Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із дійсним позовом. В обґрунтування позову позивач зазначив, що він мешкав однією сім`єю разом з [PERSON] в смт.Врубівка Попаснянського району Луганської області. Від цивільних шлюбних відносин сторони мають доньку [PERSON] [INFO] . З самого народження відповідачка не надавала дитині належного піклування, періодично зникала, залишаючи дочку з позивачем та його матір" ю . На час звернення позивача до суду відповідачка забрала дитину та виїхала до своєї матері за адресою: [ADDRESS] , де вісутні умови для проживання дитини, дитині не надається належний догляд. Позивач зазначає, що він натомість має всі необхідні умови для проживання дитини, займається веденням підсобного господарства, веде здоровий спосіб життя, спиртними напоями не зловживає, харктеризується позитивно, за місцем проживання позивача створен всі умови для належного проживання із ним дитини та належного утримання дитини. За таких обставин, позивач в поданому позову просить суд визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] разом з її батьком [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання позивач, та його представник не з`явились, до початку судового розгляду надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, підтримали поданий позов, просили його задовольнити в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, також до початку судового розгляду надала суду заяву, в якій просила суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги визнала, зазначивши, що на час розгляду спраив дитиниа проживає із батьком. У судове засідання представник органу опіки та піклування Попаснянської РДА не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника, проти позову не заперечував. Дослідивши письмові матеріали, суд зазначає наступне. Вдіповідно до положень ст.12,81 ЦПК України - Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно доположень ст.89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ст.264 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, зокрема: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; А так, суд зазначає : предметом даного позову є вирішення питання про місце проживання неповнолітньої дитини, батьки якої добровільно не досягли домовленості щодо визначення місця проживання їх спільної дитини. Спірні питання щодо визначення місця проживання дитини урегульовані положеннями Сімейного Кодексу України, Цивільного Кодексу України, також суд керується положеннями міжнародних законодавчих актів щодо врегулювання такого питання, положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, у відповідності із положеннями ст..10 ЦПК України. Так, ст.141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Статею 151 СК України передбачено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Статею 153 СК України встановлені права батьків та дитини на спілкування, згідно якої - Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Статтею 160 СК України визчено Право батьків на визначення місця проживання дитини, згідно якої - місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до положень Статті 161 СК України - при вирішення спору між матір`ю та батьком щодо місця проживання малолітньої дитини, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Також, суд враховує положення ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» , якою встановлено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом із батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї від народження. При цьому також, Ст. 29 Цивільного Кодексу України встановлено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Враховуючи визначені правові положення судом встановлено: Від спільного проживання сторони мають малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження дитини ( а.с.8). Зареєстрованим місцем проживання сторін та їх спільної дитини є будинок [ADDRESS] , що вбачається з Довідки про склад сім`ї, складеної Врубівською селищною радою Попаснянського району Луганської області.( а.с.7) З акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 29.07.2019 року судом встановлено, що у помешканні за адресою: [ADDRESS] є все необхідне - меблі, речі, побутова техніка. [PERSON] систематично ухиляється від виховання своєї доньки, часто буває груба та жорстока, може без попередження залишати дитину на піклування бабусі та батька. ( а.с.10). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов сім`ї Газе за адресою: [ADDRESS] , складеного депутатом Врубівської селищної ради від 22.08.2019 року, судом встановлено, що стан будинку задовільний, сім`я займається веденням підсобного господарства та отримує дохід від реалізації сільськогосподарської продукції ( а.с.11) Із довідок наданих Попаснянської центральної районної лікарні вбачається, що [PERSON] не перебуває на обліку у лікаря-нарколога і за медичною допомогою не звертався.( а.с.15) Згідно побутової характеристики [PERSON] за час проживання на території Врубівської селищної ради з 1999 року зарекомендував себе з позитивної сторони, працелюбний, скраг від сусідів на нього не було.Проживає в цивільному шлюбі з громадянкою [PERSON] , мають спільну дитину [PERSON] , 2017 року народження. ( а.с.16). Із довідки КП "Попаснянська центральна районна лікарня" вбачається, що [PERSON] , 2017 року народження неодноразово перебувала на лікуванні у відділенні лікарні, Догляд за дитиною здійснювала її бабуся [PERSON] . За час хвороби мати дитини [PERSON] дитину не відвідувала та стан здоров`я не піклувалась. Необхідні ліки для дитини придбалися бабусею та батьком. ( а.с.18, 19-21). Аналізуючи зазначені письмові матеріали - суд зазначає, що обставини, викладені у позові знайшли своє підтвердження при розгляді судом та доведені наданими позиваемч доказами. При тім, суд враховує, що відповідач визнала поданий позов, тим самим підтвердила його обгрунтованість і тому суд приймає визнання позову відповідачем , в порядку ст.206 ЦПК України, оскільки визнання позову відповідачем в даному випадку не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а навпаки на даний час відповідає інтересам позивача з метою створення належних умов для всебічного розвитку дитини та матеріального забезпечення та утримання, що відповідає вищезазначеним положення законодавства щодо соціального захисту неповнолітньої дитини. Приймаючи такий висновок, Таким чином, поданий позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, положень ст. 141,151, 153,160,161 Сімейного Кодексу України , ст..29 ЦК України, положень ЗУ «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved