Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

у липні 2019 року ТОВ "СК "Гарант і я" звернулася у суд з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування. Свої вимоги мотивує тим, що 30 травня 2018 року близько 22 год. 09 хв. у м. Києві на прос. Броварському [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Renault Clio»д.н.з. [NUMBER] з причепом д.н.з. [NUMBER] , перед початком руху не перевірив кріплення з причепом під час руху, що призвело до розчеплення причіпного пристрою з транспортним засобом, внаслідок чого причіп здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Volkswagen Golf» д.н.з. [NUMBER] , в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження. У ДТП було пошкоджено автомобіль марки «Volkswagen Golf» д.н.з. [NUMBER] , який застрахований у ТДВ «СК «Гарант і Я» за договором добровільного страхування наземного транспорту від 20.10.2017 року № 03-562-05-17-203, укладеним з [PERSON] Постановою судді Дніпровського районного м. Києва від 12.07.2018р. [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно рахунку ТОВ «Арія Моторс» № АР00031239 від 07.06.2018 року, рахунку ТОВ «Алекс Со» № А000131497 від 28.08.2018 року та рахунку № 1763 від 30.07.2018 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля марки «Volkswagen Golf» д.н.з. [NUMBER] склала 181 767,96 грн. На підставі страхових актів ТДВ «СК «Гарант і Я» проведено виплату страхового відшкодування в сумі 181 767,96 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 880,881 від 01.08.2018 року та № 950 від 31.08.2018 року. Цивільно- правова відповідальність власника автомобіля марки «Renault Clio» д.н.з. [NUMBER] застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» на підставі договору № АМ/1526623 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів. 26 грудня 2018 року ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» здійснила виплату страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 100 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 32271. Таким чином, залишається не покритою завдана матеріальна шкода у розмірі 81 767,96 грн. За таких обставин, позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] шкоду, завдану в результаті ДТП, в розмірі 81 767,96 грн. та судовий збір. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16 вересня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. (а.с. 57) [PERSON] відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подавав. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Суд на підставі статті 280 ЦПК України ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Судом встановлено, що 30 травня 2018 року о 22 год. 09 хв. в м. Києві на проспекті Броварському сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Renault Clio»д.н.з. [NUMBER] з причепом д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля марки Volkswagen Golf» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . У результаті зіткнення був пошкоджений автомобіль марки Volkswagen Golf» д.н.з. [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] (а.с. 30) Постановою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 12 липня 2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. (а.с. 15) Постанова є чинною. Згідно рахунку ТОВ «Арія Моторс» № АР00031239 від 07.06.2018 року, рахунку ТОВ «Алекс Со» № А000131497 від 28.08.2018 року та рахунку № 1763 від 30.07.2018 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля марки «Volkswagen Golf» д.н.з. [NUMBER] склала 181 767,96 грн. ТДВ «СК «Гарант і Я» на підставі страхового акту № 268-18-03-05 від 01.08.2018 року та № 295-18-03-05 від 28.08.2018 року визначено суму страхового відшкодування в розмірі 181 768,96 грн. (а.с. 26) ТДВ «СК «Гарант і Я» згідно заяви гр. [PERSON] від 13.06.2018 року проведено виплату страхового відшкодування в сумі 181 767,96 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 880,881 від 01.08.2018 року та № 950 від 31.08.2018 року. ( а.с. 33,34,34) Цивільно-правова відповідальність автомобіля марки «Renault Clio» д.н.з. [NUMBER] застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» на підставі договору № АМ/1526623 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів. (а.с. 23) 26 грудня 2018 року ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» здійснило виплату страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 100 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 32271. (а.с. 37) Таким чином, залишилася не покрита завдана матеріальна шкода позивачу у розмірі 81 768,96 грн. Звертаючись до суду із даним позовом про відшкодування шкоди, позивач посилався на те, що з відповідача підлягає стягненню різниця між фактично завданою шкодою та страховим відшкодуванням, як з винної особи заподіювача шкоди. Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Норми статей 1166, 1187, 1188 ЦК України передбачають презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є правовою підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні джерелом підвищеної небезпеки шкоди не покладається, він лише повинен довести факт завдання шкоди (майнової, моральної) неправомірними діями або бездіяльністю, її розмір та наявність причинного зв`язку між цими діями (бездіяльністю) і шкодою. Правовою підставою покладення на відповідача відповідальності за заподіяну майнову чи моральну шкоду є доведення факту завдання шкоди і того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Доведення цих обставин відбувається на загальних підставах. Передумовою відшкодування шкоди, заподіяної особі, є наявність у діях відповідача повного складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності), шкідливих наслідків у вигляді заподіяння позивачу збитків, причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та завданими позивачу збитками, а також вини правопорушника. Згідно ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходять право вимог, як страховик або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відтак, здійснивши виплату страхового відшкодувань, ТДВ «СК «Гарант і Я» набуло право потерпілої особи в межах здійсненої виплати. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 12 липня 2018 року [PERSON] визнано винним у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення з [PERSON] різниці між розміром фактичної шкоди та розміром страхового відшкодування, як з винної особи заподіювача шкоди. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та на підставі статті 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача також підлягає судовий збір.

Outcome: approved