Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

У січні 2018 року на адресу Солом`янського районного суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Фірма "Авіаінвест" до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму боргу в розмірі 20 000 грн., неустойку у вигляді штрафу в розмірі 11 400 грн., інфляційну складову боргу в розмірі 1246 грн. та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що він є власником гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . 01.09.2016 між Публічним акціонерним товариством «Фірма «Авіаінвест» та [PERSON] було укладено договір найму (оренди) житлового приміщення №10 щодо строкового платного користування житловим приміщенням, а саме: кімнатою № [ADDRESS] , власником якого є позивач. Посилався на те, що за умовами договору, розмір орендної плати становить 2 000,00 грн., сторони домовились про застосування авансової системи орендної плати, розрахунковим періодом є календарний місяць, орендар сплачує орендодавцю орендну плату до 20 числа місяця, що передує розрахунковому. Вказав, що відповідач взяті на себе зобов`язання по сплаті орендної плати не виконує внаслідок чого станом на 22.12.2017 утворилася заборгованість 20 000 грн. Крім того, позивач посилається на те, що п. 3.4 договору передбачено, що у випадку прострочення виконання зобов`язання щодо внесення орендної плати у строки та в розмірі, передбаченому договором, більше ніж на 30 календарних днів, орендар сплачує орендодавцю штраф у розмірі 10 % від простроченої суми за кожні 30 календарних днів прострочення платежу. Тому, вважає, що з відповідача на його користь підлягає стягненню штраф у сумі 11 400 грн. Також, посилаючись на ст. 625 ЦК України, просить стягнути з відповідача на свою користь інфляційну складову боргу в розмірі 1246 грн. З урахуванням наведеного просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 09.01.2018 у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Копія ухвали про відкриття провадження разом з копією позовної заяви надіслано відповідачу у відповідності до ст. 128 ЦПК України. Згідно повідомлення (рекомендоване) про вручення поштового відправлення поштова кореспонденція отримана відповідачем особисто, однак, відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що ПАТ «Фірма «Авіаінвест» є власником гуртожитку розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 28.04.1994. 01.09.2016 між ПАТ «Фірма «Авіаінвест» та [PERSON] було укладено договір №10 найму (оренди) житлового приміщення, за умовами якого позивач передав відповідачу в строкове платне користування для проживання житлове приміщення, а саме: кімнату 15, загальною площею 18,4 кв.м. в гуртожитку для проживання одиноких громадян розташованого за адресою: [ADDRESS] , гуртожиток, а відповідач у свою чергу зобов`язувався своєчасно вносити орендну плату за користування житловим приміщенням. Розмір орендної плати був визначений в сумі 2 000,00 грн. на місяць. Згідно умов договору, сторони домовились про застосування авансової системи орендної плати, розрахунковим періодом є календарний місяць, орендар сплачує орендодавцю орендну плату до 20 числа місяця, що передує розрахунковому. На виконання умов укладеного договору (п.1.2) 01.09.2016 сторонами було складено та підписано акт прийому-передачі житлового приміщення, а саме кімнати [ADDRESS] , гуртожиток. Відповідно до ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Відповідно до ч. 3 ст. 815 ЦК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла (ч. 1 ст. 820 ЦК України) Враховуючи невиконання відповідачем в добровільному порядку взятих на себе зобов`язань по сплаті орендної плати, що призвели до виникнення заборгованості станом на 22.12.2017 у розмірі 20 000грн., суд вважає, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо стягнення штрафу та інфляційних витрат, то слід зазначити наступне. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, згідно п. 3.4 договору, у випадку прострочення виконання зобов`язання щодо внесення орендної плати у строки та в розмірі, передбаченому договором, більше ніж на 30 календарних днів, орендар сплачує орендодавцю штраф у розмірі 10 % від простроченої суми за кожні 30 календарних днів прострочення платежу. На підставі вищевикладеного, суд погоджується з позицією позивача щодо його права на стягнення з відповідача інфляційної складової боргу та штрафу в результаті порушення відповідачем положення п.3.4 договору №10 найму (оренди) житлового приміщення від 01.09.2016. Наданий позивачем розрахунок суми заборгованості перевірений судом та є арифметично вірним. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, про обгрунтованість позовних вимог позивача та їх задоволення. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору в розмірі 1600,00 грн.

Outcome: approved