Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

у березні 2018 року [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з даною заявою. В останній просить суд встановити факт народження дитини [PERSON], жіночої статі, дата народження - [INFO], місце народження - м. Луганськ Луганської області, Україна. В обґрунтування заяви зазначила про те, що [INFO] заявник, знаходячись в зоні проведення антитерористичної операції (зона АТО) в м. Луганськ Луганської області, народила доньку. Отримати документи, що підтверджують факт народження за зразками законодавства України, здійснити реєстрацію факту народження дитини та отримати відповідне свідоцтво про народження на території м. Луганськ Луганської області не надається можливим. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Так, судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що [INFO] в м. Луганськ Луганської області заявник [PERSON] народила доньку. Зазначена обставина підтверджуться даними медичного свідоцтва про народження № 138 від 10 червня 2017 року. Відповідно до п.1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно п. 2 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 р. № 52/5, свідоцтво про народження (форма № 103/у), форма якого затверджена Наказом Міністерства охорони здоров»я України від 08.08.2006 р. № 545, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за № 1150/13024, видається установою охорони здоров»я незалежно від підпорядкування і форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза установою охорони здоров»я державна реєстрація народження робиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувальної установи (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров»я України 25.10.2006 р. № 545, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 08 серпня 2006 року за № 1150/13024, і укладення про підтвердження факту народження дитини поза установою охорони здоров»я за формою, встановленою додатком 3 до порядку підтвердження факту народження дитини поза установою охорони здоров»я, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 09.01.2013 р. № 9. Згідно п. 4 ч. 4 ст. 13 Закону за відсутності документу установи охорон здоров»я або медичної консультаційної комісії, підтверджувальний факт народження, основою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану, є рішення суду про встановлення факту народження. Разом з тим, згідно ст. 1 вказаного Закону тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Україна зобов'язується підтримувати і забезпечувати економічні, фінансові, політичні, соціальні, інформаційні, культурні та інші зв'язки з громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст. 5 Закону). Отже, враховуючи положення вищевказаних положень закону, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви [PERSON], остання є такою, що знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому, на думку суду, підлягає задоволенню, оскільки оцінені судом докази дають підстави для встановлення факту народження дитини, [PERSON], жіночої статі, дата народження - [INFO], місце народження - м. Луганськ Луганської області, мати дитини - [PERSON], [INFO], уродженка м. Краматорськ Донецької області, громадянка України. У графі "відомості про батька" в свідоцтві про народження записати прізвище, громадянство батька, за прізвищем, громадянством матері і вказати таке його власне ім"я та по батькові: [PERSON], громадянин України (відповідно до вимог ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України). На підставі викладеного,

Outcome: approved