Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

Позивач у своїх інтересах та інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] звернулась з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою, в якому просить встановити порядок користування квартирою №1 в житловому будинку № 101А по вулиці Білій в м. Рівне між сторонами. В обґрунтування позову вказує, що їй та відповідачам на праві спільної часткової власності, по 1/4 частці кожному, належить спірна квартира №1\~в житловому\~будинку по\~вулиці Білій,\~буд.101А\~в м.\~Рівне.\~У спірній\~квартирі,\~окрім неї,\~зареєстровані її\~діти.\~Зазначає,\~що між\~нею та\~її братом\~-\~відповідачем [PERSON],\~який фактично\~на даний\~час проживає\~у квартирі,\~ не\~досягнуто домовленості\~про порядок\~користування квартирою.Просить позов задовольнити Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, з підстав викладених в позовній заяві, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вказав, що самостійно здійснював ремонтні роботи у квартирі, окрім того позивач не оплачує рахунки за комунальні послуги. Відповідачів [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги визнали повністю, не заперечують проти їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що відповідно до відомостей із реєстру прав власності на нерухоме майно квартира [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 1/4 кожному на праві приватної спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності на житло. Згідно довідки про склад сім"ї, що видана Управлінням забезпечення надання адміністративних послуг 19.05.2018 року за № 78031 у спірній квартирі зареєстровані [PERSON], її доньки [PERSON] та [PERSON], мати [PERSON] та брат [PERSON] Як вбачається із копії технічного паспорту, виготовленого комунальним підприємством «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації», спірна квартира розташована на першому поверсі триповерхового будинку і складається із трьох ізольованих житлових кімнат площею 12,5 кв.м., 19,5 кв.м., 11,1 та допоміжних приміщень - кухні площею 14,5 кв.м., коpидоpу площею 20,7 кв.м., ванної кiмнати площею 4 кв.м., балкону площею 5,4 кв.м. Із пояснень позивача в судовому засіданні та відповіді на її заяву, що надійшла на адресу позивача [PERSON] із Рівненського відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області встановлено, що позивач у спірному помешканні не проживає у зв"язку з тим, що відповідач [PERSON] чинить їй у цьому перешкоди. Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Як встановлено ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Ст. 155 ЖК України вказує, що жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством Союзу РСР і Української РСР. Відповідно до роз'яснень, даних в п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Позивач, як співвласник кваpтиpи, вiдповiдно до ст.317, ст.321 ЦК України, має право на свiй розсуд володiти, користуватися та розпоряджатися належною йому частиною квартири, може вимагати усунення будь-яких порушень його права власностi. Пеpешкоджання вселенню позивача у належну йому на пpавi спільної сумісної власностi кваpтиpу та коpистуванню пpимiщеннями цієї кваpтиpи поpушує пpава позивача як власника. Відповідно до\~ст.\~358\~ЦК України Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім"ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Зважаючи на те, що у спірному помешканні із позивачем, яка є співвласником квартири зареєстровані її малолітні діти [PERSON], та [PERSON], вpаховуючи хаpактеp планування кваpтиpи, наявність трьох житлових кімнат, їх площу, суд вважає, що виділення позивачу кімнати площею 19,5 кв.м. у коpистування є найбiльш pацiональним та доцiльним i таким, що не поpушує нi житлових прав сторін, ні їх прав співвласників квартири. Посилання відповідача [PERSON] на ту обставину, що він здійснював ремонтні роботи та оплачує комунальні послуги не можуть бути підставою для відмови позивачу в позові, оскільки відповідач не позбавлений права на відшкодування цих витрат із [PERSON] в порядку ст. 360 ЦК України. Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача про встановлення порядку користування приміщеннями квартири суд вважає обґрунтованими та доведеними. Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідачів в дохід держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved