Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

11.11.2014 року представник позивача [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, яким просить - визнати за позивачем право власності за набувальною давністю на 4/30 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою : [ADDRESS]. В обґрунтування позову позивач зазначає, що [INFO]. помер його дідусь [PERSON], а [INFO]. померла його бабуся [PERSON] За життя вони були власниками житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Після смерті дідуся, бабуся його дружина отримала свідоцтво про право на спадщину на вказане домоволодіння, однак також було зазначено, що на 4/30 частин житлового будинку спадщина залишається відкритою. 01.04.2003 р. його бабуся подарувала йому, його батьку [PERSON] та його сестрі [PERSON] 26/30 частин вказаного домоволодіння. Починаючи з 2001 року він проживає у вказаному будинку, а з 2003 року добросовісно, відкрито і безпреривно користується цим будинком в повному обсязі. Тому вважає, що володіє спірною частиною будинку вже більше десяти років, з огляду на це набув право власності на неї за набувальною давністю. Позивач в судове засідання не з'явився проте від його представника [PERSON] надійшла заява в якій вона позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та справу слухати у її відсутність. Представник відповідача Жарий О.К. в судове засідання не з'явився, проте надав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, проти позовних вимог заперечує. Треті особи в судове засідання не з'явились, проте надали суду письмові заяви в яких просить справу слухати у їх відсутність, проти позовних вимог не заперечують. Суд дослідив, оцінив та проаналізував всі зібрані у справі докази у їх сукупності і дійшов до висновку про наявність достатність підстав для задоволення позовних вимог. В ході судового розгляду встановлено, що [INFO]. помер [PERSON], а [INFO]. померла його дружина [PERSON], про що свідчать дані свідоцтв про смерть ( а.с.6,7). За життя вони були власниками житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] його дружина отримала свідоцтво про право на спадщину на вказане домоволодіння, однак також було зазначено, що на 4/30 частин житлового будинку спадщина залишається відкритою (а.с.9). Як вказує позивач, дану частину будинку ніхто не успадкував. Згідно даних копії технічного паспорту на будинок (а.с.10-13) станом на 26.03.2003 року [PERSON] володіла 26/30 частинами вказаного житлового будинку, а 4/30 перебували у власності [PERSON], який помер [INFO]. З копії договору дарування від 21.04.2003 р. слідує, що [PERSON] подарувала 26/30 даного житлового будинку позивачу його сестрі [PERSON] та його батьку [PERSON] Як зазначає позивач, він почав проживати у вказаному будинку з 2001 року, відкрито добросовісно та безпреривно володів частиною будинку, утримував його в належному стані, постійно проживав. На підтвердження вказаних обставин позивачем надані суду пояснення сусідів, копії квитанції про оплату комунальних послуг, копію паспорту з відміткою про місце реєстрації. Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Частиною 8 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України передбачено, що правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Цивільний кодекс України набрав чинності 1 січня 2004 р., тому норма ст. 344 даного Кодексу може застосовуватися до правовідносин, які виникли після 1 січня 2001 р. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Згідно ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Враховуючи викладене, суд вважає, що у судовому засіданні було доведено, що позивач добросовісно заволодів 4/30 частиною житлового будинку, так як вказана частина зареєстрована на праві власності за померлою особою, фактично на час розгляду справи судом нікому не належить, тобто є безхазяйним майном, позивач відкрито та безперервно володіє спірною частиною квартири протягом десяти років, жодна особа не заявляє вимог щодо повернення вказаного нерухомого майна, отже визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, з огляду на це суд вважає, що є підстави для визнання за позивачем права приватної власності за набувальною давністю. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. На підставі викладеного,

Outcome: approved