Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

У травні 2019 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позову посилається на те, що [INFO] помер її син [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2га в межах території Снігурівської міської ради Миколаївської області. Вона є спадкоємцем після смерті сина за законом. Однак вчасно не подала заяву про прийняття спадщини, оскільки на момент відкриття спадщини проживала в іншій місцевості, перебувала у стресовому стані, окрім цього здійснювала догляд за чоловіком за погіршення його стану здоров`я. Просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини у три місяці. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю та просила про їх задоволення. Представники відповідача Снігурівської міської ради та третіх осіб у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином та своєчасно. Представник відповідача Снігурівської міської ради надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги позивача визнав повністю. (вх.ЕП-1871/19-вх. від 23.10.2019р.). Від законного представника неповнолітнього [PERSON] - в.о.директора КЗ "Загальноосвітня школа-інтернат" І-ІІІ ступенів-центр загальної і професійної освіти та комплексної реабілітації" Лисенка В.М. також надійшла письмова заява, в якій він просив справу слухати у його відсутність та прийняти рішення на підставі наявних у справі доказів. Також зауважив, що заклад неодноразово, в інтересах дітей [PERSON] та [PERSON] , звертався до [PERSON] з питання звернення останньою до нотаріуса для оформлення спадкових прав чи надання оригіналів документів, але остання відмовляла (вх.№ЕП-1868/19-вх. від 23.10.2019р.). Інші учасники справи про причини неявки суд не повідомили. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутність нез`явившихся учасників процесу. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. [INFO] в м.Миколаєві помер син позивачки [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про його смерть, виданого за актовим записом №3679, що вчинений 04 листопада 2017 року, місце реєстрації смерті: Миколаївський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (а.с.7). Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Снігурівської ради Миколаївської області, кадастровий №4825710100:14:000:0013, яка належала померлому на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія та номер: [NUMBER], виданому 10 вересня 2015 року, видавник: Реєстраційна служба Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області, на підтвердження чого позивачкою також надано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №43598097, виданий 10 вересня 2015 року Реєстраційною службою Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області (а.с.14-15). Позивачка, у відповідності до ст.1262 ЦК України, є спадкоємцем першої черги за законом, як матір спадкодавця. Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження спадкодавця серії [NUMBER] , виданого повторно 07 травня 2019 року Снігурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №168 від 28 липня 1979 року, де вказані відомості про батьків, а саме батько - [PERSON] та мати - [PERSON] (а.с.8). Як вбачається з копій матеріалів спадкової справи №32/2018 до майна померлого [INFO] [PERSON] , спадкоємцями після його смерті є: дружина [PERSON] , [INFO] , та їх донька [PERSON] , [INFO] ; донька [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , [INFO] (а.с.30-63). Згідно з довідкою Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради в матеріалах спадкової справи (а.с.59 зворот) від 26 липня 2018 року №19.02.02.10/9737, [PERSON] , 1979 року народження, був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , знятий з реєстрації у зв`язку зі смертю [INFO] . Постановою державного нотаріуса Першої миколаїської державної нотаріальної контори від 02 травня 2019 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сина за пропуском встановленого законом шестимісячного строку для відповідного звернення та ненадання доказів на підтвердження реєстрації та проживання разом з померлим на день відкриття спадщини (а.с.5). Між сторонами мають місце правовідносини, що виникають зі спадкових прав. В силу ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом - ст.1217 ЦК України. Згідно з ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом або за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За нормою ч.ч.1,2 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини - ст.1270 ЦК України. Частинами першою та третьою статті 1272 ЦК України визначено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно абзацу 6 п.24 Постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» причини пропуску строку на прийняття спадщини мають бути пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За п.2 листа ВССУ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Вирішуючи питання про визначення [PERSON] додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому виходить з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Обгрунтовуючи позов, позивачка поважними причинами пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини після сина [PERSON] вказала проживання на момент відкриття спадщини в іншій місцевості, перебування у сильному стресовому стані та здійснення постійного догляду за чоловіком за погіршення його стану здоров`я, на підтвердження чого надала копії виписки із медичної картки стаціонарного хворого та медичної картки амбулаторного хворого [PERSON] , згідно з якими останній перебував на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні з 12 липня 2018 року по 27 липня 2018 року та звернення за медичною допомогою, які мали місце у 2019 році, тоді як шестимісячний строк для звернення з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса сплив ще 03 червня 2018 року. Вказані обставини, в силу ст.1272 ЦК України, не можуть бути визнані судом такими, що створювали непереборні, істотні труднощі для спадкоємця для вчасного подання заяви про прийняття спадщини, тобто поважними причинами не є. Крім того, звертаючись до суду з вказаним позовом позивач зазначила відповідачем Снігурівську міську раду, про наявність у померлого неповнолітніх дітей та дружини, які прийняли спадщину, не вказала. З урахуванням викладеного, суд ухвалює про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed