Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивачка звернулась до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовом до ФОП [PERSON], третя особа Харківський міський центр зайнятості про припинення трудового договору та зняття з реєстрації у державній службі зайнятості. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 21.01.2014 року між нею і фізичною особою - підприємцем [PERSON] (останнє відоме місцезнаходження: [ADDRESS], код [NUMBER]) був укладений трудовий договір, який зареєстрований у Луганському мiському центрі зайнятості за № 12011400146 , про що зроблений відповідний запис у трудову книжку позивача за № 10. Таким чином, з 21.01.2014 р. по 07.06.2014 р. позивачка працювала бухгалтером-касиром у ФОП [PERSON] З 01.06.2014 відповідач припинив свою діяльність та припинив виплачувати заробітну плату та повідомив про те, що не потребує послуг позивача як бухгалтера-касира. У зв'язку з проведення антитерористичної операції на території Луганської області, позивачка була змушена тимчасово переселитись до м. Харкова, у зв'язку з чим, провести дії щодо розірвання трудового договору та зняття його з реєстрації трудового договору за місцем його реєстрації у Луганському мiському центрі зайнятості ні у позивачки, а ні у роботодавця немає можливості. ФОП [PERSON] звiльнив позивача по ст. 38 КЗпП України з 07.06.2014 р., а трудовий договiр № 12011400146, не був знятий з реєстрацiї. В зв'язку з чим позивачка просить припинити трудовий договір від 21.01.2014 року, який укладено між ФОП [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 22.01.2014 р. в Луганському міському центрі зайнятості за №12011400146, зобов'язати Харківський міський центр зайнятості зняти з реєстрації трудовий договір від 22.01.2014 р., зареєстрований Луганським міським центром зайнятості за №12011400146. Позивачка в судове засідання з'явилася, наполягала на задоволенні позовних вимог. Пояснила, що в м. Луганськ зараз не мешкає, намагається влаштуватися на роботу в місті Харкові, де отримала статус особи - переміщеної з тимчасово окупованої території України та проведення антитерористичної операції. Проте в зв'язку з тим, що вказаний договір не знятий з реєстрації, не має можливості вчинити такі дії. Пояснила суду, що кадрове діловодство при її роботі здійснював сам [PERSON], в нього знаходилась її трудова книжка, яку вона отримала потім, через певний час. На разі підприємство де вона працювала не здійснює роботу, бо приміщення зруйновано під час бомбардування. Відповідачі в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову, заяви про розгляд справи у його відсутність суду не надав. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення і послався, щодо тривалості розгляду даної справи, яка пов'язана з поведінкою відповідача, та з урахуванням подання позовної заяви у липні 2015 року, на справу " Писатюк проти України ", в якій Європейський суд з прав людини зазначив, що " розумність тривалості провадження має оцінюватись в світлі обставин справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета розгляду для заявника. Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і правовідносини сторін, відповідача належним чином було повідомлено про місце і час судового засідання, позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутність відповідача та ухваленні заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд розглядає справу у відсутність відповідача, відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 21.01.2014 року між позивачем і фізичною особою - підприємцем [PERSON] (останнє відоме місцезнаходження: [ADDRESS], код [NUMBER]) був укладений трудовий договір, який зареєстрований у Луганському мiському центрі зайнятості за № 12011400146 , про що зроблений відповідний запис у трудову книжку позивача за № 10. Таким чином, з 21.01.2014 р. по 07.06.2014 р. позивачка працювала бухгалтером-касиром у ФОП [PERSON] З 01.06.2014 відповідач припинив свою діяльність та припинив виплачувати заробітну плату та повідомив про те, що не потребує послуг позивача як бухгалтера-касира. У зв'язку з проведення антитерористичної операції на території Луганської області, позивачка була змушена тимчасово переселитись до м. Харкова, у зв'язку з чим, провести дії щодо розірвання трудового договору та зняття його з реєстрації трудового договору за місцем його реєстрації у Луганському мiському центрі зайнятості ні у позивачки, а ні у роботодавця немає можливості. ФОП [PERSON] звiльнив позивача по ст. 38 КЗпП України з 07.06.2014 р., а трудовий договiр № 12011400146, не був знятий з реєстрацiї. Згідно ч. 1 ст. 43 Конституції кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Згідно п. 8, 14 та 15 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, який затверджено наказом Міністерства праці та соціальної політики України N 260 від 08.06.2001, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.06.2001 за № 554/5745, зі змінами та доповненнями (далі - Порядок), у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті Кодексу законів про працю України, про що сторони сповіщають центр зайнятості незалежно від місця реєстрації трудового договору. Відповідальна особа центру зайнятості протягом трьох робочих днів знімає трудовий договір з реєстрації, про що робить відповідний запис у книзі реєстрації трудових договорів. Запис про зняття з реєстрації трудового договору дають право фізичній особі внести записи до трудової книжки працівника про звільнення його з роботи. Посадова особа центру зайнятості підтверджує особистим підписом записи, унесені фізичною особою до трудової книжки працівника, і засвідчує їх печаткою. Пунктом 13 Порядку передбачено, що у разі коли документи, що подаються для реєстрації чи зняття з реєстрації трудового договору, не відповідають встановленим вимогам, центр зайнятості повертає їх без вчинення будь-яких дій із зазначенням причини. Згідно частини 3 ст. 38 КЗпП України працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо роботодавець не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору. Статтею 232 Кодексу законів про працю України передбачено, що безпосередньо в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах розглядаються трудові спори за заявами працівників підприємств, установ, організацій, де комісії по трудових спорах не обираються. Пунктом 2.21-1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженого наказом Міністерство праці України N 58 від 29.07.1993, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 № 110 передбачено, що фізичні особи - суб'єктів підприємницької діяльності без створення юридичної особи з правом найму, та фізичних осіб, які використовують найману працю роблять записи до трудових книжок працівників про прийняття на роботу та звільнення з роботи відповідно до укладених з працівниками письмових трудових договорів, що зареєстровані в установленому порядку в державній службі зайнятості. Унесені фізичною особою до трудових книжок записи підтверджуються підписом посадової особи органу державної служби зайнятості, незалежно від місця реєстрації трудового договору, і засвідчуються його печаткою. Частиною 2 ст. 8 Конституції України передбачено, що звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод громадян, на підставі Конституції України гарантується. На підставі викладеного,

Outcome: approved