Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду із позовом про надання дозволу нв виїзд малолітньої [PERSON], [INFO], за межі України до Республіки Єгипет без згоди та супроводу матері - [PERSON] з 03 квітня 2015 року по 13 квітня 2015 року. Позов мотивував тим, що він з 25 березня 2006 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. В шлюбі у сторін народились діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Зазначив, що відповідачка з лютого 2015 року підтримує стосунки з іншим чоловіком та бажає створити з ним сім'ю, тому їх спільні діти залишились проживати разом з ним, всі матеріальні витрати по їх утриманню та вихованню несе сам. Як зазначає позивач, їх спільна з відповідачкою дочка - [PERSON] відповідно до рекомендацій лікаря потребує оздоровлення, у зв'язку з чим було заплановано її оздоровлення за межами України, а саме у Республіці Єгипет. Посилаючись на те, що відповідачка відмовляється надавати дозвіл на виїзд дитини за кордон та не надає будь-яких пояснень з приводу відмови, просив суд задовольнити пред'явлені вимоги. В ході розгляду справи представник позивача змінив позовні вимоги, просив суд ухвалити рішення про надання дозволу на виїзд [PERSON], [INFO], за межі України до Республіки Єгипет без згоди та супроводу матері - [PERSON] з 01 липня 2015 року по 29 серпня 2015 року з метою оздоровлення. У судовому засіданні представник позивача з урахуванням зміни предмету позову, просив задовольнити пред'явлені вимоги. Представники відповідачки проти задоволення позову заперечували. Заслухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач та відповідачка з 25 березня 2006 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], про що в книзі реєстрації шлюбів 25 березня 2006 року було зроблено відповідний актовий запис №435 (а.с. 6). Під час перебування в шлюбі у сторін народилися діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], яке видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Святошинського району м. Києва 18 квітня 2008 року, актовий запис №1123 (а.с. 7). Як вбачається з матеріалів справи, а саме довідки №234/15/1. про тимчасову непрацездатність, видану Медичним центром ТОВ «Клініка імені Гальченко В.В.» 06 березня 2015 року, [PERSON] з 06 березня 2015 року хворіла на ГРВ і знаходилася на лікуванні до 24 березня 2015 року. Після ускладнення хвороби, відповідно до довідки лікаря для одержання путівки на санаторно-курортне лікування №2/15 від 21 березня 2015 року, малолітній [PERSON] було рекомендовано оздоровлення шляхом проходження санаторно-курортного лікування в санаторії-профілакторії та рекомендовані місця для лікування м. Саки АР Крим та м. Одеса. На підставі вищевказаної довідки лікарем було видано санаторно-курортну картку від 21 березня 2015 року, відповідно до висновків якої [PERSON] потребує санаторно-курортного лікування в санаторії м. Одеса. (а.с. 10). Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що внаслідок відмови відповідачки надати дозвіл на виїзд їх малолітньої дочки за кордон, він позбавлений можливості вжити заходи щодо оздоровлення доньки, відтак своїми діями відповідачка створює перешкоди дитині на вільну реалізацію її прав. Відповідно до п.3 ч.3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і порядок розв'язання спорів у цій сфері регулюється Законом України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ. Відповідно до ст.4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Частиною 2 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. У відповідності до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Як на підставу своїх вимог про надання дозволу на виїзд дитини за межі України з метою оздоровлення, а саме до Республіки Єгипет, позивач посилається на санаторно-курортну картку від 21 березня 2015 року. Між тим, зміст вказаного документу не свідчить про необхідність проходження санаторно-курортного лікування малолітньої саме в Республіці Єгипет в силу кліматичних особливостей даного регіону, в той час як відповідно до довідки для одержання путівки на санаторно-курортне лікування та санаторно-курортної картки, лікуючим лікарем було рекомендовано проходження лікування [PERSON] в санаторії м. Одеса. Інших доказів на підтвердження вимог про виїзд дитини до іншої країни позивачем в ході розгляду справи суду не надано. Крім того, як вбачається з наявної в матеріалах справи довідки, виданої школою «Kiev International School», [PERSON] з 04 березня 2015 року по дату видачі вказаної довідки не відвідує школу, у якій вона навчалася. Також суд надає оцінку тій обставині, що між сторонами даної справи існують ряд спорів щодо участі у вихованні малолітньої дитини. Зокрема, у провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває справа 757/13646/15-ц за участі сторін про відібрання дитини та повернення за місце постійного проживання (а.с. 33-35); справа 757/11568/15-ц про визначення місця проживання дітей. З урахуванням оцінки зазначених обставин та наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності, суд вважає що задоволення пред'явлених вимог може призвести до порушення інтересів дитини та батьківських прав відповідачки, відтак позов не пядлягає задоволенню як такий, що пред'явлений передчасно.

Outcome: dismissed