Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що 24.02.2009 року рішенням загальних зборів громадян - співвласників майна бувшого СТОВ «Працівник», було вирішено виділити майно в натурі в рахунок майнових сертифікатів: критий тік (комору) та будівлю сіносховища згідно залишкової балансової вартості та наступних власників майнових сертифікатів: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 11.06.2009 року рішенням №56 виконавчого комітету Забілоцької сільської ради зазначеним об'єктам нерухомості по майновому комплексу № 1 були присвоєні адреси: Житомирська область, Радомишльський район, територія Забілоцької сільської ради за межами населених пунктів Забілоцької сільської ради. 23.09.2009 року за договорами дарування,батьку позивача - [PERSON], подарували: [PERSON] в розмірі 0,1686 відсотка і вартістю 3418,00 грн. (№ 620); [PERSON] в розмірі 0,4140 відсотка і вартістю 7'657,00 грн. (№ 624); [PERSON] в розмірі 0,4503 відсотка і вартістю 8'329,00 грн. (№ 622) і [PERSON] в розмірі 0,5244 відсотка і вартістю 9'699,00 грн. (№ 638). [PERSON] було видане з початку - свідоцтво про право власності на майновий пай членів КСП (майнового сертифікату), а потім було видане Свідоцтво про право власності на критий тік (комору),Свідоцтво про право власності на будівлю сіносховища. Зазначені вище договори дарування визнані недійсними з моменту їх вчинення. Крім того, ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 10.07.2013 року по цивільній справі № 289/866/13-ц (провадження № 2/289/428/13) було визнано мирову угоду укладеною між позивачем з однієї сторони та [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з другої сторони, за умовами якої у власність позивача - [PERSON] перейшло право власності об'єкти нерухомості - на критий тік вартістю 33 089,00 грн. та на будівлю сіносховища вартістю 27 643,00 грн., які знаходяться за адресою: Житомирська область. Радомишльський район, територія Забілоцької сільської ради за межами населених пунктів Забілоцької сільської ради, які раніше були виділені в рахунок майнових сертифікатів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] загальними зборами громадян- співвласників майна бувшого СТОВ «Працівник» сіл Забілоччя та Гути- Забілоцької протоколом №91 від 24.02.2009 р. Позивач звернувся за реєстрацією свого права на зазначену нерухомість з заявою про Державну реєстрацію прав та їх обтяжень до Реєстраційної служби Радомишльського районного управління юстиції в Житомирській області. Державною реєстраційною службою України м. Київ (Укрдержреєстром) позивачу було відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень за відсутністю інформації про площу будівлі та її поштової адреси. Тому, без внесення додаткової інформації до зазначеної ухвали суду неможливо її виконати, та неможливо внести зміни та доповнення до Мирової угоди укладеної сторонами,тому і просить суд визнати за ним прво власності на вищевказане майно. В судовому засіданні представник позивача та третіх осіб-[PERSON]свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином,надіслав до суду заяву,в якій просить слухати справу без їх участі,позовні вимоги визнав і просить суд задовольнити позов. Третя особа-[PERSON]в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином,надіслав до суду заяву,в якій просить слухати справу без його участі,позовні вимоги визнав і просить суд задовольнити позов. Вислухавши пояснення представника позивача та третіх осіб, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, у судовому засіданні встановлено, що 24.02.2009 року рішенням загальних зборів громадян- співвласників майна бувшого СТОВ «Працівник» сіл Забілоччя та Гути Забілоцької (протоколом №1) було вирішено виділити майно в натурі в рахунок майнових сертифікатів: критий тік (комору) та будівлю сіносховища згідно залишкової балансової вартості та наступних власників майнових сертифікатів: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 11.06.2010 року рішенням №56 виконавчого комітету Забілоцької сільської ради зазначеним об'єктам нерухомості по майновому комплексу № 1: критому току балансовою вартістю відповідно 8'000 грн. та будівлі сіносховища з балансовою вартістю 20'000 грн. були присвоєні адреси: Житомирська область, Радомишльський район, територія Забілоцької сільської ради за межами населених пунктів Забілоцької сільської ради. 23.09.2010 року за договорами дарування, посвідченими приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстрами № 638, № 620, № 622 і № 624 власники зазначених прав на частку в майні бувшого КСП подарували їх батьку позивача - [PERSON], а саме: [PERSON] в розмірі 0,1686 відсотка і вартістю 3418,00 грн. (№ 620); [PERSON] в розмірі 0,4140 відсотка і вартістю 7'657,00 грн. (№ 624); [PERSON] в розмірі 0,4503 відсотка і вартістю 8'329,00 грн. (№ 622) і [PERSON] в розмірі 0,5244 відсотка і вартістю 9'699,00 грн. (№ 638). [PERSON] було видане з початку - свідоцтво про право власності на майновий пай членів КСП (майнового сертифікату), а потім: - рішенням № 76 від 15.10.2009 року виконавчого комітету Забілоцької сільської ради видане Свідоцтво про право власності на критий тік (комору), який складається з будівлі критого току площею 1892,70 м2, який розташований по майновому комплексу № 1 на території Забілоцької сільської ради; - рішення № 78 від 15.10.2009 року виконавчого комітету Забілоцької сільської ради видане Свідоцтво про право власності на будівлю сіносховища, який складається з будівлі сіносховища площею 1082,70 м2, який розташований по майновому комплексу № 1 на території Забілоцької сільської ради. Підставою для прийняття зазначених рішень № 76 та № 78 виконавчого комітету Забілоцької сільської ради від 15.10.2009 року було наявність у [PERSON] майнового паю бувшого СТОВ «Працівник» с. Забілоччя в розмірі в розмірі 1,5573 відсотка і вартістю 28'800,00 грн., які він набув за договорами дарування. Після смерті [PERSON], який помер [INFO] у віці 50 років, треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (як єдиний спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO]), звернулись до суду за визнанням зазначених договорів дарування недійсними з законних підстав. Рішеннями Радомишльського районного суду Житомирської області від 04.03.2013 року, від 25.04.2013 року, від 22.05.2013 року,від 10.07.2013 року, зазначені вище договори дарування визнані недійсними з моменту їх вчинення. Крім того, ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 10.07.2014 року було визнано мирову угоду укладеною між позивачем з однієї сторони та [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з другої сторони, за умовами якої у власність позивача - [PERSON] перейшло право власності об'єкти нерухомості - на критий тік вартістю 33 089,00 грн. та на будівлю сіносховища вартістю 27 643,00 грн., які знаходяться за адресою: Житомирська область. Радомишльський район, територія Забілоцької сільської ради за межами населених пунктів Забілоцької сільської ради, які раніше були виділені в рахунок майнових сертифікатів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] загальними зборами громадян- співвласників майна бувшого СТОВ «Працівник» сіл Забілоччя та Гути Забілоцької протоколом № 91 від 24.02.2009 р. Згідно з Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що діє з 01.01.2013 р., право власності на нерухомість (в тому числі і на земельні ділянки) обліковується реєстраційними службами місцевих органів юстиції. Позивач звернувся за реєстрацією свого права на зазначену нерухомість з заявою про Державну реєстрацію прав та їх обтяжень до Реєстраційної служби Радомишльського районного управління юстиції в Житомирській області. Державною реєстраційною службою України м. Київ (Укрдержреєстром),однак позивачу було відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень за відсутністю інформації про площу будівлі та її поштової адреси,і неможливістю внести зміни та доповнення до Мирової угоди укладеної сторонами. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 ЦК. Як роз»яснив Пленум Веховного Суду України в своїй постанові« Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у п. 20 «... у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги». Згідно ст 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя який його пережив та батьки. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 5 ст. 1268 незалежно від відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 10 додатку №1 до п.2.1. "Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 р. N 7/5 документом для реєстрації права власності може бути рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 327 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved