Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

05.08.2020 року на розгляд суду пред`явлено вказану заяву, в якій заявлено вимогу встановити юридичний факт родинних відносин між фізичними особами, а саме, що [PERSON] , [INFO] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Заявлені вимоги обґрунтовано наступним. Заявник [PERSON] є сином [PERSON] , [INFO] , яка проживала в м. Донецьку Донецької області та [INFO] померла на тимчасово окупованій території. Факт смерті [PERSON] підтверджений документами, які складені без урахування вимог чинного законодавства України, а саме лікарське свідоцтво про смерть було видано (далі мовою оригіналу) «Республиканским бюро судебно-медицинской экспертизы Министерства здавоохранения Донецкой Народной Республики». Представник [PERSON] звернувся до Центрального районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з проханням зареєструвати смерть матері заявника, однак у видачі свідоцтва про смерть відмовлено з роз`ясненням потреби в судовому порядку встановити факт смерті особи в певний час. Під час підготовки заяви про встановлення факту смерті для подачі до суду встановлено певні перешкоди, а саме [PERSON] не має можливості документально підтвердити ступінь родинного зв`язку з [PERSON] з огляду на розбіжність написання прізвища з паспортах заявника та померлої матері. З огляду таких обставин, заявник звернувся до суду за захистом оспорюваних прав в спосіб встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту родинних відносин. Заявник [PERSON] , представник заявника адвокат Залівной І.О. в судове засідання не з`явилися, суду адресовано заяви про розгляд справи в їх відсутність, заявлені вимоги підтримано, зазначено, що оспорювані права підлягають захисту в порядку п. 5 ч. 2 ст. 239, п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Представник заінтересованої\~особи Центрального\~районного у\~місті Маріуполі\~відділу державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, на адресу суду в порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України надіслано лист про відсутність заперечень по суті заяви [PERSON] , з проханням проводити розгляд справи в відсутність заінтересованої особи. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. З матеріалів справи встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. Заявник [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Донецьк Донецької області, громадянин України, адреса реєстрації місця проживання: [ADDRESS] (підтверджено копією паспорта а.с. 8-10). Згідно свідоцтва про народження серійний номер [NUMBER] , видане 18.12.1978 року Пролетарським ЗАГС м. Донецька 18.12.1978 року складено актовий запис за № 3079 про народження [INFO] (далі мовою оригіналу): « [PERSON] », матір`ю якого зазначено (далі мовою оригіналу) « [PERSON] » (а.с. 13). Згідно копії паспорта серійний номер [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Макіївка Донецької області, адреса реєстрації місця проживання: [ADDRESS] (а.с. 11-12). Згідно довідки про причину смерті, відривної частини від лікарського свідоцтва про смерть № 3588 від 16.09.2019 року, виданої установою, яка іменується (далі мовою оригіналу): «Республиканским бюро судебно-медицинской экспертизы Министерства здавоохранения Донецкой Народной Республики», - [PERSON] померла [INFO] , причина смерті інтоксикація злоякісного новоутворення (а.с. 15). Крім того, 16.09.2019 року видано свідоцтво про смерть [PERSON] , згідно копії цього документу, його видано (далі мовою оригіналу) «Буденновским отделом ЗАГС Донецкого городского управления юстиции Министерства юстиции Донецкой Народной Республики» (а.с. 14). Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно листа Центрального районного у місті Маріуполі відділу реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Харків) № 230/20.2-108 від 28.07.2020 року у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] відмовлено, оскільки у заявника [PERSON] відсутнє лікарське свідоцтво про смерть, форма якого визначено наказом Міністерства охорони здоров`я України № 545 від 08.08.2006 року «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», при цьому заявнику роз`яснено, що відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться за рішенням суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою (а.с. 17). Положенням ч. 2 ст. 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. З огляду на вказане, для звернення заявника [PERSON] до суду з заявою про встановлення факту смерті [PERSON] дійсно виникла необхідність встановлення факту родинних відносин з померлою. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Зокрема суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Згідно абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Аналогічно згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Встановлення факту родинних відносин між заявником [PERSON] та [PERSON] має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, пов`язаний з необхідністю встановлення в порядку ст. 317 ЦПК України факту смерті останньої з метою подальшого оформлення спадкових справ на спадщину, відкриту після смерті матері заявника. Можливість встановлення факту родинних відносин між заявником [PERSON] та [PERSON] в адміністративному (не судовому) порядку на час розгляду справи відсутня. Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ст. 13 Конвенції кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий стороною на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п. 27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року № 2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"). Згідно висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». При вирішенні даного цивільно-правового спору суд також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004. Отже, суд, в сукупності письмових документальних матеріалів, наданих заявником на підтвердження заявлених вимог про встановлення факту родинних відносин, проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, з урахуванням принципу юридичної визначеності, - вважає, що заява є законною та обґрунтованою, та підлягає задоволенню. Відповідно ст. ст. 4, 13, 18, 293, 315, 316, 352, 354 ЦПК України суд, -

Outcome: approved