Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

Представник органу опіки та піклування Міловської районної державної адміністрації Луганської області (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач), у якому просить позбавити його батьківських прав відносно неповнолітніх синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], та стягнути з нього аліменти на їх утримання. В обґрунтування позову зазначено, що після смерті своєї дружини [PERSON] у 2008 році, Відповідач один виховував трьох синів. На час подання позову старший повнолітній син [PERSON] проживає окремо. Неповнолітні сини Відповідача - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], проживають разом з батьком за адресою: [ADDRESS]. Відповідач неодноразово запрошувався на засідання громадської ради у справах дітей та на засідання комісії у справах неповнолітніх при виконкомі Морозівської сільської ради як батько, неспроможний вплинути на поведінку своїх дітей. У зв'язку з тим, що Відповідач не виконує свої батьківські обов'язки, зловживає спиртними напоями, приділяє мало уваги дітям, не контролює їх поведінку та навчання, втратив авторитет у синів, останніх було поставлено на облік дітей, які перебувають у складних сімейних обставинах (наказ служби у справах дітей Міловської РДА №13 від 26 квітня 2016 року). Через неодноразові скарги вчителів на поведінку і навчання синів Відповідача, з 1 вересня 2016 року по 25 травня 2017 року їх було влаштовано до Новоайдарської обласної загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІІ ступенів. Окрім того, Відповідач неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 184 КупАП. Оскільки відповідач не піклується про дітей, не слідкує за їх здоров'ям, не приділяє їм уваги, матеріально не допомагає, позбавляє їх належного харчування, ставиться питання про позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітніх синів [PERSON] та [PERSON], та стягнення аліментів на їх утримання. У судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтвердила, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні категорично заперечив проти позбавлення його батьківських прав, та пояснив, що після смерті дружини він почав виховувати синів самостійно, водив їх до школи, але вони тікали з уроків через конфлікти із завучем. Зараз вони навчаються у Новоайдарі, він дітям допомагає, підтримує з ними зв'язок. Допитаний у якості свідка син Відповідача - [PERSON], суду пояснив, що після смерті матері у 2008 році він разом з братом мешкали з батьком, зі школи тікали тому, що їм там не подобалося через погане ставлення учителів, а зараз вони навчаються в школі м. Новоайдар із задоволенням. Його брат не зміг приїхати до суду, оскільки його не відпустили вихователі. Матеріально вони забезпечені, одягнені, батько їм висилає гроші по 400-600 гривень на місяць, спілкується з ними по телефону, всіляко допомагає. Виступає проти позбавлення його батька батьківських прав. Свідок - представник служби у справах дітей та молоді Міловської РДА [PERSON] - позовні вимоги підтримала, та пояснила, що у 2016-2017 роках діти Відповідача часто не ходили до школи, зі слів односельців знає, що Відповідач зловживав спиртними напоями, а діти залишалися вдома голодними. Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши у сукупності надані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 1 ст. 164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав, зокрема, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов'язки стосовно дитини, і застосування таких засобів можливе у виняткових випадках у разі наявності обґрунтованих доказів існування таких підстав. Згідно з п. 15 постанови Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін. ), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В основі позову про позбавлення батьківських прав лежить висновок служби у справах дітей Міловської РДА про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав (а.с.8), який ґрунтується на акті обстеження житлово-побутових умов Відповідача (а.с.7). Зокрема, в акті зазначено, що санітарний стан помешкання незадовільний, у приміщеннях брудно, з продуктів харчування є м'ясо та макаронні вироби. На час обстеження вдома знаходився тільки син Відповідача [PERSON], а сам Відповідач був на підробітках. Також в акті зазначено «зі слів [PERSON], батько неналежно виконує батьківські обов'язки, не піклується про стан їх здоров'я, вживає алкогольні напої». Зміст вказаного акту з висновком про те, що під час обстеження виявлено порушення прав та законних інтересів дітей та не створено належних умов для їх проживання і утримання, не витримує жодної критики, оскільки твердження про антисанітарні умови мають ґрунтуватися на висновку відповідної санітарно-епідеміологічної служби, але до складу комісії особи, уповноважені на проведення санітарного контролю, не включалися. Окрім того, висновки акту спростовуються текстом самого акту, де зазначено: «взаємовідношення між членами сім'ї задовільні, відношення батьків до виховання дітей задовільне». Більш того, наявність таких продуктів харчування як м'ясо та макаронні вироби не можуть бути підставою для ствердження, що Відповідач позбавляє дітей належного харчування (як це зазначено у позові). Твердження про те, що в хаті холодно і у частині приміщень перемерзло опалення, також не може свідчити про неналежне виконання Відповідачем своїх батьківських обов'язків, оскільки обстеження було проведено взимку (24 січня 2017 року). Зазначене може лише свідчити про недостатній рівень матеріального благополуччя та скрутні умови життя у неповній родині. Показання сина [PERSON], зафіксовані актом «батько неналежно виконує батьківські обов'язки, не піклується про стан їх здоров'я, вживає алкогольні напої», викликає сумнів, оскільки дитина відповідного віку не здатна висловлювати свою думку юридичними термінами. Окрім того, Позивач посилається на те, що Відповідач неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП(неналежне виконання батьківських обов'язків) та те, що Відповідач зловживає алкогольними напоями, але на підтвердження цього жодних документів не надав. Зі змісту побутової характеристики на Відповідача (а.с.9), останній проживає один, підсобного господарства не веде, зловживає спиртними напоями, що знову ж таки, нічим не підтверджується. Покладене в основу позовних вимог твердження про те, що Відповідач зловживає спиртними напоями, також не може бути взято до уваги, оскільки, відомостей про це (окрім побутової характеристики) Позивач не надав. Сини [PERSON] та [PERSON] мають негативні характеристики з Морозівської ЗОЖ (а.с. 10-11) До свідчень Данильченко суд ставиться критично, оскільки, за загальними правилами судочинства, суд може прийняти показання з чужих слів лише у сукупності з іншими доказами, які прямо чи непрямо можуть підтвердити обставини справи (у даному випадку ухилення Відповідача від батьківських обов'язків). Згідно з міжнародними та національними правовими нормами до прав дитини належить, зокрема, право на врахування її думки щодо питань, які стосуються її життя. Зокрема, відповідно до положень ст. 12 ч. I Конвенції ООН від 20 листопада 1989 р. "Про права дитини" (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р), держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. Судом з'ясовано, що неповнолітній син Відповідача - [PERSON], категорично проти позбавлення батьківських прав, і вважає свої з братом відносини із батьком цілком нормальними. Відповідно до ч. 6 ст. 19 СК України, суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування від 17 липня 2017 року, який є недостатньо обґрунтованим, та суперечить інтересам дітей, оскільки позбавлення батьківських прав Відповідача потягне собою низку негативних для дітей юридичних наслідків, але не змінить ситуації, що склалася, на краще. Таким чином обставини, викладені у позові органу опіки та піклування Міловської РДА до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав, у судовому засіданні не знайшли свого підтвердження, тому суд вважає позов необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню. Окрім того, вимога Позивача про стягнення з Відповідача аліментів на утримання дітей також не підлягає задоволенню, оскільки дітей останній матеріально забезпечує, суду не надано підтверджуючих документів щодо знаходження дітей у навчальному закладі та знаходженні їх на державному утриманні. На підставі ч. 1 п. 19 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» судові витрати по справі покласти на рахунок держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed