Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений 18.07.2015 року між нею та відповідачем. Вимоги мотивує тим, що сімейне життя не склалося через неправомірні дії відповідача, внаслідок чого вони проживають окремо, спільних дітей не мають, примирення є неможливим. В судове засідання позивач не зявилася, подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, не заперечує проти винесення заочного рішення. (а.с.10,25). Такі дії позивача не суперечать вимогам ст. 158 ЦПК України, згідно якої особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи без її участі. Однак позивач будучи опитаною в попередньому судовому засіданні 07.12.2016 року за її клопотанням в якості свідка, підтвердила, що стосунки між нею та чоловіком погіршилися через неправомірну поведінку відповідача, який став вживати алкогольні напої, пізно приходив додому, не надавав кошти на утримання сімї, постійно влаштовував скандали, які супроводжувалися погромами та погрозами. Постійні скандали привели її до нервового зриву, постійних стресів і морального виснаження. Не зміг відповідач проживати з нею і в будинку її батьків, обзивав їх нецензурними словами, а потім забрав речі і поїхав додому. В липні 2016 року вона надала йому термін до 17 жовтня 2016року для того, щоб він змінив своє відношення до сім"ї. Але відповідач так і не приїхав до неї, в той час маючи зустрічі з інщими жінками, тому вважає, що примирення є неможливим, у неї немає вже любові, поваги до нього. Відповідач в судове засідання не зявився повторно з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлявся належним (а.с.26,28). Від нього не надійшла заява про причини неявки в суд чи про слухання справи в його відсутності . З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, як свідка, повно та всебічно з"ясувавши обставини справи, безпосередньо дослідивши наявні докази у справі та надавши їм оцінку, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 18.07.2015 року у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції згідно актового запису № 1682 укладено шлюб між сторонами (а.с.5). Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім'ї . На даний час у вони проживають окремо, сімейного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують з липня 2016року, дітей немають, подальше спільне життя подружжя і збереження сім"ї суперечить інтересам позивача, оскільки вона втратила почуття любові та поваги до відповідача через його поведінку по відношенні до неї, шлюб існує формально, примушування до такого не допускається. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді даної справи суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.\~ Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а\~слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює\~ його добровільний\~ характер. За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом ( ст. 56 СК ). Шлюб\~припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання\~шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу\~може бути пред'явлений одним\~із\~подружжя. Позивач, скориставшись даним правом, звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки через неправомірну поведінку відповідача їх спільне проживання суперечить її інтересам. Збереження\~ шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною\~ основою\~ шлюбу, а позивач не має намір\~ зберігати\~ шлюб\~ з відповідачем та наполягала на розірванні шлюбу. При таких обставинах, враховуючи інтереси кожного з подружжя, суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати. Бажання позивача залишитись на прізвищі, яке вона обрала при укладенні шлюбу, не суперечить вимогам ст. 113 СК України, де зазначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Розподіл судових витрат суд вирішує згідно вимог ст. 88 ЦПК України, за якою стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: approved