Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

03 квітня 2017 року позивач звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом про встановлення факту належності [PERSON], який помер 01.10.2010р. житлового будинку № 30 з допоміжними господарським спорудами, який знаходиться на вул. Гагаріна в с. Чапліївка Шосткинського району Сумської області, а також визнати за позивачем право власності на вказане вище майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] В обґрунтування позову посилається на правомірність набуття спадкодавцем [PERSON] права власності на спірне майно, набуття позивачем в порядку спадкування за законом права власності на це майно та неможливість оформлення ним своїх прав на спадкове майно в порядку спадкування через відсутність правовстановлюючих документів на нього. Позивач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надіславши заяву, згідно з якою просив вирішити справу без участі його представника. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 01 жовтня 2010 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть /а.с. 6/. За життя [PERSON] належав житловий будинок № 30 з господарськими будівлями, позначеними на схематичному плані: житловий будинок «А», прибудова «а», ганок «г», літня кухня «Б», прибудова до літньої кухні «б», гараж «В», баня «Г», сарай «Д», сарай «Е», сарай «Ж», навіс «З», навіс «К», сарай «Л», погріб «Пг», сарай «М», сарай «Н», вбиральня «У», свердловина «Св», огорожа «№1-4» та огорожа «№4-7», - по вулиці Гагаріна в с. Чапліївка Шосткинського району Сумської області. Проте [PERSON] не встиг отримати правовстановлюючи документи та зареєструвати своє право власності на цей житловий будинок. На час будівництва спірного будинку до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось питання узаконення будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначався рік введення в експлуатацію будинку. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5 (далі Вказівки № 112/5), а згодом аналогічними Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року за № 5-24/26, та Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69 (далі Вказівки № 69). Відповідно до п. 7 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженого ЦСУ СССР 12 травня 1985 року № 5-24/26, дані книги погосподарського обліку використовуються, зокрема, для обліку житлових будинків, що належать громадянам на праві приватної власності. Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Чапліївської сільської ради Шосткинського району Сумської області №483 від15.03.2017 /а.с. 19/, згідно з записами погосподарської книги № 10 житловий будинок № 30 з господарським будівлями, що знаходиться за адресою: Сумська область, Шосткинський район, с.Чапліївка, вул.Гагаріна, належав спадкодавцю [PERSON]. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. На час чинності Цивільного кодексу УРСР момент виникнення права власності на будинки, споруди не залежав від державної реєстрації його права. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30 травня 2008 року № 7 якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Враховуючи вищевикладене у сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині установлення факту належності житлового будинку № 30 з господарськими будівлями, позначеними на схематичному плані: житловий будинок «А», прибудова «а», ганок «г», літня кухня «Б», прибудова до літньої кухні «б», гараж «В», баня «Г», сарай «Д», сарай «Е», сарай «Ж», навіс «З», навіс «К», сарай «Л», погріб «Пг», сарай «М», сарай «Н», вбиральня «У», свердловина «Св», огорожа «№1-4» та огорожа «№4-7», - по вулиці Гагаріна в с. Чапліївка Шосткинського району Сумської області, на праві власності [PERSON], померлому 01.10.2010 року, підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч. 1 ст. 1218 ЦК України). На підставі викладеного, суд доходить висновку, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на вищевказане спадкове майно. Як вбачається з довідки виконавчого комітету Чапліївської сільської ради Шосткинського району Сумської області № 484 від 15.03.2017 /а.с.20/ на час відкриття спадщини (день смерті [PERSON]П.) у спірному житловому будинку спадкодавець був зареєстрований один. Заповіт від імені [PERSON] у виконкомі Чапліївської сільської ради не засвідчувався. Позивач є рідним сином [PERSON], що підтверджується копією його свідоцтва про народження /а. с. 7/. Окрім позивача, спадкоємців [PERSON] першої черги відповідно до вимог ст.. 1261 ЦК України немає. Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. В свою чергу, згідно зі ст.. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивач, будучи спадкоємцем померлого за законом, звернувся до нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину на своє імя на спірний житловий будинок, але нотаріус відмовивйому у видачі цього свідоцтва, в звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на зазначений будинок з господарськими спорудами. З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що [PERSON] станом на день ухвалення рішення є єдиним спадкоємцем померлого [PERSON], який в силу вимог ст. ст. 1268, 1269 ЦК України прийняв спадщину після смерті [PERSON] Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог п.п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. У даному випадку у позивача відсутні правовстановлюючі документи на ім'я спадкодавця на спірний житловий будинок, що свідчить про неможливість отримання ним свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку, отже таке його право має бути захищено в судовому порядку. На підставі вищевикладеного суд вважає правомірним позов задовольнити і в цій частині. Враховуючи, що позивачем заявлено клопотання залишити судові витрати по справі за ним, суд залишає судові витрати за фактично понесеними.

Outcome: approved