Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

06.02.2019 року адвокат Паламарчук І.І., який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив надати позивачу [PERSON] дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України до Арабської Республіки Єгипет, без згоди батька - [PERSON], доньки [PERSON], [INFO], в період з 19 по 27 квітня 2019 року, та надати дозвіл на оформлення та виготовлення документів для тимчасового виїзду за межі України неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], без згоди батька [PERSON] Позов обґрунтовано необхідністю лікування, оздоровлення дитини, та відпочинку. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 08.02.2019 р. відкрито провадження у справі. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в матеріалах справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Батьком дитини є відповідач [PERSON] Представник позивача зазначає, що дитини проживає разом з позивачем за місцем її реєстрації, що підтверджується довідками Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації від 14.01.2019 р. та копією паспорта позивача. Дитина перебуває на утриманні та вихованні позивача, яка забезпечує всі матеріальні потреби дитини (навчання, розвиток, лікування, відпочинок), відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, розвитком дитини не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання та розвиток дитини не надає. Всі питання щодо виховання дитини позивач вирішує самостійно. Посилаючись на те, що донька потребує оздоровлення та відпочинку, а також на те, що відповідач неналежно ставиться до виконання своїх батьківських обов'язків, та безпідставно чинить перешкоди у здійсненні заходів спрямованих на покращення здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, позивач вимушена була звернутись до суду з даним позовом. Згідно ч. 2 ст. 154 СК України, батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Згідно ч. 3 ст. 313 ЦК України, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ч. 3 ст. 11 вказаного Закону, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно підп. 1 п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 року №57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним із батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску. Відповідно до підп. 2 п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, безнотаріально посвідченої згоди другого з батьків, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачем доведені позовні вимоги, які відповідно до ст. 81 ЦПК України знайшли своє підтверження та обґрунтування, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved