Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

04.12.2017 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача. 04.12.2017 року позовну заяву [PERSON] ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Курус Р.І. було залишено без руху та надано триденний термін з дня отримання такої, для виправлення недоліків, які позивачкою усунено 13.12.2017 року. 13.12.2017 року провадження в зазначеній справі відкрито. Крім того, направлено запит у Відділ АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо отримання відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача [PERSON], які містяться в картотеці реєстраційного обліку, відповідь на який судом отримано 11.01.2018 року. Позов мотивує тим, що 08.11.2005 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції Львівської області, актовий запис за №201. Від даного шлюбу у них 14.11.2006 року народився син [PERSON] та 29.01.2016 року донька [PERSON]. Вказує, що подружнє життя з відповідачем не склалося, за час спільного проживання вони виявили несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Зазначає, що примирення з відповідачем неможливе, а формальне перебування в шлюбі недоцільне та небажане, оскільки вона втратила почуття любові та поваги до відповідача. Разом з тим, відповідач не надає їй матеріальної допомоги для утримання дітей, хоча спроможний і зобовязаний таку допомогу їй надавати. Просить ухвалити рішення, яким розірвати зареєстрований між нею та відповідачем шлюб. Також просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на їхніх дітей в розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Сторони в судове засідання не зявились. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи у її відсутності та підтримання позову. Не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач належним чином повідомлявся про слухання справи як по місцю реєстрації та і по місцю фактичного проживання, в судове засідання не зявився без поважних причин та не повідомив суд про причини неявки, відзиву (заперечень) проти позову не подав. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши у відповідності до вимог ст. 280 ЦК України заочний розгляд справи, проти чого позивач у поданій заяві не заперечувала. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] з 08.11.2005 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем - [PERSON], в якому у них 14.11.2006 року народився син [PERSON] та 29.01.2016 року донька [PERSON] (а.с. 10, 11, 23). Крім цього, як встановлено в судовому засіданні, спільне подружнє життя в сторін не склалося, сторони разом не проживають, позивач настоює на розірванні їхнього шлюбу. При таких обставинах, враховуючи що позивачка втратила почуття любові та поваги до відповідача, з яким не проживає, не підтримує шлюбних відносин та не веде спільного господарства, а тому суд вважає, що сім'я сторін остаточно розпалась і зберегти її неможливо. З огляду на вказане, їхній шлюб необхідно розірвати. Прізвище позивачки після розлучення залишити без змін. Що стосується позову в частині стягнення аліментів, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Обовязок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Суд переконаний, що позивачка потребує допомоги на утримання дитини, а відповідач зобовязаний їй таку допомогу надавати. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, згідно вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів на неповнолітню дитину, суд враховує рівність прав та обовязків обох батьків щодо дітей, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вимоги розумності та справедливості і визначає їх у розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць необхідно допустити до негайного виконання. Відповідно до п. 6\~ч. 1 ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами\~ст. 141 ЦПК України\~та\~ст. 4 Закону України "Про судовий збір"\~з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 704,80грн.

Outcome: approved