Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду із даним позовом посилається на те, що у 2009 році зареєструвала шлюб з відповідачем від якого народилася спільна дитина [PERSON], [INFO]. З листопада 2013 року шлюбні відносини між подружжям припинилися і відповідач ухиляється від виконання батьківського обовязку у частині матеріального забезпечення дитини, хоча є працездатним та фізично здоровим, інших утриманців не має. В зв»язку з виниклими обставинами, просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 грн.щомісячно, оскільки сама не в змозі матеріально забезпечити її потреби. У судовому засіданні уточнивши позовні вимоги, просить розпочати стягнення аліментів з жовтня 2015 року, оскільки відповідач виплатив аліментні суми за серпень та вересень 2015 року у добровільному порядку. Відповідач проти задоволення позову не заперечив. Вивчивши подані докази, заслухавши пояснення сторін, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а тому підлягаючими до задоволення, виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 04 червня 2009 року сторони зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 951. Згідно свідоцтва про народження серії І-БК № 285988 від 04 січня 2012 року у сторін 12 грудня 2011 року народилася спільна дитина [PERSON]. 26 листопада 2013 року шлюб подружжям розірвано, а неповнолітню дитину залишено на проживанні з матір»ю. Позивачка ствердила, що на даний час дитина проживає з нею і перебуває на її повному утриманні, проти чого відповідач не заперечив. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на судовий захист. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2 ст.182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Так, згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2014 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років складає 1032 грн. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення . Задовольняючи позовні вимоги суд виходить з того, що дитина сторін перебуває на матеріальному утриманні позивачки, відповідач є здоровим та працездатним чоловіком, інших утриманців немає, проти задоволення позову у вказаному порзивачкою розмірі не заперечує. На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст. 180, 181, 182, 191 СК України,

Outcome: approved