Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

09 березня 2021 року позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що 13 листопада 2017 року в м. Івано-Франківську відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «JAC», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Причиною дорожньо-транспортної пригоди стало, те, що відповідач, керуючи автомобілем марки «JAC», державний номерний знак [NUMBER] , здійснив зіткнення з автомобілем марки «МITSUBISHI», державний номерний знак [NUMBER] , після чого залишив місце пригоди. Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 грудня 2017 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Цивільно-правова-відповідальність власника транспортного засобу марки «JAC», державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована позивачем на підставі полісу № АК/2178567. Власник автомобіля «МITSUBISHI», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» як до страховика про відшкодування шкоди, отриманої в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Універсальна» було прийнято рішення про визнання даної події страховим випадком та виплачено страхове відшкодування на підставі страхового акту № 37765/1, ремонтної калькуляції. Страхове відшкодування у сумі 5541,14 грн було перераховано, згідно заяви потерпілого на безготівковий перерахунок страхового відшкодування. Таким чином, позивач повністю виконав покладені на нього обов`язки щодо виплати страхового відшкодування потерпілій особі. Оскільки відповідач після скоєння дорожньо-транспортної пригоди зник з місця події, позивач має право регресної вимоги до відповідача. Претензією позивач письмово повідомив відповідача щодо необхідності виплатити на його користь грошові кошти. Проте претензія залишилася без відповіді. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача страхове відшкодування у розмірі 5\~541,14 грн та витрати по оплаті судового збору. Ухвалою суду від 11 березня 2021 року позовну заяву залишено без руху. 12 квітня 2021 року позивачем усунуто недоліки. Ухвалою суду від 14 квітня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не прибув, проте подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі, проти винесення судом заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема, відповідач викликався через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також жодних інших заяв та клопотань від відповідача не надійшло. Враховуючи достатність доказів та те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, а представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає, що є всі правові підстави провести заочний розгляд даної справи. З урахуванням положень статей 280-281 Цивільного процесуального кодексу України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] , який керував транспортним засобом «JAC», державний номерний знак [NUMBER] , на момент настання дорожньо-транспортної пригоди, була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Універсальна», про що свідчить поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/2178567 (а.с. 5). Як вбачається з копії постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 грудня 2017 року, що набрала законної сили 23 грудня 2017 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.6-7). [PERSON] 30 січня 2018 року звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» з заявою про страхове відшкодування (а.с. 8). [PERSON] є власником транспортного засобу марки «МITSUBISHI», державний номерний знак [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.9). 30 січня 2018 року складений Акт огляду транспортного засобу марки «МITSUBISHI», державний номерний знак [NUMBER] (а.с.10). Згідно ремонтної калькуляції № ОV2897 від 23 лютого 2019 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «МITSUBISHI», державний номерний знак [NUMBER] , становить 6051,14 грн.(а.с.11-12). Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Універсальна» складений розрахунок страхового відшкодування, страхувальником за яким є [PERSON] (а.с.13). Відповідно до страхового акту № 37765/1, що складена Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Універсальна», сума страхового відшкодування становить 5541,14 грн. (а.с.14). На підставі платіжного доручення № 10528 від 03 березня 2018 року перераховано кошти [PERSON] (а.с.15). Позивач звертався до відповідача з вимогою про сплату боргу, що була отримана [PERSON] , але залишилася без відповіді (а.с.16). У відповідності до частини другої статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно частин першої-другої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Частина друга статті 1187 Цивільного кодексу України передбачає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно пункту\~22.1\~статті 22\~ Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,\~у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до\~статті 28 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Стаття 29 зазначеного Закону передбачає, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. У пункті 34.1 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. У відповідності з пунктом 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а)\~якщо він\~керував транспортним\~засобом у\~стані алкогольного,\~наркотичного чи\~іншого сп`яніння\~або під\~впливом лікарських\~препаратів,\~що знижують\~увагу та\~швидкість реакції; б) якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії; в)\~якщо він\~після дорожньо-транспортної\~пригоди за\~його участю\~самовільно залишив\~місце пригоди\~чи відмовився\~від проходження\~відповідно до\~встановленого порядку\~огляду щодо\~стану алкогольного,\~наркотичного чи\~іншого сп`яніння\~або щодо\~вживання лікарських\~препаратів,\~що знижують\~увагу та\~швидкість реакції,\~або вжив\~алкоголь,\~наркотики чи\~лікарські препарати,\~виготовлені на\~їх основі\~(крім\~тих,\~що входять\~до офіційно\~затвердженого складу\~аптечки або\~призначені медичним\~працівником); г) якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам\~Правил дорожнього руху; ґ) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у\~підпункті 33.1.2\~пункту 33.1 статті 33 цього Закону; д) якщо страховий випадок настав з використанням забезпеченого транспортного засобу в період, не передбачений договором внутрішнього страхування (при укладенні договору страхування з умовою використання транспортного засобу в період, передбачений договором страхування). На підставі частини першої статті 76 Цивільного процесуального кодексу України,\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень частин першої-другої статті 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] був визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що свідчить постанова Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 грудня 2017 року. Згідно частини\~шостої статті\~82\~Цивільного процесуального\~кодексу України,\~вирок суду\~в кримінальному\~провадженні,\~ухвала про\~закриття кримінального\~провадження і\~звільнення особи\~від кримінальної\~відповідальності або\~постанова суду\~у справі\~про адміністративне\~правопорушення,\~які набрали\~законної сили,\~є обов`язковими\~для суду,\~що розглядає\~справу про\~правові наслідки\~дій чи\~бездіяльності особи,\~стосовно якої\~ухвалений вирок,\~ухвала або\~постанова суду,\~лише в\~питанні,\~чи мали\~місце ці\~дії (бездіяльність)\~та чи\~вчинені вони\~цією особою. Таким чином, постанова Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від області від 12 грудня 2017 року, що набрала законної сили 23 грудня 2017 року, є обов`язковою при розгляді даної справи в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони відповідачем. Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Універсальна» було сплачено страхове відшкодування [PERSON] , тому у позивача виникає право на отримання сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу. Відповідачем не доведено, що сплачене страхове відшкодування не підлягає поверненню. Вищенаведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що є необхідним відновлення прав та законних інтересів позивача щодо стягнення коштів. У ході судового розгляду матеріалами справи обґрунтовано доведено ті обставини, на які посилається позивач як на підстави своїх позовних вимог щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування в порядку регресу. Відповідач, не бажаючи приймати участь у судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання обов`язків, тим самим не оспорює наявних підстав для стягнення грошової суми. У відповідності до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно частини першої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, с удові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжного доручення № 584 від 29 березня 2021 року, позивачем сплачено судовий збір за позовом у розмірі 2270,00 грн (а.с. 22). Позовні вимоги задоволені повністю, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищенаведеного, відповідно до статей 15, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, статей 6, 9, 12, 22, 28, 29, 34, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved