Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивач - ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування вимог позивач вказує, що відповідно до умов кредитного договору від 10 листопада 2011 року банк надав кредит [PERSON] в сумі 4500 гривень терміном користування до 10 листопада 2013 року. Оскільки позичальником не виконані зобов"язання за кредитним договором, тому позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь борг в сумі 7212 грн. 19 коп. Представник позивача згідно заяви просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, згідно заяви просив справу розглянути у його відсутність, позов не визнав та просив відмовити в задоволенні позову, у зв»язку із спливом позовної давності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню за слідуючими підставами . Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 20.03.2015 року прийнято рішення № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБІ Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію Банку», згідно із яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ВіЕйБІ Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на здійснення ліквідації зазначеного банку провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків [PERSON] Згідно з положенням ч. 2 статті 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду має право, зокрема, заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 23.03.2011 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № BLANK00001844, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 4500 грн. в строк до 10 листопада 2013 року. Згідно п. 4.2. Договору у випадку невиконання Позичальником обов»язку, передбаченого п. 3.3.3. Загальної частини Договору, при тому, що прострочення виконання боргових зобов»язань за Договором перевищило 60 (шістдесят) календарних днів, [PERSON] має право вимагати від Позичальника додатково сплатити Банку штраф у розмірі, зазначеному в п. 8 Спеціальної частини Договорів. Як вбачається із розрахунку позивача станом на 20 серпня 2015 року відповідач має перед банком заборгованість в розмірі 7212 грн. 19 коп., яка складається із наступного: - прострочена до повернення сума кредиту 0,0 грн. - прострочені відсотки за користування кредитом 0,0 грн. - комісія за РО (комісія за управління Кредитом) - 0 грн.0 коп.; - плата за пропуск платежів (неустойка) 7212 грн. 19 коп. Згідно з положеннями ст.258 ЦК України позовна давність щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлена в один рік. Відповідно до ч. 5 ст.261 ЦК України за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до умов договору термін повернення кредиту 10 листопада 2013 року, а тому строк позовної давності по неустойці закінчився 10 листопада 2014 року. Зважаючи на те, що відповідачем [PERSON] заявлено клопотання про застосування судом наслідків пропущення строку позовної давності, а позивачем не надано доказів поважності причин його пропуску, позов ПАТ «ВіЕйБі Банк» до [PERSON] задоволенню не підлягає. На підставі викладеного ,

Outcome: dismissed