Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

03.02.2015р. Органом опіки та піклування Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради в інтересах дитини - [PERSON], [INFO] заявлено позов до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська до [PERSON], [PERSON] (третя особа: [PERSON]) про позбавлення батьківських прав (а.с. № 1-3). В обґрунтування позовних вимог зазначено, що малолітня [PERSON], [INFO] перебуває на обліку в Управлінні у справах дітей Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради, як дитина, що опинилася у складних життєвих умовах, оскільки її батьки [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання батьківських обов'язків, залишивши доньку з бабусею [PERSON]. Наразі батьки зовсім самоусунулися від виховання та матеріального забезпечення дитини. Дівчинка проживає з бабусею [PERSON], 1953р.н. та дідусем [PERSON], 1950р.н. (по лінії батька), які займаються її вихованням та забезпеченням. Також зазначили, що батьки дитини надали управлінню - службі у справах дітей заяви про те, що вони не проти позбавлення їх батьківських прав. Представник позивача - Шиман В.І. (діє на підставі довіреності від 17.04.2014р. - а.с. № 34) та третя особа - [PERSON] в судовому засіданні 06.04.2015р. позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Прокурор прокуратури Жовтневого району м. Дніпропетровська - Пахомова К.О., повноваження якої підтверджені дорученням від 30.07.2014р. (а.с. № 3) та посвідченням від 02.07.2014р., в судовому засіданні вважала за можливе задовольнити позовні вимоги. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні 06.04.2015р. проти задоволення позовних вимог не заперечували, пояснили, що проживають окремо від дитини з 2004р., займатися її вихованням та утриманням не мають можливості. [PERSON] пояснила суду, що вона мешкає у будинку свого дядька разом ще з 7-ма родичами, для її дитини там не має місця взагалі, вона працює убиральницею на Придніпровський залізниці, отримує мінімальну заробітну плату, отже не має коштів утримувати доньку. [PERSON] повідомив суду, що він дійсно залишив свою доньку на свою матір, оскільки проживає з іншої жінкою окремо, коштів на утримання доньки не має, зараз ніде не працює. Суд, з'ясувавши думку представника позивача, прокурора, третьої особи та відповідачів, ознайомившись з матеріалами справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що малолітня [PERSON], [INFO] перебуває на обліку в Управлінні у справах дітей Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради, як дитина, що опинилася у складних життєвих умовах, згідно наказу Управління № 043 від 11.12.2014р. (а.с. № 5). Як вбачається з даного наказу, дитину поставлено на облік у зв'язку із тим, що батьки [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання батьківських обов'язків, залишивши доньку з бабусею [PERSON], 1953р.н. та дідусем [PERSON], 1950р.н. (по лінії батька) за адресою: [ADDRESS]. За відомостями Управління - служби у справах дітей Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради, які містяться, зокрема, у висновку про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав від 02.02.2015р. № 5-38-25 (а.с. № 6-7), відповідачі уклали шлюб 04.10.1997р., від якого мають доньку [PERSON], [INFO] Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.06.2006р. шлюб між відповідачами був розірваний (а.с.№18). Ще до розірвання шлюбу, а саме з 2004р. малолітня [PERSON] почала проживати з бабусею [PERSON], 1953р.н. та дідусем [PERSON], 1950р.н. (по лінії батька) за адресою: [ADDRESS], які займаються її вихованням. Управлінням - службою у справах дітей опитані батьки дитини - відповідачі по справі, які не заперечували проти позбавлення їх батьківських прав та підтвердили, що проживають окремо від дитини з 2004р. та не займаються її вихованням та матеріальним забезпеченням понад 10 років, про що написали заяви 15.01.2015р. та 09.12.2014р. (а.с. № 11, 14). Враховуючи вищезазначене, позивач дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів відносно [PERSON], [INFO]. Суд зазначає, що відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Положеннями вищевказаної статті визначено основні положення з виховання дітей. Для здійснення цього завдання батьки наділяються батьківськими правами, тобто правом на особисте виховання своїх дітей. Батьківські права є в той же час і обов'язками батьків по вихованню дітей, тому що батьки не тільки володіють правом на виховання дитини, а й мають обов'язок її виховувати. Нездійснення ними своїх прав тягне за собою або повну їх втрату, або тимчасове позбавлення цих прав. Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.п. 15, 16 Постанови № 3 від 30.03.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інш.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як вбачається із матеріалів справи малолітня [PERSON], [INFO] перебуває на обліку в Управлінні - службі у справах дітей Жовтневого району з грудня 2014р., як дитина, що опинилася в складних життєвих обставинах. З матеріалів справи судом не встановлено жодних намагань батьків виховувати дитину та матеріально забезпечувати, піклуватися про її фізичний стан і духовний розвиток, готувати до самостійного життя. Більш того, із їх пояснень відповідачів в судовому засіданні 06.04.2015р. та письмових заяв від 09.12.2014р. та 15.01.2015р., наданих Управлінню - службі у справах дітей, вбачається пряме та свідоме ігнорування останніми своїми батьківськими обов'язками протягом останніх 10 років (а.с. № 11, 14). Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні підстави для позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітньої [PERSON], [INFO] Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з огляду на те, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, а позивач за законом був звільнений від оплати судових витрат при подачі позову, відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідачів на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. в рівних частках, тобто по 121 грн. 80коп. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved