Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

У листопаді 2013 року до суду звернувся ПАТ „Дельта Банк" з вказаним позовом до [PERSON]; просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ „Дельта Банк" заборгованість по кредитному договору № 001-16500-261207 від 26.12.2007 року в сумі 11 275 грн. 35 коп. та судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп. У судове засідання представник позивача не з'явився, на адресу суду надіслав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не прибула, про дату розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомляла, письмової заяви про розгляд справи в її відсутності суду не надала. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне: Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Судом встановлено, що 26.22.2007 року між ПАТ „Дельта Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 001-16500-261207, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. та на день укладення кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3 000 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. [PERSON] зобов'язалася належним чином прийняти, використовувати і повернути Банку отримані кошти, а також здійснювати плату за кредит (встановлені проценти та комісії) у терміни, встановлені Кредитним договором. Відповідач [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором; щомісячних платежів не здійснює, чим порушує права позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Розрахунками, наданими позивачем, підтверджується наявність заборгованості відповідача перед банком станом на 24.05.2013 року на суму 11 275 грн. 35 коп., яка складається з : - 2 657 грн. 49 коп. заборгованість о тілу кредиту; - 0 грн. 00 коп. прострочене тіло кредиту; - 3 316 грн. 40 коп. заборгованості за відсотками; - 5 301 грн. 46 коп. заборгованості за комісіями. Зміст кредитного договору, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] не суперечить вимогам Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам та відповідає загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved