Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

08.05.2012 року [PERSON]звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. Вказує, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 19.12.2009р., знаходиться в відпустці по догляду за дитиною - дочкою [PERSON], [INFO], та просить стягнути з відповідача аліменти на своє утриманняв розмірі 1/4частини заробітку щомісячно, оскільки відповідач матеріальної допомоги не надає та вказує, що [PERSON]є громадянином Російської Федерації та проживає на її території за адресою: [ADDRESS]. Позивач - [PERSON],в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позові наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач - [PERSON], в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Оскільки відповідач є громадянином Російської Федерації та проживає на її території, ухвалою суду від 20.09.2012 року компетентному суду Російської Федерації, згідно ст. 415 ЦПК України та відповідно до положень Конвенції про правову допомогу та правові відносини в цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року в редакції Протоколу від 28.03.1997 року та розділу 2 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої спільним наказом Міністерством юстиції України та Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 року № 1092/5/54, було направлено судове доручення про вручення судових документів та проведення окремих процесуальних дій відносно відповідача [PERSON], однак документи судового доручення були повернуті на адресу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу, у зв'язку з неможливістю його виконання російською стороною, оскільки [PERSON]не з'являвся в судове засідання, відомостей про його місце знаходження немає, а адреса проживання вказана невірно.. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до ст.61 ч.1 ЦПК України що не потребує доказуванню, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], в відпустці по догляду за якою знаходиться позивач [PERSON], що підтверджується також свідоцтвом про народження дитини, а.с.5. Відповідно до ст.75 ч.2, 4, ст.80 ч.2 Сімейного Кодексу України - право на утримання має той з подружжя, який є непрацездатним, та потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий з подружжя може таку допомогу надавати. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги якщо заробітна плата, пенсія, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дітей, та з урахуванням інших обставин що мають суттєве значення. При встановленні розміру аліментів суд враховує що у відповідача [PERSON] інших утриманців не має, тому вимоги про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку є обґрунтованими. Згідно Закону України «Про судовий збір» з позивача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 243грн. 60коп.. На підставі Мінської Конвенції "Про правову допомогу та правові відносини в цивільних, сімейних та кримінальних справах" від 22.01.1993 року, ст.ст.75, 80 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved