Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

Представник позивача Сафір Ф.О., який діє на підставі довіреності від 25.10.2012 року №3913-О, посвідченої Головою Правління банку Дубілет О.В., звернувся з позовом до суду і просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 22 жовтня 2012 року в сумі 32350 грн. 22 коп., а саме: заборгованість за кредитом - 14680 грн. 48 коп.; заборгованість за процентами - 14171 грн. 65 коп.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 1481 грн. 41 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн.;штраф (процентна складова) - 1516 грн. 68 коп., а також судові витрати в розмірі 323,50 гривень. Посилається на те, що 22 жовтня 2012 року між сторонами був укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту із сплатою 30,00 річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконує, внаслідок чого утворилася вищезазначена заборгованість. Представник позивача в особі Стаднікова Д.В., який діє на підставі довіреності від 29.01.2014 року №392-О, посвідченої Секретарем Правління банку Єрикаловою І.О., в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутності, підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 09.01.2015 року, позов не визнали, посилаючись на те, що відповідач підписував анкету-заяву про приєднання до умов і правил надання банківських послуг у Приватбанку з метою отримання платіжної картки для використання розрахунку за придбання продуктів харчування, товарів, оплати комунальних послуг і в цій заяві не зазначав розміру кредитного ліміту. Заслухавши відповідача [PERSON], його представника [PERSON], дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. 22.10.2012 року між ПАТ КБ „Приватбанк" і [PERSON] укладено договір шляхом написання заяви, яка разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою, тарифами становить договір про надання банківських послуг, укладений між ПАТ КБ „Приватбанк" та відповідачем. Відповідно до умов договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 15000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, його дія автоматично продовжується на такий же термін. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.11.2.4 Умов та правил надання банківських послуг. Згідно п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг відповідач зобов'язаний був погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Між сторонами виникли цивільно-правові відносини, що регулюються главою 71 ЦК України. В силу ст.ст. 526, 257, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору. Банк відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України надав відповідачу [PERSON] грошові кошти в розмірі та на умовах встановлених Договором. Власник картки зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту згідно п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач [PERSON] не виконав своїх зобов'язань за вказаним договором, який є обов'язковим для виконання відповідно до вимог ст. 629 ЦК України. Внаслідок невиконання договору відповідачем, в останнього перед ПАТ КБ „Приватбанк" виникла заборгованість в сумі 32350,22 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом - 14680,48 гривень; заборгованості за процентами - 14171,65 гривень; заборгованості по комісії за користування кредитом - 1481,41 гривень, штрафу (фіксована частина) - 500,00 гривень; штрафу (процентна складова) - 1516,68 гривень. В силу ч.2 ст. 1054, ч.2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право банку достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до п.2.1.1.12.11 Правил користування платіжною карткою, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором. Доводи відповідача [PERSON] про те, що він отримував платіжну картку згідно анкети-заяви 22.10.2012 року для використання розрахунку за придбання продуктів харчування, товарів, оплати комунальних послуг і не просив Банк надати конкретну суму кредитного ліміту, відхиляються вищевстановленими обставинами, дослідженими доказами в судовому засіданні та вимогами п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Оскільки відповідач і по даний період не виконує взятих на себе зобов'язань за вищезазначеним Договором, суд прийшов до висновку про задоволення позову про стягнення заборгованості в сумі 32350,22 гривень, вважаючи його обґрунтованим чинним законодавством, умовами Договору та доказами, дослідженими у судовому засіданні. В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам. На підставі викладеного,

Outcome: approved