Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] 28 серпня 2020 року звернулася до суду з позовом до АЗС № 27 з магазином ТОВ «Параллель-М ЛТД» про відшкодування матеріальних збитків у розмірі 11706,38 гривень та моральної шкоди у розмірі 100000 гривень. В обґрунтування позову посилалася на те, що 19 червня 2020 року близько 18.00 години вона під`їхала здійснити заправку свого автомобіля Форд [NUMBER] на АЗС № 27 ТОВ «Параллель-М ЛТД» по вулиці Голубенка 1 в місті Маріуполі. Прямуючи від магазину «ZIPP", що належить АЗС «Параллель», де вона сплачувала за бензин, до свого автомобіля, який стояв біля колонки № 1, вона підвернула ногу у ямі, що була непомітною на фоні масляної плями, в результаті чого впала та отримала закритий перелом V плюснової кістки правої стопи з відривом шилоподібного відростку зі зміщенням, що було встановлено внаслідок рентгенологічного обстеження в травматологічному відділенні КНП «Обласна лікарня інтенсивного лікування м. Маріуполя», куди її було доставлено каретою швидкої медичної допомоги. Після надання їй першої медичної допомоги, їй було видано направлення в поліклініку за місцем проживання для спостереження за станом здоров`я та лікування у лікаря-травматолога. З 23 червня 2020 року до 17 серпня 2020 року вона знаходилася на лікарняному. Весь цей час вона не могла обходитися без сторонньої допомоги, проходити обстеження, займатися домашніми справами, відпочивати на морі, займатися спортом та була вимушена зупинити прийом пацієнтів, скасувати курс лікувально-оздоровчих масажів пацієнтів, що знаходяться у неї на профілактично-оздоровчих процедурах. Це все спричинило їй моральні страждання та душевний біль. На теперішній час стопа правої ноги деформована, має лімфатичний набряк, що викликає не лише фізіологічні зміни але й естетичні. Період лікування включав в себе комплекс медичних препаратів, загальна вартість яких склала 2017,48 гривень, рентгенологічне обстеження - 123,90 гривень, придбання ортопедичного взуття 2800 гривень, а всього 4941,38 гривень. Крім того, незважаючи на свій непрацездатний стан через отриману травму, вона все одно мала сплачувати суму оренди за приміщення, де вона працює у розмірі 2000 гривень, суму єдиного внеску - 4180 гривень та єдиний податок 585 гривень, як фізична особа-підприємець. Загальна сума платежів склала 6765 гривень. Моральну шкоду, завдану відповідачем, вона оцінює в 100000 гривень. 25 листопада 2020 року та 25 січня 2021 року позивачкою надані збільшені позовні заяви до ТОВ «Параллель-М ДТД» про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, в остаточній редакції якої остання просить суд стягнути з відповідача на її користь спричинені їй матеріальні збитки: витрати на придбання ліків, рентгенологічне дослідження, ортопедичне взуття у розмірі 12021,28 гривень; витрати на оплату оренди за приміщення у розмірі 2000 гривень, суму єдиного внеску 4180 гривень та єдиний податок 585 гривень, а всього 6765 гривень, та суму втраченого доходу у розмірі 55200 гривень. Також просила стягнути моральну шкоду у розмірі 100000 гривень та судові витрати на правничу допомогу у розмірі 10300 гривень. В обґрунтування збільшених позовних вимог зазначила, що на теперішній час збільшилися матеріальні збитки, пов`язані із відновленням стану здоров`я (додатково консультація лікаря-неврапотолога та проведення магнітно-резонансної томографії). Крім того, внаслідок неможливості працювати за станом здоров`я внаслідок травми, вона втратила свій дохід, який би могла отримати під час здійснення підприємницької діяльності. Сума втраченого доходу складає 55200 гривень. Так, її дохід від здійснення підприємницької діяльності за 1 квартал 2020 року (до введення обмежень внаслідок карантину) склав 81600 гривень за 34 робочих дня. Середньоденний дохід складає 2400 гривень. На лікарняному вона знаходилася 23 робочих дня помножити на 2400 гривень = 55200 гривень. 30 жовтня 2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву ТОВ «Параллель - М ЛТД» в особі директора [PERSON], в якому останній просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування заперечень посилався на те, що доводи позивачки про неналежним стан асфальтового покриття не відповідають дійсності, оскільки ТОВ «Параллель - М ЛТД» завжди утримує як АЗС, так і асфальтове покриття у належному стані. До ТОВ «Паралель - М ЛТД» не було застосовано жодного разу будь-яких санкцій щодо неналежного утримання з боку уповноважених державних органів. З боку ТОВ «Параллель - М ЛТД» було проведено ретельну перевірку, за наслідками якої 19.06.2020 року не було встановлено жодного нещасного випадку, до персоналу АЗС за медичною допомогою не зверталася жодна особа, з території АЗС не було госпіталізовано жодної людини. Таким чином, у зв`язку з відсутністю факту отримання шкоди саме на території АЗС № 27 по вулиці Голубенка 1 в місті Маріуполі, не можна стверджувати про наявність вини з боку ТОВ «Параллель - М ЛТД». 28 лютого 2021 року співвідповідачем ТОВ «Гефест ЛТД» в особі директора [PERSON] надано відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування заперечень посилався на те, що земельна ділянка не перебуває у власності ТОВ «Гефест ЛТД», це є власністю територіальної громади в особі Маріупольської міської ради. Вказана АЗС утримується у належному стані, у тому числі асфальтове покриття. У зв`язку з відсутністю факту отримання шкоди саме на території АЗС № 27 по вулиці Голубенко 1 в місті Маріуполі, не можна стверджувати про наявність вини з боку ТОВ «Гефест ЛТД». 25 листопада 2020 року позивачкою надані клопотання про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, про витребування з Обласного центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф, в структуру якого входить станція швидкої допомоги у місті Маріуполі відповідної інформації та витребування у відповідача копію договору оренди земельної ділянки та копію запису з камер відео спостереження. Крім того, позивачкою надана заява про виклик свідків. 22 грудня 2020 року відповідачем в особі директора [PERSON] надане клопотання про долучення доказів. 01 лютого 2021 року позивачкою надане клопотання про залучення до участі у справі в якості співвідповідача ТОВ «Гефест ЛТД» Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 02 вересня 2020 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 28 вересня 2020 року відкрите спрощене провадження та призначене судове засідання. Ухвалою суду від 30 листопада 2020 року за клопотанням позивачки визначено про перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження. Витребувано з Обласного центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф, в структуру якого входить станція швидкої допомоги у місті Маріуполі відповідну інформацію, а також витребувано у відповідача копію договору оренди земельної ділянки та копію запису з камер відео спостереження. Крім того, задоволено клопотання про виклик та допит свідків. Ухвалою суду від 01 лютого 2021 року за клопотанням позивачки залучено в якості співвідповідача ТОВ «Гефест ЛТД». Також за клопотанням представника відповідача витребувано з Обласного центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф, в структуру якого входить станція швидкої допомоги у місті Маріуполі, відповідної інформації, та витребувано з інспекції міської ради з благоустрою міста Маріуполя відомості щодо притягнення ТОВ «Параллель - М ЛТД» до адміністративної відповідальності. Ухвалою суду від 03 березня 2021 року за клопотанням представника позивача витребувано інформацію з інспекції міської ради з благоустрою міста Маріуполя. Крім того, за клопотанням представника відповідачів зобов`язано позивачку надати копію річної декларації, поданої до органів ДПС України за наслідками декларування доходів ФОП. Ухвалою суду від 02 квітня 2021 року підготовче провадження закрите та справа призначена до судового розгляду. Позивачка та її представник адвокат Крохмальова Л.П. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просили позовні вимоги задовольнити. Представник відповідачів [PERSON] позовні вимоги не визнав та надав пояснення, аналогічні викладеним у відзивах. Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши у сукупності надані докази, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 19 червня 2020 року о 18.10 годині [PERSON] здійснювала заправку свого автомобіля на АЗС № 27 ТОВ «Параллель-М ЛТД» за адресою: місто Маріуполь вулиця Голубенко 1, що підтверджується відповідними чеками (а.с. 7). 19 червня 2020 року о 21.10 [PERSON] була доставлена до травматологічного відділення КНП «Обласна лікарня інтенсивного лікування міста Маріуполя» з діагнозом закритий перелом V плюснової кістки правої стопи з незначним зміщенням. Після надання допомоги, направлено на прийом до лікарня травматолога 22 червня 2020 року, про що свідчить довідка № 1988/284 (а.с. 10, 63). Вказані обставини також підтверджені довідкою КНП «ОЛІЛ м. Маріуполя» від 03 липня 2020 року (а.с. 62). За даними КНП ММР «Маріупольська міська лікарня № 4 ім. І.К. Мацука» від 16.07.2020 року, [PERSON] з 23 червня 2020 року дійсно перебуває на лікуванні у лікаря-травматолога консультативно-діагностичної поліклініки КНП ММР «Маріупольська міська лікарня № 4 ім. І.К. Мацука» з діагнозом: закритий перелом основанія V плюснової кістки правої стопи зі зміщенням, підшкірна гематома. Травма отримана, зі слів хворої, на території АЗС (а.с. 15). До довідки надана виписка з медичної картки амбулаторного хворого, де зазначено, що, зі слів пацієнтки, близько 18.00 години, [PERSON] , знаходячись на території АЗС № 27 «Параллель - М ЛТД» по вулиці Голубенко 1, через неякісне дорожнє покриття тримала травму правої ніжньої кінцівки. Через погіршення самопочуття та сильний біль у нозі, каретою швидкої допомоги була доставлена в травматологічне відділення КПН «ОЛІЛ», де було діагностовано: закритий перелом V плюснової кістки правої стопи зі зміщенням, підшкірна гематома. Накладено гіпсова пов`язка та призначене медикаментозне лікування. З 23 червня 2020 року знаходиться на амбулаторному лікуванні у травматолога. В подальшому потребує фізіофункціональне лікування (зворот а.с. 15). За даними Інспекції міської ради з благоустрою міста Маріуполя від 01 вересня 2020 року за зверненням [PERSON] з питання не проведеного благоустрою території АЗС ТОВ «Паралель - М ЛТД» по вулиці Голубенко 1 , 25 серпня 2020 року спеціалістом інспекції з представником Лівобережної районної адміністрації проведено обстеження території, зазначеної у зверненні. В ході обстеження встановлено, що земельна ділянка по вулиці Голубенко 1 знаходиться в оренді ТОВ «Паралель - М ЛТД» та не є міською. Відповідальній особі АЗС рекомендовано відновити благоустрій у строк до 26.08.2020 року. При повторній перевірці вибоїну зацементовано. (а.с. 92). При цьому, суд не приймає до уваги посилання представника відповідача щодо того, що з 01 січня 2020 адміністративні матеріали у відношенні відповідальних осіб ТОВ «Паралель - М ЛТД» не складалися, про що свідчить лист від 17 лютого 2021 року (а.с. 155), оскільки притягнення до адміністративної відповідальності не є обов`язковою умовою для встановлення факту наявності вибоїни. Суд вважає, до адміністративної відповідальності відповідальні особи ТОВ «Паралель - М ЛТД» не притягалися, оскільки за рекомендаціями від 25 серпня 2021 року до 26 серпня 2020 року вибоїну було зацементовано. Вказані обставини також підтверджуються листом інспекції міської ради з благоустрою міста Маріуполя від 24 березня 2021 року, наданим на ухвалу суду, з якого вбачається, що за зверненням [PERSON] 25 серпня 2020 року в ході комісійного обстеження спільно з представником Лівобережної районної адміністрації встановлено, що на території АЗС біля входу до магазину в результаті природного зносу частково зруйновано асфальтове покриття. В усній розмові директору АЗС надано доручення відновити асфальтове покриття у строк до 26.08.2020 року. На момент повторної перевірки вибоїну за вищевказаною адресою зацементовано. Приписи про усунення порушень благоустрою інспекцією не надаються (а.с. 187). До відповіді додані акти комісійного обстеження території АЗС по вул.. Голубенко 1 від 25 серпня 2020 року та 26 серпня 2020 року, а також фото (а.с. 188, 189, 191). За повідомленням АЗС ТОВ «Паралель - М ЛТД» запис с камер відеоспостереження АЗС ТОВ «Паралель - М ЛТД» за адресою: вул.. Голубенко 1, за 19.06.2020 року не зберігся (а.с. 104). Встановлено, що позивачка зверталася до відповідача ТОВ «Параллель-М ЛТД» з претензією в порядку досудового врегулювання спору (а.с. 97-98). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що вони 19 червня 2020 року були присутні в автомобілі позивачки під час перебування на АЗС «Параллель», що знаходиться на виїзді з вулиці Пашковського на вулицю Набережну, тому як вона їх підвозила додому. Коли [PERSON] , розрахувавшись у приміщенні заправки, йшла до автомобіля, вона спіткнулася через яму та впала. Яма була невеликого розміру по об`єму, але глибока. Внаслідок падіння позивачка отримала травму ноги, нога опухла та посиніла, вони допомогли [PERSON] дійти до автомобіля. Працівниці заправки, яка проходила мимо, не запропонувала допомогу та навіть не зупинилася. Додому [PERSON] їхала сама, керуючи автомобілем. [PERSON] пояснила, що вона робила фото на місці події, які потім виклала в інтернет з відповідними коментарями, тому як вважає, що за це повинно відповісти керівництво АЗС. Аналізуючи вищевикладені докази, суд вважає доведеним позивачкою факт падіння нею 19 червня 2020 року близько 18.00 години на території АЗС ТОВ «Параллель-М ЛТД» по вулиці Голубенка 1 в місті Маріуполі, в яму на асфальті, яка була непомітною на фоні масляної плями, внаслідок чого стався закритий перелом V плюснової кістки правої стопи з відривом шилоподібного відростку зі зміщенням. Вказані висновки узгоджуються з відеозаписом, оглянутим у судовому засіданні, який наданий позивачкою та отриманий з відео регістратора її автомобіля, та показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] . Між тим, з договору на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) від 25 травня 2000 року вбачається, що земельна ділянка за адресою: вулиця Голубенко 1 в місті Маріуполі надана Маріупольською міською радою ТОВ «Гефест» в тимчасове користування строком на 45 років для обслуговування автозаправочної станції (а.с. 117-118). П.п. б п. 3.1 «Права та обов`язки землекористувача» передбачено, що землекористувач зобов`язаний: забезпечувати використанні землі відповідно до цільового призначення і умов її надання; не допускати погіршення екологічного стану у результаті своєї діяльності, виконати благоустрій прилеглої території відповідно проекту, своєчасно вносити і коригувати плату при зміні ставки податку на землю. Таким чином, суд приходе до висновку, що належним відповідачем по справі є саме ТОВ «Гефест», яке є землекористувачем земельної ділянки № 1 по вулиці Голубенко в місті Маріуполі та має своїм обов`язком здійснювати благоустрій даної ділянки. За таких обставин, позовні вимоги до ТОВ «Параллель-М ЛТД» задоволенню не підлягають. Розглядаючи позовні вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди, суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини першої статті 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Отже, зважаючи на положення ст.. 1166 ЦК та ч. 1 ст. 1195 ЦК України, позивачка має право на відшкодування витрат на обстеження та придбання ліків. Оцінивши надані призначення лікарів та копії фіскальних чеків на підтвердження понесених витрат на лікування на предмет їх належності та достовірності, за своїм внутрішнім переконанням згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо відшкодування коштів на придбання ліків у розмірі 2317,48 гривень. Також, на думку суду, підлягають відшкодуванню витрати на обстеження та придбання медикаментів у розмірі 6779,90 гривень, підтверджених документально, призначених лікарем-невропатологом, звернення до якого рекомендовано практичним психологом [PERSON] , до якої позивачка звернулася з приводу порушення психологічного стану внаслідок отриманої травми ноги 19 червня 2020 року, про що свідчать протоколи консультування від 20 липня 2020 року та 24 серпня 2020 року (а.с. 66, 68). В частині відшкодування коштів, витрачених на рентгенологічне обстеження у розмірі 123,90 гривень, суд не вбачає підстав для їх стягнення, тому як вказані витрати не підтверджені документально. Також суд не вбачає підстав для відшкодування витрат на ортопедичне взуття у розмірі 2800 гривень, тому як відсутні докази призначення чи рекомендування такого взуття позивачці відповідним лікарем. Щодо позовних вимог [PERSON] в частині відшкодування витрат на оплату оренди за приміщення у розмірі 2000 гривень, суми єдиного внеску у розмірі 4180 гривень та єдиного податку у розмірі 585 гривень, суд зазначає, що оскільки такі втрати не відносяться до шкоди, завданій фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я відповідно до вимог частини першої статті 1195 ЦК України, вони не підлягають задоволенню. Розглядаючи позовні вимоги [PERSON] щодо відшкодування суми втраченого доходу у розмірі 55200 гривень, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що [PERSON] є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців серії ААБ № 407868. Вид діяльності: надання послуг перукарями та салонами краси, допоміжна діяльність у сфері страхування та пенсійного забезпечення. Знаходиться на спрощеній системі оподаткування (а.с. 64, 65, 70). З договору на довгострокову оренду нежитлового приміщення від 13 жовтня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області, вбачається, що між Департаментом міського майна Маріупольської міської ради та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено договір оренди нежитлового приміщення, загальною площею 11,80 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] , для використання під офіс. Розмір орендної плати визначається на підставі рішення Маріупольської міської ради від 24.04.2012 року за № 6/18-1851 (а.с. 71-76). Питання визначення заробітку (доходу), втраченого внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи-підприємця, врегульоване статтею 1198 ЦК України. Розмір доходу фізичної особи-підприємця, втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, що підлягає відшкодуванню, визначається з її річного доходу, одержаного в попередньому господарському році, поділеного на дванадцять. Якщо ця особа отримувала дохід менш як дванадцять місяців, розмір її втраченого доходу визначається шляхом визначення сукупної суми доходу за відповідну кількість місяців. Розмір доходу від підприємницької діяльності, втраченого фізичною особою-підприємцем внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, визначається на підставі даних податкового органу. Розмір доходу, втраченого фізичною особою-підприємцем внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, обчислюється виходячи з розміру доходу, який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, у сумах, нарахованих до вирахування податків. Відповідно до пунктів 1, 11 Положення про медико-соціальну експертизу, пунктів 3, 26, 27 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317, Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05 вересня 2011 року № 561, встановлення МСЕК тієї чи іншої групи інвалідності внаслідок загального захворювання визначається за критеріями життєдіяльності людини, зокрема, здатністю особи до виконання трудової діяльності. Здатність до трудової діяльності - сукупність фізичних та духовних можливостей людини, яка визначається станом здоров`я, що дозволяє їй займатися різного виду трудовою діяльністю. Законодавство вирізняє професійну та загальну працездатність. Професійна працездатність передбачає здатність працівника до роботи за конкретним фахом і на певній посаді, тоді як загальна працездатність - це здатність до виконання будь-якої роботи у звичайних умовах праці. Особа, яка зазнала каліцтва та якій встановлено інвалідність, може бути визнана частково працездатною. З метою встановлення в особи здатності до праці МСЕК під час встановлення інвалідності має встановити ступінь професійної (а за її відсутності - загальної) працездатності у відсотках. Отже, на підставі цих відомостей суд визначає розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я заробітку (доходу) у відсотках, що підлягає відшкодуванню. Відповідно до пункту 11 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317 міські, міжрайонні, районні медико-соціальні експертні комісії: а) визначають ступінь обмеження життєдіяльності людини, у тому числі стан працездатності, групу, причину і час настання інвалідності, а також ступінь втрати професійної працездатності (у процентах) працівників, які одержали каліцтво чи інше ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням своїх трудових обов`язків; б) встановлюють потребу інвалідів у соціальній допомозі, що була б спрямована на полегшення наслідків погіршення здоров`я (протезування, засоби пересування, робочі пристосування, постійний догляд тощо). Таким чином, належним і допустимим доказом підтвердження ступеня втрати професійної працездатності (у процентах) для застосування статті 1195 ЦК України є відповідний висновок МСЕК з визначенням відсотка втрати працездатності. Системний аналіз норм цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що для виникнення у потерпілого права на відшкодування втраченого заробітку (доходу) обов`язковою умовою є факт втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, на відміну від права на відшкодування витрат на лікування та моральної шкоди, яке не пов`язується із встановленням такого факту. Таким чином, суд приходе до висновку, що оскільки позивачці не встановлено втрату професійної чи загальної працездатності після отриманих тілесних ушкоджень, відсутні підстави для задоволення позовних вимог про відшкодування втраченого заробітку. Вказані висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного суду України, викладеною у постанові від 02 листопада 2020 року по справі № 227/7154/13-к. Що стосується вимог щодо відшкодування моральної шкоди слід зазначити наступне. У відповідності із частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Згідно з ч.3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Судом встановлено, що внаслідок бездіяльності відповідача ТОВ «ГЕФЕСТ ЛТД» позивачці було спричинено моральні страждання, які полягали у завданні останній тілесних ушкоджень у вигляді закритого перелому V плюснової кістки правої стопи з відривом шилоподібного відростку зі зміщенням, та виразилися у порушенні нормальних життєвих зв`язків, яка була змушена застосовувати додаткові зусилля для організації свого повсякденного життя. При цьому, суд враховує, що позивачка втратила можливість працювати (отримувати дохід) та відпочивати у літній період часу, а також те, що порушився її психологічний стан, внаслідок чого вона вимушена була звертатися за кваліфікованою допомогою. З урахуванням наведеного, суд приходе до висновку про відшкодування відповідачем ТОВ «ГЕФЕСТ ЛТД» моральної шкоди у розмірі 20000 гривень, та вважає, що такий розмір відшкодування відповідає засадам розумності і справедливості. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] в частині відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягають частковому задоволенню: 9097 гривень 38 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 20000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього 29097,38 гривень. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови у задоволенні позову на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З урахуванням наведеного, враховуючи, що позивачка згідно п.2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, з відповідача ТОВ "ГЕФЕСТ ЛТД" підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 908 гривень за вимоги матеріальної шкоди та 908 гривень за вимоги в частині моральної шкоди, а всього 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) гривень. Витрати на правничу допомогу у розмірі 10300 гривень, які понесла позивачка при розгляді даної цивільної справи, та на підтвердження чого надані всі необхідні документи (договір про надання правової допомоги, ордер, свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю, акт виконаних робіт з детальним описом виконаної роботи та квитанції), також підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 1723 (одна тисяча сімсот двадцять три) гривни.

Outcome: partial