Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів та стягнення пені. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували в цивільному шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем. Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 14.10.2009 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 375,00 грн., щомісяця, починаючи з 22.06.2209 року до повноліття дитини. 09.02.2010 року Постановою державного виконавця першого Суворівського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного судового рішення. Відповідач ухиляється від сплати аліментів, у результаті чого у відповідача виникла заборгованість, яка згідно довідки-розрахунку державного виконавця станом на 01.02.2017 року становить 20270,00 грн., тому позивач звернулась до суду та просила стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення по сплаті аліментів у розмірі 6240,27 грн. Крім того, зазначила, що у звязку з тим, що на даний час відповідач ніде офіційно не працює, а розмір аліментів встановлений судом в 2009 році явно не відповідає умовам теперішнього сьогодення, тому просить су встановити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. В судове засідання призначене на 28.04.2017 року відповідач не зявився, просив розгляд справи відкласти у звязку із хворобою, проте доказів поважності неявки до суду не надав. Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку. Судові засідання були відкладені 16.03.2017 року через неявку відповідача, 19.04.2017 року за клопотанням відповідача для отримання правової допомоги. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника («Смірнова проти України» від 08 листопада 2005 року), відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення спору. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги слід задовольнити з таких підстав. Судом досліджено докази: -Копія рішення Ленінського районного суду м.Вінниці від 14.10.2009 року (на а.с. 4), відповідно до якого стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 375,00 грн., щомісяця, починаючи з 22.06.2209 року до повноліття дитини; -Копії розрахунків заборгованості по сплаті аліментів, розрахованих державним виконавцем першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (на а.с. 5-11), відповідно до яких заборгованість станом на 01.02.2017 року становить 20270,00 грн.; -Розрахунок неустойки за прострочення по сплаті аліментів (на а.с. 12-15), відповідно до якого пеня за прострочення по сплаті аліментів становить 6240,27 грн. Вказані докази суд вважає належними, допустимими та приймає їх. Із досліджених судом доказів встановлено наступні факти та належні їм правовідносини: сторони перебували в цивільному шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем. Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 14.10.2009 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 375,00 грн., щомісяця, починаючи з 22.06.2209 року до повноліття дитини. 09.02.2010 року Постановою державного виконавця першого Суворівського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного судового рішення. Відповідач ухиляється від сплати аліментів, у результаті чого у відповідача виникла заборгованість, яка згідно довідки-розрахунку державного виконавця станом на 01.02.2017 року становить 20270,00 грн. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з Законом " Про Дердавний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум для дитинивіком від 6 до 18 років з 1 травня 2017 року складає 1777 гр-н. Отже матеріалиний стан малолітньої дитини змінився. Згідно ч.2 ст. 6 Міжнарожної конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Згідно ст. 18 вказаної конвенції , держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. При виконанні принципу рівності та однаковох відповідальності обох батьків за розвиток дитини, суд вважає, що розмір стягуваних з відповідача аліментів повинен бути збільшений для забезпечення дитині належного розвитку, матеріального забезпечення, утримання. Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Підстави визначення розміру аліментів у частині до заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі вищенаведеного, та оскільки аліменти визначені за рішенням Ленінського районного суду м.Вінниці від 14.10.2009 року в розмірі 350,00 грн., не відповідають умовам теперішнього сьогодення та не можуть нормально забезпечити існування неповнолітньої дитини, суд, враховуючи встановлені обставини справи вважає можливим задовольнити позов тому збільшує розмір стягуваних аліментів з 350,00 грн. на 1000,00 грн., щомісячно. В зв"язку з збільшенням розміру стягуваних аліментів раніше виданий н підтаві рішення Ленінського рацйонного суду м. Вінниці від від 14.10.2009 року по цивільній справі № 2-4040/09 виконавчий лист відізвати та вважати таким, що втратив законну силу. Щодо позовних вимог про стягнення неустойки за прострочення по сплаті аліментів, суд вважає що у вказаній частині позов також підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Як вбачається з копії розрахунків заборгованості по сплаті аліментів, розрахованих державним виконавцем першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (на а.с. 5-11), заборгованість по аліментах станом на 01.02.2017 року становить 20270,00 грн. За правилами ст. 196 Сімейного кодексу України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочки. Згідно розрахунку неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, наданого позивачем, розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з червня 2009 року по січень 2017 року складає 6240,27 грн. (а.с. 12-15). Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі №6-94цс15 від 01.07.2015 року про те, що з урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів ( за кожен місяць). Судом приймається наданий позивачем розрахунок неустойки (пені) прострочення сплати аліментів [PERSON] за період з червня 2009 року по січень 2017 року, оскільки зазначений розрахунок було здійснено відповідно до Правової позиції, висловленої Верховним Судом України у справі № 6-94цс15 від 01 липня 2015 року, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою до застосування. Отже неустойка (пеня) за прострочення сплати відповідачем аліментів за період з червня 2009 року по січень 2017 року складає 6240,27 грн. Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. Оскільки відповідно до ст. 20 СК України до вимог, що випливають із сімейних правовідносин, позовна давність не застосовується, крім встановлених випадків, дана сума підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. При цьому суд також виходить з презумпції вини відповідача в простроченні виконання свого зобов`язання, оскільки протилежного суду не доведено. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з відповідача слід стягнути неустойку за прострочення сплати аліментів за період з червня 2009 року по січень 2017 року складає 6240,27 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved