Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

04.01.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Гадячсир-Україна» про стягнення заборгованості по заробітній платі, вказуючи, що з 16 квітня 2018 року по 21 грудня 2018 року вона працювала в ТОВ «Торговий Дім «Гадячсир-Україна» сироваром 4 розряду в сироробному цеху. На день звільнення підприємство мало перед нею заборгованість по заробітній плати в сумі 10663,09 грн., яку і на даний час не виплачено, тому звернулася до суду. 12.02.2019 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про залучення до матеріалів справи довідки відповідача, в якій зазначено, що станом на 6 лютого 2019 року заборгованість становить 13367,10 грн. 21 лютого 2019 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, якою просить стягти з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 13367,10 грн., згідно довідки ТОВ «Торговий Дім «Гадячсир-Україна» від 06.02.2019р. Справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України у\~разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши письмові матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 16 квітня 2018 року по 21 грудня 2018 року перебувала у трудових правовідносинах з ТОВ «Торговий Дім «Гадячсир-Україна», що підтверджується копією трудової книжки. Згідно довідки ТОВ «Торговий Дім «Гадячсир-Україна» заборгованість по заробітній платі [PERSON] станом на 06.02.2019 року становить 13367,10 грн. Суд встановив, що між сторонами існували трудові правовідносини. Відповідно до положень ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. За змістом ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом,\~Законом України\~"Про\~оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно ч.1 та ч.2 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту, тому суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити - стягнути з ТОВ «Торговий Дім «Гадячсир-Україна» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 13367,10 грн. Позивач за даним позовом звільнений від сплати судових витрат в частині стягнення заробітної плати, тому згідно ст. 141 ЦПК України суд стягує їх з відповідача на користь держави в сумі 768,40 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved