Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс-Банк» 24.03.2017р звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що 05 липня 2006 року між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та [PERSON], відповідачем у справі, був укладений Кредитний договір №2259-020/06Р, за умовами якого Банк надав останньому кредит у розмірі 11227 доларів США строком до 05.07.2011р з виплатою 12,00% річних за користування кредитними коштами. Зазначили, що заборгованість перед банком за Кредитним договором в повному обсязі не погашена, в результаті чого станом на 18.01.2017р відповідач має заборгованість за вищевказаним Кредитним договором в загальній сумі 18964,39 доларів США, з яких: сума заборгованості за кредитом - 5540,68 доларів США; заборгованість за відсотками - 1031 доларів США; пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 10598,23 доларів США; пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 1794,48 доларів США. Просили стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» заборгованості за Кредитним договором №2259-020/06Р від 05.07.2006р в сумі 6571,68 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 31.01.2017р та становить 178223,96грн, а також у рахунок повернення судового збору в сумі 2673,36грн. Ухвалою суду від 26.04.2018 року до участі у справі було залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», в якості правонаступника позивача ПАТ КБ «Правекс-Банк» Представник ТОВ „ФК „Довіра та Гарантія" Кобенко Я.П. підтримав вимоги позову в повному обсязі, просив їх задовольнити та надав до суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника. Відповідач, який про дату, час і місце слухання справи повідомлений належним чином у відповідності зі ст.130 ЦПК України, в судове засідання не з'явився. Відзив на позовну заяву, письмові, електронні докази та зустрічний позов до суду не надавав. Суд, згідно до ст.280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 05 липня 2006 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс-Банк» уклало з [PERSON] Кредитний договір №2259-020/06Р, згідно до якого останньому наданий кредит в сумі 11227 доларів США строком до 05.07.2011р з виплатою 12,00% річних за користування кредитними коштами. Згідно до Кредитного договору №2259-020/06Р від 05.07.2006р позичальник [PERSON] зобов'язався своєчасно повертати кошти і сплату нарахованих відсотків. Згідно до Договору купівлі-продажу прав вимог за кредитами, укладеного 31.05.2017р між ТОВ „ФК „Довіра та Гарантія" та ПАТ КБ «Правекс-Банк», останній передав ТОВ „ФК „Довіра та Гарантія" всі права вимоги за Кредитним договором №2259-020/06Р від 05.07.2006р. Відповідно до ст.ст.526, 527 ч.1 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно до ст.610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. У відповідності із ст.ст.1049, 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику (кошти в такій же сумі) у термін і в порядку, що встановлені договором; за кредитним договором банк чи інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п.1.2. зазначеного Кредитного договору кредит надається строком з 05.07.2006р до 05.07.2011р зі сплатою 12% річних. Відповідно до п.4.5. цього договору, проценти за користування кредитом, що нараховуються згідно вказаного у п.1.2. Кредитного договору порядку, підлягають сплаті Позичальником щомісячно (за час фактичного користування грошовими коштами протягом календарного місяця) в строк до 10 числа місяця включно, наступного за місяцем нарахування процентів, а також в момент повернення кредиту, вказаний в п.1.2. даного Договору. Судом встановлено, що відповідач порушив свої зобов'язання щодо своєчасної сплати процентів за користування кредитом, а тому, згідно розрахунку заборгованості, наданої суду позивачем, станом на 18.01.2017р за останнім виникла заборгованість по сплаті кредиту та відсоткам у розмірі 6571,68 доларів США, що із урахуванням офіційного курсу Національного банку України станом на 31.01.2017р становить 178223,96грн. Також, у відповідності із ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2673,36грн.

Outcome: approved