Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача коштів на утримання їх неповнолітніх дітей. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. В період подружнього життя в них народилось двоє дітей, [PERSON], [INFO], який є інвалідом з дитинства та [PERSON], [INFO], які на даний час проживають разом із нею. На даний час відповідач офіційно не працює, коштів на утримання дітей не дає. Діти знаходяться виключно на утриманні позивача. Відповідач хоч ніде не працює, але має можливість сплачувати аліменти, оскільки має тимчасові заробітки. Позивачці важко самій утримувати дітей, тому вона звернулась в суд та просить постановити рішення, яким стягувати щомісячно в її користь аліменти з відповідача на утримання дітей, щомісячно в розмірі по 500 грн. на кожну дитину, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення ними повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, однак, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Просить позов задоволити та стягнути з відповідача по 300 грн. щомісячно на кожну дитину. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Згідний сплачувати по 300 грн. щомісячно на кожну дитину. Оскільки сторони в судове засідання не з"явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України , фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10, 60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. З копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] вбачається, що позивачка та відповідач зареєстрували шлюб 15.07.2006 року у Рава-Руській міській раді Жовківського району Львівської області, актовий запис № 14. З копії свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER], [NUMBER] вбачається, що позивачка є матір'ю дітей, а відповідач - батьком. Згідно зі ст. 180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення ними повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначається за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК). Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Суд враховує те, що діти проживають разом з матір'ю, а відтак, знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно свого обов'язку по утриманню дитини не виконує, тому, суд приходить до висновку, що з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує : - стан здоров'я та матеріальне становище дітей, які хворіють, а саме : син - [PERSON], [INFO], є інвалідом з дитинства, майна у власності не мають, самостійних доходів не отримують; - стан здоров'я та матеріальне становище їх матері - позивачки по справі, яка не хворіє, не працює; - стан здоров'я та матеріальне становище їх батька - відповідача по справі і платника аліментів, який не хворіє, інвалідності не має, інших непрацездатних осіб на утриманні не має, офіційно не працює, однак має тимчасові заробітки, а відтак, може надавати допомогу на утримання дітей. Якщо батько, мати працюють, розмір аліментів визначається в частці від заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 182, 183 СК України). Якщо ж платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі (ст. 184 СК України), суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Тому суд, з врахуванням всіх вище перелічених обставин, приходить до переконання, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дітей, синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі по 300 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 12 листопада 2014 року і до досягнення дітьми повноліття. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частки вимог. Тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON]

Outcome: approved