Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до ТОВ «Компанія Югтранс» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування позову посилався на ту обставину, з 11.12.2012 року по 17.06.2013 року працював у Нововоронцовській філії товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Югтранс» м.Нова Каховка Херсонської області. За весь час роботи заробітна плата не виплачувалася, тому утворилась заборгованість у розмірі 13936,57 грн. Рішенням Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 09.10.2013 позовні вимоги [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю Компанія ЮГТРАНС про стягнення заборгованості по заробітній платі, відшкодування моральної шкоди та судових витрат задоволено частково, стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю Компанія ЮГТРАНС на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в розмірі 13936,57 грн., 1000,00 грн. в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди, всього 14395,37 грн. та судові витрати. На даний час рішення суду виконано у повному обсязі. Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України, відповідач повинен виплатити йому його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, відповідач повинен йому сплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку, починаючи із 17.06.2013 року по 06.11.2015 рік у розмірі 37572,00 грн. Тому, позивач просив стягнути з відповідача середній заробіток за період затримки розрахунку за весь період розрахунку з 17.06.2013 року по 06.11.2015 рік у сумі 37572,00 грн. В судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача у засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, про причини неявки суду не повідомив. Враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебував в трудових відносинах з ТОВ Компанія ЮГТРАНС, працюючи на посаді фельдшера з 11.12.2012 року до 17.06.2013 року. Звільнений 17.06.2013 року наказом №59-к від 17.06.2013 року за ст.38 КЗпП України (за власним бажанням), що підтверджується записом в трудовій книжці. В день звільнення позивача відповідачем не було здійснено позивачеві виплати всіх сум, що належать йому від підприємства в день його звільнення, а також позивачеві не виплачено його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України,- в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений ч. 1 ст. 117 КЗпП України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку. Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості сум належних при звільненні роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум. Крім того, слід зазначити, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку, що узгоджується з правовою позицією викладеною в рішенні Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року у справі № 1-5/2012. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» № 100 від 08.02.1995 р.,- нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України, наданих в п. 6 Постанови № 13 від 24.12.1999 р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»,- задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обовязкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України,- обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 09.10.2013 позовні вимоги [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю Компанія ЮГТРАНС про стягнення заборгованості по заробітній платі, відшкодування моральної шкоди та судових витрат задоволено частково, стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю Компанія ЮГТРАНС на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в розмірі 13936,57 грн., 1000,00 грн. в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди, всього 14395,37 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 22.01.2016 року визнано вимоги [PERSON] до ТОВ «Компанія «ЮГТРАНС» в розмірі 52508,57 грн. та включено до першої черги. Як вбачається із виписки по картковому рахунку [PERSON], 31.12.2015 року на його рахунок була перерахувана заробітна плата від ТОВ "Компанія "ЮГТРАНС" в розмірі 13936,57 грн. Заробітна плата [PERSON] за останні 2 календарні місяці роботи становить: травень 1147 грн. (19 робочих днів), червень 1147 грн. (18 робочих днів). Середньоденна заробітна плата становить 62,00 грн. (2294 грн./фактична заробітна плата за останні два місяці роботи/ : 37 днів /кількість фактично відпрацьованих робочих днів за два останні місяці роботи/ = 62,00 грн.). Таким чином, розмір середнього заробітку, який відповідач зобовязаний сплатити на користь позивача за час затримки розрахунку, відповідно по місяцях складає 37572,00 грн. з розрахунку (розмір середньоденної заробітної плати ? кількість днів затримки): -червень 2013 року 620,00 грн. (10 робочих днів); -липень 2013 року 1426,00 грн. (23 робочих дні); -серпень 2013 року 1364,00 грн. (22 робочих дні); -вересень 2013 року 1302,00 грн. (21 робочий день); -жовтень 2013 року 1426,00 грн. (23 робочих дні); -листопад 2013 року 1302,00 грн. (21 робочий день); -грудень 2013 року - 1364,00 грн. (22 робочих дні); -січень 2014 року - 1302,00 грн. (21 робочий день); -лютий 2014 року 1240,00 грн. (20 робочих днів); -березень 2014 року 1240,00 грн. (20 робочих днів); -квітень 2014 року 1302,00 грн. (21 робочий день); -травень 2014 року 1178,00 грн. (19 робочих днів); -червень 2014 року - 1178,00 грн. (19 робочих днів); -липень 2014 року 1426,00 грн. (23 робочих дні); -серпень 2014 року - 1240,00 грн. (20 робочих днів); -вересень 2014 року - 1364,00 грн. (22 робочих дні); -жовтень 2014 року - 1426,00 грн. (23 робочих дні); -листопад 2014 року - 1240,00 грн. (20 робочих днів); -грудень 2014 року - 1426,00 грн. (23 робочих дні); -січень 2015 року - 1178,00 грн. (19 робочих днів); -лютий 2015 року - 1302,00 грн. (21 робочий день); -березень 2015 року - 1302,00 грн. (21 робочий день); -квітень 2015 року - 1302,00 грн. (21 робочий день); -травень 2015 року 1116,00 грн. (18 робочих днів); -червень 2015 року - 1240,00 грн. (20 робочих днів); -липень 2015 року - 1426,00 грн. (23 робочих дні); -серпень 2015 року - 1240,00 грн. (20 робочих днів); -вересень 2015 року - 1364,00 грн. (22 робочих дні); -жовтень 2015 року - 1426,00 грн. (23 робочих дні); -листопад 2015 року 310 грн. (5 робочих днів). За таких підстав, враховуючи, що відповідач в установлений законом строк після звільнення позивача не провів з ним повного розрахунку, суд, враховуючи надані позивачем розрахунки, вважає за необхідне стягнути з останнього на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 17 червня 2013 року по 06 листопада 2015 року з подальшим утриманням податків та обов'язкових платежів, в сумі 37572,00 грн. (62,00 грн. (середньоденна заробітна плата позивача) Х 606 (кількість днів затримки розрахунку при звільненні) = 37572,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ТОВ «Компанія «ЮГТРАНС» необхідно стягнути 704,80 грн. судового збору в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved