Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

07 жовтня 2020 року позивачі звернулися до суду з вищевказаною позовною заявою. Позовні вимоги аргументовані тим, що брат позивача [PERSON] - [PERSON] та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільних синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] помер. Мати дітей, [PERSON] , до смерті брата та по теперішній час не виконує свої батьківські обов`язки по утриманню дітей, не приймає участі у їх вихованні, веде аморальний спосіб життя, вживає спиртні напої. Були випадки, коли вона залишала дітей самих вдома без їжі та догляду. На даний час діти разом з нею не проживають, будь-якої участі в утриманні дітей відповідач не приймає, з дітьми не спілкується, неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності. Позивачі вважають, що відповідач без поважних причин ухиляється від виконання своїх обов`язків відносно своїх синів, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України є підставою позбавлення її батьківських прав. Діти на даний час проживають за різними адресами: [PERSON] разом із матір`ю позивача та померлого [PERSON] за адресою [ADDRESS] , відвідує школу № 10; [PERSON] проживає в сім`ї позивача за адресою с. Топорівці Новоселицького району Чернівецької області, відвідує там Топорівську загальноосвітню школу. Позивач просить одночасно призначити його опікуном та піклувальником дітей, стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на їх утримання. (а.с.2-3) Ухвалою судді від 27 жовтня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено справу до підготовчого засідання. В підготовче судове засідання позивачі та їх представник не з`явилися, надали до суду письмову заяву, в якій просять суд розглянути справу за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. (а.с. 76-78). Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про визнання позову та просила розгляд справи проводити без її участі. (а.с.68-70) Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує (а.с. 71) Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 цієї статті, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. За нормою ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи відповідно до ст. 229 ЦПК України, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] та малолітнього [PERSON] , [INFO] , являються [PERSON] , [INFO] , та відповідач [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження. (а.с. 7,12). Батько дітей [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. (а.с. 17). Відповідно до Довідки № 10-12/78 від 30 липня 2019 р. виданої виконавчим комітетом Петракіївської сільської ради Хорольського району Полтавської області відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] , проживає в [ADDRESS] (а.с.68-70) Неповнолітній [PERSON] зареєстрований та проживає в [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про його місце реєстрації. (а.с. 8) Малолітній [PERSON] фактично проживає за адресою с. Топорівці Новоселицького району Чернівецької області, відвідує там Топорівську загальноосвітню школу, що підтверджується довідкою Топорівської загальноосвітньої школи та висновком про стан здоров`я дитини (а.с. 14,16) Згідно довідки та характеристики Світловодської ЗОШ № 10 неповнолітній [PERSON] навчається в 9 класі цієї школи, має посередні успіхи в навчанні. (а.с. 9,10) Згідно довідки та характеристики Топорівської ЗОШ № 10 малолітній [PERSON] навчається в 1 класі цієї школи, має хороші здібності до навчання. (а.с. 13,16) З довідки Світловодського ВП ГУНП, пояснень [PERSON] , постанов про адміністративні правопорушення вбачається, що відповідач [PERSON] не належно виконує свої батьківські обов`язки, систематично зловживає алкогольними напоями, курить, не доглядає та не виховує своїх дітей, які постійно знаходились у баби. Відповідач двічі притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 175-1, ч. 1 ст. 178 КУпАП. (а.с. 18-24) Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області від 23 листопада 2020 року прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав матір неповнолітього [PERSON] та малолітнього [PERSON] [PERSON] (а.с.73-74) Позивач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] разом із сім`єю: дружина [PERSON] [INFO] , її дочка [PERSON] , [INFO] , онук [PERSON] , [INFO] , у приватному будинку.(а.с. 35) Позивач на обліку у лікаря психіатра не перебуває, відповідно ст. 89 КК України визнається таким, що не має судимості. [PERSON] та [PERSON] на диспансерному обліку у лікаря - нарколога та психіатра не перебувають, до кримінальної відповідальності не притягувались, надали згоду на оформлення опіки над малолітнім [PERSON] та піклування над [PERSON] (а.с. 45,46,50,51,52,53) Відповідно висновку акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 24.04.2020 року, складеного представниками Топорівської сільської ради, господарство в якому проживає позивач, газифіковане, умови житлового будинку придатні для життя, виховання та розвитку дітей. Санітарно-гігієнічні умови відповідають нормам.(а.с. 34) [PERSON] за станом здоров`я та матеріальним достатком має можливість виховувати дітей, що підтверджується довідками про користування земельними ділянками, на яких він вирощує сільськогосподарські та декоративні рослини; характеристикою ТОВ "Ринок Виноградар", на якому позивач здійснює продаж своєї сільськогосподарської продукції, про те, що скарги та конфлікти відсутні.(а.с. 38, 38,40,41, 42) Позивач є рідним дядьком дітей, що підтверджується копіями свідоцтв про народження [PERSON] , померлого [PERSON] , копіями свідоцтва про розлучення, свідоцтва про одруження [PERSON] (а.с. 25,26,27,28,29,54,55) Згідно подання Органу опіки та піклування Світловодського міськвиконкому від 23 листопада 2020 року, орган опіки вважає, що [PERSON] , 1989 року народження може бути опікуном над малолітнім [PERSON] та піклувальником над [PERSON] , здатний забезпечити належне утримання, виховання, розвиток та навчання підопічних дітей. (а.с.75) Відповідно до положень Конвенції про права дитини та Закону України «Про охорону дитинства» дитинство перебуває в Україні під особливою охороною. Згідно із ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Статтею 12 того ж Закону зазначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до частин 1-5 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом роз`яснень, викладених у пунктах 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що [PERSON] не виконує і не бажає виконувати свої батьківські обов`язки: не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку для самостійного життя, що також підтверджується визнанням нею позовних вимог. Тому, вищезазначені обставини являються підставою, передбаченою ст. 164 СК України для позбавлення відповідача батьківських прав. Враховуючи всі викладені обставини, суд погоджується з висновком органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] та неповнолітнього [PERSON] . Відповідно ст., ст. 243, 244 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Враховуючи вимоги ст. 244 СК України України, подання Органу опіки та піклування Світловодського міськвиконкому від 23 листопада 2020 року, суд вважає, що [PERSON] , 1989 року народження, може бути опікуном над малолітнім [PERSON] , піклувальником над неповнолітнім [PERSON] та здатний забезпечити належне утримання, виховання, розвиток та навчання підопічних дітей. В зв`язку з чим, вимога про призначення позивача опікуном та піклувальником над вказаними дітьми підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.181 того ж Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з вимогами ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач є здоровою працездатною людиною, інформацію про наявність чи відсутність на її утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не надала, тому суд дійшов висновку, що відповідач повинна надавати матеріальну допомогу на утримання своїх дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved