Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

03 липня 2017 року до Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. Позивач вказувала, що з 12 лютого 2015 року по 26 червня 2017 року перебувала у шлюбі з [PERSON]Р ., який на даний час розірвано. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем [PERSON] та перебуває на її утриманні. Позивач [PERSON] ніде не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Джерел доходу, крім соціальних виплат, по догляду за дитиною, не має . На даний час відповідач матеріально позивачу не допомагає, аліментів на утримання дитини не сплачує. Він працездатний, стан його здоров"я задовільний, інших осіб на утриманні він не має, тому він має можливість сплачувати кошти на утримання дружини. В звязку з цим позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на її утримання в розмірі 500 гривень щомісячно , починаючи з 03 липня 2017 року і до досягнення дитиною [PERSON] трьох років. Позивач [PERSON] в судове засідання надала суду заяву, в якій прохала справу рзглянути за її відсутності на позовних вимогах наполягала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечувала, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] пербували у шлюбі з 12 лютого 2015 року по 26 червня 2017 року. Шлюб розірвано рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області №319/673/17 від 26 червня 2017 року, яке набуло законної сили 18 липня 2017 року ( а.с.6,10 ). Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON],28 серпня2015 року народження, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження (а.с.5). Відповідно до ст.60 ЦПК України , кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Неповнолітній [PERSON] проживає разом позивачем та знаходяться на утриманні матері - [PERSON]., що підтверджується довідкою виконкому Більмацької селищної ради Більмацького району Запорізької області №2874 від 11.05.2017 року (а.с.7). Позивач [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і на її утриманні знаходиться неповнолітня дитина. У зв'язку із доглядом за дитиною позивач об"єктивно не може працевлаштуватись, а відтак не має доходу на своє утримання, крім соціальних виплат на дитину в розмірі 860 грн. (а.с.9). У відповідності до ч.2, 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1,2 ст. 77 СК України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. В даний час відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дружини не надає. Судом встановлено , що відповідач працює, отримує постійний дохід і має можливість сплачувати аліменти на утримання дружини. Відповідно до ч.1, 2,3 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Позивач прохала стягнути аліменти на її користь на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн, оскільки дохід відповідача є мінливим, крім заробітної плати він має додатковий дохід, оскільки постійно підробляє. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Згідно з ч.1 ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.\~ До суду з позовом позивач звернулась 03 липня 2017 року. \~ Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України , суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивача при предявленні до суду позову звільнено від оплати судових витрат, а рішення ухвалено на її користь, суд у відповідності до вимог, передбачених ст.88 ЦПК України, має підстави для стягнення з відповідача в дохід держави судових витрат в сумі 640 грн.00 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: approved