Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

14.08.2018 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшов даний позов, у якому Смілянська місцева прокуратура, просить стягнути з [PERSON] на користь Шполянської районної ради витрати, понесені закладом охорони здоров'я на лікування потерпілого від злочину в сумі 4346,52 грн., які підлягають зарахуванню до загального фонду районного бюджету. Свій позов позивач мотивує тим, що вироком Шполянського районного суду від 26.04. 2018 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у вигляді громадських робіт строком 150 (сто п'ятдесят) годин. Вирок суду набрав законної сили. Потерпілим в даному кримінальному провадженні є [PERSON], [INFO], який проживає в [INFO]. У зв'язку із тілесними ушкодженнями, заподіяними злочином, тривалим розладом здоров'я, потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні Шполянської ЦРЛ ім. братів М.С. і [PERSON] (далі - Шполянська ЦРЛ) з 13.10.2016 гіо 17.10.2016, тобто 12 ліжко-дня. Шполянською ЦРЛ було витрачено на його лікування 4346,52 грн. Шполянська ЦРЛ знаходиться в комунальній власності, є бюджетним закладом охорони здоров'я і фінансується з бюджету Шполянської районної ради. Відповідач добровільно вищевказану суму за проведене лікування потерпілого не відшкодував, а тому ці кошти підлягають стягненню з нього в судовому порядку. Ненадходження до бюджету коштів, затрачених на лікування потерпілого від злочину [PERSON] негативним чином впливає на дохідну частину бюджету та фінансування видатків держави, у тому числі і на соціальну сферу в частині охорони здоров'я, що відповідно порушує інтереси держави. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 30.10.2018 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідач був належно повідомлений про розгляд справи, що підтверджується повідомленням по справі, однак, відзив до суду на позов, не надав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не предявляв, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Шполянського районного суду Черкаської області від 26.04.2018, справа № 710/228/18, визнано винуватим [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено йому покарання за даною статтею у виді громадських робіт строком 150 (сто пятдесят) годин. (а.с.6). Згідно вироку суду [PERSON] 14.01.2018 близько 19 год. 00 хв. перебуваючи у будинку домоволодіння по вул. Новацентральна, 1 с. Водяне, Шполянського району Черкаської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, наніс два удари кулаком правої руки по обличчю [PERSON], в наслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку із раною надбрівної ділянки, яка лікарем діагностована, як забійна та гематомами тім'яної частини голови, повік лівого ока, лівої щоки, верхньої і нижньої губ та саднами обличчя, які згідно висновку експерта від 07.02.2018 №05-6-01/044 відносяться до категорії легких, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. Потерпілим в даному кримінальному провадженні є [PERSON], [INFO], який проживає в [INFO]. Згідно листа від 03.08.2018 № 807/01-14 Шполянської центральної районної лікарні імені братів М.С. і [PERSON], [PERSON] [INFO], с. Водяне Шполянського району, перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні з 14.01.2018 року по 26.01.2018 року ( 12 ліжко днів). (а.с.7). Згідно листа від 03.08.2018 року № (25-30)6688 вих.18, адресованого Шполянській районній раді, Шполянська ЦРЛ знаходиться в комунальній власності, є бюджетним закладом охорони здоровя і фінансується з бюджету Шполянської районної ради. Смілянська місцева прокуратура подає позовну заяву до Шполянського районного суду в інтересах Шполянської міської ради до [PERSON], про відшкодування збитків у сумі 4346,52 гривень. (а.с.8). Згідно ч.1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно п.2 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 року, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Згідно п.\~3\~даного Порядку,\~визначена сума\~коштів на\~лікування потерпілого\~стягується судом\~ з\~ обвинуваченого\~ або\~ фізичної\~чи юридичної\~особи,\~яка за\~законом \~несе цивільну\~відповідальність за\~шкоду,\~завдану діяннями\~обвинуваченого \~ або\~ \~неосудної \~ особи,\~ яка\~ вчинила\~ суспільно\~небезпечне діяння,\~при ухваленні\~вироку за\~позовом закладу\~охорони здоров'я\~ або\~ прокурора.\~ У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. Відповідно до п.5 згаданого порядку, стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров'я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров'я. Відповідно до п.п. 6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв'язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування. У кримінальному судочинстві відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого може покладатися тільки на особу, вина якої у вчиненні злочину встановлена обвинувальним вироком суду (у тому числі без призначення покарання, із звільненням від покарання, про умовне засудження чи засудження з відстрочкою виконання вироку). В усіх інших випадках, передбачених ч.4 ст.93-1 КПК (1001-05), таке відшкодування провадиться в порядку цивільного судочинства. Судом встановлено, що відповідач, [PERSON], вироком Шполянського районного суду Черкаської області, визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України. Потерпілий [PERSON] з 14.01.2018 року по 26.01.2018 року (12 ліжко - днів) перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Шполянської центральної районної лікарні. Вартість 1 ліжко дня в січні 2018 року склдала 362,21 грн.. Тому існує причинний зв'язок між злочинними діями [PERSON], та перебуванням [PERSON], на стаціонарному лікуванні. Виходячи з положень ч.1 ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, крім загального обов'язку відшкодувати шкоду потерпілому від цього злочину, зобов'язана відшкодувати закладу охорони здоров'я витрати на лікування потерпілого, якщо вчинення такого злочину потягло за собою необхідність лікування потерпілого у закладі охорони здоров'я. Частиною третьою\~статті 23 Закону України «Про прокуратуру»\~визначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно до\~ч.ч.\~3,\~4,\~5\~ст.\~56\~ЦПК України,\~у визначених\~законом випадках\~прокурор звертається\~до суду\~з позовною\~заявою,\~бере участь\~у розгляді\~справ за\~його позовами,\~а також\~може вступити\~за своєю\~ініціативою у\~справу,\~провадження у\~якій відкрито\~за позовом\~іншої особи,\~до початку\~розгляду справи\~по суті,\~подає апеляційну,\~касаційну скаргу,\~заяву про\~перегляд судового\~рішення за\~нововиявленими або\~виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених\~статтею 185\~цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача. Прокурор не може вважатися альтернативним суб'єктом звернення до суду і замінювати належного суб'єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави. Суд враховує, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини сторонами судового розгляду є позивач і відповідач, які мають рівні права, включаючи право на юридичну допомогу. Підтримка прокуратурою однієї зі сторін може бути виправдана за певних умов, наприклад, з метою захисту вразливих осіб, які вважаються не здатними захистити свої інтереси самостійно, або в разі, якщо правопорушення зачіпає велику кількість людей, або якщо вимагають захисту реальні державні інтереси або майно (KOROLEV v. RUSSIA (no. 2), № 5447/03, § 33, ЄСПЛ, від 01 квітня 2010 року; MENCHINSKAYA v. RUSSIA, № 42454/02, § 35, ЄСПЛ, від 15 січня 2009 року). Європейський Суд з прав людини неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф.В. проти Франції" (F.W. v. France) від 31.03.2005, заява 61517/00, п. 27). Пункт 3 частини першої\~статті 131-1 Конституції України, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 3 частини другої\~статті 129 Конституції України). Така правова позиція зафіксована в Ухвалі ВС від 19 липня 2018 року справа №822/1169/17. У зв'язку з тим, що Комунальним закладом «Шполянською центральною районною лікарнею імені братів М.С. в [PERSON]», яка перебуває у районній комунальній власності на даний час не вжито заходів щодо відшкодування витрат, понесених на стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON], внаслідок чого порушуються інтереси держави в галузі охорони здоров'я та забезпечення пов'язаних з ними державних гарантій, прокураруторю і було заявлено даний позов. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] зобов'язаний відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я витрачені на лікування потерпілого [PERSON] за час перебування на стаціонарному лікуванні в Шполянській центральній районній лікарні імені братів М.С. в [PERSON] за період з 14.01.2018 по 26.01.2018 року, добто за 12 ліжко днів в сумі 4346 гривень 52 копійки. До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову, не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах предявлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Крім того, оскільки позивача при поданні позовної заяви звільнено від сплати судового збору на підставі п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», то у відповідності до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп. Заходи забезпечення позову судом не вживалися. На підставі викладеного,

Outcome: approved