Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 04 грудня 2012 року до 09 вересня 2014 року. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час між сторонами шлюб розірвано, останні разом не проживають, син [PERSON] проживає разом з позивачкою, позивачка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, відповідач на утримання сина допомоги не надає, тому змушена звернутися до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень, щомісячно до досягнення сином повноліття. Позивачка в судове засідання не з"явилась. Подала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі. Просила позов задовольнити з викладених в позові підстав. Відповідач в судове засідання повторно не з"явився. Про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, які містяться в матеріалах справи.Про причини неявки суд не повідомив. З клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04 грудня 2012 року, відповідно до свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] (а.с.4). Судом встановлено, що сторони перебували в фактичних шлюбних відносинах і до реєстрації шлюбу, від яких у них народився син [PERSON] [INFO] року, батьками якого є сторони по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] Шлюб між сторонами розірвано 09.09.2014 року, що підтверджується рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області (а.с.3), сторони по справі однією сім'єю не проживають, малолітній син [PERSON] знаходиться на повному утриманні матері, відповідач матеріальну допомогу не надає на утримання сина, що достовірно встановлено в ході судового засідання. Крім того, перебування на утриманні позивачки малолітнього сина [PERSON] підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області від 23.03.2015 року №2263, відповідно до якої позвачка проживає за адресою: [ADDRESS] без реєстрації, разом з сином [PERSON] (а.с.6). Відповідно до акта депутата Новоукраїнської міської ради від 20.03.2015 року № 494/02-44 позвачка проживає за адресою: [ADDRESS] без реєстрації, разом з сином [PERSON] в орендованому будинку (а.с.5). Доказів зворотного, як того вимагає ст. 60 ЦПК України, в розпорядження суду, зокрема, з боку відповідача, не надано. Згідно із ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. ст. 181, 184 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів, інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки і сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік», станом на 01.01.2015 року прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років - становить 1032 грн. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є обґрунтованими, оскільки відповідач не працює, не зареєстрований як фізична особа-підприємець, не отримує пенсію та будь-яких соціальних допомог, проживає за рахунок випадкових заробітків. Судом також встановлено, що домовленість між сторонами щодо утримання сина не досягнута, а тому право позивача на отримання від відповідача аліментів підлягає захисту. При зверненні до суду позивач просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 700 гривень на місяць, це сума, яка іде на утримання дитини, на її харчування, речі першої необхідності. Визначаючи розмір аліментів на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], суд враховує обставини справи, положення вказаного Закону та СК України, матеріальне становище дитини, індивідуальні особливості її стану здоров'я та розвитку, наявність у відповідача та позивача на утриманні інших дітей, їх сімейні стани та стани здоров'я. Оскільки з боку позивача не надано достатніх доказів на підтвердження розміру аліментів - 700 грн., які вона просить стягнути з відповідача і витрат, які вона несе на утримання дитини, а також, враховуючи те, що батьки мають рівні обов»язки щодо утримання неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення аліментів з моменту пред»явлення позову і до повноліття дитини в розмірі 700 гривень підлягають частковому задоволенню в сумі 500 гривень. На думку суду, такий розмір аліментів є необхідним для забезпечення утримання малолітнього сина [PERSON], оскільки рівнозначний обов'язок щодо його утримання, у відповідності до положень ст. 141 СК України, покладається як на відповідача, так і на позивача по справі. Згідно із ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно із ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. В зв"язку з викладеним, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь держави судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 180, 181, 182, 184 СК України,

Outcome: partial