Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

10 вересня 2020 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами в порядку спадкування. Позов мотивує тим, що [INFO] померла її баба [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] , загальною площею 101,1 м.кв., житловою площею 73,2 м.кв. За життя спадкодавцем було складено заповіт, посвідчений секретарем ВК Старозагорівської сільської ради Локачинського району Волинської області 11 серпня 2015 року за №18, відповідно до якого вона заповіла їй все своє майно. Проте дочка спадкодавця, [PERSON] , має право на обов`язкову частку у спадщині. 07 травня 2019 року на підставі заяви позивача про прийняття спадщини у Локачинській державній нотаріальній конторі Волинської області була заведена спадкова справа № 109/2019 до майна померлої [PERSON] . Того ж дня між позивачем та відповідачем було укладено договір про поділ спадкового майна до видачі свідоцтв про право на спадщину, згідно умов якого до позивача переходить право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та будівлями за [ADDRESS] . 16 липня 2020 року позивач, як спадкоємець за заповітом, звернулась до приватного нотаріуса Локачинського районного нотаріального округу Дильного І.Г. з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що належав [PERSON] , однак, нотаріусом їй відмовлено у видачі такого свідоцтва, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно. Просить визнати за нею, в порядку спадкування за заповітом, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що залишився після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Старий Загорів Локачинського району Волинської області. Судові витрати сплачені нею, просить залишити за собою. У підготовче засідання позивач не з`явилась, до матеріалів справи долучено клопотання, в якому просить розглядати справу без її участі, позов підтримує з викладених у ньому підстав, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення (а.с. 74). Відповідач у підготовче засідання не з`явилась, 20 жовтня 2020 року через канцелярію суду подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення, просила справу розглядати за її відсутності та судові витрати залишити за позивачем. Враховуючи, що в підготовче засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, оглянувши копії матеріалів спадкової справи № 109/2019 до майна померлої [PERSON] , суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Частиною третьою статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини першої, четвертої статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону, або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з частиною першою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [INFO] померла баба позивача - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про її смерть серії [NUMBER] від 08.08.2018 року (а.с. 7). Після її смерті залишилось спадкове майно, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Старозагорівської сільської ради Локачинського району № 481 від 15 липня 2020 року та випискою з погосподарської книги № 323 від 03.05.2019 року (а.с. 8, 9). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Із копій матеріалів вказаної спадкової справи вбачається, що позивач та відповідач прийняли спадщину після смерті [PERSON] , так як на день її смерті проживали та були зареєстровані за однією адресою, та не відмовився від неї протягом строку, встановленого ст. 1270 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). 07 травня 2019 року на підставі поданої позивачем та відповідачем заяви про прийняття спадщини у Локачинській державній нотаріальній конторі Волинської області була заведена спадкова справа № 109/2019 до майна померлої [PERSON] ( а.с.22). Як вбачається з довідки Старозагорівської сільської ради від 27.02.2019 року на території сільської ради знаходиться спадкове майно після смерті [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та те що позивач та відповідач проживали за однією адресою зі спадкодавцем (а.с.26). Згідно заповіту [PERSON] та інформаційної довідки із спадкового реєстру № 56059910 все майно заповіла онуці [PERSON] (а.с.28). А також, із матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] 12 лютого 1975 року, актовий запис №4, після укладення шлюбу отримала прізвище " [PERSON] ", що підтверджуються копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] та являється дочкою спадкодавця, що підтверджуються копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , а родинні відносини позивача та відповідача, підтверджуються копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 31-32,35,36). Як вбачається із заяви [PERSON] поданої приватному нотаріусу Локачинського районного нотаріального округу Волинської області Дильному І.Г. за № 486, спадкове майно спадкодавця [PERSON] складається з: житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами; земельної ділянки площею 2,7226 га кадастровий номер - 0722485200:04:000:0146; права власності на майновий пай відповідно до свідоцтва № [NUMBER] ; права власності на майновий пай відповідно до свідоцтва № 0088197. 07 травня 2019 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про поділ спадкового майна до видачі свідоцтв про право на спадщину, згідно умов якого до позивача переходить право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та будівлями за [ADDRESS] та земельної ділянки площею 2,7226 га кадастровий номер - 0722485200:04:000:0146. А до відповідача [PERSON] перейде права власності на майновий пай відповідно до свідоцтва № [NUMBER] та права власності на майновий пай відповідно до свідоцтва № 0088197 (а.с.43). Як вбачається із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0705135572019 земельна ділянка площею 2,7226 га кадастровий номер - 0722485200:04:000:0146 знаходиться у приватній власності позивача [PERSON] (а.с.45). Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16 липня 2020 року вбачається, що [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Локачинського районного нотаріального округу Дильного І.Г. з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований у [ADDRESS] , однак, позивачу відмовлено у видачі такого свідоцтва, оскільки нею не подано відповідних правовстановлюючих документів на житловий будинок (а.с. 73). Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки на момент відкриття спадщини спадкодавцю [PERSON] належало право власності на спірний житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , суд дійшов висновку, що право власності на нього переходить до позивача [PERSON] як спадкоємця за заповітом і за нею необхідно визнати право власності на вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами. Враховуючи зазначене, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову повністю у підготовчому судовому засіданні.

Outcome: approved