Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом в якому уточнивши позовні вимоги просив стягнути з відповідача страхове відшкодування в розмірі 31 650 грн. 00 коп., пеню в розмірі 4 385 грн. 91 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 23 травня 2014 року в м. Києві, на вул. Кільцева дорога мала місце дорожньо - транспортна пригода, в якій було пошкоджено належний [PERSON] (далі - позивач) автомобіль марки «Chevrolet», державний реєстраційний номер [NUMBER]. Даний факт підтверджується довідкою про пошкодження автомобіля від 23.05.2014 року, виданою на місці ДТП інспектором Солом'янського ВДАІ РУ ГУМВС України в м. Києві. Постановою Солом'янського районного суду м. Києва (справа № 760/11034/14-п) винним у скоєнні ДТП визнано [PERSON], водія автомобіля марки «Ман-225», державний реєстраційний номер [NUMBER]. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована у Публічному акціонерному товаристві "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" (надалі - Відповідач, Страховик) згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/0239077. Відповідно до п. 2 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі-Закон) у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, -МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. 26.05.2014 року позивачем відповідачу було подано повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду. Відповідно до п. 3 ст. 33 Закону водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов'язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна. Огляд пошкодженого транспортного засобу було проведено 26.05.2014 року та 04.06.2014 року. Однак, в порушення норм чинного законодавства та своїх зобов'язань відповідач товарознавчу експертизу (дослідження) не призначив. Згідно ст. 29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до рахунок-фактури № СФ-0000007 від 28.05.2014 р. вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «Chevrolet», державний реєстраційний номер [NUMBER], складає 31 650 грн. 00 коп. 10.06.2014 року відповідачеві було надано заяву про страхове відшкодування Згідно п. 2 ст. 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про виплату страхового відшкодування. Позивачем 10.06.2014 року були надані відповідачеві всі необхідні документи, у зв'язку з чим, страхове відшкодування підлягало виплаті не пізніше 08.09.2014 року. В порушення взятих на себе за договором зобов'язань, відповідачем не здійснено виплату страхового відшкодування. Враховуючи наведене, позивач просив суд стягнути із Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» страхове відшкодування в розмірі 31 650 грн. 00 коп. та пеню в розмірі 4 385 грн. 91 коп. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив задовольнити позов в повному обсязі з викладених підстав. Представник відповідача, давши пояснення в судовому засіданні, повністю визнав позовні вимоги та не заперечив щодо задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Також, постановою Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», з метою забезпечення правильного й однакового застосування судами окремих положень цивільного процесуального законодавства в ч. 3 п. 24 Пленум Верховного Суду України постановив дати судам такі роз'яснення: у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Отже, враховуючи безумовне визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси позивача та інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи викладене,

Outcome: approved