Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що їй на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку від 29 березня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Мартиненко Алевтиною Миколаївною, належить будинок [ADDRESS] . На даний час в будинку, крім позивача, зареєстрований [PERSON] , [INFO] . Даний будинок позивач купила у [PERSON] , але відповідача вона не реєструвала, його зареєстрували попередні власники будинку. З 2007 року [PERSON] за даною адресою не проживає, комунальними послугами не користується та не приймає участі в утриманні будинку. Факт реєстрації останнього в належному позивачу будинку порушує її право приватної власності та перешкоджає вільно розпоряджатися, володіти і користуватися своєю власністю, а в подальшому вчиняти правочини з цим майном. За наведених обставин, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи у встановленому законом порядку повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з?явився, відзиву на позов не подав, клопотання про відкладення розгляду справи з метою надання додаткового часу для подання відзиву чи надання суду доказів, якщо вони не подані з поважних причин, на адресу суду на направив. В зв`язку з неявкою сторін, згодою представника позивача на заочний розгляд справи, постановлено провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів, про що винесено відповідну ухвалу 12 червня 2019 року. Із-за неявки в судове засідання всіх осіб, що беруть участь справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, вирішуючи спір в межах позовних вимог, суд знаходить позов підлягаючим до задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог статті 317 Цивільного кодексу України кожен громадянин має право вільно володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому на праві власності майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно з вимогами статті 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику квартири/будинку право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були пов`язані з позбавленням володіння. Відповідно до вимог статтей 156, 157 ЖК УРСР, з урахуванням положень статті 405 ЦК України право члена сім"ї власника будинку (квартири) користуватися житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на майно. Виникнення прав членів сім"ї власника будинку на користування будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власника на цей будинок, а припинення права власності на будинок припиняє право членів її сім"ї на користування будинком. При цьому згідно з статтями 317, 319, 383 ЦК України власник, якому належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном і які є непорушними, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , що підтверджується даними договору купівлі-продажу жилого будинку від 29 березня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу Мартиненко А.М., та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №161637646 від 29 березня 2019 року. Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, виданої 03 квітня 2019 року відділом реєстрації місця проживання Шепетівської міської ради, вбачається, що в будинку [ADDRESS] , зареєстрований: [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з даних довідки № 44, виданої 01 квітня 2019 року головою квартального комітету № 18 Шепетівської міської ради, [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , не проживає з червня 2007 року. Згідно акту від 01 квітня 2019 року, складеного комісією у складі голови будинкового (квартального) комітету №18 Коробецької В.В., сусідів [PERSON] та [PERSON] відповідач [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактично не проживає, комунальними послугами не користується. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що є сусідами позивача, тому їм достовірно відомо, що [PERSON] з 2007 року по [ADDRESS] , не проживає. Оцінивши наведені докази в їх сукупності, вважаючи такі відповідаючими фактичним обставинам, суд приходить до висновку, що відповідач без поважних причин понад 12 років не проживає в будинку [ADDRESS] , тому можє бути визнаним втратившими право користування цим житлом. За наведених обставин, вимоги позивача ґрунтуються на законі, доведені належними та допустимими доказами, тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved