Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

08.05.2015 року заявник звернулася до суду з зазначеною заявою. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є матір'ю [PERSON], [INFO], яка постійно мешкає разом з нею за адресою: [ADDRESS]. Донька є інвалідом 1-ї групи з дитинства у зв"язку з наявністю у неї хронічного стійкого психічного захворювання, та знаходиться на обліку у психоневрологічному диспансері м.Дзержинська, 04.08.2011 року їй було встановлено першу «А» групу інвалідності та посвідчення інваліда 1-ї групи. У звязку з наявними у доньки хронічним, стійким психічним захворюванням вона з дитинства безпреривно амбулаторно лікується у психіатричному закладі м.Дзержинська Донецької області, однак незважаючі на постійні лікування стан її її психічного здоров"я з часом тільки погіршується. Внаслідок зазначеної хвороби остання не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому потребує постійного стороннього догляду та нагляду. З цих підстав, звернулася до суду з відповідною заявою про визнання доньки [PERSON], недієздатною та встановлення над нею опіки з метою забезпечення її особистих майнових та немайнових інтересів, так як вона за станом свого здоров'я не може здійснювати свої цивільні права та виконувати обов'язки. В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила визнати [PERSON], [INFO] недієздатною та встановити над нею опіку. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні заявлені вимоги також підтримав, висловив свою думку щодо доцільності визнання [PERSON]. недієздатною та встановлення над нею опіки її матері [PERSON]., тобто заявниці по справі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Судом встановлено, що заявник проживає разом з донькою [PERSON], що підтверджується актом головуючого вуличним комітетом від 20.05.2015 року (а.с.24). [PERSON], [INFO] комісією було встановлено першу «А» групу інвалідності з дитинства безстроково, що пітверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії № 426666 (а.с.14). Проте, що донька заявника [PERSON] не може розуміти значення своїх дій і потребує опіки зі сторони інших людей також підтверджено Актом амбулаторної судово - психіатричної експертизи № 92 від 04 червня 2015 року Обласного центру судово - психіатричних експертиз Слов'янського відділення. З даного Акту встановлено, що [PERSON] страждає хронічним психічним захворюванням - помірною розумовою відсталістю. На підставі дослідженого експертна комісія прийшла до висновку, що [PERSON] в силу хронічного психічного захворювання не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. Для захисту свої прав і законних інтересів потребує встановлення опіки. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] 1988 року народження , дійсно страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними, а тому її необхідно визнати недієздатною. Що стосується вимоги про встановлення опіки над [PERSON], то суд зазначає наступне. У відповідності до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється, зокрема, над фізичними особами, які визнані недієздатними. Статтею 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. Судом встановлено, що [PERSON] внаслідок психічного розладу не може усвідомлювати значення своїх дій та не може керувати ними. У зв'язку з цим, хвора [PERSON] не здатна своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також не здатний своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. [PERSON] весь час проживає зі своєю матір'ю, заявником по справі, яка постійно піклується про неї, захищає її права і законні інтереси. Згідно ст. 292 ЦК України фізична особа, яка визнана недієздатною має право на опіку. В приписах ст. 55 ЦК України зазначено, що опіка встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів, зокрема, повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Так, судом встановлено, що заявник є мати хворої [PERSON]., тобто знаходиться з нею у родинних відносинах. Таким чином, відповідно до чинного законодавства хвора [PERSON] має всі правові підстави на опіку. На підставі викладеного, суд вважає, що відповідно до ст.ст. 63, 64 Цивільного Кодексу України заявник [PERSON] може бути опікуном, а встановлення опіки над недієздатною людиною не має наміру з її сторони отримання будь-якої матеріальної чи іншої вигоди. Відповідно до ст. 56 Цивільного Кодексу України суд також перевірив та встановив, що рада опіки та піклування Виконавчого органу Дзержинської міської ради, яка здійснює функції опіки та піклування, їх права і обов'язки щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, в особі лікаря - психіатра психоневрологічної лікарні м. Дзержинська [PERSON] надала свій висновок щодо доцільності встановлення опіки [PERSON] над недієздатною [PERSON] В судовому засіданні представник заінтересованої особи висловив свою думку про можливість [PERSON] бути опікуном своєї хворої доньки. З його пояснень вбачається, що між [PERSON] і [PERSON] є родинний зв'язок, який дає можливість органу опіки та піклування дати згоду на встановлення опіки [PERSON] над недієздатною донькою [PERSON], [INFO], і не залишає ніяких сумнівів щодо правильності зробленого висновку. За таких обставин, суд вважає, що викладені обставини мають істотне значення для вирішення справи, позовні вимоги повністю доведеними, тому підлягають задоволенню. Встановлення опіки цілком відповідає наміру [PERSON] забезпечити стабільне життя доньки, створити для неї гармонічні умови життя, На підставі викладеного,

Outcome: approved