Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

07 лютого 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала таким. 26 листопада 2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя не склалося через різність характерів та поглядів на сімейне життя, між ними постійно виникають сварки та непорозуміння. Має намір створити нову сім'ю, а тому вважає, що збереження сім'ї неможливе та просить суд шлюб розірвати.\~\~ В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву, в якій просить слухати справу без її участі; позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просить слухати справу без його участі; позовні вимоги визнає у повному обсязі. Згідно з ч.4\~ст.200 ЦПК України\~суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За таких обставин, суд ухвалив слухати справу у підготовчому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 26 грудня 2011 року Виконавчим комітетом Лисецької селищної ради Тисменицького району Івано-Франківської області між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], було зареєстровано шлюб; актовий запис №9, свідоцтво про шлюб серії І-НМ №168491, видане повторно 21 лютого 2017 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу «Боднарчук» (а.с.6). Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні відносини між подружжям не склалися через відсутність взаєморозуміння, різність поглядів на життя, не проживають разом більше трьох років, згідно паспортних даних позивач мешкає за адресою: Івано-Франківська область, Тисменицький район, с.Лисець, вул.Січових Стрільців, 115, відповідач: Миколаївська область, Снігурівський район, с.Горохівське, вул.Молодіжна. Спільного господарства не ведуть. На примирення не згодні. Позивач має намір створити нову сім'ю. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, суд приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно з ч. 3\~ст. 7 ЗУ "Про судовий збір"\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За таких обставин, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто судовий збір у розмірі 352,40 грн., з державного бюджету має бути повернуто позивачу судовий збір у сумі 352,40 грн.

Outcome: approved