Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

Товариства з додатковою відповідальності "Страхова компанія "Кредо" звернулося до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Позов обґрунтований тим, що 16.04.2020 між сторонами був укладений договір соціального страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/174108212, згідно якого позивач зобов`язався у разі настання страхового випадку відшкодувати збитки у межах страхової суми та в порядку та на умовах, передбачених ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 15.08.202 біля 06:10 год. сталась ДТП за участю автомобіля Volkswagen Passat, д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача та автомобіля Mercedes-Benz GLE 500Е, д.н.з. [NUMBER] , внаслідок якої останній отримав пошкодження та його власнику завдано матеріальної шкоди. При цьому відповідач керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та постановами Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.10.2020 у справах № 932/9828/20 та 392/9825/20 відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Позивачем потерпілій особі було виплачено страхове відшкодування у розмірі 130000 грн., тобто було відшкодовано шкоду завдану відповідачем. В зв`язку з викладеним, у відповідності до ст. 1191 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача вказану суму відшкодування виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу, оскільки відповідач на момент ДТП керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, що є підставою для звернення з вказаним позовом. Крім того позивач просить стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду від 05.03.2021 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін та відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву, однак відповідач відзиву у визначений судом строк не надав. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення позовних вимог та просили відмовити в задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Відповідача зазначає, що під час ДТП не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки посвідчення на право керування транспортним засобом у нього не вилучаслось. Крім того представник відповідача зазначає, що огляд транспортного засобу Mercedes-Benz GLE 500Е, д.н.з. [NUMBER] , з метою встановлення вартості ремонту проводився за відсутності відповідача особою, в якої закінчився строк чинності кваліфікаційного свідоцтва. Також представник відповідача посилається на відсутність детального переліку робіт, необхідних для виконання ремонту з урахуванням характеру вказаних ушкоджень, а також вартість змінних деталей, вузлів та агрегатів зазначених в кошторисі вартості ремонту, що в цілому, на думку представника відповідача, свідчить про недоведеність розміру шкоди, що підлягає стягненню в порядку регресу. Суд, дослідивши матеріали справи та письмові докази, вислухавши думку учасників, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.10.2020 у справі № 932/9825/20 (а.с.8-9) [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за керування ним 15.08.2020 о 06-43 год. по вул. Богдана Хмельницького, 119 в м. Дніпро керував автомобілем Volkswagen Passat з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). Від проходження у встаноленому порядку огляду на стан сп`яніння відмовився. Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.10.2020 у справі № 932/9828/20 (а.с.8, 10) [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за те, що він 15.08.2020 о 06.10 год. по вул. Богдана Хмельницького, 119 в м. Дніпро не, керуючи автомобілем Volkswagen Passat, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Mercedes-Benz GLE 500Е, який зупинився попереду. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим спричинена матеріальна шкода. Згідно полісу ЕР № 174108212 (копія на а.с. 5) [PERSON] застрахував цивільно-правову відповідальність власників наземних транспортних засобів , а саме автомобіля Volkswagen Passat, д.н.з. [NUMBER] . Страховик - Кредо, дата початку дії полісу - 17.04.2020, дата закінчення лії полісу - 16.04.2021. Згідно аварійного сертифікату № 518/20-09 (копія на а.с. 11-14), вартість відновлюючого ремонту автомобіля Mercedes-Benz GLE 500Е, д.н.з. [NUMBER] може становити 133 159, 99 грн. (або 155 497,84 грн. - з ПДВ вартості запчастин). Згідно заяви про узгодження розміру та способу здійснення страхового відшкодування (копія на а.с.18), керівником Приватної виробничої фірми «Агроцентр», якій належить автомобіль Mercedes-Benz GLE 500Е, д.н.з. [NUMBER] , узгодив суму страхового відшкодування за наслідками вказаної ДТП у розмірі 130000 грн. та дає згоду на перерахування суми страхового відшкодування у безготівковому порядку на поточний рахунок страхувальника. Позивачем згідно страхового акту № 54-15916511/2631 від 11.11.2020 (копія на а.с. 19) та платіжного доручення № 5003 від 11.11.2020 (а.с.20) було перераховано 130 000 грн. на рахунок ПВФ «Агроцентр», тобто позивачем було визнано та не оспорено суму страхового відшкодування у вказаному розмірі. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку, страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений в договорі. Як зазначено в ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України зазначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка, на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до п.п. а, 4 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема: якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Враховуючи вищевикладене, встановлені судом обставини справи, те, що відповідач, будучи особою, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, за що на нього постановою суду було накладено адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Доводи представника відповідача щодо порушення порядку огляду транспортного засобу та недійсності кваліфікаційного свідоцтва аварійного комісара станом на час видачі аварійного сертифікату, вказаних висновків суду не спростовують. Позивачем заявлена до відшкодування в порядку регресу сума страхового відшкодування, встановлена у відповідності до вказаного сертифікату, не оспорювалась та була фактично ним відщкодована потерпілій стороні, що підтверджується копією платіжного доручення (а.с.20). В силу приписів статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання чи оспорювання. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно із частиною першою статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до частини другої статті 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібно довести наявність елементів складу цивільного правопорушення, а саме: 1) наявність протиправної поведінки, 2) факт понесення збитків, 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, 4) вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Враховуючи, що в ході судового розгляду було підтверджено наявність у діях відповідача елементів складу цивільного правопорушення, суд вважає позовні вимоги доведеними і обгрунтованими. Обставини, на які посилається відповідач, заперечуючи проти позову, опосередковують правовідносили між позивачем і ПВФ «Агроцентр» щодо визначення суми страхового відшкодування та не впливають на фактичне понесення позивачем заявлених до відшкодування витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved