Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

05 травня 2018 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] (зареєстрованої та проживаючої за адресою: [ADDRESS]) до органу місцевого самоврядування в особі Жовтоводської міської ради (юридична адреса: Дніпропетровська область м. Жовті Води бульвар Свободи, 33) про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. В обгрунтування своєї позовної заяви позивачка посилалася на те, що з 25 жовтня 1970 року по 07 листопада 2000 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. 07.11.2000 року шлюб між нею та [PERSON] було розірвано, про що відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області було зроблено відповідний актовий запис №321 та видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER]. В січні 1997 року вона та [PERSON] приватизували квартиру [ADDRESS] (колишня вул. Дзержинського) в м. Жовті Вод Дніпропетровської області та їм відділом приватизації державного житла Жовтоводської міської ради видано свідоцтво про право власності на житло за №8140 від 14.01.1997 року. Оскільки на момент приватизації в квартирі були зареєстровані вона та її колишній чоловік [PERSON], відповідно до закону вони стали співвласниками даної квартири. В червні 2001 року [PERSON] помер. Після його смерті вона фактично вступила в управління та володіння квартирою [ADDRESS] одноособово та безперервно користується даною квартирою, в тому числі і часткою, що належала [PERSON] Факт володіння нею ? часткою квартири, що належала [PERSON] завжди був очевидний для третіх осіб. Факт перешкоджання доступу до майна померлого будь-яких осіб, які мали отримувати про це майно інформацію з її боку не було. Вона самостійно здійснювала оплату комунальних послуг, за власні кошти робила поточні ремонти. Вважає, що вона набула право власності на ? частку квартири [ADDRESS], за набувальною давністю. Інші особи на спірне майно не претендують. Враховуючи те, що вона 17 років добросовісно, відкрито та безперервно володіє та користується 1/2 часткою квартири [ADDRESS], яка належала [PERSON], вона звернулася до суду та просить суд визнати за нею, в порядку набувальної давності, право власності на ? частку квартири [ADDRESS], яка належала на праві власності [PERSON] Позивачка [PERSON], належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, у судове засідання не з'явилася, надавши заяву в якій просила розглядати справу без її участі. Свої позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх, визнавши за нею право власності на ? частку квартири розташованої за адресою: [ADDRESS], загальною площею 46,3 кв. м., житловою площею 27,1 кв.м, яка загалом складається з: житлових кімнат площами 12,0 кв.м та 15,1 кв.м, кухні площею 7,5 кв.м, ванної кімнати площею 2,7 кв.м, вбиральні площею 1,3 кв.м, коридору площею 5,1 кв.м, вбудованої шафи площею 0,5 кв.м, 0,5 кв.м, лоджії площею 1,6 кв.м. Відповідач орган місцевого самоврядування в особі Жовтоводської міської ради, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, у судове засідання свого представника не направив. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність за наявними у справі документами та прийняти відповідне рішення. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних доказів в матеріалах справи, з огляду на те, що останні скористалися своїми процесуальними правами, надавши суду відповідні заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що у судове засідання не з'явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували у зарестрованому шлюбі. 07.11.2000 року шлюб між позивачкою та [PERSON] було розірвано, про що, відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області було зроблено актовий запис №321 та видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER]./а.с.6/ [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого повторно 30.03.2018 року./а.с.7/ На підставі свідоцтва про право власності на житло позивачці та померлому [PERSON] належить на праві спільної власності квартира [ADDRESS] загальною площею 46,30 кв.м по 23,15 кв.м кожному./а.с.8-9/ Згідно висновку про вартість об'єкта оцінки квартири [ADDRESS], співвласниками якої є [PERSON] та [PERSON], оціночна вартість ? частки квартири становить 23331,00 грн./а.с.18/ Після смерті [PERSON], позивачка фактично вступила в користування та розпорядження всією квартирою [ADDRESS], в тому числі і ? частки померлого [PERSON] та самостійно здійснює оплату за комунальні послуги. /а.с.12-17/ Враховуючи, що [PERSON] вже понад 10 років добросовісно, відкрито та безперервно володіє та користується 1/2 часткою квартири [ADDRESS], яка належала на праві власності померлому [PERSON], вона звернулася до суду та просить визнати за нею право власності в порядку набувальної давності на ? частку квартири [ADDRESS], яка належала померлому [PERSON] Стаття 321 ЦК України визначила, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Із роз'яснень Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» слідує, відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). (п. 9 Постанови) Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю виходить з положень статтей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови) Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. (п. 14 Постанови). Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Отже, враховуючи, що позивачка добросовісно, відкрито та безперервно понад 10 років володіє та користується ? часткою квартири [ADDRESS], яка належала на праві власності померлому [PERSON], суд вважає можливим визнати за нею права власності на дане нерухоме майно за набувальною давністю. Вимоги про стягнення судових витрат позивач не заявляла.

Outcome: approved