Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

04.06.2019 року позивач звернулася до суду з даним позовом і просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком [ADDRESS] . В обґрунтування свої вимог позивач вказала, що є власником житлового будинку [ADDRESS] . Відповідач в якості члена її сім`ї зареєстрована за вказаною адресою, але з 2000 року не проживає у будинку, тому позивач просить визнати відповідача такою, що втратила право користування даним житловим будинком. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги повністю підтримала, проти ухвалення заочного рішення заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час, місце розгляду справи була повідомлена в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом опублікування оголошення про її виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки не повідомила. Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи у їхню відсутність. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч.2 ст.247 ЦПК України. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що даний позов підлягає до повного задоволення. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 11.11.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Корсунь-Шевченківського районного нотаріального округу Митрофановою Л.П. Руденко П.Т. є власником житлового будинку [ADDRESS] (а.с.11). Вказаний договір зареєстрований у Державному реєстрі правочинів та у КП «ЧОО БТІ» (а.с.13, 14). [PERSON] зареєстрована у будинку позивача, що підтверджується записами у будинковій книзі (а.с.15-16). Згідно довідки виконавчого комітету Стеблівської селищної ради від 29.05.2019 року [PERSON] зареєстрована в будинку [ADDRESS] , але за місцем реєстрації не проживає з 2000 року (а.с.17). Жодних інших домовленостей між відповідачем та позивачем щодо користування спірним будинком не встановлено. Відповідно до ст.41, 55\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтею 321\~ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, приватна власність громадян охороняється законом і її захист здійснюється судом, а тому власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права. Відповідно до приписів ч.2.ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Стаття 7 цього ж Закону передбачає, що однією з підстав для зняття з реєстрації місця проживання є рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, враховуючи, що відповідач у строк понад один рік без поважних причин відсутній у житлі позивача, приймаючи до уваги, що інших домовленостей між сторонами немає, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає до повного задоволення шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням позивача. За клопотанням позивача судові витрати зі сплати судового збору суд залишає за позивачем.

Outcome: approved