Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача, їх заяви (клопотання), інші процесуальні дії у справі. ПАТ «Страхова компанія «АРКС», як правонаступник ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» звернувся до суду з названим позовом до [PERSON] , в якому просило стягнути з останнього 9 627 грн 09 коп шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та відшкодувати сплачений судовий збір. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 28.06.2017 року в м. Києві з вини відповідача сталась дорожньо-транспортна пригода, за участю застрахованого позивачем транспортного засобу FORD, яким керувала водій [PERSON] . На виконання умов договору вони виплатили страхове відшкодування в розмірі 34 008 грн 25 коп. ТДВ «СТДВ «Глобус» було здійснено на їх користь виплату страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 24 381 грн 16 коп, тобто сума збитків, які не відшкодовані відповідачем становить 9 627 грн 09 коп, яка складається з відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в письмовому клопотанні просив справу розглядати у його відсутність, просить позовні вимоги задовольнити, з підстав зазначених в позові, не заперечуючи проти заочного розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, за зареєстрованим місцем проживання поштове повідомлення повернулось не врученим з відміткою «за даною адресою не проживає», заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав, про причини неявки суд не повідомив. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 18 серпня 2020 року постановлено справу розглядати в заочному порядку. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що: - 13.03.2017 між ПАТ «СК «АХА Страхування» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування наземного транспорту «Все включено» № 76030а7ко; - [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що вбачається з постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 25.07.2017 року, яка набрала законної сили 04.08.2017 року та встановлено, що 28.06.2017 року, приблизно о 14.30 годині, [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Audi» д.н.з. [NUMBER] , рухаючись біля станції метро «Харківська» по пр. Бажана в м. Києві, в порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху України, не дотримався безпечної дистанції, у зв`язку з чим скоїв зіткнення з автомобілем «Daewoo», д.н.з. [NUMBER] , водієм якого є [PERSON] , який в свою чергу по інерції скоїв наїзд на автомобіль «Ford» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , що призвело до механічних пошкоджень всіх зазначених транспортних засобів; - страхувальник звернувся з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу; - розмір страхового відшкодування склав 34008 грн. 25 коп, що вбачається з розрахунку страхового відшкодування та рахунку №00970 від 01.07.2017 року; - ПАТ «СК «АХА Страхування» перерахувала [PERSON] 34 008 грн 25 коп страхового відшкодування згідно акту №АХА2216210, що вбачається з платіжного доручення №349 330 від 06.07.2017 р.; - цивільно-правова відповідальність [PERSON] , застрахована в ТДВ «СТДВ «Глобус», згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/0036136; - ПАТ «СК «АХА Страхування» звернулося до ТДВ «СТДВ «Глобус» із заявою про виплату страхового відшкодування, що вбачається із заяви від 21.12.2017 року №СУ/004326/3; - ТДВ «СТДВ «Глобус» повідомило ПрАТ «СК «АХА Страхування», що ними буде сплачено 24 381 грн 16 коп страхового відшкодування. Зміст повідомлення зводиться до того, що враховуючи ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленого законодавством. Згідно рахунку №00970 від 01.07.2017 року матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля Ford Kuga в результаті його пошкодження при ДТП, з урахуванням фізичного зносу на деталі, що підлягають заміні складає 24381 грн. 16 коп; - ПАТ «СК «АХА Страхування» було направлено 07.08.2018 р. претензію [PERSON] про сплату суму боргу в розмірі 9 627 грн 09 коп; - ПАТ «СК «АХА Страхування» змінило назву 20.06.2019 р. на ПАТ «Страхова компанія «АРКС», що вбачається з повідомлення від 15.07.2019 року №3.1-23/484-19. Джерела права застосовані (не застосовані) судом. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.ст. 1, 8-10, 16, 20, 25 Закону України "Про страхування", страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Страховий платіж (страховий внесок, страхова премія) - плата за страхування, яку страхувальник зобов`язаний внести страховику згідно з договором страхування. Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. До обов`язків страховика, зокрема, належить виплата страхового відшкодування при настанні страхового випадку у передбачений договором строк. Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до пункту 3 ч. 1 ст. 998 ЦК Українистраховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. При цьому, страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору, і не може перевищувати розміру реальних збитків (втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права), інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина 2 ст. 1187 ЦК України). Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник - особа, яка завдала шкоди. Така особа відповідно до ст. 1192 ЦКУкраїни має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Зокрема, правила відшкодування шкоди заподіяної потерпілій стороні встановлені ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно пункту 22.1 якої у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до положень ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого транспортного засобу, здійснюється відповідно до Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції Українита Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2013 р. Відповідно до пунктів 1.6, 8.1 та 8.3 Методики відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості. Тому вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу більша за вартість матеріального збитку, а вартість матеріального збитку це та сума, яку за Законом має сплатити страховик як страхове відшкодування. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок, підтриманий Верховним Судом у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 686/17155/15-ц, про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці. Згідно з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 07 лютого 2019 року у справі № 645/3746/16-ц, якщо для відновлення попереднього стану речі, яка мала певну зношеність, зокрема автомобіля, було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). З урахуванням наведеного, правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахуванням коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці". Такого ж висновку дійшов й Верховний Суд у Постанові від 25 листопада 2019 року у справі № 761/41395/16-ц, де, крім зазначеного, вказав, що саме з винуватця ДТП підлягає стягненню різниця між заподіяним розміром майнової шкоди та розміром страхового відшкодування, враховуючи наявність підстав для застосування коефіцієнту фізичного зносу. Оцінка суду Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними, тому позов про стягнення з [PERSON] шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 9 627 грн 09 коп підлягає задоволенню в повному обсязі. Розподіл судових витрат З [PERSON] на користь ПАТ «Страхова компанія «АРКС» належить стягнути судовий збір в сумі 2 102 грн.

Outcome: approved