Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про звільнення майна з-під арешту. Посилалася на те, що вона є користувачем квартири №26, що по вул. Білоруській, 30-Б м. Чернівці. Зазначеною квартирою вона користується на підставі обмінного ордеру на жиле приміщення від 09.06.1994 року №230, який було видано виконавчим комітетом Чернівецької міської ради. У вересні 2017 року їй стало відомо про те, що на зазначену квартиру було накладено арешт згідно ухвали суду від 04.01.1995 року, реєстраційні записи №6894981; №95069; №6895110. Крім цього 31.03.2008 року було внесено реєстраційний запис №6903562 на підставі ухвали Народного суду Ленінського району м.Чернівці від 27.01.1995 року. Про обставини накладених арештів їй не відомо, вона не була стороною у зазначених справах. Вказані обтяження були зареєстровані в Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна. На даний час єдиним користувачем квартири №26, що по вул. Білоруській, 30-Б м.Чернівці є вона. У звязку з накладеними арештами вона не має змоги належним чином оформити свої речові права на квартиру, у звязку з чим змушена звернутись до суду за захистом свого порушеного права. Просив зняти арешт з квартири [ADDRESS], накладеного ухвалою Народного суду Ленінського району м.Чернівці від 04.01.1995 року, а також ухвалою Народного суду Ленінського району м.Чернівці від 27.01.1995 року. Ухвалою суду від 29.01.2018 року судом було витребувано від Першої Чернівецької державної нотаріальної контори та Відділу з державної реєстрації актів речових прав на нерухоме майно Чернівецької міської ради належним чином завірені копії документів, що стали підставою для внесення записів про накладення арештів на квартиру №26, що по вул. Білоруській, 30-Б м. Чернівці. Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали та підтвердили, викладені в ньому обставини. Просили позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за останнім відомим місцем проживання в порядку, передбаченому положеннями ст.130,131 ЦПК України, про що у справі є належні докази, про причини відсутності не повідомив. Відповідно до\~ст.280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, а також наявністю згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі\~ст. 280 ЦПК України\~розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що ухвалою Ленінського районного суду м. Чернівці від 04.01.1995 року у справі за позовом [PERSON] до Чернівецького виконкому, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання обмінних ордерів недійсними та виселення було накладено арешт на квартиру №26, що по вул.Білоруській, 30б м.Чернівці. Окрім того, з дослідженої у судовому засіданні Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкту нерухомого майна видно, що в реєстрі наявне обтяження, а саме арешт, накладений на квартиру №26, що по вул. Білоруській, 30 б м.Чернівці, згідно ухвали Ленінського районного суду м.Чернівці від 27.01.1995 року. Позивач [PERSON] користується зазначеною квартирою на підставі ордеру на жиле приміщення №230 серії БО, виданого Виконавчим комітетом Чернівецької міської ради народних депутатів 09.06.1994 року (а.с.11). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. При цьому способи захисту цивільного права та інтересів, зазначені в ст. 16 ЦК України. Положеннями ст.396 ЦК України визначено, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. Таким чином, порушене право позивача підлягає судовому захисту. Вказані обтяження були зареєстровані в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна (14). Відповідно до ч. 2\~ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном;рішень судів, що набрали законної сили; ухвали слідчого судді, суду, постанови державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно; накладення заборони на відчуження нерухомого майна нотаріусом; рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об'єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; інших актів відповідних державних органів та посадових осіб згідно із законом; договорів, укладених у порядку, встановленому законом. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). В силу частини 1\~ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Відповідно до вимог частин 1, 2\~статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. За змістом ч. 5\~ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження"\~у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Як було встановлено судом, арешт на спірне майно було накладено на підставі ухвал суду в 1995 році. На даний час судові провадження закінчені та знищені, у звязку з чим вирішити питання про зняття арешту з квартири №26, що по вул. Білоруській, 30-Б м.Чернівці в іншому порядку, окрім судового позивач не не має можливості. З урахуванням наведених норм Закону, суд вважає вірним обраний позивачем спосіб захисту свого порушеного права. За таких обставин, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved