Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

03.08.2017 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до Тучапської сільської ради Городоцького району Львівської області про визнання права власності на житловий будинок, що знаходиться в с. Тучапи, вул. Вишнева, 113 Городоцького району Львівської області, в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 26.07.2001 р. померла її мати [PERSON], яка до дня смерті проживала в [INFO], за життя не складала заповітного розпорядження. Реалізувати свої спадкові права на нерухомість за законом вона не може, оскільки при житті мати не зареєструвала за собою право власності на будинок. Звернувшись до державного нотаріуса Городоцької державної нотаріальної контори [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері позивачу було відмовлено, у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, що унеможливлює для позивача реалізацію своїх спадкових прав шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку. У зв»язку з цим позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок в с. Тучапи, вул. Вишнева, 113 Городоцького району Львівської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 26.07.2001 р., оскільки відсутній правовстановлюючий документ на будинок, тому не може оформити спадщини у нотаріальному порядку. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили визнати право власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку, розташованого у с. Тучапи по вул. Вишнева, 113 Городоцького району Львівської області з господарськими будівлями і спорудами, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], що померла 26.07.2001року. Представник відповідача Тучапської сільської ради Городоцького району Львівської області у судове засідання не з»явився, 20.10.2017р. сільський голова подав заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, проти задоволення позову не заперечують (а.с. 69). Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно даних вказаних у технічному паспорті житловий будинок в с. Тучапи, вул. Вишнева, 113 Городоцького району Львівської області зведений у 1965 році, складається з трьох кімнат, однієї кухні, комори, житлова площа - 53,8 кв.м, загальна площа 71,0 кв.м. (а.с.5-8). Також це підтверджено довідкою №75 від 07.06.2017р. ФОП [PERSON] про актуальний стан житлового будинку, в якій зазначено, що самочинного будівництва та перепланувань не виявлено. Інвентаризаційна вартість нерухомого майна станом на 07.06.2017р. становить 112786 грн. (а.с.9). Забудівником вказаного будинку була мати позивача [PERSON], 03.03.1928р.н., що підтверджується виписками з погосподарських книг Тучапської сільської ради за 2001-2005рр., 2011-2015рр. та 2016-2020рр. та довідкою Тучапської сільської ради від 25.05.2017р. №252 (а.с.14). В даному житлі зареєстрованих осіб немає. У зв»язку із смертю [PERSON], яка померла 26.07.2001 року господарство було ліквідовано і закрито (а.с.15,17-19). Крім того, за житловим будинком, який належав [PERSON], закріплена земельна ділянка площею 0,10 га, що стверджується довідкою Тучапської сільської ради Городоцького району Львівської області №251 від 25.05.2017р. (а.с.12). Заслухавши позивача та її представника, вивчивши матеріали справи, суд приходить переконання про задоволення позову. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка\~ житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те,\~ що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові\~ платежі по обов'язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійне прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковий майном. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватись законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців. [PERSON] мати позивача померла 26.07.2001р., про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-СГ №199198 (а.с. 10). Позивач [PERSON] є її дочкою, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-СГ №464126 від 14.08.2015р. та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00014808218 від 09.12.2014р. (а.с.23-24). Після смерті матері за спадковим будинком постійно доглядає та утримує його [PERSON], користується присадибною ділянкою, а отже згідно положень ч.1 ст. 549 ЦК УРСР, що діяв на час відкриття спадщини, вона прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Згідно довідки Тучапської сільської ради Городоцького району Львівської області №253 від 25.05.2017р. житловий будинок №113 в с. Тучапи по вул. Вишнева Городоцького району Львівської області придатний для проживання (а.с.16). Згідно ст.328 ЦК України в ред. 2004р. право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами ст.392 ЦК України в ред. 2004р., власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстр будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджені Міністерством комунального господарства У PCP 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року. Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948р. «Про право громадян на купівлю і\~ будівництво індивідуальних житлових будинків» зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва, зокрема за вказаними Указом підставою виникнення права власності на житловий будинок був сам факт збудування цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства. Ці правові акти не повязували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Такого висновку дійшов ВСУ, виклавши правову позицію у постанові від 18.12.2013р. у справі №6-137цс13, яка згідно зі статтею 360-7 ЦПК є обовязковою для судів. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ч.4 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Відповідно до наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна» з подальшими змінами та доповненнями не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 року. Так, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що відносини спадкування регулюються за правилами ЦК 2004 р., якщо спадщина відкрилася після 01.01.2004 р. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК 1963 р., у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Оскільки [PERSON] померла 26.07.2001р., до правовідносин, що стосуються прийняття спадщини після її смерті слід застосовувати положення Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року. Так, ст. 524 ЦК України передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч.2 ст. 548 ЦК України 1963 р., прийняття спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким з урахуванням вимог ст. 525 зазначеного Кодексу, визнається день смерті спадкодавця. Статею 549 ЦК УРСР, передбачено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. За змістом розд. УІІ вказаного Кодексу прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі обєкти спадкування водночас і свідчать про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. За життя батьки позивача [PERSON] та [PERSON] збудували цегляний житловий будинок по вул. Вишнева, 113 в с. Тучапи Городоцького району Львівської області, який складається з трьох кімнат, кухні, комори, житлова площа - 53,8 кв.м, загальна площа 71,0 кв.м. Підсобні будівлі: сарай, вбиральня, криниця та огорожа. Однак мати позивача, яка була зареєстрована і до дня смерті постійно проживала в [INFO] не зареєструвала право власності на вказаний житловий будинок, таке підтверджується довідкою КП «Городоцьке районне бюро технічної інвентаризації» від 12.09.2017р. №297 та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, інше за №95434560 від 23.08.2017р. (а.с.38, 68). З матеріалів справи видно, що після смерті [PERSON], Городоцькою державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу за №243/2015 (а.с.45-67). Обставини, які б вказували, що [PERSON] при житті набула або володіла житловим будинком №113 по вул. Вишнева в с. Тучапи Городоцького району Львівської області неправомірно, або що такий є самочинно побудований, в суді не встановлено. Городоцький РВ ГУ ДСНС України у Львівській області здійснив огляд вказаного будинку, щодо протипожежного стану, під час перевірки було встановлено, що житловий будинок відповідає вимогам ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» (а.с.20). Таким чином, суд приходить переконання про успадкування позивачем житлового будинку, оскільки така фактично прийняла спадщину. На підставі викладеного суд знаходить за належне визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться в с. Тучапи, вул. Вишнева, 113 Городоцького району Львівської області, оскільки позивач є спадкоємцем за законом належного майна [PERSON], яка за життя не оформила права власності на житловий будинок. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір.

Outcome: approved