Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

02 лютого 2015 року виконавчий комітет Павлоградської міської ради Дніпропетровської області звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] в інтересах [PERSON], в якій просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням - кімнатою [ADDRESS]. В обґрунтування свого позову позивач вказав на те, що кімната [ADDRESS] знаходиться в комунальній власності, на підставі рішення виконкому Павлоградької міської ради № 1264 від 28.11.2007 року була надана [PERSON]. В даний час у вищевказаній кімнаті зареєстровані відповідачі, які там не проживають більше року. Відповідачі втратили інтерес до кімнати, не оплачують комунальні послуги, у зв'язку з чим позивач вимушений звернутися до суду. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, причину неявки суду не повідомили. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що місце проживання [PERSON], [INFO], зареєстровано за адресою: [ADDRESS] з 27.12.2007 року. Згідно довідки комунального підприємства «Павлограджитлосервіс» від 02.12.2013 року за адресою: [ADDRESS], зареєстровано місце проживання [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Згідно поквартирної картки [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS], в якій зареєстровано також її сина - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.3 ст.29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає. Рішенням виконкому Павлоградької міської ради № 1264 від 28.11.2007 року кімната [ADDRESS] була надана [PERSON]. На її ім'я було відкрито особовий рахунок, і вона є основним квартиронаймачем. Відповідно до довідки відділу по обліку комунального майна та житлової площі Павлоградської міської ради від 12.03.2014 року №118/ж кімната [ADDRESS] Дніпропетровської області перебуває в комунальній власності територіальної громади м. Павлограда та має статус «Соціальне житло». Частина 2 ст.64 Житлового кодексу України визначає, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ст.163 Житлового кодексу України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків встановлених ст.71 ЖК України. Згідно зі ст. ст. 71, 72 ЖК визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад шість місяців без поважних причин провадиться в судовому порядку. Відповідно до абз. 1 п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року N 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Відповідно до актів, які складено паспортистами, техніком-наглядачем комунального підприємства «Павлограджитлосервіс» 02.12.2013 року, 20.01.2015 року в кімнаті [ADDRESS], [PERSON] та [PERSON] не проживають більше року, такий факт підтверджують сусіди. В судовому засіданні допитано свідка, [PERSON], [INFO]. Він пояснив, що проживає за адресою: [ADDRESS] з приблизно 13-15 років, вказав, що ніколи не бачив [PERSON], кімната [ADDRESS] - пуста. В судовому засіданні допитано свідка, [PERSON], [INFO]. Вона пояснила, що проживає за адресою: [ADDRESS], вказала, що [PERSON] з сином вже не бачили за місцем реєстрації проживання вже біля чотирьох років. Відповідачами не подано заяву про продовження цього строку у порядку ч.2 ст. 71 ЖК України та не заявлено про наявність підстав, передбачених ч.3 ст. 71 ЖК України, для збереження за ним права на користування жилим приміщенням понад встановлений законом строк. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що не проживання відповідачів в кімнаті [ADDRESS] понад шість місяців підтверджено фактичними даними, що є підставою для задоволення позову У відповідності до ст.88 ЦПК України, суд стороні, на користь якої ухвалено рішення, присуджує з другої сторони понесені і документально підтвердженні судові витрати.

Outcome: approved