overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину мотивуючи його тим, що 16.10.2010 року вони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з нею, відповідач добровільно матеріальної допомоги на його утримання не надає, тому просила задовольнити позов та стягнути з відповідача аліменти до повноліття дитини в розмірі 1/2 частини заробітку чоловіка. В судове засідання позивачка не з"явилась, про час та місце слухання справи повідомлена, надала заяву, в якій позов підтримала, просить розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та місце слухання справи повідомлений, причини неявки суду не сповістив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 жовтня 2010 року. Від шлюбу сторони сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Новенською селищною радою Кіровського району міста Кіровограда 14.04.2011 року, актовий запис № 22, який проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою ЖЕК № 12 від 01.04.2014 року вих. № 657. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому суд враховує, що на утримання однієї дитини підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача. При визначенні розміру аліментів судом також враховуються положення статті 182 Сімейного кодексу України та те, що відповідач працездатна особа, на даний час працює, має стабільний дохід, інших виплат по виконавчим документам не має.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання мотивуючи його тим, що з 15.02.1997 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22.09.2006 року розірвано. Від шлюбу мають двох синів, які проживають з нею і відповідач, відповідно до рішення суду, виплачував аліменти на їх утримання та продовжує виплачувати аліменти на неповнолітнього сина [PERSON]. [INFO] сину [PERSON] виповнилось 18 років, на даний час він навчається на третьому курсі денного відділення ДВНЗ «Кіровоградський будівельний коледж», потребує допомоги, тому просить стягнути з відповідача аліменти на його утримання до закінчення ним навчання в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця тобто [INFO]. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з"явився, про час та місце слухання справи повідомлений, причини неявки суду не сповістив. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 15.02.1997 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22.09.2006 року розірвано. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який згідно довідки вих. № 411 від 29.12.2014 року є студентом групи Д-31 ІІІ курсу ДВНЗ «Кіровоградський будівельний коледж» денної, державної форми навчання, з терміном навчання: 01.09.2012 року по 01.07.2016 року. Відповідно до ст.199 ч.1 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею 200 ч.1 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин при визначенні розміру аліментів. При визначенні розміру аліментів судом враховується, що позивачка не працює, син є студентом денної форми навчання, не працює. Відповідач працює, має стабільний дохід, не заперечує проти стягнення з нього аліментів до закінчення сином навчання. З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом про розірвання з відповідачем шлюбу, зареєстрованого 11.09.2009р. у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис №447. На обґрунтування позову вказується, що постійні конфлікти в період шлюбу негативно впливали на стосунки позивачки з відповідачем, шкодили інтересам дитини і призвели до припинення подружніх відносин між сторонами. Сумісно не проживають більш ніж півроку, шлюб існує формально і примирення вважає неможливим. В судове засідання по розгляду справи позивачка не з"явилась, надала заяву про розгляд справи без її присутності, заявлені позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, також надав до суду заяву про розгляд справи без його присутності, вказує про визнання позову. З урахуванням викладеного і відповідно до ст. 169 ЦПК України суд вважає можливим розгляд справи без присутності сторін у судовому засіданні. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами шлюб укладено 11.09.2009р. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] В зв"язку з конфліктами у сім"ї сторони припинили подружні стосунки і не бажають їх поновлювати, проживають окремо. Шлюб між ними існує формально, а тому підлягає розірванню, оскільки його збереження суперечить інтересам позивачки. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, на підставі ст.112 Сімейного кодексу України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом про стягнення на свою користь з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], до повноліття дитини, а також аліментів на своє утримання до виповнення дитині трьох років. Після уточнення заявлених позовних вимог вимагає стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), а на своє утримання в розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу). В судовому засіданні позивачка на обґрунтування позову вказує, що перебуває у шлюбі з відповідачем, відповідач є батьком сина [PERSON], [INFO], матеріальної допомоги добровільно не надає, проживає окремо, дитина перебуває на її, позивачки, утриманні, а тому відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти у вказаному нею розмірі. Крім того, вона на сьогоднішній день не працює, доглядає дитину, а тому також потребує матеріальної допомоги, в зв"язку з чим відповідач зобов"язаний сплачувати аліменти і на її утримання. Відповідач в судовому засіданні заявлений позов визнав повністю. Заслухавши пояснення сторін і вивчивши матеріали справи суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню повністю. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі і є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідач проживає окремо, а дитина разом з матір"ю - позивачкою по справі і знаходиться на її утриманні. Відповідачка знаходиться у відпусті по догляду за дитиною і потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Ч. 2 ст. 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України). Крім того, згідно ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України). Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 80 Сімейного кодексу України). За встановлених в судовому засіданні обставин, враховуючи також розмір заявлених позовних вимог і визнання позову відповідачем, суд вважає необхідним стягнення щомісячно з відповідача на користь позивачки на утримання сина [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), а на утримання самої позивачки до виповнення дитині трьох років у розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу). На підставі ст.ст. 80, 84, 180 - 183 Сімейного кодексу України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із заявою, в якій просила встановити опіку над [PERSON], [INFO], який проживає та зареєстрований в [ADDRESS] та призначити її над ним опікуном. В обгрунтування заявлених вимог позивачка вказала, що її син- [PERSON], [INFO], за її заявою, рішенням Козятинського міськрайонного суду від 05 січня 2012 року визнаний недієздатним. Відповідно до довідки МСЕК син є інвалідом першої групи А, безстроково та потребує стороннього догляду. На даний час син знаходиться під її щоденною опікою, і всі питання які виникають відносно сина приходиться вирішувати лише їй. А так як її не призначено опікуном, вона не може в повній мірі діяти в інтересах сина та виконувати ті обов'язки, які повинна виконувати, у відповідності до ст.. 67 ЦК України. При таких обставинах змушена звернутися до суду з цією заявою, щоб суд встановив опіку над її сином [PERSON] та призначив її опікуном. Заявниця в судовому засіданні підтвердила зазначені обставини, просила встановити опіку над її сином [PERSON] та призначити її опікуном. У судовому засіданні представник органу опіки та піклування Козятинської міської ради Вінницької області пояснив, що дане питання розглядалось на засіданні опікунської ради і комісія вважає за доцільне призначити опікуном [PERSON] над її недієздатним сином [PERSON] . Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], відповідно до висновку МСЕК Козятинської ЛКК від 11.12.2012 року має психічне захворювання і є інвалідом першої "А" групи безстроково та потребує стороннього догляду(а.с.5) Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05.01.2012 року [PERSON], [INFO], визнано недієздатним (а.с.7) Заявник - [PERSON] проживає разом з сином [PERSON] в [ADDRESS] , бажає бути його опікуном і може виконувати обов'язки опікуна. В її сім"ї є всі необхідні умови для проживання недієздатного . Інших родичів, які б виявили бажання опікуватись недієздатним [PERSON] немає. Згідно подання органу опіки та піклування Козятинської міської ради Вінницькоїобласті [PERSON] доцільно призначити опікуном відносно її сина [PERSON]. Згідно ст. 58 Цивільного кодексу України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно ч.4 ст.63 ЦК України опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. З огляду на викладене суд вважає, що над недієздатним [PERSON], [INFO] слід встановити опіку та призначити над ним опікуном [PERSON] [INFO]. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовом в якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 14 липня 2013 року у виконкомі Йосипівської сільської ради Козятинського району Вінницької області за актовим записом №6. Прізвище просить змінити на дошлюбне "Кшемінська". В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 14 липня 2013 року вони з відповідачем уклали шлюб, зареєструвавши його у виконкомі Йосипівської сільської ради Козятинського району Вінницької області за актовим записом №6. Від шлюбу у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. На даний час вони припинили спільне проживання і наміру проживати далі спільною сім"єю не мають. По цій причині подальше спільне подружнє життя стало неможливим і зберігти шлюб між ними немає ніякої можливості, оскільки особисті відносини між нею та відповідачем уже тривалий час мають негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування, що суперечить її інтересам, між ними відсутнє відчуття любові та взаємоповаги одне до одного, тому вважає, що шлюб необхідно розірвати. Позивачка в судове засідання не зявилась, проте подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, проте подав заяву в якій просить справу слухати у його відсутність, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлено, що сторони 14 липня 2013 року уклали шлюб, зареєструвавши його у виконкомі Йосипівської сільської ради Козятинського району Вінницької області за актовим записом №6, що підтверджєуться свідоцтвом про шлюб серії І-АМ №134777 ( а.с.3). Від спільного проживання мають дітей: доньку - [PERSON], [INFO] , яка проживає з позивачкою. (а.с.4 ) Сторони припинили спільне проживання та подружні відносини. Причиною розлучення стало те, що між сторонами не має взаєморозуміння, у них різні характери та погляди на життя. Таким чином суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами, так як в судовому засіданні доведено, що шлюб носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Дані правовідносини регулюються ст.ст. 110,112 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовом в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 25 липня 2004 року за актовим записом №3, у виконавчому комітеті Бродецької селищної ради Козятинського району Вінницької області. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище [PERSON] та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 25 липня 2004 року, між нею та відповідачем, за актовим записом № 3, було зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Бродецької селищної ради Козятинського району Вінницької області . В період шлюбу , 15 січня 2014 року, у них народився син - [PERSON]. Відразу після укладення шлюбу їхні сімейні стосунки почали погіршуватись. Це призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сімю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями. З його ініціативи між ними стали постійно виникати сварки, свідком яких нерідко ставав їхній малолітній син. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності сімейних відносин. Він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної довіри, любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Це негативно впливає на психічний стан сина і спричиняє їй душевні страждання. З початку серпня 2017 року, між нею та відповідачем фактично припинились сімейні стосунки, вони проживають окремо. За її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини з відповідачем немає. Примирення неможливе. Подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам малоітнього сина, тому просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не зявилась, проте подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоч належним чином був повідомлений про час та дату розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлено, що сторони 25.07.2004 року уклали шлюб, зареєструвавши його у виконкомі Бродецької селищної ради Козятинського району Вінницької області за актовим записом № 3, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-АМ №105610 (а.с.7). Від спільного проживання мають дітей: сина - [PERSON], [INFO] (а.с.8), який проживає з матір"ю. Сторони припинили спільне проживання та подружні відносини з серпня 2017 року. Причиною розлучення стало те, що між сторонами не має взаєморозуміння, у них різні характери та погляди на життя. В наданий судом строк на примирення сторони не помирились та таких намірів не мають. Таким чином суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами, так як в судовому засіданні доведено, що шлюб носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Дані правовідносини регулюються ст.ст. 110,112 СК України. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити "Загоруйко" Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до положень ч.1\~статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовом в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зарєстрований Козятинським районним відділом РАГС Вінницької області 27.06.1991 року, за актовим записом №160. Після розірвання шлюбу залишити прізвище "Кузнєцова" В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалась на те, що 27.07.1991 року вони з відповідачем уклали шлюб, зареєструвавши його в Козятинському районному відділі РАГС Вінницької області за актовим записом №160. Він спільного проживання у них 12.06.1998 року народився син - [PERSON]. З 2006 року їхні з чоловіком відносини погіршились. Тривалий час вони разом не проживають, подружніх та сімейних відносин не підтримують. Причиною розлучення стало те, що вони не можуть знайти спільної мови при вирішенні питань сімейного життя, часто конфліктують. Вважає, що примирення між ними не можливе, їхній шлюб існує тільки формально і тому його необхідно розірвати. Позивачка в судове засідання не зявилась, проте подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з"явився хоч належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутність суду не надавав. За таких обставин на підставі ч. 4\~ст. 169 ЦПК України\~суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів (постановляє заочне рішення), на чому позивач наполягав і про що звернувся до суду з відповідним клопотанням. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлено, що сторони 27.07.1991року зареєстрували шлюб в Козятинському районному відділі РАГС Вінницької області за актовим записом №160, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ІІ-АМ №413494 ( а.с.5). Від спільного проживання мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.10), який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Сторони припинили спільне проживання та подружні відносини. Причиною розлучення стало те, що між сторонами не має взаєморозуміння, у них різні характери та погляди на життя. Таким чином суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами, так як в судовому засіданні доведено, що шлюб носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Дані правовідносини регулюються ст.ст. 110,112 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовом в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем укладений 03.08.2013 у виконкомі Козятинської сільської ради Козятинського району Вінницької області за актовим записом №49. Після розірвання шлюбі прізвище просить залишити "[PERSON]". В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 03 серпня 2013 року вони з відповідачем по справі уклали шлюб, зареєструвавши його у виконкомі Козятинської сільської ради Козятинського району Вінницької області за актовим записом № 49. Від цього шлюбу у них народилась дочка - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Спільне життя у них з відповідачем не склалось. Причиною цього стало те що вони з відповідачем виявились різними за характером людьми, відповідач живе власними інтересами, не цікавиться інтересами сім"ї та дитини, на побутовому грунті виникають сварки та скандали. Вважає, що примирення між ними не можливе, їхній шлюб існує тільки формально і тому його необхідно розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилась, проте подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте подав заяву в якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлено, що сторони 03 серпня 2013 року уклали шлюб, зареєструвавши його у виконавчому комітеті Козятинської сільської ради Козятинського району Вінницької області за актовим записом № 49, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] ( а.с.4). Від спільного проживання мають дочку [PERSON], [INFO] (ас.5). Сторони припинили спільне проживання та подружні відносини. Причиною розлучення стало те, що між сторонами не має взаєморозуміння, у них різні характери та погляди на життя, на побутовому грунті виникають сварки та скандали. Таким чином суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами, так як в судовому засіданні доведено, що шлюб носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Дані правовідносини регулюються ст.ст. 110,112 СК України.

Outcome: approved