Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

представник позивачів адвокат Подлуцький А.М., який діє в інтересах [PERSON] , [PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за ними право власності на квартиру [ADDRESS] Ѕ частині за кожною. В обґрунтування позову вказує, що позивачам на праві приватної, спільної часткової власності (1/2 кожній) належить вказана квартира. 16.12.2019 позивачі звернулись до державного реєстратора прав на нерухоме майно із заявами для проведення державної реєстрації права власності на належну їм квартиру. Однак рішеннями державного реєстратора від 18 грудня 2019 року № 50290555 та № 50288329 розгляд заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень було зупинено. В подальшому державним реєстратором прав на нерухоме майно були прийняті рішення, якими у державній реєстрації права власності було відмовлено. Відповідно до зазначених рішень державного реєстратора при розгляді заяв щодо проведення реєстрації права власності було встановлено, що згідно інформації, наданої директором КП «Бахмутське БТІ» на запит державного реєстратора щодо правової належності квартири, КП «Бахмутське БТІ» обліковими даними власників нерухомого майна в зазначеному населеному пункті не володіє у зв`язку з тим, що м. Світлордарськ територіально приєдналось до Бахмутського району у 2015 р., архіви Єнакіївського міжміського БТІ до КП «Бахмутське БТІ» не передавались. Направити запит відповідно до вимог пункту 3 частини третьої статті 10 Закону України до Єнакіївського міжміського БТІ неможливо у зв`язку із дією Розпорядження КМУ «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення». У зв`язку із зазначеною обставиною, а саме - проведенням державної реєстрації права власності квартири Єнакіївським міжміським БТІ, яке на даний час знаходиться на території, де органи державної влади \~ \~ \~ \~тимчасово не здійснюють свої повноваження, позивачі не мають можливості здійснити державну реєстрацію права власності на належне їм майно і, як наслідок, отримати відповідний витяг з реєстру про проведення державної реєстрації прав. У зв`язку викладеними обставинами позивачі змушені звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 17.03.2020 року провадження у справі було відкрите, призначене підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 14.05.2020 року підготовче провадження по справі було закрите, справа була призначена до судового розгляду. Представник позивачів та позивачі в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі, вказали, що на позовних вимогах наполягають та просять їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Світлодарської міської ради Донецької області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. Разом з тим, надав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення, а також просить розглядати справу без участі представника. Представник третьої особи - відділу реєстрації Бахмутської міської ради Донецької області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. Разом з тим, на адресу суду надійшла заява від представника Бахмутської міської ради, згідно якої він зазначив, що рішенням Артемівської міської ради від 24.02.2016 № 6/80-1408 «Про внесення змін до структури та загальної чисельності апарату Артемівської міської ради, її виконавчих органів, витрат на їх утримання на 2016 рік» відділ реєстрації введено в структуру апарату Артемівської (після перейменування - Бахмутської) міської ради. Відповідно до п. 1.1. 1.9. Положення про відділ реєстрації Бахмутської міської ради, затвердженого рішенням Бахмутської міської ради від 27. і 1.2019 № 6/135-2761 відділ реєстрації Бахмутської міської ради (далі Відділ) утворений рішенням Бахмутської міської ради відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», є виконавчим органом міської ради в структурі апарату міської ради, без статусу юридичної особи. У зв`язку з цим, представник Бахмутської міської ради за довіреністю має право представляти інтереси третьої особи. Однак, враховуючи, що представник Бахмутської міської ради за довіреністю не може з`явитись у судове засідання, просить суд розглянути справу у відсутності її представника та прийняти рішення на власний розсуд. З урахуванням ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Стаття 4 ЦПК України\~надає кожній особі право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Отже, підставою для захисту прав в судовому порядку є їх порушення, оспорювання чи невизнання іншими особами. Стаття 13 ЦПК України\~вказує, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом достовірно встановлено, що позивачам [PERSON] та [PERSON] на праві приватної, спільної часткової власності (1/2 кожній) належить квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Ринкова вартість спірної квартири, що розташована за адресою [ADDRESS] , складає 26\~100 грн., що підтверджується звітом про незалежну експертну оцінку вартості нерухомого майна (а.с.21-27). 16.12.2019 позивачі звернулись до державного реєстратора прав на нерухоме майно із заявами для проведення державної реєстрації права власності, форма власності: приватна, спільна часткова, розмір частки 1/2 за кожною, на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Між тим,\~рішеннями державного\~реєстратора від\~18\~грудня 2019\~року №\~50290555\~та №\~50288329\~розгляд заяв\~про державну\~реєстрацію прав\~та їх\~обтяжень було\~зупинено (а.с.10-11).\~Державний реєстратор\~прав на\~нерухоме майно\~Будко Ю.Г.\~зазначила,\~що під\~час розгляду\~заяв про\~державну реєстрацію\~прав та\~їх обтяжень\~для проведення\~державної реєстрації\~права власності,\~форма власності:\~приватна,\~спільна часткова,\~розмір частки\~-\~1/2\~за кожною\~на квартиру,\~що розташована\~ [ADDRESS] ,\~було встановлено\~відсутність у\~повному обсязі\~документів,\~необхідних для\~проведення державної\~реєстрації прав\~та їх\~обтяжень,\~визначених Порядком\~державної реєстрації\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень,\~затвердженим постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~25\~грудня 2015\~року №\~1127,\~а саме\~-\~неотримання державним\~реєстратором відомостей\~з реєстрів,\~автоматизованих інформаційних\~систем в\~електронній формі\~чи документів\~із паперових\~носіїв інформації,\~що містять\~відомості про\~зареєстровані права\~до 1\~січня 2013\~року,\~тому державним\~реєстратором направлено\~запит до\~КП «Бахмутське\~БТІ» щодо\~встановлення належності\~об`єкта\~нерухомого майна. 28.01.2020 року державним реєстратором прав на нерухоме майно були прийняті рішення № 50838655 та 50839344, якими у державній реєстрації права власності, форма власності: приватна, спільна часткова, розмір частки Ѕ за кожною на квартиру, що розташована [ADDRESS] , за суб`єктами: [PERSON] та [PERSON] - було відмовлено (а.с.12-13). З вказаних рішень реєстратора вбачається, що державний реєстратор прав на нерухоме майно Будко Ю.Г. розглянула заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від [PERSON] та [PERSON] для проведення державної реєстрації права власності, форма власності: приватна, спільна часткова, розмір частки 1/2 на квартиру (за кожною), що розташована [ADDRESS] , документи, подані для проведення державної реєстрації прав, та встановила, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, а саме: пунктом 3 частини третьої статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-ІУ передбачено, що під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, реєстратор обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації. Згідно інформації, наданої директором КП «Бахмутське БТІ» Атаманченко А.В. на запит державного реєстратора щодо правової належності квартири [ADDRESS] КП «Бахмутське БТІ» обліковими даними про власників -нерухомого майна в зазначеному населеному пункті не володіє у зв`язку з тим, що м.Світлодарськ територіально приєдналось до Бахмутського району у 2015 р., архіви Єнакіївського міжміського БТІ до КП «Бахмутське БТІ» або інших підприємств, установ та організацій Бахмутського району не передавалися. Направити запит, відповідно до вимог пункту 3 частини третьої статті 10 Закону України про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 до Єнакіївського міжміського БТІ неможливо у зв`язку з дією Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085-р від 07.11.2014 р. «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення». Згідно довідки КП «Бахмутське БТІ» на запит суду щодо правової належності квартири [ADDRESS] КП «Бахмутське БТІ» повідомило, що обліковими даними про власників нерухомого майна в зазначеному населеному пункті не володіє у зв`язку з тим, що м.Світлодарськ територіально приєдналось до Бахмутського району у 2015 р., архіви Єнакіївського міжміського БТІ до КП «Бахмутське БТІ» не передавалися. Відповідно до\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з положеннями\~ст.328 Цивільного кодексу України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За змістом\~статті 41 Конституції України\~та статті\~1\~Першого\~протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю та мирно володіти своїм майном; право приватної власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до ч.1\~ст.317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частини перша та друга\~статті 319 Цивільного кодексу України). Згідно із частиною першою\~статті 321 Цивільного кодексу України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст.182 ЦК України\~право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Згідно зі\~ст.392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Вирішуючи спір про визнання права власності на підставі\~статті 392 цього Кодексу, слід враховувати, що за змістом вказаної норми права судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його. Отже, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами як права власності на майно, яке оспорюється або не визнається іншою особою, так і порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно. Така правова позиція відповідає висновкам Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеним у його постановах від 02 травня 2018 року у справі № 914/904/17, від 27 червня 2018 року у справі № 904/8186/17 та від 11 квітня 2019 року у справі № 910/8880/18, щодо застосування норм права у подібних правовідносинах. Позивачем у такому позові може бути суб`єкт, який вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку із наявністю щодо цього права сумнівів з боку третіх осіб чи необхідністю одержати правовстановлюючі документи. Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно (пункт 9 частини першої\~статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Відповідно до\~ст.392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що це правило за аналогією закону має застосовуватися не тільки у випадках, коли власник втратив документ, який засвідчує його право власності, а й у випадках, коли наявні в нього документи не дають змоги беззаперечно підтвердити своє право власності на нерухоме майно (зокрема тоді, коли з документа вбачається право власності особи, але не випливає однозначно, що майно є саме нерухомістю), але лише за умови, що право на майно не зареєстроване за іншою особою. На підтвердження наявності прав власності у позивачів на спірну квартиру ними були надані наступні докази: свідоцтво про право власності на житло № [NUMBER] від 21.05.2001 року, згідно якого спірна квартира належить позивачам на праві приватної, спільної часткової власності (по 1/2 частині за кожною), право власності було зареєстроване Єнакіївським міжміським БТІ у реєстровій книзі № 47-417 (а.с.14-15); довідка, видана Єнакіївським міжміським БТІ від 25.06.2001 року, згідно якої площа квартири за адресою: [ADDRESS] складає 23,7 кв.м. та на підставі свідоцтва № 2781 від 21.05.2001 року знаходиться у користуванні позивачів [PERSON] та [PERSON] (а.с.16), технічний паспорт (2001 року) на квартиру, що знаходиться у власності позивачів, згідно якого квартира за адресою: [ADDRESS] , розташована на 3 поверсі 5 поверхового будинку та складається з 2-х кімнат жилою площею 23,7 кв.м., технічний паспорт виданий на ім`я [PERSON] та [PERSON] (а.с.17-20), паспорт позивача [PERSON] , згідно якого остання зареєстрована за адресою [ADDRESS] з 2.02.1990 року (а.с.5-6). Відповідно до п.2 Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності № 20 від 22.12.1995 року судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема за позовами про визнання права власності на майно. Позовні вимоги позивачів не\~суперечать закону\~та не\~порушують права,\~свободи чи\~інтереси інших\~осіб.\~За таких\~обставин позовні\~вимоги ґрунтуються\~на законі,\~і тому\~підлягають задоволенню\~в повному\~обсязі. Вище приведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи позивачами було обґрунтовано доведені ті обставини, на які вони посилалися як на підстави своїх вимог. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та визнання за позивачами права власності на квартиру [ADDRESS] по 1/2 частині за кожною.

Outcome: approved