Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

Представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Кіріченко В.М., 01.12.2020 звернувся до суду з указаним позовом та просив стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №б/н від 14.02.2017 станом на 27.10.2020, у загальному розмірі 17321,34 грн, а також судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102,00 грн. В обґрунтування пред`явлених вимог представник позивача вказав, що 14.02.2017 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання заяви б/н, згідно з якою позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою процентів за користування ним. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на офіційному банківському сайті www.privatbank.ua, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Свідченням приєднання відповідача до угоди та дії укладеного між банком та нею кредитного договору є факт користування відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів. Відповідно до виявленого [PERSON] бажання, банк відкрив їй кредитний рахунок із встановленням початкового кредитного ліміту в розмірі, зазначеному в довідці про зміну умов кредитування та обслуговування карткового рахунку. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Так, для користування кредитним картковим рахунком позичальникові було видано кредитну картку із строком дії. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких при укладенні договору відповідач надала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Однак відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, тим самим допустила порушення виконання покладених на неї зобов`язань. У результаті цього станом на 14.02.2017 виникла заборгованість, розмір якої з урахуванням внесених відповідачем коштів на погашення заборгованості, становить 17321,34 грн та включає заборгованість: за кредитом 12102,47 грн, у тому числі за простроченим кредитом 12102,47 грн, заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит 5218,87 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Представник позивача правом на участь у судовому засіданні не скористався, просив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, за відсутності представника банку, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання, однак до суду повторно не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надала. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, належне повідомлення відповідача, неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк, суд постановив, у силу\~ст.\~280\~ЦПК України, ухвалити в справі заочне рішення на підставі наявних доказів та за відсутності заперечень з боку представника позивача проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази в справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено,\~що 14.02.2017\~АТ КБ\~«ПРИВАТБАНК» яке змінило найменування на АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», у якій зазначено, що ця заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складають між нею та банком договір про надання банківських послуг (далі кредитний договір), що підтверджується підписом відповідача у заяві, а також, що вона ознайомлена та погодилася з умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с. 11). По суті, вказаний договір є договором приєднання в розумінні ч. 1 ст. 634 ЦК України, якою визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, що може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 умов та правил [PERSON] надала свою згоду на прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, його встановлення та зміну за рішенням чи ініціативою банку. Судом встановлено, що 14.02.2017 [PERSON] отримав в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредит в початково визначеному розмірі 4000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок № [NUMBER] . При цьому, як слідує з довідки про зміну умов кредитування за картковим рахунком відповідача, кредитний ліміт змінювався, а саме: зменшено до 0 грн 12.02.2017, збільшено до 6000,00 грн 18.07.2017, зменшено до 0 грн 04.01.2019 (а.с. 9). Активно користуватись кредитними коштами відповідач почала з 14.02.2017, що слідує з виписки по рахунку позичальника (а.с. 78-82). До анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 14.02.2017, позивачем долучено витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD» та витяг з умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», розміщених на офіційному веб-сайті https://privatbank.ua/terms/ (а.с. 12, 13-67). Кредитування [PERSON] розпочато за умовами кредитування «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», а з 01.08.2020 переведено на умови кредитування «Універсальна, GOLD», що підтверджується даними розрахунку заборгованості, який узгоджується з даними тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с. 5-8, 12). Отже, умовами вказаного кредитного договору передбачена можливість зміни умов кредитування, при цьому матеріали справи не містять жодних доказів неприйняття позичальником [PERSON] змінених умов договору. [PERSON] користувалася кредитними коштами, що підтверджується випискою по картковому рахунку, з якої слідує активне користування кредитними коштами для розрахунку за товари та послуги, зняття готівки, а також поповнення готівкою своєї картки, востаннє 27.08.2019 на суму 602,92 грн (а.с. 78-82). Згідно з наданими банком розрахунками, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №б/н від 14.02.2017 станом на 27.10.2020 складає 17321,34\~грн та\~включає:\~заборгованість за\~кредитом 12102,47\~грн,\~в тому\~числі за\~простроченим кредитом\~12102,47\~грн,\~заборгованість по\~відсотками,\~нарахованим на\~прострочений кредит\~ 5218,87\~грн(а.с. 5-8). Так, як слідує з заяви-анкети б/н від 14.02.2017 та довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК», банком здійснено випуск кредитних карток за кредитним договором №б/н від 14.02.2017,\~зістроком дії картки до 07/20, тобто до 31.07.2020. Після цього\~перевипуск картки\~не здійснювався,\~що є\~свідченням припинення\~строку дії\~договору (а.с. 10). Між сторонами виник спір щодо належного виконання відповідачем кредитних зобов`язань та наявності правових підстав для стягнення заборгованості в судовому порядку. Вирішуючи спір в межах заявлених вимог з дотриманням принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд виходить з наступного. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Як слідує зі ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За приписами ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, у даному випадку відповідно до умов договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається, за винятком випадків, передбачених законом. Як видно з матеріалів справи, сторони уклали кредитний договір, зі свого боку позивач свої зобов`язання, передбачені цим договором, виконав у повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту, тоді як відповідач покладені на неї зобов`язання не виконала і в установлені договором строки грошові кошти на погашення кредиту не вносила в результаті чого, станом на 27.10.2020 утворилася заборгованість за кредитом 12102,47 грн, в тому числі за простроченим кредитом 12102,47 грн, за відсотками, нарахованим на прострочений кредит 5218,87 грн, які не погашені до теперішнього часу, а тому відповідач зобов`язана її погасити. Надані докази, а саме анкета-заява №б/н від 14.02.2017, розрахунок заборгованості та виписка за договором, суд вважає належними доказами, оскільки вони обґрунтовують вимоги в межах заявлених позовних вимог, де також враховано період порушення боржником умов договору, часткове погашення нею заборгованості. Отже, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих кредитних коштів, якому відповідає право вимоги кредитора (ч.1 ст. 509 ЦК України) вимагати їх повернення. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог АТ КБ\~«ПРИВАТБАНК» про стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором №б/н від 14.02.2017 станом на 27.10.2020,\~у загальному розмірі 17321,34 грн, яка включає заборгованість: за кредитом 12102,47 грн, у тому числі за простроченим кредитом 12102,47 грн, за відсотками, нарахованим на прострочений кредит 5218,87 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 2102,00 грн. в рахунок відшкодування судового збору (а.с. 77).

Outcome: approved