Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом, в якому просили: - визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) з 10 серпня 2015 року право на частину суми вкладу - грошові кошти в розмірі 8\~000 доларів США, які він набув відповідно до договору про відступлення права вимоги (цесії) від 10 серпня 2015 року за Договір-Заява N 307231/31623/3-14 від "23" грудня 2014 p., укладеним між [PERSON] та AT "Банк"Фінанси та Кредит" з набуттям за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) статусу вкладника у значенні п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»; - визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) з 11 серпня 2015 року право на частину суми вкладу - грошові кошти в розмірі 8 000 доларів США, які вона набула відповідно до договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11 серпня 2015 року за Договір-Заява N 307231/31623/3-14 від "23" грудня 2014 p., укладеним між [PERSON] та AT "Банк"Фінанси та Кредит" з набуттям за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) статусу вкладника у значенні п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»; - визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) з 11 серпня 2015 року право на частину суми вкладу - грошові кошти в розмірі 8 000 доларів США, які він набув відповідно до договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11 серпня 2015 року за Договір-Заява N 307231/31623/3-14 від "23" грудня 2014 p., укладеним між [PERSON] та AT "Банк"Фінанси та Кредит" з набуттям за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) статусу вкладника у значенні п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»; - визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) з 10 серпня 2015 року право на частину суми вкладу - грошові кошти в розмірі 8 000 доларів США, які він набув відповідно до договору про відступлення права вимоги (цесії) від 10 серпня 2015 року за Договір-Заява N 307231/31623/3-14 від "23" грудня 2014 p., укладеним між [PERSON] та AT "Банк"Фінанси та Кредит" з набуттям за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) статусу вкладника у значенні п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»; - визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) з 11 серпня 2015 року право на частину суми вкладу - грошові кошти в розмірі 8 000 доларів США, які вона набула відповідно до договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11 серпня 2015 року за Договір-Заява N 307231/31623/3-14 від "23" грудня 2014 p., укладеним між [PERSON] та AT "Банк"Фінанси та Кредит" з набуттям за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) статусу вкладника у значенні п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»; - визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) з 11 серпня 2015 року право на частину суми вкладу - грошові кошти в розмірі 8 000 доларів США, які вона набула відповідно до договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11 серпня 2015 року за Договір-Заява N 307231/31623/3-14 від "23" грудня 2014 p., укладеним між [PERSON] та AT "Банк"Фінанси та Кредит" з набуттям за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) статусу вкладника у значенні п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»; - визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) з 11 серпня 2015 року право на частину суми вкладу - грошові кошти в розмірі 8\~000 доларів США, які вона набула відповідно до договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11 серпня 2015 року за Договір-Заява N 307231/31623/3-14 від "23" грудня 2014 p., укладеним між [PERSON] та AT "Банк"Фінанси та Кредит" з набуттям за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) статусу вкладника у значенні п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»; - визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) з 11 серпня 2015 року право на частину суми вкладу - грошові кошти в розмірі 2 912 доларів США 78 центів, які вона набула відповідно до договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11 серпня 2015 року за Договір-Заява N 307231/31623/3-14 від "23" грудня 2014 р. та Договір-Заява N 307231/35989/1-15 від "06" лютого 2015 р„ укладені між [PERSON] та AT "Банк"Фінанси та Кредит" з набуттям за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) статусу вкладника у значенні п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»; - зобов'язати AT "Банк "Фінанси та Кредит" включити до списку вкладників ПАТ "Банк" Фінанси та Кредит» [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]), [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]), [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]), [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]), [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]), [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]), [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]), [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]). - зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб виплатити [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]), [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]), [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]), [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]), [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]), [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]), [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) вклади у розмірі 8 000 доларів США кожному та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]). вклад у розмірі 2\~912 доларів США 78 центів; - стягнути з [PERSON] Акціонерного товариства "Банк"Фінанси та Кредит" (AT "Банк "Фінанси та Кредит") ЄДРПОУ 098 078 56 та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб ЄДРПОУ 21708016 судові витрати на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]), [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]), [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]), [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]), [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]), [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]), [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]), [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]). Заявлені позовні вимоги обґрунтовували тим, що 10.08.2015 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір про відступлення права вимоги (цесії). Аналогічний договір з відповідачем уклали позивачі: [PERSON] - 11.08.2015 року, [PERSON] - 11.08.2015 року, [PERSON] - 10.08.2015 року, [PERSON] - 11.08.2015 року, [PERSON] - 11.08.2015 року, [PERSON] - 11.08.2015 року, [PERSON] - 11.08.2015 року. Згідно до п. 1 Договорів про відступлення права вимоги (цесії) відповідач [PERSON] відступив Позивачам, а останні набули права вимоги, на належні Відповідачеві кошти по Договору- Заяві N 307231/31623/3-14 від "23" грудня 2014 р. та Договору-Заяві N 307231/35989/1-15 від 06 лютого 2015 р., укладеному між Відповідачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит», а саме на частину вкладу у розмірі: [PERSON] - 8 000 доларів США, [PERSON] - 8 000 доларів США, [PERSON] - 8 000 доларів США, [PERSON] - 8 000 доларів США, [PERSON] - 8 000 доларів США, [PERSON] - 8 000 доларів США, [PERSON] - 8 000 доларів США, [PERSON] - 2912,78 доларів США. Згідно до п. 2 Договорів про відступлення права вимоги (цесії) кожен з Позивачів одержує право замість Відповідача 1 вимагати від Відповідача 2 сплати грошових коштів у розмірі, визначеному в п. 1. цього Договору, та набувають всіх інших відповідних прав та обов'язків як вкладника Відповідача 2. Згідно до п. 3 Договорів про відступлення права вимоги (цесії) право власності на частину вкладу Відповідача 2 переходить до Позивачів з моменту підписання Договору. В травні 2016 році [PERSON] повідомив Відповідача 2 та Відповідача 3 про укладення договорів про відступлення права вимоги (цесії) між ним та Позивачами. В травні 2016 року Позивачі надіслали до Відповідача 3 копії договорів про відступлення права вимоги (цесії) та кредиторські вимоги на відступленні кошти. 07.07.2016 року на адресу Позивачів надійшов лист від Відповідача 2 про відмову у прийняті договорів про відступлення права вимоги (цесії) укладені між Відповідачем 1 та Позивачами та визнання за Позивачами права власності на вищезазначені кошти та як наслідок не включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ Банк Фінанси та Кредит. Зазначили, що Договір-Заява N 307231/31623/3-14 від "23" грудня 2014 р. та Договір-Заява N 307231/35989/1-15 від 06 лютого 2015 р. не містяться обмежень щодо можливості передачі кредитором своїх прав або обмеження обсягу прав, які передає кредитор. Вважають, що заміна кредитора у зобов'язанні по договорам про відступлення права вимоги (цесії) від 10.08.2015 та 11.08.2015 року укладених між Позивачами та Відповідачем 1 була здійснена у відповідності до порядку, визначеному ст.ст.512-517 ЦК України, і позивачі отримали всі права вкладника за Договором-Заявою N 307231/31623/3-14 від "23" грудня 2014 р. та Договором-Заявою N 307231/35989/1-15 від 06 лютого 2015 р. Позивачі не погоджуються з відмовою про визнання права власності на кошти за договорами відступлення права вимоги (цесії) та не включення їх до реєстру акцептованих кредиторів АТ Банк Фінанси та Кредит, у зв'язку із чим звернулися до суду із позовом. Представник позивачів та позивачі в судове засідання не зявилися. Про розгляд справи були повідомлені. До канцелярії суду позивачем [PERSON] була подана заява, в якій він просив\~ розглядати справу за його відсутності. Уточнені позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій він не заперечував проти позовних вимог, просив суд розглядати справу за його відсутності (а.с.63). Представник відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в судове засідання не зявився, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, надали до суду письмові заперечення на позовну заяву, в яких зазначили, що Постановою Правління Національного банку України № 612 від 17.09.2015 року АТ «Банк «Фінанси та Кредит» віднесено до категорії неплатоспроможних. На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.09.2015 р. № 171 в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» запроваджено тимчасову адміністрацію з 18.09.2015 р. по 17.12.2015 р. та призначено уповноважену особу Фонду, якій делеговані всі повноваження тимчасового адміністратора Чернявську О.С. 17 грудня 2015 року Правління Національного банку України прийняло постанову № 898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». На підставі вказаної постанови виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 18 грудня 2015 року № 230 «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень ліквідатора [PERSON]». Згідно відомостей, що містяться у розпорядженні [PERSON] вкладник сторона провадження по справі № 209/3010/16-ц як відповідач: [PERSON] мав на депозитному рахунку за договором вкладу № 307231/31623/3-14 50 568,59 дол. США. Позивачі: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] взагалі не являються вкладниками банку та не можуть вимагати повернення їм коштів за депозитними договорами № 307231/31623/3-14, які були укладені між [PERSON] та вкладником банку [PERSON], що вкладник [PERSON] та його кредитор [PERSON] скористався своїм правом, як кредитора банку відповідно до ст.ст. 44. 45, 46 ЗУ ПСГВФО та в строк відповідно до чинного законодавства України 19.01.2016 року подав кредиторську вимогу до банку, яка зареєстрована в реєстрі кредиторів банку за № 16390 на суму 50 568,59 дол. США. В подальшому відповідно до кредиторської вимоги № 16390 вкладника банку за призначенням платежу проведено списання коштів згідно кредиторської вимоги № 16390, контрагента [PERSON] Кошти на депозитному рахунку [PERSON] становлять 00,00 дол. США, а сума вкладу та відсотків 50 568,59 дол. США перерахована до Фонду. Цю суму кредитор [PERSON] отримує в 4 чергу по кредиторським вимогам від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Зазначили, що заочним рішення Дніпровського районного суду « Дніпродзержинська по справі № 209/1485/15 за позовом [PERSON] до АТ «Банку «Фінанси та Кредит» про захист прав споживача було задоволено стягнення з [PERSON] по депозитному договору № 3.7231/35990/07-15, по цьому ж самому депозитному договору подано позовну заяву в справі №209/3010/16-ц, що є не допустимим оскільки рішення від 07.05.2015 року набрало законної сили та є діючим. Більше того, 19.10.2015 року Відділом державної виконавчої служби Шевченківського РУЮ у м. Києві було відкрито виконавчі провадження ВП №№ --046327, 49046282 за виконавчими листами № 209/1485/15-ц по стягненню з [PERSON] суми боргу. Дані виконавчі провадження були приєднані до зведеного виконавчого провадження, по якому навіть проводилося примусове стягнення з [PERSON] боргу на користь стягувачів. Арештовувались майно, кошти боржника, вилучалася готівка з каси відділень [PERSON]. Вважають, що задоволення позовної заяви в справі №209/3010/16-ц призведе до подвійного стягнення грошових коштів з [PERSON] по одному і тому ж депозитному договору № 307231/35990/07-15, тому просили відмовити позивачам в задоволенні позову. Представник відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в судове засідання не зявився, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, поважних причин неявки не повідомили. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази\~ у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. 23 грудня 2014 року між [PERSON] та відповідачем\~ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»\~було укладено договір строкового банківського вкладу (Депозиту) №307231/31623/3-14 строком до 23 березня 2015 року. Відповідно до умов договору [PERSON] було передано банку грошові кошти в розмірі 50000 доларів США. Договором була встановлена процентна ставка на суму вкладу в розмірі 14% річних. Крім того, 6 лютого 2015 року між [PERSON] та відповідачем\~ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»\~було укладено договір строкового банківського вкладу (Депозиту) №307231/35990/07-15 на наступні строки, з 6 лютого 2015 року по 12 лютого 2015 року, з 13 лютого 2015 року по 19 лютого 2015 року, з 20 лютого 2015 року до 26 лютого 2015 року, з 27 лютого 2015 року по 5 березня 2015 року, з 6 березня 2015 року по 12 березня 2015 року, з 13 березня 2015 року по 19 березня 2015 року, з 20 березня 2015 року по 26 березня 2015 року, з 27 березня 2015 року по 2 квітня 2015 року, з 3 квітня 2015 року по 9 квітня 2015 року, з 10 квітня 2015 року по 16 квітня 2015 року, з 17 квітня 2015 року по 23 квітня 2015 року, з 24 квітня 2015 року по 30 квітня 2015 року, з 1 травня 2015 року по 7 травня 2015 року. Відповідно до умов договору [PERSON] було передано банку грошові кошти в розмірі 10000 доларів США. Договором була встановлена змінювана процентна ставка (а.с.24-25).\~ З матеріалів справи вбачається, що рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 07.05.2015 року у цивільній справі №\~209/1485/15-ц, провадження №\~2/209/978/15 позов [PERSON] до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь [PERSON]\~заборгованість за видачу вкладу по договорам №307231/31623/3-14 та №307231/35990/07-15 в сумі 60653,29 доларів США,\~3% річних за порушення виконання грошового зобовязання в розмірі 69,79 доларів США, всього загальну суму 60723,08 доларів США. 07.06.2015 року рішення набрало законної сили (а.с.95-96). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З матеріалів справи вбачається, що 10.08.2015 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір про відступлення права вимоги (цесії), що підтверджується вказаним договором від 10.08.2015 року (а.с.10). Аналогічний договір з відповідачем уклали позивачі: [PERSON] - 11.08.2015 року, [PERSON] - 11.08.2015 року, [PERSON] - 10.08.2015 року, [PERSON] - 11.08.2015 року, [PERSON] - 11.08.2015 року, [PERSON] - 11.08.2015 року, [PERSON] - 11.08.2015 року, що підтверджується копіями зазначених договорів (а.с.6-9,11-13). Згідно до п. 1 Договорів про відступлення права вимоги (цесії) відповідач [PERSON] відступив позивачам, а останні набули права вимоги, на належні Відповідачеві кошти за Договором- Заявою N 307231/31623/3-14 від "23" грудня 2014 р. та Договором-Заявою N 307231/35989/1-15 від 06 лютого 2015 р., укладеному між відповідачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит», а саме на частину вкладу у розмірі: [PERSON] - 8 000 доларів США за Договором- Заявою N 307231/31623/3-14 від "23" грудня 2014 р., [PERSON] - 8 000 доларів США за Договором- Заявою N 307231/31623/3-14 від "23" грудня 2014 р., [PERSON] - 8 000 доларів США за Договором- Заявою N 307231/31623/3-14 від "23" грудня 2014 р., [PERSON] - 8 000 доларів США за Договором- Заявою N 307231/31623/3-14 від "23" грудня 2014 р., [PERSON] - 8 000 доларів США за Договором- Заявою N 307231/31623/3-14 від "23" грудня 2014 р., [PERSON] - 8 000 доларів США за Договором- Заявою N 307231/31623/3-14 від "23" грудня 2014 р. та Договором-Заявою N 307231/35989/1-15 від 06 лютого 2015 р., [PERSON] - 8 000 доларів США за Договором- Заявою N 307231/31623/3-14 від "23" грудня 2014 р., [PERSON] - 2912,78 доларів США за Договором- Заявою N 307231/31623/3-14 від "23" грудня 2014 р. та Договором-Заявою N 307231/35989/1-15 від 06 лютого 2015 р. Згідно до п. 2 Договорів про відступлення права вимоги (цесії) кожен з позивачів одержує право замість відповідача [PERSON] вимагати від відповідача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» сплати грошових коштів у розмірі, визначеному в п. 1. цього Договору, та набувають всіх інших відповідних прав та обов'язків як вкладника відповідача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». Згідно до п. 3 Договорів про відступлення права вимоги (цесії) право власності на частину вкладу відповідача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» переходить до позивачів з моменту підписання Договору. Згідно зі\~ст. 509 ЦК України\~зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених\~ст. 11 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Таким чином, відступлення права вимоги є договірною передачею зобов'язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові у випадках, встановлених законом. Згідно зі\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна осіб у зобов'язанні пов'язана з тим, що попередні учасники зобов'язань вибувають з цих відносин, а їх права та обов'язки переходять до суб'єктів, які їх замінюють. Вимога, що передається іншій особі в порядку цесії, переходить до неї в тому обсязі, в якому вона раніше належала цедентові. Як вбачається\~\~з матеріалів справи, на підставі постанови Правління Національного банку України № 612 від 17.09.2015 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» віднесено до категорії неплатоспроможних. На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.09.2015 року № 171 в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» запроваджено тимчасову адміністрацію з 18.09.2015 р. по 17.12.2015 р. та призначено уповноважену особу Фонду, якій делеговані всі повноваження тимчасового адміністратора Чернявську О.С. Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом у даних правовідносинах та підлягає обовязковому застосуванню. Всі інші акти законодавства України можуть застосовуватись до правовідносин, сторін лише в тій частині, що не суперечить вказаному Закону. Відповідно до пункту 1 частини 5 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. На підставі постанови Правління Національного банку України від 17 грудня 2015 року № 898 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 18 грудня 2015 року № 230 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень ліквідатора [PERSON]». Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації [PERSON] акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» (далі АТ «Банк «Фінанси та кредит»), призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Банк «Фінанси та кредит», визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», заступнику начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків [PERSON] на два роки з 18 грудня 2015 року до 17 грудня 2017 року включно. Публікація повідомлення про початок ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» була здійснена 23.12.2015 року в газеті «Голос України». Порядок ліквідації банків врегульований розділом VIII Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», згідно з частиною 5 статті 45 якого протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються. Відповідно до статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами. Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини 2 статті 45 цього ж Закону Фонд здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду. Фонд не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, крім задоволення вимог кредиторів за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури, якщо таке задоволення вимог погоджено виконавчою дирекцією Фонду. Вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними. Кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у черговості, визначеній у частиною 1 статті 52 цього Закону. Згідно із частиною 8 статті 49 вказаного Закону вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними. Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»\~Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.\~Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень.\~Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Тобто для отримання відшкодування за вкладом фізичної особи, за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, мають бути наявні дві умови, а саме: фізична особа має бути вкладником та повинна мати вклад. Позивачі не є вкладниками ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»» та не мають вкладу в [PERSON],\~укладення між Позивачами та відповідачем [PERSON] договору відступлення права вимоги не надає Позивачам статусу вкладника [PERSON]. Позивачі, з якими відповідачем [PERSON] було укладено договір відступлення права вимоги, за яким кожному з Позивачів було відступлено право вимоги на частину коштів за договором банківського вкладу, не можуть набути статусу вкладника ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», а також не мають права на отримання гарантованої Фондом\~суми відшкодування за вкладом відповідно до норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки Банк не було повідомлено про укладення договору відступлення права вимоги між Позивачами та відповідачем [PERSON] до введення в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»\~тимчасової адміністрації. Таким чином у банку були відсутні підстави\~на внесення необхідних змін до договору банківського вкладу, укладеного між відповідачем Шабля М.М. та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», та укладення письмового договору банківського вкладу між Банком та Позивачами\~з відкриттям кожному Позивачу\~окремого вкладного рахунку на його імя, як того вимагає чинне законодавство України,\~а отже не дає підстав Позивачам набути статусу вкладників Банку. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб гарантує відшкодування коштів вкладникам банку за вкладами,\~в розмірі, що визначається станом на день початку процедури\~виведення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб банку з ринку,\~тобто\~фізичним особам, які\~уклали або на користь яких укладено договір банківського вкладу за коштами, які залучені\~банком від таких вкладників, а\~тому позивачі не можуть набути статусу вкладників [PERSON] на підставі договору відступлення права вимоги, що мають право на отримання відшкодування за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки Позивачі не є вкладниками ПАТ ««Банк «Фінанси та Кредит». З матеріалів справи вбачається,\~\~що\~19.01.2016 року відповідач [PERSON] звернувся\~до\~Уповноваженої\~особи Фонду гарантування\~\~вкладів\~\~фізичних осіб\~\~на\~\~ліквідацію\~\~ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» з кредиторською вимогою, в якій просив визнати його кредитором АТ «Банк «Фінанси та Кредит» за заборгованістю, що виникла за всіма Договорами, укладеними між ним та АТ «Банк «Фінанси та Кредит», та за іншими видами заборгованості, у сумі всіх належних йому коштів. Належні йому кошти просив перерахувати за наступними реквізитами: поточний рахунок № 29244825509100, відкритий в ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 97). З відзиву на позовну заяву про визнання права власності на грошові кошти вкладника банку, які надіслані на адресу суду представником ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» вбачається, що кредиторська вимога [PERSON] від 19.01.2016 р. зареєстрована в реєстрі кредиторів банку за № 16390 на суму 50568,59 дол. США. 27.05.2016 року відповідач [PERSON] звернувся до [PERSON] акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із відповідними заявами, в яких повідомив про укладені із позивачами договори відступлення права вимоги (цесії), а також просив визнати позивачів кредиторами ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та включити їх до переліку вкладників ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (а.с. 22, 23). Як вбачається з матеріалів справи, листом від 02.07.2016 року Уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» [PERSON] позивачу [PERSON] було повідомлено про те, що його кредиторська вимога від 27.05.2016 року, яку зареєстровано в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» 06.06.2016 р. за № 4521-Г щодо визнання кредитором за договором № 307231/3162/3-14 від 23.12.2014 р. та договором про відступлення права вимоги (цесії) від 10.08.2015 р. отримана Фондом гарантування вкладів фізичних осіб 31.05.2016 р., а 06.06.2016 р. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб направив на адресу Уповноваженої особи дану кредиторську вимогу для розгляду. Постановою НБУ № 898 від 17.12.2015 р. відкликано банківську ліцензію та розпочата процедура ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит». Станом на дату прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію [PERSON] в балансі [PERSON] не обліковується заборгованість [PERSON] перед [PERSON] Інформація про ліквідацію [PERSON] була розміщена 23.12.2015 р. на офіційному сайті Фонду за адресою: www.fg.gov.ua. Відомості про ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» опубліковані в газеті «Голос України» (№ 242 (6242) від 23.12.2015 р.). [PERSON] у встановлений ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» строк (23.12.2015 р. 21.01.2016 р.) не звернувся до Уповноваженої особи з вимогою про включення його до реєстру кредиторів. 07.04.2016 року виконавча дирекція ФГВФО прийняла рішення про затвердження акцептованих вимог кредиторів АТ «Банк «Фінанси та Кредит» (а.с.14). Аналогічні листи від Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» [PERSON] були надіслані позивачу [PERSON] та позивачу [PERSON] (а.с. 15, 16). Матеріали справи не містять даних про включення заявлених позивачами вимог до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та відповідно їх акцептування. Отже, встановлений наведеними нормами спеціальний порядок здійснення ліквідації банку та проведення розрахунків з його кредиторами унеможливлює задоволення вимог кредиторів такого банку поза межами ліквідаційної процедури та визначеної черговості. Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 20.01.2015 у справі № 6-2001цс15, в якій Верховний Суд України, вказав зокрема на наступне. Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами,\~ норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»\~є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним\~ відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах. Вимоги вкладників-фізичних осіб, які є кредиторами [PERSON], за договорами банківського вкладу, в частині, що перевищує суму виплачену Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, задовольняються виключно в межах процедури ліквідації [PERSON] та відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Положеннями\~\~Закону\~\~України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»\~передбачено, що вимоги вкладників-фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, задовольняються\~\~в порядку черговості. За таких підстав, внаслідок\~\~укладення\~\~договору відступлення права вимоги, позивачі набули статус кредиторів,\~\~а не\~\~вкладника банку. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивачів. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки за встановлених судом обставин визнання відповідачем [PERSON] позову суперечить вимогам закону, судом відмовлено відповідачу у прийнятті визнання ним позову та відмовляє позивачам у задоволенні їх позовних вимог. Враховуючи результат розгляду справи та відповідно до ст.88 ЦПК України, судові витрати віднести за рахунок позивачів, оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю.

Outcome: dismissed