Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

04 листопада 2019 року [PERSON] звернулась до Веселинівського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що шлюб з відповідачем було зареєстрвовано 03 вересня 2016 року Веселинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області. Мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги та кохання між ними. З вересня 2018 року вони спільне господарство не ведуть, проживають за різними адресами. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, зазначивши, що вона співмешкає з іншим чоловіком [PERSON] та від нього [INFO] народила сина [PERSON] . Тому, просить шлюб розірвати, оскільки він фактично розпався. В судовому засіданні відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги та погодився на розірвання шлюбу, оскільки він дійсно не проживає з позивачкою [PERSON] з вересня 2018 року. Суд, заслухавши вступне слово позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 03 вересня 2016 року Веселинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області, про що складено відповідний актовий запис № 25, та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя подружжя не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги та кохання між ними. З вересня 2018 року вони спільне господарство не ведуть, проживають за різними адресами. Позивачка [PERSON] співмешкає з іншим чоловіком [PERSON] та від нього [INFO] народила сина [PERSON] . Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами розпався, подружні стосунки носять формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам подружжя, а тому є підстави для задоволення позову. В судовому засіданні судом не встановлено між сторонами спору щодо спільно нажитого майна та визначення місця проживання дітей. Позивачка [PERSON] вказала, що має намір подавати до суду позов про стягнення аліментів на утримання дітей. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач в позовній заяві висловила думку про бажання надалі іменуватись прізвищем " [PERSON] ". Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вимог цієї статті, та з врахуванням того, що позивач не просила в позовній заяві стягнути з відповідача на свою користь сплачений нею судовий збір, то суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 768,40 гривень судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved