Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулось до суду із вказаним позовом, в якому просить звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартира трикімнатна, загальною площею 62,4 кв. м., житловою площею 37,2 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу укладеного 22 грудня 2006 року з [PERSON], [PERSON] та [PERSON], посвідченого 22.12.2006р. приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 3218 та в державному реєстрі право чинів 22.12.2006р. за № 1819477 шляхом передачі Публічному акціонерному товариству «Універсал Банк» права власності на вказану квартиру за ціною 272 000,00 гривень в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед банком за Кредитним договором № 07-303-КФ-2006 від 22 грудня 2006 року в загальній сумі 419 552, 81 гривень. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, дав пояснення по суті позову, просив суд позов задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно,що стверджується повідомленням про вручення відправлення Укркур"єр та оголошенням в газеті "Вільне слово" №2 від 09.01.2014р.. Причину неявки суду не повідомив, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Заперечень з приводу заявленого позову суду не надано. За наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача з постановленням заочного рішення у відповідності до ст. ст. 224-228 ЦПК України. Представник позивача не заперечив проти заочного розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані письмові докази дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 грудня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 07-303-КФ-2006, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у сумі 47 000,00 дол. США, з процентною ставкою 12,5% річних та датою погашення кредиту 21.12.2026 р. Відповідно до п. 6.1.1 Кредитного договору відповідач зобов'язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені даним договором терміни, а також виконати інші свої зобов'язання згідно даного договору. Згідно п. 4.5 кредитного договору відповідач зобов'язався погашати заборгованість по кредиту у відповідності до графіку погашення кредиту щомісячними платежами та відсотки за користування кредитними коштами. Пунктом 10.3. кредитного договору у випадку порушення позичальником термінів сплати платежів банк має право вимагати дострокового погашення заборгованості по кредиту, сплати процентів та штрафних санкцій, що передбачені даним договором, а також відшкодування збитків, завданих банку, внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов даного договору, а позичальник зобов'язаний повернути банку всю суму заборгованості по кредиту, що залишилась, сплатити проценти та штрафи, а також відшкодувати збитки, завдані банку. В забезпечення виконання зобов'язань за вище згаданим кредитним договором між [PERSON] та ВАТ «Банк Універсальний» 22.12.2006р. був укладений договір іпотеки № 07-303-ІФ-2006, згідно якого позичальник передав в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру трикімнатна, загальною площею 62,4 кв. м., житловою площею 37,2 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу укладеного 22 грудня 2006 року з [PERSON], [PERSON] та [PERSON], посвідченого 22.12.2006р. приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 3218 та в державному реєстрі право чинів 22.12.2006 р. за № 1819477. Згідно п. 4.1. договору іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем кредитного договору позивач має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п. 4.2. Договору іпотеки право позивача на звернення стягнення та реалізацію предмета іпотеки наступає, серед іншого якщо у момент настання строку виконання зобов'язань за кредитним договором вони не будуть виконанні, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлені відповідно до кредитного договору строки суми кредиту; та/або при несплаті або частковій несплаті в строк сум процентів; та/або при несплаті або частковій несплаті в строк сум неустойок; та/або при несплаті або частковій несплаті в строк сум інших платежів передбачених кредитним договором; якщо іпотекодавець не виконує та/або неналежним чином виконує умови кредитного договору та/або договору іпотеки. Також, судом встановлено, що відповідач не виконує зобов'язань, покладених на нього умовами договору, має борг перед банком згідно розрахунку заборгованості від 25.06.2013р. в загальній сумі 52 490,03 дол. США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 25.06.2013р. становить 419 552,81 грн., з якої: прострочена заборгованість по кредиту - 360 018,31 грн, заборгованість по сумі кредиту - 0,00 гривень, відсотки - 41 121,59 грн, комісії - 0,00 грн., пеня - 17 412,91 грн. Відповідно до роз'яснень п.39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» з урахуванням положень статей 33,36, ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що з урахуванням цих норм права не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі іпотекодержатель на підставі ч.2 ст.16 ЦК має право вимагати застосування його судом. Відповідно до частини першої статті 590, статті 578 ЦК звернення стягнення на предмет застави/іпотеки здійснюється лише за рішенням суду. Аналогічний правовий висновок зробив Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 11 грудня 2013 року при розгляді справи № 6-124цс 13, предметом якої був спір про звернення стягнення на предмет іпотеки. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив висновок, відповідно до якого, виходячи з положень ч.2 ст.16 ЦК України, ч.3 ст.33, ст.36, ч.1 ст.37 Закону України «Про іпотеку» не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором. Статтею 4.3 договору іпотеки передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до п. 4.4. договору іпотеки передбачено право іпотекодержателя про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом прийняття предмету іпотеки у власність іпотекодержателем в порядку визначеному ст. 37 ЗУ «Про іпотеку». Дане застереження визначене сторонами як договір про задоволення вимог іпотекодержателя. За положеннями ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду. Частинами 1 та 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателю на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Згідно з ч. 3 ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Відповідно до наданого позивачем звіту про оцінку майна, виконаного дочірнім підприємством «Піккард енд Ко ЛТД» від 28.08.2013р. ринкова вартість предмета іпотеки складає 272 000 (двісті сімдесят дві тисячі) гривень, 00 копійок. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» суд зазначає у рішенні всі складові вимог, що підлягають сплаті іпотекодержателю, та відомості про вартість предмета іпотеки. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved