Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду та свої вимоги мотивує тим, що як їй стало відомо через додаток "Дія", 09.06.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Савенком Ю.О. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження та постанова про арешт коштів боржника (ВП № 65739114). Також був накладений арешт на її зарплатний рахунок, відкритий в ПАТ "Приватбанк", чим фактично її було позбавлено доступу до отримання заробітної плати, засобів для існування та утримання малолітньої дитини. 02.03.2021 на її адресу надійшов лист № 20248725/1 від 23.02.2021 відповідно до якого відповідач повідомив її, що між ним та ТОВ "МІЛОАН" 02.12.2020 був укладений договір відступлення прав вимоги № 54-МЛ від 02.12.2020, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 2629609 від 08.07.2020, що укладений між ТОВ "МІЛОАН" та [PERSON] з терміном повернення кредиту до 07.08.2020. До вказаного повідомлення була додана вимога про необхідність сплати заборгованості у розмірі 87074,81 грн. та запропоновано сплатити "акційний платіж" у розмірі 45316,96 грн. Не погоджуючись із претензією, направленою відповідачем, 04.03.2021 нею був направлений лист на електронну пошту відповідача, в якому вона заперечувала про наявність будь-якого боргу перед відповідачем. [PERSON] не була належним чином повідомлена про будь-які зміни у наявних у неї зобов`язань перед ТОВ «Мілоан» та їх переходу до ТзОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал», тому претензії щодо необхідності виконання зобов`язань перед Відповідачем як кредитором є необґрунтованими. Також, 28.09.2020 [PERSON] було направлено лист до ТОВ «Мілоан», відповідно до якого станом на 28.09.2020 вона визнала фактичний розмір її заборгованості перед ТОВ «Мілоан» у розмірі 4189 грн. 00 коп. Однак, відповідь від ТОВ «Мілоан» їй надана не була, будь-яких заперечень в письмовому вигляді у спосіб, визначений в її зверненні, вона не отримала, чим було порушено її права, гарантовані чинним законодавством, та нею було розцінено як мовчазна\~згода з боку кредитора про розмір заборгованості. У зв`язку з цим просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 18.03.2021, зареєстрований в реєстрі за № 32838, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення на користь ТОВ "Кредит капітал" з [PERSON] заборгованості у сумі 47646,93 грн. Представник відповідача - ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал», якому надсилалась копія позову, пояснень на позов не подав. Третя особа - Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., якому надсилалась копія позову, пояснень на позов не подав. Третя особа - Приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Савенко Ю.О., якому надсилалась копія позову, пояснень на позов не подав. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 09.06.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Савенком Ю.О. винесено постанови: про відкриття виконавчого провадження та про арешт коштів боржника на підставі виконавчого напису № 32838 від 18.03.2021 (а.с. 12-13,14-15). На адресу [PERSON] надійшов лист № 20248725/1 від 23.02.2021, відповідно до якого відповідач повідомив її, що між ним та ТОВ "МІЛОАН" 02.12.2020 був укладений договір відступлення прав вимоги № 54-МЛ від 02.12.2020, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 2629609 від 08.07.2020, що укладений між ТОВ "МІЛОАН" та [PERSON] з терміном повернення кредиту до 07.08.2020 (а.с.16). На адресу [PERSON] надійшла вимога про погашення кредитної заборгованості у розмірі 87074,81 грн. та запропоновано сплатити "акційний платіж" у розмірі 45316,96 грн. (а.с.17). 04.03.2021 [PERSON] був направлений лист на електронну пошту ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал», в якому вона заперечувала про наявність будь-якого боргу перед ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» (а.с. 18-20). 18.03.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. було вчинено виконавчий напис, згідно з яким запропоновано стягнути на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» заборгованість за кредитним договором № 2629609 від 08.07.2020, який укладений між ТОВ "МІЛОАН" та [PERSON] невиплаченої в строк. Правонаступником ТОВ "МІЛОАН" за вказаним кредитним договором є ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал», за період з 02.12.2020 по 25.02.2020, у розмірі: 46716,931 грн., у т.ч.: 10165,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 35151,93 грн. прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; а також 1400,00 грн. строкова заборгованість по штрафам, загальна заборгованість становить 47646,93 грн. (а.с. 74). 08.07.2020 між ТОВ "МІЛОАН" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2629609 на грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 14000,00 грн. (а.с. 79-82). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України,- кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України,- нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат»),- нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат»,- для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку,- для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат»,- захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Даний правовий висновок Верховного Суду викладений у постановах від 4 березня 2015 року в справі №6-27цс15, від 11 березня 2015 року в справі №6-141цс14. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник [PERSON] мала безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України,- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, оцінюючи належність та допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих позивачем доводів у їх сукупності, оскільки відповідачем не надано суду жодних аргументів на підтвердження безспірності розміру заборгованості за кредитним договором, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчого напису, враховуючи, що виконавчий напис було здійснено з порушенням процедури його вчинення, визначеної ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України №296/5 від 22.02.2012, суд вважає за необхідне позов задовольнити і визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 18.03.2021, зареєстрований в реєстрі за № 31838, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» заборгованості у сумі 47646,93 грн. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України,- з відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» на користь [PERSON] підлягає стягненню 908,00 грн. на відшкодування судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви, 454,00 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову, а всього 1362 грн. 908+454=1362

Outcome: approved