overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

11 березня 2015 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про відшкодування державних коштів. У судове засідання представник позивача не з'явилася, направивши до суду заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, наполягала на задоволенні позову. Відповідач у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, надав до суду заяву, вказував, що позовні вимоги визнає. Судом встановлено, що Управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Київської районної у м. Полтаві ради (далі - Управління) [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки Анни призначено тимчасову державну соціальну допомогу за період з 01.02.2013р. по 01.08.2013 р. на загальну суму 2178 грн. 00 коп. 29.01.2014 р. Управління отримало довідку Октябрського відділу ДВС Полтавського МУЮ від 25.01.2014 року. В даній довідці зазначено, що [PERSON] отримувала аліменти з [PERSON] з 01.07.2013р. по 01.01.2014р. А також, довідкою Октябрського відділу ДВС Полтавського МУЮ підтверджується даний факт, що [PERSON] отримувала аліменти від боржника з 01.08.2013р.по 01.09.2014р. Пунктом 10 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Тому, відповідно до п. 12 Постанови КМУ від 22.06.2006 р., якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв'язку з чим можливе стягнення з нього коштів па утримання дитини, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Управління зверталося до [PERSON] з листом про повернення призначеної тимчасової державної допомоги на загальну суму 2178 грн. 00 коп., на що відповіді не отримало. Пунктом 8 статті 181 Сімейного Кодексу України передбачено, якщо місце проживання батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Згідно п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 року № 189 "Про затвердження Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме" (далі - Постанова КМУлід- 22.02.2006 року) тимчасова допомога призначається і виплачується за місцем проживання (перебування) одного з батьків, який утримує дитину, органами праці та соціального захисту населення. Виходячи з вищевикладеного, суд задовольняє позов повністю. Питання судового збору суд вирішує на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України, стягнувши його з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

11 вересня 2014 позивач звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплачених коштів у вигляді тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме. Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі поданого до управління праці та соціального захисту населення Хмільницької міської ради необхідного пакетів документів [PERSON], призначена та виплачена тимчасова державна допомога дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме згідно постанови Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року № 189, а саме на утримання доньки [PERSON], [INFO] в загальній сумі 8485 гривень 50 коп., однак згідно довідки ВДВС Хмільницького міськрайонного управління юстиції від 24 квітня 2014 року № 03-3287 по виконавчому листу № АО-21 від 27 травня 1997 року у квітні 2014 року було перераховано аліменти в сумі 769 гривень 50 коп., що свідчить про можливість батька утримувати свою дитину, а тому просили стягнути з відповідача зазначену суму сплаченої тимчасової допомоги. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити . Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. За таких обставин, на підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України, з урахуванням роз'яснень, які містяться в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12 червня 2009 року N 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", зважаючи на те, що визнання відповідачами позову є безумовним, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, являється реалізацією права відповідача, передбаченого ст. 31 ЦПК України, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~11 вересня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який зареєстрований з відповідачем [PERSON] 30 вересня 1981 року Нововолинським міським відділом ЗАГС Волинській області. Від шлюбу мають повнолітню доньку. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що подружнє життя не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Позивач зазначає, що шлюб носить формальний характер, вважає, що примирення та збереження сім'ї неможливе та суперечить її інтересам. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "Бзюк". \~ \~ \~ \~Представник позивача до проведення судового засідання подав до суду письмову заяву, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять справу розглянути у їхній відсутності, позов задовольнити, не заперечують щодо заочного рішення. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через судовий виклик, про причини неявки в судове засідання не повідомив. \~ Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов: відповідач\~належним чином\~повідомлений про\~дату,\~час і\~місце судового\~засідання; відповідач\~не зявився\~в судове\~засідання без\~поважних причин\~або без\~повідомлення причин; відповідач\~не подав\~відзив; позивач\~не заперечує\~проти такого\~вирішення справи. \~ \~ Зясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, а саме: свідоцтво про шлюб (а.с.5), копію свідоцтва про шлюб (а.с.6), копії паспортів позивача та відповідача (а.с.7-8, 10-11), копії індентифікаційних кодів позивача та відповідача (а.с.9, 12), довідку про склад сім'ї та реєстрацію позивача (а.с.14), суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружні відносини, примирення між сторонами неможливе, шлюб фактично розпався та існує формально. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому суд шлюб розриває. \~ \~ \~ \~Після розірвання шлюбу прізвище позивачу [PERSON] не змінювати, залишити їй прізвище набуте у шлюбі. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.141 ЦПК України до стягнення з [PERSON] підлягає в користь [PERSON] 704,80 грн. сплаченого судового збору, що підтверджується документально (а.с.1). \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

11 вересня 2019 року [PERSON] , в порядку статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, звернулася до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт, що вона є донькою [PERSON] , який помер [INFO] . Заява обґрунтована тим, що [INFO] помер батько заявника [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно. Розбіжність у написанні прізвищ у свідоцтві про смерть батька та паспорті заявника не дають можливості оформити спадщину, тому виникла необхідність встановити факт родинних відносин. В судове засідання заявник не з`явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явилися, подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. З`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази у справі в підтвердження вказаних обставин, суд приходить до висновку, що вимога заявника підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 18 червня 2019 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському Юр`ївському районах та місту Павлограду Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 338 (а.с.26). Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18 жовтня 1990 року відділом РАЦС м. Павлограда, та складеного на російській мові, [INFO] народилася « [PERSON] », батько: « [PERSON] », мати: « [PERSON] » (а.с.32). Згідно копії паспорту серії [NUMBER] , виданого Павлоградським МВУВМС України в Дніпропетровській області 27.02.2002 року, матір заявника, має також прізвище як і заявник « [PERSON] ». Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Враховуючи наведене, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що відмінність у написанні прізвищ заявника [PERSON] та її померлого батька [PERSON] , зумовлена неоднаковим перекладом з російської на українську мову. Встановлення факту родинних відносин необхідно заявнику для отримання свідоцтва про право на спадщину. Таким чином,\~суд вважає\~за необхідне\~встановити факт,\~що померлий\~ [INFO] [PERSON] \~є батьком [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

11 вересня 2019 року позивач звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 24 липня 2004 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Світловодського міського управління юстиції, актовий запис № 123. Від шлюбу мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки між ними не склались через різні погляди на життя, постійні непорозуміння, на даний час спільне господарство не ведеться. Позивач переконана, що подальше сімейне життя та збереження сім`ї неможливе та суперечить її інтересам. Ухвалою судді від 18 вересня 2019 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовчий судовий розгляд.(а.с.12-13). Ухвалою суду від 21 листопада 2019 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.(а.с.24). Позивач в судове засідання не з`явилась, в своїх позовних вимогах, просить суд розглядати справу без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного розгляду не заперечує. (а.с. 2-3). Відповідач в судові засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся в установленому законом порядку, що підтверджується поштовими конвертами, які містить судові повістки про виклик до суду, повернуті до суду з відміткою "За закінченням терміну зберігання". (а.с.20, 21) У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Враховуючи викладене, відповідно до ухвали суду від 04 грудня 2019 року, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи згідно ст. 229 ЦПК України, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Шлюб між позивачем та відповідачем зареєстрований 24 липня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Світловодського міського управління юстиції, актовий запис № 123, що підтверджується копією свідоцтва про одруження. (а.с.6) Від шлюбу, позивач та відповідач мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. (зворотна сторінка а.с.7). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За встановлених вище обставин, суд приходить висновку про наявність підстав для задоволення позову. Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

11 грудня 2013 року було ухвалено заочне рішення по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії територіально відокремленого без балансового відділення І-А типу 10003/0643 філії - Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором, стягнуто солідарно з [PERSON] на користь АТ "Ощадбанк" заборгованість за кредитним договором № 571/1 від 03.04.2007 року в сумі - 45 696, 34 грн. та судовий збір в розмірі 456, 96 грн. 19 лютого 2019 року на адресу суду надійшла заява Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії-Дніпропетровське обласне управління - про ухвалення додаткового рішення у справі № 179/2240/13-ц з посиланням на те, що в резолютивній частині рішення суду від 11.12.2013 р. не зазначена точна сума грошових коштів, які підлягають стягненню, а саме: не була вказана сума заборгованості відповідачів перед позивачем в іноземній валюті у розмірі 5 544,02 доларів США, тоді як в резолютивній частині рішення було вказано лише її гривневий еквівалент, що за офіційним курсом НБУ станом на 08.02.2013 р. становив 45 696, 34 грн. Згідно ч.6 ст.19 ЦПК України дана справа відноситься до малозначних та відповідно до ст.274 ч.1 п.1 ЦПК України підлягає розгляду за правилами спрощеного провадження. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Судом встановлено, що позивач просив стягнути суд, заборгованість в іноземній валюті, а саме доларах США, тоді як рішенням суду стягнено заборгованість у гривневому еквіваленті, не зазначено суми заборгованості в доларах США. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе ухвалити додаткове рішення, яким зазначити точну суму грошових коштів. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

11 грудня 2013 року позивач ПАТ "Миколаївобленерго" звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] з позовом про стягнення збитків, в якому посилаючись на порушення відповідачем вимог пунктів 42 та 48 Правил користування електричною енергією для населення, що призвело до заподіяння збитків енергопостачальному підприємству на суму 290,73 гривень, які відповідач добровільно відшкодовувати відмовляється, просив ухвалити судове рішення про стягнення з відповідача [PERSON] на свою користь суму збитків у вищезазначеному розмірі та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача Петрівський О.О. згідно довіреності від 26.12.2012 року не з'явився, надав суду письмову заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно та не повідомив суд про причини своєї відсутності, а тому суд приймає рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 17 листопада 2013 року працівниками позивача під час проведення рейдової перевірки у відповідача було виявлено порушення «Правил користування електричною енергією для населення» затверджених ПКМ України від 26 липня 1999 року, що передбачає відповідальність згідно ст.27 ЗУ «Про електроенергетику» від 16 жовтня 1997 року. В ході вищевказаної перевірки було встановлено, що споживач електричної енергії відповідач по справі порушив п.42,48 Правил, а саме: - самовільне підключення електроустановок струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі іншого споживача (Житло та Благоустрій) відкритою електропроводкою, з порушенням схеми обліку поза приладообліку, що можливо виявити під час проведення контрольного огляду приладу обліку. Про порушення відповідачем «Правил користування електричною енергією для населення» працівниками позивача був складений акт №С-7427. На підставі даного акту комісією енергопостачальної організації проведено розрахунок, згідно Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією для населення, що склало 290,73 гривень. Відповідно до ч.2 п.48 Правил користування електричною енергією для населення, споживач несе відповідальність за порушення ним правил користування електричною енергією. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У зв'язку з вищевикладеними фактами та обставинами суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України суд знаходить за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 229,40 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

11 грудня 2013 року при перевірці представниками Першотравневого РЕМ ПАТ ДТЕК Донецькобленерго виконання вимог Закону України Про електроенергетику, ПКЕЕН, за місцем проживання відповідача було виявлено порушення ним ст. 26, 27 ЗУ Про електроенергетику та п.42, 48 ПКЕЕН, що виразилося у відсутності на приладі обліку пломб з відбитками тавр енергопостачальника. На підставі п. 53 ПКЕЕН, виявлене порушення було зафіксовано в акті про порушення ПКЕЕН № 182670 від 11.12.2013 року. Відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, на підставі зазначеного акту про порушення ПКЕЕН споживачу [PERSON] було визначено обсяг вартості спожитої, але неврахованої електричної енергії, внаслідок порушення, на загальну суму: 380,17 гривень Розрахунок обсягу та вартості не облікованої електричної енергії здійснювався за тарифами, встановленими Постановами НКРЕ України для споживачів відповідної групи та класу напруги, які діяли під час порушення споживачем ПКЕЕН та в порядку передбаченому методикою. Згідно п. 53 ПКЕЕН, якщо між споживачем і енергопостачальником не досягнуто згоди щодо користування електричною енергією, її оплати, збереження приладів обліку тощо, спірні питання вирішуються в установленому законодавством порядку. Стосовно відповідача складений акт про порушення ПКЕЕН, а також розрахунок заборгованості за спожиту, але невраховану приладом обліку, електричну енергію не оскаржувався, отже відповідач зі свого боку, визнав факт порушення чинних ПКЕЕН, а також згоду зі складеним актом та нарахованою сумою заборгованості. У зв`язку з тим, що відповідач до теперішнього часу не відшкодував збитки, позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заподіяного збитку та судових витрат. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог та просив у задоволенні відмовити. Суд, зясувавши думку сторін та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, бо дійсно у відношенні [PERSON] складений акт про порушення ПКЕЕН № 182670 від 11.12.2013 року (а.с.5-6), відповідно до якого за місцем проживання відповідача було виявлено пошкодження розрахункових засобів обліку електроенергії, а саме: відсутність пломб з відбитками тавр енергопостачальника [PERSON] є споживачем електроенергії, що підтверджується договором № 1 від 30.08.2007 року про користування електричною енергією (а.с.24), а розрахунок збитків не викликає сумнівів у суду(а.с.7). Складання акту та нарахування збитків передбачені "Правилами користування електричною енергією для населення ". Таким чином, оскільки відповідач порушив правила користування електричною енергією для населення, збитки не відшкодував, тому з нього необхідно стягнути заборгованість за спожиту електричну енергію по акту про порушення ПКЕЕН у сумі 380 гривень 17 копійок, а також судовий збір.

Outcome: approved