Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

11 грудня 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав щодо дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області від 25 березня 2013 року розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків щодо виховання малолітніх дітей, не спілкується з ними, не слідкує за їхнім здоров'ям, не піклується про них, матеріально не утримує. Зазначила, що діти проживають біля неї, усі обов'язки по їх вихованню та утриманню повністю покладені на неї, вона забезпечує дітям гідні умови проживання та гармонійну атмосферу оточення, сприяє належному їх вихованню, повноцінному світосприйняттю життя та оточуючих людей. Крім цього, батько [PERSON] дав свою згоду на позбавлення його батьківських прав відносно малолітніх дітей, що стверджується заявою посвідченою приватним нотаріусом. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, відзив на позов суду не подав, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Представник третьої особи в суді позов підтримала, вважає його таким, що підлягає до задоволення. Суду представник пояснила, що питання про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав розглядалося на комісії, рішенням органу опіки та піклування Білогірської районної державної адміністрації від 01 лютого 2019 року № 50/22-02-15-81/2019 затверджено висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітніх дітей. Заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області від 25 березня 2013 року розірвано. Під час шлюбу в сторін народилися діти: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу діти проживають з позивачем та перебувають на її повному матеріальному утриманні, що підтверджується довідкою Ямпільської селищної ради Білогірського району Хмельницької області від 16 травня 2018 року № 1342/02-29. Як слідує із змісту характеристик на дітей, виданими загальноосвітнім навчальним закладом І-ІІІ ступенів «Середня загальноосвітня школа № 262» Подільського району міста Києва, вихованням дітей, їхнім здоров'ям, фізичним та духовним розвитком, навчанням займається позивач. У відповідності з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України) мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що після припинення шлюбних відносин відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, не відвідує школу, де вони навчаються, не спілкується з дітьми в необхідному обсязі, не піклується про їхнє життя та здоров'я, що підтверджується в сукупності, зокрема, довідкою Ямпільської селищної ради Білогірського району Хмельницької області від 16 травня 2018 року № 1342/02-29, характеристиками на дітей, виданими загальноосвітнім навчальним закладом, поясненнями представника позивача та представника органу опіки та піклування. Крім цього суд враховує, що власною заявою від 26 листопада 2018 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Білогірського районного нотаріального округу Рогожиною Ю.М., відповідач без будь-якого примушування, повністю розуміючи значення своїх дій та правові наслідки своїх дій, дав згоду на позбавлення його батьківських прав відносно дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до положень ч. 5 та ч. 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно висновку органу опіки та піклування Білогірської районної державної адміністрації від 01 лютого 2019 року № 50/22-02-15-81/2019 позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітніх дітей є доцільним та відповідає їхнім інтересам. Крім того, суд бере до уваги і позицію самого відповідача, який згідно поданої заяви позовні вимоги визнав, що згідно положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. При цьому судом встановлено, що таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З врахуванням викладеного, враховуючи визнання відповідачем позову, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved