Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Державного підприємства "Луганськвугілля" в особі ВВП «Шахта «Ніканор-Нова» про стягнення середнього заробітку, посилаючись на наступне. Позивач з 09.10.2006 року працював на ВПП "Шахта Ніканор- Нова" ДП "Луганськвугілля". 07 жовтня 2013 року [PERSON] був звільнений з ВП "Шахта "Ніканор-Нова" ДП "Луганськвугілля" за станом здоров`я, що перешкоджало виконанню роботи згідно п. 2 ст. 40 КЗпП України. Однак, відповідачем, при звільненні [PERSON] не було проведено розрахунок всіх виплат, а були проведені лише 29 листопада 2013 року, тобто з затримкою на 40 днів. В зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки в розмірі 11 850 грн. 80 коп. Позивач в судовому засідання не з'явився, в своїх позовних вимогах просить справу розглянути в його відсутності, наполягає на задоволенні позову. Представник відповідача в судове засідання не з'явилась, надала заяву в якій просить справу розглянути в її відсутності, не заперечує проти розгляду справи у попередньому судовому засіданні та задоволення позовних вимог по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов [PERSON] є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З трудової книжки [PERSON] /а.с. 06-08/ вбачається, що позивач працював на Відокремленому виробничому підрозділі "Шахта "Ніканор- Нова" та 07 жовтня 2013 року був звільнений на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України з виплатою одноразової допомоги. Наказом директора ВВП "Шахта "Ніканор- Нова" № 921-к від 07 жовтня 2013 року [PERSON] був звільнений з 07 жовтня 2013 року за станом здоров`я, що перешкоджає продовженню даної роботи відповідно до п. 2 ст. 40 КЗпП України /а.с. 10/. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до довідки № 10р-243 від 19 грудня 2013 року ВВП "Шахта "Ніканор- Нова" ДП "Луганськвугілля" середньоденний заробіток [PERSON] за 2013 рік становить 296 грн. 27 коп. /а.с.11/. Ст. 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. На підставі вищевикладеного, беручи до уваги, що належні позивачу при звільненні виплати були виплачені йому з затримкою на 40 днів, суд вважає, необхідним стягнути з відповідача на користь позивача середньомісячний заробіток за весь час затримки в розмірі, що становить /296 грн. 27 коп. х 40 робочих діб/ 11850 грн. 80 коп. Судовий збір суд покладає на відповідача.

Outcome: approved