Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 3,27 га, розташовану на території Леб'язької сільської ради Чугуївського району Харківської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у виді вище вказаної земельної ділянки. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] стали її діти - позивач та відповідачі по справі. Позивач вважає себе такою, що прийняла спадщину, адже на момент смерті матері проживала з нею за адресою реєстрації останньої, доглядала її. В передбачений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом позивач не зверталася, оскільки вважала, що фактично прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, заяву про відмову від спадщини позивач не подавала. Відповідачі на спадщину не претендують, спадщина у відповідності до закону не оформлена. На теперішній час позивач звернулася до державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але у його видачі їй було усно відмовлено у зв'язку з відсутністю підтвердження постійного проживання зі спадкодавцем на час його смерті, а тому вона змушена звернутися до суду для захисту своїх спадкових прав. Позивач в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, від її представника через канцелярію суду надійшла заява про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила суд позов задовольнити (а.с. 26). Представник відповідача та треті особи в судове засідання не з'явилися, належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надали заяви про слухання справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечували (а.с. 29-31). Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, та враховуючи визнання позову відповідачем ухвалити рішення по справі, що передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 4). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у виді земельної ділянки площею 3,27 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Леб'язької сільської ради Чугуївського району Харківської області, яка належала їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого на підставі рішення виконавчого комітету Леб'язької сільської ради Чугуївського району Харківської області від 30.01.2001 року № 9 (а.с. 25). Відповідно до ст. 1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно статті 1261 ЦК України: у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] оскільки є її донькою, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 8) та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с. 10). Чоловік [PERSON] - [PERSON], помер раніше, а саме [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про [NUMBER] Інші спадкоємці першої черги - відповідачі по справі, в передбачений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не зверталися, постійно зі спадкодавцем на час його смерті не проживали, на спадщину не претендують. Згідно ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 23 постанови від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Таким чином, сама по собі реєстрація місця проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини не може свідчити відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України про своєчасність прийняття спадщини. В передбачений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом позивач не зверталася, оскільки фактично прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України. Заяву про відмову від спадщини позивач не подавала. Пункт 22-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" №7 від 16.04.2004 року, П. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року N7 та статті 1225 ЦК України і 131 ЗК України вказують, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved