Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

13 грудня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], уточнивши позовні вимоги, просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно до досягнення сином повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на вік сина [PERSON]. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 27.04.2017 року шлюб з відповідачем було розірвано. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач тривалий час не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Добровільної згоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. В даний час вона працює в Локомативному депо ст. Здолбунів Львівської залізної дороги на посаді чергової стрілочного поста, її середньомісячна заробітна плата становить 3800 гривень. Витрачає кошти на сина, а саме на покупки одягу, продуктів харчування, сплачує за послуги репетитора англійської мови, комунальні послуги, а також витрачає кошти на лікування сина [PERSON] так як він хворіє. Їй матеріально тяжко утримувати сина. Відповідач являється здоровою, працездатною людиною тому він має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина. В судове засідання позивач не з'явився, представник позивача [PERSON] подав до суду заяву від 22.01.2018 року, якою уточнені позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву від 22.01.2018 року, якою уточнені позовні вимоги визнав, справу просив розглянути за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 червня 2007 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб, який рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 27.04.2017 року розірвано. У свідоцтві про народження [PERSON], [INFO] батьком вказаний відповідач по справі, який не оспорював та не заперечував своє батьківство. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З матеріалів справи вбачається, що відповідач офіційно не працевлаштований та немає регулярного матеріального доходу. Дитина фактично на даний час перебуває на утриманні позивачки. Відповідач не виконує обов'язків по утриманню своєї дитини, які встановлені ст. 180 Сімейного кодексу України, маючи можливість належним чином їх виконувати, так як він знаходиться у працездатному віці, має можливість працювати та отримувати відповідну заробітну плату. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років на день ухвалення рішення становить 1860 грн. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, враховуючи матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які просить стягнути позивач на її користь, є обгрунтованим, визначеним з врахуванням всіх обставин та вимог закону, а тому позов слід задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставіст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved