Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

09.04.2021 [PERSON] звернувся до Борівського районного суду Харківської області із заявою, в якій просив встановити факт належності [PERSON] ( [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , паспорт серії [NUMBER] , РНОКПП [NUMBER] ) правовстановлюючого документа, а саме: Державного акту на право приватної власності на землю серії ХР-05-00-0046451, виданого 23 червня 1996 року Підлиманською сільською Радою народних депутатів на підставі рішення Підлиманської сільської Ради народних депутатів від 23 лютого 1996 року № 10, на ім`я [PERSON] . Заявлені вимоги мотивовані наступними обставинами. 12 листопада 1991 року рішенням виконавчого комітету Підлиманської сільської ради Борівського району Харківської області № 35 [PERSON] було виділено земельну ділянку для будівництва житлового будинку, загальною площею 0,2500 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . 17 грудня 1991 року архітектурним бюро заявнику було надано дозвіл на будівнцтво житлового будинку. Рішенням Борівського районного суду Харківської області від 09.07.2009 (справа № 2-266/09) за [PERSON] визнано право власності на новостворене нерухоме майно: житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . На підставі рішення Підлиманської сільської Ради народних депутатів від 23 лютого 1996 року № 10 заявнику 23 червня 1996 року було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ХР-05-00-0046451, згідно якого йому передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,46 га, розташовану на території с. Підлиман Підлиманської сільської Ради для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. Проте, при видачі вказаного Державного акту на право приватної власності на землю серії ХР-05-00-0046451, були допущені помилки при написанні власника земельної ділянки, а саме: замість « [PERSON] » в Державному акті вказано, що його видано « [PERSON] ». Допущені у правовстановлюючому документі помилки перешкоджають заявнику у розпорядженні своєю власністю. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу заявнику необхідно для реєстрації земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. В судове засідання [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити. Заінтересована особа \-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\- представник Борівської селищної ради Харківської області надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, не заперечує проти задоволення вимог зазначених у заяві. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 3 ст.211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Судом встановлено, що згідно копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, власником житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.10). Рішенням Борівського районного суду Харківської області від 09.07.2009 (справа № 2-266/09) за [PERSON] визнано право власності на новостворене нерухоме майно: житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). 23.06.1996 [PERSON] на підставі рішення Підлиманської сільської Ради народних депутатів від 23.02.1996 № 10 видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ХР-05-00-0046451, згідно якого, останньому передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,46 га, що розташована на території с. Підлиман Підлиманської сільської Ради для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства (а.с.8). Суд, розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.315 ЦПК України «суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті». Згідно п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про встановлення факту, яке має юридичне значення» - підставою для вирішення питання про встановлення факту належності правовстановлюючих документів судом є неможливість організації, яка видала документ, внести до нього відповідні виправлення. Згідно рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 по справі № 1-9/2009 органи місцевого самоврядування позбавлені можливості вносити виправлення до Державних актів на право приватної власності на землю. Конституційний Суд України зазначає, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата. Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання. З наведеного вбачається, що правовстановлюючий документ - Державний акт на право приватної власності на землю серії ХР-05-00-0046451, виданий 23 червня 1996 року Підлиманською сільською Радою народних депутатів на підставі рішення Підлиманської сільської Ради народних депутатів від 23 лютого 1996 року № 10, на ім`я [PERSON] дійсно належить [PERSON] . Заявник не має можливості встановити цей факт в позасудовому порядку, тому заявлені ним вимоги підлягають задоволенню. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved