Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

02.04.2014 року до Голосіївського районного суду звернувся позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 29.12.2012 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» було укладено Договір про надання споживчого кредиту №2002163220. Відповідно до умов договору, Банк надав позичальнику споживчий кредит в розмірі 24646,86 грн. з кінцевою датою повернення 29.12.2014 року та процентною ставкою 0,01% річних. Свої зобов'язання за договором Банком було виконано в повному обсязі та надано відповідачеві кредитні кошти, однак відповідач [PERSON] свої обов'язки не виконав, у зв'язку з чим у останнього виникла прострочена заборгованість, яка станом на 17.03.2014 року має наступний розмір: 24 217,83 грн. залишку заборгованості за кредитом, 1,74 грн. відсотків за користування кредитними коштами, 3 714,85 грн. комісії. Також позивач зазначив, що 18.12.2013 року між ПАТ « ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено Договір факторингу №18/12/2013, відповідно до умов якого Банк відступив позивачеві право вимоги за певним переліком кредитних договорів, зокрема Кредитним договором №2002163220. З огляду на викладене, ТОВ «ОТП Факторинг Україна», як належний позивач, просив стягнути з відповідача заборгованість по кредиту в розмірі 24 217,83 грн. та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача надав суду заяву про розгляду справи за його відсутності та зазначив, що проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином,відповідно до законодавства. За таких обставин, враховуючи заяву позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Судом достовірно встановлено, що 29.12.2012 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» було укладено Договір про надання споживчого кредиту №2002163220. Відповідно до п.1.1 Договору №2002163220, Банк надав позичальнику споживчий кредит в розмірі 24646,86 грн.. Відповідно до п.2.2.2 Договору №2002163220, позичальник зобов'язується повернути суму кредиту на умовах, в строки та в порядку, передбаченому кредитним договором. Свої зобов'язання за договором Банком було виконано в повному обсязі та надано відповідачеві кредит в розмірі 24646,86 грн. у вигляді карткового рахунку, однак відповідач [PERSON] свої обов'язки не виконує, платежів в рахунок погашення кредиту не здійснює, у зв'язку з чим має прострочену заборгованість. Як вбачається з розрахунку заборгованості по Договору кредиту №2002163220 в матеріалах справи, станом на 17.03.2014 року [PERSON] має заборгованість в розмірі 27 934,42 грн., з яких: 24 217,83 грн. залишку заборгованості за кредитом, 1,74 грн. відсотків за користування кредитними коштами, 3 714,85 грн. комісії. Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч.1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Судом встановлено, що 18.12.2013 року між ПАТ « ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено Договір факторингу №18/12/2013, відповідно до умов якого Банк відступив позивачеві право вимоги за певним переліком кредитних договорів, зокрема Кредитним договором №2002163220. З огляду на вказане вбачається, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна» є належним стягувачем за Кредитним договором №2002163220. Враховуючи вищевикладене, оскільки обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, знайшли підтвердження в ході розгляду справи, а від відповідача заперечень на позовну заяву не надійшло, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення сума сплаченого судового збору в розмірі 279,34 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved