Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

03.07.2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ними повноліття; стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання, як дружини, у розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку (доходу) до досягнення [PERSON] , [INFO] , трьох років. У своєму позові позивач зазначила, що 25.08.2010 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них народились діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На теперішній час відповідач проживає окремо. Діти проживають з нею, на даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та не має можливості працювати та заробляти на своє проживання. Відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, так само, як і відмовляється від допомоги на її утримання, як дружини, до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач є працездатним та має можливість надавати матеріальну допомогу. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.07.2019 року відкрито провадження по даній справі. У судове засідання позивач не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідач до судового засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, та просив справу слухати без його участі. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 25.08.2010 року перебувають у шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Феодосійського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим від 25.08.2010 року. За час подружнього життя у сторін народились діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Також у судовому засіданні встановлено, що неповнолітні діти проживають з позивачкою, яка самостійно вирішує першочергові потреби дітей, а саме безпосередньо здійснює догляд за ними, займається їх вихованням, надає матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про перелік видів доходів, які враховують при визначені розміру аліментів на одного подружжя, дітей, батьків, інших осіб» №146 від 26.02.1993 р., утримання аліментів здійснюється з усіх видів заробітку і додаткової винагороди, як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з допомоги по безробіттю, допомоги по тимчасовій непрацездатності, одержуваної пенсії, тощо. Згідно з ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» (із змінами) та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.ч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. З огляду на викладене, виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), суд вважає, що відповідач зобов`язаний сплачувати на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подання позову, тобто з 03.07.2019 року, і до досягнення дітьми повноліття, а також аліменти на утримання дружини у розмірі 1/5 частини від усіх видів доходу до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи те, що відповідач звільнений від сплати судових витрат на підставі п.13 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір", оплата судових витрат компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до вимог ч.6 ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved