Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про повернення вкладу, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що між нею та ПАТ «Дельта Банк» 07 квітня 2014 року укладено договори строкового банківського вкладу (депозиту) Зростаючий on-line №10005006629422 та 10001006609418, згідно яких вона розмістила у відповідача строкові вклади на загальну суму 22 465 доларів США на строк до 21 квітня 2014 року з виплатою відповідачем відсотків з рахунку 8,65% річних. Даний договір автоматично пролонговувався кожних два тижні із збільшенням процентної ставки за договором з першого по шостий період на 0,1% річних; з сьомого по дванадцятий період на 0,4%. Проте по закінченню терміну дії договору сума вкладу повернута позивачу не була. 06 жовтня 2014р. позивач написала заяву ПАТ «Дельта Банк» про продаж доларів США, які знаходились на її рахунку в сумі 22 820 дол. США, після чого вклад був переведений в гривні та склав 290 955 грн. 09 жовтня позивач звернулась в банк, щоб отримати кошти, проте отримала відповідь, що в банку є обмеження на отримання готівки, та можна отримати лише 2500 грн. в день. Позивач відкрила рахунок в «Райффайзен банк Аваль» та 09, 10 жовтня 2014 року двома платежами здійснила перекази своїх коштів через касу ПАТ «Дельта Банк» на розрахунковий рахунок «Райффайзен банк Аваль» на загальну суму 288 155 грн. Станом на 16 жовтня 2014р. кошти на рахунок в банку «Райффайзен банк Аваль» не поступили. Відповідач, в порушення умов Договору та вимог цивільного законодавства, по даний час не повернув суму вкладу. Просить зобов'язати відповідача повернути кошти по вкладу в сумі 288 155 грн. Окрім цього, просить стягнути з відповідача 68 378,32 грн. упущеної вигоди та 5000 грн. моральної шкоди. В судовому засідання позивач уточнила позовні вимоги. Вказала, що відповідач повернув їй частину коштів в сумі 102 368,00 грн., тому просить стягнути з ПАТ «Дельта Банк» 185 787 грн. неповернутого банківського вкладу, 69 948, 92 грн. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди. Відповідач у судове засідання не з'явився, не повідомив про причини неявки, хоча належно увідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки. Суд вважає за можливе справу слухати у його відсутності, згідно ст.224 ЦПК України, з постановленням заочного рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що 07 квітня 2014 року між сторонами укладено договори строкового банківського вкладу (депозиту) Зростаючий on-line №10005006629422 та 10001006609418, згідно яких позивач розмістила у відповідача строкові вклади на загальну суму 22 465 доларів США на строк до 21 квітня 2014 року з виплатою відповідачем відсотків з рахунку 8,65% річних. Даний договір автоматично пролонговувався кожних два тижні із збільшенням процентної ставки за договором з першого по шостий період на 0,1% річних; з сьомого по дванадцятий період на 0,4%. 06.10.2014р. закінчувався останній, дванадцятий період розміщення вкладу. Позивач звернулась ПАТ «Дельта Банк» 03.10.2014р. по питанню поверненню банківського вкладу, однак відповідачем не було виконано умов договору та не повернено вкладнику суму внеску. ПАТ «Дельта Банк» повернуто позивачу лише частину коштів в сумі 102 368 грн. Статтями 525, 526, 629 ЦК України передбачено, що зобов"язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов Договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, договір є обов"язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов"язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Ч. 1, 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до п.п. 3.3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого Постановою НБУ № 516 від 03.12.2003р., банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про повернення коштів по вкладу в сумі 185 787 грн. підставні та підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1, ч.2 п. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України підставами для присудження моральної шкоди є фізичний біль чи страждання, пережиті особою у зв'язку з каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, душевні витрати по причині неправомірної поведінки третіх осіб неї, знищення чи пошкодження майна, приниження честі і гідності. Як вбачається із п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Оцінюючи відносини, що склалися між сторонами, суд приходить до висновку про заподіяння моральної шкоди позивачу внаслідок порушення її прав та спричинення моральних страждань, проте оцінює її у розмірі значно меншому ніж заявлено у позові. Згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відтак, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь держави 2557,35 грн. судового збору.

Outcome: approved