Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

Поясненнями сторін, актами розслідування нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом а.с.11-22, встановлено що з позивачем [PERSON] 07.10.2012 р. при виконанні обов`язків плавильника металу та сплавів дільниці ливарного виробництва ТОВ стався нещасний випадок, наслідками якого стали отримання електроопіків голови та тулубу. Висновком МСЕК від 06.02.2013 р. в зв`язку з трудовим каліцтвом, [PERSON] було встановлено 65% стійкої втрати професійної працездатності та друга група інвалідності внаслідок вказаного трудового каліцтва. При подальших переоглядах відсоток втрати працездатності зменшувався, та згідно останнього висновку МСЕК від 20.02.2019 р. позивачу встановлено 25% стійкої втрати працездатності без визначення групи інвалідності безстроково а.с.6-10. Згідно ст.153 КЗпП України - на всіх підприємствах створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці, безпека технологічних процесів, стан засобів захисту, санітарно побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці, на власника покладається обов`язок впровадження сучасних засобів безпеки, що запобігають виникненню ушкодження здоров`я працівників. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України - власником проводиться відшкодування моральної шкоди працівнику в разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Позивачу згідно актів розслідуванняа.с.11-22, встановлено трудове каліцтво. Згідно розділів 2-6 акту спеціального розслідування а.с.18-21 встановлено, що нещасний випадок стався з вини заступника начальника цеху [PERSON] , який в порушення п.2.17 «Посадової інструкції заступника начальника цеху…» не забезпечив безпечне виконання робіт, допустив виконання робіт по укладці гнучких комунікацій в печі позивачем на обладнанні з конструктивними недоліками, та без технічних пристроїв захисту. А також з вини [PERSON] який в порушення п.п.1.5.1 «Інструкції по охороні праці для плавильника металу…», ст.14 Закону України «Про охорону праці» не здійснив належних дій для зняття напруги з печі, приступив до виконання робіт в агрегатному приміщенні під напругою, внаслідок чого отримав ураження електричним струмом. Таким чином встановлена як вина роботодавця в пошкодженні здоров`я,так і вина самого працівника в формі грубої необережності. Розглядаючи позов в частині стягнення моральної шкоди в сумі 271245 грн., суд вважає позовні вимоги таким що підлягають зменшенню та частковому задоволенню. Позивачу беззаперечно заподіяна моральна шкода у зв`язку з отриманими травмами, тяжкого стану хворого після травми, проведеннями двох операцій, тривалого лікування та відновлення а.с.23-38, що вимагало для позивача додаткових зусиль для організації свого життя. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд вважає, що слід врахувати роз`яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р., з подальшими змінами, " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров"я потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. Згідно ст.1193 ч.2 ЦК України - якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню, або збільшенню шкоди, то в залежності від ступеня вини потерпілого, з урахуванням вини заподіяча шкоди, розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. Судом достеменно встановлена груба необережність постраждалого [PERSON] , вказана необережність є саме грубою, оскільки тілесні ушкодження виникли в тому числі від його необережних дій - ігноруванням правилами особистої безпеки, оскільки встановлено, що позивач не звернув уваги на світлову сигналізацію існування напруги в плавильному агрегаті печі, та приступив до виконання робіт. Таким чином з урахуванням характера і ступеню моральних страждань, грубої необережності потерпілого, розмір шкоди підлягає зменшенню, та суд вважає можливим стягнути на користь [PERSON] 80000 грн. моральної шкоди. Підпунктами 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 та п. 18.1 ст. 18 Податкового кодексу України встановлено, що роботодавець - податковий агент зобов`язаний з доходів, що нараховуються (виплачуються) фізичній особі (платнику), нараховувати, утримувати та сплачувати до бюджету податок від імені та за рахунок коштів особи, якій виплачуються такі доходи. Згідно із пп. 164.2.14 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платник податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю. Таким чином стягнута моральна шкода в зв`язку із ушкодженням здоров`я та стійкою втратою працездатності, не є об`єктом оподаткування доходу платника податку. У відповідності зі ст.141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, слід стягнути з ТОВ на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. На підставі ст.ст.1167, 1168, 1193 ЦК України,

Outcome: partial