Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

06.12.2019 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищевказаними позовними вимогами, які обгрунтувала так. 23.11.2013 року позивачка уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований виконавчим комітетом Синевирської с/р Міжгірського району Закарпатської області за актовим записом № 39. Від шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] .. Спільне життя сторін не склалося і сторони припинили спільне проживання. Причиною розірвання шлюбу позивачка зазначила особисте непорозуміння, внаслідок чого між сторонами виникали суперечки які переростали у сімейні конфлікти та скандали. За цих підстав сторони спільно не проживають з ознаками сім`ї та не підтримують шлюбних стосунків, шлюб існує формально. Неповнолітня дочка сторін проживає з позивачкою. Позивачка не бажає примирення з відповідачем. Дані обставини змусили позивачку звернутися з даним позовом до суду. Згідно ухвали судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 16.12.2019 позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Керита М.В. в підготовче судове засідання подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити без участі позивачки та її участі, заявлений позов підтримує. У разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує щодо розгляду справи в заочному провадженні. Відповідач [PERSON] подав суду заяву про визнання позову [PERSON] , вказує, що згідний на розірвання шлюбу, оскільки він з позивачкою дійсно не проживає спільно як одна сім`я та не підтримує шлюбних стосунків. Справу просить розглянути без його участі. Суд, оцінивши позицію сторін, ознайомившись із змістом позовних вимог та поданими в справу доказами, дійшов висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 23.11.2013 року у виконавчому комітеті Синевирської сільської ради Міжгірського району, про що 23.11.2013 року складено відповідний актовий запис № 39. Сторони не підтримують шлюбних відносин та стосунків з ознаками сім`ї, проживають окремо, що визнано відповідачем. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу з гр. [PERSON] .. Відповідач також погодився на розірвання шлюбу з позивачкою та не подав суду клопотання про вжиття заходів для примирення у шлюбі. Неповнолітня дитина сторін [PERSON] , [INFO] , проживає з позивачкою і спору щодо її місця проживання на час розгляду справи в суді між сторонами не має. За наведених обставин, суд, вважає, що у справі відсутні обставини для вжиття заходів для примирення сторін, бо жодна сторона цього не бажає, а тому відновлення шлюбу між сторонами є неможливим. Встановлене дає підстави визнати, що подружнє життя сторін фактично припинене і застосувати ст.ст.112, 113 СК України. Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України, ч.3 ст.7 ЗУ "Про судовий збір" позивачці [PERSON] слід повернути з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого нею при поданні позову до суду, що становить грошову суму 384,20 грн.. Клопотання про стягнення судових витрат з відповідача позивачкою не заявлено.

Outcome: approved