Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

У вересні 2015 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі ПАТ «Дельта Банк») звернулось до Амур-Нижньодніпровського суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог: [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заявлені позовні вимоги обґрунтовувало тим, що 20 листопада 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (далі ТОВ «Укрпромбанк») та [PERSON] був укладений кредитний договір №1018/ФКВ-7 (далі - Договір), згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 300 000,00 дол. США з розрахунку 14,0 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з «20» листопада 2007 року по «19» листопада 2037 року. Банк свої зобовязання за кредитним договором повністю виконав, надавши відповідний кредит, в розмірі та строки, передбачені Договором. 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», акціонерним товариством «Дельта Банк» (далі АТ «Дельта Банк») та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобовязань TOB «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банку», відповідно до п. 4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, ТОВ «Укрпромбанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобовязань перед Національним банком, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює ТОВ «Укрпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а згідно з п. 4.2 внаслідок передачі ТОВ «Укрпромбанком» АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість ТОВ «Укрпромбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором № 1018/ФКВ -07 від 20.11.2007 року. Відповідно до п.2.4. кредитного договору повернення кредиту здійснюється щомісячно частинами в розмірі не менш як 833,33 дол. США по «20» число включно кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання Кредиту. Дозволяється дострокове повне або часткове повернення кредиту. У випадку внесення Позичальником коштів на повернення заборгованості за Кредитом у сумі, що перевищує розмір щомісячного платежу по кредиту, надлишкова сума коштів, після виконання п.2.9, 4.2.2. Договору зараховується в рахунок повернення Кредиту. Розмір останнього платежу по остаточному погашенню Кредиту дорівнює залишку заборгованості по Кредиту на дату остаточного погашення та може відрізнятись від розміру щомісячного платежу по Кредиту, зазначеного у п.2.4 Відповідно до п.2.5 кредитного договору здійснюється шляхом безготівкового перерахування коштів з розрахунку Позичальника ( його поручителів, гарантів та інших осіб у відповідності до п.2.15 Договору) на Позичковий рахунок, вказаний у п.2.1, та/або шляхом внесення готівки до каси Банку для зарахування її на Позичковий рахунок. Кредит повертається лише в тій валюті, у якій він був наданий. Відповідно до п.2.6 кредитного договору, проценти за користування Кредитом нараховуються у валюті кредиту за період з дня його надання до дня його повернення. Проценти нараховуються щомісячно на фактичну заборгованість по кредиту за період з першого по останній день кожного календарного місяця. Пари розрахунку процентів за користування Кредитом використовується метод факт/факт, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та році. Відповідно до п.2.7 кредитного договору, проценти сплачуються Позичальником у валюті Кредиту по «20» число включно кожного наступного місяця за місяцем нарахування процентів та одночасно з остаточним поверненням Кредиту шляхом внесення готівкових коштів у касу Банку або шляхом безготівкового перерахування з поточного рахунку Позичальника. Виконання Позичальником зобовязань за кредитним договором забезпечується порукою, відповідно до укладеного Договору поруки № 1018/Zфпop-07 від 20.11.2007 року між ТОВ «Укрпромбанк» та [PERSON] (Поручитель) та [PERSON] (Боржник), згідно з яким Поручитель поручаються перед Кредитором за виконання Боржником зобов'язань за кредитним договором № 1018/ФКВ-07 від 20.11.2007 року. Відповідальність Поручителів настає у випадку невиконання (неналежного виконання) Боржником зобовязань за Договором. Поручителі і Боржник несуть перед Кредитором солідарну відповідальність, а Поручителі відповідають перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобовязань згідно умов кредитного договору. Однак зобовязання не виконані, у звязку з чим, станом на 31.07.2015 року за Відповідачем наявна заборгованість у сумі: 8\~795\~619,62 грн., з яких: тіло кредиту 5\~170\~140,63 грн., відсотки 3\~625\~478,99 грн. Крім того, Позивачем зазначено, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2915 року № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», код ЄДРОПОУ 34047020, МФО 380236,місцезнаходження: вул. Щорса, 36-Б, м. Київ, 01133. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «ДЕЛЬТА БАНК» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків [PERSON]. Тимчасову адміністрацію в АТ «ДЕЛЬТА БАНК» запроваджено строком на три місяці з 03.03.2015 року по 02.06.2015 включно. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 08.04.2015 № 71 "Про внесення змін до рішення виконавчої дирекції Фонду від 02.03.2015р. №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», яким тимчасову адміністрацію в АТ "Дельта Банк" запроваджено строком на шість місяців з 03.03.2015р. по 02.09.2015р. включно. Позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» (МФО 380236, ЄДРПОУ 34047020, р/р 373980009) заборгованість за кредитним договором в сумі 8\~795\~619,62 грн., з яких: тіло кредиту 5\~170\~140,63 грн., відсотки 3\~625\~478,99 грн., судові витрати покласти на Відповідача. 08 грудня 2015 року ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором було направлено за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області. 17 грудня 2015 року ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області було прийнято до провадження вищезазначену цивільну справу. 30.03.2016 року Відповідачем по справі до канцелярії суду були подані письмові заперечення проти позову за вх. № 8877, відповідно до яких було зазначено, що 22 жовтня 2008 року [PERSON] звернулась до ТОВ «Укрпромбанк» з заявою про неможливість виконувати умови договору - сплачувати платежі передбачені кредитним договором. 05 листопада 2008 року на імя працівників банку ТОВ «Укрпромбанк» було укладено довіреність на розпорядження майном - будинком №32 розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровській район, смт. Ювілейне, вул. Київська, що підтверджується довіреністю, яка посвідчена приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] У 2009 році до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська звернулось ТОВ «Укрпромбанк» в особі Дніпропетровської філії з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про дострокове розірвання кредитного договору № 1018/ФКВ-07 від 20.11.2007 року, стягнення суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 293 333, 36 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 2232266,87 грн., процентів за користування кредитом в розмірі 37644, 64 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 286475, 71 грн., пені в розмірі 33219,37 грн., а всього 2 551 961 грн. 95 коп. Згідно заяви про збільшення розміру позовних вимог від 20.11.2009 року позовні вимоги позивачем ТОВ «Укрпромбанк» в особі Дніпропетровської філії були збільшені до 2 869 896 грн. з яких: заборгованість за кредитом 293 333, 36 доларів США, що становить 2 343 733, 55 грн., заборгованість за відсотками - 56 996, 6і доларів США, що становить 455 402, 91 грн., пеня - 70 759, 64 грн. Відповідно до положень постанови Правління Національного банку України №369 «Про затвердження Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства» від 30.06.2010 року, Національним банком України було прийнято рішення щодо відчуження (шляхом передавання) активів (майна) ТОВ «Укрпромбанк», які є предметом застави за договорами застави майнових прав і договорами іпотеки на користь АТ «Дельта Банк». 01.07.2010 року без залучення сторони договору - [PERSON] було здійснено заміну кредитора по Кредитному договору № 1018/ФКВ-07 від 20.11.2007 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Укрпромбанк», внаслідок чого до АТ «Дельта Банк» перейшли права первісного кредитора за кредитним договором. Після 01.07.2010 року ПАТ «Дельта Банк» листами (б/н) повідомив [PERSON] про зміну кредитора, передання майна, яке є предметом застави за договором іпотеки, а також про можливість перегляду умов укладеного Кредитного договору та спрямування сплати заборгованості за вказаним рахунком. Внаслідок того, що АТ «Дельта банк», якому перейшли права кредитора за кредитним договором, а також майнові права по іпотечному договору, не звернувся до суду з вимогою про розірвання кредитного договору, та сплати заборгованості, а позивач ТОВ «Укрпромбанк» вже не був кредитором по договору, тому цивільну справу у Жовтневому районному суді м. Дніпропетровська було припинено. 16 листопада 2011 року, за зверненням ПАТ «Дельта Банк», приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було виконано виконавчий напис, яким запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки - будинок №32, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровській район, смт. Ювілейне, вул. Київська в рахунок погашення кредиту та заборгованості за кредитним договором. Зазначений виконавчий напис було направлено на виконання до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, про що свідчить лист від 02.03.2012 року №2314/3508, на підставі якого було відкрито виконавче провадження. 02 лютого 2012 року постановою відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області за виконавчим написом №1305 виданого 16.11.2011 року було накладено арешт на будинок №32, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровській район, смт. Ювілейне, вул. Київська у межах звернення стягнення в сумі з 423 713, 03 грн. 22 жовтня 2012 року були проведені прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки) внаслідок яких майно - будинок №32, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровській район, смт. Ювілейне, вул. Київська був реалізований за ціною 559 000, 00 грн., що підтверджується Актом про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна від 22.10.2012 року відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровської області. 22 жовтня 2012 року постановою про передачу майна майно - будинок №32, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровській район, смт. Ювілейне, вул. Київська передано покупцеві [PERSON] 28 січня 2013 року постановою відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Дніпропетровській області за рахунок коштів отриманих від реалізації будинку було запропоновано задовольнити вимоги ПАТ «Дельта Банк» та виконавчий документ було повернуто стягувачеві. Таким чином позивач ПАТ «Дельта Банк» отримав кошти в рахунок погашення кредиту та заборгованості. Вимоги за кредитним договором вже були задоволені шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса, яким у рахунок задоволення вимог банку за кредитним договором було звернуто стягнення на будинок як предмет іпотеки. Зазначеним виконавчим написом задоволені вимоги Позивача щодо суми заборгованості, суми простроченої заборгованості, пені за несвоєчасне виконання зобовязань, за кредитним договором. Окрім того, Позивачем при розрахунку суми заборгованості не було враховані кошти які позивач отримав за реалізацією будинку, а саме 558 735,00 грн. Крім того, Відповідач зазначив, що на момент розгляду справи, в провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області розглядається цивільна справа за позовом ПАТ «Дельта банк» до [PERSON] Геор гіївни про звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання права власності предметом спору якої є вищезазначений кредитний договір. [PERSON] просив суд відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог. 14.11.2016 року представником [PERSON] до канцелярії Києво-Святошинського районного суду Київської області були подані письмові пояснення по суті спору за вх. № 32344, відповідно до яких зазначено, що позов ПАТ «Дельта Банк» є безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення у звязку з припиненням поруки на момент звернення Банку до суду з позовом проти поручителя. Так, проаналізувавши відповідні норми законодавства та судову практику, представником Третьої особи зазначено, що станом на 02 вересня 2015 року порука припинена (припинено субєктивне право Банку вимагати за договором поруки і припинено зобовязання Поручителя) внаслідок закінчення строку дії поруки на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України. Представник Третьої особи просив суд відмовити у задоволенні позовної заяви ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі. 14.11.2016 року представником Відповідача були подані письмові пояснення по справі за вх. № 32345, аналогічні за змістом до пояснень, наданих представником [PERSON]. В судовому засіданні представник Позивача просив суд задовольнити заявлені позовні вимоги у повному обсязі. Представник Відповідача та Третьої особи просив відмовити у задоволенні позову. Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріли цивільної справи приходить до висновку про задоволення заявлених позовних вимог з наступних підстав. Статтею 3 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених\~Конституцією України\~та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність. Згідно зі\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу. Як встановлено в судовому засіданні, 20 листопада 2007 року між ТОВ «Укрпромбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №1018/ФКВ-7, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 300 000,00 дол. США з розрахунку 14,0 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 20 листопада 2007 року по 19 листопада 2037 року. Банк свої зобовязання за кредитним договором повністю виконав, надавши відповідний кредит, в розмірі та строки, передбачені Договором. 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобовязань TOB «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банку», відповідно до п. 4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, ТОВ «Укрпромбанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобовязань перед Національним банком, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює ТОВ «Укрпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а згідно з п. 4.2 внаслідок передачі ТОВ «Укрпромбанком» АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість ТОВ «Укрпромбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами. Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором № 1018/ФКВ -07 від 20.11.2007 року. Відповідно до п.2.4. кредитного договору повернення кредиту здійснюється щомісячно частинами в розмірі не менш як 833,33 дол. США по «20» число включно кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання Кредиту. Дозволяється дострокове повне або часткове повернення кредиту. У випадку внесення Позичальником коштів на повернення заборгованості за Кредитом у сумі, що перевищує розмір щомісячного платежу по кредиту, надлишкова сума коштів, після виконання п.2.9, 4.2.2. Договору зараховується в рахунок повернення Кредиту. Розмір останнього платежу по остаточному погашенню Кредиту дорівнює залишку заборгованості по Кредиту на дату остаточного погашення та може відрізнятись від розміру щомісячного платежу по Кредиту, зазначеного у п.2.4 Відповідно до п.2.5 кредитного договору здійснюється шляхом безготівкового перерахування коштів з розрахунку Позичальника ( його поручителів, гарантів та інших осіб у відповідності до п.2.15 Договору) на Позичковий рахунок, вказаний у п.2.1, та/або шляхом внесення готівки до каси Банку для зарахування її на Позичковий рахунок. Кредит повертається лише в тій валюті, у якій він був наданий. Відповідно до п.2.6 кредитного договору, проценти за користування Кредитом нараховуються у валюті кредиту за період з дня його надання до дня його повернення. Проценти нараховуються щомісячно на фактичну заборгованість по кредиту за період з першого по останній день кожного календарного місяця. Пари розрахунку процентів за користування Кредитом використовується метод факт/факт, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та році. Відповідно до п.2.7 кредитного договору, проценти сплачуються Позичальником у валюті Кредиту по 20 число включно кожного наступного місяця за місяцем нарахування процентів та одночасно з остаточним поверненням Кредиту шляхом внесення готівкових коштів у касу Банку або шляхом безготівкового перерахування з поточного рахунку Позичальника. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст.530 ЦК України визначено, що, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. У відповідності до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Частиною 1 ст.550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Виконання Позичальником зобовязань за кредитним договором забезпечується порукою, відповідно до укладеного Договору поруки № 1018/Zфпop-07 від 20.11.2007 року між ТОВ «Укрпромбанк» та [PERSON] (Поручитель) та [PERSON] (Боржник), згідно з яким Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Боржником зобов'язань за кредитним договором № 1018/ФКВ-07 від 20.11.2007 року. Відповідно до п. 3 вищезазначеного Договору поруки Поручитель і Боржник несуть перед Кредитором солідарну відповідальність. Поручитель відповідає перед Кредитором в тому ж обсязі, що і Боржник, включаючи повернення кредиту, сплату процентів, штрафних санкцій та відшкодування збитків. Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Ст. 554 ЦК України зазначає, що в разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмових вимог про виконання зобовязань згідно умов кредитного договору. Однак зобовязання не виконані, у звязку з чим, наявна заборгованість у сумі: 8\~795\~619,62 грн., з яких: тіло кредиту 5\~170\~140,63 грн., відсотки 3\~625\~478,99 грн. Суд вважає, що розрахунки заборгованості по Кредитному договору зроблені правильно і враховані всі періоди нарахування. Відсоткова ставка основана на договорах, було погоджена і підписані сторонами договору. Всі суттєві умови вищезазначених кредитного договору та договору поруки відображені в укладених договорах і підписані сторонами. Ніяких протиріч чи зміни тексту договорів не встановлено. Суд не приймає до уваги заперечення Відповідача та третьої особи враховуючи наступне. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (ч.1 ст. 20 ЦК, ст. 3,4 ЦПК України). Слід зазначити, що Договір поруки вступає в силу з моменту його підписання Сторонами та діє до повного виконання зобовязань по Кредитному договору Боржником чи Поручителем (п. 10 Договору поруки № 1018/Zфпр-07 від 20.11.2007 року). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Як встановлено судом, зобовязання за кредитним договором з боку [PERSON] виконано не було, що призвело до утворення заборгованості, розмір якої становить 8\~795\~619 (вісім мільйонів сімсот девяносто пять тисяч шістсот девятнадцять) грн. 62 коп. Згідно зі змістом частин 1-3 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності; порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем; порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. По суті договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою\~статті 554 ЦК\~відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Оскільки кредитор і поручитель перебувають у самостійних договірних відносинах, останній несе самостійну відповідальність перед кредитором за порушення зобовязань боржником. Отже, кредитор має право вимагати виконання обовязку в повному обсязі як від боржника і поручителя разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно Договору поруки цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов'язань за кредитним узгодженням з визначенням дати, обсяг зобовязання Поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобовязання Боржника, забезпечення виконання яких здійснює Поручитель, сторони погодили, Поручитель на добровільних засадах зобовязався відповідати перед Банком за виконання Позичальником усіх його зобовязань в повному обсязі, що виникли з кредитного договору, а також підтвердив, що йому добре відомі усі умови кредитного договору. При цьому не відбулось зміни загальних умов договору про оплатність кредитного договору та необхідність проводити оплату за користування кредитними коштами й відповідно не змінились викладені у договорі умови, не відбулась і реалізація механізму збільшення плати за кредит на умовах, що погоджені сторонами кредитного договору і договору поруки й відповідно не було встановлено нових чи додаткових зобовязань Позичальника і Поручителя; крім того, підписуючи договір поруки, Поручитель погодився з умовами основних договорів та зобовязався перед Банком відповідати за виконання Позичальником усіх його зобовязань в повному обсязі. В порушення ст. ст. 10, 60 ЦПК України, Відповідач та третя особа не надали належних та допустимих доказів по справі, щодо припинення поруки [PERSON] на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України. Суд, не приймає до уваги, твердження [PERSON], щодо неврахування Банком отриманих від реалізації на прилюдних торгах будинку № 32, розташованого по вул. Київській в смт. Ювілейне Дніпропетровського району Дніпропетровської області грошових коштів, оскільки як вбачається із копії постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області про повернення виконавчого документа стягувачеві від 28.01.2013 року, коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна недостатньо для задоволення вимог стягувача-заставодержателя (ПАТ «Дельта Банк») за виконавчим документом, на підставі якого звернуто стягнення на заставлене майно і залишок не стягнутої суми за виконавчим документом складає 2\~992\~748,48 грн. (два мільйона девятсот девяносто дві тисячі сімсот сорок вісім грн.) 48 коп. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допус тимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про задоволення позову ПАТ «Дельта Банк». Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати покладено на Відповідача. На підставі ст. ст. 509, 526, 553, 554, 559, 610, 612, 1048, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» та

Outcome: approved