Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про відшкодування суми франшизи та матеріальної і моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог вона зіслалася на те, що 28.04.2015 року приблизно о 18.45 годині на автомобільній дорозі Т-04-01 Дніпропетровськ Мелітополь, 115 км, мала місце дорожньо транспортна пригода, в якій було пошкоджено автомобіль марки «TOYOTA COROLLA», номер державної реєстрації АЕ 3323НН. Даний факт підтверджується постановою Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровськ від 22.07.2015 року по справі № 199/4924/15-п (3/199/1874/15), відповідно до якої винним у скоєнні ДТП визнано [PERSON], водія автомобіля марки «Chevrolet Aveo», номер державної реєстрації АЕ 7235СІ. Згідно звіту експертного авто товарознавчого дослідження про оцінку вартості відновлювального ремонту, з урахуванням зносу пошкодженого колісного транспортного засобу від 27.08.2015 року № 13198, вартість відновлюваного ремонту становить 4379, 21 грн. Відповідальність відповідача згідно полісу обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/4969020 від 24.03.2015 року, застраховано у ПрАТ «Європейський страховий союз», тому позивачка звернулася за відшкодуванням до страховика. Поліс укладений на умовах відшкодування шкоди заподіяної майну третіх осіб в межах до 50000,00 грн. включно, франшиза складає 1000,00 грн. Страховик виплатив страхове відшкодування у розмірі 2649, 34 грн. (4379,21 грн. мінус 1000,00 грн. франшизи та за вирахуванням суми податку на додану вартість у розмірі 729,87 грн.). на даний час сума 1000,00 грн. залишається не виплаченою відповідачем. У звязку з тим, що відповідач добровільно відшкодувати збитки відмовився, це завдало позивачці моральних та душевних страждань з приводу пошкодження автомобіля у ДТП, і вимагало додаткових зусиль та витрат для відновлення її порушеного права в результаті ДТП пошук додаткових грошей на ремонт транспортного засобу, консультації у юристів, неодноразового звернення до страхової компанії відповідача, що знаходиться в м. Дніпропетровську, а тому відшкодуванню з боку відповідача на користь позивачки підлягають витрати на оплату коштів, що витрачались на дорогу до м. Дніпропетровськ, на огляд експертом транспортного засобу, отримання рішення суду й надання його до страхової компанії. Крім того, позивачка зазначила, що своїми діями відповідач спричинив їй моральну шкоду, яка виразилася у моральних стражданнях, які виникли у звязку із спричиненням їй шкоди, у душевних стражданнях, які позивачка зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї. В звязку з цим, позивачка просить стягнути з [PERSON] на її користь відшкодування завданої їй матеріальної шкоди у сумі 1000 грн. (франшиза, передбачена умовами поліса страхування № АІ/4969020 від 24.03.2015 року), 1454,91 грн. - сума в якості відшкодування за оплату палива, що витрачено на дорогу до м. Дніпропетровськ і в зворотному напрямку, моральну шкоду в розмірі 1000 грн. та покласти на відповідача витрати, повязані з розглядом даної справи. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивачки, яка надіслала до суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Справу розглянуто заочно відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності відповідача, який втретє не зявився в судове засідання не повідомивши причин неявки. Про час слухання справи в суді був повідомлений належним чином через газету «Вісті Придніпровя». Позивачка проти винесення заочного рішення не заперечує. Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що \~згідно копії постанови Амур Нижньодніпровського районного суд м. Дніпропетровська від 22.07.2015 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4, ст. 124 КУаП і накладено на нього адміністративне стягнення: за ст. 122-4 КУаП у вигляді штрафу, у розмірі 306 грн., за ст. 124 КУаП у вигляді штрафу, у розмірі 425 грн. На підставі ст. 36 КУаП, шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворе, остаточно призначити [PERSON] адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. (а.с.12). Відповідно до полісу обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/4969020 від 24.03.2015 року відповідальність [PERSON] застраховано у ПрАТ «Європейський страховий союз». Поліс укладений на умовах відшкодування шкоди заподіяної майну третіх осіб в межах до 50000,00 грн. включно, франшиза складає 1000,00 грн.(а.с. 11). Згідно копії листа узгодження розміру страхового відшкодування по страховій справі за № оцв15/672 видно, що на підставі звіту експертного авто товарознавчого дослідження № 13198 від 27.08.2013 року, розмір матеріального збитку за Полісом обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/4969020 від 24.03.2015 року, спричинений власнику автомобіля «TOYOTA COROLLA», д/н АЕ 3323НН внаслідок ДТП 28 квітня 2015 року складає 4279,21 грн. Розмір страхового відшкодування згідно Полісу АІ/4969020 від 24.03.2015 року за вирахуванням суми податку на додану вартість та франшизи 1000,00 грн., становить 2649, 34 грн. та доплата страхового відшкодування у розмірі 729,87 грн. (а.с.14). Відповідно звіту експертного авто товарознавчого дослідження про оцінку вартості відновлювального ремонту, з урахуванням зносу пошкодженого колісного транспортного засобу від 27.08.2015 року № 13198, вартість відновлюваного ремонту становить 4379, 21 грн. (а.с.15). Як вбачається з копії квитанцій, позивачка витратив на проїзд грошові кошти в загальній сумі 1454,91 грн. (а.с.5-9). Так, франшиза, відповідно до ст. 9 Закону України „Про страхування" - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Так, крім завданої матеріальної шкоди, позивач зазнав моральної шкоди, яка виразилася в моральних та психічних стражданнях, які виникли в звязку з розкраданням його грошових коштів; в моральних та психічних переживаннях, які виникли в результаті порушення його права власності, оскільки він не мав змоги користуватися та розпоряджатися належними йому грошовими коштами; в моральних та психічних переживаннях, повязаних з пошуком додаткового часу та додаткових фізичних і психологічних зусиль для збору та подачі до суду відповідних документів, з метою відшкодування завданої шкоди в порядку цивільного судочинства. Згідно ч. 1ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я,у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31 березня 1995 року(далі - Постанова) суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у пункті 9 вказаної Постанови розмір відшкодування моральної шкоди повинен визначатися судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. Тому, суд вважає, за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки матеріальну шкоду у сумі 1000 грн. (франшиза, передбачена умовами поліса страхування № АІ/4969020 від 24.03.2015 року), суму за оплату палива, що витрачено на дорогу до м. Дніпропетровськ і в зворотному напрямку в розмірі 1454,91 грн., моральну шкоду в розмірі 1000 грн. Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки, понесені нею витрати по сплаті судового збору в розмірі 488, 00 грн.

Outcome: approved