Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання малолітньої дитини. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, пояснивши, що 2.06.2007 року сторони уклали між собою шлюб. Від зареєстрованого шлюбу вони мають малолітню дитину: доньку - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12.12.2019 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Також рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10.09.2019 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх його доходів щомісяця, починаючи з 26.11.2018 року і до досягнення нею повноліття. 1.11.2019 року Дарницький районний суд м. Києва видав виконавчий лист за даним судовим рішенням. За змістом довідки про розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 8.09.2021 року, виданої старшим державним виконавцем Єрмаковою О.А., станом на 1.09.2021 року заборгованість по сплаті аліментів становить 142 642 грн. 25 коп., однак боржник [PERSON] надав квитанції про сплату аліментів на загальну суму 31 000 грн., таким чином заборгованість складає 111 642 грн. 25 коп. За таких обставин позивач бажає стягнути в порядку ст.196 СК України з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, яка за період з 26.11.2018 року по 1.09.2021 року складає 111 642 грн. 25 коп., так як [PERSON] з листопада 2018 року по квітень 2019 року та з березня 2021 року по серпень 2021 року взагалі не сплачував аліменти і пеня складала 543 586 грн. 97 коп. Але згідно ст.196 СК України розмір пені не може перевищувати розмір заборгованості по аліментам. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов визнали частково, пояснивши, що заборгованість дійсно існує, але вона значно менша, ніж зазначено у довідці державного виконавця. Відповідач постійно перераховував грошові кошти на банківський рахунок позивача, які остання отримувала як аліменти на утримання дитини, тому і сума нарахованої пені повинна бути значно меншою. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як передбачає ч.1, ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом положень ч.3, ст.11 Закону України „Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ч.4, ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як встановлено у судовому засіданні, 2.06.2007 року сторони уклали між собою шлюб. Від зареєстрованого шлюбу вони мають малолітню дитину: доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12.12.2019 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано (а.с.6-7). Також рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10.09.2019 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх його доходів щомісяця, починаючи з 26.11.2018 року і до досягнення нею повноліття. Вказані вище обставини не заперечувались учасниками справи, тому не підлягають доказуванню в порядку ч.1, ст.82 ЦПК України. Як регламентує ч.2, ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За правилами ч.1-2, ст.8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.1, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати до досягнення нею повноліття. 1.11.2019 року Дарницький районний суд м. Києва видав виконавчий лист за даним судовим рішенням про стягнення аліментів (а.с.8-9). За змістом довідки про розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 8.09.2021 року, виданої старшим державним виконавцем Єрмаковою О.А., станом на 1.09.2021 року заборгованість по сплаті аліментів становить 142 642 грн. 25 коп., однак боржник [PERSON] надав квитанції про сплату аліментів на загальну суму 31 000 грн., таким чином заборгованість складає 111 642 грн. 25 коп. (а.с.14-15). За правилами ч.1, ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Як рекомендує п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Згідно ч.3, ст.12 та ч.1, ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, оскільки заборгованість по сплаті аліментів за період з 26.11.2018 року по 1.09.2021 року виникла з вини відповідача, яка не була спростована у судовому засіданні, зобов`язаного їх сплачувати на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10.09.2019 року, тому одержувач аліментів, тобто позивач по справі, має право на стягнення з відповідача неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, але не більше 100 відсотків заборгованості. Сума неустойки (пені) за вказаний період складає 543 586 грн. 97 коп., розрахованої відповідно до позовної заяви, але вона не може бути більшою за розмір заборгованості по сплаті аліментів, тому саме розмір 111 642 грн. 25 коп. підлягає стягненню в судовому порядку з відповідача на користь позивача як відповідальність боржника перед стягувачем за несвоєчасну сплату аліментів на утримання малолітньої дитини. Таким чином позов підлягає задоволенню. Ствердження відповідача та його представника про те, що відповідач постійно перераховував грошові кошти на банківський рахунок позивача, які остання отримувала як аліменти на утримання дитини, тому і сума нарахованої пені повинна бути значно меншою, суд не може покласти в основу рішення, оскільки контроль за виконанням стягнення аліментів покладений на державного виконавця, а відповідач та його представник, знаючи про описану вище довідку, не звертались до державного виконавця про звірку (перерахунок) заборгованості по сплаті аліментів, не звертались до суду зі скаргами на дії чи бездіяльність державного виконавця, не надали свій розрахунок наявності пені або його відсутності. При цьому у зазначеній довідці старший державний виконавець Єрмакова О.А. врахувала у загальний розмір заборгованості сплачені відповідачем квитанції станом на 1.09.2021 року на загальну суму 31 000 грн. Згідно ст.133; 141 ЦПК України при задоволенні позову з відповідача на користь держави необхідно стягнути 908 грн. судового збору, що відповідає пропорційно задоволеній сумі, від якого була звільнена позивачка при зверненні до суду.

Outcome: approved