Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивачка звернулась до Липовецького районного суду Вінницької області із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 20 листопада 2005 року відділом РАЦС Вінницького міського управління юстиції , про що було зроблено актовий запис №3076. В обгрунтування своїх позовних вимог позивачка вказує у позовній заяві на те, що від цього шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Причиною, що спонукала звернутись до суду із позовом про розірвання шлюбу, позивачка зазначає те, що останнім часом, через відсутність взаєморозуміння шлюбні відносини між ними не складаються. Фактичні шлюбні відносини припинились з грудня 2013 року. З цієї ж дати вони припинили спільне проживання, шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, доньку разом не виховують. Позивач вважає, що між ними як подружжям втрачені усі фізичні та духовні зв"язки, сім'я існує формально, відтак її збереження є недоцільним та суперечить інтересам обох сторін. Також позивач просила суд не надавати строк на примирення, оскільки, на її думку, воно неможливе, так як з 2013 року такі спроби позитивних наслідків не дали. Після розірвання шлюбу просила суд залишити їй для подальшого іменування прізвище набуте нею у зв'язку із реєстрацією шлюбу "[PERSON]". В судове засідання позивачка не з'явилась, однак у позовній заяві просила суд здійснювати розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з'явився, в адресованій суду заяві позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення, просив суд розгляд справи проводити у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зі змісту ст. 3 СК України вбачається, що сім'я є первинним та основним осередком суспільства та створюється на підставі шлюбу. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ч.ч.1, 3 ст.55 СК України). Згідно з ч.ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини: сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис №3076, від якого мають неповнолітнью доньку [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя у сторін не складається через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, наміру зберегти сім'ю сторони не мають. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що сім'я розпалась, шлюб існує формально, між позивачем та відповідачем відсутні близькі стосунки та ознаки сім'ї, сторони не мають будь-якого наміру на примирення та продовжувати спільне життя. Крім цього, відповідач позов визнав. На підставі п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved