Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся з позовом в якому просив стягнути з ПАТ «СК «Україна» на його користь майнову шкоду в розмірі 38 167 грн. 74 коп. в яку входять витрати за проведення експертизи в сумі 500 грн., з [PERSON] [PERSON] - 44 648,30 грн., 404,90 грн. витрати на відправлення телеграм та 10 000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Заочним рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 19 січня 2016 року позов задоволено частково. На зазначене судове рішення [PERSON] звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить рішення суду першої інстанції змінити, стягнути додатково на його користь з [PERSON] [PERSON] різницю між реальним збитком та страховим відшкодуванням у розмірі 44 648,30 грн., в іншій частині рішення залишити без змін, судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що рішення суду в частині є необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального права. Висновки суду першої інстанції є такими, що не відповідають фактичним даним та обставинам справи. Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що зявилися , обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що позивач оскаржує рішення лише в частині відмови у задоволенні позову до відповідача [PERSON] про відшкодування майнової шкоди. В іншій частині рішення суду сторонами не оскаржене і в силу ст.303 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається. Постановлюючи рішення про відмову у задоволенні позову про стягнення на користь позивача з відповідача [PERSON] майнової шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що позивач безпідставно просить стягнути вартість відновлювального ремонту без врахування коєфіцієнту фізичного зносу, тоді як стягненню підлягає вартість відновлювального ремонту з урахуванням коєфіцієнту фізичного зносу. З таким висновком суду, судова колегія не погоджується, з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При розгляді справи суд першої інстанції не виконав всі вимоги цивільного судочинства, не зясував усіх обставин, що мають значення для справи, постановив рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права. Судовим розглядом встановлено, що 30 квітня 2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswаgen Bora», під керуванням водія [PERSON], та автомобіля «КІА Sportage», під керуванням водія [PERSON] Відносно водія [PERSON] протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складався, порушень ним Правил дорожнього руху України встановлено не було. Постановою судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 червня 2015 року визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу водія [PERSON] (а.с. 13,14). Вказана постанова набула законної сили і учасниками ДТП не оскаржувалась. Внаслідок ДТП автомобілю «Volkswаgen Bora», державний номерний знак [NUMBER], що належить на праві користування позивачу спричинені механічні пошкодження. Зі змісту довіреності (а.с.16) вбачається, що автомобіль «Volkswаgen Bora» належить на праві власності [PERSON], який уповноважив [PERSON] у випадку спричинення автомобілю пошкоджень іншими особами в результаті ДТП одержувати та сплачувати грошові суми . Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована ПАТ «СК «Україна», що підтверджується полісом № АІ/0639555 строком дії з 13.08.2014 року по 12.08.2015 року включно, з встановленим лімітом 50 000 грн., розмір франшизи становить 500 грн. (а.с. 17). З висновку звіту №632 від 30.07.2015 року, вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswаgen Bora», державний номерний знак [NUMBER] з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 38 167,74 грн., а 82 316, 04 грн. на які посилається позивач, це вартість відновлювального ремонту. Тобто, це витрати, які позивач мусить здійснити для відновлення ремонту свого автомобіля. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов»язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (старховим відшкодуванням). З відповідача ПАТ "СК "Україна" судом стягнуто майнову шкоду в розмірі 38 167, 74 грн. з урахуванням витрат за проведення експертизи в сумі 500 грн. Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] - 44648,30 грн. різницю між реальним збитком 82 316,04 грн. та страховим відшкодуванням 37 667,74 грн. Висновок суду про відмову у задоволенні позову про стягнення різниці між вартістю відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнту 82 316, 04 грн. та вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту в сумі 38 167,74 грн. є помилковим і не узгоджується з вищенаведеними нормами матеріального права. Рішення в частині відмови у задоволенні позову про стягнення майнової шкоди з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] підлягає задоволенню. Питання про стягнення судових витрат по сплаті судових витрат вирішується судом відповідно до ст. 88 ЦПК України і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1052 грн. 80 коп.

Outcome: approved