Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

01.07.2020 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернулась [PERSON] із позовною заявою до Святогірської міської ради Донецької області, про визнання права власності в порядку спадкування. Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона є донькою [PERSON] . Крім того, зазначає, що її дідусем був [PERSON] , якому на праві власності належав житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Проте, [INFO] дідусь позивача - [PERSON] , помер та спадкоємцем за законом першої черги був її батько, який також помер, у лютому 2016 року. З метою оформлення спадщини у жовтні 2019 року позивач звернулась до нотаріуса, однак їй було відмовлено в оформленні права на спадщину, оскільки пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини. Рішенням Слов`янського міськрайонного суду від 12 листопада 2019 року у справі № 243/12721/19 позивачу визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , строком у три місяці з моменту набрання рішенням законної сили. Позивач повторно звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак згодом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки нею не надані правовстановлюючі документи на майно, що залишилось після смерті [PERSON] . Документи на житловий будинок та земельну ділянку, які складають спадщину, не збереглись. Тому, просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В судове засідання позивач не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій на заявлених вимогах наполягала, просила їх задовольнити у повному обсязі. Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, представник відповідача Святогірської міської ради Донецької області, у судове засідання не з`явився, проте направив на адресу суду заяву про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позовних вимоги [PERSON] не заперечував. Ухвалою суду від 06 липня 2020 року витребувано від приватного нотаріуса Слов`янського міського нотаріального округу Таранущенка В.М. копію спадкової справи, яка заведена після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та зобов`язано повідомити суд про факт відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] , факт звернення кого-небудь із заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини та надати відповідні відомості, а також повідомити наявність заповіту. Також витребувано з Першої Слов`янської державної нотаріальної контори копію спадкової справи, яка заведена після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та зобов`язано повідомити суд про факт відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] , факт звернення кого-небудь із заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини та надати відповідні відомості, а також повідомити наявність заповіту. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Святогірської міської ради Донецької області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 11 березня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у місті Донецьк, [PERSON] помер [INFO] у Куйбишевському районі м. Донецьк, про що реєстраційним органом зроблено відповідний актовий запис № 453. За життя [PERSON] на праві власності належав житловий будинок з належними до нього господарчими та побутовими будовами і спорудами, розташований в [ADDRESS] , який належить спадкодавцю на підставі. Наведений житловий будинок з належними до нього господарчими та побутовими будовами і спорудами, належав [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину № 1-1047, виданого 07 червня 2006 року Четвертою Донецькою державною нотаріальною конторою. Наведені обставини підтверджуються Довідкою № 2320-18/0.45/01, виданої 15 серпня 2019 року КП «Бюро технічної інвентаризації» м. Слов`янська Відповідно до копії Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 07 червня 2006 року Четвертою Донецькою державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON] , [PERSON] отримав у спадщину: земельну ділянку площею 0,0679 га, розташованої на території Слов`яногірської міської ради Донецької області, яку передано для обслуговування жилого будинку і господарських будівель. Факт спорідненості спадкодавця [PERSON] та позивача [PERSON] підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме: - копією Довідки, яка містить відомості з актового запису про народження від 29 січня 2020 року № 58, відповідно до якої [PERSON] народився [INFO] у м. Чериков Могилевської області, та його батьками записані: [PERSON] та [PERSON] ; - копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05 січня 1981 року Куйбишевським відділом РАЦС м. Донецька, з якого вбачається, [PERSON] народилась [INFO] у м. Донецьк та її батьками є: [PERSON] та [PERSON] ; - копією Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 27 червня 1998 року Калінінським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька, згідно з яким 27 червня 1998 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , та після одруження їй присвоєно прізвище - [PERSON] . Відповідно до копії Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 05 квітня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, відповідно до якого [PERSON] помер у лютому 2016 року у м. Святогірськ Донецької області. Таким чином, позивач будучи спадкоємцем після смерті [PERSON] , у жовтні 2019 року звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій зазначено, що позивачем пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини. Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12 листопада 2019 року, [PERSON] визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , строком у три місяці з моменту набрання рішенням законної сили. Після набрання вказаним судовим рішенням законної сили, 05 лютого 2020 року позивач повторно звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. На підставі наведеної заяви, заведено спадкову справу № 43/2020. Проте, 26 лютого 2020 року приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу ГТУЮ України в Донецькій області винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки нотаріусу не подано документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, а саме правовстановлюючі документи на житловий будинок та земельну ділянку,ж які розташовані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджує право на спадщину [PERSON] після померлого [PERSON] . Крім того, відповідно до вищевказаної постанови нотаріуса, інформація про заповіти від імені [PERSON] , відсутня. Заяв про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] від інших спадкоємців до нотаріальної контори не надходило. Інформація про інших спадкоємців відсутня. Відповідно до п. 4.15 Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно частин першої та другої статті 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України здійснення права власності полягає у володінні, користуванні, розпорядженні своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. Враховуючи вищенаведене, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Outcome: approved