Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-28 00:00:00

13.04.2021 [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, відносно сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову вказує, що 24.03.2009 між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований виконкомом Берестовської сільської ради Артемівського району Донецької області, актовий запис № 02. Від шлюбу у них народилася дитина - син [PERSON] , [INFO] . 25.10.2011 рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області шлюб між нею та відповідачем розірваний. Шлюбно-сімейні відносини припинені ще з травня 2011 року, з цього часу вони почали проживати окремо. Після розірвання шлюбу батько не спілкується з сином, не займається його вихованням, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не піклується про навчання сина, навчальний заклад не відвідує, навчанням та шкільним життям дитини не цікавиться, не забезпечує необхідним харчуванням, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не займається лікуванням, не створює умови для отримання освіти, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, матеріально дитину не утримує. Син проживає разом з мамою та знаходиться на її утриманні. Дитина батька ніколи не бачила, не спілкувався з ним, не знає, як він виглядає. В червні 2019 року позивачка разом з дитиною переїхала проживати з с. Берестове, Артемівського району Донецької області до м.Запоріжжя та взяті на облік як внутрішньо переміщені особи, які проживають за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] навчається в 5 класі Запорізького навчально-виховного комплексу №111. Згідно довідки ЗНВК № 111 від 18.11.2020, мама [PERSON] займається навчанням та вихованням сина, відвідує батьківські збори. Батько [PERSON] ніколи не приходив до школи, не телефонував вчителям з приводу успіхів свого сина. Роль батька фактично виконує вітчим. Відповідно до розрахунку заборгованості від 01.11.2020 Бахмутського МРВ ДВС про стягнення аліментів з [PERSON] і на користь [PERSON] на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, відповідач - [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів з 15.09.2011, та станом на 01.11.2020 борг складає 115 366,70 грн. Крім того, відповідач [PERSON] веде аморальний спосіб життя, 30.06.2016 засуджений вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки. Відповідач [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Внаслідок такої поведінки відповідача утворилися умови, які шкодять інтересам дитини, негативно впливають на її духовний і психічний розвиток, тому позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом. Тому, на підставі викладеного позивач просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно дитини - сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12.05.2021 відкрито провадження у вказаній цивільній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження, та призначено по вказаній справі підготовче засідання. Ухвалою суду від 18.06.2021 по справі було замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування Бахмутська районна державна адміністрація на Службу у справах дітей Соледарської міської ради. Ухвалою суду від 16.08.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву. В строк, встановлений судом, відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було. [PERSON] та її представник - адвокат Петрова М.О. в судовому засіданні наполягали на задоволенні позову, не заперечували щодо ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, він у встановленому законом порядку був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки він суд не сповістив, від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Також у строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району у судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву, згідно якої просив провести судове засідання за його відсутності, винести рішення на розсуд суду. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Соледарської міської ради у судове засідання також не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Судом достовірно встановлено, що 24 березня 2009 року між [PERSON] , 1982 року народження та [PERSON] , 1989 року народження, був зареєстрований шлюб Берестівською сільською радою Артемівського району Донецької області, актовий запис за № 02. Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25.10.2011 шлюб між сторонами був розірваний (а.с.15-16). Від шлюб у сторін народилася дитина - син [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.12.2009, батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). З довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 10.06.2020 (№ 2302-5000285756, 2302-5000285736) вбачається, що [PERSON] , [INFO] , разом зі своїм малолітніх сином [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , та фактично проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.13-14). Головою комісії з питань захисту прав дитини, заступником голови Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району Лимарчук З.М. був надісланий на адресу суду акт обстеження умов проживання [PERSON] . Згідно з цим актом, складеним головним спеціалістом відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради Семенченко Н.В. та фахівцем ВСР по ШРЗМЦСССДМ Мишеньовою В.В., який погоджено 25.06.2021 року начальником відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради Кисельовою О.І., на підставі матеріалів Артемівського міськрайонного суду Донецької області, справ №219/3604/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав стосовно [PERSON] , [INFO] , проведено обстеження умов проживання за адресою [ADDRESS] (родина мешкає у квартирі, яка належить родичам, за домовленістю). Житло розміщене на 1 поверсі 5-ти поверхового будинку, складається з 3-ох кімнат: коридор, кухня, ванна кімната, туалет. В наявності газо-, водо-, електропостачання. В квартирі зроблений частковий ремонт. Умови проживання задовільні. Кімнати обладнані необхідними меблями, в наявності необхідна побутова техніка. Для проживання малолітнього [PERSON] та [PERSON] є окрема, ізольована кімната, яка обладнана: двохярусне ліжко, тумба, стіл, є шафа для речей. В наявності особисті речі дітей (посезонно), іграшки, канцелярське приладдя, засоби особистої гігієни. Малолітня [PERSON] має окреме дитяче ліжко, яке знаходиться в кімнаті батьків. В наявності особисті речі дитини, іграшки, засоби особистої гігієни. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: [PERSON] , 1989 року народження, [PERSON] , 2009 року народження, ЗНВК № 111, 6 клас, [PERSON] , 2013 року народження, ЗНВК №111, 2 клас, [PERSON] , 1984 року народження, [PERSON] , [INFO] . Стосунки, традиції сім`ї добрі. Матір`ю створено належні умови для проживання, навчання, відпочинку та розвитку всіх її дітей (а.с.70). Відповідно до інформації, наданої 18.11.2020 за № 01-28/219 Запорізьким навчально-виховним комплексом № 111 Департаменту освіти територіального відділу освіти Шевченківського району Запорізької міської ради, [PERSON] , [INFO] , учень 5 класу ЗНВК №111, навчається в закладі з 4-го класу. За цей період займалася навчанням, вихованням сина, відвідувала батьківські збори тільки мама [PERSON] . Батько [PERSON] ніколи не приходив до школі, не телефонував вчителям з приводу успіхів свого сина (а.с.23). Як вбачається з розрахунку заборгованості, виданого 01.11.2020 старшим державним виконавцем Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби СМУ МЮ (м.Харків) Моргуль В.С., заборгованість по аліментах [PERSON] , які стягуються на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , за період з 15.09.2011 по 01.11.2020 складає 115 366,70 грн (а.с.19-21). Разом з тим, в позовній заяві позивач зазначила про те, що вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30.06.2016 [PERSON] було визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено [PERSON] від відбування призначеного покарання, якщо він протягом випробувального терміну в 2 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. Ухвалою суду від 10.07.2019 [PERSON] звільнено від покарання, призначеного Артемівським міськрайонним судом Донецької області (а.с.25-30). Згідно з інформацією наданою 12.08.2021 заступником міського голови з гуманітарних питань та соціальної політики Соледарської міської ради Бахмутського району Донецької області Редченко С.М. за № 1800/01-18, відповідно до інформації старостинських округів на території Соледарської міської територіальної громади [PERSON] , [INFO] , фактично не проживає, місцезнаходження його не відоме (а.с.91). Згідно з витягом з протоколу № 8 засідання комісії з питань захисту прав дитини про виконавчому комітеті Соледарської міської ради Бахмутського району Донецької області від 15.07.2021 було ухвалено рішення про недоцільність надання висновку щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки [PERSON] більше 10 років не проживає за адресою реєстрації - [ADDRESS] . Місцезнаходження відповідача не відоме (а.с.76). Свідок [PERSON] у судовому засіданні 25.10.2021 надала пояснення про те, що вона є другом сім`ї [PERSON] . Їй відомо, що відповідач з ними не проживає, з дитиною він не спілкується (ні особисто, ні по телефону), матеріальної допомоги на її утримання не надає. [PERSON] наразі проживає з цивільним чоловіком, який виховує її дитину та піклується про неї. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до п. 15, п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що дійсно з боку відповідача має місце ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків та неналежне їх виконання, воно не було пов`язано як об`єктивними так і суб`єктивними причинами. За таких обставин у суду є усі правові підстави для застосування крайнього заходу впливу відносно відповідача та позбавити його батьківських прав, який на теперішній час без поважних причин самоусунувся від виховання та утримання дитини. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість потребує спеціального захисту та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] не має бажання та можливості займатися вихованням та утриманням дитини, свідомо самоухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню малолітнього сина [PERSON] . Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачеві, що він має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав на підставі ст.169 Сімейного кодексу України. Враховуючи, що позивачем при подачі до суду позовної заяви були понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 908 грн, ці витрати в порядку ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved