Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

У листопаді 2021 року [PERSON] звернулася суду із заявою, за участю заінтересованої особи Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме: Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 140671 від 15 липня 2003 року, зареєстрованого за № 421 в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, виданого на підставі розпорядження голови Радомишльської райдержадміністрації № 137 від 15.05.2003, на земельну ділянку площею 1,5314 га (кадастровий номер: 1825085200:06:000:0167), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Ленінської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, виданого на ім`я « [PERSON] »; та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 140672 від 15 липня 2003 року, зареєстрованого за № 422 в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, виданого на підставі розпорядження голови Радомишльської райдержадміністрації № 137 від 15.05.2003, на земельну ділянку площею 0,3417 га (кадастровий номер: 1825085200:04:000:0508), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Ленінської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, виданого на ім`я « [PERSON] ». Вимоги заяви мотивовані тим, що15 липня 2003 року заявниця отримала два Державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЖT № 140671 та серії ЖT № 140672, в яких зазначено, що [PERSON] є власницею земельних ділянок площею 1,5314 га та площею 0,3417 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Ленінської (нині Ставецької) сільської ради Радомишльського району Житомирської області. Однак у зазначених вище державних актах була допущена одна й та ж сама помилка - невірно зазначено ім`я, замість « [PERSON] » - вказано « [PERSON] ». Станом на сьогодні, дана обставина є перешкодою для заявниці в укладенні договорів оренди та їх подальшої реєстрації, адже через технічну помилку, яка міститься у вказаних держактах, виникає проблема з належністю їй даних правовстановлюючих документів. На сьогодні, Радомишльський районний відділ земельних ресурсів не існує, і внести відповідні виправлення у існуючі документи неможливо. Заявниця вказує, що встановлення факту належності документів дасть їй змогу реалізувати своє право щодо володіння та розпорядження належними їй земельними ділянками. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 19.11.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні. У судове засідання 28.12.2021 заявниця з`явилась, підтримала вимоги заяви з підстав, викладених в ній. Представник заінтересованої особи до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд встановив таке. На підставі розпорядження голови Радомишльської райдержадміністрації № 137 від 15.05.2003 заявниці передано у приватну власність дві земельні ділянки: площею 1,5314 га (кадастровий номер: 1825085200:06:000:0167) та площею 0,3417 га (кадастровий номер: 1825085200:04:000:0508), з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Ленінської (нині Ставецької) сільської ради Радомишльського району Житомирської області. 15 липня 2003 року заявниця отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 140671 та Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 140672, в яких зазначено власником « [PERSON] » (а.с. 6, 7). З інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 08.11.2021 (а.с. 8, 9) вбачається, що земельні ділянки за кадастровими номерами: 1825085200:06:000:0167 та 1825085200:04:000:0508 належать [PERSON] . Листом Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області у Радомишльському районі від 03.09.2021 № 217/148-21 надано відповідь на звернення заявниці щодо неможливості виправлення відповідної помилки в державних актах серії ЖT № 140671 та серії ЖT №140672, виданих на ім`я [PERSON] , а саме «Імені», відповідно до «Положення про відділ у Радомишльському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області». При цьому, Відділ рекомендував Павлiнi Давидюк для вирішення даного питання звернутися до суду. У листі також додатково повідомляється, що у зв`язку з набранням чинності з 01.01.2013 Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 № 3613 та Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012, посвідчення права власності на земельну ділянку здійснюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» без оформлення державних актів, Державна реєстрація та видача державних актів на право власності на земельні ділянки, втратили свою чинність відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» та на підставі наказу Міністерства аграрної політики продовольства України № 404 від 03.07.2013 наказу №43 від 04.05.1999 «Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, тому надати дублікат державного акту на ім`я " [PERSON] " неможливо. Водночас, із наявних у матеріалах справи копій паспорта громадянина України та у свідоцтві про народження дійсним ім`ям заявниці є « [PERSON] ». Судом також взято до уваги, що у долучених до матеріалів справи копіях таких документів як: картка платника податків про присвоєння ідентифікаційного номера, свідоцтво про укладення шлюбу, атестат про середню освіту, посвідчення водія, атестаційне посвідчення, пенсійне посвідчення, паспорт громадянина України для виїзду за кордон також зазначене ім"я заявниці - « [PERSON] ». Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 2, 7 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження. Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. При цьому, за змістом ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно листа Верховного Суду України від 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Оцінивши наявні в матеріалах докази, суд дійшов висновку, що Державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 140671 від 15 липня 2003 року та серії ЖТ № 140672 від 15 липня 2003 року видані на ім`я [PERSON] , належать [PERSON] . Оскільки організація, яка видала вказані документи, не має можливості внести до них відповідні виправлення, а встановлення даного факту необхідно заявниці для реалізації прав власника, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в результаті судові розгляду справи окремого провадження витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved