Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син: [PERSON] , [INFO] . Однак, спільне життя між подружжям не склалось, тому рішенням Коломийського міськрайонного суду від 26 лютого 2019 року шлюб між ними розірвано, неповнолітню дитину залишено на проживанні з матір`ю. Відповідач, як батько матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча його матеріальний стан дозволяє йому брати участь у витратах на дітей. Так, відповідач є працездатний, інших осіб на утриманні не має, часто виїжджає на заробітки за кордон та отримує заробітну плату. Просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітього сина у твердій грошовій формі у розмірі по дві тисячі п`ятсот гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі просить позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд до відома не поклав. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вивчивши та дослідивши подані докази, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню виходячи із наступного.\~\~ Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, від спільного проживання сторін у шлюбі народився син: \~ [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. В силу\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 180 Сімейного Кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3\~ст. 181 Сімейного кодексу України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодобатьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року\~зазначається,\~що вирішуючи\~питання щодо\~розміру аліментів,\~суд повинен\~урахувати стан здоров"я та матеріальне становище, як дитини так і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення . Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із того, що неповнолітня дитина проживає окремо від батька, відповідача по справі і перебуває на утриманні матері. Беручи до уваги зазначене та те, що відповідач є здоровою та працездатною особою, інших осіб на утриманні не має, то може сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі, якому просить позивачка. На підставі наведеного та

Outcome: approved