Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

13 квітня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачів [PERSON] в інтересах [PERSON] , [INFO] , [PERSON] в інтересах [PERSON] , [INFO] , [PERSON] в інтересах [PERSON] , [INFO] про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що вироком Деснянського районного суду м. Києва від 28 січня 2021 року, який вступив в законну силу 02.03.2021 р., неповнолітнього [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі та на підставі ст. ст. 75, 76, 104 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік. Неповнолітню [PERSON] визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі та на підставі ст. ст. 75, 76, 104 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 17 грудня 2020 р., яка вступила в силу 19.01.2021 року до малолітнього [PERSON] який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, застосовано примусові заходи виховного характеру у виді застереження та обмеження його дозвілля і встановлення особливих вимог до його поведінки, зобов`язавши справно відвідувати місце навчання та не відвідувати парки, бари, нічні клуби у період часу з 21 до 06 год. До досягнення ним повноліття. Відповідачі, в добровільному порядку не відшкодували, як винні особи завданих матеріальних збитків, у зв`язку з цим позивач враховуючи наявність спору про право бажає, у спосіб визначений цивільним та кримінально-процесуальним законодавством захистити порушене майнове право, шляхом стягнення з відповідачів суму матеріальних збитків та моральної шкоди. Просив стягнути з відповідачів солідарно [PERSON] в інтересах [PERSON] , [INFO] , [PERSON] в інтересах [PERSON] , [INFO] , [PERSON] в інтересах [PERSON] , [INFO] в рахунок відшкодування матеріальних збитків в розмірі 46 530,00 гривен, в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 30 000,00 гривень. Ухвалою суду від 19 квітня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено справу до розгляду. Позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Коржук І.О. в судове засідання з`явилися, позовні вимоги підтримали та просили їх задовільнити в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, відзиву на позов до суду не подавали, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, про причини неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача, суд розглядає справу заочно у порядку ст. 280 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, вироком Деснянського районного суду м. Києва від 28 січня 2021 року, який вступив в законну силу 02.03.2021 р., неповнолітнього [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі та на підставі ст. ст. 75, 76, 104 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік. Неповнолітню [PERSON] визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі та на підставі ст. ст. 75, 76, 104 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 17 грудня 2020 р., яка вступила в силу 19.01.2021 року до малолітнього [PERSON] який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, застосовано примусові заходи виховного характеру у виді застереження та обмеження його дозвілля і встановлення особливих вимог до його поведінки, зобов`язавши справно відвідувати місце навчання та не відвідувати парки, бари, нічні клуби у період часу з 21 до 06 год. До досягнення ним повноліття. Відповідачі, в добровільному порядку не відшкодували, як винні особи завданих матеріальних збитків, у зв`язку з цим позивач враховуючи наявність спору про право цивільне бажає, у спосіб визначений цивільним та кримінально-процесуальним законодавством захистити порушене майнове право, шляхом стягнення з відповідачів суму матеріальних збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.6ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Встановленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов`язані із відшкодуванням шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій, які регулюються Цивільним Кодексом України. Так,ст.1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч. 1 ст. 1178 ЦК України, шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. Згідно до ч. 1, 2 ст. 1179 ЦК України, неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Якщо неповнолітня особа перебувала у закладі, який за законом здійснює щодо неї функції піклувальника, цей заклад зобов`язаний відшкодувати шкоду в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі, якщо він не доведе, що шкоди було завдано не з його вини. Судом також з`ясовано, що в добровільному порядку витрати не відшкодовані. Відносини, що склалися між сторонами суд відносить до правовідносин щодо відшкодування матеріальної шкоди та керується главою 82 «Відшкодування шкоди» ЦК України. Згідно ч.1ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до розяснення п. 9 Постанови ПленумуВерховного Суду України від 27.03.1992р. № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди"при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, судам слід враховувати, що коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Згідно зст. 16 ЦК Україникожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В п. 8 ч. 2ст. 16 ЦК Україниодним із способів захисту цивільних прав та інтересів визначено відшкодування збитків. За нормами ч. 2ст. 16 ЦПК України, особи, які порушили права та законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення претензії чи позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо задоволення позову повністю, оскільки відповідачами завдані позивачу збитки на суму 46 530,00 грн. добровільно не відшкодовані. Вирішуючи вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди в розмірі 30 000,00 грн., суд керується таким. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Частиною другою ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає в тому числі у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У відповідності до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Верховний суд України в п. 1 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 звернув увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди. Суд вважає доведеним, що позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього, як потерпілого у кримінальному провадженні, а також у зв`язку із викладенням, тобто фактичною втратою майна. При визначенні розміру відшкодування спричиненої позивачу моральної шкоди суд виходить із вимог розумності, виваженості та справедливості, враховує обставини справи, викладені вище, глибину, характер та обсяг душевних і психічних страждань, яких зазнав позивач, та визначає розмір спричиненої позивачу моральної шкоди в сумі 30 000,00 грн. Відповідно дост.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно дост.141 ЦПК УкраїнитаЗУ «Про судовий збір`суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved