overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] вказує, що 07 серпня 2004 року вони з відповідачем [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 936, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим 07 серпня 2004 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, між ними втрачена взаємоповага та взаєморозуміння. Фактичні шлюбні та сімейні відносини припинені між ними, кожен живе своїм особистим життям окремо. На даний момент ведення ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, та за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя у них немає. Письмових заперечень відповідача на позовну заяву суду не надано. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, просила суд їх задовольнити, та не надавати сторонам терміну для можливого примирення. Відповідач належним чином викликався до суду для розгляду справи, зокрема на 08 год. 30 хв. 18 листопада 2014 року, на 09 год. 30 хв. 11 грудня 2014 року, що стверджується рекомендованими листами з повідомленнями "Укркурєра" які повернуті до суду, однак до суду не з"явився та не подав заяви про розгляд справи у його відсутність. За таких обставин суд вважає можливим винести по справі заочне рішення. Дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення за таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07 серпня 2004 року, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 936, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим 07 серпня 2004 року, від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]; по причинах різних поглядів на життя і побут, позивач втратила почуття поваги та любові, сімейні відносини із відповідачем протягом тривалого часу не підтримуються. Позивач вважає не можливим примирення, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред?явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сукупністю досліджених доказів доведено, що шлюб існує формально, суперечить інтересам позивача та підлягає до розірвання. Визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON], [INFO] з матір?ю - [PERSON]. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] вказує, що 13.12.1997р. вони з відповідачем [PERSON] зареєстрували шлюб у Княгининській сільській раді Дубенського району Рівненської області, актовий запис № 14, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданим 13.12.1997р. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося, між ними втрачена взаємоповага та взаєморозуміння. Фактичні шлюбні та сімейні відносини припинені між ними, кожен живе своїм особистим життям. На даний момент ведення ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, та за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя у них немає. Письмових заперечень відповідача на позовну заяву суду не надано. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, просила суд їх задовольнити, та визначити місце проживання доньки [PERSON] [INFO], з матір'ю. Відповідач належним чином викликався до суду для розгляду справи, зокрема на 11 год., 10.02.2014р., що стверджується рекомендованим повідомленням "Укркурєра" яке повернуте до суду після вручення, однак до суду не з"явився та не подав заяви про розгляд справи у його відсутність. За таких обставин суд вважає можливим винести по справі заочне рішення. Дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення за таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 13.12.1997р., зареєстрованому у Княгининській сільській раді Дубенського району Рівненської області, актовий запис № 14, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданим 13.12.1997р. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO], по причинах різних поглядів на життя і побут, позивач втратила почуття поваги та любові, сімейні відносини із відповідачем протягом тривалого часу не підтримуються, та остаточно припинені. Позивач вважає неможливим примирення, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред?явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сукупністю досліджених доказів доведено, що шлюб існує формально, суперечить інтересам позивача та підлягає до розірвання. Визначити місце проживання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] з матір?ю - [PERSON] Понесені судові витрати позивача за сплату судового збору віднести за його рахунок. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] вказує, що 13 березня 2014 року вони з відповідачем [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 263, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим 10 вересня 2014 року. Від шлюбудітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, між ними втрачена взаємоповага та взаєморозуміння. Фактичні шлюбні та сімейні відносини припинені між ними, кожен живе своїм особистим життям окремо. На даний момент ведення ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, та за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя у них немає. Письмових заперечень відповідача на позовну заяву суду не надано. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, просила суд їх задовольнити, та не надавати сторонам терміну для можливогопримирення. Відповідач належним чином викликався до суду для розглядусправи, зокрема на 08 год. 30 хв. 25 грудня 2014 року, що стверджується рекомендованим листом з повідомленнями "Укркурєр"який повернутий до суду, однак до суду не з"явився та не подав заяви про розглядсправи у йоговідсутність. За таких обставин суд вважає можливим винести по справі заочне рішення. Дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення за таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 13 березня 2014 року, який зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 263, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим 10 вересня 2014 року, від шлюбу дітей не мають; по причинах різних поглядів на життя і побут, позивач втратила почуття поваги та любові, сімейні відносини із відповідачем протягом тривалого часу не підтримуються. Позивач вважає неможливим примирення, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред?явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сукупністю досліджених доказів доведено, що шлюб існує формально, суперечить інтересам позивача та підлягає до розірвання. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] вказує, що 22.02.1986р. вони з відповідачем [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 265. Від шлюбу мають повнолітніх дітей. Спільне життя з відповідачем не склалося. Близько 20 років проживають окремо, не спілкуються. Примирення між ними бути не може. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя у них немає. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Також суду повідомила, що її довіритель, тобто позивач близько 20 років проживає за межами України, відповідно подружніх стосунків у сторін не має. Відповідач належним чином викликалась до суду для розгляду справи, що стверджується рекомендованим листом з повідомленням "Укркурєр" повернутим до суду за закінченням терміну зберігання, однак до суду не з"явилась та не подала заяви про розгляд справи у її відсутність. За таких обставин суд вважає можливим винести по справі заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача в судовому засіданні, дослідивши надані письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 22.02.1986р. між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] зареєстровано шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 265., що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим повторно 12.03.2015 р. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред′явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, сукупністю досліджених доказів доведено, що шлюб продружжя [PERSON] тривалий час існує формально, суперечить інтересам позивача та підлягає до розірвання. Понесені судові витрати позивача за сплату судового збору у сумі 243 грн. 60 коп. віднести за його рахунок. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] вказує, що 22.02.2003р. вони з відповідачем [PERSON] зареєстрували шлюб у Великомежирицькій сільській раді Корецького району Рівненської області, актовий запис № 1, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] вданим 22.02.2003р. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося, між ними втрачена взаємоповага та взаєморозуміння. Фактичні шлюбні та сімейні відносини припинені між ними, кожен живе своїм особистим життям окремо. На даний момент ведення ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, та за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя у них немає. Письмових заперечень відповідача на позовну заяву суду не надано. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, просила суд їх задовольнити, та не надавати сторонам терміну для можливого примирення. Відповідач належним чином викликався до суду для розгляду справи, зокрема на 12 год., 02.04.2014р., на 11 год., 25.04.2014р. та на 08 год. 30 хв., 19.05.2014р., що стверджується рекомендованими листами з повідомленнями "Укркурєра" які повернуті до суду, однак до суду не з"явився та не подав заяви про розгляд справи у його відсутність. За таких обставин суд вважає можливим винести по справі заочне рішення. Дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення за таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 22.02.2003р., зареєстрованому у Великомежирицькій сільській раді Корецького району Рівненської області, актовий запис № 1, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] вданим 22.02.2003р., від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] [INFO], по причинах різних поглядів на життя і побут, позивач втратила почуття поваги та любові, сімейні відносини із відповідачем протягом тривалого часу не підтримуються. Позивач вважає не можливим примирення, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред?явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сукупністю досліджених доказів доведено, що шлюб існує формально, суперечить інтересам позивача та підлягає до розірвання. Визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON] [INFO] з матір?ю - [PERSON] Понесені судові витрати позивача за сплату судового збору у сумі 243 грн. 60 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] вказує, що 25.05.2013р. вони з відповідачем [PERSON] зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 468, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25.05.2013р. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.11.2013р. Дитина проживає з матірю та перебуває на її утриманні. Протягом тривалого часу відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та не бере участі у її вихованні, а самостійно вона не спроможна забезпечувати фінансове утримання їхньої доньки. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання малолітньої доньки [PERSON] [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач та її представник підтримала позовні вимоги та просили суд їх задовольнити. Відповідач належним чином викликався до суду для розгляду справи, зокрема на 14 год. 20.03.2014р., та на 09 год. 14.04.2014р., що стверджується рекомендованими повідомленнями "Укркурєра" про вручення, однак до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Позивач та її представник не заперечили проти ухвалення по справі заочного рішення. За таких обставин, в зв"язку із неявкою в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, у суду виникає необхідність ухвалити по справі заочне рішення. Заслухавши позивача та її представника в судовому засіданні, дослідивши надані письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. Судом встановлено, що сторони 25.05.2013р., зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 468, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25.05.2013р. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.11.2013р. Дитина проживає з матірю та перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, та не бере участі у її вихованні та утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Віповідно вимог ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину, визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Отже, судом встановлені підстави для стягнення аліментів. Судові витрати у сумі 243 грн. 60 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь Державного бюджету. На підставі ст. ст. 180, 183, 191, 199 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] вказує, що 26.09.2003р. вони з відповідачем [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі ВРАГС м. Рівне, актовий запис № 1409, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] вданим 26.09.2003р. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося, між ними втрачена взаємоповага та взаєморозуміння. Фактичні шлюбні та сімейні відносини припинені між ними, кожен живе своїм особистим життям. На даний момент ведення ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, та за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя у них немає. Письмових заперечень відповідача на позовну заяву суду не надано. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, просила суд їх задовольнити, та не надавати сторонам терміну для можливого примирення. Відповідач належним чином викликався до суду для розгляду справи, зокрема на 10 год., 18.03.2014р., та 08 год. 30 хв. 20.03.2014р. що стверджується рекомендованими листами з повідомленнями "Укрпошти" які повернуті до суду за закінченням терміну зберігання, однак до суду не з"явився та не подав заяви про розгляд справи у його відсутність. За таких обставин суд вважає можливим винести по справі заочне рішення. Дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення за таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 08.06.2003р., зареєстрованому у відділі ВРАГС м. Рівне, актовий запис № 1409, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] вданим 26.09.2003р., від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] [INFO], по причинах різних поглядів на життя і побут, позивач втратила почуття поваги та любові, сімейні відносини із відповідачем протягом чотирьох місяців не підтримуються. Позивач вважає не можливим примирення, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред?явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сукупністю досліджених доказів доведено, що шлюб існує формально, суперечить інтересам позивача та підлягає до розірвання. Понесені судові витрати позивача за сплату судового збору віднести за його рахунок. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить стягнути на її користь з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] у частці ? від доходу відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи із дня звернення до суду і до досягнення ними повноліття. В обгрунтування заявлених позовних вимог позивачка вказала, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Від спільного проживання мають двоє неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO]. На даний час домовленості між нею та відповідачем щодо його участі в утриманні та вихованні дітей не було досягнуто. Відповідач [PERSON] працює вчителем у Вербенській ЗОШ 1-3 ступенів і отримує заробітну плату, підтвердженням цього є довідка про доходи. Позивачка під час розгляду справи в суді звернулась до суду із заявою в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги викладені підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] також письмово звернувся до суду з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю. У відповідності з ч.2 ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України та ч. 2 ст.179 Цивільного процесуального кодексу України особа, яка бере участь у справі , має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. В такому випадку,коли розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Норми ч.4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України вказують на те,що у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Вважаючи на те, що відповідач позов визнав і це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] від спільного проживання в шлюбі з [PERSON] мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO], які перебувають на утриманні позивачки (а.с. 5,6,8). Згідно ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов"язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст.180 Сімейного кодексу, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже обов"язок утримувати дитину є рівною мірою обов"язком як матері так і батька. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, та платника аліментів. Підтвердженням того що у відповідача постійний заробіток є довідки про доходи видані відділом освіти Демидівської районної державної адміністрації (а.с.7-8). Обставин, які б звільняли відповідача від обов'язку по утриманню неповнолітніх дітей судом не встановлено. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд рахує за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір. На підставі ст.ст.180, 181, 182, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved