Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] . У вказаному житловому будинку зареєстровані позивачка по справі, її син [PERSON] та відповідач по справі [PERSON] . Підставою реєстрації відповідача по справі у належному позивачу житловому будинку слугувало те, що дочка позивачки проживала однією сім"єю з [PERSON] , який в цей час продав свою квартиру у м. Шостка та попрохав позивачку зареєструвати його у її житлі. Зважаючи на вказані обставини та те, що останній повідомив, що планує придбати собі інше житло та зареєструватися у ньому, позивачка і надала свою згоду на реєстрацію [PERSON] у належному їй будинку. Згодом відносини між дочкою позивачки і відповідачем по справі почали поступово погіршуватися, останній поїхав працювати в м. Київ та з 2012 року жодного разу за місцем своєї реєстрації не з"являвся. Пізніше [PERSON] дізналася від своєї дочки, що вона припинила будь-які відносини з [PERSON] , та останній не має жодного наміру повертатися проживати за місцем своєї реєстрації. Позивач намагалася зв"язатися з [PERSON] , щоб той у добровільному порядку знявся з реєстрації у належному їй на праві власності житловому будинку, однак він, запевнивши позивачку, що приїде та зробить це, до цього часу своєї обіцянки так і не виконав. Реєстрація відповідача у вищевказаному будинку створює для позивача перешкоди у реалізації її прав як власника, а також у вигляді сплати надмірних комунальних послуг. В судове засідання позивач не з`явилась, проте представник позивача надала заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, прохала розглянути справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач, не зважаючи на неодноразові повідомлення про місце і час розгляду справи, в тому числі шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду, в судове засідання не з`явився, про поважність причин неявки суд не повідомив, відзиву на позов та доказів на спростування позовних вимог не надав. У відповідності до ст. ст. 280 - 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, надавши їм відповідну правову оцінку, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовної заяви, виходячи з наступного. Матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] . /а.с.8, 9/. Згідно довідки ї Собицької сільської ради від 12 березня 2019 року, [PERSON] зареєстрований в житловому будинку [ADDRESS] . /а.с. 16/. Відповідно до акту про не проживання особи за місцем реєстрації, складеного 21 лютого 2019 року представником Собицької сільської ради на підставі пояснень мешканців с.Собич Шосткинського району, зареєстрований в житловому будинку [ADDRESS] [PERSON] з 2012 року у вказаному будинку не мешкає. /а.с. 13/. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У силу ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. ст. 386, 391 ЦК України власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на вищенаведене, позовна вимога про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, підлягає задоволенню, оскільки позивачем доведено, що відповідач не проживає в належному позивачу житловому будинку, а його реєстрація створює перешкоди у реалізації права власності. Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сума сплаченого нею судового збору.

Outcome: approved