overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

09 лютого 2015 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання, мотивуючи свої вимоги навчанням та потребою у зв'язку з цим у матеріальній допомозі. Сторони до суду не з'явились, про час та місце розгляду справи оповіщені, представник позивача позов підтримала, а відповідач його визнав, просили справу розглядати без їх участі, про що подали письмові заяви. Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося відповідно до ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 "Просудове рішення у цивільній справі", у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При цьому судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.02.1997 (а.с. 3). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний 08.11.2002, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис № 1180(а.с. 4). Відповідно до довідки від 02 лютого 2015 № 375, [PERSON] є студенткою І курсу стоматологічного факультету Національного медичного університету імені О.О. Богомольця денної форми навчання, термін закінчення університету 2019 р., навчається за контрактом (а.с. 5). Відповідно до вимог ч. ч. 1 та 3 ст. 199 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дітей, якщо ті продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Виходячи із зазначених правових норм, що регулюють дані спірні правовідносини, фактичних обставин справи, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає за необхідне їх задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 09 лютого 2015 року відповідно до вимог ст. 191 Сімейного Кодексу України та до закінчення навчання - 30 червня 2019 року, але не більш ніж до досягнення [PERSON] 23 років. Суд визнає необхідним застосувати п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

09 лютого 2018 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON]про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вказуючи на те, що він є власником будинку № 141 у м-р «Бригантина» в Приморському районі м. Маріуполя згідно із договором купівлі-продажу від 30.07.2013 року. Відповідачів було зареєстровано в належній позивачу квартирі. В квартирі відповідачі не мешкають з січня 2015 року. Просив визнати відповідачів таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: м. Маріуполь, м-р «Бригантина». буд. 141. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, розглянувши справу за його відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Представник органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради, в судове засідання не зявилася, надавши до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі у судове засідання не зявилися, хоча про час, місце та дату розгляду справи були повідомлені належним чином. Приймаючи до уваги думку позивача, суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи відповідно до положень ст.\~ст. 280-281 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. З наданих суду матеріалів вбачається, що [PERSON] є власниками будинку № 141 у м-р «Бригантина» в Приморському районі м. Маріуполя на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 30.07.2013 року (а. с. 8-11). Відповідно Домової книги, [PERSON] та [PERSON] прописані за адресою: м. маріуполь, м-р "Бригантина", буд. 141 з 13.08.2013 року. (а.с. 14-16). Згідно довідки від 07.02.2018 року виданого «КСН Бригантина», [PERSON] та [PERSON] за адресою: м. Маріуполь, м-р «Бригантина», буд. 141 не проживають, місце проживання не відоме, також факт не проживання підтверджують сусіди: [PERSON], яка мешкає за адресою: м. Маріуполь, м-р «Бригантина», буд. 139; [PERSON], який мешкає за адресою: м. Маріуполь, м-р «Бригантина», буд. 270 (а.с.17). При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами: Згідно із положеннями ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За наведених підстав суд вважає можливим визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: м. Маріуполь, м-р «Бригантина», буд. 141.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

09 серпня 2016 року [PERSON] отримав у позивача кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. АТ комерційний банк «Приватбанк» подав до суду позов до [PERSON] з вимогою стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 15145,03 грн., судові витрати в сумі 1921 грн. В позові вказано, що [PERSON] зобов`язання по договору не виконав. Відповідно до ч.5ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши обставини, якими сторони обгрунтовують свої вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору від 09 серпня 2016 року [PERSON] отримав у позивача кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Вказана угода являє собою заяву, яка була підписана відповідачем [PERSON] і витяг з правил надання банківських послуг. Як вказує позивач у своєму позові у зв`язку з порушенням боржником взятих на себе зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість, яка за розрахунком банку, становить 15145,03 грн. Як встановлено судом, відповідачем було порушено вимоги Умов та правил надання банківських послуг, тобто укладеного сторонами договору, та ст.ст. 1049, 1054 ЦК України, а саме: прострочено повернення заборгованості по кредиту, в зв`язку з чим, позивач має право вимагати погашення наданого відповідачу кредиту, відсотків та пені. Враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає заявлені позовні вимоги позивача частково обґрунтованими, виходячи з наступного. Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ч.1 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст.530 ч.1 ЦК України - якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.1054 ч.1 ч.2 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи встановлені судом обставини та виниклі відповідно до них спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що слід стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк " Приватбанк" заборгованість по кредиту в розмірі 15145,03 гривень Відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача з на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

09 серпня 2018 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 22 листопада 2013 року. Спільних дітей не мають. Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на шлюб, сім'ю. Сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вважає, що шлюб існує формально, збереження сім'ї неможливе. Тому просить суд розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся відповідно до п.1 ч.8 ст. 128 ЦПК України, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав, відзив на позов також не надав. Таким чином, у зв'язку із ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК) та судовий розгляд даної справи здійснюється в заочному порядку (ст.280 ЦПК України). У зв'язку з розглядом справи за відсутності в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 31.07.2018 року вбачається, що 22 листопада 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рожищенського районного управління юстиції Волинської області, після реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище «[PERSON]». Судом встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалось, через відсутність взаєморозуміння, протилежність поглядів на шлюб, проживають окремо, сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечать інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Після розірвання шлюбу позивачу слід залишити прізвище "[PERSON]". Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом було понесено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 грн. 80 коп. (а.с.1). Оскільки, суд прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі, то за таких обставин стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

09 серпня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до Кривошиївської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Позов обґрунтований тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованого в [ADDRESS] . За життя спадкодавцем був складений заповіт, згідно якого все майно де б воно не було б із чого б не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] . Позивач, являючись спадкоємцем за заповітом, звернувся до Хмільницької нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено зв`язку з тим, що на день смерті він не був зареєстрований разом з нею, що змусило позивача звернутися до суду. Сторони в судове засідання не з`явились, до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності. При цьому позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача Кривошиївської сільської ради Хмільницького району Вінницької області та відповідач [PERSON] проти позову не заперечували. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.5). Довідками № 433 від 30 серпня 2018 року та № 432 від 30.08.2019 року виданими Кривошиївською сільською радою Хмільницького району Вінницької області доведено, що до дня смерті [PERSON] з нею проживав без реєстрації [PERSON] та здійснював за нею догляд(а.с. 11), за адресою [ADDRESS] була зареєстрована тільки [PERSON] .. Згідно технічного паспорта на житловий будинок, виданого АНВП "Візит", інвентаризаційна вартість якого становить 67649 грн. (а.с.7-9). Як вбачається з відповіді нотаріуса Хмільницької державної нотаріальної контори № 870/01-16 від 15.08.2019, після смерті [INFO] [PERSON] спадкова справа не заводилась. (а.с. 20). Заявою [PERSON] доведено, що він як спадкоємець за законом не претендує на вищевказане спадкове майно після смерті [PERSON] (а.с. 25). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, оскільки позивач [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , спадщину прийняв відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак нотаріально оформити спадкове майно не може, відповідачі проти позову не заперечують, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

09 січня 2014 року позивач звернувся до Малинського районного суду з позовом до відповідача про стягнення коштів в розмірі 7770,27 грн. З підстав, передбачених статтею 556 ЦК України просить позов задовольнити. В судовому засіданні позов підтримав повністю, пояснив, що 17 серпня 2010 року укладений договір споживчого кредиту № 559 між кредитною спілкою та [PERSON] Виконання зобов'язання позичальника по поверненню кредиту за даним договором забезпечено договором поруки № 559 від 17.08.2010 року, укладеного між кредитною спілкою та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 22 червня 2011 року рішенням Малинського районного суду позов кредитної спілки « Оберіг» задоволено повністю та стягнуто в солідарному порядку з позичальника та поручителів заборгованість по кредитному договору в розмірі 14881,38 грн. Позивачем в рахунок погашення заборгованості сплачено кошти в розмірі 7770,27 грн., які просить стягнути з відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, будь - яких заяв про неможливість явки в судове засідання до суду не направляв. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено , що 17 серпня 2010 року укладений договір споживчого кредиту № 559 між кредитною спілкою та [PERSON] Виконання зобов'язання позичальника по поверненню кредиту за даним договором забезпечено договором поруки № 559 від 17.08.2010 року, укладеного між кредитною спілкою та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] Відповідно до рішення Малинського районного суду від 22 червня 2011 року вирішено стягнути з [PERSON], [PERSON] , [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь Кредитної спілки " Оберіг "м. Малина в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором в сумі 14881,38 грн. ( арк.с.13 ). Довідкою Кредитної спілки « Оберіг » м. Малина підтверджується , що [PERSON] за період примусового стягнення заборгованості по кредитному договору сплачено коштів в розмірі 7770,27 грн. Кредитна спілка майнових претензій до [PERSON] не має. ( арк..с.14). Статтею 556 ЦК України передбачено , що до кожного з кількох поручителів, які виконали зобов'язання, забезпечене порукою, переходять права кредитора у розмірі частини обов'язку, що виконана ним. Тому суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим таким, що підлягає задоволенню. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 229,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

09 червня 2007 року сторони зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, [NUMBER] виданого Баранівською сільською радою Валківського району Харківської області, актовий запис № 01. В сім'ї сторін народилася дитина, син [PERSON], [INFO], який проживає разом з батьком та знаходиться на його утриманні. Спільне життя між сторонами не склалося, в даний час вони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, сім'я існує формально. Позивач ставить питання про розірвання шлюбу, він вважає, що сім'я розпалася остаточно, відновити подружні стосунки вони не бажають, у них різні погляди на життя, на сімейні відносини. В судове засідання позивач не з'явився, але від нього надійшла заява про слухання справи за його відсутністю, позов підтримує, просить задовольнити позов у повному об'ємі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання 28 липня 2014 року не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом надання оголошення до редакції газети "Слобідський край" від 19 липня 2014 року, №86(22050), яка знаходиться у матеріалах справи. Відомості про причини неявки відповідачки до суду не надходили, тому суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 224 Цивільно-процесуального кодексу України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню в повному об'ємі. Із матеріалів справи видно, що 09 червня 2007 року сторони зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, [NUMBER], виданого 09 червня 2007 року Баранівською сільською радою Валківського району Харківської області, актовий запис № 1. В сім'ї сторін народилася дитина: [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження, [NUMBER] виданого 04 лютого 2009 року Баранівською сільською радою Валківського району Харківської області, актовий запис № 1. Спільне життя між сторонами не склалося, в даний час вони проживають окремо, з січня місяця 2013року не підтримують подружніх стосунків, сім'я існує формально. При таких обставинах, суд вважає, що сім'ю зберегти неможливо, оскільки сім'я сторін розпалася остаточно і відновити їх подружні стосунки немає можливості, сторони миритися не бажають. Згідно зі ст.112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини звернення до суду про розірвання шлюбу, та інші обставини із життя подружжя. Суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Питання про розподіл майна сторони не порушують.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

09 червня 2015 року позивач звернувся з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що 04 листопада 2013 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON] у виконавчому комітеті Заболотівської селищної ради Снятинського району, Івано-Франківської області, актовий запис № 26. Від спільного подружнього проживання у них народилася дочка - [PERSON], [INFO]. З самого початку їхнього сімейне життя не ладилось. Відповідачка постійно була незадоволена ним, з будь-якого приводу влаштовувала сварки та скандали, не поважала його як чоловіка, не рахувалась із ним. Все це привело до того, що вони поступово стали віддалятись один від одного і він переконався, що подальше спільне життя з відповідачкою є неможливим. За таких обставин вважає, що сім'я їх розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати, так як збереження шлюбу буде суперечити його інтересам, після розірвання шлюбу дочку просить залишити проживати із матір'ю. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка теж подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 04 листопада 2013 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] у виконавчому комітеті Заболотівської селищної ради Снятинського району, Івано-Франківської області, актовий запис № 26. Від спільного подружнього проживання у них народилася дочка - [PERSON], [INFO]. З самого початку сімейне життя позивача з відповідачкою не ладилось. Відповідачка постійно була незадоволена ним, з будь-якого приводу влаштовувала сварки та скандали, не поважала його як чоловіка, не рахувалась із ним, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить його інтересам, а тому суд приходить до висновку, що необхідно шлюб між [PERSON] та [PERSON]. розірвати, неповнолітню дитину - залишити проживати із матір'ю, після розірвання шлюбу відповідачці залишити прізвище "[PERSON]". На підставі ст.,ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved