Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом, та просить суд винести рішення, яким стягувати з відповідача аліменти в її користь на утримання сина [PERSON], який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до закінчення ним навчання, чи до досягнення [PERSON], двадцятитрьохрічного віку - у зв'яку з тим, яка з цих обставин настане першою. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 30 грудня 2004 року рішенням суду відповідача визнано батьком дитини - [PERSON] Повнолітній син [PERSON] з 01 вересня 2017 року навчається у Львівському Національному Аграрному Університеті на денній формі навчання, що підтверджується доданою до заяви довідкою з місця навчання. Позивач зазначає, що в неї відсутні матеріальні можливості повністю забезпечити потреби сина, а тому просить позов задоволити. У судовому засіданні позивачка [PERSON], підтримала позовні вимоги та просить позов задоволити. Третя особа: [PERSON] подав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив такі задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив і від нього не надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності. У відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно зі ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною другою цієї статті визначено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно рішення Кам"янка-Бузького районного суду Львівської області від 30.12.2004 року відповідача [PERSON] визнано батьком дитини - [PERSON] [PERSON], [INFO] є сином сторін по справі: [PERSON] та [PERSON] Згідно із ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як зазначено в ст.199 СК України, батьки зобов'язані утримувати до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Зазначене випливає також з Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у п.20 якої роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно довідки №1724 від 26.12.17 р. [PERSON] навчається на денній формі навчання Львівському Національному Аграрному Університеті, закінчує навчання у 2021 році. Позивачка після проведення оплати комунальних послуг та кварплати та інших побутових витрат практично залишається без засобів на існування.. Суд, визначаючи розмір аліментів, які слід стягувати на утримання сина сторін на період навчання, враховує, що згідно ч 1 ст. 199 СК України обов'язок утримувати дітей покладено на обох батьків. Враховуючи той факт, що позивачка не в змозі одноосібно надавати належне утримання, відповідно до витрат сина, пов'язаних з навчанням у Львівському Національному Аграрному Університеті, що потребує додаткових постійних щомісячних витрат для забезпечення його життєвих потреб в повному обсязі, дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць звернути до негайного виконання. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином із [PERSON] стягнути в дохід держави 704.80 грн.

Outcome: approved