Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулась до суду в квітні 2021 року з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Вердикт Капітал», 3-і особи- приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова М.В. про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису № 23610, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованості за кредитним договором в розмірі 11 147 грн. 14 коп., вчиненого 12.02.2021, виконання якого здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою М.В., виконавче провадження №64660786. Також просила стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 грн. за подачу позовної заяви, 454 грн.- за подачу заяви про забезпечення позову, а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн. В обґрунтування позовних вимог позивачка послалась на те, що правові підстави для вчинення вказаного виконавчого напису відсутні, оскільки вона не укладала нотаріально посвідчених договорів з відповідачем, на час вчинення виконавчого напису у нотаріуса не було передбачених законодавством документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Про вчинення вказаного виконавчого напису вона дізналась після відкриття виконавчого провадження. Ухвалою суду від 21 квітня 2021 року в порядку ст. 185 ЦПК України позовну заяву залишено без руху, позивачці наданий строк для усунення недоліків. Після усунення недоліків ухвалою суду від 26 квітня 2021 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження. Ухвалою суду від 26 квітня 2021 року в порядку забезпечення позову [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія «Вердикт Капітал» зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем 12 лютого 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 23610, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Вердикт Капітал, заборгованості за кредитним договором в розмірі 11 147 грн. 14 коп., виконання якого здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою М.В., виконавче провадження № 64660786. Ухвалою суду від 07 червня 2021 року задоволено клопотання представника позивачки про витребування доказів, витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. документи, які стали підставою для вчинення виконавчого напису № 23610 від 12 лютого 2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором в розмірі 11 147 грн. 14 коп. Строк подання документів - 10 днів з дня отримання копії ухвали. Ухвалою суду від 29 червня 2021 року задоволено клопотання представника позивачки про витребування доказів, витребувано у ТОВ «Фінансова компанія «Вердикт Капітал» належним чином завірену копію кредитного договору СК -1131-017948/7-2008 від 24 липня 2008 р., укладеного між [PERSON] та ПАТ «Родовід банк»; належним чином завірену копію договору відступлення права вимоги за кредитним договором № 23 від 04 липня 2019 року, укладеного між ПАТ «Родовід банк» та ТОВ «Вердикт Капітал», із додатками. Строк подання документів - 10 днів з дня отримання копії ухвали. Ухвалою суду від 13 серпня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивачки про зобов`язання ТОВ «Вердикт Капітал» надати докази. 31 травня 2021 року представник ТОВ «Вердикт Капітал» направив суду поштою відзив на позовну заяву, в якому просив в позові відмовити, посилаючись на те, що виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом з дотриманням норм законодавства, зокрема, Закону «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. Наказом Міністерства юстиції від 22.02.2021 № 296/5 та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затв. Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. 31 травня 2021 року представник ТОВ «Вердикт Капітал» направив суду поштою клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, в якому він фактично просить відмовити позивачці у стягненні витрат на правничу допомогу, посилаючись на відсутність належних доказів в обґрунтування вказаних вимог. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні просила позов задовольнити, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Також зазначила, що детальний розрахунок витрат на правову допомогу відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України буде надано суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, тому одночасно при винесенні рішення вона просить суд не вирішувати питання щодо відшкодування витрат на правничу допомогу. Представник відповідача, 3-і особи- приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова Марія Вікторівна в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином. 3-і особи письмових пояснень суду не надали. Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. та ТОВ «Фінансова компанія «Вердикт Капітал» витребувані судом документи згідно з ухвалами суду від 07 червня 2021 року та 29 червня 2021 року на час розгляду справи не надали. Відповідно до положень ст. 223 ЦПК України, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та правовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів, у відсутності нез`явившихся учасників справи. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд також враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Вислухавши представника позивачки [PERSON] , дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності суд приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що 12 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. було вчинено виконавчий напис №23610 про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 11147,14 грн. за Кредитним договором Ск-1131-017948/7-2008 від 24.07.2008 року, укладеним останньою з ПАТ «Родовід банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №23 від 4 липня 2019 року. У виконавчому напису зазначено, що стягнення заборгованості проводиться за період з 04 липня 2019 року по 27 січня 2021 року. Сума заборгованості складає 10497,14 грн., в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту - 5454,50 грн., за комісією - 1950,00 грн., по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 5,46 грн., за комісією - 379,55 грн., по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 2707,63 грн. На виконання вказаного виконавчого напису 01.03.2021 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою М.В. було відкрито виконавче провадження №64660786 та 22.03.2021 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи позивачки. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора -заставодержателя вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Відповідно до п. 3.1., 3.5 ст. 3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. У постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 міститься правовий висновок про те, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком № 1172. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19). Ні відповідачем, ні третьою особою на виконання ухвали суду про витребування доказів, не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження безспірності заборгованості позивачки. Так, як вбачається з матеріалів справи, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не перевірив факти наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, доказів протилежного суду не надано. Крім того, суду не надано доказів направлення боржнику вимоги про погашення заборгованості у зазначеному розмірі із відміткою поштового відділення про вручення чи неможливість вручення боржнику такої вимоги, тому відсутні підстави для визнання нотаріусом кредитного боргу безспірним. В свою чергу, про існування зазначеної заборгованості та підстав її нарахування позивачка дізналася після вчинення нотаріусом виконавчого напису та відкриття виконавчого провадження зі зверненням стягнення на заробітну плату позивачки, доказів протилежного відповідачем суду не надано. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що сума боргу, зазначена у виконавчому написі нотаріуса, яка розрахована відповідачем на дату звернення із заявою про вчинення виконавчого напису, не може бути визнана безспірною, оскільки розмір боргових зобов`язань позивачки перед банком, який визначений у виконавчому написі нотаріуса, не є підтвердженим належно складеною випискою по рахунку позивача за Кредитним договором Ск-1131-017948/7-2008 від 24.07.2008, укладеним з ПАТ «Родовід Банк», правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал», що є порушенням вимоги п. 3.5 ст. 3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, а також відсутні докази належного направлення та отримання позивачкою письмової вимоги про усунення порушень у не менш ніж тридцятиденний строк, що є обов`язковою вимогою відповідно до п. 6 ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». У виконавчому напису нотаріус послався на п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При цьому нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не ураховано, що вказаний пункт 2 постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі №826/20084/14 - визнано незаконним та нечинним. Відповідно до ч.3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи або витребуваних судом доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідачам не надано суду доказів на підтвердження наявності підстав для вчинення виконавчого напису та стягнення заборгованості, надані позивачкою докази не спростовані. Таким чином, доказів укладання позивачкою письмового договору у передбаченому законом порядку, безспірності заборгованості, а також доказів отримання позивачкою вимоги про усунення порушень - сплати заборгованості суду не надано, тому наявні правові підстави для визнання вказаного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд при вирішенні питання розподілу судових витрат, присуджує стягнути з відповідача на користь позивачки понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн. за подачу позовної заяви , а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 454,00 грн. за подання заяви про забезпечення позову, оскільки її судом задоволено в повному обсязі, що разом становитиме 1 362,00 грн.

Outcome: approved