Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

У поданій заяві представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь КП Здолбунівкомуненергія заборгованість за період з 01 січня 2016 року по 31 березня 2017 року у розмірі 6064 грн. 00 коп., індекс інфляції в сумі 718 грн. 12 коп., три відсотки річних, нарахованих на суму заборгованості, у розмірі 181 грн. 64 коп. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що відповідно до ст.ст.19, 24, 25 Закону України Про теплопостачання, п.5 ч.3 ст.20 Закону України Про житлово-комунальні послуги, п.п.18, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ №630 від 21 липня 2005 року, п.п.23, 40 "Правил користування тепловою енергією", затверджених постановою КМУ №1198 від 03 жовтня 2007 року споживач зобовязаний здійснювати оплату теплопостачальній організації за отримані послуги. Відповідач користується послугами позивача, не заявляв в установленому порядку претензій на їх якість, проте своїх зобовязань з оплати наданих позивачем послуг з централізованого опалення не виконує, у звязку з чим за період з 01 січня 2016 року по 31 березня 2017 року заборгував 6064 грн., а тому повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох відсотків річних з простроченої суми. Заявою від 13 грудня 2017 року до початку судового розгляду справи по суті позивач змінив підстави позову, відповідно до якої просить стягнути з [PERSON] на користь КП Здолбунівкомуненергія заборгованість за період з 01 жовтня 2016 року по 30 листопада 2017 року в розмірі 5589,84 грн., індекс інфляції в сумі 1124,71 грн., три відсотки річних, нарахованих на суму заборгованості, у розмірі 279,91 грн. Сторони у судове засідання не зявилися, хоча про місце та час слухання справи відповідно до ст.128 ЦПК України повідомлялися заздалегідь та належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи у звязку з неможливістю прибуття з поважних причин не надходило та відзиву на змінений позов відповідач не подав. Згідно поданого представником позивача клопотання позовні вимоги підтримує повністю та просить розглянути справу без його участі. При таких умовах суд вважає за можливе винести заочне рішення по справі на підставі наявних доказів, при цьому позивач не заперечує проти такого порядку вирішення спору. Зясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.68 ЖК України, п.5 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги, ч.1 п.30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» визначено, що споживач зобовязаний своєчасно оплачувати надані комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідач [PERSON] проживає в [INFO], яка належить йому згідно договору дарування від 05 серпня 2013 року, та між ним та КП Здолбунівкомуненергія склалися фактичні договірні відносини, відповідно до яких сторони взяли на себе наступні зобовязання: КП Здолбунівкомуненергія - надавати послуги з теплопостачання, а відповідач - дотримуватись вимог Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Надання позивачем послуг підтверджується актами про подачу теплової енергії №32 від 13 жовтня 2015 року та №51 від 12 жовтня 2016 року. З висловленої Верховним Судом України правової позиції (постанова від 30 жовтня 2013 року у справі №6-59цс13), споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Разом з тим, кошти за надані комунальні послуги відповідач не вносить, внаслідок чого за період з 15 жовтня 2016 року по 30 листопада 2017 року утворилась заборгованість у розмірі 5589,84 грн., що підтверджується відповідним розрахунком. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Доказів неналежного виконання КП «Здолбунівкомуненергія» взятих зобовязань щодо надання послуг з теплопостачання чи неподання у квартиру тепла відповідачами не представлено, а в грудні 2016 року позивачем проводився перерахунок заборгованості. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З представленого позивачем розрахунку сума індексу інфляції становить 1124,71 грн., а три відсотки річних, нарахованих на суму заборгованості, 279,91 грн., правильність якого відповідачем не спростовано, а тому підлягають стягненню. З огляду на викладене, суд дійшов висновку що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню повністю. При постановлені рішення згідно вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення у дохід держави судовий збір у розмірі 1600 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved