overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

12 листопада 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначала, що з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06 жовтня 2010 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку Вікторію, [INFO]. Вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені в зв"язку з тим, що останній зловживає спиртними напоями, застосовує до неї фізичне насильство. Зважаючи на зазначені обставини, просила задовольнити позовні вимоги. В судове засідання позивачка не з"явилася, надала заяву про слухання справи у її відсутність, на розірванні шлюбу наполягає, на примирення не згодна. Відповідач в судове засідання не з'явився двічі, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належно. Судова повістка була вручена судом відповідно до вимог ч. 3 ст. 76 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки відповідача який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи в його відсутність, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 жовтня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ФП № 065145 від 06 жовтня 2010 року виданого відділом РАЦС Арбузинського районного управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу мають неповнолітню доньку Вікторію, [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ФП № 129020 від 06 жовтня 2010 року відділом РАЦС Арбузинського районного управління юстиції Миколаївської області Судом встановлено, що причиною, яка спонукала позивачку звернутися до суду з вказаним позовом є зловживання спиртними напоями з боку відповідача, та фізичне насильство у відношенні позивачки. Сторони припинили шлюбні стосунки, наполягають на розірванні шлюбу. Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачка довела обґрунтованість своїх вимог, тому позов підлягає задоволенню. Після розірвання шлубу прізвище позивачці залишити - [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

12 листопада 2020 року позивачка [PERSON] , [INFO] , звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , [INFO] , про розірвання шлюбу. Мотивує свої вимоги тим, що вони з відповідачем 19 липня 2013 року зареєстрували шлюб у відділі ДРАЦС м. Дружківки, актовий запис за №171. Фактично шлюбні відносини припинено з серпня 2018 року і одночасно припинено сумісне ведення господарства. Родина розпалася через відсутність взаєморозуміння. Вважає шлюб з відповідачем суперечить її інтересам. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , який проживає з позивачкою. Питання із ким буде проживати дитина вирішено сторонами в досудовому порядку. Просить розірвати шлюб укладений з відповідачем та після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище " [PERSON] ". В судове засідання, позивачка не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, проте надала заяву з клопотанням слухати позов за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягає. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином - судовою повісткою, та через оголошення на сайті судової влади України, заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутності та відзив суду не надав. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України при винесенні заочного рішення, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оцінивши усі докази, зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

12 лютого 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача на утримання малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], щомісяця, до повноліття дитини, посилаючись на те, що дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі, достатньому для дитини відповідного віку, працює охоронцем на ТОВ "Аверс", аліментів нікому не сплачує. Позивачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи в її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про визнання позовних вимог та розгляду справи у його відсутність. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст.181 Сімейного Кодексу України - кошти на утримання дітей /аліменти/ присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її батька /матері/. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, який є працездатним, аліментів на інших дітей не сплачує, непрацездатних батьків, дружини, дочки, сина не має, тому суд вважає можливим визначити розмір аліментів у вигляді 1/4 частини доходу відповідача, з урахуванням того, що розмір аліментів на одну дитину не може бути менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.ст. 180, 181 ч.3, 182, 183 ч.2, 191 ч.1 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

12 лютого 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 10 вересня 2010 року Кіровською селищною радою міста Дзержинська Донецької області, за актовим записом № 37. Від спільного проживання мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сумісне життя не склалося в зв'язку з різними поглядами на життя, внаслідок чого виникають постійні суперечки. На теперішній час шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, повністю втрачено почуття любові і взаємоповаги. Позивач у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, заявлені вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Крім цього, відповідач просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Виходячи з того, що сторони написали заяви про слухання справи у їх відсутності, не бажають зберегти шлюб, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе і подальше збереження шлюбу не буде відповідати інтересам подружжя. Майнового спору та питань щодо утримання дитини у сторін не має. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сім'ї, фактичні обставини справи, а також той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сім'ю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Судом також з'ясовано той факт, що відповідач має намір залишити прізвище, яке їй було надано після реєстрації шлюбу з позивачем, тобто "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

12 лютого 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача у справі про розірвання шлюбу. Посилалася на те, що вони зареєстрували шлюб 02 березня 2011 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівка Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 46, від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають, просить розірвати шлюб. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, посилалася на ті ж обставини, що й у позовній заяві. Пояснила, що припинили спільне проживання з відповідачем через несумісність характерів, примирення з відповідачем вважає неможливим. Просила шлюб з відповідачем розірвати. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище "[PERSON]". Відповідач у судовому засіданні заперечував проти розірвання шлюбу, при цьому визнаючи час та мотиви припинення сімейних відносин та спільного проживання з позивачкою по справі. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні докази, прийшов до наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.105 ч.3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.(ст. 112 СК України). Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 02 березня 2011 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівка Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 46 (а.с. 5). Судом були вжиті заходи щодо примирення подружжя, передбачені ст.111 СК України, але його досягнуто не було. У шлюб сторони вступили вперше, від спільного проживання дітей не мають. Сторони припинили сімейні стосунки в зв'язку з частими сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Суд вважає, що шлюб розпався остаточно, подальше спільне життя подружжя, примирення сторін неможливе, продовження шлюбу буде суперечить моральним засадам сім'ї. Спір про поділ спільного майна відсутній. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

12 лютого 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачкою [PERSON] В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 20 червня 2014 року зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON] Від сумісного шлюбу сторони дітей не мають. Вважає шюб помилкою, осуільки фактично одразу після його укладення зрозумів, що не може жити одеією сім'єю з дружиною. Їх сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, поваги, розходження поглядів на сімейні відносини, через що відбувалися сварки та конфлікти. З вересня 2014 року сторони не підтримують подружніх стосунків, сумісне господарство не ведуть, проживають окремо. В теперішній час вони фактично утворили нові родини. Майнового спору щодо поділу спільного сумісного майна подружжя не мають. Позивач прийшов до впевненості, що їх сім'я з відповідачкою розпалася остаточно та примирення між ними неможливе. В зв'язку із тим, що відповідачка не бажає розрівати шлюб через органи РАЦС, позивач вимушений звернутися із зазначеним позовом до суду та просить його задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність та задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та дату слухання справи повідомлена належним чином та своєчасно, про причини неявки суду не повідомила, під час подачі позову надавала заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутність, в якій просила залиши їй прізвище "[PERSON]"; після призначення справи до судового розгляду інших заяв не надавала, в зв'язку з чим суд допустив заочний розгляд справи. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого виконавчим комітетом Мирнівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, шлюб зареєстрований 20 червня 2014 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено актовий запис під №2. Під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.3). Дослідивши надані докази, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача, оскільки встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, сумісне господарство не ведуть, проживають окремо, примирення між сторонами не можливе. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з положень ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України, суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін існує формально і може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

12 лютого 2016 року [PERSON] звернувся до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначив, що з відповідачкою по справі перебуває у шлюбі з 19 липня 2014 року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстра-ційної служби Баштанського районного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 53. Мають малолітнього [PERSON], [INFO]. Подружнє життя в сторін не склалося через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що зберегти сім'ю не можливо. Просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою, сина залишити проживати з відповідачою. Позивач в судове засідання надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглянути справу без його участі. Відповідачка в судове засідання надала письмову заяву, в якій позовні вимоги визнала, просила при розірванні шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]" та розглянути справу за її відсутності. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні в ній докази, доходить наступного. Позивач та відповідачка уклали шлюб 19 липня 2014 року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Баштанського районного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 53 та є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що вбачається зі свідоцтва про народження, виданого 18 грудня 2014 року за актовим записом № 14 зробленого виконавчим комітетом Привільненської сільської ради Баштанського району Миколаївської області (а.с.5,6). Через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння, сторони припинили сумісне проживання. Позивач вважає, що їхню сім'ю зберегти не можливо, так як це суперечить його інтересам. Згідно ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 3 ст.105 СК України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

12 лютого 2016 року [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO]., в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судове засідання сторони не з"явилис. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відстуності, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з"явився, про причини своєї неявки суду не повдомив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони. перебували у зареєстрованому шлюбі, 11..10.2006р. шлюб між ними розірвано /а.с.4/. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO].. (а.с. 5). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] не виконує обов'язок по утриманню доньки, а значить вимога позивачки про стягнення аліментів підлягає задоволенню. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.( ч.3 ст. 181, ст. ст. 182, 183 СК України). Судом встановлено, що дитина об'єктів рухомого і нерухомого майна не має, проживає із матір'ю. Відповідач не працює, інших неповнолітніх дітей він не має, інших стягнень по виконавчим листам з нього не проводиться. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість стягнення із [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частини його заробітку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

12 лютого 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 28 жовтня 2000 року, посилаючись на те, що спільне життя з останнім не склалося, шлюбно-сімейні відносини фактично припинилися і збереження шлюбу суперечить її інтересам. В судове засідання позивач не з'явилася, подавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач, який був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання також не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Судом встановлено, що 28 жовтня 2000 року виконавчим комітетом Червонохатківської сільської ради Дзержинського району Житомирської області актовим записом № 2 було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем. Частиною 2 статті 112 Сімейного кодексу України (далі СК України) визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Відповідач проти доводів позивача щодо фактичного припинення сімейних відносин з останньою та необхідності розірвання шлюбу не заперечив, а тому суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову. При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить із того, що за змістом частини 2 статті 88 ЦПК України, якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. Судом встановлено, що відповідач є інвалідом другої групи і відповідно до пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" він звільнється від сплати судового збору, отже, судові витрати, понесені позивачем на сплату судового збору, слід компенсувати за рахунок держави.

Outcome: approved