Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором у сумі 15634 гривні 26 копійок та судові витрати по справі. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 20 червня 2012 року між ТОВ «Центр фінансових рішень» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення прав вимоги. Відповідно до умов вказаного договору первісний кредитор відступив позивачу право вимоги від відповідача коштів на підставі кредитного договору, який був укладений 31 березня 2010 між відповідачем та первісним кредитором. У зв»язку з істотними порушеннями відповідачем умов кредитного договору, на адресу останнього було направлено повідомлення про зміну умов кредитного договору та вимогу про погашення загальної суми боргу. Проте, всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свої зобов»язання у встановлений строк. Його заборгованість за кредитним договором становить суму позовних вимог, в тому числі: 1750, 25 гривні - заборгованість по тілу кредиту, 0,03 гривні - заборгованість по процентах за користування кредитом, 3755,97 гривні - заборгованість по комісії та 10128,01 гривні - пеня за прострочення повернення кредиту. Сторони у судове засідання не з»явилися. Представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив, хоч про час розгляду справи був повідомлений завчасно у встановленому законом порядку через повідомлення у газеті «Галичина». Тому суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку, визначеному ст. 197 ч.2 ЦПК України, з постановленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідачу було надано кредит строком на 18 місяців у розмірі 6 300 (шість тисяч ториста) гривень зі сплатою 0,01% річних за користування кредитом, що підтверджується копією кредитного договору № 61426477 від 31 березня 2010 року, укладеного між ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] (а. с. 10 - 14). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник обов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1049 вищезгаданого кодексу позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином і у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. 20 червня 2012 року між позивачем та ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» укладений договір відступлення прав вимоги № 26/12-ФНКю (а. с. 5). Відповідно до умов даного договору первісний кредитор відступив позивачу право вимоги від відповідача коштів у сумі 15634 гривні 26 копійок, на підставі кредитного договору № 61426477 від 31 березня 2010 року, що підтверджується випискою з реєстру боржників від 20 червня 2012 року (а. с. 6). У відповідності до ч. 2 ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов"язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов"язанні. Однак з матеріалів справи вбачається, що ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не повідомило позивача про зміну кредитора та не надало останньому рахунків для подальшого погашення кредитів. Судом не приймається до уваги повідомлення про відступлення грошової вимоги, повідомлення про зміну умов кредитного договору та поштову квитанцію про їх відправку, оскільки у матеріалах справи відсутні докази про вручення зазначених документів з відповідною розпискою відповідача про їх отримання. Крім того, ці документи направлялися відповідачу за адресою [ADDRESS], а вся кореспонденція суду, яка також направлялася відповідачу за цією ж адресою, поверталася в суд з відміткою «За даною адресою адресат не проживає». У кредитному договорі № 61426477, укладеному між відповідачем та ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» місце проживання відповідача вказане [ADDRESS]. За таких обставин у суду відсутні достатні підстави вважати, що відповідач був належним чином повідомлений про зміну кредитора у встановленому законом порядку. Крім того позивачем не виконана ухвала Рожнятівського районного суду від 25 грудня 2014 року, якою його зобов»язано надати повний розрахунок заборгованості відповідача - зокрема нарахування відсотків і пені за кредитним договором № 61426477, який у матеріалах справи відсутній. Відповідно до умов зазначеного кредитного договору до складу сплати за кредитом входить плата за річною процентною ставкою, плата за надання кредиту та плата за управління кредитом. Сплата комісії та пені умовами договору не передбачена. Позивачем надана до матеріалів справи копія довідки про рух коштів по кредиту, якою підтверджується факт повернення відповідачем в рахунок погашення кредиту ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» 10 658 гривень 59 копійок. Відомості про заборгованість відповідача по кредитному договору № 61426477 у даній довідці відсутні. Крім того п. 9 зазначеного Договору визначено, що всі спори, розбіжності або вимоги, які виникають з цього договору, або у зв»язку із ним, підлягають вирішенню в Постійно діючому Тритейському суді при Асоціації «Українська спілка правників». Відповідно до ч. 3 ст.10 та ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов"язана довести ті обставни, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Аналізуючи досліджені судом надані позивачем докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необгрунтовані та недоведені позивачем, тому підстав для задоволення позову не вбачає.

Outcome: dismissed