Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

12 жовтня 2016 року позивач [PERSON] акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві позивач зазначив, що 22 квітня 2016 року між [PERSON] та ПАТ КБ ПриватБанк було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н, згідно з яким [PERSON] (позичальник) отримала кредит у розмірі 25411 грн. 94 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 30.04.2019 року. Однак, відповідачка порушила виконання своїх зобовязань в частині погашення кредиту та сплати процентів згідно з Умовами кредитування. Оскільки відповідачка добровільно не погасила суму боргу, то позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитом в розмірі 30978 грн. 58 коп., із яких: заборгованість за кредитом в розмірі 25313 грн. 58 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 1912 грн. 50 коп.; заборгованість за пенею та комісією в розмірі 3037 грн. 62 коп., а також штраф відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди в розмірі 714 грн. 88 коп. В судове засідання представник позивача не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надійшло при надходженні позову клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача та надання згоди на заочний розгляд справи. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково, суду пояснила, що дійсно 22 квітня 2016 року вона уклала з ПАТ КБ "ПриватБанк" Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н та повинна була кожного місяця сплачувати по 921,95 гривень, але вона не змогла вносити щомісячно вказану суму в зв'язку з скрутним матеріальним становищем. В даний час вона працює, але отримує заробітну плату в розмірі 1200-1600 гривень, з цих коштів може лише сплачувати по 200-300 гривень, оскільки в неї на утриманні знаходиться неповнолітня донька, яку вона утримує сама. Суд, вислухавши пояснення відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 22 квітня 2016 року між [PERSON] та ПАТ КБ ПриватБанк було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н, згідно з якою [PERSON] (позичальник) отримала кредит у розмірі 25411 грн. 94 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 30.04.2019 року. (а.с.7-31). Відповідач у порушення умов договору зобовязання за договором належним чином не виконує, що полягає у припиненні з червня 2016 року внесення щомісячних платежів на погашення кредиту, тому станом на 27.09.2016 року відповідач має кредитну заборгованість в розмірі 30978 грн. 58 коп., із яких: заборгованість за кредитом в розмірі 25313 грн. 58 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 1912 грн. 50 коп.; заборгованість за пенею та комісією в розмірі 3037 грн. 62 коп., а також штраф відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди в розмірі 714 грн. 88 коп. (а.с.7). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 2.2 Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 22.04.2016 року передбачено, що заборгованість по кредиту, починаючи з 32 дня порушення, вважається простроченою, і позичальник сплачує Банку штраф в розмірі 714 грн.88 коп. Суд вважає, що позивач виконав умови договору та надав відповідачеві кредит. Однак, відповідач [PERSON] всупереч договірним зобов'язанням не сплачує кредитну заборгованість, тому позивач має право вимагати від відповідача [PERSON] повернути заборгованість, що залишилася, проценти за користування кредитом, пеню з комісією та штраф. Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Оскільки відповідач добровільно не погашає заборгованість по кредитному договору, то вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку. Таким чином, враховуючи, що відповідачка [PERSON] неналежним чином виконувала свої зобовязання за кредитним договором, то суд вважає за необхідне задовольнити позов позивача та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 22.04.2016 року станом на 27.09.2016 року в сумі 30 978 (тридцять тисяч дев'ятсот сімдесят вісім) гривень 58 (п'ятдесят вісім) копійок, яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 25313 грн. 58 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 1912 грн. 50 коп., заборгованості за пенею та комісією в розмірі 3037 грн. 62 коп., штрафу в розмірі 714 грн. 88 коп. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вимог цієї статті, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1378 гривня 00 копійок, який позивач сплатив при поданні позову до суду, що підтверджується приєднаним до справи платіжним дорученням від 29.09.2016 року. - (а.с.39). На підставі викладеного,

Outcome: approved