Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

У вересні 2017 р. представникПАТ КБ "ПриватиБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом, в обґрунтування якого зазначив, що відповідно до укладеного договору б/н від 30.01.2012р. [PERSON] отримав кредит в розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобовязання за договором не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, а тому просив стягнути з відповідача на користь Банка заборгованість станом на 31.05.2017р. в розмірі 56596,24 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом 4809,26грн.; заборгованість за процентами за користування кредитом 45315,73 грн.; заборгованість за пенею та комісією- 3300грн; штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 2671,25 грн., судові витрати в сумі 1600грн. В судове засідання представник позивача вимоги викладені в позовній заяві підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні просили застосувати строк позовної давності , оскільки останній платіж відповідачем був здійснений 31.03.2014р. , а інші платежі він не здійснював, тому вважає, що з 31.03.2014р. необхідно відраховувати трирічний строк позовної давності. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. Між ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] 30.01.2012 року укладений кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав від Банку кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В підписаній заяві про надання кредиту від 30.01.2012р. позичальник дав згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правила надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, викладені на банківському сайті, є складовою частиною кредитного договору(а.с.8) Кредитні кошти позичальник отримав шляхом зарахування Банком коштів на платіжну картку «Універсальна». З наданого позивачем розрахунку вбачається, що [PERSON] не виконав своїх зобов'язань за кредитним договором від 30.01.2012 року, внаслідок чого станом на 31.05.2017 року утворилася заборгованість у розмірі 56596,24 грн., яка включає в себе: заборгованість за кредитом 4809,26грн.; заборгованість за процентами за користування кредитом 45315,73 грн.; заборгованість за пенею та комісією- 3300грн. (а.с.5-7). Так, відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Умовами кредитування із використанням картки «Універсальна» із 55 днями пільгового періоду встановлено порядок погашення кредиту шляхом внесення щомісячних платежів до 25 числа наступного за звітним місяцем в розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості, з 01.04.2014р. 5% від заборгованості (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості) (а.с.9). У разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. У п.1.1.7.12 Умов і правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з часу підписання. Якщо протягом цього терміну жодна сторона не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він пролонгується на той самий строк(а.с.21). Відповідно до ст.257 та ч.3 ст.267 ЦК України загальна позовна давність визначається у три роки та застосовується судом за заявою сторони у спорі, поданою до винесення судом рішення. В ході розгляду справи в суді першої інстанції представник відповідача та відповідач подали заяву про застосування строків позовної давності (а.с. 92). За договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів, згідност. 257 ЦК України, починається після сплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі - після останнього дня місяця дії картки згідно ст. 261 цього Кодексу (правовий висновок Верховного Суду України у постанові від 19.03.2014р. у справі № 6-14цс14, та у постанові від 23.11.2016р. у справі № 6-2104цс16). Відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обо'язку, в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново. Згідно довідки наданої Банком, позичальник отримав кредит на платіжну картку № 5211537409029993 зі строком дії з 30.01.2012р. по листопад 2015р. Оскільки строк дії картки за кредитним договором від 30.01.2012р., укладеним між Банком та [PERSON], закінчився 30.11.2015р., а тому початок строку позовної давності для предявлення вимоги щодо повернення тіла кредиту , починає відраховуватись з 01.12.2015р. Крім того, з наданого банком розрахунку заборгованості та виписки по кредитному рахунку вбачається, що останній платіж боржником внесено 06.08.2014р. в сумі 660 грн., що свідчить про переривання строку позовної давності, оскільки відповідач вчинив дії що свідчать про визнання боргу. (а.с.5-7, 62-67). Наступний платіж мав бути внесений боржником до 25 числа вересня місяця, отже право вимоги щодо стягнення заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом виникло у банка з 26 вересня 2014р. Враховуючи, що позовні вимоги про стягнення заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом заявлені Банком 08.09.2017р., в межах трирічного строку позовної давності, перебіг якого належить вираховувати від часу порушення кредитного зобов"язання. Крім того, відповідачем у відповідності до вимог ст. 10,60 ЦПК України, не надано доказів того, що він не здійснював платежів після 31.03.2014р, крім того спростовується розрахунком заборгованості та випискою по кредитному рахунку відповідача. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення заборгованість за кредитом 4809,26грн.; заборгованість за процентами за користування кредитом 45315,73 грн.; заборгованість за пенею та комісією- 3300грн., підлягають до задоволення, оскільки банк пред'явив вимоги до боржника з дотриманням строків позовної давності, не порушивши вимог ст. 256, ч.2,3 ст. 264 ЦК України Однак, не підлягають задоволенню вимоги щодо стягнення штрафу, враховуючи наступне. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Згідно з пунктом 2.1.1.7.6. умов та правил надання банківських послуг сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань більш ніж на 30 днів.

Outcome: partial