Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

04.08.20016 року позивачка [PERSON] звернулася до Артемівського міськрайонного суду з зазначеним позовом, в якому вказала, що 18 січня 2005 року відділом з реформування та утримання житлового фонду Артемівської міської ради було видано свідоцтво про право власності на житло, а саме на квартиру [ADDRESS], відповідно до якого власниками квартири значаться: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Позивач зазначає, що вказана квартира належить власникам на праві приватної спільної сумісної власності. Також у позові зазначено, що рішенням виконкому Артемівської міської ради від 04.03.1992 року за № 91 відбулася перенумерація будинку по вулиці Добролюбова з будинку № 54 на будинок № 4. Як зазначено у позові, власники зареєстрували право власності у відповідному відділі державної реєстрації прав власності. Згідно витягу з державного реєстру прав власності від 18.06.2013 року власниками квартири [ADDRESS] на праві приватної спільної сумісної власності є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Позивачка вказує, що на теперішній час у власників виникла необхідність самостійно розпоряджатися своєю часткою, зокрема, позивач бажає придбати у власність частку інших співвласників, однак при зверненні до нотаріальної контори їм було розяснено, оскільки частки не виділені кожному з них, то вони не можуть ними розпоряджатися. З цього приводу співвласники зверталися до державного реєстратора, однак їм було відмовлено щодо виділення частки майна кожному. Позивачка [PERSON] зазначає, що оскільки немає іншого способу визначення часток у спільній сумісній власності, вона змушена звернутися з даним позовом до суду. Позивач просила суд постановити рішення, яким визначити частки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у квартирі [ADDRESS] рівними, тобто по ? частині за кожним із них, припинити право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] (Артемівськ) Донецької області. Судові витрати просила залишити за собою. У судовому засідання позивач [PERSON] на вимогах заяви наполягала та надала пояснення аналогічні, викладеним у позові. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, від них надійшли заяви, завірені головою квартального комітету № 4, в яких вони вказали, що позовні вимоги визнають, проти задоволення позовною заяви не заперечують та просять розглянути справу у їх відсутність. Представник третьої особи Бахмутської міської ради у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Частиною 4 ст. 174 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, заслухавши доводи та пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 18 січня 2005 року відповідно до ЗУ "Про приватизацію державного житлового фонду" від 19.06.92 № 2482 ХІІ з наступними змінами та доповненнями[ADDRESS], яка знаходиться за адресою: Донецька область, місто Артемівськ, вулиця Добролюбова, будинок 54 була передана у приватну спільну сумісну власність [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим 18.01.2005 року відділом з реформування та утримання житлового фонду Артемівської міської ради згідно з розпорядженням № 20858. (а. с. 6). Відповідно до ст. 345 ЦК України фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна, що є в комунальній власності. \~Частиною 1\~ст. 368 ЦК України\~передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Як встановлено у судовому засіданні, рішенням виконкому Артемівської міської ради від 04.03.1992 року за № 91 відбулася перенумерація будинку по вулиці Добролюбова з будинку № 54 на будинок № 4. (а. с. 7). Як вбачається з витягу з державного реєстру прав власності від 18.06.2013 року власниками квартири [ADDRESS] на праві приватної спільної сумісної власності є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. (а. с. 4, 5). Листом начальника відділу реєстрації Бахмутської міської ради від 28.07.2016 року позивачу було відмовлено щодо виділення частки майна кожному співвласнику та запропоновано звернутися до суду (а. с. 3). У частині 2 ст. 370 ЦК України встановлено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ч. 3 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне визначити частку кожного із цих співвласників, встановивши її у рівних долях у розмірі 1/4 частки від загальної площі спірної квартири. В порядку\~ст. 88 ЦПК України, судові витрати по справі слід віднести на рахунок позивача, оскільки спір виник не з вини відповідачів. Беручи до уваги викладене,

Outcome: approved