Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

04 червня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, просить суд шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 19 вересня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції Одеської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 860 - розірвати, відновити її дошлюбне прізвище " [PERSON] ", вказуючи, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 19 вересня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції Одеської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 860. Від вказаного шлюбу мають неповнолітніх дітей не мають. Шлюб видався невдалим, шлюбні відносини припинено більш десяти років, спільного побуту не ведуть, сім`я розпалася та існує формально. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим, перемирення також між ними не можливе, тому вона і звернулася з позовом до суду. 24 вересня 2019 року справа Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси передана за підсудністю до Білгород - Дністровського міськрайонного суду. Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 13 листопада 2019 року вказана справа розподілена судді Прийомової О.Ю. 18 листопада 2019 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження та вона призначена до підготовчого судового розгляду на 18 грудня 2019 рік о 08.40 годину. 18 грудня 2019 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду підготовче провадження по справі було закрито та вона призначена до судового розгляду по сутті. Позивач в судове засідання надала заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, просить суд справу розглядати за її відсутність, на заочний розгляд справи згодна. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день слухання справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суду не сповістив. Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду від 31 березня 2020 року, суд перейшов до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 280 -281 ЦПК України. Суд розглядає справу за відсутність позивача, відповідно до наданої заяви, без відповідача належним чином повідомленого про день та час судового розгляду справи, за наявними матеріалами у справі. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно сторони зареєстрували шлюб 19 вересня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції Одеської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 860. /л.с. 7/ Як вказує позивач у своїх позовних вимогах, неповнолітніх дітей від шлюбу не мають, шлюбні відносини припинено більш 10 років, спільного побуту не ведуть, сім`я розпалася та існує формально. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, суд вважає, що можливість збереження сім`ї втрачена, подальше сумісне життя подружжя суперечило б інтересам позивача, тому її позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved