Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

Свої позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок та земельна ділянка, що знаходяться за наступною адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцем за заповітом від 02.04.1992 року після смерті [PERSON] була дочка [PERSON] . [PERSON] , яка прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 сг. 1268 ЦК України, належним чином свої спадкові права не оформила, від спадщини не відмовилась. [INFO] в с. Воробіївка Немирівського району Вінницької області померла [PERSON] . 17 серпня 2011 року [PERSON] склала заповіт на дочку [PERSON] , в якому розпорядилась передати у власність садибний житловий будинок №56 з присадибною ділянкою 0,25 га, що знаходиться в [ADDRESS] . Наявність спадкового майна підтверджується технічним паспортом від 11.10.2018 року ца житловий будинок [ADDRESS] , довідкою про технічний стан нерухомого майна від 11.10.2018 року, довідкою №640 від 11.10.2018 року. Після смерті [PERSON] , інших спадкоємців її права на вищезазначений житловий будинок крім [PERSON] немає. Оскільки, правовстановчої та технічної документації по вищезеначеному будинку та земельній ділянці у матері позивачки не було, вона займалась виготовленням технічної документації, на той час про існування заповіту [PERSON] не було відомо. Саме тому, лише 09 листопада 2018 року [PERSON] звернулась через представника до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини по заповіту, однак отримала відмову по причині пропуску строку звернення із вищезазначеною заявою, а також з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Причиною пропуску строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини стала - відсутність відомостей про існування заповіту. У зв"язку з цим [PERSON] звернулася з даним позовом в суд. Представник позивачки [PERSON] , який діє на підставі довіренності [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, пославшись на той факт, що позивачка [PERSON] не знала про існування заповіту, а відтак саме по цій причині було пропущено термін на звернення до нотаріальної контори. Наголошував на той факт, що на його думку дана причина пропуску строку на подачу заяви на прийняття спадщини є поважною. Просить позов задовольнити. Представник відповідача Воробіївської сільської ради Немирівського району Вінницької області в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду поступила заява, в якій просять проводити розгляд справи у відсутності представника, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Суд, заслухавши представника позивачки [PERSON] , дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні заявлених позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.05.2013 року, виданого Виконавчим комітетом Воробіївської сільської ради Немирівського району Вінницької області, [PERSON] померла [INFO] у віці 78 років, про що в Книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за №03. Як вбачається із заповіту [PERSON] від 02.04.1992 року вона заповіла усе своє майно своїй дочці [PERSON] . [PERSON] , померла [INFO] . Даний заповіт було втрачено і 17.08.2011 року секретарем Воробіївської сільської ради Немирівського району Вінницької області дублікат заповіту [PERSON] видано [PERSON] про що вона засвідчила своїм підписом. Тобто твердження позивачки про те, що вона не знала про існування заповіту спростовуються доказами які знаходяться в матеріалах справи та відомостями які містяться у дублікаті заповіту. Крім того, представник позивачки за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що позивачці [PERSON] також не було відомо про існування житлового будинку який належить її матері [PERSON] і який вона хоче успадкувати після її смерті. Однак, твердження про те, що позивачка не знала про існування житлового будинку в с. Ново-Миколаївка Немирівського району Вінницької області, спростовуються свідоцтвом про народження позивачки [PERSON] в якому зазначено, що вона народилася в с. Ново - Миколаївка Немирівського району Вінницької області, тобто вона знала про існування нерухомого майнна. Частиною 1 статті 1270 ЦК України встановлено строк для прийняття спадщини, який складає шість місяців і починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до ч.3 ст.1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України у п.24 своєї Постанови №7 від 30.05.2008р. "Про судову практику у справах про спадкування" зазначив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Крім цього, позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1-2 ст.83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Звертаючись до суду із даним позовом [PERSON] не надала належних та допустимих доказів того, що не подання у встановлені законом строки до нотаріальної контори письмової заяви про прийняття спадщини було пов`язано з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї на вчинення дій щодо прийняття спадщини у встановлений законом строк, у зв`язку з чим позивач не виконала свій процесуальний обов`язок із доведення тих обставин, на які посилалась як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд не може взяти до уваги той факт, що зазначені позивачкою причини пропуску строку є поважними, оскільки чітко не зазначено, які існували поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини, а відтак вказані причини на думку суду, не пов`язні з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як незнання про існування заповіту, оскільки це не відповідає чинним нормам Цивільного Кодексу (ст. 1268, ст. 1269), які передбачають перелік двох способів прийняття спадщини, який є вичерпним і тлумаченню не підлягає. Отже, пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку, тому в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати належить залишити за позивачем.

Outcome: dismissed