Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

12 лютого 2018 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, який обгрунтовувала тим, що 20.10.2016 зареєструвала з відповідачем шлюб. За час перебування у шлюбі в них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем і перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає. У зв'язку з цим просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі ? частини його заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, посилаючись на те, що на даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, отримує допомогу в розмірі 860 грн щомісячно, якої недостатньо для її існування та утримання дитини, просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини його заробітку. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у позові. Відповідач відзиву не надав. В судовому засіданні позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини визнав повністю, в частині стягнення аліментів на утримання дружини частково - згоден надавати допомогу позивачу в розмірі 50 грн. Змоги виплачувати аліменти на утримання дружини в більшому розмірі немає. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню зважаючи на таке. Як встановлено судом сторони є батьками [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю (а.с.5,7). В силу ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст.183 СК України). Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік," установлений прожитковий мінімум для дітей віком дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень. Як встановлено судом, домовленості щодо способу участі в утриманні дитини після припинення сумісного проживання сторонами у добровільному порядку не досягнуто, відповідач є особою працездатного віку. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу сину в розмірі 1/4 частини від свого заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а стягнення аліментів є необхідним, оскільки домовленості про участі в утриманні дитини батьками у добровільному порядку не досягнуто. Визнання відповідачем позову в цій частині не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При вирішенні позовних вимог позивача про стягнення аліментів на утримання дружини суд виходить з такого. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного; право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Частиною 1 ст. 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Частинами 2, 4 ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, передбачене законом право жінки на її утримання чоловіком, якщо вони не перебувають у зареєстрованому шлюбі, виникає за наявності в сукупності юридичних фактів: походження дитини від чоловіка; проживання дитини, яка не досягла трьох років з матір'ю та здатність чоловіка надавати матеріальну допомогу. При цьому матеріальне становище дружини не враховується. Позивач, маючи на утриманні однорічного сина, на момент звернення з позовом до суду отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні у розмірі 860 грн щомісячно (а.с.6), не має можливості самостійно утримувати себе і позбавлена змоги одержувати будь-який дохід, домовленість про утримання між сторонами не досягнута. Незалежно від працевлаштування, наявності постійного заробітку чи розміру доходу чоловік зобов'язаний утримувати дружину, яка доглядає за дитиною до досягнення нею трьох років. Така особа не може бути визнана неспроможною сплачувати аліменти, якщо вона, будучи працездатною, не працює без поважних причин. З огляду на викладене суд вважає, за можливе стягнути з відповідача на утримання позивача аліменти в розмірі 1/6 частини його доходів, що не перевищуватиме розмір відрахувань, передбачених ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження». В силу ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави 704,80 грн судового збору, від сплати якого позивач була звільнена при подачі позовної заяви.

Outcome: approved