Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

06.03.2017 року до суду звернулися представники Житомирської обласної психіатричної лікарні № 1 Житомирської обласної ради головний лікар [PERSON] та лікар-психіатр 4-го відділення [PERSON] із заявою про примусову госпіталізацію недієздатного [PERSON] (а.с. 6) без його усвідомленої згоди. Зазначають, що підставою для висновку про необхідність госпіталізації [PERSON] є направлення лікаря психіатра Житомирського психіатричного диспансеру [PERSON] (а.с. 5) та звернення опікуна [PERSON] (а.с. 8). У приймальному відділенні лікарні 02.03.2017 року [PERSON] був оглянутий лікарем - психіатром [PERSON], яка підтвердила висновок про необхідність госпіталізації. Також [PERSON] 03.03.2017 року був оглянутий комісією лікарів психіатрів, яка підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію згідно з Законом України «Про психіатричну допомогу» та прийшла до висновку, що лікування останнього можливе тільки в умовах стаціонару. У судовому засіданні лікар-психіатр [PERSON] заяву підтримала та пояснила суду, що хворий перебуває в такому важкому стані психічного розладу, що потребує примусового лікування в психіатричному закладі; на лікування надійшов уперше, але стан останнього та встановлений діагноз потребує невідкладної психіатричної допомоги. Якщо особі не буде надана медична допомога це може призвести до погіршення психічного стану і спричинити шкоду її здоров'ю. Прокурор вважає, що заява лікаря-психіатра підлягає задоволенню.\~\~\~\~ Особа, щодо якої ставиться питання про примусову госпіталізацію, у судовому засіданні не присутня; з огляду на висновок №334 Психіатричної лікарсько-консультативної комісії від 03.03.2017 року перебування недієздатного [PERSON] у суді є недоцільним (а.с. 3), про що було наголошено представником лікарні у судовому засіданні. Згідно заяви від 02.03.2017 року, яка є сестрою хворого та яка була призначена опікуном недієздатного [PERSON] згідно рішення Виконавчого комітету Богунської районної ради народних депутатів №214 від 15.11.1995 року (а.с. 7), остання не має можливості брати участь у судовому засіданні (а.с. 9). Учасники процесу не заперечували щодо проведення судового засідання без зазначених осіб. Вислухавши думку учасників судового розгляду справи, зокрема, лікаря - психіатра, яка просить задовольнити заяву, думку прокурора, який вважає, що є всі підстави для задоволення судом даної заяви, вивчивши матеріали справи у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. При цьому суд бере до уваги: - висновок комісії лікарів-психіатрів від 03.03.2017 року №1125 (а.с. 2), стосовно того, що [PERSON] на даний час перебуває в стані важкого психічного розладу (мають місце значне зниження памяті та інтелекту, емоційно-вольове зниження, агресія до рідних, некритичний до стану і поведінки), в звязку з чим неспроможний самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який й забезпечує його життєдіяльність. У разі ненадання своєчасної психіатричної допомоги може призвести до погіршення психічного стану і надати шкоду її здоровю, а тому госпіталізацію [PERSON] у примусовому порядку комісія лікарів - психіатрів вважає доцільною та обґрунтованою; - діагноз хворого [PERSON]: розумова відсталість в ступені дебільності з вираженою емоційно-вольовою нестійкістю. Згідно ст. ст. 14, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження і лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють особу безпосередньо небезпечну для неї та оточуючих. Дане питання розглядається в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved