Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

09 квітня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк", в якому просить стягнути з відповідача суму банківського вкладу в розмірі 8730 доларів США (еквівалент 196778,70 грн. за курсом НБУ) та відсотки по вкладу до дня фактичного повернення вкладу. В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що ним було укладено договір банківського вкладу № 810165/2014 від 17.06.2014 року, згідно якого позивачем був розміщений вклад в іноземній валюті у сумі 2500 доларів США із процентною ставкою в розмірі 12,5% до 17 вересня 2014 року, 11.07.2014 року позивачем додатково розміщено 15000 доларів США. 12.03.2015 року банк повернув суму вкладу частково та не в валюті розміщення депозиту, а саме в розмірі 196751,60 грн. Інша частина депозиту банком не повернута, тому позивач змушений звернутись до суду із даним позовом. У судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити на підставі доводів позовної заяви. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, направив поштою на адресу суду заперечення, в яких зазначив, що в банку була введена тимчасова адміністрація під час якої не здійснюється, зокрема задоволення вимог вкладників, строк дії договорів яких не закінчився. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 17 червня 2014 року між позивачем та відповідачем - публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський акціонерний банк" та [PERSON], було укладено договір банківського вкладу №810165/2014, згідно з умовами якого відповідач відкриває вкладний рахунок [NUMBER], а позивач вносить грошові кошти в іноземній валюті, позивачем було внесені готівкою кошти в розмірі 2500 доларів США, що підтверджується квитанцією №725553 від 17 червня 2014 року. Згідно з п.1.7 вказаного договору строк розміщення вкладу - 17 вересня 2014 року. Згідно з п.1.8 вказаного договору протягом строку дії вкладу вкладних має право звернутись із пропозицією збільшення розміру депозиту. Згідно з п.1.5 вказаного договору виплата процентів, нарахованих на вклад, здійснюється за ставкою - 12,5% річних. Згідно із платіжним дорученням від 11 липня 2014 року позивач поповнив депозит за договором №810165/2014 від 17.06.2014 року на суму 15000 доларів США. Як вбачається із заяви на видачу готівки №1718100 від 12 березня 2015 року позивачу виплачено як вкладнику ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" 196751,60 грн. публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський». Відповідно до ч.1 ст. 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Частинами 1 та 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Як вбачається з матеріалів справи, строк розміщення вкладу закінчився. Як пояснив позивач в судовому засіданні, він неодноразово звертався до працівників публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" із вимогами щодо повернення грошових коштів за депозитом, проте докази звернення до публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" у нього відсутні. Згідно рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.11.2014 року №123 в публічному акціонерному товаристві "Всеукраїнський акціонерний банк" запроваджено тимчасову адміністрацію з 21.11.2014 року. Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом у даних правовідносинах. Пунктом 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим законом. Відтак, у спорах пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону є спеціальним, а даний закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Нормами ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» врегульовані наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Відповідно до п.п.1,2 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку. Частиною 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо: виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті. Відповідно до положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що з моменту введення в банку тимчасової адміністрації Фонду гарантування вкладів фізичних осіб банк не відповідає за своїми зобов'язаннями за договорами банківського вкладу перед вкладниками, оскільки згідно з ч.1 ст.26 цього Закону виплати за вкладами здійснюються Фондом в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку, яка не може бути меншою 200000 грн. Так, згідно з ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під поняттям вкладник розуміється фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката. Вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту),банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти. Як вбачається з матеріалів справи та згідно пояснень, наданих в судовому засіданні, позивач 12.03.2015 року отримав кошти, відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в межах суми, що гарантується Фондом, 200000 грн. Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВіЕйБі Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВіЕйБі Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіну Марину Анатоліївну строком на 1 рік з 20.03.2015 року по 19.03.2016 року включно. Відповідно до п.4 ч.1 ст.48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює такі повноваження складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів. Відповідно до п.4 ч.1 ст.52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у такій черговості:у четверту чергу - вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом. Матеріали справи не містять доказів, позивач в судовому засіданні не посилався на звернення із вимогами до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, просив стягнути невиплачену суму депозиту з відповідача. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Виходячи з вищенаведеного, позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно з ч.2 ст.88 ЦПК України якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що сторони звільнені від оплати судових витрат згідно з пунктами 7, 22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed