Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

04.02.2020 року позивачка [PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів з березня 2019 року по грудень 2019 року включно на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3060,00 гривень. У позовній\~заяві позивачка\~в обґрунтування\~вимог посилається\~на те,\~що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2017 року, справа № 521/7657/17, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2017 року, справа № 521/8667/17, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1000 гривень щомісячно, з 13.06.2017 року до досягнення сином повноліття, тобто до [INFO] . Через неналежне виконання своїх обов`язків зі сплати аліментів у відповідача виникла заборгованість, яка відповідно до розрахунку державного виконавця станом на 28.02.2019 року становила 20 599, 94 гривень. Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 20.06.2018 року, справа №520/2007/18, було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню), за період з 13 червня 2017 року по січень 2018 року у розмірі 2 257, 98 гривень. Також заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 03.07.2018 року, справа № 520/2131/18, визначено місце проживання малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] . Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилається на те, що після ухвалення рішення про стягнення аліментів відповідач аліменти жодного разу не сплатив, відповідно має неустойку (пеню) за порушення виконання зобов`язання, яка з лютого 2018 року по лютий 2019 року складає 3 930 гривень. Позивачка надала до суду заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити та справу слухати у її відсутності. Відповідач був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який повідомлений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою \~позивача, що відповідає положенням\~ст. 280-282 ЦПК України, так як\~\~надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Дослідивши, вивчивши та проаналізувавши усі документи наявні в матеріалах справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі. За час шлюбу в подружжя народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2017 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1000 гривень щомісячно, з 13.06.2017 року до досягнення сином повноліття, тобто до [INFO] . Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 20.06.2018 року було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню), за період з 13 червня 2017 року по січень 2018 року у розмірі 2 257, 98 гривень. Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 03.07.2018 року, справа № 520/2131/18, визначено місце проживання малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] . Згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 22.01.2020 року, виданого державним виконавцем Малиновського ВДВС м.Одеси, встановлено розмір заборгованості по стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини , [INFO] в розмірі 1000 гривень, щомісячно, починаючи з 13.06.17 року до 05.01.2032 року станом на 01.01.2020 року в сумі 31000 гривень. Розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів з березня 2019 року по грудень 2019 року включно на утримання сина [PERSON] , [INFO] , складає 3060,00 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно із п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованості утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасної виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. З урахуванням того, що згідно з положеннями СК України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, тому за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Це пов`язано з тим, що відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а за положеннями ч. 2 ст. 550 ЦК України відсотки на неустойку (як повторна пеня) не нараховується. У зв`язку з цим сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається за наступні, а кількість днів прострочення обчислюється, виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певної суми заборгованості. При цьому пеня нараховується не з часу фактичного ухилення від утримання і не з часу подання позовної заяви про стягнення аліментів чи з часу набрання рішенням суду про стягнення аліментів законної, а з часу невиконання рішення суду. Частиною 4 ст. 195 СК України встановлено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Оскільки неустойка у виді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов`язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов`язання окремо. Отже, з урахуванням правової природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилося стягнення аліментів. Враховуючи наведені обставини, та положення ст. 196 СК України, позивачем був вірно проведений розрахунок неустойки, який становить 3060,00 грн. Згідно з ч.3 ст.12\~та ч.1 ст.\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням\~наведених правових\~положень та\~встановлених обставин\~справи суд\~вважає,\~що \~позовні вимоги\~ підлягають задоволенню. Відповідно до\~ч.\~6\~ст.\~141\~ЦПК України,\~якщо сторону,\~на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З урахуванням вищевикладеного, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір 840 гривень 80 копійок.\~\~\~\~ \~

Outcome: approved