Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

У серпні 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] Свої вимоги мотивувала тим, що вона є матір'ю [PERSON], якого умисно позбавив життя [PERSON] Вироком суду [PERSON] був визнаний винним у вчиненні злочину ч.1 ст.115 КК України. Відповідач по справі своїми неправомірними діями заподіяв матеріальної та моральну шкоду. Вказала, що вона втратила дитину, що стало великим стресом для неї. Внаслідок чого в неї погіршився стан здоров'я, почала хворіти та проходити курси лікування та реабілітації в лікарнях. Вона не може повноцінно жити та нормально працювати, порушені нормальні життєві зв'язки. Відповідач в добровільному порядку не відшкодував ні моральної, яку вона оцінює в розмірі 100 000 грн., ні матеріальної шкоди, які складаються з витрат на поховання в розмірі 5 124,86 грн. Просила суд стягнути з [PERSON] на відшкодування матеріальної шкоди 5 124,86 грн. та на відшкодування моральної шкоди 100 000 грн.; судові витрати покласти також на відповідача. У судове засідання представник позивача та позивачка не з'явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені, подали суду заяву про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримали. Просили задоволити позов, проти заочного рішення не заперечували. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явивсь. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Заперечення проти позову також суду не направив. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача та його представника, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При розгляді справи судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданого відділом реєстрації смерті у м. Києві. [PERSON] був сином [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серія [NUMBER], зареєстрованого виконавчим комітетом Гостемельською селищною радою м. Ірпеня Київської області. [INFO] у вечірній час [PERSON] разом із [PERSON] розпивали на території Святошинського району м. Києва спиртні напої. Через деякий час [PERSON] разом із своєю дружиною - [PERSON] та [PERSON] прослідували до будинку [ADDRESS], де між [PERSON] та [PERSON] на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків виникла суперечка, в ході якої обвинувачений [PERSON], відчуваючи до вказаної особи раптово виниклу неприязнь, вирішив позбавити життя останнього. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на позбавлення життя потерпілого [PERSON] та бажаючи цього, [PERSON], не попереджаючи про свої наміри [PERSON], дістав з рюкзака, який тримав у руці, сокиру та, утримуючи її в руках, умисно наніс декілька ударів по голові [PERSON], від чого останній впав на асфальтове покриття. Продовжуючи далі свої злочинні дії, [PERSON], бажаючи настання смерті [PERSON] та доведення свого злочинного умислу до кінця, умисно наніс ще декілька ударів сокирою по голові [PERSON], який в цей час лежав без свідомості на асфальтовому покритті. Після чого [PERSON] з місця вчинення злочину зник, проте через декілька хвилин повернувся, наніс ще декілька ударів сокирою по голові та шиї [PERSON], який в цей час продовжував знаходитись без свідомості на асфальтовому покритті. Після чого [PERSON] перевірив вміст кишень одягу [PERSON] та забрав в останнього належні йому, [PERSON], мобільні телефони «Моторола» та «Самсунг», які надав загиблому в тимчасове користування. Вказаними діями [PERSON] спричинив [PERSON] численні рубані поранення голови та шиї з ушкодженням кісток черепа, головного мозку та органів шиї. Всі вказані вище ушкодження в комплексі мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та мають прямий причинно-наслідковий зв'язок із настанням смерті. Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 02 грудня 2015 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років 6 (шість) місяців. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" роз'яснено, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Згідно ст.1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, ці витрати. Допомога на поховання, одержана фізичною особою, яка зробила ці витрати, до суми відшкодування шкоди не зараховується. Оцінюючи всі докази в їх сукупності суд вважає доведеною ту, обставину, що смерть [PERSON] настала внаслідок винних дій відповідача [PERSON], що в свою чергу знаходиться в причинному зв'язку із заподіянням позивачу шкоди. В силу ч.2 ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Так, на підтвердження витрат на поховання, позивачем надано копії квитанцій до прибуткового касового ордеру, товарні чеки та копії видаткових накладних на загальну суму 5 124,86 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Згідно із ч.1 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, що полягає у душевних стражданнях яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в іншій спосіб, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Пунктом 9 постанови Пленум Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної( немайнової) шкоди" передбачено, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Також позивачу спричинені й моральні страждання, а саме внаслідок ДТП позивач пережив моральні страждання та хвилювання, змушений був витрачати час та кошти на лікування, втрата дитини призвели до негативних змін упорядкованого життєвого ритму позивача. При встановленні розміру відшкодування моральної шкоди суд також враховує обставини справи та докази в їх сукупності, характер і тривалість страждань, стан здоров'я позивача, тяжкість завданої травми та наслідки. Тому до стягненню з відповідача [PERSON] підлягають кошти на відшкодування моральної шкоди в розмірі - 100 000 грн. Відповідно до приписів ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача судові витрати. Так з відповідача [PERSON] підлягають стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 1051,25 грн.

Outcome: approved