Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

В провадженні суду перебуває справа за вищевказаним позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про звернення стягнення на нерухоме майно: будинок та земельну ділянку загальною площею 50,90 кв.м., по [ADDRESS] шляхом продажу вказаного предмету іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами №ZRKWGK00004338 від 18.05.2008 року в розмірі 197750,46 грн. та кредитним договором №ZRKWGA00004381 від 19.05.2008 року в розмірі 118673,86 грн. та виселення відповідачки та інших осіб, які зареєстровані і проживають у вищевказаному будинку та зняття їх з реєстраційного обліку у відділі в справах громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України в смт.Черняхові. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 18.05.2008 року, укладений кредитний договір №ZRKWGК00004338, відповідно до якого відповідачка отримала кредит в розмірі 134925 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 18.05.2028 року. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. В порушення умов договору відповідачка зобов'язання належним чином не виконала, внаслідок чого у банку виникло право вимагати повернення всієї суми кредиту достроково. Станом на 14.04.2011 року [PERSON] має заборгованість в розмірі 197750 грн. 46 коп., яка складається з наступного: 111041 грн.52 коп. - заборгованість по кредиту, 51154 грн. 31 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 8854 грн. 00 коп.- заборгованість по комісії за користування кредитом, 26700 грн.63 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитом. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 19.05.2008 року сторони уклали договір іпотеки №ZRKWGК00004338, згідно з яким відповідачка надала в іпотеку нерухоме майно: будинок загальною площею 50,90 кв.м., розташований по [ADDRESS], та належить відповідачці на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. За договором іпотеки іпотека поширюється також і на земельну ділянку площею на якій розташований предмет іпотеки і яка належить іпотекодавцю на праві власності. У відповідності до вимог ст.ст.35,40 "Про іпотеку" позивач попередив відповідачку про порушення зобов'язання та про вимогу добровільно звільнити житлове приміщення. Крім того, 19.05.2008 року, укладений кредитний договір № ZRKWGА00004381, відповідно до якого відповідачка отримала кредит в розмірі 81450 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 18.05.2018 року. Позивачка умов договору кредиту належним чином та в установлений строк не виконувала, внаслідок чого станом на 14.04.2011 року утворилась заборгованість в розмірі 118673 грн. 86 коп., яка складається з наступного: 71706 грн.17 коп. - заборгованість по кредиту, 27240 грн. 32 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 4100 грн. 63 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 9737 грн. 51 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитом, 250 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 5639 грн. 23 коп. - штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобов'язань за даним кредитним договором 19.05.2008 року сторони уклали договір іпотеки № ZRKWGА00004381, згідно з яким відповідачка надала в іпотеку нерухоме майно: житловий будинок загальною площею 50, 90 кв.м., розташований по [ADDRESS], який належить відповідачці на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. У відповідності до вимог ст.ст.35,40 "Про іпотеку" позивач попередив відповідачку про порушення зобов'язання та про вимогу добровільно звільнити житлове приміщення. Ухвалою суду від 14.07.2011 року зазначені позовні заяви об'єднані в одне провадження. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання, в якому просив розгляд даної справи проводити у відсутності представника банку. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Одночасно подали довідку про стан заборгованості відповідача за кредитним договором № ZRKWGK00004338 від 19.05.2008 року, яка станом на 20.03.2014 року становить 463520,32 грн. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] у судові засідання 07.05.2013 року та 11.06.2013 року, 28.11.2013 року та 21.03.2014 року не з'явились, хоч були належним чином повідомлені про день та час розгляду справи в суді, що підтверджується поштовими рекомендованими повідомленнями. Представник позивачки [PERSON] неодноразово зверталась до суду з заявами про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення розгляду справи для уточнення суми заборгованості.(а.с43,56,61). Суд дану поведінку розцінює як неповагу до суду та затягування розгляду справи. Представником відповідачки 10.09.2013 року подано до суду заперечення на позовну заяву, в якому вона просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що строк дії споживчого кредиту не закінчився, кінцевий строк повернення - 18.05.2028 р. Виникнення боргу зокрема пов'язано з відсутністю коригування залишку тіла кредиту з боку ПАТ «Приватбанк», зарахування коштів не на погашення тіла кредиту, а на витрати, що не пов'язані з наданням послуг споживчого кредиту. Крім того з доданого до позовної заяви розрахунку стало відомо про односторонню зміну істотних умов договору через безпідставне підняття ПАТ «Приватбанк» 01.02.2009 року відсоткової ставки з 20,04 % до 24,96 %, що є грубим порушенням. Крім того, звернення стягнення на житло призведе до порушення прав неповнолітньої [PERSON], [INFO] - дочки відповідачки, яка проживає в спірному будинку. Оскільки представник позивача не заперечував проти цього, судом ухвалено провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено обставини, що підтверджуються письмовими доказами по справі. 19.05.2008 року позивач - ПАТ КБ "Приватбанк"" уклав з відповідачкою по справі [PERSON] кредитний договір № ZRKWGК00004338, відповідно до якого відповідачка отримала кредит в розмірі 134925 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 18.05.2028 року (т.1 а.с.11-13). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 19.05.2008 року сторони уклали договір іпотеки №ZRKWGК00004338, згідно з яким відповідачка надала в іпотеку нерухоме майно: житловий будинок загальною площею 50, 90 кв.м., розташований по [ADDRESS], який належить відповідачці на праві власності на підставі договору купівлі-продажу (т.1 а.с.13-15). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № ZRKWGК00004338 від 19.05.2008 року станом на 14.04.2011 року заборгованість [PERSON] становить 197750,46 грн. (т.1 а.с.5-7). Із довідки Житомирського регіонального управління ПАТ КБ «Приватбанк» вбачається, що заборгованість по даному договору кредиту № ZRKWGК00004338 від 19.05.2008 року станом на 20.03.2014 року становить 463520,32 грн, яка складається з наступного: 106704,70 грн. - заборгованість по поточному тілу кредиту; 2661,82 грн. - заборгованість про простроченому тілу кредиту; 111,17 грн. - заборгованість по поточним відсоткам; 130346,53 грн. - заборгованість по простроченим відсоткам; 24873,69 грн. заборгованість по комісії; 197822,41 грн. заборгованість по пені. (т.2 а.с.68 ). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання- звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до положень ст. ст. 33, 35 Закону України «Про іпотеку», згідно з якими у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення у не менш ніж тридцятиденний строк. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. За ч. 1 ст. 590 ЦК України - звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Зважаючи на той факт, що позивач порушив умови зобов'язання, вимогу іпотекодержателя про усунення цих порушень не виконав, суд приходить до висновку про задоволення частини позовних вимог. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішення суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч.1 ст. 38 Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Згідно ч.2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Згідно ч.1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок або житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок чи житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду (ч.2 ст.40 Закону). Вказані норми врегульовані й ч.3 ст.109 Житлового Кодексу України. Законодавець визначив порядок виселення мешканців з житлового будинку, який передано в іпотеку. Зокрема, примусовому виселенню з житлового будинку, переданого в іпотеку, передує рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, а в послідуючому письмова вимога Іпотекодержателя або нового власника про добровільне звільнення житлового будинку протягом одного місяця або строку, який буде визначено сторонами. Та лише в разі не виконання вказаної вимоги - примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Отже, вимога про виселення є передчасною та такою, що порушує встановлений чинним законодавством порядок про звернення до суду з вимогою про примусове виселення. На підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Встановлені судом обставини є підставою для відмови у задоволенні позову щодо виселення відповідачки та інших осіб, які зареєстровані та проживають у житловому будинку по [ADDRESS] зі зняттям з реєстраційного обліку за безпідставністю, оскільки відповідно до ст. 109 ЖК України, виселення з переданого в іпотеку жилого приміщення відбувається на письмову вимогу кредитора або нового власника житлового приміщення, у добровільному порядку протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. В разі відмови у звільненні приміщення, виселення здійснюється на підставі рішення суду. Що стосується позовної вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором №ZRKWGA00004381 від 19.05.2008 року в розмірі 11867386 грн. шляхом звернення стягнення на будинок та земельну ділянку, розташовані по [ADDRESS] шляхом продажу вказаного предмета іпотеки та виселення відповідачки [PERSON] та інших осіб, які зареєстровані та проживають у будинку зі зняттям їх з реєстраційного обліку, суд відмовляє в її задоволенні за безпідставністю. Позиція суду ґрунтується на тому, що суд не знайшов підтвердження укладення між сторонами кредитного договору №ZRKWGA00004381 від 19.05.2008 року та договору іпотеки, оскільки на підтвердження своїх позовних вимог позивачем надано копія кредитного договору №ZRKWGК00004338 від 19.05.2008 року. (т.1 а.с.61-65). В зв'язку з цим, суд відмовляє в задоволенні даної позовної вимоги.

Outcome: partial