією розуміється відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належні до них господарських споруд і приміщень підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Приватизація включає у себе комплекс способів та дій, які вчиняються громадянами, результатом яких є набуття ними права власності на приміщення державного житлового фонду і виникнення якого оформляється органом приватизації шляхом прийняття відповідного рішення та видачі свідоцтва. Відповідно до вимог п.2 ст. 8 Закону України "Про приватизацію Державного житлового фонду", викладеній в редакції чинній на момент приватизації житла, передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають в даній квартирі (будинку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку)". Згідно ч. 3, 5 ст. 8 Закону України «Про приватизацію держаного житлового фонду» передача квартири, (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації. У відповідності до ст.ст. 3, 11 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Виходячи з викладених обставин та підстав, приймаючи до уваги те, що позивач вказує на факт не підписання повнолітніми особами, що на час приватизації проживали та були зареєстровані у спірній квартирі, належних заяв до органу приватизації щодо їх згоди на приватизацію, та те, що відповідач [PERSON] такі обставини фактично визнав а інші відповідачі таку обставину не заперечували, суд,

Outcome: approved