Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

03 квітня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що до 12 грудня 2013 року працювала в ПАТ „Південьзахідшляхбуд", відповідач розрахунку при звільненні не провів. Просить стягнути з відповідача на її користь борг із заробітної плати в сумі 5537,97 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, моральну шкоду в сумі 1000 грн., завдану відповідачем невиплатою заробітної плати. В суд позивачка подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, просить позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні залишити без розгляду, в іншій частині позов підтримує. Представник відповідача до суду не прибув, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений 14 квітня 2014 року, причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи та заперечень проти позову до суду не направив. Суд ухвалює заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] до 12 грудня 2013 року працювала в ПАТ „Південьзахідшляхбуд". Заробітну плату при звільненні відповідач не виплатив. Станом на 02 квітня 2014 року заборгованість відповідача по заробітній платі перед позивачкою становить 5537,97 грн. Дані обставини встановлені з письмових доказів. Зокрема, вказані факти підтверджуються наданою суду довідкою відповідача про суму боргу. Достовірність та належність вказаних доказів сторони не оспорюють. Відповідно до вимог ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць. Згідно ч.1 ст.233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а в разі порушення законодавства про оплату праці - без обмеження будь-яким строком. Згідно ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником моральної шкоди провадиться працівникові, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення і з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки невиплачену їй у встановлені строки заробітну плату в сумі 5537,97 грн. Також суд вважає, що порушення відповідачем строків виплати заробітної плати завдало позивачеві моральних страждань, оскільки змусило докладати додаткових зусиль для організації свого життя. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує тривалість порушення прав позивача на отримання належних йому платежів, тяжкість вимушених змін в життєвих стосунках позивача, виходить з вимог розумності і справедливості і визначає моральну шкоду в сумі 1000 грн., оскільки відповідач не надав заперечень проти вказаної позовної вимоги Судові витрати за два види позовних вимог - майнового характеру та моральної шкоди - підлягають стягненню в дохід держави з відповідача.

Outcome: approved