Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

11.05.2017 року до Вінницького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення аліментів на утримання дружини. Свій позов мотивує тим, що 31 жовтня 2015 року виконкомом Хомутинецької сільської ради Калинівського району Вінницької області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем по справі. Вказує, що в період шлюбу, 25 жовтня 2016 року у сторін народилася донька - [PERSON], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Зазначає, що вона створює всі умови для росту та всебічного розвитку дитини, її повноцінного харчування та виховання,для забезпечення доньки всім необхідним потрібні кошти, відповідач від самого народження доньки ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по утриманню дитини, самостійно ініціативи у купівлі необхідних речей не проявляє. Вказує, що відповідач є фізично здоровою людиною працездатного віку, працює неофіційно, має достатній заробіток та може надавати кошти на утримання доньки. Зазначає, що вона не працює, знаходиться у відпустці для догляду за дитиною до досягнення трирічного віку. Просить суд стягнути з [PERSON], на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], в розмірі 1/4 частки усіх доходів відповідача щомісяця до досягнення донькою повноліття, але не менше 30 % встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки усіх доходів відповідача щомісяця до досягнення донькою [PERSON], [INFO], трирічного віку. В судове засіданні позивач [PERSON], не зявилася, надала суду заяву в якій просила суд розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] також в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просив суд розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності нез*явившихся осіб. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] з 31.10.2015 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 7). Від спільного подружнього життя у сторін народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, (а.с.8), де батьком зазначений відповідач [PERSON] Дитина проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою, виданою Сосонською сільською радою Вінницького району Вінницької області від 07.11.2016 року за №807 (а.с.9). Застосовуючи норми матеріального і процесуального права суд виходить з наступного. Судом встановлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання неповнолітньої дитини. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов'язків утримувати дитину, судом не встановлено також судом встановлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання позивачки. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов'язків утримувати позивача, судом не встановлено. Згідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до частини 1 ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до положень ст.180 Сімейного Кодексу України на батьків покладений обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України, передбачено, що способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у вихованні в грошевій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій формі. Відповідно до ст.182 СК України, при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружину, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 10, ч.1, 4 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Згідно ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той з подружжя, який потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Нормами ч. 2, 4 ст. 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на таке утримання є незалежним від того, чи працює дружина, незалежним від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Частиною 1 ст. 80 СК України зазначено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. За таких обставин, враховуючи матеріальне становище дитини, яка проживає із позивачем та перебуває на її утриманні, також суд враховує матеріальне становище відповідача, зокрема те, що відповідач є працездатного віку, інвалідності не має, тому може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, визнав позов у повному обсязі, суд дійшов до висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття та позовна вимога про стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини в розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходів щомісячно до досягнення донькою [PERSON], [INFO], 3-х річного віку,- підлягають до задоволення. Крім того, суд звертає увагу сторін у справі, що відповідно до положень ч.1 ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому, аліменти на дитину та аліменти на дружину необхідно стягувати починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 11.05.2017 року. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір, за заявлені позивачем дві вимоги немайнового характеру, по 640 грн. за кожну, що разом складає 1280 грн., від сплати якого звільнено позивача.

Outcome: approved