Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

11.5.2018 [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] . 24.06.2017 сталося залиття її квартири, пошкодження майна, меблів та побутової техніки, у зв`язку з халатним відношенням відповідача до санітарно-технічних приладів в своїй квартирі № 44 . Згідно акту від 26.06.2017 комісії КП «ВЖРЕП №13» Житомирської міської ради, в квартирі № 43 трапилося залиття частини стелі (шпаклівка) частково, стіни - шпалери частково, підлога ДВП, ДСП, у коридорі стеля (шпаклівка) частково, стіна (плитка) частково, підлога лінолеум, у туалеті стеля (ПВХ вагонка) та меблі і мікрохвильова піч у кухні. Внаслідок залиття їй завдано матеріальну шкоду в сумі 55 310,00 грн., що підтверджується зведеним кошторисним розрахунком вартості будівництва від 25.07.2017, складеним ТОВ "СІТІ СТАЙЛ". Відповідач відмовляється добровільно відшкодувати завдану шкоду, що змусило позивача звернутися до суду з даним позовом. Крім матеріальної шкоди, позивач також просить суд стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в розмірі 10000, 00 грн. та витрати по сплаті судового збору. 18.05.2018 ухвалою судді Корольовського районного суду відкрито провадження у справі за правилами загального провадження та призначено підготовче засідання на 11.06.2018 (а.с.15-16). 06.06.2018 від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що позов [PERSON] є необґрунтованим, безпідставним, непідкріпленим допустимими та належними доказами. Посилається на те, що [PERSON] раніше зверталась до суду з аналогічними вимогами, однак у судові засідання не з`являлась, у зв`язку з чим позов був залишено без розгляду. Таким чином позивач звернулась до суду повторно, хоча зміст позову містить певні відмінності. Вказав на те, що акт КП «ВЖРЕП №13» Житомирської міської ради не відповідає встановленій законом формі, а саме: складений та підписаний неуповноваженим складом комісії у відсутності [PERSON] та [PERSON] , та складений лише через два дні після події, на яку вказує позивач. Про існування вказаного акту та те, що затоплення сталось з вини відповідача, останній дізнався зі слів дільничного. Водночас вказує, що під час складання акту не з`ясовано дійсні причини затоплення, зокрема не враховано наявність сильного дощу, стану швів, проходження комунікацій через перекриття, необстежено інші квартири, так як будинок є панельним та старим. На письмове звернення до КП «ВЖРЕП №13» Житомирської міської ради, [PERSON] отримав відповідь про те, що 26.06.2017 складено акт про залиття квартири №43, доцільність проведення повторного обстеження та складання нового акту з підстав викладених у зверненні не вбачається. Водночас, вказав, що наданий позивачем кошторис ТОВ «СІТІ-СТАЙЛ» не може бути належним та допустимим доказом у розумінні цивільного законодавства щодо визначення розміру заподіяної шкоди, а ціни на матеріали для робіт є завищеними, обсяг матеріалів не обґрунтовано розрахунком. Також є необґрунтованими вимоги [PERSON] щодо стягнення моральної шкоди, оскільки з наданих медичних документів з приводу захворювань вбачається, що захворювання у позивача є хронічними. У зв`язку з цим, просив суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі (а.с.23-25 ). 03.07.2018 представником позивача [PERSON] подано відповідь на відзив, у якій представник зазначив, що первісний позов залишено без розгляду після другої неявки позивача, у зв`язку з хворобою. Акт, складений комісією КП «ВЖРЕП №13» Житомирської міської ради містить усі необхідні дані, які визначені наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005р. № 76, а відсутність підпису в акті присутніми особами від потерпілої та зі сторони винної сторони не впливає на його чинність. Тому, цей документ є достатнім доказом, що має істотне значення для справи. Водночас, вказав, що позивач неодноразово зверталась до відповідача та його доньки [PERSON] щодо відшкодування шкоди, але [PERSON] лише погрожував фізичною розправою, про що свідчить порушена відносно нього кримінальна справа Житомирським відділом поліції ГУНП в Житомирській області. Щодо наданого кошторису ТОВ «СІТІ-СТАЙЛ» представник зазначив, що відповідачем не надано іншого кошторису, а тому його припущення не є основою для не прийняття судом вказаного документу. Вважає позовні вимоги [PERSON] доведеними та обґрунтованими, які мають бути задоволені повністю (а.с.41-42). 06.07.2018 у підготовчому засіданні протокольною ухвалою задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про виклик та допит свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та працівників КП ВЖРЕП №13, а саме членів комісії, що складали акт про затоплення: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Одночасно задоволено клопотання відповідача [PERSON] з приводу виклику та допиту свідків: [PERSON] , [PERSON] та клопотання представника позивача [PERSON] про витребування відомостей та документів на підставі яких був складений акт від 26.06.2017 щодо залиття квартири [ADDRESS] та відповідно до яких акт був облікований. Клопотання відповідача про призначення судової будівельно-технічної експертизи вирішено розглянути після пояснень сторін та допиту свідків. 15.08.2018 представником позивача [PERSON] на підтвердження понесених матеріальних витрат надано суду квитанції про оплату вартості відновлювального ремонту квартири [ADDRESS] , які судом долучено до матеріалів справи, а також задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] про направлення запиту до Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області, повторного запиту до КП ВЖРЕП №13 Житомирської міської ради та повторного виклику свідків до суду, а саме працівників КП ВЖРЕП №13 - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 15.08.2018 протокольною ухвалою суду підготовче провадження у справі закінчено та справу призначено до розгляду по суті. 31.08.2018 на адресу суду надійшов лист директора КП «ВЖЕРЕП №13» Житомирської міської ради Шефлер Г.А. № 608 від 29.08.2018 про те, що додаткових документів при оформленні акту щодо залиття квартири [ADDRESS] від 26.06.2017 працівниками КП «ВЖЕРЕП №13» Житомирської міської ради не складалося. Окрім того, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не перебувають у трудових відносинах з підприємством у зв`язку з їх звільненням (а.с.83). 05.09.2018 на адресу суду надійшов лист директора КП «ВЖЕРЕП №13» Житомирської міської ради Шефлер Г.А. № 632 від 05.09.2018, зі змісту якого вбачається, що підприємство знаходиться в стані припинення та не є надавачем послуг відповідно до рішення від 06.09.2016 №326 Житомирської міської ради та від 25.05.2018 №549 виконавчого комітету Житомирської міської ради (а.с.85-88). 17.09.2018 судом задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] щодо витребування від КП «ВЖРЕП №13» Житомирської міської ради, КП «ВЖРЕП №9» Житомирської міської ради та ТОВ КК «Полісся» відомостей про встановлення місця роботи свідків: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , приєднання КП «ВЖЕРЕП №13» Житомирської міської ради до підприємства КП «ВЖРЕП №9» Житомирської міської ради та обслуговування ТОВ КК «Полісся» житлового будинку [ADDRESS] . 03.10.2018 на адресу суду надійшов лист ТОВ КК «Полісся» №285, яким повідомлено, що [PERSON] , [PERSON] не працюють в ТОВ КК «Полісся» (а.с.111). 09.10.2018 з КП «ВЖРЕП №9» Житомирської міської ради надійшла відповідь на запит суду, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не працюють в КП «ВЖРЕП №9» Житомирської міської ради, а також те, що КП «ВЖРЕП №9» Житомирської міської ради не є правонаступником КП «ВЖРЕП №13» Житомирської міської ради (а.с.119). 04.10.2018 судом задоволено клопотання відповідача [PERSON] та призначено судову будівельно-технічну експертизу, провадження по справі зупинено (а.с.114-115). 15.02.2019 на адресу суду надійшов висновок експерта № 838.02.19 від 05.02.2019, у зв`язку з чим, ухвалою суду відновлено провадження у справі та призначено до розгляду на 02.04.2019 року (а.с.123-148, 149). Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач та його представник [PERSON] у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову повністю. третя особа представника у судове засідання не направила, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином. Свідок [PERSON] - дочка відповідача [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що про залиття дізналась з телефонного дзвінка матері. Приїхавши додому, оглянула квартиру, однак, в квартирі жодних слідів залиття не було. До квартири позивача вона не заходила, так як остання, нічого не пояснюючи, почала її ображати. 24.06.2017 представники з КП «ВЖЕРЕП №13» Житомирської міської ради з метою оглянути квартиру та прилади не приходили. Пізніше прийшла жінка, яка не пред`явивши документів, поверхнево оглянула квартиру та нічого не пояснюючи, пішла. Свідок [PERSON] є сусідом сторін, проживає у квартирі №47 в судовому засідання пояснив, що затоплення відбувалися неодноразово, оскільки на три квартири передбачено один стояк, який є проблемним, і після заміни труб постійно стаються пориви. Свідок [PERSON] , який перебуває у дружніх стосунках з позивачем, пояснив, що в день залиття квартири позивача, на її прохання приїхав і допоміг вимкнути електрику, оскільки з розеток, люстр текла вода, було багато води в кухні, залі і коридорі. Свідок [PERSON] пояснила, що працювала разом разом з позивачем, приходила до [PERSON] в день залиття її квартири, побачила, що все було затоплено, вода була на меблях та мікрохвильовій печі. Працівники ЖЕКу не приходили, були лише працівники поліції. Позивач ремонт робила після залиття, але за чий рахунок їй невідомо. Свідок [PERSON] пояснила, що у позивача квартира була затоплена, тому разом з нею ходили до ЖЕКу повідомити про подію. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, його представника та свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Звертаючись до суду позивач [PERSON] зазначила, що є власником квартири [ADDRESS] , у якій 24.06.2017 сталося затоплення з вини відповідача [PERSON] , який мешкає у квартирі 44 за вказаною адресою. Щодо факту належності позивачу квартири [ADDRESS] , то останньою на підтвердження вказаних обставин, ні станом на час звернення до суду, ні під час розгляду справи, жодних доказів суду надано не було. З висновку експерта № 838.02.19 від 05.02.2019 вбачається, що експертом оглядався Витяг з державного реєстру правочинів №6290361 від 26.07.2008 щодо набувача за договором купівлі-продажу квартири від 26.07.2008 [PERSON] (а.с.125 зворот). З копії акту, складеного 26.06.2017 комісією у складі: головного інженера [PERSON] , майстра ПР [PERSON] ., майстра ТД №1 [PERSON] . вбачається, що 24.06.2017 мешканці квартири №44 ( [PERSON] ) житлового будинку [ADDRESS] квартиру №43 ( [PERSON] ), в результаті чого у кімнаті стеля (шпаклівка) - частково, стіни - шпалери частково, підлога ДВП, ДСП, у коридорі стеля (шпаклівка) частково, стіна (плитка) частково, підлога лінолеум, у туалеті стеля (ПВХ вагонка) та меблі і мікрохвильова піч у кухні. У зв`язку з цим, комісія прийшла до висновку, що причиною залиття квартири № 43 стало недбале відношення мешканців квартири № 44 до сантехобладнання (а.с.5). Відповідно до кошторису зведеного розрахунку по відновленому ремонту після залиття квартири за адресою: [ADDRESS] , складеного 25.07.2017 року ТОВ «СІТІ-СТАЙЛ», загальна сума по проведенню відновлювального ремонту складає 55310,00 грн. (а.с.6-7). Згідно висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 838.02.2019 від 05.02.2019, неможливо встановити, чи дійсно пошкодження, виявлені у квартирі [ADDRESS] сталися внаслідок залиття квартири 24.06.2017 та чи такі ушкодження або їх частина виникли внаслідок залиття цієї квартири раніше (а.с.124-148). Пунктом 1.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17 травня 2005 року, визначено, що повноваження органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг; регулювання відносин у сфері житлово-комунальних послуг; порядок доступу до житла та іншого володіння для ліквідації аварій, проведення оглядів технічного стану, перевірки показів засобів обліку; права та обов`язки споживачів, виконавців, виробників; оформлення претензій споживачів до виконавців; порядок укладання договорів у сфері житлово-комунальних послуг визначаються згідно із Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до п. 2.3.6. Правил у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт (додаток 4). Відповідно до додатку 4 до п. 2.3.6 Правил акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) складається комісією у складі: головного інженера виконавця послуг, голови комісії, майстра технічної дільниці, майстра ремонтної дільниці, слюсаря-сантехніка (слюсаря-електрика), представників організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та гарячого водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету; в якому описується, що трапилось і які наслідки (що залито, які обсяги робіт, які ушкодження, які речі ушкоджено; з зазначенням причини залиття, аварії, що трапилась на системі ЦО, ГВС, (чітко зазначити причини, а саме несанкціоноване втручання мешканців кв. у роботу системи); акт повинен містити висновки і рекомендації комісії (надаються висновки про те, що необхідно зробити, хто заподіяв шкоду та ін.); члени комісії повинні підписати акт та з актом повинні бути ознайомлені мешканці квартир, які його також підписують. В абз. 2 п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, що затверджений наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 за №76, передбачено, що у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт (Додаток 4). Натомість Додаток 4 вимагає чітко зазначити причини, а саме несанкціоноване втручання мешканців кв. № ___ у роботу системи (заміна радіаторів, трубопроводів, вентилів, рушникосушарок тощо), незадовільне технічне обслуговування систем, передчасний вихід з ладу радіаторів опалення, трубопроводів, вентилів, гнучких підводок та ін. Додаток 4 Правил при складанні акту вимагає надати висновки про те, що необхідно зробити, хто заподіяв шкоду та ін. Окрім того, акт повинен містити інформацію про ознайомлення мешканців квартир щодо відомостей даного акту (а.с.28). У листі Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29.12.2009 року № 12/20-11-1975 «Щодо ремонту квартири після залиття» також зазначено, що при складенні акту про залиття присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. Якщо винуватець події відмовляється підписувати акт, необхідно запросити свідків з числа сусідів. Вони також можуть засвідчити факт затоплення та скласти опис пошкоджень та зіпсованого майна. Тобто факт залиття, характер залиття та його причини, завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень, перелік пошкоджених внаслідок - залиття речей та їх орієнтовна вартість) та його наслідків має бути зафіксований актом комісійного обстеження квартири, складеним за обов`язкової участі винної особи. Водночас, на підтвердження позовних вимог позивач не надала належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт залиття її квартири 24.06.2017, зокрема належним чином оформлений комісійний акт, який мав бути складений із додержанням вимог Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 та яким би було зафіксовано чіткі причини залиття, завдані пошкодження, висновок щодо встановлення причин залиття. З акту від 26.06.2017 року, що складений через два дні після події, на яку посилається позивач, неможливо встановити, що стало дійсною причиною залиття квартири [ADDRESS] , та інформація, що міститься в ньому має суперечливий характер і не підтверджує факту залиття квартири № 43 мешканцями вище розташованої квартири № 44 . Крім того, судом приймаються до уваги пояснення свідків та висновок експерта, за яким встановити, чи дійсно пошкодження, виявлені у квартирі № 43 сталися внаслідок залиття квартири та чи такі ушкодження або їх частина виникли внаслідок залиття цієї квартири раніше неможливо. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 2 ст. 75 ЦПК України). Частиною 2 статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. І саме абз. 2 п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, що затверджений наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 за №76, визначає таким доказом у разі залиття, аварії квартир саме акт, форма якого визначена в Додатку 4 до відповідних Правил. Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Постановою Пленуму Верховного суду України № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено судам, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої бути протиправними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина особи. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Статтями 10-13 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проаналізувавши норми законодавства та встановлені у справі докази та обставини, суд вважає, що позивачем не надано достатньо доказів на підтвердження підстав для покладення на відповідача відповідальності за шкоду, що завдана майну позивача. Зважаючи на вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, а саме твердження щодо того, що залиття квартири сталось з вини мешканців вище розташованої квартири №44 , не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки не ґрунтуються на належних, допустимих і достовірних доказах, тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині відшкодування відповідачем матеріальної шкоди. Згідно з ч. 1 ст. 22 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Враховуючи ті обставини, що вина відповідача у залитті квартири позивача не є доведеною, суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для стягнення моральної шкоди. Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України. Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати пов`язані із залученням експертів та проведення експертизи. Так, згідно п. 2 ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається, у разі відмови в позові, на позивача. З квитанції від 09.11.2018 року вбачається, що відповідачем [PERSON] здійснено оплату витрат за проведення експертизи в сумі 6000,00 грн. (а.с.156). Таким чином, оскільки позивачу повністю відмовлено у задоволенні позову, в наслідок подання якого відповідач поніс витрати на проведення експертизи, суд стягує такі витрати з позивача на користь відповідача в сумі 6000,00 грн.

Outcome: approved