Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

06.07.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього за рішенням суду на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів його заробітку. В обґрунтування позову зазначив, що після присудження аліментів у нього виникла сукупність обставин, які надають право на зменшення розміру аліментів, визначених судовим рішенням. Він бажає привести розмір аліментів відповідно до законодавства, так як крім сина [PERSON], в нього є ще один син: [PERSON], [INFO], який перебуває на його утриманні, також на утриманні позивача перебуває дружина [PERSON], яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Крім того на утриманні позивача перебувають батьки пенсіонери, які хворіють та потребують лікування. Просив позов задовольнити. Ухвалою суду від 19.07.2018 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження ( а.с.37). У судове засідання сторони не з'явилися, до суду представник позивача надала заяву про розгляд справи у відсутність позивача та представника, на задоволенні позову наполягала, просила винести заочне рішення так як відповідач належним чином повідомлена про розгляд справи не з'явилася до суду. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази, вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.07.2016 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частина від усіх видів заробітку ( доходу) щомісячно і до досягнення нею повноліття. ( а.с. 5,6 - копія рішення). Також стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утриманняу розмірі 1/4 частина від усіх видів заробітку ( доходу) щомісячно і до досягнення дитиною трирічного віку , тобто до [INFO] (а.с. 5,6 - рішення суду). 28.04.2017 року позивач уклав шлюб з [PERSON], від шлюбу у них народилася дитина [PERSON], [INFO], і малолітній син [PERSON] і дружина [PERSON] перебувають повністю на утриманні позивача, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 12-18, 23-26). На утриманні позивача також перебувають батьки пенсійного віку [PERSON] та [PERSON], які хворіють та їх пенсії не вистачає на лікування, зокрема позивач надає копію виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] з якої вбачається, що у матері позивача виявлено гіпертонічну хворобу ІІ ступеню, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 27-28). Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. За змістом цієї норми умовою зменшення або збільшення розміру аліментів є зміна обставин, які враховувалися судом при визначенні розміру аліментів. Зазначені обставини визначені у ст. 182-184 Сімейного кодексу України. До таких обставин, законодавець зокрема відніс стан здоров'я і матеріальне становище дитини, стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців, а також інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. З огляду на встановлені обставини, та на те, що у позивача змінилося матеріальне становище , у зв'язку з шлюбом та народженням другої дитини, яку позивач забезпечує, суд вбачає підстави для зменшення розміру аліментних зобов'язань [PERSON] на утримання сина [PERSON], та на утримання [PERSON], який буде відповідати інтересам, як позивача, відповідача. Встановлений даним рішенням суду розмір аліментів на утримання дитини, є гарантією її прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини. Проживання одного з батьків окремо від дитини не повинно впливати на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Суд звертає увагу, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 183 СК України, визначено розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини: частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Враховуючи викладене, при визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд також враховує те, що утримувати спільних дітей є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Судовий збір відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved