Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

06 лютого 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що 11 жовтня 2013 року між ним та Публічним акціонерним товариством «Імексбанк» (далі - ПАТ «Імексбанк») був укладений договір банківського вкладу. 11 грудня 2013 року між ним та ПАТ «Імексабанк» був укладений договір № 110038186 про приєднання до договору банківського вкладу від 11 жовтня 2013 року на строк до 12 січня 2015 року. На виконання умов договору він вніс на депозитний рахунок кошти в сумі 24500 доларів США. У вказаний у договорі строк відповідач кошти не повернув. Станом на 12 січня 2015 року на його рахунку в банку знаходиться вклад 24500 доларів США; на картці «Виза» 200 доларів США і проценти, нараховані з жовтня 2014 року по 12 січня 2015 року - 409 доларів США, а всього 609 доларів США. Таким чином, загальна сума заборгованості банку складає 25109 доларів США. Посилаючись на ці обставини, позивач з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с.23-24) просить стягнути з відповідача на свою користь борг за договором банківського вкладу в сумі 25109 доларів США, що згідно курсу НБУ України станом на 16 лютого 2015 року ( за 100 доларів США - 2604,9893 гривень) складає 654086,76 гривень; 3% річних від суми прострочки видачі вкладу в сумі 17038, 87 гривень та витрати на оплату судового збору в сумі 3654 гривень. Під час розгляду справи представники позивача [PERSON] та [PERSON], діючи від його імені на підставі довіреності у межах наданих їм повноважень, підтримали позов та просили його задовольнити. Представник відповідача, якого двічі належним чином повідомляли про день, час та місце розгляду справи (а.с. 36,41) до суду не з'явився, не повідомив про поважні причини неявки та не надав заяви про розгляд справи за його відсутності. Згідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв'язку з чим, за згодою представників позивача відповідно до ст.224-225 ЦПК України суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів та постановив заочне рішення. Заслухавши представників позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до таких висновків. Згідно із частиною першою статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Згідно із частиною першою статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до частин першої, п'ятої ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. За умовами укладеного між сторонами договору банківського вкладу № 110038186 від 11 грудня 2013 року, сума вкладу складає 24500 доларів США; процентна ставка 10% річних; вкладний рахунок [NUMBER]; поточний рахунок № [NUMBER]; дата внесення суми вкладу 11 грудня 2013 року строком на 397 днів; дата повернення вкладу 12 січня 2015 року; порядок сплати відсотків щомісячно (а.с.7). Позивач у день закінчення строку дії договорів - 12 січня 2015 року, звернувся до банку з вимогою про повернення банківського вкладу в сумі 24500 доларів США; 200 доларів США і процентів за період з жовтня 2014 року по 12 січня 2015 року - 409 доларів США, а всього 25109 доларів США, що згідно курсу Національного Банку України станом на 16 лютого 2015 року (за 100 доларів США -2604,9893 гривень) складає 654086 гривень 76 копійок (а.с.25). Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. У зв'язку з цим банк був зобов'язаний повернути позивачу депозитні кошти з процентами в строк закінчення дії договору - 12 січня 2015 року. Проте ПАТ «Імексбанк» кошти позивачу не повернув, чим порушив свої грошові зобов'язання. За таких обставин з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути 3 % річних за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання на підставі частини другої статті 625 ЦК України, що складає 17038 гривень 87 копійок. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути документально підтверджені витрати на оплату судового збору в сумі 3654 гривні.

Outcome: approved