Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач звернувся (поштовим відправленням) до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши, що 27.07.2007 року між ним та [PERSON] був укладений кредитний договір № K3SOAU01635495 відповідно до умов якого останній отримав кредитні кошти у розмірі 12 198,46 дол. США на термін до 27.02.2014 року, зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Посилаючись на порушення боржником умов повернення кредиту, станом на 29.07.2015 року виникла заборгованість в сумі 56 344,64 дол.США, яка складається із заборгованості: за кредитом 10 621,47 дол. США, за процентами по користуванню кредитом 11 029,90 дол. США, по комісії за користування кредитом 905,24 дол. США, пені за несвоєчасність виконання зобовязання за договором 34 014,88 дол. США. Від цієї суми заборгованості віднімається сума в розмірі 27 766,33 дол. США, яка була задоволена рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18.02.2013 року, тому різниця становить 28 578,31 дол. США. В забезпечення виконання зобовязаннь за вищевказаним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки. В позовній заяві позивач просив суд стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на свою користь 28 578,31 дол. США заборгованості, що за курсом 22,03 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 29.07.2015 року складає 629 580,17 грн. за кредитним договором № K3SOAU01635495 від 27.02.2007 року та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі в якій не заперечував щодо винесення по справі заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явились повторно, про місце та час розгляду справи повідомлялись належним чином, в тому числі шляхом розміщення відповідного оголошення в газеті «Час Київщини», тому суд ухвалив провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 224 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 27.02.2007 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № K3S0AU01635495 згідно умов якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 12 071 дол. США з метою придбання автомобіля зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,14 % від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, на строк з 27.02.2007 року по 27.02.2014 року (а.с.14-16). Пунктом 1.2. вищезазначеного договору встановлено, кредит надається в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди в зазначені даним договором строки. Відповідно до п.7.1 договору, погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надати банку кошти (щомісячний платіж) в сумі 233,51 дол. США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. Згідно ст.212 ЦК України, при порушенні позичальником зобовязань по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 2,08 % на місяць, розраховані на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом. В забезпечення виконання зобовязань за договором № K3S0AU01635495 від 27.02.2007 року між позивачем та [PERSON] 27.02.2007 року було укладено договір поруки. Відповідно до п.2 договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобовязання за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. У випадку невиконання боржником зобовязань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (п.4 договору поруки). З матеріалів справи вбачається, що станом на 29.07.2015 року за договором № K3S0AU01635495 від 27.02.2007 року перед відповідачем виникла заборгованість в сумі 56 571,49 дол.США, яка складається із заборгованості: за кредитом 10 621,47 дол. США; за процентами по користуванню кредитом 11 029,90 дол. США; по комісії за користування кредитом 905,24 дол. США; пені за несвоєчасність виконання зобовязаннь за договором 34 014,88 дол. США. Разом з цим, 18.02.2013 року рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто солідарно 27 766,33 дол. США, а також стягнуто з ПАТ «Акцент-Банк», [PERSON], [PERSON] заборгованість у розмірі 10 000 грн. Отже, заборгованість за договором K3S0AU01635495 від 27.02.2007 року становить 28 805,16 дол. США. Листом від 05.10.2015 року позивачем на адресу відповідачів було направлено повідомлення про наявну заборгованість (а.с.10-13). Частиною 1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 533 ЦК України закріплено, якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Приписами ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов"язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов"язання боржником. Згідно із ч.1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов"язання, за безпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. В ч. 2 вказаної статті зазначено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказів на підтвердження відсутності заборгованості перед банком, а також заперечень щодо розрахунку боргу відповідачі суду не надали. Як зазначено в постанові Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення в цивільній справі» від 18.12.2009 року № 14, у разі пред`явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення (п.14). Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 розяснено, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті, суд в резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. Станом на день винесення рішення 1 долар США за курсом НБУ становить 26,85 грн., тобто 26 723,38 доларів США за курсом НБУ від 22.02.2016 року еквівалентно 717 522,76 грн. З урахуванням наведених норм та з огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача та стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за кредитним зобов'язанням у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто 9 443,70 грн. сплаченого судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved