Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивач звернулася до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області з позовом до Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області з участю третіх осіб: [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на будинок в порядку спадкування, з якого 1/2 частини будинку, як частку у спільному майні подружжя. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме: ? частини житлового будинку [ADDRESS]. Інша 1/2 частина будинку належить позивачу як частка у спільному майні подружжя. Позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, які спадкодавець за життя не оформив. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила їх задоволити. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в письмових заявах не заперечили щодо задоволення позовних вимог [PERSON] Від представника відповідача - Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирсько області до суду надійшла заява про відсутність заперечень щодо задоволення позову та про розгляд справи без представника установи. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши докази, суд приходить до наступного. Відповідно до частини 4-5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16.01.2003 року, ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або подовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України 2003 року, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються зазначеним Кодексом. При відкритті спадщини діяв ЦК УРСРС 1963 року, стаття 548 якого передбачала, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п.1 ст.549 ЦК УРСР 1963 року, спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6). Після смерті спадкодавця в домоволодінні [ADDRESS] залишилася проживати [PERSON], позивач у даній справі, яка володіє та користується даним домоволодінням (а.с.8). За життя спадкодавець [PERSON] не оформлював правовстановлюючі документи на зазначене нерухоме майно, через що позивач не може оформити свої спадкові права на 1/2 частку та 1/2 частку у спільному майні подружжя (а.с.7,9). Відповідно до ст. 22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Згідно вимог ст.529 ЦК УРСР 1963 року, [PERSON] відноситься до спадкоємців першої черги і в силу п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР 1963 року та вважається такою, що прийняла спадщину. Згідно із пунктом 3.21 Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого Наказом №269/5 Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини він не заявив про відмову від неї. Після смерті [PERSON] Коростенською районною державною нотаріальною конторою спадкова справа не заводилась, спадкоємці з заявами про прийняття спадщини не звертались ( а.с.29,30). Постановою Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" передбачено, що при неможливості видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину, справа про спадкування розглядається судом. Так, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом (ст. 524 ЦК УРСР). Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст. 525 УРСР). Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ст. 548 УРСР ). Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ст. 549 УРСР) Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, повно та всебічно з"ясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку про те, що вимоги про визнання за позивачем [PERSON] права власності на спадкове майно підлягають задоволеню. Суд визнає, що мало місце спадкування за законом, а отже і перехід права власності на спірний будинок від спадкодавця до його спадкоємця (позивача). Суд вважає, що позивач [PERSON] правомірно набула право власності на житловий будинок [ADDRESS], тому слід встановити факт прийняття спадщини позивачем та визнати право власності на дане спадкове майно в порядку спадкування. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved