Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON] про: 1) надання дозволу на виїзд сина [PERSON] , [INFO] за кордон, а саме до Республіки Угорщини, Польщі, Чеської Республіки (зокрема з місцем перебування у [ADDRESS] ), на період з дня набрання рішенням законної сили по 30 червня 2022 року у супроводі матері [PERSON] , яка забезпечить повернення дитини в Україну, без дозволу (згоди) батька [PERSON] ; 2) надання дозволу позивачці на оформлення усіх необхідних документів без згоди батька [PERSON] , які потрібні [PERSON] , [INFO] , для виїзду та перебування за кордоном, а саме у Республіці Угорщині, Польщі, Чеській Республіці у період з дня набрання рішенням законної сили по 30 червня 2022 року. Витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00грн просить стягнути з відповідача на користь позивачки. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалась на те, що з 26.05.2016 по 12.03.2019 позивачка перебувала у шлюбі з відповідачем. [INFO] від шлюбу у них народився син [PERSON] . 12.03.2019 шлюб між позивачкою та відповідачем розірваний. Після розірвання шлюбу, сторони проживають окремо. Відповідно до рішення Літинського районного суду Вінницької області від 13.03.2019 з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання сина. З моменту розлучення і по сьогоднішній день дитина проживає разом із позивачкою. 21.07.2020 [PERSON] уклала шлюб із громадянином України [PERSON] .. Чоловік позивачки, [PERSON] , наразі перебуває на роботі у Чеській Республіці у м. Колін, проживає за адресою: [ADDRESS] . Наразі позивачка має намір відвідати чоловіка у Чеській Республіці, планує взяти з собою дитину. Залишити дитину в Україні не має можливості, так як її син ще досить маленький, у нього з матір`ю наявний досить міцний зв`язок, крім того у разі відсутності позивачки немає кому бути з дитиною. Також виїзд дитини за кордон сприятиме розширенню світогляду дитини та добре позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку як особистості, для дитини буде корисно та цікаво побачити іншу країну та її традиції, покращити духовний та моральний стан, що є забезпеченням інтересів дитини в межах здійснення батьківських прав та обов`язків. Адресою за якою будуть перебувати позивачка з дитиною є адреса чоловіка. У квартирі є усі необхідні умови для нормального проживання дитини. Квитки на подорож до Чеської республіки позивачка ще не придбала, адже невідомо скільки триватиме розгляд даної справи. Утримання позивачки та її дитини, а також забезпечення їх усім необхідним, під час перебування у Чеській Республіці бере на себе чоловік [PERSON] .. Позивачка зверталася до відповідача з проханням надати дозвіл на виїзд за кордон сина [PERSON] , але позитивної відповіді від нього не отримала. В подальшому представник позивачки неодноразово зверталась з письмовими запитами до відповідача з проханням надати дозвіл на тимчасовий виїзд сина [PERSON] , за кордон, а саме до Республіки Угорщини, Польщі, Чеської Республіки на період з 01.07.2021 по 30.06.2022 у супроводі матері [PERSON] , яка забезпечить повернення дитини в Україну, а також надати згоду на оформлення документів, які необхідні [PERSON] для виїзду/перебування за кордоном, але будь-якої відповіді від нього не надійшло. Крім того, зазначає, що відповідач і раніше не надавав позивачці дозвіл на вивіз сина за кордон, а лише наголошував на тому, що надасть дозвіл тільки після того, як позивачка відмовиться від аліментів. У зв`язку з чим позивачка була вимушена отримати дозвіл на виїзд дитини за кордон без згоди батька шляхом звернення до Літинського районного суду Вінницької області. Вважає, що відповідач безпідставно чинить перешкоди у здійсненні заходів спрямованих на покращення фізичного, духовного, морального розвитку та здоров`я дитини. Саме така ситуація і стала підставою для звернення до суду із вказаним позовом. Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області 14.07.2021 провадження у справі відкрито та призначено підготовче судове засідання на 02.08.2021. Ухвалою від 02.08.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 01.09.2021. 01.09.2021 розгляд справи відкладено на 24.09.2021 у зв`язку з неявкою відповідача. Представник позивачки-адвокат Тетева-Родюк І.О. надала до канцелярії суду заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у відсутність позивачки та її представника. Позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Відзив на позов не подав. З урахуванням одночасного існування умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини. Сторони у справі, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.13). Рішенням Могилів-Подільського районного суду Вінницької області від 08 лютого 2019 року по справі № 138/941/18 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.14-15). Судовим наказом Літинського районного суду Вінницької області від 13.03.2019 по справі №137/314/19 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ним повноліття (а.с.16). Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 28.12.2020 у справі №137/1470/20 надано [PERSON] дозвіл на виїзд сина [PERSON] за кордон, а саме до Республіки Угорщина, Польщі, Чеської Республіки (зокрема з місцем перебування у [ADDRESS] ) на період з дня набрання рішенням законної сили по 30 червня 2021 року у супроводі матері [PERSON] , яка забезпечить повернення дитини в Україну без дозволу (згоди) батька [PERSON] . А також, надано [PERSON] дозвіл на оформлення всіх необхідних документів без згоди батька [PERSON] , які потрібні [PERSON] для виїзду та перебування за кордоном, а саме у Республіці Угорщина, Польщі, Чеської Республіці у період з дня набрання рішенням законної сили по 30 червня 2021 року (а.с.26-28). До складу сім`ї [PERSON] входить син [PERSON] , згідно довідки Яришівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області від 02.07.2021 за №838 (а.с.17). [PERSON] 21 липня 2020 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , згідно Свідоцтва серії [NUMBER] (а.с.29). [PERSON] працює у комерційній фірмі ТОYОТА РЕUGЕОТ СIТRОEN АUТОМОВІLЕ СZЕСН, s.r.o. у Чеській Республіці у м. Колін, що підтверджується додатком №1/2021 до Трудового договору від 08.06.2018, який належним чином перекладений (а.с.30-33). [PERSON] від 12.06.2019 проживає за адресою: [ADDRESS] , відповідно до договору оренди житла, який належним чином перекладений, де термін оренди продовжено до 30.06.2022 (а.с. 34-41) Також досліджено фотографії на яких зображений стан орендованої [PERSON] квартири (а.с.42-45). Адвокат І.О. Тетева-Родюк зверталася до [PERSON] з метою надання згоди на оформлення документів, необхідних для виїзду [PERSON] за кордон запитами від 10.06.2021 за адресою реєстрації та тимчасового місця перебування (а.с.18,22). Факт отримання відповідачем даних листів підтверджується рекомендованим повідомленням, описами вкладення, роздруківкою з офіційного сайту «Укрпошти» (а.с.19-21,23-25). Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За правилами ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну», громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в`їхати в Україну. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до ст. 3 Закону України "Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну" правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57, із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. З огляду на викладене, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Також законодавством не встановлено обмежень щодо в"їзду громадян України на територію України. Відповідно до ч. 2 ст. 150, ч. 2 ст. 155 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Разом з тим, дозвіл на тимчасові виїзди за кордон з дати набрання рішення законної сили у супроводі одного з батьків за відсутності згоди другого з батьків може бути наданий на підставі рішення суду на певний період, з визначенням його початку й закінчення. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 712/10623/17 (провадження №14-244цс18), в якому Велика Палата відступила від правового висновку, згідно з яким пріоритетними в цій категорії справ є дотримання принципу рівності прав батьків щодо дитини. У вищевказаній постанові зроблено висновок, що положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини, а тимчасовий виїзд дитини за кордон (із визначенням конкретного періоду) у супроводі того з батьків, з ким визначено її місце проживання та який здійснює забезпечення дитині рівня життя, необхідного для всебічного розвитку, не може беззаперечно свідчити про позбавлення іншого з батьків дитини передбаченої законодавством можливості брати участь у її вихованні та спілкуванні з нею. У такій категорії справ узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність в одного з батьків права відмовити в наданні згоди на тимчасовий виїзд дитини за кордон з іншим з батьків є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди. Тимчасовий виїзд за кордон у супроводі одного з батьків за відсутності згоди другого з батьків може бути наданий на підставі рішення суду на певний період, з визначенням його початку й закінчення. Дослідивши матеріали справи, врахувавши письмову позицію сторони позивача, судом встановлено що у позивачки [PERSON] існують складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон. Також суд бере до уваги той факт, що договір оренди житла, який укладений [PERSON] продовжено до 30.06.2022, трудові відносини встановлені до 07.06.2023, вид на проживання дійсний до 07.06.2023, а тому суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог щодо терміну перебування неповнолітнього [PERSON] у Республіці Угорщина, Польщі, Чеської Республіки, а саме на період з дня набрання рішенням законної сили та до 30.06.2022 року. Суд вважає за необхідне надати позивачу дозвіл на виїзд та оформлення документів на виїзд неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , в супроводі матері за межі України, а саме до Республіки Угорщини, Польщі, Чеської Республіки без дозволу (згоди) і супроводу батька - [PERSON] , на період з дня набрання рішенням законної сили та до 30.06.2022 року. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 908,0грн.

Outcome: approved