Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] міської ради, третя особа державний нотаріус [PERSON] районної державної нотаріальної контори [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 1 травня 2011 року помер батько позивачки - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Виконавчим комітетом [PERSON] міської ради Києво-Святошинського району Київської області 04 травня 2011 року. Після смерті її батька, [PERSON], залишилось спадкове майно, яке за життя належало йому на праві власності та складається з: -1/2 частини квартири [ADDRESS] років в місті [PERSON] районну Київської області, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло, виданим органом приватизації [PERSON] міської Ради народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області 23.12.1993 року та Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 29.07.2010 року, виданим державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON], а також Витягом з реєстру права власності на нерухоме майно № 33649798 від 29.03.2012 року; -гаражу, розташованого в м. Боярка по вул. Комсомольців 20-х років, 2, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на гараж від 27.03.2002 року, виданого Виконкомом [PERSON] міської ради та Витягом з реєстру права власності на нерухоме майно № 33662187 від 30.03.2012 року. За життя померлий [PERSON] залишив заповіт на користь позивача - [PERSON], згідно якого заповів їй все майно, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось і взагалі все те, що буде належати спадкодавцю на день смерті і на що він за законом буде мати право. Зазначений заповіт від 18.12.2002 року, посвідченим приватним нотаріусом [PERSON] нотаріального округу [PERSON] Позивачка зазначила, що 24 травня 2011 року у [PERSON] районній державній нотаріальній конторі зареєстровано спадкову справу за N° 51192282, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі від 24.05.2011 року. Спадщина прийнята позивачем на підставі ст. 1269 Цивільного кодексу України шляхом подання заяви про прийняття спадщини до [PERSON] державної нотаріальної контори. 27 серпня 2014 року державний нотаріус [PERSON] районної державної нотаріальної контори [PERSON] винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії із видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, що належало померлому [PERSON] за життя, мотивуючи тим, що відсутній дублікат свідоцтва про право власності на житло, виданий 05.06.2012 року органом приватизації [PERSON] міської ради. Позивачка наголосила, що відсутність у неї із поважних причин правовстановлюючого документу на квартиру (дублікату Свідоцтва про право власності на житло) є перешкодою в реалізації її права на спадщину в нотаріальному порядку у звязку із чим вона змушена звернутись до суду за захистом свого права шляхом визнання за нею права власності на спадкове майно. Тому, позивачка просила суд визнати за нею, [PERSON], (РНОКПП [NUMBER], адреса реєстрації: [ADDRESS], [NUMBER], виданий Радянським РУ ГУ МВС України в місті Києві 01 квітня 1998 року), в порядку спадкування за заповітом після [PERSON], померлого 01 травня 2011 року, право власності на: -1/2 частину квартири N° 3 в будинку N° 2 по вулиці Комсомольців 20-х років в місті Боярка Києво-Святошинського району Київської області загальною площею 69,8 кв.м., житловою площею 38,8 кв.м; -гараж, розташований м. Боярка по вул. Комсомольців 20-років, 2, 1984 року побудови, площею 20,6 кв.м. Представник позивача в судове засідання не зявився. До суду направив заяву, в якій просив суд справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Представник відповідача та третя особа в судове засідання не зявилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази знаходить, що заявлені вимоги позивачки підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 01.05.2011 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія І-ОК № 210964, актовий запис № 182 від 04.05.2011 року, місце реєстрації виконавчий комітет [PERSON] міської ради Києво-Святошинського району Київської області. Померлий [PERSON] був батьком позивачки [PERSON] (прізвище якої після укладення шлюбу було змінено з [PERSON] на [PERSON], згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІІ-БК № 440480, актовий запис № 1751, від 26.09.1986 року. До майна [PERSON], померлого 01.05.2011 року, [PERSON] районною державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 279 за 2011. Згідно копії спадкової справи вбачається, що померлим [PERSON] за життя було складено заповіт від 18.12.2002 року, який посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 3985, відповідно до якого все майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він зможе за законом матиме право, заповів [PERSON]. Як вбачається з матеріалів справи до складу спадкового майна [PERSON], померлого 01.05.2011 року, увійшли: 1/2 частину квартири N° 3 в будинку N° 2 по вулиці Комсомольців 20-х років в місті Боярка Києво-Святошинського району Київської області; гараж № 2, розташований в м. Боярка по вул. Комсомольців 20-років Києво-Святошинського району Київської області; грошові вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться ТВБВ № 10026/0838 (раніше № 5399/063 м. Боярка) філії-Головного управління по м. Києву та Київській області ПАТ Державний ощадний банк України" по рахунках № 91551/13648 на суму 35,18 грн., № 915551/7500092 на суму 2378.71 грн., № 057/07500092 на суму 0.14 грн.. № 07500092 на суму 3,04 грн. Спадкова квартира, N° 3 в будинку N° 2 по вулиці Комсомольців 20-х років в місті Боярка Києво-Святошинського району Київської області, згідно копії витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації [PERSON] районної ради Київської області» від 29.03.2012 року належала: [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності у розмірі 2/3 частки на підставі свідоцтва про право власності від 23.12.1993 року, виданого органом приватизації [PERSON] міської ради народних депутатів, згідно з розпорядженням від 17.12.1993 року № 796/697. Також, вказана квартира згідно копії витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації [PERSON] районної ради Київської області» від 29.03.2012 року в частці 1/6 зареєстрована та налажала на праві спільної часткової власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, реєстраційний номер 2-1149 від 29.07.2010 року, посвідчене державним нотаріусом [PERSON] районної державної нотаріальної контори [PERSON] Інша 1/6 частка вказаної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину, реєстраційний номер 2-1144 від 29.07.2010 року, посвідчене державним нотаріусом [PERSON] районної державної нотаріальної контори [PERSON] зареєстрована та належала померлому [PERSON]. Гараж № 2, що розташований за адресою: вул. Комсомольців, 20-років, м. Боярка, Києво-Святошинський район, Київська область, згідно копії витягу з реєстру прав власності на нерухоме манно Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації [PERSON] районної ради Київської області» від 30.03.2012 року зареєстрований та належав на праві приватної власності [PERSON], згідно свідоцтва про право власності від 27.03.2002 року, видане виконавчим комітетом [PERSON] міської ради на підставі рішення № 94/1 від 18.03.2002 року. Спадкоємцями за законом після померлого [PERSON] є: [PERSON] (дочка померлого), та [PERSON] (дружина померлого). Дружина померлого, [PERSON], яка була спадкоємицею та померла 13.03.2013 року, згідно ст. 1241 Цивільного кодексу України мала право на обовязкову частку у спадщині (1/4 частка спадкового майна), а також у зв'язку з тим, що на день смерті чоловіка досягла пенсійного віку ([INFO]) спадщину фактично прийняла шляхом постійного проживанням за однією адресою разом зі спадкодавцем. Державний нотаріус [PERSON] районної державної нотаріальної контори [PERSON] постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.08.2014 року відмовила [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку квартири № 3 в житловому будинку № 2, розташованому по вул. Комсомольців 20-х років в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області. на гараж № 2, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Комсомольців 20-х років та на грошові вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, які належать померлому 01.05.2011 року [PERSON], оскільки спадщину після померлого прийняла фактично його дружина - [PERSON] ([INFO]), яка відповідно до ст. 1241 Цивільного кодексу України має право на обов'язкову частку у спадщині, оскільки на день смерті матері досягла пенсійного віку та яка є спадкоємицею за законом на 1/4 частку спадкового майна, не надано документ, який підтверджує факт шлюбних відносин між померлим 01 травня 2011 року [PERSON] та померлою 13 березня 2013 року [PERSON], а також не надано правовстановлювального документу на 1/3 частку квартири, а саме дублікат свідоцтва про право власності, виданий 05.06.2012 року органом приватизації [PERSON] міської ради, згідно з розпорядженням № 796/697 віл 17.12.1993 року, який необхідний для оформлення спадщини. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1222 цього Кодексу спадкоємцями за заповітом і законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України він не заявив відмову від неї. Ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Ст.1297 ЦК України встановлюється обов'язок спадкоємця, який прийняв спадщину, в складі якої є нерухоме майно, звернутись до нотаріальної контори за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Як роз'яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, а також з огляду на те, що постановою державного нотаріуса [PERSON] районної державної нотаріальної контори [PERSON] від 27.08.2014 року відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину, суд вважає за можливе, відновити порушені права позивачки в судовому порядку та визнати за нею, [PERSON] право власності на спадкове майно після померлого 01.05.2011 року [PERSON], а саме на 1/2 частину квартири N° 3 в будинку N° 2 по вулиці Комсомольців 20-х років в місті Боярка Києво-Святошинського району Київської області загальною площею 69,8 кв.м., житловою площею 38,8 кв.м; та гараж, розташований м. Боярка по вул. Комсомольців 20-років, 2, 1984 року побудови, площею 20,6 кв.м. З огляду на вищенаведене та

Outcome: approved