Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

18 вересня 2010 року близько 19 годин на 140км + 610м автодороги Київ-Суми-Юнакіївка в районі з"їзду на грунтову дорогу до дачного кооперативу "Урожай" сталася дорожньо-транспортна пригода, в ході якої відбулося зіткнення автомобіля марки "MITSUSHI LANSER" реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухаючись в напрямку м.Києва здійснював маневр обгону вантажного автомобіля, що рухався в попутному напрямку, та мопеда марки "ACTIVE-VIPER" під керуванням [PERSON]. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажирка мопеда "ACTIVE-VIPER" [PERSON] отримала тяжкі тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, забійна рана потиличної ділянки голови, від яких померла наступного дня. Потерпіла [PERSON] на момент ДТП перебувала без мотошолома, вона була матір"ю позивачки [PERSON]. Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом вказуючи на те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] були водіями вищеназваних транспортних засобів під час ДТП 18.09.2010 року, автомобіль "MITSUSHI LANSER" реєстраційний номер [NUMBER] був забезпечений Полісом №ВС/5903648 обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (далі-НАСК "Оранта"). Свої вимоги позивачка обгрунтовує тим, що внаслідок взаємодії кількох (вищеназваних) транспортних засобів як джерел підвищеної небезпеки їй було заподіяно матеріальної і моральної шкоди, а тому за правилами ст.1188 ЦК України та Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач [PERSON], за уточнених (зменшених) в судовому засіданні позовних вимог її представником-адвокатом [PERSON], остаточно просить суд стягнути : - з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку 100000 грн. моральної шкоди із-за безповоротної втрати рідної матері; - з НАСК "Оранта" страхове відшкодування в розмірі 2550грн. моральної шкоди та 8000 грн. матеріальної шкоди, що включає в себе витрати на лікування в Прилуцькій ЦМЛ, а також 1206 грн. витрат на ритуальні послуги (а.с.1-5). В судовому засіданні : Позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] підтримали позовні вимоги із наведених вище підстав, про що дали відповідні пояснення суть яких зводиться до того, що до цього часу в кримінальному провадженні №12013260210001683 слідчим СВ Прилуцькго МВ УМВС нікому із водіїв-учасників ДТП від 18.09.2010року ([PERSON] та [PERSON]) не пред"явлено підозри у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого, а тому, незалежно від цього та неустановлення ступеня вини водіїв-відповідачів, сторона позивача вважає необхідним задовольнити позовні вимоги до всіх 3-х відповідачів на підставі ст.ст. 1188ч.2, 1194 ЦК України та вимог Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі-Закон про страхування). Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні у повному обсязі підтримала письмові заперечення на позовну заяву (а.с.47-53), про що надала відповідні пояснення та просить суд відмовити у задоволенні позову в частині, що стосується [PERSON], суть заперечень зводиться до відсутності його ([PERSON]) вини у даній ДТП, що він повідомив про страховий випадок до страхової компанії, яка за правилами ст.27 Закону про страхування і повинна забезпечити страховий платіж унаслідок смерті потерпілої в розглядуваній ДТП. При цьому, сторна відповідача [PERSON] не погоджується із визначеною позивачем сумою заподіяної моральної та матеріальної шкоди та вказує, що сприяла тяжким наслідкам у цій ДТП груба необережність самої потерпілої [PERSON], яка на момент ДТП перебувала без мотошолома та отримала смертельні травми голови, що є порушенням п.6.1 Правил дорожнього руху України та згідно положень ст.1193 ЦК України також має бути врахованою судом для зменшення розміру позовних вимог, а також вказує про тяжке матеріальне становище його та сім"ї, в т.ч. понесення власних збитків від ДТП. Представник відповідача Національна акціонерна страхова компанії "Оранта" в судове засідання не з"явився, надіславши дві заяви про розгляд справи за їх відсутності (а.с.40,97). Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши та проаналізувавши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку частково задовольнити позовні вимоги [PERSON], з таких підстав: В судовому засіданні встановлено, що 18 вересня 2010 року на 140км + 610м автодороги Київ-Суми-Юнакіївка сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля марки "MITSUSHI LANSER" реєстраційний номер [NUMBER] яким керував [PERSON] та мопеда марки "ACTIVE-VIPER" під керуванням [PERSON] Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди матір позивачки [PERSON] отримала тяжкі тілесні ушкодження від яких померла [INFO] року. По даному факту СВ Прилуцького МВ УМВС України в Чернігівській області в ході досудового розслідування в кримінальному провадженні, винних осіб на цей час не встановлено. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] автомобіля марки "MITSUSHI LANSER" реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована у НАСК "Оранта" згідно полісу страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю складає - 51000 грн. (а.с.8-20). Суд, вирішуючи спірні правовідносини у даній справі керується положеннями ч.2 ст.1188 цього Кодексу про те, якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов"язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. При цьому, суд враховує роз"яснення п.8 Постанови №4 від 01 березня 2013 року пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про те, що шкода, завдана кількома особами, відшкодовується кожною з них у частці, завданій нею (у порядку часткової відповідальності). Особи, які спільно завдали шкоди, тобто завдали неподільної шкоди взаємопов'язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими (статті 543, 1190 ЦК). У такому самому порядку відповідають особи, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, за шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам. Коли шкоди завдано іншим особам (наприклад, пасажирам, пішоходам) особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини (частина друга статті 1188 ЦК). При цьому солідарний боржник, який відшкодував спільно завдану шкоду, має право вимагати з кожного з інших завдавачів шкоди частку виплаченого потерпілому відшкодування. Оскільки боржник, який виконав солідарне зобов'язання, має право зворотної вимоги, тобто стає кредитором за регресним зобов'язанням до інших боржників, розподіл відповідальності солідарних боржників один перед одним (визначення часток) за регресним зобов'язанням здійснюється на загальних підставах за правилами статті 1191 ЦК, тобто у розмірі, що відповідає ступеню вини кожного з боржників. За змістом ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов»язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ст.1.3 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров»ю та або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу. Статтею 22.1 вказаного Закону передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров»ю, майну третьої особи. Статтями 23.1, 27 цього Закону передбачено, що шкодою, заподіяною життю та здоров»ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є, в тому числі шкода, пов»язана із смертю потерпілого. Страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим) та здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання... Стаття 26-1 Закону вказує на те, що страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю. Проте, суду не було надано безспірних доказів того, що страховою компанією відмовлялось у виплаті позивачу матеріальної шкоди і з яких підстав. Тому суд,

Outcome: partial