Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за надання послуг з газопостачання в сумі 17378,62 грн. , а також стягнути з відповідача судові витрати, мотивуючи тим, що позивач надавав у вказаний період платну послугу по постачанню природного газу в житло відповідача, відповідач спожив газ, оплатив спожитий газ частково, є заборгованість, яку слід з нього стягнути за рішенням суду. Відповідач позов визнав частково в сумі 2700грн.- заборгованість за період з 1.01.2012р. по 2.08.2012р., пояснив, що після 02.08.2012р. він газ не споживав, оскільки 2.08.2012р. газ був відрізаний, про що був складений акт. Щодо заборгованості , яку просить стягнути позивач з нього за період до 2012 року, відповідач позов в цій частині не визнав, мотивуючи тим, що за вказаний період весь спожитий за показаннями лічильника газ він оплатив повністю; не згоден з розрахунками позивача, вважає їх завищеними і такими, що не відповідають показанням лічильника; пояснив, що позивач в 2007 році безпідставно нарахував йому плату за спожитий газ за тарифами по третій категорії, в той час як його слід віднести до другої категорії (по споживанню газу до 6000 куб.м на рік); що позивач навмисно діяв недобросовісно, оскільки в одному році позивач приймав до уваги зменшену кількість спожитого газу, а в наступному таким чином навмисно завищував кількість спожитого газу - понад 6000куб.м на рік, і як наслідок нарахування плати за спожитий газ здійснював за третьою категорією споживання і відповідно за підвищеним тарифом. Позов підлягає задоволенню з таких підстав: З особистого рахунку встановлено, що позивачем відповідачу надавались послуги з газопостачання за адресою: [ADDRESS]; особовий рахунок [NUMBER] відкритий на ім'я відповідача; площа 140кв.м., газові прилади: ПГ 4 комф., ВК ВПГ-18, котел з авт.. АПОК-1; встановлений лічильник. 12.04.2010р. між сторонами було укладено договір [NUMBER] про надання послуг з газопостачання. Відповідач не оспорює, що до укладення даного договору він був споживачем газу від позивача. За змінами, внесеними до назви юридичної особи позивача, з 23.07.2010 р. змінено її назву на ПАТ „Луганськгаз " в особі філії Луганського міжрайонного управління по експлуатації газового господарства. Той факт, що ПАТ „Луганськгаз" в особі філії Луганського міжрайонного управління по експлуатації газового господарства є належним позивачем, відповідач не оспорює. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином. Згідно п. 5 ч.2 ст. 20 ЗУ „Про житлово - комунальні послуги " передбачає обов'язок споживача оплачувати житлово - комунальні послуги у строки , встановлені договором або законом. Згідно ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Таким чином, встановлено, що відповідач був і є споживачем платних комунальних послуг по споживанню природного газу, надаваних йому позивачем, отримував такі послуги від позивача і зобов'язаний спожиті послуги оплатити за встановленими органами влади (місцевого самоврядування) тарифами, обов'язковими для сторін. Порядок розрахунків плати за спожитий населенням газ і тарифи на газ для населення визначені Постановою КМУ і Луганською міською радою. Позивач послуги відповідачу надав, і має право вимагати від відповідача оплати наданих послуг. Облік споживання позивачем і його сім'єю природного газу здійснювався за лічильником. Спір у даній справі між сторонами виник щодо обсягу споживання в окремих роках і відповідно щодо застосування для нарахування плати за спожитий газ тарифів по 2-й або 3-й цінових категоріях споживання. Відповідач оспорює нарахування плати за газ в 2007 і в 2008роках по 3-й ціновій категорії споживання (понад 6000куб.м на рік). При вирішенні спірного питання стосовно кількості спожитого газу, тарифів, які слід застосовувати при нарахуванні плати за спожитий газ, суд приймає до уваги ті докази, які є у справі і досліджені судом. За вказаний час існували такі тарифи за 1 куб.метр газу: на 1.01.2006р. - 0,177грн.; з 1.05.2006р. - 0,22грн.; з 1.07.2006р. - 0,407грн.; Згідно Постанови КМУ №821 з 1.01.2007р. введені нові диференційні тарифи на газ для населення, за якими встановлені категорії споживачів, зокрема 1-а категорія - при споживанні газу до 2500куб.м. на рік, 2-а категорія - при споживання газу понад 2500куб.м по 6000куб.м. на рік, 3-я категорія - понад 6000куб.м. на рік. Тарифи з 1.01.2007р. (Постанова НКРЕ від 7.03.2007р. №297) : 1-а цінова категорія -0,315грн., 2-а цінова категорія -0,478к.м., 3-я цінова категорія -0,98грн. за 1 куб.м.; Тарифи з 1.09.2008р. (Постанова НКРЕ №934 від 7.08.2008р.): 1-а категорія - 0,3582грн., 2-га категорія - 0,5424грн., 3-я категорія - 1,11грн.; Тарифи з 1.12.2008р. (Постанова НКРЕ №1239 від 25.10.2008р.): 1-а категорія - 0,4836грн., 2-а категорія - 0,732грн., 3-я категорія - 1,4988грн. Тарифи з 1.08.2010р. (Постанова НКРЕ від 13.07.2010р. № 812): 1-а категорія -0,7254грн., 2-а категорія -1,098грн., 3-я категорія -2,2482грн. за 1 куб.м. Щодо показань лічильника, то суду надані такі докази, з яких можна встановити конкретні і безспірні показання лічильника станом на певну дату: Згідно наряду на виконання робіт від 7.02.2007р. -показання на 07.02.2007р. - 33302куб.м. Згідно наряду на виконання робіт від 26.05.2008р. -показання на 28.05.2008р.- 40873куб.м. Згідно акту зняття лічильника на повірку від 19.10.09р. показання - 44961куб.м. Згідно акту про встановлення лічильника після повірки від 29.10.2009р. - 44961куб.м. Згідно наряду на виконання робіт від 14.01.2010р. -показання на 19.01.2010р. - 47083куб.м. В Договорі від 12.04.2010р. вказані останні показання лічильника - -48665куб.м. Згідно наряду на виконання робіт від 11.11.2010р. -показання на 12.11.2010р.- 50724куб.м. Згідно наряду на виконання робіт від 2.02.2011р. -показання на 3.02.2011р. - 52782куб.м. Згідно наряду на виконання робіт від 23.12.2011р. -показання на 23.12.2011р. - 55700куб.м. Згідно наряду на виконання робіт від 11.04.2012р. -показання на 11.04.2012р. - 60208куб.м. З 02.08.2012р. постачання газу припинено, кінцеві показання на 02.08.2012р. - 60478куб.м. Стосовно спожитого газу і нарахованої плати за газ, спожитий до 12.04.2010р., слід виходити з того, що 12.04.2010р. між сторонами був укладений договір [NUMBER] про надання послуг з газопостачання. Договір підписаний обома сторонами, в тому числі підписаний відповідачем, тому всі норми даного договору і всі внесені в нього відомості слід вважати погодженими між сторонами станом на день підписання договору, і такими, що є обов'язковими для обох сторін, і на даний час не потребують додатковому доказуванню сторонами чи їх оспорюванню у межах даної справи. Відповідач даний договір не оспорював протягом всього часу після його підписання і в даній справі відповідних зустрічних позовних вимог не заявив. У пункті 5 договору вказано, що показання лічильника на момент укладення договору 48665куб.м.; у пункті 26 даного договору зазначено, що у разі наявності на час укладення цього договору заборгованості з оплати наданих послуг споживач може укласти з виконавцем договір про її реструктуризацію на строк до 60 місяців за умови обов'язкового внесення поточних платежів. Величина заборгованості на 12.04.2010р. становить 14277,80грн. за 48665 кубометрів газу. Згідно п.42 Договору - Договір укладено на 1 рік, і він вважається щороку продовженим, якщо за місяць до його закінчення стороною не буде заявлено про намір його розірвання або перегляду. Оскільки станом на день підписання договору відповідач визнав наявність у нього заборгованості в оплаті за спожитий газ у вказаній сумі, про що свідчить його підпис у договорі, то суд не вбачає підстав для проведення перевірок щодо правильності вказаної суми боргу по вказаним показникам лічильника. Крім того, такі показання лічильника були вказані і самим відповідачем у квитанції про оплату за газ від 2.11.2010р., коли відповідач здійснив оплату за газ, спожитий у березні 2010р. із зазначенням останніх показань лічильника на 31.03.2010р. 48665куб.м.. В судовому засіданні відповідач фактично оспорює правильність нарахування даної суми. Але, враховуючи, що при підписанні договору відповідач дану суму визнав, то вона судом вважається правильною і не потребує в межах даної справи доказування з боку позивача, що по суті було б оспорюванням і переглядом умов договору. Таким чином, суд визнає, що станом на 12.04.2010р. у відповідача існувала заборгованість за раніше спожитий газ у сумі 14277,80грн. на показання лічильника 48665куб.м. , яка підтверджена договором і підписом відповідача у договорі. Виходячи з вимог закону і принципів договірного права, умови договору не можуть переглядатись в односторонньому порядку і є обов'язковими для учасників цього договору. Тому в межах даної справи не має значення , які тарифи (по 2 чи 3 категорії) застосовувались позивачем для розрахунку заборгованості в 2007-2008рр. -тобто до підписання договору, оскільки своєчасно відповідач такі розрахунки не оспорив, чим погодився і з нормами свого споживання у вказаний період. Щодо подальшого споживання відповідачем газу, то суд враховує дані про показання лічильника, наведені вище, і виходить з тарифів, що існували станом на період споживання газу. Виходячи з показань лічильника після 12.04.2010р.- відповідач споживав газу на рік більше 2500куб.м., але не споживав газу понад 6000куб.м. на рік, тому розрахунки плати треба провести по тарифам за 2-ю ціновою категорією. Станом на 12.04.2010р. встановлений тариф (по 2-й ціновій категорії)- 0,732грн. за 1 куб.м.газу. З 01.08.2010р. встановлено тариф (по 2-й ціновій категорії) - 1,098грн. за 1 куб.м. газу, який у подальшому не змінювався. Наступні відомі показання лічильника на 12.11.2010р. - 50724куб.м., тобто частину газу у вказаний період відповідач спожив газ, який повинен бути оплачений по тарифу 0,732грн. , а з 1.08.2010р. - по тарифу 1,098грн. Як видно з квитанції про оплату відповідачем газу, спожитого у червні, липні 2010р. (квитанція від 27.12.2010р.), відповідач у квитанції про оплату вказав показання лічильника на 1.08.2010р. -50165куб.м. Такі показання лічильника суд вважає достовірними, виходячи з попередніх показань у квітні і з наступних показань у листопаді 2010р. Тому плата за газ, спожитий у квітні-липні 2010р. становить: 50165кубм.-48665куб.м=1500куб.м.; 1500куб.м. х 0,732грн. = 1098грн. Плата за газ, спожитий с 1.08.2010р. до жовтня 2010р. становить: 50724куб.м- 50165куб.м=559куб.м.; 559куб.м. х 1,098грн.= 613,78грн. Після цього тариф не змінювався, тому плату, нараховану за спожитий газ у подальшому слід нараховувати по тарифу 1,098грн. , виходячи з поточних показань лічильника. Останні показання лічильника про спожитий газ: 60478куб.м. (на 2.08.12р.- відключення газу); Плата становить: 60478куб.м. - 50724куб.м. =9754куб.м.; 9754куб.м. х 1,098грн. = 10709,89грн. Таким чином, з квітня 2010р. по серпень 2012р. спожито газу на суму: 1098грн.+613,78грн.+10709,89грн.= 12421,67грн. А всього спожито газу ( з урахуванням боргу, вказаного в договорі від 12.04.10р.) на суму 26699,47грн. Відповідачем подано квитанції про оплату за газ: Квитанції від 2.11.2010р. про оплату за газ, спожитий у січні- травні 2010р. в сумі 1971грн., в тому числі: за січень 438грн., за лютий 438грн., за березень- 438грн., - дані суми пішли на погашення заборгованості, що увійшла в заборгованість, вказану у договорі від 12.04.2010р. ; а також за квітень 2010р. -438грн., за травень 2010р. - 219грн. Квитанції від 27.12.2010р. за газ, спожитий у червні-грудні 2010р. в сумі 2452,83грн., в тому числі: за червень 2010р.- 219грн., за липень 2010р.-219грн.; за серпень 2010р.-329,40грн., за вересень 2010р.- 329,40грн., за жовтень 2010р.- 329,40грн., за листопад 2010р.-549грн., за грудень 2010р.-477,63грн. Квитанція від 1.11.2011р. за газ, спожитий у січні 2011р.- на суму 549грн.; Квитанції від 21.11.2011р. за газ, спожитий у лютому - квітні 2011р. на загальну суму 1647грн.; Квитанції від 12.06.2012р. за газ, спожитий у травні-листопаді 2011р. на суму 2701,08грн. Таким чином, всього відповідач оплатив 9320,91грн. Борг на даний час становить: 26699,47грн. - 9320,91грн. = 17378,56грн. Інші надані відповідачем квитанції про оплату газу датовані до укладення договору у квітні 2010р. (за 2009р. і раніше), тому вони судом не враховуються при розрахунку, оскільки вже були зараховані позивачем і відповідачем при звірці і обчисленні суми заборгованості, вказаної у договорі. Всі платежі, здійснені відповідачем після укладення договору 12.04.2010р. в даному розрахунку враховані. Як видно з розрахунку, долученого позивачем до позову, а також з розрахунку, проведеному позивачем і свідком при розгляді справи у суді: В 2006р. нараховано 812,76грн., оплачено 400грн.; борг на 1.01.2007р. 740,06грн. В 2007р. нараховано 8809,22грн., оплачено 0грн.; борг на 1.01.2008р. (з наростанням) 9549,28грн. В 2008р. нараховано 7431,61грн., оплачено 3173,42грн.; загальний борг на 1.01.2009р. 13807,47грн. В 2009р. нараховано 2550,87грн., оплачено 2595,08грн.; загальний борг на 1.01.2010р. 13763,26грн. В 2010р. нараховано 4430,43грн., оплачено 2774грн.; загальний борг на 1.01.2011р. 15419,69грн. В 2011р. нараховано 4422,74грн., оплачено 4648,83грн.; загальний борг на 1.01.2012р. 15193,60грн. В 2012р. нараховано 4886,10грн., оплачено 2701,08грн.; загальний борг на 1.01.2013р. 17378,62грн. Заборгованість за таким розрахунком фактично співпадає з розрахунками, наведеними судом. Як пояснила свідок [PERSON], попередній (долучений до позову) розрахунок, здійснював працівник її відділу; розрахунок зроблений правильно, у ньому зазначені всі перерахунки, в тому числі і у сторону зменшення суми оплати, з урахуванням того, що відповідач не надавав своєчасно відомості про показання лічильника, тому плата нараховувалась за іншими алгоритмами, зокрема виходячи з визначеної середньої норми споживання даного споживача за його попередніми даними про споживання, з урахуванням площі опалення, і сезону (опалювальний чи ні); і такі умовні нарахування у подальшому корегувались після отримання дійсних показань лічильника. Нею ж суду представлено більш детальний розрахунок плати за газ, вже з урахуванням всіх показань лічильника на той чи інший період, з урахуванням всіх оплат, і виведенням загальною заборгованості. Як видно з наданого розрахунку і з розрахунку, проведеного судом у даному рішенні, різниця між виведеною у даному рішенні сумою заборгованості і розрахунком, наданим позивачем, - не суттєва, складає 06 коп. Дана помилка пояснюється тим, що за розрахунками позивача заборгованість на день підписання договору, тобто по березень 2010р. включно, - 14277,86грн., проте у договорі від 12.04.2010р. вказана заборгованість 14277,80грн. Тому суд дійшов висновку, що позов задовольняється повністю, а не частково. Посилання відповідача на неправильність розрахунків, нічим не підтверджена, своїх належних розрахунків, які б вказували на відсутність у нього заборгованості, він не надав. З наданих позивачем розрахунків і з наданих відповідачем квитанцій про оплату видно, що всі платежі відповідача позивач врахував, як до виведення заборгованості станом на час укладення договору в квітні 2010р., так і після того. Стосовно строку позовної давності: За частиною позовних вимог позивач пропустив строк позовної давності. Відповідно до ст. 257 ЦПК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частина 3 статті 267 ЦК України передбачає, що позовна давність застосовується судом тільки за заявою сторони в спорі, зробленою до постановлення рішення . У судовому засіданні головуючий неодноразово роз'яснював відповідачу його право на подання заяви про застосування строку позовної давності, для чого оголошував перерву, для чого роз'яснював наслідки неподання такої заяви, в тому числі і те, що у разі, якщо суд дійде висновку про наявність заборгованості, яка утворилась поза межами строку позовної давності, то подання заяви про позовну давність може бути підставою для відмови у позові, а при відсутності такої заяви не буде підстав для застосування судом строку позовної давності і вся сума заборгованості, не зважаючи на пропуск строку , підлягатиме стягненню за рішенням суду. Суд роз'яснив, що таку заяву відповідач може подати не пізніше видалення суду до нарадчої кімнати. Разом з тим, відповідач і його представник категорично відмовились таку заяву подати, наполягаючи на тому, що заборгованість відсутня, і погодились з тим, що у разі виявлення заборгованості поза межами строку позовної давності - вона підлягатиме оплаті відповідачем. Тому при таких обставинах, враховуючи відсутність заяви жодної із сторін про застосування позовної давності, вказана сума заборгованості, в тому числі і та, що виникла поза межами строку позовної давності, підлягає стягненню з відповідача. Підстав для звільнення відповідача від оплати отриманих комунальних послуг або для зменшення вказаної суми боргу не встановлено. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості, що виникла за спожитий газ і яка вказана у договорі від 12.04.2010р. (за мінусом оплаченої 2.11.2010р. заборгованості за січень-березень 2010р.) і сума, нарахована за газ, спожитий після укладення договору і до дня відключення газу, за мінусом оплачених сум за квитанціями від 2.11.2010р., 27.12.2010р., 1.11.2011р., 21.11.2011р., 12.06.2012р., всього 17378,56грн. Також стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 229,40 грн. , понесений позивачем при подачі позовної заяви, за тарифом, що існував на день пред'явлення позову. На підставі ст. ст. 66, 67 ЖК України, ст..526 ЦК України, ст.267 ЦК України, Закону «Про жилого-комунальні послуги»,

Outcome: approved