Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

14.01.2015 року публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить стягнути солідарно заборгованість в розмірі 173305,83 грн. Позов мотивовано тим, що згідно укладеного договору № 180/03/53-2012/4 від 17.09.2012 року відповідачу, [PERSON] було надано кредитні кошти на придбання автомобіля у розмірі 185976,00грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17% на рік, а на прострочену заборгованість - 22% річних. Однак з жовтня відповідач припинив сплачувати єдиний платіж, станом на 15.12.2014 року заборгованість за кредитним договором склала - 165556,83 грн.., з якої 149048,07 грн. - заборгованість за кредитом строкова, 6541,94 грн. - заборгованість за кредитом прострочена, 1113,39 - заборгованість зі сплати процентів поточна, 8853,43грн. - прострочені проценти. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, було укладено договір поруки між позивачем і фізичною особою, відповідачем, [PERSON] №180/03/53-2012/4П від 17.09.2012 р., за умовами якого поручитель взяв на себе зобов'язання перед кредитором відповідати за зобов'язання позичальника, які виникають з умов кредитного договору № 180/03/53-2012/4 від 17.09.2012 року. Крім того за умовами кредитного договору № 180/03/53-2012/4 від 17.09.2012 з відповідачем був укладений договір застави №180/03/53-2012/4з транспортних засобів. За даним договором передбачена обов'язок відповідача застрахувати предмет іпотеки. Але відповідач не забезпечив безперервну чинність договору страхування предмета застави, і починаючи з 14.09.2014 закінчився строк дії чергового договору страхування №28-0402-13-002700 від 13.09.2013. Відповідно до п.4.2. договору застави за порушення зобов'язання щодо страхування передбачений штраф, який у вирахуванні за правилами встановленими договором застави становить - 7749,00грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за його відсутності за наявними доказами у справі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 17 вересня 2012 року за кредитним договором № 180/03/53-2012/4 від 17.09.2012 року відповідачу [PERSON] було надано кредитні кошти на придбання автомобіля, що підтверджується копією платіжного доручення №178 від 17.09.2012 року на загальну суму 185976,00грн., з виплатою процентів за користування кредитними коштами 17,00% на рік, строком до 16 вересня 2019 року. Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору, відповідач зобов'язався погашати кредит та сплачувати нараховані відсотки щомісячно з 1 по 10 число кожного місяця, при цьому щомісячний єдиний платіж повинен складати 3825,00 грн..,та порядку, передбаченому у додатку 2 до договору, як зазначено в п. 3.1. кредитного договору. Згідно п.4.3.5. вищевказаного договору банк має право вимагати від позичальника достроково повернути кредит, сплатити комісії передбачені цим договором, сплатити нараховані проценти за користування кредитними коштами та можливі штрафні санкції. Відповідно до пунктів 3.9 договору у разі порушення встановленого порядку та строків сплати періодичних платежів, суми не погашених у строк платежів визнаються простроченими, при цьому розмір прострочених процентів визначається як різниця між фактично нарахованим відповідно до п.1.4. процентам за користування кредитними коштами за звітній період та сумою внесеного періодичного платежу за відповідний період, а розмір простроченої суми за кредитом визначається як різниця між строковою заборгованістю за кредитом на 11-е число кожного місяця. Також згідно п.3.10 проценти за користування кредитними коштами нараховуються на суму строкової та простроченої заборгованості за кредитом з дотриманням умов п.3.11., а саме при розрахунках процентів застосовується метод «30/360», коли для розрахунку береться умовна кількість днів у місяці та днів у році - 360 днів. Відповідно до п.2.1 кредитного договору № 180/03/53-2012/4 від 17.09.2012 року у забезпечення виконання зобов'язання за цим Договором, банком приймається у заставу автомобіль, про що укладено договір №180/03/53-2012/14з від 17 вересня 2012року. Пунктом 3.3.4 договору застави передбачено обов'язок заставодавця на весь період дії договору застави застрахувати предмет застави на його повну вартість за власний рахунок, та забезпечити безперервну дію страхового покриття. 19.09.2014 року закінчився строк дії чергового договору страхування №28-0402-13-00270 від 13.09.2013 року і відповідач новий договір страхування банку не надав. Відповідно до п.4.2. договору застави, в разі не виконання вимог п.3.3.3 цього договору, заставодавець сплачує заставодержателю штраф у розмірі 1,5 % від вартості предмета застави, який збільшується на 0,75% щомісячно, наростаючим підсумком, починаючи з другого календарного місяця, що слідує за місяцем порушення. Період, протягом якого порушується зобов'язання щодо страхування предмета застави - з вересня 2014 року по січень 2015 року включно. Забезпеченням зобов'язань позичальника за кредитним договором № 180/03/53-2012/4 від 17.09.2012 року між позивачем і відповідачем - [PERSON] був укладений договір поруки №180/03/53-2012/4П, відповідно до п.1.1 договору поруки поручитель взяв на себе зобов'язання повернути у порядку та на умовах, викладених у кредитному договорі кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, штрафи та пеню, передбачені кредитним договором. Відповідно до п.1.2,1.4 договору поруки поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором, відповідає у тому ж обсязі, що і позичальник. Однак, відповідачі в порушення умов вищевказаного кредитного договору, не виконали взятих на себе обов'язків, у зв'язку з чим станом на 15 грудня 2014 року у відповідачів перед позивачем виникла заборгованість на суму 165556,83 грн., з якої 149048,07 грн. - заборгованість за кредитом строкова, 6541,94 грн. - заборгованість за кредитом прострочена, 1113,39 грн. - заборгованість зі сплати процентів поточна, 8853,43грн. - прострочені проценти. Крім того, відповідач, [PERSON], в порушення умов вищевказаного договору застави, не виконав взятого на себе обов'язку страхування транспортного засобу, у зв'язку з чим станом на 14 січня 2015 року у відповідача перед позивачем виникла заборгованість на суму 7749,00 грн. - штраф за не страхування предмету застави. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно частини 1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved