Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

Позовні вимоги мотивовані тим, що постановою державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі від 21 січня 2010 р. накладено арешт та заборона відчуження усього майна позивача. Позивач звернулась до відповідача із заявою про скасування цієї постанови, однак у цьому їй було відмовлено, оскільки виконавче провадження знищено за строками зберігання. З наведених підстав позивач просить суд зняти арешт та заборону відчуження усього її майна, накладені постановою державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі від 21 січня 2010 р. Приймаючи до уваги, що виконавче провадження знищене, позивач вимушена звернутися до суду з позовною заявою. Просила суд зняти арешт та заборону на відчуження всього майна [PERSON] , [INFO] накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 16779147 від 21.01.2010 року Комунарського відділ державної виконавчої служби у ЗМУЮ заступника начальника відділу Говіної Л.В., об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно. Позивач в судове засідання не з`явилася, до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи в її відсутність, в якій просила позов задовольнити з підстав наведених в позовній заяві. Представник відповідача до судового засідання не з?явився, надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову, так як за позивачем залишилася непогашеною частина боргу станом на 28.04.2020 року у розмірі 1 771 994, 24 грн., бо нарахування відсотків за користування кредитом проводилося до визнання заборгованості за цим договором безнадійною. Виконавче провадження закінчено 30.06.2011 року. Представник третьої особи Комунарський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі до судового засідання не з?явився, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним, про причину неявки суду не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Ухвалою суду від 11 березня 2020 року позовну заяву [PERSON] до Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі про скасування арешту та заборони на відчуження всього майна прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 08 квітня 2020 року замінено відповідача у справі: замість Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі залучити до участі у справі у якості відповідача Публічне акціонерне товариство "Банк "Клірінговий дім" (код ЄДРПОУ 21665382, адреса: вулиця Борисоглібська, 5А, Київ, 04070), залучено Комунарський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Розпорядженням Комунарського районного суду міста Запоріжжя №114-к від 05.06.2020 року щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ у зв`язку з прийняттям 04.06.2020 року Вищою Радою правосуддя рішення про звільнення [PERSON] з посади судді Комунарського районного суду міста Запоріжжя у відставку призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 333/1087/20 (провадження №2/333/1316/20). Згідно протоколу автоматизованого розподілу судових справ, справу передано в провадження судді Піх Ю.Р. Ухвалою суду від 11.03.2020 року відкрито провадження по справі, призначено слухання справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Згідно роз`ясненням, що містяться у п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 3 червня 2016 р. «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби. Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 27.08.2009 у справі № 2-7614/09 стягнуто солідарно з [PERSON] , . поручителя [PERSON] 200 грн на користь позивача, а також іншого майна, грошових коштів, що належать [PERSON] та поручителю [PERSON] на користь Акціонерного банку «КЛІРИНГОВИЙ ДІМ», в тому числі основної суми кредиту 441517,67 гривень (еквівалент 57877,39 доларів США), процентів за користування кредитом 22361,57 гривень (еквівалент 2931,32 доларів США), пені 2045,72 гривень, а також іншого майна, грошових коштів та майнових прав, що належать [PERSON] та поручителю [PERSON] та поручителю [PERSON] , стягнуто солідарно з відповідачів на користь акціонерного банку «КЛІРИНГОВИЙ ДІМ» судові витрати у розмірі 1950 грн, вказане заочне рішення набрало законної сили 07.09.2009. З метою примусового виконання заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 27.08.2009 у справі № 2-7614/09. Московським районним судом м. Харкова видано виконавчі листи. Комунарським ВДВС Запорізького міського управління юстиції 21.01.2010 відкрито виконавче провадження № 16779147 по примусовому виконанню виконавчого листа на ім`я [PERSON] . В ході проведення виконавчих дій рішення суду було частково виконане, а саме, реалізовано нерухоме майно, яке належало відповідачу двокімнатну квартиру про що складений Акт державного виконавця про проведені прилюдні торги від 03.06.2011. Реалізоване нерухоме майно одночасно було предметом іпотеки та Іпотечним договором №050/6-2008, який забезпечував виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором, у зв`язку з реалізацією іпотечного майна в порядку виконавчого провадження Іпотечний договір припинився. В рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором від Комунарського ВЛ/ДВС Запорізького МУЮ 16.06.2020 надійшло 132817,48 грн. Відповідно до черговості погашення зобов`язань за умовами кредитного договору отримані кошти були спрямовані на погашення процентів у сумі 2931,32 доларів США (23372,88 грн.) та тіла кредиту у сумі 13726,04 доларів США (109444,58 грн.). Станом на 24.12.2020 заборгованість [PERSON] перед банком за кредитним договором не погашена у повному обсязі. Виконавче провадження № 16779147 завершене, про що органом ДВС винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.06.2011 року. Відповідач з цього часу не звертався до органів виконавчої служби з приводу примусового виконання рішення Московського районного суду м. Харкова від 27.08.2009 року у справі № 2-7614/09. Постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження 16779147 від 21.01.2010 року Комунарського відділ державної виконавчої служби у ЗМУЮ заступника начальника відділу Говіної Л.В., об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 9437211 зареєстровано 21.01.2010 року, при поверненні виконавчого документу стягувачу, постанову від 21.01.2010 року скасовано не було. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2020 року по справі № 643/7379/20, провадження № 6/643/198/20 у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Банк «Кліринговий дім» про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку на пред`явлення виконавчих документів до виконання у справі № 2-7614/09 відмовлено. Ухвала суду набула законної сили 18.11.2020 року. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Як роз`яснено у п. 2 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 03.06.2016 року « Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Звернутися зі скаргою на дії державного виконавця я також не маю можливості, так як відповідно до вимог ст. 447 ЦПК сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. У відповідності зі ст.41 Конституції України, кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю. Стаття 4 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною першою статті 317 ЦК України встановлено, що власникам належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно ст. 319 ЦК України власник на свій розсуд володіє, користується та розпоряджається своїм майном. Згідно зі ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Згідно вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень статей 391,396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстав, передбачених законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Отже підставою для задоволення позову власника є встановлення факту порушення його прав і об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав. Відповідно до ст. 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. На сьогодні позивач має можливість набути право власності, проте через наявність арешту позбавлена можливості це зробити,таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ч. ч . 1, 2, 3 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого остання позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі вище наведеного та

Outcome: approved