overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивач звернулася до Нижньосірогозького районного суду Херсонської області з зазначеним позовом з вимогою розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи такі вимоги тим, що 05 вересня 2006 року між ними був зареєстрований шлюб Верхньосірогозькою сільською радою Нижньосірогозького району Херсонської област. Від шлюбу мають доньку [PERSON], 2008 року народження, яка проживає разом з нею. 30 листопада 2013 року шлюбні відносини припинилися через несумісність характерів, подальше примирення вважає неможливим. Під час попереднього розгляду справи позивач свої вимоги підтримала, зазначивши, що шлюбні відносини з чоловіком припинені з листопада 2013 року, вважає що збереження сім'ї є неможливим. Причинами розпаду сім"ї зазначає несумісність характерів. Відповідач під час попереднього розгляду позовні вимоги визнав повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки стосунки з позивачкою погіршилися, спільне проживання припинили в листопаді 2013 року, вважає що сім'я розпалася остаточно, подальше примирення є неможливим. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову у попередньому судовому засіданні ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову під час попереднього судового засідання, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 2006 року, який зареєстрований у Верхньосірогозькій сільській раді Нижньосірогозького району Херсонської області,(свідоцтво про шлюб [NUMBER], актовий запис № 06. Після реєстрації шлюбу прізвище відповідачки залишити за її бажанням "[PERSON]" (а.с.7). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO].(а.с.9). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони не бажають налагодження подружніх стосунків та вчиняти дії, направлені на примирення, з листопада 2013 року разом не проживають, при викладених обставинах в інтересах сторін позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

\~Позивач звернулася до суду зазначивши, що \~зареєстрував шлюб з відповідачкою \~по справі 22 липня 2006 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначив, що \~спільне життя \~з відповідачкою не склалося у зв"язку з тим, що не зійшлися \~характерами, жили кожен своїм життям і не намагалися перейнятися проблемами іншого. З вересня 2013 року сторони припинили шлюбні відносини та проживають окремо один від одного. Зазначаючи, що спору про розподіл майна сторони не мають, \~позивач просить \~розірвати шлюб між ним та відповідачкою, дитину\~залишити \~разом з матір"ю. Позивач в судове засідання не з"явився, про день слухання справи належним чином повідомлений. У надісланій до суду заяві просить слухати справу у його відсутності, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про день слухання справи, надала до суду заяву в якій просить слухати справу у її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує, оскільки, тривалий час проживають окремо один від одного. Суд, проаналізувавши зібрані докази,\~ встановив наступне. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 22 липня 2006 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 177 ( а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. ( а.с. 8). Спору про розподіл майна вони \~не мають. Встановлено, що з вересня 2013 року сторони фактично припинили шлюбні відносини в звязку з тим, що не зійшлися \~характерами. Згідно з вимогами ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного суд вважає , що \~позов підлягає задоволенню з тих підстав, що сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, \~взаємоповага \~між ними втрачена і надалі вони не бажають відновляти сімейні відносини, на даний час проживають окремо, \~що \~реальна перспектива збереження сім`ї втрачена. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що 23.07.2008 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], 15.03.2014 р. н., який проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося, по причині відсутності взаєморозуміння між подружжям, різних поглядів на сімейні відносини і сімейні обов"язки по веденню спільного господарства і вихованню дитини. Відповідач влаштовує постійні сварки, не бере участі в матеріальному забезпеченні сім"ї, спільне господарство не ведеться з грудня 2014 року, фактично шлюбні стосунки припинено з грудня 2014 року, збереження сім"ї неможливе. Просить суд розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON]. Позивач в судове засідання за викликом суду не зявилася, надала на адресу суду заяву в якій підтримала позовні вимоги та просила розглядати справу за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання за викликом суду не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. За таких обставин, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини: Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ЕД №132038, виданого 10.09.2011 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Брянківського міського управління юстиції Луганської області, шлюб між сторонами було укладено 23.07.2008 року , актовий запис №133. Спільне сумісне життя подружжя не склалось, між подружжям виникають постійні суперечки, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та малолітньої дитини. Відповідно до вимог ст.ст.110, 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається у судовому порядку на вимогу одного з подружжя, якщо подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя. Майнового спору між сторонами на день розгляду спору немає. Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що, підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей -[PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що відповідач не надає коштів на утримання дітей, хоча має постійне місце роботи, його дохід складає близько 5000 грн. на місяць, задовільний стан здоров"я та можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Позивач просила суд стягнути аліментів на її користь на утримання трьох неповнолітніх дітей у розмірі 50 відсотків усіх його доходів щомісячно, починаючи з дати подачі позовної заяви до настання повноліття дітей. В судове засідання позивач [PERSON] не з"явилась, про дату та час розгляду справи належним чином повідомлена. До початку судового засідання, через канцелярію суду надала заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі та просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про дату та час розгляду справи належним чином повідомлений. До початку розгляду справи, через канцелярію суду подав заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив розглядати справу за його відсутності. Судом встановлено, що 09 серпня 2009 року сторони уклали шлюб (а.с. 3). Від цього шлюбу сторони мають трьох дітей, сина - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 4,5,6). Згідно до довідки з місця проживання (а.с.7) [PERSON] та [PERSON] та їх діти зареєстровані за адресою: [ADDRESS] Як зазначалось позивачем та не заперечувалось відповідачем, останній працює, має постійний дохід та можливість утримувати своїх неповнолітніх дітей, втім ухиляється від виконання свого обов'язку з утримання дітей. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. У відповідності до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на визнання позову, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі. Крім того, оскільки позивачі за подання позову про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14 липня 1993 року між нею та відповідачем укладено шлюб. Від шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалось, оскільки вони не зійшлися характерами, в них різні погляди на життя. За час шлюбу в них так і не склалися нормальні сімейні стосунки. З жовтня 2015 року позивач проживає з іншим чоловіком, з яким у майбутньому хоче створити сім"ю. Позивач в судове засідання не з"явилася, подала до суду заяву в якій просить розглянути даний позов у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву в якій просить розглянути даний позов у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Обстеживши матеріали справи та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що шлюб сторін існує формально, а фактично розпався. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Так, у відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.55 СК України зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, з врахуванням того, що сторони шлюбним життям тривалий час не живуть, їх шлюб існує тільки формально, та враховуючи, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, суд приходить до переконання, що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, у звязку із чим даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 03.09.1994 року. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO] Позивач обґрунтовує позовні вимоги тими обставинами, що у відносинах відсутні порозуміння та повага, відповідач періодично зловживає алкогольними напоями, перестав забезпечувати утримання сім"ї, між подружжям постійно виникають сварки, вважає, що шлюб є формальним. За таких обставин вважає, що сім"ю зберегти неможливо, примирення не бажає, в зв"язку з чим просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не прибула, подала заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не прибув, подав заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-КГ №251150, виданого 03.09.1994 року міським відділом РАГСу м. Херсон, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03.09.1994 року, актовий запис №647. Сторони не проживають однією сімєю, від шлюбу мають повнолітню дитину, між ними втрачені почуття любові та взаємоповаги, що привело до фактичного розпаду сімї, шлюб має формальний характер. Майнового спору між сторонами на час розгляду справи немає. Враховуючи ці обставини, суд приходить до висновку про те, що сторони прийшли до стійкого переконання про необхідність розірвання шлюбу, оскільки судом встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Враховуючи вище наведене позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 20.06.2009 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тими обставинами, що спільне життя з відповідачем не склалося, між подружжям зникла взаємоповага і почуття, що були на момент укладення шлюбу. Спільне господарство як чоловік і дружина сторони не ведуть протягом тривалого часу. У зв"язку з чим позивач вважає, що подальше збереження шлюбу не можливе. Примирення позивач вважає неможливим, в зв"язку з чим просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем та після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище - [PERSON]. Позивач в судове засідання не прибула, подала заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не прибув, про причину неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 20.06.2009 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20.06.2009 року, актовий запис №374. Сторони не проживають однією сім'єю, від шлюбу мають неповнолітню дитину, спільне життя між подружжям не склалось, між ними зникли взаємоповага та почуття, спільне господарство подружжям не ведеться, що привело до фактичного розпаду сім'ї, шлюб має формальний характер. Майнового спору між сторонами на час розгляду справи немає. Враховуючи ці обставини, суд приходить до висновку про те, що сторони прийшли до стійкого переконання про необхідність розірвання шлюбу, оскільки судом встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вище наведене позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 24.07.2014 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] Позивач обґрунтовує позовні вимоги тими обставинами, що після народження дитини відносини між нею та чоловіком значно погіршились, почалися постійні сварки, докори та образи, що негативно впливає на здоров"я і розвиток малолітньої дитини. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Подружжя проживає окремо, спільне господарство не ведеться. Примирення позивач вважає неможливим, в зв"язку з чим просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем та після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище - [PERSON]. Позивач в судове засідання не прибула, подала заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не прибув, подав заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії І-КГ №087866, виданого 24.07.2014 року Виконавчим комітетом Станіславської сільської ради Білозерського району Херсонської області, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24.07.2014 року, актовий запис №06. Сторони не проживають однією сімєю, від шлюбу мають неповнолітню дитину, в родині відбувались постійні сварки, що призвело до фактичного розпаду сімї, шлюб має формальний характер. Примирення між подружжям не можливе. Майнового спору між сторонами на час розгляду справи немає. Враховуючи ці обставини, суд приходить до висновку про те, що сторони прийшли до стійкого переконання про необхідність розірвання шлюбу, оскільки судом встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вище наведене позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, та в обгрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого в них [INFO] року народився син [PERSON]. З грудня 2012 року сторони разом не проживають, син проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, відповідач з 2012 року матеріальної допомоги на утримання дитини не дає, тому позивач просить винести рішення про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно на утримання сина до досягнення ним повноліття, починаючи з грудня 2012 року, тобто, і за минулий час. В судове засідання сторони не з"явилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позов підтримала, а відповідач - визнав (а.с. 15-16). Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). Згідно частини другої статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині стягнення аліментів за минулий час, оскільки, в порушення ч.2 ст. 191 СК України, позивач не довела суду обставин та не надала належних доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача з грудня 2012 року по день подачі позовної заяви. Таким чином суд приходить до висновку про задоволення позову частково та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина від дня пред'явлення позову, тобто з 18 серпня 2014 року.

Outcome: partial