Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

що 13.10.2006 року між [PERSON] та ПАТ КБ "ПриватБанк" укладено кредитний договір б/н, згідно якого вона отримала кредит у розмірі встановленому договором у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки. Згідно умов укладеного договору, договір складається із заяви позичальника , умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Однак відповідачка належним чином не виконала зобовязання за вказаним договором, у звязку з чим утворилась заборгованість в сумі 36512 грн. станом на 30.06.2015 року , що складається з : 7074.02 грн. - заборгованість за кредитом; 29438.28 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 537,30 грн. - штраф ( процентна складова). Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської обл. від 14.05.2013 року з [PERSON] в користь позивача стягнуто 25766,34 грн. По-скільки відповідач свої зобовязання по договору не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість, тому просять стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору б/н від 13.10.2006 року в розмірі 11783,26 грн. та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з"явився повторно, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак причини неявки в судове засідання суду не повідомив . Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, проаналізувавши докази по справі вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав: Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як видно із договору б/н від 13.10.2006 року він був укладений між сторонами, згідно якого [PERSON] отримала кредит в розмірі встановленому договором у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки . Згідно умов укладеного договору, договір складається із заяви позичальника та умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Відповідачка зобовязувалася належним чином проводити погашення кредиту (а.с.12-18). В судовому засіданні зясовано, що [PERSON] отримавши кредит, не виконує зобовязань по його поверненню. Заборгованість станом на 30.06.2015 року становить 36512 грн. що складається з : 7074.02 грн. - заборгованість за кредитом; 29438.28 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 537,30 грн. - штраф ( процентна складова) ( а.с.7-10). За змістом ст. 526 , 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачем не представлено суду. По-скільки відповідачка не виконує добровільно своїх зобовязань по даному кредитному договору, то суд вважає, що заборгованість підлягає стягненню. Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської обл. від 14.05.2013 року з [PERSON] в користь позивача стягнуто 25766,34 грн. ( а.с.6) , тому стягненню підлягає 11783,26 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачів також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі ст. ст. 526, 527, 530 ,611,612,1046,1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved