Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

До Недригайлівського районного суду надійшла позовна заява органу опіки і піклування Недригайлівської районної державної адміністрації Сумської області в інтересах малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], в якій просить суд винести рішення, яким позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], а також стягнути з відповідачки аліменти на їх утримання в розмірі 1/3 її доходу, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину. В судовому засіданні представник позивача Іщенко Т.В. підтримала позовні вимоги повністю. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоч була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Прокурор, який брав участь в судовому засіданні, позов підтримав повністю. Представник Тернівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, третьої особи по справі, в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника. Позов визнає у повному обсязі (а.с.52). Представник комунального лікувально-профілактичний закладу Сумської обласної ради "Сумський обласний спеціалізований будинок дитини", третьої особи по справі, в судове засідання не з'явився, в своєму листі просить справу розглянути без участі представника. Позов органу опіки та піклування підтримує у повному обсязі (а.с.47). Представник Сніжківської сільської ради Буринського району Сумської області, третьої особи по справі, в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника. Позов визнає у повному обсязі (а.с.45). Представник органу опіки та піклування Буринської районної державної адміністрації Сумської області, в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника, позов підтримує у повному обсязі (а.с.43). Розгляд справи проведено у відповідності до вимог статті 224 ЦПК України за неявки відповідача, який належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду, про що свідчить поштове повідомлення (а.с.51). При конкуренції загальної та спеціальної процесуальної норми, суд застосовує норму спеціальну і керується положеннями ч.1 ст.224 ЦПК України щодо можливості заочного розгляду справи в разі однієї неявки відповідача, належним чином повідомленого про час та місце судового розгляду справи. Суд, заслухавши доводи учасників процесу, перевіривши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], має двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.8-9), які є вихованцями комунального лікувально-профілактичного закладу Сумської обласної ради "Сумський обласний спеціалізований будинок дитини", що підтверджується повідомленням адміністрації закладу від 08 вересня 2014 року № 1317/1 (а.с.13), та перебувають на повному державному забезпеченні. Малолітня [PERSON] 09 серпня 2012 року була поміщена в дитячий заклад соціального захисту в зв'язку з екстренною та невідкладною госпіталізацією матері [PERSON] до спеціалізованого лікарняного закладу внаслідок погіршення психічного стану. З цієї причини малолітня дитина залишилася без батьківського нагляду, про що службою у справах дітей Буринської районної державної адміністрації 06 серпня 2012 року було складено акт про покинуту чи знайдену дитину, за яким дитина була влаштована до даного закладу (а.с.18). Малолітній [PERSON] був поміщений до комунального лікувально-профілактичного закладу Сумської обласної ради "Сумський обласний спеціалізований будинок дитини" 18 жовтня 2013 року на підставі рішення виконавчого комітету Сніжківської сільської ради від 18 жовтня 2013 року № 44 у зв'язку з лікуванням матері. Відповідно до повідомлення адміністрації закладу, діти перебувають у закладі з моменту влаштування по теперішній час, мати за весь час перебування дітей в закладі відвідувала їх декілька разів. За повідомленням головного лікаря обласного будинку дитини [PERSON] свою доньку відвідувала, але дитина на контакт не йде, плаче, тому мати й дитина спілкуються на відстані. Працівниками закладу відстежено неадекватну поведінку [PERSON]: мати не володіє навичками догляду за дитиною, не вміє налагодити з донькою взаємовідносин (а.с.14). За період з березня місяця 2014 року мати не відвідувала дітей жодного разу. По місцю попереднього проживання в с. Сніжки, Буринського району Сумської області [PERSON] характеризувалася як особа, яка не могла створити дитині нормальних умов життя, що підтверджується актами обстеження умов проживання (а.с.23-29). Відмічалося, що умови проживання не відповідають санітарним вимогам: в кімнаті, де проживала донька [PERSON] до направлення в дитячий заклад, разом з дитиною знаходилися коти, собаки та кози, в кімнатах було брудно, догляд за дитиною був незадовільний. В помешканні не проводився ремонт, сама будівля та кімнати перебували в занедбаному стані. В матеріалах справи міститься копія висновку органу опіки та піклування Буринської районної державної адміністрації Сумської області про доцільність позбавлення [PERSON] відносно її малолітніх дітей (а.с.32-33). На даний час [PERSON] проживає у смт. Терни у| випадкових знайомих, часто міняючи місце проживання, займається бродяжництвом, вживає спиртні напої, згідно матеріалів позовної заяви перебуває на "Д" обліку у лікаря-психіатра з 01 жовтня 2004 року Роменської обласної спеціалізованої лікарні (а.с.19). Як вбачається з характеристики, виданої 26 січня 2015 року виконкомом Тернівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, [PERSON], [INFO], згідно погосподарської книги № 1 за 2011-2015 роки зареєстрована за адресою: [ADDRESS], з дочкою [PERSON], із 13 листопада 2013 року. Дочка на території селищної ради не проживала, зі слів матері, дитина перебуває у соціальних закладах області. Зі слів односельців, [PERSON] проживала по місцю реєстрації близько двох місяців. На даний час бродяжнічає. Інформацією щодо точного місця перебування [PERSON] виконком селищної ради не володіє. Заяв та скарг на [PERSON] до селищної ради не надходило (а.с.7). Протягом перебування дітей в дитячому закладі [PERSON] не створила нормальних умов для життя та розвитку дітей, не вжила необхідних заходів для їх повернення. Малолітні діти тривалий час виховуються в дитячому закладі та не сприймають [PERSON] як матір. [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків, що виражається, зокрема, у тому, що вона, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, підготовку до самостійного життя, а саме: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, не налагоджує нормального спілкування з дітьми, що порушує їх нормальне самоусвідомлення, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу. Всупереч намаганням служби у справах дітей Недригайлівської та Буринської районних державних адміністрацій, соціальних служб виправити ситуацію в сім'ї, мати не покращила свого ставлення до виконання батьківських обов'язків. Тому, орган та піклування Недригайлівської районної державної адміністрації прийшов до висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Ч. 3 ст. 51 Конституції України визначає, що сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. В частинах 1, 6 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" закріплено, що сім'я є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Враховуючи обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачка [PERSON] не виконує своїх обов'язків по вихованню дітей, а саме: матеріально їх не забезпечує, не створює належних умов для їх проживання, не спілкується з дітьми, не цікавиться їх життям, тобто ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо виховання дітей. За вказаних підстав, суд вважає, що [PERSON], як особу, яка ухиляється від обов'язків по вихованню і матеріальному утриманню дітей, необхідно позбавити батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зважаючи на те, що відповідачка [PERSON] є матір'ю малолітніх [PERSON] та [PERSON] і за законом зобов'язана надавати матеріальну допомогу на їх утримання, то з [PERSON] необхідно стягнути аліменти на утримання цих дітей. Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів в частці 1/3 від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, суд виходить з того, що відповідачка має працездатний вік, задовільний стан здоров'я, а будь-яких доказів, які б це спростовували, відповідач суду не надала. Також суд бере до уваги те, що відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судові витрати щодо вимоги про позбавлення батьківських прав та вимоги про стягнення аліментів відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved