Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON] подала до суду даний позов, мотивуючи його тим, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] належав до типу колгоспного двору, головою якого була [PERSON], що стверджується свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок, виданого 15 квітня 1989 року виконкомом Коломийської районної ради на підставі рішення виконкому Коломийської районної ради народних депутатів № 59 від 12.04.1989 року . Станом на 01 липня 1990 року у даному спадковому будинку були зареєстровані і проживали: її, позивачки, мати [PERSON] - голова колгоспного двору, позивач [PERSON] , та її дочка [PERSON] - члени колгоспного двору. Таким чином, оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживали [PERSON], вона, позивач [PERSON], та відповідач [PERSON] (д.п. [PERSON]) , то кожному з них належала 1/3 частка в житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS], котрих члени колгоспного двору не виділили. 15 січня 1998 року її позивачки мати склала заповіт, посвідчений головою виконкому Коршівської сільської ради Коломийського району та зареєстрований в реєстрі за № 4, яким все своє майно заповіла їй, позивачці [PERSON] Даний заповіт не змінено та не скасовано, що підтверджується довідкою Коршівської сільської ради Коломийського району № 1462 від 28 липня 2015 року. [INFO] померла її мати - [PERSON] і після її смерті відкрилась спадщина за заповітом. Вказує, що крім неї є ще спадкоємець першої черги за законом - її брат, відповідач [PERSON] , який спадщини не приймав і заповітом позбавлений права спадкування. У фактичне управління спадковим майном після смерті матері вступила вона, позивачка, яка проживала в даному будинку і прийняла спадщину відповідно до ст..549 ЦК УРСР, що підтверджується копією паспорта з відміткою про реєстрацію місця проживання та довідкою Коршівської сільської ради Коломийського району № 1462 від 28 липня 2015 року Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] належав до типу колгоспного двору, головою якого була мати позивачки - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок, виданого 15 квітня 1989 року виконкомом Коломийської районної ради на підставі рішення виконкому Коломийської районної ради народних депутатів № 59 від 12.04.1989 року .(а.с.8) Станом на 01 липня 1990 року у спірному будинку були зареєстровані і проживали: мати позивача [PERSON] - голова колгоспного двору та члени колгоспного двору - позивач [PERSON], та дочка позивачки відповідач [PERSON], що підтверджується довідкою Коршівської сільської ради Коломийського району № 1462 від 28 липня 2015 року.(а.с.9) Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після його припинення, мають ті члени двору, котрі станом до 15 квітня 1991 року не втратили частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживали [PERSON], позивач [PERSON], та відповідач [PERSON] (д.п. [PERSON]), то кожному з них належала 1/3 частка в житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS]. 15 січня 1998 року голова колгоспного двору [PERSON] склала заповіт, котрим все своє майно де б воно не було і з чого б не складалось, і все те, на що за законом матиме право заповіла своїй дочці, а позивачці по справі [PERSON] (а.с.6) Даний заповіт посвідчений головою виконкому Коршівської сільської ради Коломийського району та зареєстрований в реєстрі за № 4, котрого не змінено та не скасовано, що підтверджується довідкою Коршівської сільської ради Коломийського району № 1462 від 28 липня 2015 року.(а.с.9) [INFO] померла голова колгоспного двору мати позивачки [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть [INFO] зроблено запис № 15 (а.с.5). Після смерті матері позивачки [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом. Крім позивача є ще спадкоємець першої черги за законом - брат позивачки, відповідач [PERSON] , який спадщини не приймав і заповітом позбавлений права спадкування. Позивач [PERSON] вступила у фактичне управління спадковим майном після смерті матері, проживаючи в спірному будинковолодінні і прийнявши спадщину відповідно до ст..549 ЦК УРСР, що підтверджується копією паспорта з відміткою про реєстрацію місця проживання та довідкою Коршівської сільської ради Коломийського району № 1462 від 28 липня 2015 року.(а.с. 9,17) З метою оформлення спадщини позивач звернулась до Другої Коломийської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак, нотаріус не взмозі видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове нерухоме майно майно, оскільки не можливо встановити всіх співвласників зазначеного вище жилого будинку та їх частки у цьому майні.(а.с.16) Відповідно до довідки-характеристики нерухомого майна інвентаризаційна вартість спірних будинку та господарських будівель становить 122 888,00 грн., а саме: житловий будинок зазначений літерою "А" становить 45 456,00 грн., стайня "В"- 16 987,00 грн., літня кухня "Ж"- 17 466,00 грн., комора "З"- 7 905,00 грн., стодола "Л"- 11 423,00 грн., вбиральня "К" - 3337,00 грн., криниця " № 1"- 2 545,00 грн. , огорожа" № 2-4"- 17 769,00 грн. (а.с.10-14). Крім того встановлено, що члени бувшого колгоспного двору позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] після ліквідації колгоспних дворів 15.04.1991 року не ставили вимогу про виділ їх частки майна з колгоспного двору в [ADDRESS] і не бажають їх виділяти. Відповідачі по даній справі [PERSON] та [PERSON] проти позовних вимог позивачки [PERSON] не заперечують, визнають їх у повному обсязі, про що подали відповідні заяви (а.с.43-44) Отже, суд прийшов до переконання, що за позивачем [PERSON] слід визнати право власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. На підставі наведеного та ст. ст..346, 392 ЦК України, ст.549 ЦК УРСР,

Outcome: approved