Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

У поданій заяві позивач [PERSON] просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 25 березня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим О.О. та зареєстрований в реєстрі за №489 про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором №2007731777 від 15 січня 2014 року, укладеного з ПАТ «ОТП Банк», та стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати, мотивуючи тим, що виконавчий напис вчинено за спливом терміну позовної давності та відсутність боргу. У відзиві на позов відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» просить у задоволені позову відмовити, оскільки про зміну кредитора та наявність боргу за кредитним з вимогою про його погашення позивач повідомлялася належним чином. Виконавчий напис вчинений нотаріусом у відповідності до чинного законодавства в межах визначених законом строків, а відсутність боргу чи його сплату перед кредитором належними доказами не спростовано. У відповіді на відзив позивач з наведеними відповідачем запереченнями не погодилася, вказуючи на те, що лист з описом вкладень та квитанція про сплату Укрпошті коштів за надані послуги поштового відправлення не є підтвердженням того, що вона фактично отримала повідомлення про відступлення прав вимоги грошових зобов`язань, а будь-які фінансові зобов`язання перед ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» відсутні. Сторони та треті особи в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибуття з поважних причин не надходило. Згідно поданих заяв позивач позовні вимоги підтримує повністю, а представник ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» позов не визнає, просять розглянути справу без їх участі, що не перешкоджає розгляду справи. З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Установлено, що 20 жовтня 2020 року старшим державним виконавцем Здолбунівського районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Терещук О.О. на підставі виконавчого напису №489 від 25 березня 2020 року приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Кравцова О.О. відкрито виконавче провадження №63346833 про примусове стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» заборгованості в розмірі 58275 грн. 32 коп. Відомості про те, з яких правовідносин виник обов`язок позивача сплатити користь ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» указану заборгованість державним виконавцем не зазначено. Проте, з оскаржуваного виконавчого напису вбачається, що позивач є боржником за кредитним договором №2007731777 від 15 січня 2014 року, укладеного з ПАТ «ОТП Банк», право вимоги яким було відступлене до нового кредитору ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» відповідно до договору факторингу №13/06/16 від 13 червня 2016 року, яке 29 січня 2019 року за укладеним договором факторингу №29/01/19-2 відступила право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс». Згідно ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Цим актом є, зокрема, «Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат» є нотаріальною дією. Згідно ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Також, ст.88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України»). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема: пункту 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.» При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов"язання боржником. Тому, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку спосіб шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Стягнення заборгованості за вказаним виконавчим написом проводиться за період з 29 січня 2019 року по 28 лютого 2020 року, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 57698,34 грн., (36362,79 тіло кредиту та 21335,55 грн. відсотки) та 576,98 грн. плати стягувача за вчинення виконавчого напису. З долученого до відзиву на позов адресованого позивачу повідомлення про відступлення прав вимог від 13 червня 2016 року вбачається, що ПАТ «ОТП Банк» на підставі договору факторингу №13/06/16 від 13 червня 2016 року відступило ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» право грошової вимоги за кредитним договором №2007731777 від 15 січня 2014 року та повідомило про необхідність сплати суми заборгованості в розмірі 57698,34 грн. на рахунок нового кредитора. Аналогічний зміст містить і повідомлення про відступлення прав вимог від 18 лютого 2019 року про необхідність сплати суми заборгованості в розмірі 57698,34 грн. на рахунок нового кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс». Указане свідчить, що виникла заборгованість з 13 червня 2016 року до дня видачі оспорюваного виконавчого напису не змінювалася та перевищує встановлений ст.257 ЦК України загальну трирічну позовну давність. Проте, належних та допустимих у розумінні ст.ст.77-78 ЦПК України доказів безспірності розміру заборгованості, зокрема, в частині нарахованих за кредитним договором №2007731777 відсотків у межах строків позовної давності, відповідачем суду не надано. А відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень. З висловленої у постанові Верховного Суду від 12 листопада 2020 року правовій позиції в справі №200/3452/17 вбачається, що оскільки предметом позову є спір про право, так як позивач заперечує наявність у нього суми заборгованості перед кредитором, яка вказана у виконавчому написі, то нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ, тобто є неналежним відповідачем у справі. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та позовні вимоги підлягають задоволенню. При постановлені рішення відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача понесені ним судові витрати у розмірі 840,80 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved