Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом та з урахуванням уточнених позовних вимог просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення сином повноліття. В обґрунтування позовних вимог вказала, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.01.2011 року. Від даного шлюбу у сторін є син - [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем і перебуває на її утриманні. Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 27.06.2018 року шлюб між сторонами було розірвано. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, однак має можливість сплачувати кошти на утримання дитини, оскільки є громадянином працездатного віку, інших дітей немає. Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи була належним чином повідомлена. Проте, надала до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити. Не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, причини неявки до суду не повідомив, відзив не надав. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на ці обставини, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, про що 16.08.2019 року Орджонікідзевським міським судом постановлена відповідна ухвала. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.01.2011 року, який, згідно рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 27.06.2018 року був розірваний. Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції в Дніпропетровській області, актовий запис №114 (а.с.5). Син сторін зареєстрований та проживає з позивачем, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області №1330 від 11.06.2019 року про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб (а.с.6). Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.ідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1, 2, 3 статті 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка самостійно займається вихованням та утриманням дитини, відповідач, будучи рідним батьком дитини, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, він працездатного віку, будь - яких стягнень з його заробітку - доходу не здійснюється. На підставі викладеного, оцінюючи надані докази, зважаючи, що відповідач є громадянином працездатного віку, враховуючи відсутність будь - яких стягнень за виконавчими листами, будь-яких заперечень проти позову чи доказів, які б спростовували надані позивачем докази, відповідачем не надано, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини в повному обсязі. Визначення аліментів у такому розмірі не буде порушувати основні соціальні гарантії, закріплені Конституцією України та законами України (зокрема, Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05.10.2000 N 2017-III, Законом України «Про прожитковий мінімум" від 15.07.1999 N 966-XIV), що включають право відповідача на достатній життєвий рівень для себе не нижчий прожиткового мінімуму. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому, аліменти на дитину необхідно стягувати починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 13.06.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Також, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 гривень.

Outcome: approved