Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду 15.10.2014 року із позовом до Товариства з обмеженої відповідальністю «МІК» про стягнення заборгованості із заробітної плати в розмірі 2883,87 грн.. В подальшому позивач збільшувала розмір позовних вимог, залучала співвідповідачів. Ухвалою суду від 06.05.2015 року позовні вимоги в частині стягнення з ТОВ «Мік» компенсації втрати частини заробітної плати в зв'язку з порушенням строків її виплати в розмірі 12180,00 грн., стягнення солідарно з Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», відділу ДВС Криворізького РУЮ Дніпропетровської області, державного виконавця відділу ДВС Криворізького РУЮ Дніпропетровської області - Приходько Тетяни Миколаївни відшкодування компенсації втрати частини заробітної плати в зв'язку з порушенням строків її виплати в розмірі 201,77 грн., 3 % річних, в порядку ст.. 625 ЦК України в розмірі 86,65 грн., моральної шкоди в розмірі 6 090 грн.,- залишено без розгляду та прийняті позовні вимоги про збільшений розмір позовних вимог щодо ТОВ «МІК» (а.с.81-82). Уточнюючи позовні вимоги щодо ТОВ «МІК», позивач просила стягнути з ТОВ «МІК» заборгованість по заробітній платі при звільненні в розмірі 2883,87 грн. та середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку в сумі 17580,16 грн. (а.с. 72). В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 27.07.2009 року вона працювала на ТОВ «МІК» на посаді економіста, а з 01.11.2010 року на посаді керівника планово-економічного відділу. 02.04.2014 року звільнена з підприємства за згодою сторін. З лютого 2014 року їй не виплачується заробітна плата, заборгованість по якій станом на 01.05.2014 року становить 2883,87 грн., яку вона просить стягнути з ТОВ «МІК». Також просить стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку у розмірі 17580,16 грн. Позивач в судове засідання не з'явилась, уточнені позовні вимоги підтримувала, просила задовольнити, про що надала відповідну заяву (а.с.73). Представник відповідача Руденко А.П., в судове засідання також не з'явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника, вказував, що уточнені позовні вимоги визнає у повному обсязі (а.с.39,74). В зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, давши оцінку доказам в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних законних підстав. Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. … Використання примусової праці забороняється. … Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення… Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Судом встановлено, що згідно трудової книжки (а.с. 15) та наказів ТОВ МІК, 27.07.2009 року [PERSON] наказом №327-к від 27.07.2009 року прийнята на роботу до Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК» на посаду економіста (а.с. 16), з 01.11.2010 року переведена на посаду керівника планово-економічного відділу відповідно до наказу № 279/1 від 01.10.2010 року (а.с.17) , з якої звільнена 02.04.2014 року наказом № 55-к від 02.04.2014 року за згодою сторін на підставі ст. 36 п.1 КЗпП України (а.с. 18). Розмір невиплаченої заробітної плати, що належить [PERSON] згідно довідки виданої ТОВ «МІК», за період з 01.02.2014 року по 02.04.2014 року складає 2883,87 грн., з яких: за лютий 2014 року - 209,98 грн., за березень 2014 року - 2443,48 грн., за квітень 2014 року - 230,41 грн. (а.с. 20). Згідно зі ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. У відповідності з ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно ст.21 КЗпП трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Згідно пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" необхідно враховувати, що згідно зі ст. 21 КЗпП належним відповідачем у справі за позовом про оплату праці є та юридична особа (підприємство, установа, організація), з якою позивачем укладено трудовий договір. Отже, оскільки відповідачем ТОВ «МІК» порушено право позивача на оплату її праці, то саме з ТОВ «МІК» на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості по заробітній платі в розмірі 2883,87 грн. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Оскільки [PERSON] звільнена 02.04.2014 року, який є її останнім робочим днем, ТОВ «МІК» в добровільному порядку не виплатило їй середній заробіток за час затримки виплати заборгованості, то періодом затримки слід вважати період з 03.04.2014 року по 06.05.2015 року. Згідно з п.п. «л» п. 1, п. 2 Постанови КМ України № 100 від 08.02.1995 року „Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати", цей порядок застосовується у випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати проводяться виходячи із середньої заробітної плати, при цьому середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Відповідно до п.п. 3 п. 3 Постанови № 100, усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо. Згідно з п. 8 вище вказаної Постанови, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Як вбачається з довідки ТОВ «МІК» від 12.11.2014 року (а.с. 75) середньоденна заробітна плата позивача становить 71,80 грн. Оскільки відповідачем ТОВ «МІК» не надані документи, які свідчать про встановлену на підприємстві тривалість робочого часу: Правила внутрішнього трудового розпорядку, графік виходу на роботу [PERSON] за повні місяці роботи, суд при розрахунку середнього заробітку за час затримки виплат виходить з виробничого календаря норм тривалості робочого часу при п'ятиденному робочому тижні з двома вихідними днями у суботу та неділю при однаковій тривалості часу роботи за день упродовж робочого тижня та відповідним зменшенням тривалості роботи напередодні святкових та неробочих днів на 2014 -2015 рік відповідно до додатків до листів Міністерства соціальної політики України № 9884/0/14-13/13 від 04.09.2013 року та № 10196/0/14-14/13 від 09.09.2014 року (а.с.83-84). Кількість робочих днів в періоді, за який нараховується середній заробіток за час вимушеного прогулу складає 272 робочих днів (у квітні 2014 року - 19 днів, у травні 2014 року - 19 днів, у червні 2014 року - 19 днів, у липні 2014 року - 23 дні, у серпні 2014 року - 20 днів, у вересні 2014 року - 22 дні, у жовтні 2014 року - 23 дні, у листопаді 2014 року - 20 днів, у грудні 2014 року - 23 дні, у січні 2015 року - 20 днів, у лютому 2015 року - 20 день, у березні 2015 року - 21 день, у квітні 2015 року - 21 день, у травні 2015 року - 2 дні). У зв'язку з цим, розмір середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку [PERSON], за період з 03.04.2014 року по 06.05.2015 року складає 19 529,60 грн. (272 робочих днів Х 71,80 грн. середньоденний заробіток), однак враховуючи, що суд розглядає справу відповідно до положень ст. 11 ЦПК України в межах заявлених вимог, з відповідача ТОВ «МІК», як роботодавця, підлягає стягненню в рахунок середнього заробітку за кожний день затримки виплати зарплати, що належала їй на день звільнення, в розмірі 17 580,16 грн.. Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, яка випливає з трудових відносин, позивач звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що позов позивача [PERSON] , яка звільнена від сплати судового збору, задоволено, суд вважає за необхідне стягнути з ТОВ «МІК» судовий збір на користь держави в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved