Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

04 липня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що з 25 жовтня 2008 року вона та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з [PERSON] у них не склалося, через сварки і конфлікти вони припинили подружні відносини, спільного господарство не ведуть, тому нею подано до суду позов про розірвання шлюбу. З часу припинення подружніх відносин відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча повинен це робити відповідно до вимог закону. Коштів для забезпечення нормальних умов проживання та розвитку дитини у неї недостатньо. Син знаходиться на повному її утриманні. Оскільки [PERSON] постійного заробітку (доходу) не має, вважає за необхідне визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн., щомісячно, від дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій просить розглянути справу за її відсутності, позов підтримує, просить суд задовольнити його. Відповідач [PERSON] у суд теж не з'явився, подав до суду заяву, у якій просить розглянути справу за його відсутності, позов визнає, проти його задоволення та стягнення з нього на користь позивача аліментів на сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. не заперечує. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що з 25 жовтня 2008 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на повному утриманні матері [PERSON] Відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги малолітньому синові [PERSON] не надає, постійного місця роботи на даний час він не має. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], позивачу не надає, постійного заробітку (доходу) він не має, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. У ч. 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За змістом положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" за подання позовів про стягнення аліментів від сплати судового збору позивачі звільняються. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно із вимогами п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved