Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

09 червня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду із цим позовом та просить суд ухвалити рішення, яким визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася [INFO] після смерті [PERSON] , терміном один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі на земельні ділянки сільськогосподарського призначення на території Тернівської селищної ради. За життя мати позивача склала заповіт, яким заповіла все своє майно йому. Із заявою про прийняття спадщини позивач у визначений законом строк до нотаріальної контори не звернувся, оскільки думав, що спадщину матері прийняла його сестра [PERSON] , відповідач по справі. У судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Пояснив, що покійна мати [PERSON] проживала у власному будинку в смт. Терни. Коли її здоров`я погіршилося, вона деякий час проживала в його сім`ї, а пізніше восени 2017 року повернулась до власного будинку, де проживала до дня смерті. У цей час матір`ю опікувалась сестра, відповідач по справі, [PERSON] , тому він вирішив, що вона прийняла спадщину після її смерті. Весною 2020 року його сестра звернулася до нього з проханням пошукати у себе державні акти на земельні ділянки належні матері. Він знайшов їх у себе і передав сестрі. Після цього до нього зателефонував [PERSON] та сказав, що є заповіт від матері на його ім`я, тому йому слід зайнятись оформленням спадщини після смерті матері та порекомендував звернутись до [PERSON] , який склав йому позовну заяву для звернення до суду. До цього йому про заповіт нічого не було відомо. Пізніше, після звернення до суду, він розшукав заповіт матері серед її речей. Представник відповідача Тернівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає повністю (а.с.28). Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позов [PERSON] не визнали в повному обсязі та просили відмовити у його задоволенні. Вважають, що відсутні підстави для визначення додаткового строку позивачу, оскільки не знання про наявність заповіту, не перешкоджало позивачу подати заяву про прийняття спадщини після смерті матері. Крім того, він був не позбавлений можливості звернутися до Тернівської селищної ради та з`ясувати інформацію про наявність/відсутність заповіту матері. Відповідач в судовому засіданні також пояснила, що між нею і братом тривалий час існують неприязні відносини, через те, що [PERSON] без будь яких пояснень 27.11.2017 привіз матір з речами до будинку відповідача і з того часу [PERSON] та члени її сім`ї опікувались нею. Останні роки після інсульту мати була лежача, однак позивач ніякої допомоги по догляду за нею не надавав, тому вона категорично заперечує проти задоволення позову. Мати завжди любила брата більше ніж її та членів її сім`ї. Стверджує, що позивач знав про те, що мати склала заповіт на його ім`я. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника відповідача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню огляду на таке. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно із ч. 3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права ( Постанова ВС від 26 червня 2019 року в справі № 565/1145/17). З п. 24 Постанови пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 вбачається, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК (435-15). Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК) (435-15), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] у смт Терни Недригайлівського району Сумської області померла [PERSON] , що підтверджується копією актового запису про смерть №52 від 13.11.2018 (а.с.27). Позивач є сином покійної [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , копією сторінок його паспорта (а.с.4,10). За життя мати позивача [PERSON] склала заповіт, копія якого знаходиться у матеріалах справи на а. 8, яким заповіла своє майно позивачу [PERSON] . Із копії довідки, що видається у зв`язку з оформленням спадкових прав, що видана виконкомом Тернівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області (а.с.7) вбачається, що [PERSON] , [INFO] , до дня смерті [INFO] постійно проживала у [ADDRESS] . Відсутність заборони на все майно [PERSON] перевірено. На момент смерті проживала та була зареєстрована одна. Заповіт від імені [PERSON] виконкомом Тернівської селищної ради посвідчувався 11.10.2011 року за реєстровим номером 299, його не змінено і не відмінено. Відповідно до копій державних актів на право приватної власності на землю серії Р3 №713456, серії Р2 №648682 (с.11-12) матері позивача [PERSON] належали земельні ділянки площею 0,21 га, та 2,78 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Тернівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області. Із інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), (заповіти/спадкові договори) від 03.06.2020, наданих на запит суду приватним нотаріусом Недригайлівського районного нотаріального округу Сумської області Торчицькою В.М. (а.с.24-26) вбачається, що після померлої [INFO] [PERSON] спадкова справа не зареєстрована, посвідчений 11.10.2011 її заповіт є чинним. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він є головою підприємства, в оренді в якого були земельні ділянки, належні покійним батькам сторін у справі. З метою переукладення договору оренди земельної ділянки із спадкоємцями, весною 2020 року він звернувся до [PERSON] з пропозицією переоформити земельну ділянку покійної матері належним чином та запропонував їй допомогу його знайомого [PERSON] . Після того через деякий час йому зателефонувала дочка відповідача, [PERSON] та повідомила, що при зверненні до селищної ради за довідкою для оформлення спадщини з`ясувалося, що [PERSON] склала заповіт на її дядька, [PERSON] . Після того свідок повідомив про це [PERSON] , позивача по справі, та запропонував йому належним чином оформити спадкові права на земельну ділянку покійної [PERSON] . До цього [PERSON] не було відомо про заповіт. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] його давній товариш і він інколи допомагає йому, в тому числі і у вирішенні юридичних питань, бо має юридичну освіту. Весною 2020 року [PERSON] попросив його допомогти переоформити земельну ділянку покійної [PERSON] на її доньку [PERSON] . Після того йому зателефонувала дочка [PERSON] [PERSON] пояснив їй які документи необхідні, а також просив в Тернівській селищній раді взяти довідку для оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] , потім він під`їде в смт Терни та розповість, які ще документи потрібні. Також він звернувся до [PERSON] та попросив його пошукати, чи не залишились у нього від матері документи на землю. [PERSON] знайшов два державні акти, які передав сестрі. Через деякий час після цього хтось йому повідомив, чи [PERSON] , чи відповідач, про те, що є заповіт [PERSON] на позивача. Потім, як з`ясувалося, що покійна склала заповіт на ім`я [PERSON] він допоміг позивачу скласти заяву до суду про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , пояснила, що працює секретарем Тернівської селищної ради. До неї у кінці травня прийшла дочка [PERSON] , [PERSON] за довідкою для оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] , якій свідок повідомила, що [PERSON] склала заповіт на ім`я [PERSON] . Після того за такою довідкою звернувся позивач. Також свідок пояснила, що в 2011 році вона посвідчувала заповіт [PERSON] та її покійного чоловіка. Чоловік заповів своє майно дочці [PERSON] , а [PERSON] - сину [PERSON] . Про наявність заповітів селищна рада інформує можливих спадкоємців після смерті заповідачів, коли вони звертаються за оформленням спадкових прав. [PERSON] успадкувала земельні ділянки після смерті свого батька та його тітки. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] ,, донька відповідача, пояснила, що весною 2020 року зателефонував [PERSON] та запропонував зайнятися оформленням земельної ділянки після смерті [PERSON] . Після того вона звернулась до селищної ради, де довідалась про наявність заповіту на ім`я [PERSON] . Також свідок пояснила, що їй відомо про те, що [PERSON] в 2011 році склала заповіт на дядька, але вона не може стверджувати, що [PERSON] знав про заповіт, бо покійна баба була потайна і не спілкувалася з дядьком в її присутності. Баба більше любила сина, а не дочку, тому між родичами завжди були трохи натягнуті відносини. Після того, як дядько [INFO] привіз [PERSON] з речами до матері, перестав їй допомагати, відвідувати, відносини зіпсувалися зовсім. Мати до смерті опікувалась [PERSON] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , донька відповідача, пояснила, що їй зі слів баби відомо про існування заповіту на користь дядька [PERSON] . Чи знав дядько про заповіт свідок пояснити не може. Відносини між матір`ю і дядьком неприязні. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , чоловік відповідача, пояснив, що після того, як позивач в грудні 2017 року привіз [PERSON] з речами та кинув біля будинку свідків, дружина опікувалась матір`ю до самої смерті. Позивач ніякої допомоги в догляді за матір`ю не надавав. Від дружини йому відомо, що теща склала заповіт на свого сина [PERSON] . Весною 2020 року їм почав дзвонити [PERSON] , в оренді якого знаходяться земельні ділянки покійної [PERSON] , та пропонував переоформити належним чином земельні ділянки належні покійній тещі. Після цього дружина звернулася до брата, щоб той пошукав державні акти на земельні ділянки покійної. Він знайшов державні акти та передав дружині разом із свідоцтвом про народження матері. Після того дочка [PERSON] пішла до сільради за довідкою для оформлення спадщини, і тоді з`ясувалось, що є заповіт на [PERSON] . Позивач звернувся до них з проханням повернути державні акти. Дружина акти повернула, а свідоцтво про смерть матері брату не віддала. Заслухавши пояснення свідків, суд приходить до переконання, що пояснення [PERSON] про те, що [PERSON] знав про наявність заповіту на його ім`я, не підтвердилося. Жоден свідок не підтвердив, що покійна [PERSON] в присутності свідка повідомила позивача [PERSON] про те, що склала заповіт на його ім`я. Більш того, пояснення всіх свідків, щодо того як розвивалися події весною 2020 року, дають підстави вважати, що позивач дійсно не знав про наявність заповіту. Як вбачається з його пояснень, та пояснень свідка [PERSON] , він на вимогу сестри весною 2020 року знайшов та передав їй державні акти на землю покійної матері для оформлення сестрою спадщини після смерті матері. Тільки після того, як донька [PERSON] звернулася до секретаря селищної ради та з`ясувала наявність заповіту на його ім`я, його про це повідомив [PERSON] . З огляду на встановлені обставини, суд приходить висновку, що позивач пропустив строк на подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин через незнання про наявність заповіту на його ім`я. З наведеного також вбачається, що спадщину після смерті [PERSON] на час звернення позивача [PERSON] з позовом до суду, ніхто не прийняв. Отже [PERSON] , яку позивач заначив як відповідача в даній цивільній справі, є неналежним відповідачем, оскільки вона не зверталась з заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Отже, належним відповідачем у цій справі є тільки територіальна громада в особі Тернівської селищної ради, другий відповідач у справі. Представник відповідача Тернівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає повністю (а.с.28). Згідно зі ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи, що поновлення позивачу строку на прийняття спадщини не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, зокрема [PERSON] , яка спадщину після смерті матері не прийняла, а також те, що належний відповідач не заперечував проти задоволення позову, позовні вимоги щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вимога про стягнення судовий витрат позивачем не заявлена. На підставі викладеного,

Outcome: approved