Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

І.\~\~Зміст позовних вимог. 04.03.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про захист прав споживачів та визнання недійсною [PERSON] угоди №1 від 09.08.2011 року до кредитного договору № HAE2GK01270154 до відповідача ПАТ «Акцент-Банк», в якому просив: - встановити нікчемність [PERSON] угоди №1 від 09.08.2011 року до кредитного договору № HAE2GK01270154 між [PERSON] та ПАТ «Акцент-Банк». В якості обґрунтування своїх позовних вимог вказав: 09.08.2011 року між ним та відповідачем було підписано [PERSON] угоду №1 до кредитного договору № HAE2GK01270154. Відповідачем було порушено вимоги п. 2 ч. 1 ст. 208, ч. 1 ст. 1055 та ст. 654 ЦК України, що виявилося у недотриманні обовязкової письмової форми вказаної [PERSON] угоди. Так, [PERSON] угода не містить з боку відповідача власноручного підпису уповноваженої особи та не скріплена печаткою, натомість, вона містить відтворення підпису невідомої особи за допомогою копіювального пристрою та відтворення відбитку печатки банку за допомогою копіювального пристрою. При цьому, в п. 10 [PERSON] угоди зазначено, що при укладенні цієї [PERSON] угоди банком використовується факсимільне відтворення підпису голови правління банку, а також відтворення відбитка печатки банку технічними друкованими пристроями. Однак, відповідно до положень ч. 3 ст. 207 ЦК України, на даний момент жодним нормативним актом не встановлено випадків, у яких можливо здійснювати підписання договорів за допомогою факсиміле, тому єдина можливість використання факсимільного відтворення підпису при укладенні договору це попередня письмова угода щодо можливості використання відтворення підпису. Крім цього, письмова угода про застосування факсимільного відтворення підпису, як і будь-який інший письмовий правочин, вчинений у письмовій формі, має відповідати усім вимогам до правочинів, а тому, згідно ч.ч. 2,3 ст. 207 ЦК України, має містити зразки аналогів власноручних підписів уповноважених осіб та бути підписаною власноручними підписами представників сторін і бути скріпленою печаткою юридичної особи. Законодавством не передбачено відтворення відбитка печатки технічними друкованими пристроями, тому угода про застосування факсимільного відтворення підпису та [PERSON] угода мають бути скріплені «мокрою» печаткою юридичної особи. Отже, [PERSON] угода не є укладеною в письмовій формі, оскільки не підписана відповідачем та не скріплена печаткою, а факсимільне відтворення підпису без відповідної угоди про таке є порушенням вимог цивільного законодавства. Вважає, що з огляду на наведене [PERSON] угода має бути визнана нікчемною. Представник позивача надав суду заяву про уточнення підстав позову від 22.05.2017 року, в якій додатково в обґрунтування своїх вимог вказав, що [PERSON] угода №1 від 09.08.2011 року не є укладеною в письмовій формі оскільки в ній повністю відсутній пункт 7, майже повністю (за виключенням частини речення ) відсутній пункт 8, не можливо встановити чи повністю викладений пункт 6 , оскільки за ним відсутній початок наступного пункту. Таким чином, проаналізувавши вищевикладені позовні вимоги та \~викладені у позовній заяві обставин, якими позивач обґрунтовує їх, суд констатує, що підстави для визнання спірної [PERSON] угоди №1 від 09.08.2011 року нікчемною зводяться до того, що : 1.Додаткова угода №1 не підписана відповідачем в порушення вимог ч.2 та 3 ст.207 ЦК України, 2.[PERSON] угода №1 не скріплена печаткою в порушення вимог ч.2 ст.207 ЦК України, 3.Зміст [PERSON] угоди №1 не зафіксований в одному або кількох документах в письмовій формі в порушення вимог ч.1 ст.207 ЦК України, 4.[PERSON] угода №1 від 09.08.2011 року до кредитного договору є нікчемною на підставі ч.2 ст.1055 ЦК України через те, що не було дотримано вимог щодо обовязкової письмової форми правочину. ІІ. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі. 14.01.2015 року системою автоматичного розподілу справ справу було розподілено судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Шевченко Г.С., що підтверджується довідкою керівника апарату суду про автоматичний розподіл справи між суддями від 14.01.2015 року. Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Шевченко Г.С. про відкриття провадження у справі від 15.01.2015 року відкрито провадження у справі та призначено по справі попереднє судове засідання на 23.01.2015 року об 11 год. 30 хв. Представник відповідача ПАТ «Акцент-Банк» надав суду заяву від 27.01.2015 року, в якій просив застосувати до вимог позивача [PERSON] позовну давність, яка є підставою для відмови у позові. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова (головуючий суддя Шевченко Г.С.) про призначення технічної експертизи від 12.02.2015 року по цивільній справі призначено технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. [PERSON], строк проведення якої встановлено до 20.03.2015 року, та зупинено провадження у справі на час її проведення. 19.10.2015 року Фрунзенський районний суду м. Харкова (головуючий суддя Шевченко Г.С.) постановив ухвалу, в якій доручив Індустріальному районному суду м. Дніпропетровська провести процесуальні дії по відношенню до ПАТ «Акцент-Банк»: провести відбір вільних та експериментальних зразків відтисків круглої печатки ПАТ «Акцент-Банк» для проведення судово-технічної експертизи документів. 15.12.2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська повернув ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.10.2015 року без виконання. 24.12.2015 року Фрунзенський районний суду м. Харкова (головуючий суддя Шевченко Г.С.) постановив ухвалу, в якій ухвалив направити справу до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. [PERSON] для проведення експертизи згідно ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12.02.2015 року та зупинити провадження у справі на час проведення експертизи. 02.11.2016 року на адресу суду надійшов Висновок судової технічної експертизи документів №154 по цивільній справі №645/130/15-ц (провадження №2/645/634/15), складений 29.09.2016 року судовим експертом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. [PERSON]. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова (головуючий суддя Шевченко Г.С.) від 04.11.2016 року провадження по цивільній справі відновлено та справу призначено до розгляду в судове засідання. 10.03.2017 року розпорядженням керівника апарату суду «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справ» у звязку із знаходженням судді Шевченко Г.С. з 07.03.2017 року у відпустці по вагітності та пологам тривалістю 126 календарних днів вирішено провести повторний автоматичний розподіл судової справи №645/130/15-ц. 13.03.2017 року системою автоматизованого розподілу справ справу було розподілено судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Бабковій Т.В., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2017 року. Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Бабкової Т.В. від 17.03.2017 року цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 12.04.2017 року о 16 год. 00 хв. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова [PERSON] від 10.11.2017 року від ПАТ «Акцент-Банк» витребувано для огляду в судовому засіданні оригінали відповідних документів та їх належним чином засвідчені копії для долучення до матеріалів справи; судовий розгляд справи відкладено до 07.12.2017 року. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова [PERSON] від 19.02.2018 року повторно від ПАТ «Акцент-Банк» та ПАТ КБ «ПриватБанк» витребувано для огляду в судовому засіданні оригінали відповідних документів та їх належним чином засвідчені копії для долучення до матеріалів справи. При цьому, як вбачається з матеріалів справи учасники справи про дату, час і місце кожного судового засідання та вчинення вказаних процесуальних дій у відповідності до вимог цивільного процесуального законодавства повідомлялися судом належним чином. ІІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у справі. 27.01.2015 року, 04.06.2015 року, 18.04.2018 року представник відповідача ПАТ «Акцент-Банк» звернувся до суду з письмовими запереченнями на позовну заяву, в якій просив у задоволенні позову [PERSON] відмовити. Підтвердив справжність факт використання при підписанні [PERSON] угоди № 1 від 09.08.2011 року з боку ПАТ «Акцент-Банк» підпису та печатки шляхом відтворення саме використання технічних печатних пристроїв, які дозволяють роздрукувати електронний образ підпису та печатки в зображення на папері, що відповідає положенням чинного законодавства та локальним приписам, затвердженим в ПАТ «Акцент-Банк». Крім того, в обґрунтування своїх вимог послався на те, що пунктом 10 [PERSON] угоди передбачено, що при укладенні договору банком використовується факсимільне відтворення підпису голови правління банку, а також відтворення відбитку печатки банку технічними друкованими пристроями, на що [PERSON] погодився, підписавши вказану [PERSON] угоду. Крім того, [PERSON] схвалив використання факсиміле голови правління банку шляхом часткового виконання [PERSON] угоди за графіком. Вважає, що позивачем не доведено порушення норм законодавства при укладенні [PERSON] угоди, а також порушення його прав та інтересів. Звернув увагу суду на те, що [PERSON] угода була підписана 09.08.2011 року, а згідно положень ст. 257 ЦК України позовна давність тривалістю у три роки сплинула 09.08.2014 року, при цьому, позивач звернувся до суду 14.01.2015 року, що є підставою для відмови у задоволенні позову. 04.06.2015 року представник відповідача надав суду письмові пояснення по справі, в яких вказав, що банк дійсно підтверджує, що при підписанні [PERSON] угоди підписи та печатки були відтворені в ній саме з використанням технічних печатних пристроїв, які дозволяють роздруковувати електронний образ підпису та печатки в зображення на папері. При цьому, звернув увагу на те, що матеріальне кліше печатки банку було виготовлено банком у порядку, передбаченому чинним законодавством, а вже потім зображення механічного відтиску цієї печатки було перетворено у електронну форму, тобто банком було використано інноваційний спосіб скріплення документів печаткою з використанням технічних друкуючих пристроїв. Крім того, послався на приписи ч.ч. 1 та 2 ст. 6 ЦК України. У відкритому судовому засіданні представник позивача на підставі довіреності [PERSON] та адвокат [PERSON] на задоволенні позову наполягали, просили його задовольнити і визнати спірну [PERSON] угоду №1 нікчемною з підстав зазначених у позові. Крім того, звертали увагу суду на невідповідність особи кредитора у кредитному договорі № HAE2GK01270154 від 04.04.2008 року та у [PERSON] угоді №1 від 09.08.2011 року до зазначеного кредитного договору. Представник відповідача у судове засідання не зявився, просив проводити розгляд справи за його відсутністю. Представник третьої особи АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, заперечень проти позову не надав. ІV. Встановлені судом обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 1.04.04.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» з одного боку ([PERSON]) та [PERSON] з іншого боку (Позичальник) було укладено Кредитний договір № HAE2GK01270154, за яким банк зобовязався надати позичальнику кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 04.04.2008 року по 03.04.2023 року включно у вигляді не поновлювана лінія у розмірі 31496,80 долл. США на наступні цілі: у розмірі 25000,00 долл. США на придбання нерухомості, а також у розмірі 6496,80 долл. США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 2,00 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00 % від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, винагорода за резервування ресурсів у розмірі 0,48 % річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 8.2 даного договору. Періодом сплати вважати період з 04 по 08 число кожного місяця (п. 8.1 Кредитного договору), а.с.20-23 т.1. В забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором № HAE2GK01270154 від 04.04.2008 року по поверненню кредиту, наданого у вигляді не поновлювана лінія, в сумі 31496,80 долл. США на строк з 04.04.2008 року по 03.04.2023 року включно між ЗАТ КБ «ПриватБанк» з одного боку (Іпотекодержатель) та [PERSON] (Іпотекодавець) 04.04.2008 року було укладено договір іпотеки квартири, а саме трикімнатної квартири загальною площею 63,80 кв.м, житловою 43,70 кв.м, розташованою за адресою: [ADDRESS], яка буде належати [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу , посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 04.04.2008 року, реєстровий № 1224, а.с.64-65 т.2. 2. АТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обовязків ЗАТ КБ «ПриватБанк». З огляду на положення п. 1.1 Статуту ПАТ "Акцент-Банк" - ПАТ "Акцент-Банк" є правонаступником всіх прав та зобовязань ЗАТ "Акцент-Банк". 3. 15.09.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (Клієнт) та ЗАТ «Акцент-Банк» (Фактор) було укладено Договір факторингу №1, за яким фактор передав грошові кошти в сумі, визначеній п. 8 цього договору, в розпорядження клієнта за плату, розмір якої встановлено п. 4 даного договору, а клієнт відступив факторові у повному обсязі права вимоги до боржників, що випливають з договорів, перелік яких визначено у Додатку №1 до цього договору (п. 1 Договору факторингу). При цьому, за цим договором клієнтом здійснюється відступлення прав вимоги на отримання на свою користь від боржників платежів по кредиту, відсоткам, комісіям, винагородам, інших платежів, неустойки (штрафу, пені), які існують у клієнта відповідно до умов договорів на дату укладення цього договору згідно з розрахунком (Додаток №1 до цього договору). Здійснюється також відступлення клієнтом прав вимоги, що випливають з договорів, на отримання на свою користь від боржників, платежів по кредиту, відсоткам за його користування, комісіям, винагородам, інших платежів, неустойки (штрафу, пені), права на отримання яких від боржника виникне після укладення цього договору, до повного виконання зобовязань боржником, та інших прав у повному обсязі. З додатку № 1 до Договору факторингу від 15.09.2008 року вбачається, що ЗАТ КБ «ПриватБанк» відступив ЗАТ «Акцент-Банк» права вимоги відносно [PERSON] за кредитним договором від 04.04.2008 року, а.с.203-208 т.1. 4. 09.08.2011 року між ПАТ «Акцент-Банк», іменований надалі «Банк», в особі Голови Правління ПАТ «Акцент-Банк» [PERSON] з одного боку та [PERSON], іменований надалі позичальник, з іншого боку була укладена [PERSON] угода №1 до Кредитного договору № HAE2GK01270154 від 04.04.2008 року, а.с.5-9 т.1, за якою сторони дійшли згоди, зокрема, про наступне: 1. Вказати та викласти пункт 8.1 у відповідності діючого договору позичальника: 8.1. Банк зобовязується надати позичальникові кредитні кошти шляхом: видачі готівки через касу на строк з 04.04.2008 року по 03.04.2023 року включно у вигляді не поновлювана лінія у розмірі 32196,44 дол. США (далі «Кредит») наступні цілі: у розмірі 25000 дол. США на споживчі цілі, а також 7196,44 дол. США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,00 % на суму залишку заборгованості за кредитом, винагорода за надання фінансового інструменту 2,00 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00 % щомісяця в період сплати , винагороди за резервування ресурсів у розмірі 0,48% річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 7.2 даного договору. Періодом сплати вважати період з 04 по 08 число кожного місяця. Погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: Щомісяця в період сплати, починаючи з 02.08.2011 року. Позичальник сплачує відсотки, розраховані відповідно до п. 3.1, 3.3, винагороди, розрахованої відповідно до п. п. 1.1, 3.6 договору. Погашення кредиту провадиться в строки відповідно до Графіка погашення кредиту (Додаток №1). Додаток І (Графік погашення кредиту) викласти в новій редакції, який є невідємною частиною цієї [PERSON] угоди. Положеннями пункту 10 цієї [PERSON] угоди №1 передбачено, що при укладенні цієї [PERSON] угоди Банком використовуються факсимільне відтворення підпису Голови Правління Банку, а також відтворення відбитка печатки Банку технічними друкованими пристроями. Також, до [PERSON] угоди №1 сторонами було складено Додаток І (Графік погашення кредиту), копія якого додана до матеріалів справи. [PERSON] угода №1 до Кредитного договору № HAE2GK01270154 від 04.04.2008 року та Додаток І до [PERSON] угоди (Графік погашення кредиту) скріплені електронними зразками підпису та печатки ПАТ «Акцент-Банк», які проставлені за допомогою друкованого пристрою принтеру. 5. Разом з тим, до матеріалів справи долучено Наказ ПАТ «Акцент-Банк» від 20.04.2010 року №PR-2010-149 «Про затвердження Положення про порядок користування, обліку і зберігання електронного аналогу печатки ПАТ «Акцент-Банк» (або А-Банк), яким наказано: 1. Затвердити Положення «Про порядок використання, обліку і захисту електронних зразків печаток і документів з їх використанням А-Банк» (додаток 1), а.с.62-69 т.1. В якості підстави для прийняття даного наказу вказано, що розвиток електронних технологій банку призвели до застосування інноваційного способу скріплення документів печаткою (з використанням технічних друкованих пристроїв) замість традиційного способу скріплення документів печаткою (шляхом проставлення печатки з використанням кліше печатки). Інноваційний спосіб скріплення документів печаткою передбачає проставлення печатки за допомогою всіх видів принтерів і інших пристроїв, що дозволять перетворювати і роздруковувати електронний образ печатки в зображення печатки на папері. 6. До цього наказу додається Положення про порядок користування, обліку і зберігання електронного аналогу печатки ПАТ «Акцент-Банк» від 2010 року, затверджене Головою Правління ПАТ «Акцент-Банк», яким визначено порядок і особливості отримання, використання, передачі, обліку і зберігання електронного образу печатки ПАТ «Акцент-Банк», у тому числі його відділень, з розрахунком захисту від підробки і несанкціонованого використання.. Пунктом 1.3 цього положення передбачено, що в А-Банку використовується інноваційний спосіб скріплення документів печаткою з використанням технічних друкованих пристроїв шляхом проставлення печатки за допомогою всіх видів принтерів і інших пристроїв, що дозволяють перетворювати і роздруковувати електронний зразок печатки в зображення печатки на папір. Крім цього, зазначено, що використання А-Банком інноваційного способу проставлення печатки не змінює порядку підписання договорів і інших документів, встановленого законом для здійснення угод в письмовій формі. Юридична сила документу скріпленого печаткою з використанням інноваційного способу проставлення печатки не може заперечуватися виключно із-за того, що печатка проставлена за допомогою всіх видів принтерів, інших пристроїв, що дозволяють перетворювати і роздруковувати електронні зразки печатки в зображення на пепері. Допустимість такого документу як доказу не може заперечуватися виключно на основі того, що він скріплений печаткою з використанням інноваційного способу проставлення печатки. 7. За результатами проведення судової технічної експертизи судовим експертом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. [PERSON] 29.09.2016 року було складено Висновок судової технічної експертизи документів №154 по цивільній справі №645/130/15-ц (провадження №2/645/634/15), відповідно до якого: 1. Зображення підписів від імені Голови Правління А-Банку [PERSON] та зображення відтисків печатки ПАТ «Акцент-Банк» в наданій на дослідження [PERSON] угоді №1 від 09.08.2011 року до кредитного договору № HAE2GK01270154 від 04.04.2008 та у Додатку до неї, виготовлені електрографічним способом друку, який реалізується в лазерних (світлодіодних) принтерах або в багатофункціональних пристроях (БФП) із електрографічним способом друку. 2. Встановити чи виготовлені зображення підпису печатки ПАТ «Акцент-Банк» і підпису від імені Голови Правління А-Банку [PERSON] у наданій для дослідження [PERSON] угоді №1 від 09.08.2011 року до кредитного договору № HAE2GK01270154 від 04.04.2008 та у Додатку до неї шляхом монтажу за допомогою компютерної або копіювально-розмножувальної техніки не надається можливим. 3. В [PERSON] угоді №1 та в Додатку до неї зображення відтиску печатки ПАТ «Акцент-Банк» і зображення підпису Голови Правління А-Банку [PERSON], виконані електрографічним способом не послідовно, а одночасно, як єдине нероздільне зображення. 4. Зображення відтиску печатки ПАТ «Акцент-Банк» і підпису від імені Голови правління А-Банку [PERSON] на [PERSON] угоді №1 від 09.08.2011 та на Додатку до неї, співпадають між собою за змістом, розмірами, конфігурацією і взаємним розташуванням елементів у зображеннях. 8. В матеріалах справи міститься розрахунок заборгованості за договором № HAE2GK01270154 від 04.04.2008 року, укладеним між ЗАТ КБ «ПриватБанком» та клієнтом [PERSON], станом на 14.01.2015 року, з якого вбачається нарахування після укладення 09.08.2011 року між сторонами спірної [PERSON] угоди №1 позивачу [PERSON] заборгованості за кредитним договором і спірною [PERSON] угодою №1 та факт внесення [PERSON] платежів в якості погашення заборгованості за вказаним договором, а.с. 196- 202 т.1. 9. Вказані обставини також підтверджуються квитанціями про здійснення платежів [PERSON] на погашення заборгованості за кредитним договором № HAE2GK01270154 від 04.04.2008 року, укладеним між ЗАТ КБ «ПриватБанком» та [PERSON], як до, так і після укладення [PERSON] угоди №1 09.08.2011 року, а.с. 182-188 т.1. V. [PERSON] права, що підлягають застосуванню. Норми національного законодавства України. [PERSON] України: Стаття 55.\~Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. [PERSON] кодексу України: Норми, що стосуються захисту цивільних прав та інтересів. Стаття 15.\~Право на захист цивільних прав та інтересів 1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16.\~Захист цивільних прав та інтересів судом 1. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 2. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 2) визнання правочину недійсним. Норми, що стосуються загальних положень про правочин та правових наслідків недодержання сторонами при вчиненні правочину вимог закону. Стаття 202.\~Поняття та види правочинів 1. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Стаття 203.\~Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину 1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. 4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Стаття 204.\~Презумпція правомірності правочину 1. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Стаття 205.\~Форма правочину. 1. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Стаття 207.\~Вимоги до письмової форми правочину 1. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. 2. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. 3. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Стаття 215.\~Недійсність правочину 1. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~частинами першою - третьою,\~п'ятою\~та\~шостою статті 203\~цього Кодексу. 2. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Стаття 216.\~Правові наслідки недійсності правочину 1. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Стаття 236.\~Момент недійсності правочину 1. Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Норми, що стосуються позовної давності. Стаття 256.\~Поняття позовної давності 1. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Стаття 257.\~Загальна позовна давність 1. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Стаття 261.\~Початок перебігу позовної давності 1. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Стаття 262.\~Позовна давність у разі замін сторін у зобов'язанні 1. Заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Стаття 267.\~Наслідки спливу позовної давності 4. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. 5. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Норми, що стосуються поняття та умов договору, і принципу свободи договору. Стаття 626. Поняття та види договору 1. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Стаття 627. Свобода договору 1. Відповідно до\~статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 2. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Стаття 6.\~Акти цивільного законодавства і договір 2. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Стаття 628.\~Зміст договору 1. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Стаття 629.\~Обов'язковість договору 1. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Стаття 634.\~Договір приєднання 1. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Норми, що стосуються загальних положень про кредитний договір. Стаття 1054.\~Кредитний договір 1. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 1055.\~Форма кредитного договору 1. Кредитний договір укладається у письмовій формі. 2. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Враховані під час вирішення справи по суті висновки, зроблені Пленумом Верховного Суду України у своїй постанові. Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року № 9: 12. Порушення вимог закону щодо укладення правочину в письмовій формі є підставою для визнання його недійсним лише в разі, коли це прямо передбачено законом, зокрема статтями 547, 719, 981, 1055, 1059, 1107, 1118 ЦК ( 435-15 ) тощо. Взяті судом до уваги при вирішенні справи по суті та ухваленні рішення за результатами її розгляду рішення ї Верховного суду: Зміст правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 24.01.2018 року у справі за № 922/439/17: Доводи відповідача про неналежне оформлення договору, зокрема, підписання\~\~факсиміле, вмотивовано відхилені судами попередніх інстанції з огляду на те, що у договорі сторони погодили використання факсимільного відтворення підпису при оформленні документів, що пов'язані із укладанням, виконанням та припиненням договору. Зміст правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 19.04.2018 року у справі за № 910/4050/17: Для застосування факсимільного підпису для оформлення правочинів, вчинення інших господарських операцій, необхідна письмова згода сторін, яка може виражатись, зокрема, в укладеній між сторонами письмовій угоді, в якій погоджується використання факсиміле і зразки справжнього та факсимільного підписів посадових осіб або представників сторін договору чи іншого документу. Саме таким способом закріплюється юридична сила факсиміле як особистого підпису і засвідчені ним документи вважатимуться укладеними відповідно до вимог законодавства. Існування усталеної практики між відповідачем і позивачем щодо використання факсиміле, без дотримання вимог ч. 3 ст. 207 ЦК України, якою визначено порядок його використання, не впливає на\~\~вирішення питання щодо правомірності його використання у випадках, коли інша сторона заперечує юридичну силу підписаного таким чином документу. Позиція суду. 1. Судом встановлено, що між сторонами у справі виникли спірні цивільно-правові відносини щодо підстав визнання, укладеної між сторонами, спірної [PERSON] угоди №1 від 09.08.2011 року нікчемною. Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. За змістом ст. 512 ЦК України у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником. Виходячи із змісту цих норм, зокрема, п.п.1 і 2 ч.1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання договору відбувається вибуття кредитора. Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги. З врахуванням\~наявного в\~матеріалах справи Договір факторингу №1, укладеного 15.09.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (Клієнт) та ЗАТ «Акцент-Банк» (Фактор) , за яким фактор передав грошові кошти в сумі, визначеній п. 8 цього договору, в розпорядження клієнта за плату, розмір якої встановлено п. 4 даного договору, а клієнт відступив факторові у повному обсязі права вимоги до боржників, що випливають з договорів, перелік яких визначено у Додатку №1 до цього договору (п. 1 Договору факторингу) - в тому числі права вимоги відносно [PERSON] за кредитним договором № HAE2GK01270154 від 04.04.2008 року, суд виходив з того , що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором факторингу є правонаступництвом, а.с.203-208 т.1. Договір факторингу\~№1,\~укладений \~15.09.2008\~року між\~ЗАТ КБ\~«ПриватБанк» \~(Клієнт)\~та ЗАТ\~«Акцент-Банк»\~(Фактор),\~на момент\~вирішення справи\~ недійсним не визнаний, а тому, виходячи з положень ст. 204 ЦК України, є правомірним. За таких обставин ПАТ «Акцент-Банк» внаслідок укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ЗАТ «Акцент-Банк» Договору факторингу №1 від 15.09.2008 року в якості правонаступника кредитора отримав право укладання додаткової угоди для врегулювання суми кредиту, розміру та порядку його погашення, в тому числі сплати відсотків та інших винагород за користування кредитом, право вимоги до [PERSON] по кредиту, відсоткам, комісіям, винагородам, інших платежів, неустойки (штрафу, пені), які існують у нього відповідно до умов Кредитного договору № HAE2GK01270154 від 04.04.2008 року, укладеним між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] Посилання представників позивача на наявність в матеріалах справи Договору факторингу №1 від 15.09.2008 року, якій викладений в іншій редакції, а.с.11-17 т.2, на висновки суду в цій частині не впливають. При цьому суд зазначає, що вказаний договір факторингу між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (Фактор) та ЗАТ «Акцент-Банк» (Клієнт) містить інший предмет та умови, зокрема передачу від ЗАТ КБ «ПриватБанк» грошових коштів в сумі, визначеній п.8 цього договору в розпорядження ЗАТ «Акцент-Банк» за плату розмір якої встановлено п.4 даного договору, а ЗАТ «Акцент-Банк» зобовязується відступити ЗАТ КБ «ПриватБанк» у повному обсязі вимоги до боржників, що випливають з договорів, перелік яких визначено у Додатку №1 до цього договору. При цьому даних про відступлення з боку ЗАТ «Акцент-Банк» факторові - ЗАТ КБ «ПриватБанк» на користь останнього прав вимоги на отримання платежів по Кредитному договору № HAE2GK01270154 від 04.04.2008 року від боржника [PERSON] при розгляді справи суду не надано. Додаток № 1 стосується іншого договору факторингу №1, укладеного також 15.09.2008 року , проте між ЗАТ КБ «ПриватБанк» в якості Клієнта та ЗАТ «Акцент-Банк» в якості Фактора. З врахуванням наведеного заперечення сторони позивача щодо невідповідності особи кредитора у кредитному договорі № HAE2GK01270154 від 04.04.2008 року та [PERSON] угоді №1 від 09.08.2011 року до Кредитного договору № HAE2GK01270154 від 04.04.2008 року є безпідставними. 2. Крім того, суд звертає увагу, що безпосередньо як в позовній заяві, так і уточненій позовній заяві позивач [PERSON] підстав нікчемності правочину через невідповідність особи кредитора під час укладання [PERSON] угоди №1 від 09.08.2011 року не висував, правом на зміну предмету або підстави позову шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання не скористався, а тому розгляд справи, згідно вимог ст.13 ЦПК України, проводиться судом в межах позовних вимог, викладених [PERSON] в первісному та уточненому позові. 3. Як випливає з положень ч.1 ст.651 ЦК України про зміну та розірвання договору сторони вправі домовитися у будь-який час на свій розсуд незалежно від наявності підставі порушення договору.\~ Умови, визначені у змісті [PERSON] угоди №1 від 09.08.2011 року до Кредитного договору № HAE2GK01270154 від 04.04.2008 року, якою сторони кредитного договору змінювали суму отриманого кредиту. Порядок погашення заборгованості за цим договором. Викладали графік погашення кредиту в новій редакції, є такими, до яких позивач [PERSON] мав право, попередньо ознайомившись з ними, погодитися та приєднатися і, як наслідок, укласти спірну угоду або відмовитися від укладення у разі непогодження з її умовами. 4. Разом з тим, суд відмічає, що в силу передбаченого положеннями статей 6 та 627 ЦК України принципу свободи договору, позивач не був позбавлений можливості у разі незгоди з умовами спірної угоди утриматися (відмовитися) від її укладення, однак, він погодився з її умовами та засвідчив їх власноручними підписами. 5. Крім цього, підписавши дану спірну [PERSON] угоду №1 позивач [PERSON] погодився з її умовами, у тому числі і з положеннями пункту 10 цієї угоди, відповідно до якого: при укладенні цієї [PERSON] угоди Банком використовуються факсимільне відтворення підпису Голови Правління Банку, а також відтворення відбитка печатки Банку технічними друкованими пристроями. Тому, беручи до уваги положення цього пункту договору, з яким позивач був ознайомлений і з яким погодився шляхом підписання, суд констатує, що це є його письмовою згодою на використання при укладенні спірної угоди факсимільного відтворення підпису та відтворення відбитку печатки технічними друкованими пристроями, тобто на укладення договору саме у такому порядку. Отже, твердження позивача про те, що при укладанні спірної угоди було використане факсимільного відтворення\~підпису та\~відтворення відбитку\~печатки технічними\~друкованими пристроями за відсутності його попередньої письмової згоди не відповідає дійсності і спростовується матеріалами справи. 6. Крім цього, суд бере до уваги в якості обґрунтування законності використання відповідачем, передбаченого п. 10 спірної угоди, порядку її посвідчення, надані представником відповідача копії Наказу ПАТ «Акцент-Банк» від 20.04.2010 року №PR-2010-149 «Про затвердження Положення про порядок користування, обліку і зберігання електронного аналогу печатки ПАТ «Акцент-Банк» та відповідного Положення, які містяться у матеріалах справи та якими визначено порядок використання, обліку і захисту електронних зразків печаток і документів з їх використанням ПАТ «Акцент-Банк». 7. При цьому, суд зазначає, що представник відповідача ПАТ «Акцент-Банк» у наданих суду письмових поясненнях неодноразово підтвердив, що при підписанні [PERSON] угоди підписи та печатки дійсно були відтворені в ній саме з використанням технічних печатних пристроїв, які дозволяють роздруковувати електронний образ підпису та печатки в зображення на папері, та банк не заперечував проти такого порядку (способу) її підписання та скріплення печаткою, - що свідчить про те, що посвідчення договору у такий спосіб відповідало інтересам банку (відповідача по справі). Таким чином, доводи сторони позивача про неналежне оформлення договору, зокрема, підписання\~договору з боку ПАТ «Акцент-Банк» шляхом відтворення підпису голови правління ПАТ «Акцент-Банк» [PERSON] та відбитку печатки ПАТ «Акцент-Банк» за допомогою технічного друкованого пристрою , відхиляється судом з огляду на те, що у договорі сторони погодили використання факсимільного відтворення підпису та відтворення відбитку печатки банку технічними друкованими пристроями. Вказані висновки суду узгоджуються із змістом правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 24.01.2018 року у справі за № 922/439/17. Твердження представника позивача [PERSON] про доведеність позову з посиланням на зміст постанови Верховного Суду від 19.04.2018 року у справі за № 910/4050/17 суд вважає не обґрунтованими. При цьому приймає до уваги, що дана постанова Верховного Суду висновку, у розумінні ст.416 ЦПК України, про те, як саме повинна застосовуватися норма права, передбачена ч.2, ч.3 ст. 207 ЦК України, не містить, в даному випадку судом досліджувалися інші обставини справи, зокрема факт заперечення стороною правочину, яка під час його підписання зі свого боку використовувала факсиміле, юридичну силу підписаного таким чином документу. 8. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що з розрахунок заборгованості за договором № HAE2GK01270154 від 04.04.2008 року вбачається, що відповідачем після укладення між сторонами спірної [PERSON] угоди №1 здійснювалося нарахування відсотків на поточну заборгованість за кредитом, а позивачем відповідно здійснювалося погашення заборгованості у відповідних розмірах, наслідком чого було зменшення поточного сальдо по заборгованості за договором кредиту, - що ще раз підтверджує згоду сторін [PERSON] угоди №1 з її умовами та факт її укладення. 9. Суд відзначає і те, що підписання сторонами спірної [PERSON] угоди №1 свідчить лише про дотримання письмової форми правочину під час її укладення, а не про сам факт її укладення, - у звязку з чим, з огляду на те, що позивач здійснював виконання спірної угоди та впродовж тривалого строку, зокрема, у період з 09.08.2011 року по 04.06.2014 року, погоджувалися з її умовами і не заперечував проти них, що підтверджується внесенням позивачем відповідних грошових платежів у якості погашення заборгованості за кредитним договором, дана спірна угода не може бути визнана нікчемною і з тієї підстави, що сторонами було вчинено відповідні дії на її виконання. 10. \~Відповідно до положень ст.1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином до істотних умов кредитного договору відносяться предмет кредиту, строк його повернення та ціна (розмір процентів). Вважається, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору - ч.1 ст. 638 ЦК України. З врахуванням того, що як умовами Кредитного договору № HAE2GK01270154 від 04.04.2008 року , так і [PERSON] угоди №1 до вказаного договору від 09.08.2011 року його сторони в письмовій\~ формі\~досягли згоди\~з усіх\~істотних умов\~договору , а саме суми кредиту, строк його повернення та ціна (розміру процентів), тривалий час без зауважень продовжували його виконання, чим підтверджували обізнаність з його змістом та зрозумілість суттєвих його положень, доводи позову щодо нікчемності в цілому [PERSON] угоди №1 від 09.08.2011 року через технічне невідображення в ньому повного змісту окремих речень суд відхиляє. 11. Разом з тим, враховуючи заявлене представником відповідача клопотання про застосування строку позовної давності, суд, виходячи з положень статей 257, 261 та 267 ЦК України, з огляду на те, що позивач був ознайомлений зі змістом та умовами кредитного договору у день його укладення та підписання, з яким погодився та підписав за власним бажанням і на власний ризик, - суд вважає, що початком перебігу строку позовної давності за заявленими позовними вимогами позивача, а саме: про визнання нікчемною [PERSON] угоди №1,\~є дата\~їх укладення,\~тобто 09.08.2011 року. В той же час суд зазначає, що за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.\~Застосування строку позовної давності можливе лише за наявності порушення відповідачем прав позивача. При вирішенні спору судом встановлено, що відповідачем не порушено право позивача [PERSON], а тому застосування строку позовної давності не можливе, необхідно відмовляти у задоволенні позовних вимог саме з підстав необґрунтованості позовних вимог. \~ \~ \~ \~Висновки суду. Отже, в даній ситуації, виходячи з встановлених та оцінених конкретних обставин справи, з огляду на те, що не встановлено, передбаченої ч. 4 ст. 203 ЦК України, підстави для визнання [PERSON] угоди №1 від 09.08.2011 року до Кредитного договору № HAE2GK01270154 від 27.01.2015 року нікчемною, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог позивача. Судові витрати. Виходячи з положень ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивачу відмовлено у задоволенні позову, суд вважає за необхідне судові витрати, повязані з розглядом справи, покласти саме на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed