Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

У серпні 2020 року позивач звернувся в Дарницький районний суд м. Києва із позовом до [PERSON] , у якому просив стягнути заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 27 400,46 грн. з урахуванням інфляційних витрат та 3 % річних. Позовні вимоги мотивовані тим, що ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» обслуговує будинок [ADDRESS] на підставі розпорядження Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації № 658 від 27.06.2007 року та надає його співвласникам житлово-комунальні послуги. [PERSON] є власником квартири № 80 у вказаному будинку на підставі свідоцтва про право власності від 27.09.2007. 18.10.2007 року між позивачем та відповдіачем було укладено Комплексний договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, надання комунальних та додаткових послуг, відповідно до умов якого позивач взяв на себе зобов"язання забезпечувати належні умови проживання відповідачу, утримання будинку і споруд та прибудинкової території, інженергого обладнання відповідно до вимог нормативів, а відповідач компенсує позивачу понесені ним витрати, в тому числі на утримання будинку і споруд та прибудинкової території, пропорційно до загальної площі квартири у розмірі та строки, встановлені договором. Відповідач, споживаючи житлово-комунальні послуги, протягом тривалого часу ухиляється від їх сплати, сплачує не в повній мірі, не дотримуючись умов договору, внаслідок чого за період із січня 2018 по червень 2020 утворилася заборгованість у розмірі 24 677,50 грн., 3% річних від зазначеної суми становить 900,31 грн., індекс інфляції - 1 822,65 грн. В добровільному порядку заборгованість не погашає, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 27.10.2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не прибув, подав до суду заяву відмову від позовних вимог в частині стягнення основної суми заборгованості, зазначивши що станом на 20.04.2021 основна сума боргу відповідачем сплачена, просив суд стягнути з відповідача лише 3% річних та інфляційну складову боргу, а також понесені судові витрати. Проти розгляду справи у його відсутність не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Судової влади України, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не подав, таким чином суд ухвалив розглядати справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до розпорядження № 658 від 27.06.2007 року Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації новозбудований житловий будинок з вбудовано-прибудованими приміщеннями та підземним паркінгом, якому присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] передано на баланс, обслуговування та експлуатацію Товариству з обмеженою відповідальністю «Ковальська-Житлосервіс» (а. с. 18). За таких обставин ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» надає послуги з утримання будинків та прибудинкових територій відповідно до умов укладених договорів із споживачами, згідно з тарифами, які затверджено розпорядженням Київської міської державної адміністрації, тобто є виконавцем послуг. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 27.09.2007 (а. с. 20). Між ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» та [PERSON] 18.10.2007 року було укладено комплексний договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, надання комунальних послуг та додаткових послуг (а. с. 22 - 24). Згідно з Договором, позивач взяв на себе зобов"язання забезпечувати належні умови проживання відповідачу, утримання будинку і споруд та прибудинкової території, інженергого обладнання відповідно до вимог нормативів, а відповідач компенсіє позивачу понесені ним витрати, в тому числі на утримання будинку і споруд та прибудинкової території, пропорційно до загальної площі квартири у розмірі та строки, встановлені договором. Відтак відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг, які надає позивач. Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що на момент звернення з позовом до суду у відповідача була наявна заборгованість за надані житлово комунальні послуги у розмірі 24 677,50 грн., які відповідно до поданої позивачем заяви станом на 20.04.2021, тобто вже після подачі позову до суду, були сплачені. У зв"язку з цим, у відповідності до ст. 625 ЦК України позивачем було нараховано суму інфляційних нарахувань на наявну на час позову заборгованість за період з січня 2018 по червень 2020 у розмірі 1 822,65 грн. та 3 % річних - 900,31 грн. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення інфляційної складової боргу та 3% річних, які нараховані позивачем на наявну на час звернення з позовом до суду заборгованість, ґрунтуються на вимогах закону, тому позовні вимоги в цій частині слід задовольнити повністю. Позовні вимоги щодо стягнення основної суми боргу за надані житлово-комунальні послуги суд вважає такими, що не підтримані позивачем через їх задоволення відповідачем вже після подачі позову до суду. Судові витрати розподілити між сторонами відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved