Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

Позовні вимоги мотивовані тим, що 28.12.2012р. між позивачем ПАТ «ДельтаБанк» та відповідачем був укладений кредитний договір №006-06019-281212, відповідно до умов якого банк надав відповідачу та відкрив картковий рахунок [NUMBER] в гривні, випустив та надав платіжну картку а також ПІН-код до картки, здійснює обслуговування Держателя на умовах, викладений в Тарифному пакеті Visa Класичний, а також банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії у розмірі 5.000,00 грн., який розраховується банком самостійно. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказує, що він свої зобов'язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі- видав готівку і які були отриманні відповідачем, проте він, в порушення умов вище вказаного кредитного договору свої зобов'язання не виконав в частині погашення заборгованості за кредитом та сплати відсотків за користування даним кредитом, не забезпечив повернення одержаного кредиту та сплату нарахованих процентів на умовах, передбачених Кредитним договором, в результаті чого виникла заборгованість по сплаті кредиту, відсотків. На неодноразове прохання погасити заборгованість по кредиту та відсотках, відповідач не відреагував та не виконав свої зобов'язання по Договорам. Далі позивач вказує, що заборгованість відповідача за кредитним договором станом на час розгляду справи у суді становить 9.431,17 грн., з яких: 3.692,65 грн. заборгованість за кредитом; 1.307,35 грн.- прострочене тіло кредиту; 1.012,66 грн. заборгованість за відсотками; 3.418,51 грн. заборгованість за комісіями. У зв"язку з наведеним та відповідно до вимог ЦК України позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 9.431,17 грн. та суму понесених ним судових витрат: 243,60 грн. - судового збору. Представник позивача в судове засідання не з»явився, проте в позовній заяві подав клопотання про розгляд справи у його відсутності і в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, наведених в позовній заяві та просив суд їх повністю задоволити, а при необхідності винести заочне рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з"явився, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся судом належним чином, про що свідчить повідомлення в засобах масовї інформації- «Новини Закарпаття» №91 від 19.08.2014р., причину своєї неявки до суду не повідомив, у зв»язку з чим суд, зі згоди представника позивача, зазначеної в позовній заяві, ухвалює рішення у справі при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Отже, обстеживши матеріали справи, визнаючи в порядку ст.169 ЦПК України необов'язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і, враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів та доказів і приходить до висновку, що вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач в своїй заяві, а відтак суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін на підставі наданих ними доказів. Виходячи із змісту ст.3 ЦПК України- кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За приписами ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, особа на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета спору і зобов'язана належно довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.ст.10,11,57-61); про задоволення позову рішення може бути прийняте за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог (ст.ст. 212-215). Згідно з вимогами ст.55 Конституції України та ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ст.6) встановлено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його цивільних прав і обов»язків. Так, оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.212 ЦПК України з врахуванням положень ст.ст.57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.ст.10,11,59,60,61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на піставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущення, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Суд вважає, що між сторонами склались правовідносини, які випливають із договірних зобов»язань. Зокрема, згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у відповідності з умовами договору, який є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України), і вимогами законодавства. Суд встановив, що всупереч цьому, відповідач не виконав свої зобов'язання, передбачені Кредитним договором. Як достовірно встановлено з матеріалів справи, що 28.12.2012р. між позивачем ПАТ «ДельтаБанк» та відповідачем був укладений кредитний договір №006-06019-281212, відповідно до умов якого банк надав відповідачу та відкрив картковий рахунок [NUMBER] в гривні, випустив та надав платіжну картку а також ПІН-код до картки, здійснює обслуговування Держателя на умовах, викладений в Тарифному пакеті Visa Класичний, а також банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії у розмірі 5.000,00 грн., який розраховується банком самостійно. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказує, що він свої зобов'язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі- видав готівку і які були отриманні відповідачем, проте він, в порушення умов вище вказаного кредитного договору свої зобов'язання не виконав в частині погашення заборгованості за кредитом та сплати відсотків за користування даним кредитом, не забезпечив повернення одержаного кредиту та сплату нарахованих процентів на умовах, передбачених Кредитним договором, в результаті чого виникла заборгованість по сплаті кредиту, відсотків. На неодноразове прохання погасити заборгованість по кредиту та відсотках, відповідач не відреагував та не виконав свої зобов'язання по Договорам, станом на час розгляду справи у суді становить 9.431,17 грн., з яких: 3.692,65 грн. заборгованість за кредитом; 1.307,35 грн.- прострочене тіло кредиту; 1.012,66 грн. заборгованість за відсотками; 3.418,51 грн. заборгованість за комісіями. Між тим, відповідно до умов Кредитного договору, якщо відповідач порушує термін здійснення платежів, встановлені п.2.1.1 п.2.1 цього Договору, внаслідок чого виникла заборгованість з погашення кредиту, позивач має право вимагати дострокового повернення Кредиту, сплати процентів, а відповідач зобов"язаний виконати зазначені зобов'язання в порядку передбаченому цим пунктом Договору. Нормами статтей 1049,1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов»язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Крім цього, ч.2 ст.1050 ЦК України передбачено, що у випадку, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Оскільки в суді на підставі належних та достовірних доказах встановлені обставини, на які позивач посилався в обґрунтування своїх позовних вимог, зокрема, те, що відповідач не виконав взяті на себе відповідно до кредитного договору №001-06021-110107 від 11.01.2007р. обов»язки, суд вважає позов підставним і такий підлягає до задоволення в повному обсягу. Суд також вважає, що судові витрати по справі, які поніс позивач, слід стягнути з відповідачки, оскільки відповідно до вимог ст.88 ч.1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. В даному випадку відповідно до платіжних доручень від 20.06.2014р. а.с.1 позивач сплатив 243,60 грн. судового збору. Відповідно до вимог ст.ст.525,554,651,1048,1050 ЦК України та

Outcome: approved