Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

позивач взернувся до суду з позовом до Інституту агроекології і природокористування НААН України про стягнення недонарахованої надбавки за стаж наукової роботи та компенсації втрати частини доходів у зв»язку із порушенням строків їх виплати. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 16.01.2006 р. позивача було зараховано до аспірантури Інституту агроекології Національної академії аграрних наук України з відривом від виробництва зі спеціальності 03.00.16 екологія. 03.04.2014 р. на підставі прилюдного захисту дисертації в Інституті агроекології з природокористування НААН України йому присуджено науковий ступінь кандидата сільськогосопдарських наук із спеціальності екологія. В період з 16.01.2009 р. по 27.10.2017 р. він працював в інституті і займався науково-дослідною і науково-організаційною роботою з основних напрямів діяльності Інституту та проходив атестацію на відповідність займаним посадам. Починаючи з 16.01.2016 р. з набуттям стажу наукової роботи понад 10 років відповідач повинен був здійснювати надбавку за стаж наукової роботи в розмірі 20% посадового окладу, однак фактично зазначена надбавка почала виплачуватись гна підставі його заяви з 2017 р. Сума недоотриманої надбавки становить 3835,68 гривень 27.10.2017 р. позивач звільнився з Інституту агроекології і природокористування НААН України, однак при звільненні зазначена надбавка виплачена також не була, після чого він звернувся 12.02.2018 р. з письмовою заявою щодо здійснення виплати надбавки за науковий стаж роботи. Позивач посилається на те, що 26.03.2018 р. він отримав відповід від відповідача, згідно з якою йому відмовлено у виплаті надбавки з посиланням на те, що Порядком не визначено механізму втановлення таких надбавок в 2016 році і кошторис, який щорічно затверджується, не передбачає фінансування видатків за минулі періоди. В зв»язку з викладеним в судовому порядку позивач просить стягнути з відповідача недонараховану надбавку за стаж наукової роботи в рзмірі 3835,68 гривень та компенсацію втрати частини доходів в зв»язку з порушенням строків їх виплати в сумі 1009,37 гривень. Позивач в ході судового розгляду підтримав позовні вимоги та просив суд позов задовольнити, з підстав. Зазначених в ньому. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що порядок виплати надбавки за стаж наукової роботи втратив чинність в листопаді 2015 р., а положення Закону України «про наукову і науково-технічну діяльність», які визначали перелік посад, зайняття яких дає право на отримання надбавки прийнятий в жовтні 2017 року. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з 16.01.2006 р. був зарахований до аспірантури Інституту агроекології Національної академії аграрних наук України з відривом від виробництва зі спеціальності екологія (сільськогосподарських наук). 03.04.2014 р. на підставі рішення Атестаційної колегії Існитуту агроекології і природокористування Націоанльної академії аграрних наук України йому було присуджено науковий ступінь кандидата сільськогосподарських наук із спеціальності екологія. В період з 16.01.2009 р. по 09.09.2014 р. позивач обіймав посаду наукового співробітника, а з 10.09.2014 р. по 27.10.2017 р. завідувача лабораторії агролісомеліорації та лісових екосистем в Інституті агроекології і природокористування НААН України. 27.10.2017 р. позивача звільнено з займаної посади за угодою сторін на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» заробітна плата наукових працівників складається з посадових окладів (ставок), премій, доплат за наукові ступені, вчені звання, надбавки за стаж наукової, науково-педагогічної роботи та інших надбавок, доплат та винагород, передбачених законодавством у сфері наукової і науково-технічної діяльності. Відповідно до Порядку виплати надбавки за стаж наукової роботи (в редакції, яка діяла до 12.04.2017 р.) надбавка за стаж наукової роботи виплачується: науковим працівникам державних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації, які працюють на посадах, зазначених у переліку посад наукових (науково-педагогічних) працівників підприємств, установ, організацій, вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до статті 24 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" ( 1977-12 ), затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2004 р. N 257 ( 257-2004-п ); особам, які працюють за професіями, визначеними у розділі 2 (Професіонали) Класифікатора професій ДК 003-95, затвердженого наказом Держстандарту від 27 липня 1995 р. N 257 ( v0257217-95 ), в наукових підрозділах державних наукових установ та організацій,вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації та державних підприємств, які пройшли державну атестацію згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність" ( 1977-12 ), за умови, що вони займаються та/або є організаторами наукової і науково-технічної діяльності. До стажу наукової роботи, що дає право на встановлення надбавки за стаж наукової роботи, зараховується: час роботи, зазначений у статті 22-3 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" ( 1977-12 ); час роботи осіб за професіями, визначеними у розділі 2 (Професіонали) класифікатора професій ДК 003-95 ( v0257217-95 ), в наукових підрозділах державних наукових установ та організацій, вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації та державних підприємств, які пройшли державну атестацію згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність" ( 1977-12 ), за умови, що вони займаються та/або є організаторами наукової і науково-технічної діяльності; стаж державної служби. Надбавка за стаж наукової роботи виплачується щомісяця науковим працівникам залежно від стажу наукової роботи у таких розмірах: понад 3 роки - 10 %, понад 10 років -20 %. Статтею ст.22-1 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність (в редакції закону від 13.12.1991 р., який втратив чинність 26.11.2015 р.) визначався перелік посад, які віднесені до посад наукових працівників, зокрема: керівник (президент, генеральний директор, генеральний конструктор, директор, начальник); заступник керівника (віце-президент, заступники генерального директора, генерального конструктора, директора, начальника) з наукової роботи; академік-секретар (його заступники); головний учений секретар, учений секретар (їх заступники); керівник (завідувач) та заступники керівника (завідувача) наукового підрозділу (відділу, лабораторії, сектору, бюро, групи); головний конструктор, головний інженер, головний технолог з основного напряму діяльності наукової установи, організації, закладу та їх заступники; провідний конструктор, провідний інженер, провідний технолог з основного напряму діяльності наукової установи, організації, закладу; головний науковий співробітник; провідний науковий співробітник; старший науковий співробітник; науковий співробітник; науковий співробітник-консультант; молодший науковий співробітник; докторант. До наукових працівників належать також особи, які мають науковий ступінь і працюють за спеціальністю відповідно до групи спеціальностей галузі науки, з якої присуджено науковий ступінь. Згідно з ст. 22-3 зазначеного Закону час роботи на посадах наукових працівників, визначених статтею 22-1 цього Закону; час роботи на посадах науково-педагогічних працівників вищих навчальних закладів; час роботи осіб, які мають науковий ступінь, за спеціальністю відповідно до групи спеціальностей галузі науки, з якої присуджено науковий ступінь, з дня зайняття посади за цією спеціальністю; час роботи наукових (науково-педагогічних) працівників на посадах, зазначених у статті 118 Кодексу законів про працю України, якщо цій роботі безпосередньо передувала і після неї слідувала робота, передбачена абзацами другим, третім і четвертим цієї статті; час навчання в аспірантурі, ад'юнктурі чи докторантурі за денною (очною) формою навчання випускникам аспірантури, ад'юнктури, докторантури; час роботи на посадах науково-викладацького складу Національної школи суддів України. 15.01.2016 р. набрала чинності нова редакція Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» статтею 31 якого визначений перелік посад, зайняття яких надає право на отримання надбавки за стаж наукової роботи, у т.ч. посада наукового співробітника. Тобто, посади, які обіймав позивач були віднесені до посад наукових працівників, і час роботи на яких надавав право на отримання надбавки за стаж наукової роботи. Судом встановлено, що [PERSON], який з 10.09.2014 р. обіймав посаду завідувача лабораторією агролісомеліорації та лісових екосистем Інституту агроекології і природокористування виплачувалась надбавка за стаж наукової роботи в розмірі 10%, а з 01.01.2017 р. надбавка за стаж наукової роботи в розмірі 20% Однак, право на отримання надбавки в розмірі 20% позивач набув з 16.01.2016 р., тобто після набуття стажу наукової роботи понад 10 років. Суд не може прийняти до уваги заперечення відповідача, що в період з листопада 2015 р. по жовтень 2017 р. не було встановлено порядку виплати такої надбавки, оскільки виплата даного виду надбавки регулювалась Порядком виплати надбавки за стаж наукової роботи, в редакції, яка була чинної на час виникнення даних правовідносин. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, а саме довідки № 985/1 від 15.12.2017 р., виданої Інститутом агроеконології і природокористування, відповідач визнавав право позивача на отримання надбавки за стаж наукової роботи, виплачуючи йому таку надбавку в розмірі 10%, а з 01.01.2017 р. в розмірі 20% від посадового окладу. Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі 3835 гривень 68 копійок, що становить розмір недонарахованої надбавки за стаж наукової роботи за період з 16.01.2016 р. по 01.01.2017 р. є обгрунтованими і підлягають задоволенню. Вимоги позивача щодо сятгнення з відповідача компенсації втрати частини доходів в зв»язку з порушенням строків їх виплати в розмірі 1009,37 гривень підлягають задоволенню частково з огляду на наступне. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. В силу положень Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв»язку з порушенням строків їх виплати» Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Надбавка за стаж наукової роботи є складової заробітної плати наукових працівників відповідно до положень Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність». Отже, в зв»язку з несвоєчасною виплатою відповідачем надбавки за стаж наукової роботи у належному розмірі (в частині різниці між розміром, який повинен бути виплачений, та фактично нарахованої і виплаченої надбавки) відповідач зобов»язаний сплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів. Однак, відповідно до наданого позивачем розрахунку зазначену компенсацію він нараховує з 01.01.2016 р., що неузгоджується з положеннями Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв»язку з порушенням строків їх виплати», оскільки вона повинна нараховуватись з лютого 2016 р., тобто з наступного місяця за місяцем, коли настало порушення права на отримання надбавки в належному розмірі. З огляду на викладене, стягненню з відповідача підлягає сума компенсації в розмірі 910, 99 гривень. Враховуючи викладене, вимоги позивача підлягають частковому задоволеннню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 КПК України.

Outcome: partial