Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 13438 гривень 79 копійок. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 29.11.2017 року між ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" і відповідачем було укладено договір у вигляді заяви про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг та заяви № 5872262621 на отримання кредиту , підписанням якої підтвердив згоду, що ця заява разом з умовами отрмання кредитів та інших послуг становить кредитний договір між ним та ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень". 26.06.2019 року між ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення права вимоги № 20190626, за яким право вимоги за вказаними договорами було відступлено на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за договором кредитів не виконав, у нього виникла заборгованість за кредитами у вказаному розмірі. За клопотанням представника позивача дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження. Оскільки відповідач, який отримав копію ухвали про відкриття провадження, у встановлений законом строк не подав відзив на позов і не заперечив проти вирішення справи в порядку спрощеного провадження, на підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. 29.11.2017 року між ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" і відповідачем було укладено договір у вигляді заяви про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг та заяви № 5872262621 на отримання кредиту , підписанням якої підтвердив згоду, що ця заява разом з умовами отрмання кредитів та інших послуг становить кредитний договір між ним та ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень", відповідно до якого ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" надав відповідачу грошові кошти в розмірі 5000 грн. В свою чергу, позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити просенти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повому обсязі у строки і на умовах, передбачних договором (а.с. 6-9, 15-16). Як вбачається з договору № 20190626 від 26.06.2019 року ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення права вимоги, за яким право вимоги за кредитними договорами було відступлено на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с. 21-23). Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За нормами статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини 1 і 2). В пункті 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», судам роз`яснено, що договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Положення статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З наданого позивачем на підтвердження своїх вимог розрахунку заборгованості та витягу з Реєстру боржників № 1 до Договору відступлення права вимоги № 20190626 від 26.06.2019 року вбачається, що станом на 26.06.2019 року відповідач має заборгованість по договору на загальну суму 13438 гривень 79 копійок, з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 5720 грн. 00 коп., заборгованість за відсотками - 1080 грн. 19 коп., заборгованість за щомісячними процентами - 3778 грн. 60 коп., заборгованість за пенею - 2860 грн. 00 коп. (а.с. 18, 24). Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу; якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (стаття 1050 ЦК України). Положення статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Таким чином, відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплатити процентів у строки передбачені договором №5872262621 від 29.11.2017 року, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. При цьому, на підставі пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved