Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

11 липня 2017 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В своїй позовній заяві позивач вказувала, що між нею та [PERSON], 27 березня 2015 року був зареєстрований шлюб. Під час шлюбу, 11 серпня 2015 року, в них народилася дитина [PERSON]. На даний час позивач та дитина проживають окремо від відповідача. Добровільно відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає, однак не в достатньому рівні. Відповідач інших утриманців та проблем із здоровям не має. На підставі викладеного позивач просила суд ухвалити рішення, яким: стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявилися. Представник на адресу суду надіслала заяву про слухання справи без їх участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є повідомлення про вручення поштового відправлення. Заяв про розгляд справи за його присутності або про причини неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 224 ЦПК України). Суд, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст.\~10,\~60 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, що сторони по справі одружилися 27 березня 2015 року, про що видано свідоцтво про шлюб серії 1-КЕ № 127660, зареєстроване у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, за актовим записом № 167. Під час шлюбу, 02 серпня 2015 року, в них народилася дитина [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ № 228356, видане Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, за актовим записом № 793. На даний час позивач та дитина проживають окремо від відповідача. Добровільно відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає, однак не в достатньому рівні. Відповідач інших утриманців та проблем із здоровям не має. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до положень ст.\~ст. 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини"\~в усіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Частина 2\~ст. 51 Конституції України,\~передбачає обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За таких обставин, суд має підстави для задоволення позову та стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання дитини до досягнення нею повноліття, в розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку та доходу відповідача. Відповідно до п.1 ч.1\~ст. 367 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів, позов задоволено повністю, а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України\~з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 640 гривень.

Outcome: approved