Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] (далі-позивач) звернувся до Шевченківського районного в м. Києві суду з позовом до Київської міської ради (далі - відповідач), треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Правозахисна група "Варта" (далі - третя особа 1), [PERSON] (далі - третя особа 2) про стягнення упущеної вигоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.12.2012 р. було укладено договір доручення №50/12/12-з, за яким позивач готує від імені третьої особи 2 звернення до компетентного органу, що має на меті реалізацію останнім права на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку площею 0,10 га в межах міста Києва. 12.03.2013 року між позивачем та третьою особою-2 було укладено додаткову угоду до Договору доручення від 27.12.2012 року №50/12/12-з. Предмет договору полягає в наданні допомоги громадянину реалізувати його право на безкоштовне отримання земельної ділянки, в порядку статей 78, 81, 116, 118, 121 Земельного кодексу України, відповідно до статей 14, 24 Конституції України. У пункті 4.2 Договору доручення із змінами, внесеними додатковою угодою визначено, що отримання належної відповіді на звернення в порядку п.2.1 цього договору, що засвідчується у передбаченому даним Договором Акті виконаних робіт, надає довіреному право отримати від довірителя винагороди у розмірі, еквівалентному 22000,00 грн. Позивачем було виконано умови договору належним чином, однак у зв'язку із тим, що відповідач надав неналежну відповідь, що полягає у фактичній відмові надати громадянину земельну ділянку, позивач поніс збитки, у вигляді упущеної вигоди. Тому, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь упущену вигоду в сумі 22000,00 грн. та судові витрати. У судове засідання позивач не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача та треті особи в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили, заперечення на позовну заяву не подали. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав. У судовому засіданні було встановлено, що 27.12.2012 р. було укладено договір доручення № 50/12/12-з з подальшими змінами та доповненнями (далі - договір), відповідно до умов якого позивач готує від імені третьої особи 2 звернення до компетентного органу, що має на меті реалізацію останньою права на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку площею 0,10 га в межах міста Києва, а після отримання належної відповіді компетентного органу, позивач отримує від третьої особи 2 винагороду в сумі 22000,00 грн. (а.с.5-7). Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав свої зобов'язання за договором, шляхом звернення 22.10.2013 р. з клопотанням від імені третьої особи 2 до відповідача з вимогою про надання права на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку площею 0,10 га в межах міста Києва (а.с.8). На клопотання від 22.10.2013 р., відповідно до листа від 13.11.2013 р. за № 057023-23976, Департамент земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) роз'яснив третій особі 2 вимоги до клопотання про передачу земельної ділянки та перелік документів, які додаються до такого клопотання (а.с.9). Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. (ч. 1 ст. 22 ЦК України). Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.1,2 ст. 1166 ЦК України). В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у зв'язку із не наданням відповідачем позитивної відповіді тертій особі 2, позивач не отримав передбаченої в договорі вигоди в розмірі 22000,00 грн. у вигляді упущеної вигоди. Упущеною вигодою є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (п.2 ч.2 ст. 22 ЦК України). Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Збитками, в розумінні положень ст. 22 ЦК України, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Враховуючи викладене та те, що неналежна, на думку позивача, відповідь на його клопотання ніяким чином не порушує його особисті права, а зазначена винагорода передбачена в договорі, який укладений лише між позивачем та третіми особами, тому вимога про стягнення з відповідача коштів в сумі 22000,00 грн. задоволенню не підлягає. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed