Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

07.08.2015 року позивач [PERSON] звернулась до Дзержинського райсуду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. У якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1032 грн. до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з вони з 08.08.2008 року перебували в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано 11.11.2014 року рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги не надає, у її вихованні та розвитку участі не приймає, дитина часто хворіє та потребує додаткових витрат на лікування. Крім того, позивачка вказує, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, тому у відповідності до ст.. 184 СК України просить визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі та не заперечував проти його задоволенні. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що сторони з 08.08.2008 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 11.11.2014 року рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до абзацу 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 239958 відповідач [PERSON] дійсно є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. (а.с. 6) Виходячи з цього, відповідач, як батько, зобовязаний брати участь у виховані та утримані своєї дитини наряду з позивачем. При цьому, відповідно до абзацу 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як встановлено судом, відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, а тому суд приходить до висновку про необхідність визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі. Приймаючи до уваги, що прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років, який на даний час, згідно Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік" становить 1032 грн., від шести до вісімнадцяти років становить 1286 грн., суд, з врахуванням стану здоров'я та матеріального становища відповідача, вважає, що аліменти у розмірі 1032 грн. буде достатнім для задоволення розумних матеріальних потреб дитини.. Крім того, згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України судові витрати у розмірі 243,60 грн. підлягають стягненню в дохід держави з відповідача, так як позивачка, на користь якої ухвалено рішення, звільнена від сплати судового збору. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в розмірі суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved