Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

13.06.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що після смерті його матері [PERSON], яка померла 06.04.2015 року, він є спадкоємцем за законом на частину спадкового майна. Згідно договору про розподіл спадкового майна від 26.01.2016 року позивач отримав житловий будинок № 35, що знаходиться за адресою: с. Троянів, вул. Макеєва, буд. 35, Житомирського району Житомирської області та земельну ділянку, розміром 2,8711 га, кадастровий номер 1822087600:01:000:0637, що розташована на території [PERSON] сільської ради, Житомирського району (за межами населеного пункту). Проте реалізувати своє право на спадкування на вказану земельну ділянку не має можливості, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку не зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі. Зазначена земельна ділянка перебувала у власності його матері та призначалася для ведення особистого селянського господарства. Тому просить суд визнати право власності на земельну ділянку площею 2,8711 га, кадастровий номер 1822087600:01:000:0637, яка розташована за адресою: [PERSON] сільська рада, Житомирський район, Житомирська область (за межами населеного пункту) в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] Позивач в судове засідання не зявився. Представник позивача надав заяву до канцелярії суду, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить суд розглянути справу за його відсутності (а.с. 45). Відповідач\~[PERSON] сільська рада Житомирського району Житомирської області подала до суду заяву про розгляд справи у відсутність її представника; позовні вимоги визнає (а.с. 35). Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України суд вважає, що рішення по справі можливо постановити за відсутності сторін. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 06.04.2015 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 10.04.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, про що зроблений актовий запис № 950 (а.с. 7). Згідно свідоцтва про народження, виданого Житомирським міським відділом РАЦС вбачається, що [PERSON] є сином померлої [PERSON] (а.с. 11). Факт виділення померлій [PERSON] земельної ділянки розміром 2,8711 га, кадастровий номер 1822087600:01:000:0637 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території [PERSON] сільської ради Житомирського району Житомирської області підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №161599 (а.с. 14). З копії Реєстраційної картки земельної ділянки та копії договору оренди, вбачається що померла [PERSON] користувалася земельною ділянкою (а.с. 17, 18-20, 23). За таких обставин, в силу\~ст. 328 ЦК України\~суд визнає, що [PERSON] за свого життя правомірно набула право власності на дану земельну ділянку, оскільки незаконність набуття права власності не випливає із закону та прямо не встановлена судом. Як вбачається з договору про розподіл спадкового майна, посвідченого 26.01.2016 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON], позивач отримав житловий будинок № 35, що знаходиться за адресою: с. Троянів, вул. Макеєва, буд. 35, Житомирського району Житомирської області, та земельну ділянку розміром 2,8711 га, кадастровий номер 1822087600:01:000:0637, місцезнаходження якої: [PERSON] сільська рада Житомирського району Житомирської області (за межами населеного пункту, а.с. 15). З копії [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №22683559 від 06.06.2014 року вбачається, що між померлою [PERSON] та ТОВ «Зернова компанія Полісся» було укладено договір оренди земельної ділянки (а.с. 23). 26.01.2016 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку не зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі (а.с. 26). Зазначена земельна ділянка була передана у власність його матері та призначалася для ведення особистого селянського господарства. Даний факт підтверджується копією розпорядження № 669 Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області від 30.05.2008 року (а.с. 46 та зворотна сторінка). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У ст.ст. 81,\~131 Земельного кодексу України\~зазначається, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі і в порядку спадкування. Згідно\~ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, подавши заяву у нотаріальну контору, а спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З довідки №1389/02-14, що видана 22.08.2016 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON], вбачається, що позивач та його рідна сестра [PERSON] є спадкоємцями за законом після смерті 06.04.2015 року їхньої матері [PERSON]; відомостей про інших спадкоємців не має (а.с. 46). У відповідності до ст. 1225 ЦК України та згідно п. 10 роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом, в даному випадку копією договору про поділ спадкового майна. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання за позивачем права власності на земельну ділянку розміром 2,8711 га в порядку спадкування за законом після смерті його матері [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved