Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

01.03.2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Котелевської селищної ради Полтавської області про визнання в порядку спадкування право власності на земельну ділянку площею 1,5833 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області. При здійсненні авторозподілу судової справи між суддями головуючим суддею визначено Мальцева С.О. Ухвалою суду від 01.03.2021 року суддею було прийнято справу до свого провадження та відкрито загальне позовне провадження за вказаним позовом. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. [PERSON] подала до суду письмову заяву від 03.03.2020 року, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позов підтримує повністю (а.с. 75). Представник відповідача Котелевської селищної ради Полтавської області - в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву від 19.03.2021 року, в якому повністю визнає обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, а також цілком погоджується з правовою оцінкою обставин, наданих позивачем у позові, а також не заперечує проти ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження. Одночасно просить розгляд справи проводити без участі представника відповідача (а.с. 77). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Клопотань про відкладення судового розгляду чи заперечень щодо позовних вимог від [PERSON] до суду не надходило. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12.06.2009 N2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Виконуючи приписи ст.ст. 264, 265 ЦПК України суд зазначає таке. Позивач [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Котелевської державної нотаріальної контори Ковпаком В.І. 21.08.2012 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1249, та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Котелевської державної нотаріальної контори Ковпаком В.І. 14.12.2011 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2377, є співвласником Ѕ частки земельної ділянки площею 3,17 га, яка розташована на території Котелевської селищної ради Полтавської області (а.с. 11) та належала [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серія Р1 № 523698, виданого Котелевською селищною радою 11.06.2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1911 (а.с.12). Цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер - 5322255100:00:003:0792. Інша 1/2 частина вказаної земельної ділянки належить [PERSON] . Земельна ділянка площею 3,17 га з кадастровим номером 5322255100:00:003:0792 до Публічної кадастрової картки України не була внесена, державна реєстрації земельної ділянки з такою площею не проводилась. У січні 2012 року фізичною особою - підприємцем [PERSON] , за замовленням [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.12.2011 року, було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для ведення товарного сільського господарського виробництва площею 1,5834 га, кадастровий номер - 5322255100:00:003:0886. Згідно з пояснювальної записки, завдання на виконання робіт, каталогу координат, акту звірки і погодження меж земельної ділянки від 18.01.2012 року, збірного кадастрового плану площа земельної ділянки після виділу Ѕ частки в натурі (на місцевості) склала 1,5834 га (1/2 частки від загальної площі 3,17 га). Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5317493472021 від 21.01.2021 року вбачається, що державна реєстрація земельної ділянки площею 1,5834 га з кадастровим номер - 5322255100:00:003:0886 була проведена відділом Держкомзему у Котелевському районі 05.12.2012 року (а.с.. Відповідно до листа за № 60/109-21, наданого відділом у Котелевському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області 02.02.2021 року, 14.03.2017 року за [PERSON] було проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 1,5834 га з кадастровим номер - 5322255100:00:003:0886 шляхом внесення відповідних даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про що свідчить Інформаційна довідка за № 241241424 від 21.01.2021 року (а.с. 41). Отже, Ѕ частка земельної ділянки площею 3,17 га є виділеною в натурі та фактично сформованою, їй присвоєно кадастровий номер, вона внесена до Публічної кадастрової карти України та до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Позивач [PERSON] звернулася до державного кадастрового реєстратора відділу у Котелевському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області для проведення державної реєстрації успадкованої нею Ѕ частки земельної ділянки шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера, отримання витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, так як даний документ є необхідним для пред`явлення до компетентного органу з метою державної реєстрації речових прав на подаровану мені земельну ділянку. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку, за місцем її розташування, відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. На підтвердження державної реєстрації земельної ділянки заявнику безоплатно видається витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Витяг містить всі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. Складовою частиною витягу є кадастровий план земельної ділянки. При здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр» відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України та у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками. У грудні 2020 року фізичною особою - підприємцем [PERSON] , замовлення позивача, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Котелевської державної нотаріальної контори Ковпаком В.І. 21.08.2012 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1249, було виготовлено технічну документацію із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) Ѕ для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно з довідки, що містить узагальнену інформацію про землі (території) від 11.12.2020 року, акту приймання - передачі межових знаків на зберігання, списку межових знаків, переданих на зберігання, плану меж земельної ділянки площа виділеної іншої Ѕ частки земельної ділянки склала 1,5833 га. Відповідно до рішення № РВ-5302031682021 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 11.01.2021 року позивачу було відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки площею 1,5833 га, оскільки площа та конфігурація земельної ділянки згідно технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. [PERSON] (1,5833 га) не відповідає державному акту на право приватної власності на землю Р1 № 523698 від 11.06.2001 (3,17 га). Рекомендовано: усунути розбіжності та подати на реєстрацію повторно (а.с. 40). Відповідно до п. 59 Постанови Кабінету Міністрів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для державної реєстрації права власності на земельну ділянку в разі, коли в документах, що подаються для такої реєстрації, відсутні відомості про її кадастровий номер, а також у разі, коли в результаті доступу до Державного земельного кадастру державним реєстратором встановлено відсутність відомостей про відповідну земельну ділянку, також подається витяг з Державного земельного кадастру про таку земельну ділянку. Таким чином, без внесення даних про земельну ділянку до Державного земельного кадастру та присвоєння їй кадастрового номера, є неможливим звернення до державного реєстрована з метою проведення державної реєстрації речових прав на земельну ділянку площею 1,5833 га. Відповідно до ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Оскільки співвласник Ѕ частки спірної земельної ділянки, здійснила її реальний виділ в натурі площею 1,5834 га, а державним кадастровим реєстратором було відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастрову щодо іншої Ѕ частки земельної ділянки площею 1,5833 га, на яку уже виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та встановлено її межові знаки, позивач позбавлена можливості іншим шляхом, окрім захисту своїх прав у судовому порядку, належним чином оформити успадковану частину земельної ділянки, що після виділу її в натурі має площу 1,5833 га. У зв`язку з вищевикладеними обставинами, необхідним є визнання за позивачем права власності на земельну ділянку площею 1,5833 га, що в подальшу надасть можливість їй звернутися повторно до державного кадастрового реєстратора відділу у Котелевському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області з метою внесення до Державного земельного кадастру відомостей про формування земельної ділянки площею 1,5833 га та присвоєння їй кадастрового номера , що в свою чергу, в подальшому, надасть можливість для проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Враховуючи зазначене, суд робить висновок, що права позивача на вільне володіння, користування та розпорядження належною їй земельною ділянкою порушено з незалежних від позивача та відповідача обставин, відтак, суд захищає цивільне право позивача щодо проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно шляхом та визнає за позивачем право власності на земельну ділянку. Визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та відповідає обставинам справи.

Outcome: approved