Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну способу стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Великолепетиського районного суду від 06 січня 2012 року по справі №2103/2-481/2011 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі 300 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначила, що на сьогоднішній день внаслідок того, що у неї народилася ще одна дитина, її матеріальний стан змінився настільки, що вона не може задовольнити навіть елементарні потреби дитини. На даний час вона ніде не працює, утримує дітей самостійно, внаслідок чого її майновий стан погіршився. Обоє дітей проживають разом з нею. Крім того, за сім років з дня прийняття рішення судом інфляційні процеси значно знизили обсяг товарів, які можна придбати за вказану суму. Вказаних грошових коштів не достатньо на задоволення самих необхідних потреб дитини (продукти харчування, одяг, речі першої необхідності), а тому позивач просить суд змінити спосіб стягнення аліментів із [PERSON], [INFO], за рішенням Великолепетиського районного суду від 06 січня 2012 року по справі №2103/2-481/2011 року, стягнувши із [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття, а судові витрати покласти на відповідача. У судове засідання позивач [PERSON] не з"явилася, але надала до суду заяву у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з"явився, але надав до суду заяву у якій зазначив, що позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення та просить суд розглянути справу у його відсутність. Вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно рішення Великолепетиського районного суду Херсонської області від 16.01.2012 року за №2103/2-481/2011 року з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] проводиться стягнення аліментів на утримання дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі 300 гривень 00 копійок, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини, а за змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що на даний час малолітній [PERSON], [INFO] перебуває на утриманні матері [PERSON], [INFO], на утриманні якої також перебувають: дочка [PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою Великолепетиської селищної ради від 12.06.2018 року за №2460. Так, п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, розділ 1, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Стаття 24 Конвенції про права дитини передбачає право дитини на користування найбільш досконалими послугами системи охорони здоров'я та засобами лікування хвороб і відновлення здоров'я. Статтею 27 Конвенції про права дитини, закріплене право кожної дитини на достатній рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відображено і в українському законодавстві - ч. 2 ст. 51 Конституції України, якою передбачено, що обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків і закріплюється в сімейному законодавстві. Метою законодавчого закріплення права одного з батьків, з ким проживають діти, на отримання аліментів є насамперед захист інтересів дітей, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, а не покращення матеріального стану отримувача аліментів. Суд визначає розмір аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а саме: стану здоров'я та матеріального становища дитини і платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, та на одру дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так, згідно наданих відповідачем довідок судом встановлено, що він є працездатною особою, але не працює, що підтверджується довідкою Асканія-Нова селищної ради від 10.07.2017 року за №760/1; заборгованість зі сплати аліментів відсутня, що підтверджується довідкою Чаплинського РВ ДВС ГТУЮ у Херсонській області від 10.07.2018 року за №255, крім того до складу сім"ї відповідача входять: дружина - [PERSON], [INFO]; дочка дружини - [PERSON], [INFO]; дочка - [PERSON] [INFO] та син - [PERSON], [INFO]. \~ \~ \~ \~Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Згідно з\~ п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі та згідно ч. 2 ст. 182 СК не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку\~підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Враховуючи вищевикладене, суд, відповідно до ст.ст, 182, 184, 192 СК України вважає необхідним змінити спосіб стягнення аліментів із [PERSON], [INFO], за рішенням Великолепетиського районного суду від 06 січня 2012 року по справі №2103/2-481/2011 року, стягнувши із [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття, так як на утриманні позивача знаходиться неповнолітній син, і вона не має можливості самотужки та у повній мірі забезпечити достатній матеріальний, духовний та фізичний розвиток дитини, а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому стягненню з відповідача на користь держави підлягають судові витрати у розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 141, 180, 184, 192 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved