Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

До суду із даною заявою звернувся позивач. Свої вимоги обґрунтував тим, що він є власником поточного карткового рахунку № [NUMBER] , у валюті - гривня в AT «Райффайзен Банк Аваль» (надалі - Відповідач). В зв`язку з відкриттям даного рахунку між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір №05/131-01/06840119 про відкриття та ведення карткового рахунку (далі - Договір). На рахунок було зараховано кошти в сумі 17 800 грн. Після зарахування коштів у нього виникла необхідність зняти з належного йому поточного карткового рахунку кошти. В період з 31.10.2013 р. по 06.04.2018 р. він сплатив відповідачу 21 875 грн. Не погоджуючись з платежами відповідач застосував до позивача договірне списання. Відповідно до п. 4.2. Договору Клієнт доручає Банку здійснювати договірне списання коштів з карткового рахунку, та з будь-яких рахунків клієнта в ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в сумах, визначених Банком на підставі тарифів Банку. Таке договірне списання може здійснюватись Банком будь-яку кількість разів протягом всього строку дії цього Договору до повного погашення заборгованості Клієнта перед Банком. Так відповідно до історії по картковому рахунку з 01.12.2017 по 31.05.2018 p. відповідач списав з його зарплатного рахунку заробітну плату в розмірі 8 919,97 грн. Відповідно до п. 4.3 Договору Клієнт доручає Банку направляти всі кошти, які надходять на картковий рахунок, на погашення заборгованості Клієнта за цим Договором, у т.ч. здійснювати договірне списання коштів Клієнта з карткового рахунку, в такій черговості: погашення комісій та інших платежів згідно тарифів Банку, погашення процентів за недозволеним овердрафтом, погашення незадоволеного овердрафту, погашення дозволеного овердрафту. При цьому, з підписанням Договору, у відповідності з чинним законодавством України, Клієнт надає Банку право самостійно приймати рішення щодо зміни черговості погашення заборгованості Клієнта за цим Договором. Так, відповідачем було отримано кошти в рахунок погашення кредитної заборгованості в сумі 30 794, 97 грн. 09 серпня 2018 року позивач звернувся до відповідача з заявою про закриття поточного рахунку № [NUMBER] , у валюті - гривня в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» та про розірвання Договору №05/131- 01/06840119 про відкриття та ведення карткового рахунку від 22.10.2010 р. Дана заява була мотивована тим, що відповідач застосував до позивача несанкціоноване договірне списання грошових коштів з зарплатного рахунку № [NUMBER] . 18 серпня 2018 року відповідачем було надіслано відповідь про відмову в задоволенні прохання позивача про розірвання Договору №05/131- 01/06840119 від 22.10.2010 р. Станом на дату складання даної заяви відповідач продовжує застосовувати до позивача договірне списання в повному обсязі з його зарплатного рахунку. Вважає, що дії відповідача є не законні. Оскільки, відповідно п. 10 ч. 2 Конвенції про захист заробітної плати № 95: «Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї». У позивача на утриманні перебуває малолітня донька [PERSON] , [INFO]. Дії відповідача щодо договірного списання завдали позивачу та його родині значних матеріальних втрат. Відповідно до п. 6.1. Договір діє до повного виконання Сторонами своїх обов`язків, встановлених Договором, правилами та тарифами. Позивач категорично не може з цим погодитися, оскільки вважає, що зобов`язання перед відповідачем ним були виконані в повному обсязі. Так, відповідно до листа від 17.08.2018 р. №97-5-4/2226 Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» 24.11.2011 р. між [PERSON] та Банком було укладено Кредитний договір №010/0997/82/0085952. Зокрема, відповідно до п. 1.5 Кредитного договору зазначено рахунок для договірного списання коштів на погашення кредитного боргу, а саме - [NUMBER] . Крім того, відповідно до п. 3.13 Кредитного договору передбачено, що з підписанням Кредитного договору [PERSON] , доручає Банку, здійснювати погашення грошових зобов`язань [PERSON] за кредитом, процентами, комісіями та іншими платежами на користь Банку, шляхом здійснення договірного списання грошових коштів в будь-якій валюті, що знаходиться на будь-якому з його рахунків, відкритих в Банку. Таким чином, Банк застосував до [PERSON] договірне списання, з карткового рахунку куди нараховувалась заробітна плата позивача, в Рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №05/131- 1/06840119 від 24.11.2011 р. Вказані списання перевищили розмір заборгованості за кредитним договором. Враховуючи це, з врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог позивач просив суд: розірвати Договір №05/131-01/06840119 про відкриття та ведення карткового рахунку, укладений 22.10.2010 р. між [PERSON] та Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», розірвати Кредитний договір №010/0997/82/0085952 від 24.11.2011 р. укладений між [PERSON] та Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», стягнути з Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», безпідставно списані грошові кошти з зарплатного рахунку № [NUMBER] [PERSON] , в сумі 24 254 ,49 грн., стягнути з Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на користь [PERSON] , моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. В судовому засіданні представник позивача та позивач повністю підтримали заявлені вимоги, просили суд їх задовольнити . Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог,пославшись на те що всі дії відповідача здійснювались у чіткому дотриманні вимог укладених договорів, а по кредитному договору існує непогашена заборгованість, тому просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, просив слухати справу у його відсутність. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено договір №05/131-01/06840119 про відкриття та ведення карткового рахунку(а.с.9). 09.08.2019 року [PERSON] на ім`я голови правління ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» написав листа щодо закриття поточного карткового рахунку № [NUMBER] ,розірвання договору №05/131-01/06840119 про відкриття та ведення карткового рахунку від 22.10.2010 року та повернення незаконно списаних грошових коштів з його зарплатного рахунку№ [NUMBER] (а.с.11,12). Листом №97-5-4/2226 від 17.08.2018 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» було відмовлено у задоволенні заяви що надійшла за вх.№Ф-1574 від 15.08.2018 року (а.с.13,14). 24.11.2011 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір №010/0997/82/0085952 відповідно до якого банком надано кредитний ліміт у розмірі 9500 грн. з процентною ставкою за користування 36,9% (а.с.109-113). Пунктом 3.13 цього договору передбачено, що з підписанням цього договору позичальник доручає кредитору здійснювати погашення грошових зобов`язань позичальника за кредитом, процентами за його користування,комісіями та іншими платежами на користь кредитора шляхом здійснення договірного списання коштів позичальника в будь-якій валюті , що знаходяться на будь-якому із його рахунків відкритих у кредитора. Пунктом 1.5 цього ж договору передбачено рахунок для договірного списання коштів на погашення кредитного боргу, а саме [NUMBER] . За п.4.3 договору сторони погодили ,що з укладенням цього договору вони досягли згоди з усіх його істотних умов. Згідно розрахунку заборгованості по договору №010/0997/82/0085952 від 24.11.2011 року загальна заборгованість станом на 31.01.2019 року становить 27745,21 грн. 9а.с.103-105) Відповідно до п.7.1.2 ст.7 ЗУ « Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. Згідно п. 26.1. ст.26 ЗУ « Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платник при укладенні договорів із банком має право передбачити договірне списання грошей із своїх рахунків на користь банку платника та/або третіх осіб. За ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. За правилами ч.2 ст.651 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. У відповідності до ст.1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем всупереч вимогам ч.1 ст.81 ЦПК України не надано суду жодного доказу належного та допустимого доказу на підтвердження неправомірності списання банком грошових коштів з карткового рахунку позивача № [NUMBER] та на підтвердження істотного порушення умов договору банком. Крім того, позивачем не надано суду також жодних доказів на підтвердження істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договорів. З огляду на це, у задоволенні вимог позивача про розірвання договору №05/131-01/06840119 про відкриття та ведення карткового рахунку від 22.10.2010 р., розірвання кредитного договору №010/0997/82/0085952 від 24.11.2011 р. та стягнення безпідставно списаних грошових коштів в сумі 24 254,49 грн. слід відмовити. Пунктом 2 Постанови N 4 від 31.03.95 Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції ( 254к/96-ВР ) або випливає з її положень; у випадках, передбачених статтями 7, 440-1 Цивільного кодексу Української РСР ( 1540-06 ) (далі - ЦК) та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди (наприклад, ст. 49 Закону "Про інформацію" ( 2657-12 ), ст. 44 Закону "Про авторське право і суміжні права" ( 3792-12 ); при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону "Про захист прав споживачів" ( 1023-12 ) чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Враховуючи те, що вищезазначені договори не містять норм по відшкодуванню моральної шкоди і чинним законодавством також не передбачено її стягнення у даних правовідносинах тому у задоволенні вимог щодо стягнення моральної шкоди слід відмовити.

Outcome: dismissed