Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

13 січня 2014 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу (а. с. 3-5). Позивач, посилався у позовній заяві на те, що 25 січня 2011 року з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої останнім була завдана матеріальна шкода, яку відповідач добровільно не відшкодував, та внаслідок якої позивачем було виплачено потерпілій особі 11 088,29 грн., яку позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь, а також просив стягнути з [PERSON] у рахунок повернення судового збору - 229,40 грн. (а. с. 3-5). Представник позивача надав заяву з проханням розглядати дану цивільну справу за його відсутності, у заяві вказав, що позовні вимоги підтримує та просив суд їх задовольнити у повному обсязі (а. с. 26). Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Суд, вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали даної цивільної справи, приходить до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 січня 2011 року [PERSON], керуючи автомобілем «Мазда» д/н [NUMBER], рухаючись у м. Дніпропетровську по вул. Набережна Перемоги б. 86д в районі дворового проїзду, виконуючи поворот ліворуч поза перехрестями, не надав дорогу автомобілю «Идеал» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався на зустріч, внаслідок чого скоїв зіткнення, та автомобіль Мазда д/н [NUMBER] рухаючись далі по інерції скоїв зіткнення з стоячим автомобілем «Хюндай» [NUMBER] під керуванням [PERSON], чим спричинив пошкодження зазначеним автомобілям, що підтверджується копією постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2011 року про визнання [PERSON] винним у скоєнні зазначеної ДТП. (а. с. 6). Також встановлено, що вартість матеріального збитку, заподіяного [PERSON] в результаті вказаної ДТП, згідно зі звітом спеціаліста автотоварознавця № 04-02-11-1 з визначення матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля Hyundai H1 рег. №? [NUMBER] складеного 03 березня 2011 року, складає 13 305,95 грн., що підтверджується копією зазначеного звіту, наявного в матеріалах справи (а. с. 7-9). Позивачем було виплачено [PERSON] у рахунок відшкодування завданої відповідачем шкоди 11 088,29 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2073 від 13 травня 2011 року, копією наказу № 1234 від 13 травня 2011 року.(а. с. 17, 18). Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України, нормами Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Відповідно до ст. 41 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ, за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтями 27, 46 ЦПК України передбачено, що обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов'язок із доказування обставин при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, що випливає зі змісту ст. 27 ЦПК України. Оцінюючі усі докази, які були досліджені судом у ході розгляду даної цивільної справи за їх сукупністю та враховуючи, що позивачем була відшкодована шкода, завданої дорожньо-транспортною пригодою, що сталася з вини відповідача, а відповідач визнав позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача у рахунок повернення виплаченого відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою від 25 січня 2011 року - 11 088,29 грн. Вирішуючи питання про повернення судових витрат та враховуючи результат розгляду справи, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у рахунок повернення судового збору - 229,40 грн. (а. с. 2). На підставі викладеного,

Outcome: approved