Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

11 вересня 2019 року позивачка звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В прохальній частині уточненого позову позивачка просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] , на користь позивача [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з серпня 2019 року і до повноліття дитини. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в 2005 році [PERSON] , уклала шлюб з [PERSON] , який зареєстрували 10.09.2005 року у Самарському відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області про, що зроблено актовий запис №016042. У шлюбі у них народилася дитина: [PERSON] , [INFO] . Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Такий рівень вона одна не зможе забезпечити, тому батько, який є здоровий та працездатний, зможе сплачувати аліменти на рівні ј частини з усіх видів заробітку. Відповідач працює неофіційно, тому є складнощі в зазначені місця роботи. Відповідач інших осіб на утриманні не має, він працездатний, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому вважає, що він може сплачувати такий розмір аліментів. Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровськ від 10.09.2019 року по справі було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду у порядку спрощеного провадження. 26.09.2019 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що відповідач підтверджує, що дійсно має шлюбні відносини з позивачем, однак на теперішній час знаходиться в стані розлучення. Шлюбні відносини фактично припинилися, позивач та відповідач проживають окремо. Позивач подала до Самарського районного суду м. Дніпропетровська позовну заяву про розірвання шлюбу (справа №206/4814/19, суддя Маштак К.С.) Від шлюбу вони мають сіпльну дитину - [PERSON] , [INFO] Відповідач підтримує відносини з донькою та на протязі всього часу здійснює свої обов`язки щодо утримання дитини та її виховання. Також відповідач не відмовляється від утримання своєї дитини [PERSON] , до цього виплачував грошові кошти на утримання дитини, тому визнає позовні вимоги позивача у повному обсязі. На підставі викладеного просить суд позовні вимоги позивача задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 05 вересня 2005 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за №350, про що 10 вересня 2005 року видано свідоцтво про реєстрацію шлюбу, серії [NUMBER] (а.с. 10). З свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 22 лютого 2006 року Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, вбачається, що [INFO] народилася [PERSON] батьками, якої є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №105 (а.с. 11). Згідно ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.181 СК України - способи виконання батьками обов`язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Положеннями ч.2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В силу ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищевикладені обставини, та визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Стягнути [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину щомісячно, до її повноліття, починаючи з 29 серпня 2019 року. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах оплати платежу за один місяць. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за позовом щодо сплати аліментів на підставі ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", з урахуванням того, що відповідач позов визнав, то у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 50% судового збору в розмірі 384,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved