Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON], до досягнення ним повноліття в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, позивачка в зв"язку з народженням дитини перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, в зв"язку з цим ніде не працює, а тому має незначний дохід, який складається лише з соціальної допомоги держави по догляду за дитиною, в зв"язку з чим остання потребує матеріальної допомоги. Мотивуючи свої вимоги тим, що в даний час спільне життя сторін припинено, відповідач в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та позивачки, позивачка і просить суд стягнути з нього аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача та на її утримання ? частини від всіх видів його заробітку до досягнення дитини трирічного віку. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнав лише в частині стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини. Стягнення аліментів на утримання дружини позовні вимоги визнає у розмірі 8% від видів заробітку, що складає 1/12 частини. Вказує, що має не значний дохід, винаймає тимчасово житло, а тому не має можливості сплачувати аліменти на утримання дружини у розмірі ? частини всіх видів його заробітку. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку: з копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] народився [INFO] року та його батьками є [PERSON] та [PERSON], про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області 28 липня 2015 року зроблено відповідний запис за № 224 (а.с.7). Згідно копії Рішення Прилуцького міськрайонного суду від 25 серпня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON](дошлюбне прізвище [PERSON]) було розірвано (а.с.6). З копії довідки КП «Прилукижитлобуд» від 02.08.2016 року №2824 вбачається, що [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS], разом зі своїми батьками та сином [PERSON] (а.с.8). Копією довідки №23 наданої Комунальним закладом Прилуцького міського центру первинної медико-санітарної допомоги від 29.09.2016 року в тому, що [PERSON] знаходиться пі наглядом лікувальної установи з 2010 року на «Д»-обліку, вегето-судинна дистонія по гіпотонічному тиску( а.с.14) . Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає необхідним часткового задовольнити заявлений позов та стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття на користь позивачки. У відповідності до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини та заслухавши позивачку, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, і з цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини від доходу відповідача. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне судові витрати по справі стягнути з відповідача на користь держави. На підставі ст.ст. 80,84, 180 - 183 СК України,

Outcome: partial