overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на користь відповідачки на утримання дитини - сина [PERSON], [INFO] Свої вимоги обгрунтував тим, що згідно рішення Миронівського районного суду Київської області від 26.06.2013року він зобов»язаний сплачувати аліменти на користь відповідачки на утримання сина в розмірі 1500грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. Однак, на даний час змінився його сімейний стан, він підприємницькою діяльністю не займається, не працює, а тому не має змоги сплачувати щомісячно 1500грн. на утримання дитини. Оскільки змінилось його матеріальне становище, просить винести рішення про зменшення розміру аліментів, що стягуються на користь відповідачки на утримання дитини з 1500грн. до 500грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання не з"явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідачка також у судове засідання не з"явилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, позов визнала. За таких обставин суд вважає,що справу можливо розглянути за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню . Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального становища або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбу, від якого 23.05.2009року у них народився син [PERSON], який після розірвання шлюбу залишився проживати з матір"ю. Згідно рішення Миронівського районного суду Київської області від 26.06.2013 року позивач зобов»язаний сплачувати аліменти на користь відповідачки на утримання сина у розмірі 1500грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. Як вбачається з матеріалів справи, позивач на даний час підприємницькою діяльністю не займається, не працює (а.с.6-7) У зв»язку з тим, що майнове становище позивача змінилось, суд вважає, що наявні всі, передбачені законом підстави, для зменшення розміру аліментів, що стягуються з позивача на користь відповідачки. У разі задоволення позову аліменти у зміненому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст.192 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що вона є донькою [PERSON] і [PERSON] (актовий запис про народження № 539). ЇЇ батько [PERSON] помер [INFO] року. На підставі свідоцтва про право власності на житло від 31.07.1997 р. виданого Управлінням міського майна Маріупольський міської ради на підставі ЗУ "Про приватизацію державного житлового фонду", їй та її сину [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] у Приморському районі м. Маріуполя. Просила визнати за неї право власності в порядку спадкування. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала письмову заява в якої вона просила розглянути справу за її відсутності та наполягала на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, також надала письмову заяву в якої просила розглянути справу за її відсутності проти задоволення позову не заперечувала. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову в повному обсязі. У судовому засіданні встановлено, що після смерті її матері - [PERSON], яка померла [INFO] актовий запис № 480. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/3 частину квартири [ADDRESS] у Приморському районі м. Маріуполя. Після її смерті спадкоємцями першої черги за законом є [PERSON], та її рідна сестра (дочка покійної) - [PERSON] Згідно із ст. 1261 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач в передбачений законом термін, звернувся до приватного нотаріуса Маріупольського нотаріального округа [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. Було відкрито спадкову справу. Її сестра відмовилася від прийняття спадщини на її користь. Однак, постановою від 29.03.2014 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої [PERSON] у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю належно оформленого правовстановлюючого документа, а саме, свідоцтво про право власності на квартиру не було зареєстровано в електроном реєстрі в БТІ м. Маріуполя. Відповідно до чинного законодавства України на момент приватизації квартири, виникнення права власності не було пов'язано з його реєстрацією. Нормативні акти України до набрання чинності ЦК України та ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, однак виникнення права власності на нерухомість не залежало від державної реєстрації. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

У квітні 2014 року позивачка звернулась до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] є батьком їхнього неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, відповідач ніякої участі в утриманні сина не приймає, у зв"язку з чим позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Ані позивачка ані відповідач в судове засідання не з"явились, кожен окремо звернувся до суду з заявами про розгляд справи у їхню відсутність, при цьому відповідач проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенн в повному обсязі з наступних підстав: Згідно з положеннями ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, відповідач ніякої участі в утриманні сина не приймає. З урахуванням обставин справи та на підставі наявних у справі письмових доказів суд вважає позов таким, що підлягє задоволенню в повному обсязі. При цьому відповідач проти задоволення позову не заперечував.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

У квітні 2014р. позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що 23.11.2012р. між ПАТ «Дельта-Банк» (правонаступник ТОВ «Комерційний Банк «Дельта») та відповідачем укладено кредитну Угоду відповідно до умов заяви № 001-07434-231112 (надалі за текстом Договір). Згідно п.п.2,1; 2,2; 2,5 ч. 1 вищевказаного Договору, Банк відкриває відповідачеві картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Згідно п.2.3 ч. 3 Договору. Банк встановлює ліміт Кредитної лінії у розмірі 20 000 грн. Згідно п.1 ч.3 Договору - обслуговування Карткового рахунку здійснюється у відповідності до Тарифів, що є невід"ємною частиною Договору. Згідно п. 2.1 ч.3 Договору, моментом прийняття (акцепту) Банком Пропозиції щодо укладення Договору, а отже моментом укладення Договору на умовах, описаних в Пропозиції та Правилах, вважатиметься дата підписання Банком доної Пропозиції та скріплення її печаткою. На підставі п. 2.4 ч.3 Договору, кредитування Рахунку в межах Кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п. 2.4 ч.2 Пропозиції. Кожен наступний ліміт Кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених Сторонами у Пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до Пропозиції. У відповідності до п. 2.5 ч.3 Договору, Відповідач до підписання Пропозиції був ознайомлений у письмовій формі з інформацією про умови кредитування Рахунку (у формі встановлення Кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Позивач виконав взяті на себе зобов"язання, відкривши відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні та встановив ліміт Кредитної лінії у розмірі 20000 грн.. Відповідач скористався Кредитною лінією, але станом на 03.01.2014р. не виконує належним чином зобов"язання за Договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість, яка станом на 03.01.2014р. складає 27138 грн. 10 коп., а саме: за тілом кредиту: 13988 грн. 10 коп.; прострочене тіло кредиту: 6000 грн.; заборгованість за відсотками: 0,00 грн.; заборгованість за комісіями: 7150 грн. Позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача заборгованість за кредитною лінією у сумі 27 138 грн. 10 коп. та судові витрати. До судового засідання представник позивача не з*явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача, у якій просив розглянути справу у відсутності представника позивача, задовольнити позов. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з*явилася, надавши суду заяву, у якій зазначила, що повністю визнає позов та просить суд розглянути справу без її участі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

У квітні 2014р. позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що 24.09.2012р. між ПАТ «Дельта-Банк» (правонаступник ТОВ «Комерційний Банк «Дельта») та відповідачем укладено кредитну Угоду відповідно до умов заяви № 001-07501-240912. Згідно п.п.2,1; 2,2; 2,5 ч. 1 вищевказаного Договору, Банк відкриває відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Згідно п.2.3 ч. 3 Договору Банк встановлює ліміт Кредитної лінії у розмірі 5 000 грн. Згідно п.1 ч.3 Договору - обслуговування Карткового рахунку здійснюється у відповідності до Тарифів, що є невід"ємною частиною Договору. Згідно п. 2.1 ч.3 Договору, моментом прийняття (акцепту) Банком Пропозиції щодо укладення Договору, а отже моментом укладення Договору на умовах, описаних в Пропозиції та Правилах, вважатиметься дата підписання Банком доної Пропозиції та скріплення її печаткою. На підставі п. 2.4 ч.3 Договору, кредитування Рахунку в межах Кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п. 2.4 ч.2 Пропозиції. Кожен наступний ліміт Кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених Сторонами у Пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до Пропозиції. У відповідності до п. 2.5 ч.3 Договору, Відповідач до підписання Пропозиції був ознайомлений у письмовій формі з інформацією про умови кредитування Рахунку (у формі встановлення Кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Позивач виконав взяті на себе зобов"язання, відкривши відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні та встановив ліміт Кредитної лінії у розмірі 5000 грн. Відповідач скористався Кредитною лінією, але не виконує належним чином зобов"язання за Договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість, яка станом на 03.01.2014р. складає 6499 грн. 50 коп., а саме: за тілом кредиту: 2749грн. 50 коп.; прострочене тіло кредиту: 1650 грн.; заборгованість за відсотками: 0,00 грн.; заборгованість за комісіями: 2100 грн. Позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача заборгованість за кредитною лінією у сумі 6499 грн. 50 коп. та судові витрати. До судового засідання представник позивача не з*явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача, у якій просив розглянути справу у відсутності представника позивача, задовольнити позов. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з*явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

У квітні 2014р. позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що 29.11.2012р. між ПАТ «Дельта-Банк» (правонаступник ТОВ «Комерційний Банк «Дельта») та відповідачем укладено кредитну Угоду відповідно до умов заяви № 001-07020-291112. Згідно п.п.2,1; 2,2; 2,5 ч. 1 вищевказаного Договору, Банк відкриває відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Згідно п.2.3 ч. 3 Договору Банк встановлює ліміт Кредитної лінії у розмірі 10 000 грн. Згідно п.1 ч.3 Договору - обслуговування Карткового рахунку здійснюється у відповідності до Тарифів, що є невід"ємною частиною Договору. Згідно п. 2.1 ч.3 Договору, моментом прийняття (акцепту) Банком Пропозиції щодо укладення Договору, а отже моментом укладення Договору на умовах, описаних в Пропозиції та Правилах, вважатиметься дата підписання Банком доної Пропозиції та скріплення її печаткою. На підставі п. 2.4 ч.3 Договору, кредитування Рахунку в межах Кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п. 2.4 ч.2 Пропозиції. Кожен наступний ліміт Кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених Сторонами у Пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до Пропозиції. У відповідності до п. 2.5 ч.3 Договору, Відповідач до підписання Пропозиції був ознайомлений у письмовій формі з інформацією про умови кредитування Рахунку (у формі встановлення Кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Позивач виконав взяті на себе зобов"язання, відкривши відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні та встановив ліміт Кредитної лінії у розмірі 10 000 грн. Відповідач скористався Кредитною лінією, але не виконує належним чином зобов"язання за Договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість, яка станом на 03.01.2014р. складає 8601 грн. 30 коп., а саме: за тілом кредиту: 3193 грн. 80 коп.; прострочене тіло кредиту: 1800грн.; заборгованість за відсотками: 0,00 грн.; заборгованість за комісіями: 3607 грн.50 коп. Позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача заборгованість за кредитною лінією у сумі 8601 грн. 30 коп. та судові витрати. До судового засідання представник позивача не з*явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача, у якій просив розглянути справу у відсутності представника позивача, задовольнити позов. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з*явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

У квітні 2014 р. позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 06 червня 2008 року, від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO] Вказує, що з вини чоловіка сім»я розпалась. Відповідач зловживає спиртними напоями, але звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу вона не може, оскільки чоловік після розлучення зовсім зіп»ється. Зазначає, що діти знаходяться на її утриманні, а відповідач не надає матеріальної допомоги на їх утримання, тому вона змушена звертатися до суду з даним позовом. Врегулювати спір щодо сплати аліментів у добровільному порядку з відповідачем не вдалося. Обов»язки щодо утримання, виховання та забезпечення дітей вона несе самостійно. Вказує, що самій їй важко утримувати дітей, а відповідач повинен приймати участь у вихованні та утриманні їх по Закону. Інших дітей у відповідача не має, стягнень по виконавчим листам не проводиться. Просить стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня пред»явлення позову і до досягнення повноліття старшою дитиною. В судове засідання позивачка не з»явилась, надала письмову заяву з проханням справу розглянути без її участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився, надав письмову заяву з проханням справу розглянути без його участі, не заперечує проти задоволення позову. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст.197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, у зв'язку з наступним. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 червня 2008 року (а.с. 5), від якого мають двох неповнолітніх дітей (а.с. 6,7). Відповідно до положень ст.180, ч.1 ст. 183 СК України, батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, що відповідач свої батьківські обов"язки по матеріальному утриманню дітей не виконує. Судом встановлено, що діти проживають з матір"ю. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, наведені в ст. 182 СК України. Суд, заслухавши сторони вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач позов визнав, не заперечує проти стягнення з нього аліментів. На підставі ст.ст. 180-182 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 03 листопада 1995 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, що шлюбні відносини між ними фактично припинилися з листопада 2008 року, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливим, просила розірвати шлюб. У судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач своє право на участь у судовому засіданні не використав, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином через оголошення в газеті "Урядовий кур"єр" № 95 (5469) від 29 травня 2015 року. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заочний розгляд справи відбувається за відсутності відповідачки з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно із вимогами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що 03 листопада 1995 року між сторонами було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 03 листопада 1995 року актовий запис № 1896 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] ( а.с. 7-8). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися з листопада 2008 року, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. Спір щодо місця проживання [PERSON] та [PERSON] відсутній. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON], мотивуючи його тим, що 27 липня 2002 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Червоноармійського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 20. Від шлюбу мають дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], які зараз проживають з нею і знаходяться на її утриманні. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Через деякий час після одруження, з вини чоловіка, у сім"ї почали відбуватися конфлікти на грунті особистої неприязні. Починаючи з червня 2013 року вони стали проживати окремо. Відповідач на даний час проживає у помешкані своїх батьків у с. Горностайпіль, Іванківського району Київської області. [PERSON] матеріально сім"ю не забезпечує, вихованням дітей не займається, хоча є пенсіонером за вислугою років, за станом здоров"я працездатний, інших утриманців не має. Враховуючи наведене, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки його щомісячного доходу (заробітку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дітей. В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги позовної заяви та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому вважає ухвалити рішення про його задоволення. При зверненні до суду позивачка звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує його з відповідача в сумі 243 грн. 60 коп. на користь Червоноармійського районного суду Житомирської області.

Outcome: approved