Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

В обгрунтуванні заявленого змісту позових вимог позивач вказала, квартира [ADDRESS] була приватизована на двох осіб - [PERSON] і [PERSON], про що орган приватизації житлового фонду Харківського керамічного заводу видав свідоцтво про право власності на житло від 11 квітня 1994 року за реєстраційним №31, зареєстровано в КП "Харківське БТІ" 11 квітня 1994 року. [PERSON] - це рідна донька позивачки, яка після реєстрації шлюбу -змінила прізвище на [PERSON][PERSON] - це мати позивачки, яка померла [INFO] года. Після її смерті позивачка прийняла спадщину у вигляді 1/2 частини квартири [ADDRESS] і отримала свідоцтво про право на спадщину, посвідчене 19 лютого 1997 року нотаріусом Яковлівського нотаріального округу Пустохіною В.М. за реєстраційним № 213, зареєстровано в КП "Харківське МБТГ 26 лютого 1997р. Позивачка втратила свідоцтво про право власності. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або ті визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тому позивачка вимагає: - визнати за [PERSON], право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] отримане [PERSON] як спадщина на підставі свідоцтва про право на спадщину посвідченого 19 лютого 1997 року нотаріусом Яковлівського нотаріального округу Пустохіною В.М. за реєстраційним №213, зареєстровано в КП "Харківське МБТІ 26 лютого 1997 року. Відповідач своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог, суду не надав. Позивача на позові наполягала, що вказала в заяві, проти яких незаперечує відповідачка. Дослідивши та оцінивни в сукупності докази матеріалів справи, судом встановлені наступні факти та обставини: Квартира [ADDRESS] є приватизованою особами - [PERSON] та [PERSON], про свідчить свідоцтво про право власності на житло від 11 квітня 1994 року за реєстраційним №31, зареєстровано в КП "Харківське МБТІ" 11 квітня 1994 року. [PERSON] - є рідною донькою позивачки, яка після реєстрації шлюбу -змінила прізвище на [PERSON]. Означений факт підтверджено копією свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 03 травня 1975р. та копією про одруження [NUMBER] [PERSON] - є матерю позивачкі, що підтверджено копією свідоцтво про народження [NUMBER] від 15.07.1987р., копією свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] від 13 жовтня 1973р. [INFO] года [PERSON] померда, про що було видано свідоцто про смерть від 04 листопада 1995 року Яковлівського округу Росіської федерації. Після смерті [PERSON] позивачка прийняла спадщину у вигляді 1/2 частини квартири [ADDRESS] і отримала свідоцтво про право на спадщину, посвідчене 19 лютого 1997 року нотаріусом Яковлівського нотаріального округу Росіської федерації Пустохіною В.М. за реєстраційним № 213, зареєстровано в КП "Харківське МБТІ 26 лютого 1997 року, про що свідчить довідка №1023382 від 20.09.2017р. видана КП "Харківське МБТІ. На теперешній час позивачка втратила вказане свідоцтво про право власності, що перешкоджає їй реалізацію її прав щодо власності. Враховуючи, що свідоцтво про право власності було видано нотаріусом Російської федерації, що унеможливлює отримання копії свідоцтва про право власності у порядку спадкування. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захис свого законного права або інтересу. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явит позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або ті визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує йот право власності. Згідно ст. 41 Конституції України кожний має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Таким чином, з аналізу встановлених обставини, відповідно до вказаних норм закону вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved