Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

04 березня 2013 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю Вказаний позов позивач обгрунтував тим, що позивачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 09 лютого 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] належит квартира [ADDRESS]. Під час укладення договору купівлі-продажу з»ясувалося, що в квартирі зареєстрований [PERSON], але в спірній квартирі він проживав до укладення угоди. Позивач оглядала квартиру на початку січня 2013 року, але в квартирі ніхто не проживав, ніяких особистих речей ні чоловічих ані жіночих, в квартирі були відсутні. Місце проживання [PERSON] не відоме. З огляду на викладене, просить ухвалити рішення яким усунути позивачу перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS], шляхом зняття з реєстраційного обліку [PERSON] за адресою [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. З огляду на викладене та згідно правил ч. 1 ст. 76 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст.ст.3,4 Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 09 лютого 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] належит квартира [ADDRESS]. (а.с.4). В спірній квартирі зареєстрований [PERSON], який є відповідачем по справі (а.с.9). Зазначена квартира складається з однієї житлової кімнати площею 18,3 кв.м., коридору, 2-х кладових, суміщеної вбиральні, кухні, балкону. (а.с.7-8). Відповідно до акту від 11.04.2014 року складеного сусідами та засвідченого КП «Житлове господарство Самарської районної ДМР» [PERSON] ніколи за вказаною адресою не проживав (а.с.21). Відповідно до акту від 06.02.2014 року [PERSON] ніколи за вказаною адресою не проживав (а.с.22). Відповідно до акту від 15.11.2013 року [PERSON] ніколи за вказаною адресою не проживав (а.с.23). Рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 13.04.2012 року встановлено, що відповідач в спірній квартирі зареєстрований, проте там не проживає (а.с.32-33). Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що живе рядом зі спірною квартирою, [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає на протязі тривалого часу. Згідно з ч.1 ст 317 Цивільного кодексу України власнику належить право користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право на захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння, а саме, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і вправі вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону, при здійсненні своїх прав та виконанні обовязків власник зобовязаний додержуватися моральних засад суспільства, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав, власність зобовязує. Згідно ч.1 ст. 3211 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності є непорушним і ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.321 Цивільного кодексу України передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права власності або обмеження в їх здійсненні. Згідно зі ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. На підставі викладеного,

Outcome: approved