Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи його тим, що на початку лютого 2021 року позивач у соціальних мережах виявив рекламу ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (ТМ MYCREDIT) про надання кредиту, у якій містилась інструкція про реєстрацію на сайті товариства для отримання кредиту. Оскільки позивач перебував у скрутному фінансовому стані через захворювання його батька то зареєструвався на сайті з метою отримання кредиту. Після цього позивачу зателефонувала невідома особа, яка назвалась менеджером ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (ТМ MYCREDIT) та запропонувала отримати кредит у сумі 9500 грн. Позивач погодився на отримання кредиту та повідомив менеджеру реквізити своєї банківської картки, після чого 05.02.2021 йому на рахунок була зарахована сума кредиту, при цьому ніяких документів він не підписував. 17.09.2021 року на адресу позивача надійшла копія постанови державного виконавця Теофіпольського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Мельника О.В. від 10.09.2021 року про відкриття провадження, з тексту якої позивач дізнався, що 28.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. виданий виконавчий напис №245451 про стягнення з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія «Управління активами» заборгованості за кредитним договором №1774578 від 05.02.2021 укладеного між позивачем та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (ТМ MYCREDIT) право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Управління Активами» на підставі договору факторингу №2106 від 21.06.2021 у сумі 32211 грн. Зазначив, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити чи подано на обґрунтування стягнення документи зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, який затверджений постановою КМУ від 29.06.1999 №1172. Перелік передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору, а кредитний договір №1774578 від 05.02.2021 був укладений між позивачем та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (ТМ MYCREDIT) усно, він нотаріально не посвідчений,\~що не\~дає нотаріусу\~право вчиняти\~нотаріальний напис.На підставі викладеного просить визнати виконавчий напис від 28 червня 2021 року №245451 виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором №1774578 від 05.02.2021 у сумі 32211 грн таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача на користь позивача 8000 грн витрат на правову допомогу. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. Від представника відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог в частині визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає, проти стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 8000 грн заперечує, просить стягнути 1907 грн. Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (ТМ MYCREDIT) було укладено кредитний договір №1774578 від 05.02.2021 року, відповідно до умов якого позивачу надано у позику грошові кошти в сумі 9500 грн, що підтверджується позивачем. 21.06.2021 за договором факторингу №2106 право вимоги за договором позики перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Управління Активами». 10.09.2021 2021 року старшим державним виконавцем Теофіпольського ВДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Мельником О.В. відкрито виконавче провадження №66779420 з примусового виконання виконавчого напису від 28.06.2021 №245451 виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Управління Активами» заборгованості за кредитним договором №1774578 від 05.02.2021 укладеного між [PERSON] та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (ТМ MYCREDIT), право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Фінансова\~ компанія\~«Управління Активами»(договір факторингу №2106 від 21.06.2021) у сумі 32211 грн, що підтверджується постановою про виконавче провадження від 10.09.2021 року, виконавчим написом від 28.06.2021. Відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до\~закону\~встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої\~статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»). Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом України «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (частина перша\~статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України від 22лютого 2012року №296/5\~(далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена\~глава 14 Закону України «Про нотаріат»\~та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,\~законом\~встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19\~статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів Українивід 29червня 1999року №1172\~(далі - Перелік). 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами" та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків п погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Ко\-мерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Таким чином, станом на 28.06.2021 року день видачі виконавчого напису нотаріусом - виконавчий напис вчиняється на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Оскільки суду не надано доказів того, що кредитний договір №1774578 від 05.02.2021 року, на підс\-таві якого був вчинений виконавчий напис, посвідчений нотаріально, то суд дійшов висновку, що у нотаріуса станом на 28.06.2021 було відсутнє право вчиняти виконавчий напис, тому вказаний виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, окрім іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з ч.3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи, що представник позивача подав до суду заяву, в якій просить стягнути витрати на правову допомогу в розмірі, визнаному відповідачем, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 1907 грн витрат на правову допомогу.

Outcome: approved