Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

04 лютого 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач зазначила, що вона зареєструвала шлюб з відповідачем 22 листопада 1997 року у Катеринівській сільській раді Веселинівського району Миколаївської області. Від шлюбу народилися діти: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через різницю в поглядах на сімейне життя, тому подальше спільне життя стало суперечити її інтересам та інтересам сина та доньки. Просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала повністю, зазначила, що шлюб з відповідачем зареєстровано 22 листопада 1997 року. Стосунки з відповідачем ускладнилися, любов та повага пройшли, донька та син проживають разом із нею та перебувають на її утриманні, з відповідачем вона не проживає однією сім'єю з 2011 року, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, до суду повернулися конверти з відміткою про те, що адресат не проживає, відповідач повідомлений про час, дату та місце судового засідання шляхом розміщення оголошення в газеті «Рідне Прибужжя». Причини неявки суду невідомі, оскільки відповідач будь-яких заяв до суду не надав. Відповідно до довідки Катеринівської сільської ради №83/04-1 від 21.03.2016 року [PERSON] на території сільської ради зареєстрований, але з 2011 року не проживає. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач не надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не повідомив суд про причини неявки в судове засідання, та те, що позивач надав згоду на проведення судового засідання у відсутність відповідача, то суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22 листопада 1997 року у Катеринівській сільській раді Веселинівського району Миколаївської області, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис за № 5 та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей, дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.07.2015 р., та син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21 червня 2011 року (а.с.5-6). Сторони шлюбні стосунки не підтримують на протязі п'яти років. Спільне життя подружжя не склалося через різницю в поглядах на сімейне життя, між сторонами відсутня повага та взаєморозуміння, в їх сім`ї склався несприятливий психологічний клімат. За рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 22 березня 2013 року з відповідача на користь позивача стягнено аліменти на утримання двох дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. на кожну дитину. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з викладеного, суд приходить до переконання, що шлюб між сторонами розпався, подружні стосунки носять формальний характер, оскільки сторони не проживають разом з 2011 року, не ведуть спільне господарство та не мають спільного бюджету, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам подружжя та дітей сторін, а тому є підстави для задоволення позову. Позивач вказала, що вона та відповідач розривають шлюб вперше. Діти після розірвання шлюбу будуть проживати біля неї, перешкоджати дітям в спілкуванні з батьком вона не буде, однак батько дітей не бажає виховувати та утримувати своїх дітей, так як на протязі трьох років не спілкується зі своїми дітьми та не бере участі в їх утриманні та вихованні. Крім того, позивач зазначила, що після розірвання шлюбу вона бажає зберегти прізвище "[PERSON]". На підставі викладеного,

Outcome: approved