Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із даним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла їх мати [PERSON], після її смерті залишилось спадкове майно - житловий будинок [ADDRESS], а також дві земельні ділянки , розташовані за адресою [ADDRESS] площею 0,1000 га та 0,0893 га; право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно індексний номер 14671938 від 16.12.2013 року, право власності на земельні ділянки підтверджується державними актами про право власності на землю. Позивачі вказують, що спадкоємцями першої черги за законом являються вони, інших спадкоємців за законом немає. У визначений законом термін вони звернулися до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак при поданні необхідних документів для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом державний нотаріус звернув увагу на те, що зазначене у свідоцтві про смерть прізвище спадкодавця не збігається з її прізвищем, вказаним у свідоцтві про право власності на житловий будинок, який складає спадкову масу. З метою встановлення факту, що має юридичне значення вони звернулися до Ірпінського міського суду Київської області з відповідною заявою та рішенням цього суду від 14.11.2014 року у справі № 367/6025/14-ц заяву було задоволено. При розгляді даної справи, крім іншого, судом встановлено, що [PERSON], яка померла [INFO], про що видано свідоцтво про смерть від 06 березня 2014 року [NUMBER] дійсно являється рідною матір'ю заявника [PERSON], [INFO] та заінтересованої особи [PERSON], [INFO]. Тобто, незалежно від певних помилок у написанні прізвища спадкодавця у різних документах, суд встановив факт того, що заявники (позивачі за даним позовом) дійсно є спадкоємцями за законом першої черги після смерті їх матері - конкретно визначеної особи, яка володіла конкретно визначеним майном. Свідоцтво про смерть, свідоцтво про право власності на житловий будинок та державні акти про право власності на землю мають унікальні реквізити (серії бланків, номери, дати їх видачі, роки народження учасників тощо), на які посилався суд, визнаючи родинні відносини між заявниками та спадкодавцем. Вказують, що натомість, постановою Бучанської міської державної нотаріальної контори від 07.05.2015 року державний нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтв про право власності на спадкове майно з формальних підстав, при цьому державний нотаріус, згадавши у своїй постанові про зазначене вище судове рішення, не прийняв до уваги його зміст та встановлені ним преюдиціальні факти. За таких обставин, з метою реалізації свого права на отримання спадщини, позивачі не мають іншого способу окрім звернення до суду з даним позовом. Вказують, що оскільки, крім них, немає інших спадкоємців за законом, відповідачем у цьому позові визначено орган місцевого самоврядування. В зв'язку із викладеними обставинами позивачі просили винести рішення, яким визнати за [PERSON] право власності за правом спадкування на 1/2 частину спадкового майна, яке складається з житлового будинку [ADDRESS] та із земельних ділянок, що розташовані за цією ж адресою площею 0,1000 га та 0,0893 га; визнати за [PERSON] право власності за правом спадкування на 1/2 частину спадкового майна, яке складається з житлового будинку [ADDRESS] та із земельних ділянок, що розташовані за цією ж адресою площею 0,1000 га та 0,0893 га. В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з'явилися, надали суду письмову заяву, в якій вказали, що позов підтримують, просили розглядати справу в їх відсутності, проти заочного рішення не заперечують. Представник відповідача - Бучанської міської ради Київської області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. В зв'язку із цим суд, враховуючи письмову заяву позивачів, а також те, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, вважав за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та за згодою позивачів ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 224-226 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON], за життя вона заповіту не залишила. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй за життя майно. Спадкоємцями першої черги за законом є діти померлої [PERSON] та [PERSON]. Інших спадкоємців судом не встановлено. Встановлено, що син померлої [PERSON] 05.06.2014 року звернувся до Бучанської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], син померлої [PERSON] 07.06.2014 року також звернувся до Бучанської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] та в Бучанській міській державній нотаріальній конторі Київської області була заведена спадкова справа № 102/2014 року до майна померлої [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що за життя [PERSON] належав на праві власності житловий будинок, який розташований за адресою [ADDRESS], що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, індексний номер 14671938 від 16.12.2013 року, [NUMBER], виданого реєстраційної службою Бучанського міського управління юстиції Київської області. Також за життя спадкодавцю згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого на підставі рішення Бучанської міської ради № 1559/1 57 сесії 05 скликання від 29.10.2009 року належала земельна ділянка площею 0,1000 га, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою [ADDRESS], а також згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого на підставі рішення Бучанської міської ради № 1559/1 57 сесії 05 скликання від 29.10.2009 року належала земельна ділянка площею 0,0893 га, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою [ADDRESS]. Встановлено, що 07 травня 2015 року спадкоємці померлої [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] звернулися до Бучанської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їм свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS], свідоцтв про право на спадщину за законом на земельні ділянки площею 0,1000 га., кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,0893 га., кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою [ADDRESS]. Встановлено, що згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Бучанської міської державної нотаріальної контори Фальковської Л.М. від 07.05.2015 року № 468/02-31 відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі на їх ім'я свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] та свідоцтв про право на спадщину за законом на земельні ділянки площею 0,1000 га., кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,0893 га., кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою [ADDRESS], які залишилися після померлої [INFO] їх матері [PERSON], оскільки з правового аналізу документів, а саме паспортів громадян України, свідоцтв про народження спадкоємців та свідоцтва про смерть спадкодавця вбачається неможливість встановлення родинних відносин спадкоємців із спадкодавцем. У даній постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії державним нотаріусом також зазначено, що при вивченні документів на житловий будинок встановлено, що у Свідоцтві про право власності на нерухоме майно за індексним номером 14671938, виданим 16 грудня 2013 року [PERSON], державним реєстратором реєстраційної служби Бучанського міського управління юстиції Київської області, в якому зазначено, що житловий будинок належав власнику [PERSON] та у Витязі з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 14672369, виданим 16 грудня 2013 року [PERSON], державним реєстратором реєстраційної служби Бучанського міського управління юстиції Київської області, в якому також зазначено, що житловий будинок належав власнику [PERSON]; разом з цим, у спадковій справі присутнє рішення Ірпінського міського суду Київської області від 14 листопада 2014 року по справі № 367/6025/14-ц про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документа - Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.12.2013 року індексний номер 14671938, виданого Реєстраційною службою Бучанського міського управління юстиції Київської області на житловий будинок [ADDRESS] [PERSON], яка померла [INFO] про що видано свідоцтво про смерть від 06.03.2014 року [NUMBER] і яка являється рідною матір'ю [PERSON], [INFO] та [PERSON]. [INFO]. Державний нотаріус також зазначає, що з вищевказаного рішення Ірпінського міського суду Київської області вбачається, що суд визнав належність правовстановлюючого документа та встановив родинні відносини спадкоємців зі спадкодавцем [PERSON], однак у свідоцтві про смерть [NUMBER], виданого 06 березня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бучанського міського управління юстиції у Київській області, спадкодавця зазначено - [PERSON]. В судовому засіданні також встановлено, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 14 листопада 2014 року у справі № 367/6025/14-ц за заявою [PERSON], заінтересована особа - [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення заяву задоволено, встановлено юридичний факт належності правовстановлюючого документа - Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.12.2013 року індексний номер 14671938, виданого Реєстраційною службою Бучанського міського управління юстиції Київської області на житловий будинок [ADDRESS] [PERSON], яка померла [INFO] про що видано свідоцтво про смерть від 06.03.2014 року [NUMBER] і яка являється рідною матір'ю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Даним рішенням суду, яке набрало законної сили, встановлено, що [INFO] померла [PERSON], яка є матір'ю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], після її смерті залишилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. Право власності спадкодавця на вказаний будинок підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 16.12.2013 року індексний номер 14671938, виданого Реєстраційною службою Бучанського міського управління юстиції Київської області. [PERSON] та його брат [PERSON] є спадкоємцями вказаної спадщини за законом першої черги, однак через наявність розбіжностей в написанні прізвища спадокодавиці в правовстановлюючих документах, а саме зазначення прізвища померлої [INFO] [PERSON] в свідоцтві про право власності на нерухоме майно від 16.12.2013 року індексний номер 14671938 та в паспорті громадянина України [PERSON]" замість "[PERSON]", вони не мають можливості підтвердити родинні відносини і належність зазначеного майна спадкодавиці й відповідно нотаріально оформити своє право на спадщину; іншого порядку встановлення даного факту законом не передбачено, спір про право відсутній. Дані обставини встановлені рішенням суду, яке набрало законної сили, а тому відповідно до ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають. Наведені обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження, паспорту, про смерть, Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.12.2013 року індексний номер 14671938, Державних актів на право власності на земельні ділянки, спадкової справи № 102/2014 року, Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), рішення Ірпінського міського суду Київської області у справі № 367/6025/14-ц, іншими матеріалами справи. У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. У відповідності до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. У відповідності до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. У відповідності до п.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт того, що за життя спадкодавцю [PERSON] належав на праві власності житловий будинок, який розташований за адресою [ADDRESS], що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, індексний номер 14671938 від 16.12.2013 року, [NUMBER], виданого реєстраційної службою Бучанського міського управління юстиції Київської області та згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого на підставі рішення Бучанської міської ради № 1559/1 57 сесії 05 скликання від 29.10.2009 року їй належала земельна ділянка площею 0,1000 га, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою [ADDRESS], а також згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого на підставі рішення Бучанської міської ради № 1559/1 57 сесії 05 скликання від 29.10.2009 року належала земельна ділянка площею 0,0893 га, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою [ADDRESS]. Враховуючи вищевикладене та оскільки позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON], частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Бучанської міської державної нотаріальної контори Фальковської Л.М. від 07.05.2015 року № 468/02-31 відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі на їх ім'я свідоцтв про право на спадщину за законом на вищезазначене спадкове майно, тому суд вважає, що є підстави для визнання за ними права власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] на будинок [ADDRESS] та на земельні ділянки площею 0,1000 га та 0,0893 га за цією ж адресою по 1/2 частині за кожним. Таким чином суд задовольняє заявлені позовні вимоги у повному обсязі. На підставі ст. ст. 1216-1222, 1268-1270 ЦК України,

Outcome: approved