Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Позивач ТОВ «ВІРІДІ-ЛЮКС» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення інфляційних втрат та 3% річних, посилаючись на те, що 30.11.2007 року між ВАТ КБ «НАДРА» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №2007/840-МК/312. В забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором 30.11.2007 року між ВАТ КБ «НАДРА» та [PERSON] було укладено договір іпотеки та договір поруки. Відповідно до рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 12.08.2010 року у зв`язку з невиконанням зобов`язань по кредитному договору з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку було стягнуто заборгованість у розмірі 2024635,41 грн. Зазначають, що 23.12.2019 року між ВАТ КБ «НАДРА» та ТОВ «ГАЛИЦЬКА ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» укладено договір відступлення права вимоги №GL3N212012, на підставі якого 23.12.2019 року між ВАТ КБ «НАДРА» та ТОВ «ГАЛИЦЬКА ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» укладено договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки/застави, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Макаровою О.П., зареєстрований в реєстрі за №969. В подальшому, 16.03.2020 року між ТОВ «ГАЛИЦЬКА ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» та ТОВ «ВІРІДІ ЛЮКС» укладено договір відступлення права вимоги №32/20 та 21.03.2020 року укладено договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки/застави, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Войціховським А.В., зареєстрований в реєстрі за №972. Вказують, що ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 24 липня 2020 року по справі №22-Ц/822/646/20 ТОВ «ВІРІДІ ЛЮКС» було визнано правонаступником ВАТ КБ «НАДРА». З огляду на те, що з 2010 року і по сьогоднішній день відповідачка [PERSON] не погасила борг за рішенням Сторожинецького районного суду від 12.08.2010 року в сумі 2024635 грн., внаслідок чого за час прострочення, з урахуванням строку позовної давності, сума інфляційних втрат кредитора становить 415050 грн., а сума 3% річних - 182217 грн., просили стягнути з [PERSON] зазначені суми, а також судові витрати в розмірі 8959,46 грн. 28.01.2021 року від відповідачки [PERSON] до суду надійшов відзив, відповідно до якого вона вважає позов ТОВ «ВІРІДІ ЛЮКС» необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає, посилаючись на те, що в порушення встановлених договором поруки умов, ТОВ «ВІРІДІ ЛЮКС» не направляв на її адресу жодного повідомлення про необхідність виконання нею прийнятих на себе зобов`язань. При цьому зазначає, що до позовної заяви не долучено підтвердження таких дій, вчинених позивачем. Вважає, що звернення до суду з позовною заявою про стягнення інфляційних нарахувань є передчасним, так як відсутні докази порушення нею, як поручителем, грошового зобов`язання, оскільки, зважаючи на умови договору поруки (п.2.2), поручитель повинен виконати обов`язки, зазначені в письмовій вимозі кредитора впродовж 3 банківських днів з моменту отримання письмової вимоги. Просила в задоволенні позову відмовити. 08.02.2021 року від ТОВ «ВІРІДІ ЛЮКС» до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначали, що відповідно до рішення Сторожинецького районного суду від 12.08.2010 року відповідачка [PERSON] , як майновий поручитель, не виконала зобов`язань за кредитним договором і з неї солідарно з [PERSON] було стягнуто заборгованість в сумі 2024635,41 грн. Тобто, спірні відносини в першу чергу ґрунтуються на рішенні суду, а не на договорі поруки, як у відзиві зазначає [PERSON] . Крім того, зазначали, що ТОВ «ВІРІДІ ЛЮКС» здійснювало повідомлення [PERSON] про необхідність виконати свої зобов`язання перед кредитором, надіславши на її адресу вимогу про усунення порушень від 02.07.2020 року, яка була нею отримана 12.07.2020 року. На підставі вищевикладеного просили позовні вимоги задовольнити повністю. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Пояснив, що 30.11.2007 року між ВАТ КБ «НАДРА» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії, а між ВАТ КБ «НАДРА» та [PERSON] , яка є поручителем за договором кредитної лінії, було укладено іпотечний договір, за якими рішенням суду від 12.08.2010 р. з [PERSON] та [PERSON] було стягнуто в солідарному порядку заборгованість в сумі 2024635,41 грн. Вказаним рішенням суду були задоволені позовні вимоги про дострокове повернення кредиту. Рішення набрало законної сили 05.09.2010 р. Однак, воно залишається не виконаним. Після ухвалення судового рішення вже не існує договірних відносин між сторонами щодо користування коштами. В зв`язку з цим банк має право згідно ст.625 ЦК України на отримання компесаційних виплат, які нараховані в межах 3-річного строку позовної давності, а саме інфляційні втрати в розмірі 415050 грн. за період з вересня 2017 року по липень 2020 року та 3% річних, нарахованих за три роки (1095 днів) в розмірі 182217 грн. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю, пояснила, що позов заявлений передчасно, без виконання умов пунктів 2.1, 2.2, 2.3, 2.4 договору поруки про обов"язкове направлення поручителю рекомендованим листом чи вручення особисто повідомлення про заборгованість із зазначенням її розміру та строку, який надається для сплати заборгованості. З врахуванням наведеного та положень ч.1 ст.612, ст.ст.251,253 ЦК України позов не підлягає задоволенню. Згідно п.5.3. договору поруки його дія завершується належним виконанням, тому вважає, що на даний час між позивачем та відповдапчкою існують договірні правовідносини. Заслухавши представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 30.11.2007 року між ВАТ КБ «НАДРА» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №2007/840-МК/312, згідно умов якого [PERSON] отримав кредит у сумі 250000 грн. зі сплатою 14,4% річних, строком до 29.11.2014 року, що підтверджується копією договору кредитної лінії №2007/840-МК/312, підписаного [PERSON] 30.11.2007 року, в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між ВАТ КБ «НАДРА» та відповідачкою [PERSON] було укладено договір поруки б/н, відповідно до умов якого поручителька [PERSON] на добровільних засадах взяла на себе зобов`язання перед банком відповідати по зобов`язанням боржника [PERSON] , що виникають з умов договору кредитної лінії №2007/840-МК/312 від 30.11.2007 року в повному обсязі цих зобов`язань, що підтверджується копією договору поруки, підписаного [PERSON] . З копії договору іпотеки №МК312/1 від 13.11.2007 року, укладеного між ВАТ КБ «НАДРА» та [PERSON] та посвідченого приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Коржан В.Д., зареєстрованого в реєстрі за №5303, вбачається, що [PERSON] , в забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором, передала в іпотеку належне їй нерухоме майно, що складається з: незавершеного будівництвом житлового будинку, 81% готовності та земельної ділянки площею 0,1274 га, які розташовані в [ADDRESS] . Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 12.08.2010 року по цивільній справі №2-682 за 2010 рік стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за договором позики в розмірі 2024635,41 грн. Рішення набрало законної сили 05.09.2010 року. 23.12.2019 року між ВАТ КБ «НАДРА» та ТОВ «ГАЛИЦЬКА ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» укладено договір відступлення права вимоги №GL3N212012, на підставі якого 23.12.2019 року між ВАТ КБ «НАДРА» та ТОВ «ГАЛИЦЬКА ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» укладено договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки/застави, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Макаровою О.П., зареєстрований в реєстрі за №969, що підтверджується копією зазначеного договору; копією договору про відступлення прав вимоги №GL3N212012; копією акту приймання-передач оригіналів документів до договору про відступлення прав вимоги №GL3N212012; реєстром договорів, права вимоги, за якими відступаються та іпотекодавців за такими договорами; протоколом електронного аукціону №UA-EA-2019-10-29-000043-а. 16.03.2020 року між ТОВ «ГАЛИЦЬКА ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» та ТОВ «ВІРІДІ ЛЮКС» укладено договір відступлення права вимоги №32/20 та 21.03.2020 року укладено договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки/застави, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Войціховським А.В., зареєстрований в реєстрі за №972, що підтверджується копією зазначеного договору; копією договору про відступлення прав вимоги №32/20; копією акту приймання-передач оригіналів документів до договору про відступлення прав вимоги №32/20; реєстром договорів, права вимоги, за якими відступаються та іпотекодавців за такими договорами. Відповідно до копії ухвали Чернівецького апеляційного суду від 24 липня 2020 року по справі №22-Ц/822/646/20 встановлено, що ТОВ «ВІРІДІ ЛЮКС» є правонаступником ВАТ КБ «НАДРА». Згідно таблиці розрахунку заборгованості [PERSON] за період з 01.09.2017 року по 01.07.2020 року сума інфляційних втрат кредитора становить 415050 грн. Заборгованість боржника 3% річних складає 182217,15 грн. Вбачається, що при розрахунку 3% річних банком застосовувались показники заборгованості за кредитом в сумі 2024635 грн. за 1095 днів прострочення. З копії вимоги про усунення порушень (в порядку ст.ст.35,36 Закону України «Про іпотеку») від 02.07.2020 року вбачається, що ТОВ «ВІРІДІ ЛЮКС» повідомило [PERSON] про необхідність усунути порушення згідно договору кредитної лінії №2007/840-МК/312 від 30.11.2007 року та погасити заборгованість в сумі 2024635,41 грн. Разом з тим попередило, що у випадку не погашення боргу протягом 30 днів з моменту отримання даного повідомлення ТОВ «ВІРІДІ ЛЮКС» буде реалізовувати належне звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок № 20 та земельну ділянку площею 0,1274 га, які розташовані в [ADDRESS] . З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №0500309727358, надісланого [PERSON] на адресу: [ADDRESS] , вбачається, що відправлення отримано особисто 12.07.2020 року. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено, що в зв`язку з невиконанням зобов`язань за договором кредитної лінії позичальником [PERSON] банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості солідарно з позичальника [PERSON] та поручителя [PERSON] в порядку права на дострокове повернення кредиту, що передбачено ч.2 ст.1050 ЦК України. Рішенням Сторожинецького районного суду від 12.08.2010 року позовні вимоги задоволено, стягнено солідарно з відповідачів на користь банку заборгованість за договором кредитної лінії №2007/840-МК/312 від 30.11.2007 року у розмірі 2024635,41 грн. Рішення набрало законної сили 05.09.2010 року, однак залишається не виконаним на день звернення з даним позовом до суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 р. у справі №310/11534/13-ц сформульовано висновок про те, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. Зміна строку кредитування має наслідком припинення права кредитодавця на нарахування відсотків за статтями 1048 та 1054 ЦК України. Він має право здійснювати нарахування відсотків згідно ч.2 ст.625 ЦК України. Відповідно до положень ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 р. у справі №910/1238/17 роз`яснено правовий зміст терміну «користування чужими грошовими коштами», який може використовуватися у двох значеннях: перше значення - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (правомірне користування чужими грошовими коштами); а друге значення - прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх (неправомірне користування чужими грошовими коштами). Умовами договору кредитної лінії №2007/840-МК/312 від 30.11.2007 року не встановлена відповідальність позичальника за прострочення виконання грошового зобов`язання у виді сплати певного розміру процентів за неправомірне користування кредитними коштами. Таким чином, позивач набув право на отримання від боржника [PERSON] інфляційних витрат та 3% річних від простроченої суми зобов`язання, яка визначена до стягнення судовим рішенням від 12.08.2010 р., після ухвалення якого користування коштами в сумі 2024635,41 грн. є неправомірним, і відповідно пред"явленя вимог про стягнення таких компенсаційних виплат не пов"язується з виконанням умов пунктів 2.1 - 2.4 договору поруки, як на це вказує представник відповідпчки. За наведених обставин суд вважає позовні вимоги обгрунтованими і такими,що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачки слід стягнути на користь позивача понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору. На підставі ст.ст.526, 611, 612, 625 ЦК України,

Outcome: approved