Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

21.04.2020 року позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ "Сістем Компані Менеджмент" про стягнення коштів, обґрунтувавши позовні вимоги тим, що 10 грудня 2019 року між ними було укладено договір позики та надано відповідачу позику - грошові кошти в розмірі 50000,00 грн. строком на 3 місяці, які останній зобов`язався повернути позивачу 10 березня 2020 року. Однак відповідач свої зобов`язання щодо повернення суми позики у вказаний в договорі строк належним чином не виконав, залишок неповерненої суми позики складає 50000,00 грн. Пунктом 2.2. договору позики встановлено, що за користування грошовими коштами щомісячний розмір процентів за цим Договором складає 3% від розміру позики. Відповідно до п. 2.3. договору позики виплата процентів здійснюється Позичальником одноразово - в момент повернення суми позики. За час користування грошовими коштами сума нарахованих процентів складає (50000,00 грн. х 3%) х 3 місяці = 4500,00 грн. ТОВ "Сістем Компані Менеджмент" взяті на себе зобов`язання щодо повернення суми позики належним чином, відповідно до умов договору не виконав, що змушує позивача звернутися до суду за захистом свого порушеного права. На підставі ст.ст. 278-279 ЦПК України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити. Від відповідача 12.05.2020 р. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч. 1, 2 п. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, тощо. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно зі ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. У судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сістем Компані Менеджмент" 10.12.2019 року було укладено договір позики та надано відповідачу позику - грошові кошти в розмірі 50000,00 грн. строком на 3 місяці, які останній зобов`язався повернути позивачу 10 березня 2020 року. (а.с. 4). Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 12 від 10.12.2019 р. ТОВ "Сістем Компані Менеджмент" прийняло від [PERSON] 50000,00 грн. (а.с.5). Відповідно до п.п. 2.2, 2.3. договору позики, за час користування грошовими коштами сума нарахованих процентів складає (50000,00 грн. х 3%) х 3 місяці = 4500,00 грн. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, суд вважає, що з відповідача належить стягнути на користь позивача борг та відсотки в сумі 54500,00 грн. З урахуванням наведеного позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та законними і підлягають задоволенню в повному обсязі. Також на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved