Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

В обґрунтування пред'явлених вимог позивач покликається на те, що 26 травня 1996 р. зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] Вказує, що в період шлюбу вони набули спільне майно: житловий будинок в [ADDRESS], Рівненської області, автомобіль «Пежо-Боксер», 1997 року випуску, зеленого кольору, держ. реєстр. номер [NUMBER], вартістю еквівалентною 8 тис. 100 доларів США; автомобіль «Мерседес-Бенц 814» 1997 року випуску, білого кольору, держ. реєстр. номер [NUMBER], вартістю еквівалентною 12 тис. доларів США, автомобіль «Рено-Мастер» 1993 року випуску, білого кольору, держ. реєстр. номер [NUMBER], вартістю еквівалентною 5 тис. 500 доларів США, також побутову техніку: телевізор SONY вартістю 3 тис. 800 грн., телевізор PANASONIK вартістю 3 тис. грн., газову плиту INDESIT вартістю 2 тис. 800 грн., пральну машину INDESIТ вартістю 1 тис. грн., домашній кінотеатр LG вартістю 5тис. грн., паркетна дошка вартістю 5 тис. грн., телевізор PANASONIK вартістю 3 тис. 500 грн., газова плита INDESIT вартістю 2 тис. 800 грн., музичний центр 3 тис. грн., ноутбук 6 тис. грн., фотоапарат 2 тис. грн., холодильник BOSH 3 тис грн. Вказуючи, що згоди про розподіл вказаного спільного майна між нею та відповідачем не досягнуто, позивач просила розподілити між ними таке майно, виділивши їй із вказаного будинку частину - перший поверх, відповідачу - другий поверх зазначеного будинку. Також просила виділити їй зазначені: автомобіль "Мерседес-Бенц 814", 1998 р.в., держ. реєстр. номер [NUMBER], телевізор SONY, телевізор PANASONIK, газову плиту INDESIТ, пральну машину INDESIТ, домашній кінотеатр LG, паркетну дошку вартістю 5 тис. грн., відповідачу - зазначені автомобіль "Пежо-Боксер", 1997 р.в, держ. реєстр. номер [NUMBER], автомобіль "Рено-Мастер", 1993 р.в, держ. реєстр. номер [NUMBER], телевізор PANASONIK, газова плита INDESIT, музичний центр, ноутбук, фотоапарат, холодильник BOSH, та стягнути із відповідача судові витрати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю проти заочного розгляду справи не заперечила. Пояснила також, що рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 5 березня 2014 року шлюб між ними розірвано, вказала на неприязні відносини із відповідачем, який не сплачує аліменти та застосовує до неї насильство. При віирішенні питання про розподіл будинку просила врахувати, крім іншого, й те, що з нею залишилась проживати малолітня дитина від шлюбу та виділити їй перший поверх будинку - згідно варіанту № 1 судової будівельно-технічної експертизи. Представник позивача адвокат [PERSON] позов просив задовольнити. Відповідач в судове засіданні не з'явився про час місце та розгляд справи повідомлявся належним чином. До суду відповідачем подано заперечення проти позову, із покликанням на відсутність експертного висновку про варіанти розподілу будинку, його вартості, а також вартості іншого спірного майна просив відмовити в позові. Заяви про причини неявки відповідача в судове засідання та розгляд справи у його відсутності до суду не надійшли. За згодою позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши докази, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Матеріалами справи встановлено, що 26 травня 1996 року сторони зареєстрували шюб в відділі РАЦС Березнівського районного управління юстиції Рівненської області. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO] Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 05 березня 2014 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. В період шлюбу сторони набули майно. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 050985 від 14 квітня 2005 року, [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 7 квітня 2005 року є власником земельної ділянки площею 1060 кв.м. по [ADDRESS] в м. Березне, Рівненської області із ціловим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку. Із відомостей технічного паспорта на житловий будинок по [ADDRESS] в м. Березне, Рівненської області вбачається, що згідно свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Березнівської міської ради на підставі рішенн № 747 від 29 квітня 2010 року, за [PERSON] зареєстровано право власності на цілу частку вказаного будинку із надвірними будівлями (реєстр. номер 9-21-21). Згідно інформації від 26 лютого 2014 року № 147, наданої із центру надання послуг, повязаних із використанням автотранспортних засобів, з обслуговуваня Костопільського та Березнівського районів ВДАІ УМВСУ в Рівненській області, - на ім'я [PERSON] зареєстровано транспортні засоби: RENAULT MASTER, держ. реєстр. номер [NUMBER] - із 17 листопада 2006 року, PEUGEOT BOXER, держ. реєстр. номер [NUMBER] - із 5 травня 2004 року, MERSEDES-BENZ, держ. реєстр. номер [NUMBER] - із 18 серпня 2006 року. Зазначені обставини об'єктивно підтверджуються із досліджених судом письмових доказів та сторонами не спростовано. Із пояснень позивача з покликанням на викладене у позовній заяві, вбачається, що в період шлюбу сторони також набули побутову техніку: телевізор SONY, телевізор PANASONIK, газову плиту INDESIT, пральну машину INDESIТ, домашній кінотеатр LG, телевізор PANASONIK, газова плита INDESIT, музичний центр, ноутбук, фотоапарат, холодильник BOSH , а також паркетна дошка, а також і вартість придбання вказаних речей та зазначених автомобілів. В ході розгляду справи сторони будь-яких доказів ринкової вартості цього майна на час розгляду справи суду не подали, клопотань про призначення товарознавчої експертизи не заявляли. Обставин набуття сторонами вказаного майна в період шлюбу відповідач у свої запереченнях не оспорював, відомостей про інші суми, сплачені при купівлі зазначеного майна, відповідач належними доказами не підтвердив та доводи позивача не спростував. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 114 від 31 липня 2014 р. надано п'ять варіантів поділу будинку по [ADDRESS] між двома співвласниками. З урахуванням конкретних обставин справи, беручи до уваги також і те, що після розірвання шлюбу малолітня дитина [PERSON], [INFO] залишилась проживати із матір'ю - [PERSON] (позивачем), суд вважає за доцільне визначити порядок розподілу спірного будинку між сторонами за варіантом № 1 - із запропонованих у зазначеній експертизі, оскільки саме вказаний варіант, на який також вказувала позивач, є на думку суду найбільш оптимальним та таким, що відповідає законним інтересам обох співвласників, а також є найменш витратним для них. Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ч. 1 ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Згідно зі ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти. Статтею 71 СК України передбачено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідач не заперечував той факт, що майно, зазначене для розподілу, було придбано в шлюбі. У той же час у відповідності до ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі мають право подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання. Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє здійсненню процесуальних прав сторін, встановлених цим Кодексом. Тобто процесуальними нормами передбачено як право на участь у дослідженні доказів, так і обов'язок із доказування обставин при невизнанні їх сторонами (ст. 60 ЦПК України). При цьому суд безпосередньо не повинен брати участь у зборі доказового матеріалу. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку про те, що придбане подружжям в період шлюбу майно є їхньою спільною сумісною власністю, а тому воно підлягає поділу між ними в рівних частках. На підставі наведеного, враховуючи конкретні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги про поділ майна подружжя слід задовольнити.

Outcome: approved