Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

у липні 2020 року позивач АТ «КБ «ПриватБанк» звернувся у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилався на те, що між банком та [PERSON] 05.05.2006 року був укладений кредитний договір № КІР0АU00150020. Згідно договору АТ КБ «Приватбанк» зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 10 755,70 дол. США на термін до 07.05.2013р., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києві від 23.02.2010 року задоволено позов АТ "Приватбанк". Постановлено стягнути з [PERSON] заборгованість в розмірі 10340,85 доларів США, що за курсом 7,98 відповідно до службового розпорядження НБУ від 01.09.2009 року складає 82 519,99 грн., нараховану станом на 01.09.2009 року. Позивач зазначає, що рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 23.02.2010 року не виконано боржником. Оскільки з відповідача було стягнуто заборгованість за кредитним договором за період з дати укладення кредитного договору до дати поточної заборгованості, яка була вказана в рішенні Голосіївського районного суду м. Києва від 23.02.2010 року, тобто за період з 05.05.2006 року по 01.09.2009 року, та за період після подання позовної заяви, за період з 17.10.2009 по 27.05.2020 року позивач просить стягнути з відповідача 3 046,91 доларів США 3 % річних за час прострочення виконання зобов"язання. За таких підстав, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за період з 17.10.2009 по 27.05.2020 рр. у розмірі 3046,91 доларів США, що за курсом 26,90 відповідно до службового розпорядження НБУ від 27.05.2020 року складає 81961,88 грн., за кредитним договором № КІР0АU00150020 від 05.05.2006 року та судовий збір. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27 липня 2020 року відкрито спрощене провадження у справі, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. (а.с. 24) Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Суд на підставі статті 280 ЦПК України ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, суд надходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність задоволення позовних вимог, з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 травня 2006 року між ЗАТ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № КІР0АU00150020. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 23 лютого 2010 року задоволено позов ЗАТ КБ «ПриватБанк». Постановлено стягнути з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у сумі 82519,99 грн., сплачений судовий збір у сумі 825,20 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи судом у сумі 252,00 грн. (а.с. 4) Позивач у позовній заяві зазначає, що винесення рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 23.02.2010 року, не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобов`язань та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання, на даний час рішення суду [PERSON] не виконане. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Прострочена сума заборгованості становить 9715,80 доларів США. Оскільки, з відповідача було стягнуто заборгованість за кредитним договором за період з дати укладання кредитного договору до дати поточної заборгованості, яка була вказана в рішенні Голосіївського районного суду м. Києва від 23.02.2010 року, тобто за період з 05.05.2006 року по 01.09.2009 року, та за період після подання позовної заяви від 16.10.2009 року, з 17.10.2009 по 27.05.2020 року відповідач має заборгованість у розмірі 3046,91 доларів США, яка складається з наступного: 3046,91 доларів США - 3 % річних від простроченої суми. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Сплата прострочених відсотків, комісії, штрафів обумовлені договором і підлягають стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасив суму кредиту та відсотки за користування кредитом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняються його виконанням, проведеним належним чином, а не в силу вже прийнятого рішення суду. Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що станом на травень 2020 року заборгованість за 3 % річних від простроченої суми за період з 17.10.2009р. по 27.05.2020рр. становить 3046,91 доларів США, що за курсом 26.90 відповідно до службового розпорядження НБУ від 27.05.2020 року складає 81961,88 грн. за кредитним договором № КІР0АU00150020 від 05.05.2006 року. Наданий банком розрахунок заборгованості відповідачем не спростований. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір в розмірі 2102,00 гривень.

Outcome: approved