Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

Позивач ПАТ "Альфа-банк" звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просять стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість в розмірі 4106,83 доларів США та 180519,83 грн., а саме: за кредитом - 2017,86 доларів США, по відсотках - 2088,97 доларів США, пеня - 180519,83 грн. ; стягнути солідарно з відповідачів витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позову вказує, що 08.05.2008 року ЗАТ "Альфа-Банк" та фізична особа - [PERSON] уклали кредитний договір № 800003788. ЗАТ "Альфа-банк" 19.08.2009 року було приведено у відповідність до Закону України "Про акціонерні товариства", назву організаційно-правової форми, шляхом перейменування ЗАТ "Альфа-банк" в Публічне акціонерне товариство "Альфа-банк". Відповідно до умов кредитного договору позивач зобов'язався надати відповідачу кредит в розмірі 31455,00 доларів США, а відповідач зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 31455,00 доларів США, що підтверджується розпискою з особового рахунку відповідача. У порушення умов Договору, відповідач [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 03.01.2017 року має прострочену заборгованість за кредитом - 2017,86 доларів США, за відсотками - 2088,97 доларів США, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом. Станом на 03.01.2017 року розмір неустойки становить: пеня 8180,19 доларів США , що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 222426,38 грн. В забезпечення виконання зобов'язання позичальника , що випливають з Договору від 08.07.2009 року ЗАТ "Альфа- Банк" та [PERSON] уклали Договір поруки із фізичною особою-резидентом № 800003788-П. Відповідно до даного Договору відповідач [PERSON] поручається за виконання відповідачем [PERSON] На виконання умов Договору відповідачам була направлена Вимога про дострокове повернення кредиту, але на дату подання позовної заяви Вимога не виконана. 23.01.2018 року відповідачем [PERSON] подано зустрічну позовну заяву до Публічного акціонерного товариства "Альфа-банк", треті особи: Приватний нотаріус Кам'янського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання кредитного договору № 800003788 від 08.05.2008 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ "Альфа-Банк" припиненим внаслідок виконання належним чином; визнання договору поруки із фізичною особою-резидентом № 800003788-П від 08 липня 2009 року , укладеного між [PERSON] та ПАТ "Альфа-Банк" припиненим в зв'язку з припиненням основного зобов'язання; визнання договору іпотеки № 800003788-И від 08 травня 2008 року, укладений між [PERSON] та ПАТ "Альфа-Банк" припиненим в зв'язку із припиненням основного зобов'язання; зобов'язання нотаріуса Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] внести відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про припинення обтяження квартири, зазначеної в договорі іпотеки № 800003788-И від 08.05.2008 року, що укладений між [PERSON] та ПАТ "Альтфа-Банк" .(а.с.116-119) В обґрунтування зустрічного позову вказано, що 08 травня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» (правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Альфа-банк»), з однієї сторони, та [PERSON], з другої сторони, був укладений Кредитний договір №800003788 , відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання кредит строком до 08.05.2023 року в сумі 31455,00 доларів США під 13,8 % річних . В забезпечення виконання грошового зобов'язання, відповідно до п. 2.9. Розділу №1 Кредитного договору, основним забезпеченням є Іпотека об'єкту нерухомості, а саме квартири за номером 27, що знаходиться у будинку номер 11, розташованому по проспекту 50 років СРСР у місті Дніпродзержинську, Дніпропетровської області . Також з метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, 08.07.2009 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-банк», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Альфа-банк» (Банк) та [PERSON] (Поручитель) було укладено Договір поруки №800003788-П, відповідно до умов якого Поручитель поручився за виконання Боржником - [PERSON], обов'язків, що виникли на підставі Кредитного договору №800003788 від 08 травня 2008 року, або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому . В наступному на вимогу Банку умови Договору частково змінювалися та доповнювалися (зокрема, у зв'язку зі збільшенням курсу долара США до гривні), в тому числі щодо суми основного зобов'язання за Договором, про що між Позичальником та Банком було укладено Додаткову угоду, а саме: 08.07.2009 року Сторони уклали Договір про внесення змін і доповнень №1 до Кредитного договору № 800003788 від 08.05.2008 р. ( Додаткова угода №1), відповідно до п. 2.1. Розділу №1 Кредитного договору, в редакції Додаткової угоди №1, сума кредиту становить 33 991,36 доларів США. Відповідно до п. 2.3. Розділу №1 Кредитного договору, в редакції Додаткової угоди №1, Позичальник зобов'язаний повернути частину Кредиту у сумі 31 455,00 доларів США 08 травня 2023 року, частину кредиту у сумі 2 536,36 доларів США 08 липня 2012 року. З моменту укладення Кредитного договору Позичальник сумлінно виконувала взяті на себе зобов'язання зі сплати щомісячних платежів за кредит та сплати процентів за користування кредитними коштами, навіть незважаючи на значні негативні зміни в економіці країни, що відбувались в 2014 році та значну зміну курсу гривні до долара США, враховуючи, що валюта кредиту, відповідно до п. 2.1. Розділу №1 Кредитного договору є долар США. Втім, починаючи з листопада місяця 2014 року у Позичальника з'явились непереборні фінансові труднощі, у зв'язку з чим, остання продовжуючи сплачувати в межах можливості кошти за Кредитним договором, звернулась до Банку, з проханням здійснити реструктуризацію її заборгованості, для реальної можливості розрахунку за Кредитним договором. Звернення Позичальника до Банку підтверджується, зокрема листом №123906-23 від 26.11.2014 р. У зв'язку із посиленням фінансових труднощів та ігнорування Банком звернень Позичальника, з червня місяця остання втратила можливість здійснювати чергові платежі за Кредитним договором, внаслідок чого почала виникати заборгованість. Усвідомлюючи можливі негативні наслідки, Позичальник постійно зверталась до Банку з вимогами щодо реструктуризації заборгованості, зокрема це підтверджується листами від 28.05.2015 р. та 02.06.2015 року. Проте, будь-якої позитивної для Позичальника відповіді, остання так і не отримала від Банку, а тільки формальні відписки. У січні 2016 року Позичальник отримала Постанову старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського Ознайомившись зі змістом зазначеної Постанови Позичальнику стало відомо, що Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, [PERSON], вчинено виконавчий напис за №15332 від 08.11.2015 року про стягнення на користь ПАТ «Альфа Банк» заборгованість по Кредитному договору №800003788 від 08.05.2008 року, Боржником за яким є [PERSON] . З виконавчого напису за №15332 від 08.11.2015 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], вбачається наступне: «Строк платежу по Кредитному договору настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 08.06.2015 року по 02.09.2015 р. Сума заборгованості за виконавчим написом складається : за кредитом 12 615,44 дол. США, що по курсу НБУ станом на 02.09.2015 становить 274 997,90 грн.; по відсотках - 721,36 що по курсу НБУ станом на 02.09.2015 становить 15 724,58 грн. та суми плати, що здійснена Стягувачем за вчинення виконавчого напису - 3000 грн. Відповідно до Графіку погашення заборгованості, що є Додатком №1 до Кредитного договору та становить його невід'ємну частину, в період з 08.06.2015 року по 02.09.2015 року, Позичальником в обов'язковому порядку повинні були сплачуватись лише відсотки за користування кредитом, при цьому, оплата тіла кредиту в цей період не вимагалась, а тому, Позичальником за цей період було допущено прострочення сплати лише відсотків, а саме 188,20 дол. США за кожен місяць, а разом за період з 08.06.2015 р. по 02.09.2015р. -564,6 дол. США, зокрема, Графік погашення заборгованості в цей період Також, із Графіку погашення заборгованості вбачається, що залишок по оплаті кредиту (тіло кредиту) встановлений на 02.09.2015 року становить 12 616,90 дол. США. Таким чином, з наведених обставин чітко вбачається, що за Виконавчим написом №15332 від 08.11.2015 року від Позичальника вимагається дострокове виконання зобов'язань за Кредитним договором в повному обсязі,що складається із залишку по сплаті за тілом кредиту та прострочені відсотки за період з 08.06.2015 р. по 02.09.2015р. Правовим наслідком вимоги кредитора про дострокове виконання зобов'язань за договором є одностороння зміна Кредитором умов договору, в частині визначення строку виконання зобов'язань, а отже таким чином, відповідно до п. 8.1. Розділу 2 Кредитного договору, в редакції Додаткової угоди №1, Банк розраховував суму останнього платежу, що підлягає оплаті, на день здійснення остаточного повернення Кредиту і чітко визначив, розмір заборгованості Позичальника за Кредитним договором станом на 02.09.2015 року. Враховуючи, що Банк в односторонньому порядку змінив умови Кредитного договору, в частині порядку повернення кредиту та сплати процентів за користування, Додаток №1 до Кредитного договору, який був погоджений з Позичальником, фактично втратив чинність, а тому нарахування Банком відсотків що передбачені цим графіком є неправомірним, при цьому, Банк жодним чином не пропонував Позичальнику погодити порядок дострокового повернення кредиту. Слід звернути увагу, що згідно Виконавчого напису №15332 від 08.11.2015 р., на момент пред'явлення Банком вимоги про дострокове повернення заборгованості, Позичальником було прострочено виконання платежів що були передбачені Графіком погашення заборгованості за період з 08.06.2015 р. по 02.09.2015р. Отримавши Постанову про відкриття виконавчого провадження Позичальнику стало зрозуміло, і остання була обґрунтовано переконана в тому, що Банк категорично відмовився піти на поступки Позичальнику щодо реструктуризації заборгованості на більш лояльних умов, і навпаки скористався своїм правом на вимогу про дострокове повернення заборгованості за Не дивлячись на скрутне фінансове становище, Позичальник спромоглася на виконайся вимог Банку за Виконавчим написом №15332 від 08.11.2015 р., внаслідок чого виконавче провадження по стягненню заборгованості з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» по Кредитному договору №800003788 від 08.05.2008 р. було закрито Постановою Баглійського відділу Державної виконавчої служби міста Дніпродзержинськ від 27.09.2016 року про закінчення виконавчого провадження, де встановлено, що «Боржником сплачено борг в повному обсязі згідно виконавчого документу. Документи підтверджуючі сплату знаходяться у матеріалах виконавчого провадження. Після отримання Постанови про закриття виконавчого провадження Позичальник звернулась до Банку, із заявою про розірвання Кредитного договору у зв'язку з його виконанням та наданням відповідної Довідки про відсутність заборгованості після погашення кредиту , на що отримала відповідь. Також, на запит Позичальника, Банк надав Розрахунок заборгованості за кредитом, з якого вбачається, що станом на 26.01.2017 р., за Позичальником рахується заборгованість по Кредитному договору у розмірі 12 901,65 дол. США. 12.02.2018 року представником позивача за первісним позовом подано відзив на зустрічну позовну заяву., в якому вказали, що Зустрічна позовна заява не оплачена судовим збором . Також звертаємо увагу Суду, що Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору. Така ж правова позиція викладена в Узагальненні Верховного Суду України судової практики розгляду цивільних справ, які виникають з кредитних правовідносин: «Отже, з урахуванням викладеного можна зробити висновок, що застосування Закону України «Про захист прав споживачів» до спорів, які виникають з кредитних правовідносин, можливе в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови отримання кредиту, типи відсоткової ставки, валютні ризики, процедура виконання договору тощо, які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають кредитні правовідносини, тому до спорів щодо виконання цього договору цей закон не може застосовуватись, а застосуванню підлягає спеціальне законодавство в системі кредитування». В Постанові Верховного Суду України від 23.05.2012 року по справі №6-39цс12: «застосування положень Закону України «Про захист прав споживачів» до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, можливе лише в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови отримання кредиту, типи відсоткової ставки, валютні ризики, процедура виконання договору тощо, які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають кредитні правовідносини, тому до спорів щодо виконання такого договору положення цього Закону не можуть застосовуватися, а застосуванню підлягає спеціальне законодавство в системі кредитування. Щодо посилання на Рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року №15-рп/2011, то воно не є рішенням суду касаційної інстанції відповідно на нього не може здійснюватися посилання на підтвердження підстави, установленої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України». Та аналогічний Правовий висновок викладений в Постанові Верховного Суду України у справі № 6-1341цс15 від 02.12.2015 року: «Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору». Позивач [PERSON] не вказує яке саме право поручителя [PERSON] як споживача в даному випадку порушено, в чому воно виявилося і не мотивує можливість застосування до нього Закону України «Про захист прав споживачів». При цьому, суд має звернути увагу на те, що даний закон не регулює правовідносини у сфері укладання, виконання, розірванні договору поруки, як одного з виду забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором про надання споживчого кредиту. Обгрунтовуючи вимоги про припинення договору поруки, позивач посилається на положення ст.ст. 559, 599 Цивільного кодексу України, тому правовідносини стави регулюються нормами ЦК України. Оскільки позивачем оспорюється визнання договору поруки припиненим з тих підстав, що позичальник за кредитним договором, на його думку, виконав зобов'язання повністю і, як наслідок, припинено зобов'язання, то предметом позову є визнання договору поруки припиненим саме з підстав загальних вимог, встановлених ЦК України і в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів» це не є захистом прав споживача. В даному випадку поручитель [PERSON] не виступає як споживач послуг (робіт). Таким чином, посилання позивача на те, що його позов відноситься до кате горе :зшк про захист прав не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки пред'явлений пезсв ж пов'язаний із захистом прав споживачів. 08.05.2008 року Закрите акціонерне товариство "Альфа-Банк" та фізична особі - громадянка України якою є - [PERSON], уклали кредитний договір № 800003788. Відповідно до умов вищевказаного Договору, Позивач надав кредит у сумі 31455,00 . В забезпечення виконання зобов'язань Позичальника, що випливають з Договір: відповідно до ст. 553 ЦК України 08.07.2009 року Закрите акціонерне товариство "Альфа- Банк", надалі за текстом - Позивач, та фізична особа - громадянин (ка) України [PERSON], надалі за текстом - Відповідач 2, уклали Договір Поруки із фізичною особою-резидентом № 800003788-П. У зв'язку із тим, що у відповідача утворилась прострочена заборгованість позивач вчинив виконавчий напис на кредитному договорі № 800003788 щодо заборгованості станом на 02.09.2015 року. Після вчинення виконавчого напису кредитор не припинив нарахування процентів та пені, так як це встановлено як умовами кредитного договору, нормами Цивільного кодексу, так і вимогами НБУ щодо обчислення кредитів, що є простроченими за сплатами платежів. Дійсно, за вищевказаним виконавчим написом відповідач повністю сплатила вказану суму боргу станом на 02.09.2015 року, але сплатила вона пред'явлену суму лише за період часу лютий-вересень 2016 року, тобто із простроченням вказаної суми на конкретну дату(коли кредитор продовжував законно вести облік заборгованості). За п.10.5. Розділу №2 «Загальні умови кредитування» кредитного договору №800003788 від 08.05.2008 року строк позовної давності встановлено у термін 50(п'ятдесят) років Через ту обставину, що боржник у повному обсязі не сплатив заборгованість, то станом на 03.01.2017 року має прострочену заборгованість:за кредитом - 2017,86 дол.США, за відсотками - 2088,97 дол. США, пеня - складає 180 519,83 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. При цьому проценти за позикою (стаття 1048 ЦК України) підлягають сплаті до моменту Фактичного повернення боргу. До аналогічного правового висновку приходить і Верховний Суд України, що викладений в Постанові від 02 вересня 2015 року по справі № 6-369цс15. Оскільки кошти за кредитним договором в належному розмірі повернуто не було, проценти за кредитом та неустойка підлягають стягненню з відповідача у межах строку позовної давності - 50 років за умовами кредитного договору №800003788. Таку правову позицію викладено Верховним Судом України у постанові від 02 грудня 2015 у справі №6-249цс15. Відсутність реального і своєчасного виконання зобов'язання не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання. Таку правову позицію викладено Верховним Судом України постанові від 16 січня 2018 року справі № 305/1133/15. Таким чином усі доводи позивача за зустрічним позовом є безпідставними.(а.с.161-166) 04.04.2018 року представником відповідача за первісним позовом Рой надійшла відповідь на відзив, в якому вказав, що доводи ПАТ «Альфа-Банк» викладені у відзиві на зустрічну позовну заяву є необгрунтованими та не заслуговують на увагу . Отже, ПАТ «Альфа-Банк» вважає, що [PERSON] не звільняється від сплати судового збору на підставі ч. З ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки даний закон не застосовується до правовідносин, що виникають під час виконання договору. Таку позицію Банку вважає хибною та такою, що не може бути прийнята судом до уваги, оскільки законодавством України гарантується захист прав споживачів, в тому числі, споживачів фінансових (кредитних) послуг, як під час їх придбання та замовлення, так і під час використання (споживання). Зокрема, зазначене вбачається з положень ч. З ст. 42 Конституції України, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів». Такі гарантії обумовлені в першу чергу тим, що споживач є більш слабким суб'єктом правовідносин, оскільки в своїй переважній більшості має незначні ресурси для захисту від зловживання виконавцем (продавцем, виробником) своїм домінуючим становищем та нехтуванням інтересами споживача. Питання щодо застосування Закону України «Про захист прав споживачів» було предметом офіційного тлумачення Конституційним Судом України у справі №1-26/2011 р., за результатом розгляду якої було прийнято Рішення від 10 листопада 2011 року, де Конституційний Суд дійшов висновку, що норми Закону про захист прав споживачів поширюються на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Щодо визначення прав [PERSON] як споживача, які були порушені діями Банку, то звертає увагу на положення ст. 19 Закону про захист прав споживачів, де зазначено, зокрема таке: «Нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Перелік форм підприємницької практики, що вводить в оману, не є вичерпним.» Крім того, п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону визначено, що нечесна підприємницька практика - будь-яка підприємницька діяльність або бездіяльність, що суперечить правилам, торговим та іншим чесним звичаям та впливає або може вплинути на економічну поведінку споживача щодо продукції. Звертає увагу суду, що Банк фактично достроково стягнув усю заборгованість за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса, проте, в подальшому, Банк вказав (зокрема, своїм листом від 22.12.2016 р., копія якого міститься в матеріалах зустрічного позову), що начебто здійснення виконавчого напису здійснювалося в кредиту не вирішувалося. Такі дії Банку є очевидним обманом позичальника за метою неправомірно стягнути надмірні кошти, за договором який був достроково повністю виконаний шляхом погашення заборгованості. Окрім того, слід зазначити, що права [PERSON] як споживача фінансових послуг ПАТ «Альфа-Банк», були порушені вже на стадії виконання кредитного договору, а тому відсутні підстави вважати, що Закон про захист прав споживачів не може бути застосований на стадії виконання договору. ПАТ «Альфа-Банк» у своєму відзиві зазначає про те, що після вчинення виконавчого напису нотаріуса Банк не припинив нараховувати проценти та пеню, оскільки це передбачено договором та Цивільним кодексом України, при цьому Банком визнається той факт, що [PERSON] повністю сплатила суму боргу за виконавчим написом, але сплати її з простроченням вказаної суми на конкретну дату (тобто суми за виконавчим написом), в той час як кредитор продовжував вести облік і нараховувати заборгованість. Отже ,Відповідач за зустрічним позовом не пов'язує з вчиненням виконавчого напису нотаріуса настання такого факту, як зміна строку виконання зобов'язань. Так, у Постанові Верховний Суд від 14 лютого 2018 року по справі №564/2199/15-ц, предметом розгляду у якій були подібні правовідносини, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду погодилась з висновками судів попередніх інстанцій та зазначила таке: «суд першої інстанції правильно виходив із того, що після направлення відповідачу письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості кредитний договір припинив свою дію, а позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача відсотків за кредитним договором.» Крім того, Верховний суд також дійшов такого правового висновку: «Посилання заявника у касаиійній скарзі на те. шо чинне законодавство не пов'язує припинення зобов'язання з прийняттям судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, є безпідставними, оскільки наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора надає кредитору право лише на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ПК України.» . Вищевикладене повністю спростовує доводи ПАТ «Альфа-Банк», що наведені у відзиві на зустрічну позовну заяву. (а.с. 203-204) В судове засідання представник позивача не з'явився. На адресу суду надані заяви (а.с.46,54, 94-97) про розгляд цивільної справи у відсутність представника позивача. Позовні вимоги позивача повністю підтримав. У задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом просить відмовити повністю. Відповідачі за первісним позовом [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися. Надали суду заяви, відповідно до якої просили розглядати цивільну справу в їх відсутність. Третя особа - приватний нотаріус Кам'янського міського нотаріального округу [PERSON] просив розглядати цивільну справу в його відсутність. (а.с. 181) Представник відповідача за первісним позовом [PERSON]- [PERSON], первісний позов не визнав та пояснив, що позивачем було змінено строк виконання зобов'язань по кредитному договору і виконавчим написом приватного нотаріуса було стягнуто заборгованість в повному обсязі. Виконавче провадження закрито після сплати боргу в повному обсязі. Просить в задоволенні позову відмовити. Підтримав позовні вимоги за зустрічним позовом [PERSON] , послався на обґрунтування, викладене в зустрічній позовній заяві. Суд, заслухавши пояснення , з'ясувавши обставини та дослідивши докази по справі вважає, що первісний позов ПАТ "Альфа-банк" до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості не підлягає задоволенню по наступним підставам. В судовому засіданні встановлено, що 08 травня 2008 року між ЗАТ "Альфа- Банк", правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 800003788, згідно якого відповідач отримала кредит в розмірі 31455 доларів США з терміном погашення в строк до 08 травня 2023 року.(а.с.5-11) 08 липня 2008 року між ЗАТ "Альфа-банк" та [PERSON] було укладено Договір про внесення змін і доповнень № 1 до кредитного договору № 800003788 від 08.05.2008 року.(а.с.12-14) В забезпечення договірних зобов'язань по даному кредитному договору між ЗАТ "Альфа- Банк" та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 800003788-П від 08.07.2009 року.(а.с.15) Згідно розрахунку позивача за первісним позовом ПАТ "Альфа-банк" відповідач [PERSON] , вказує суму боргу [PERSON] за кредитним договором від 08.05.2008 року, яка складає станом на 03.01.2017 року: за кредитом - 2017,86 доларів США, за відсотками - 2088,97 доларів США, розмір неустойки становить: пеня 8180,19 доларів США , що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 222426,38 грн. (а.с.20-22,23) В зв'язку з тим, що відповідач неналежно виконував умови кредитного договору, позивач 06.01.2017 року надіслав відповідачу [PERSON] вимогу про досудове врегулювання спору, в якому заявив вимогу про дострокове (протягом тридцяти днів) погашення кредиту, сплатити нараховані проценти за користування кредитом і нараховані штраф/пеню.(а.с.24,25) 08.11.2015 року приватним нотаріусом [PERSON] було зроблено виконавчий напис, відповідно до якого було запропоновано стягнути на користь ПАТ "Альфа-банк" заборгованість , що виникла по Кредитному договору № 800003788 від 08.05.2008 року, боржником за яким є [PERSON] Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 08.06.2015 року по 02.09.2015 року . Сума боргу за кредитом складає 12 615 доларів США, по відсотках - 721,36 дол. США, та суми плати за вчинення виконавчого напису - 3000 грн.(а.с.77) 27.09.2016 року старшим державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису № 15332 від 08.11.2015 року в зв'язку із сплатою боргу в повному обсязі.(а.с.80) Після цього позивач 23.02.2017 року звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору від 08.05.2008 року № 800003788 яка складає станом на 03.01.2017 року: за кредитом - 2017,86 доларів США, за відсотками - 2088,97 доларів США, розмір неустойки становить: пеня 8180,19 доларів США , що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 222426,38 грн. Відповідно до п.91.Кредитного Договору , у разі набуття Банком, на підставах передбачених Договором:, права вимагати від Позичальника дострокового повернення Кредиту, Банк направляє на адресу Позичальника рекомендованим листом письмову вимогу про дострокове повернення Кредиту, сплату нарахованих процентів за користування Кредитом, нарахованої неустойки та інших платежів та нарахувань за Договором та/або про усунення порушення та виконання порушеного зобов'язаная у не менш ніж тридцятиденний термін з письмовим попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Документом, що підтверджує відправлення Банком листа про вимогу про усунення порушення та виконання порушеного зобов'язання та про дострокове повернення Кредиту, є квитанція поштового відділення про відправлення відповідного рекомендованого листа Позичальнику за адресою його проживання (реєстрації) зазначеною в Розділі № І Договору. Лист, що містить вимогу про усунення порушення та виконання порушеного зобов'язання і дострокове повернення Кредиту та будь-яке повідомлення Банка, відправлене поштою, вважається отриманим Позичальником, після спливу 7 (семи) календарних днів з моменту відправлення Банком такого повідомлення, На Позичальника покладається обов'язок щодо контролю за належним обслуговуванням поштової скриньки Позичальника та своєчасним отриманням кореспонденції Позичальника.(а.с.5-11) Таким чином суд вважає, що позивач в зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору, змінив строк виконання зобов'язання за кредитним договором з 08.05.2023 року , та звернувся з вимогою про досудове врегулювання спору 06.01.2017 року , в якому заявив вимогу про дострокове (протягом тридцяти днів) погашення кредиту, сплатити нараховані проценти за користування кредитом і нараховані штраф/пеню.(а.с.24,25) Як вбачається з Графіку погашення заборгованості, що є Додатком №1 до Кредитного договору та становить його невід'ємну частину, в період з 08.06.2015 року по 02.09.2015 року, Позичальником в обов'язковому порядку повинні були сплачуватись лише відсотки за користування кредитом, при цьому, оплата тіла кредиту в цей період не вимагалась, а тому, Позичальником за цей період було допущено прострочення сплати лише відсотків. Також, із Графіку погашення заборгованості вбачається, що залишок по оплаті кредиту (тіло кредиту) встановлений на 02.09.2015 року становить 12 616,90 дол. США. Таким чином, з наведених обставин чітко вбачається, що за Виконавчим написом №15332 від 08.11.2015 року від Позичальника вимагається дострокове виконання зобов'язань за Кредитним договором в повному обсязі,що складається із залишку по сплаті за тілом кредиту та прострочені відсотки за період з 08.06.2015 р. по 02.09.2015р. 08.11.2015 року приватним нотаріусом [PERSON] було зроблено виконавчий напис, відповідно до якого було запропоновано стягнути на користь ПАТ "Альфа-банк" заборгованість , що виникла по Кредитному договору № 800003788 від 08.05.2008 року, боржником за яким є [PERSON] Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 08.06.2015 року по 02.09.2015 року . Сума боргу за кредитом складає 12 615 доларів США, по відсотках - 721,36 дол. США, та суми плати за вчинення виконавчого напису - 3000 грн.(а.с.77) 27.09.2016 року старшим державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису № 15332 від 08.11.2015 року в зв'язку із сплатою боргу в повному обсязі.(а.с.80) Після зміни строку виконання зобов'язання усі наступні платежі, передбачені графіком сплати щомісячних платежів, не мали правового значення, оскільки за вимогою від 22 березня 2012 року позичальник був зобов'язаний повернути кредит в повному обсязі до вказаної у вимозі дати й усі наступні щомісячні платежі за графіком після письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості не підлягали виконанню. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України у постановах від 02 грудня 2015 року (№ 6-1707цс15 та № 6-249цс15), які згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. Таким чином, після направлення відповідачу Рой О.І. письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості , кредитний договір припинив свою дію та позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача відсотків за кредитним договором, оскільки, нарахування процентів за користування кредитними коштами, комісійних, неустойки поза строком дії кредитного договору не передбачено. З моменту виконання виконавчого напису нотаріуса, яким вирішено спір сторін щодо боргових зобов'язань відповідача, правовідносини сторін перейшли в іншу площину - площину виконання судового рішення. Ці правовідносини врегульовані спеціальним законом - Законом України «Про виконавче провадження». Крім того, згідно положень абзацу 2 пункту 17 Постанови Пленуму ВССУ № 5, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора надає кредитору право лише на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, і не надає права на нарахування і отримання відсотків за Кредитним договором (нарахування і отримання яких можливо лише у разі стягнення коштів за виконавчим написом нотаріуса, згідно положень абзацу 3 пункту 17 Постанови Пленуму ВССУ № 5). За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги за первісним позовом не підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог за зустрічним позовом , то в цій частині суд задовольняє вимоги частково, в частині визнання Кредитного договору № 800003788 від 08.05.2008 року, укладений між [PERSON] та ПАТ "Альфа-Банк" припиненим внаслідок виконання належним чином, визнання договору поруки із фізичною особою-резидентом № 800003788-П від 08 липня 2009 року , укладеного між [PERSON] та ПАТ "Альфа-Банк" припиненим в зв'язку з припиненням основного зобов'язання. по наступним підставам. Відповідно до ст. 559 ЦК України, Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. В судовому засіданні встановлено виконання боржником [PERSON] зобов'язань за вчиненим виконавчим написом нотаріуса , що свідчить про припинення договірних зобов'язань, з огляду на що, Кредитний договір слід вважати припиненим з моменту сплати коштів у виконавчому провадженні за Виконавчим написом. В іншій частині позовних вимог щодо визнання договору іпотеки № 800003788-И від 08 травня 2008 року, укладений між [PERSON] та ПАТ "Альфа-Банк" припиненим в зв'язку із припиненням основного зобов'язання; зобов'язання нотаріуса Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] внести відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про припинення обтяження квартири, зазначеної в договорі іпотеки № 800003788-И від 08.05.2008 року, що укладений між [PERSON] та ПАТ "Альтфа-Банк"не підлягають задоволенню , оскільки позивачу за зустрічним позовом - [PERSON] не є стороною іпотечного договору , який укладався між ЗАТ "Альфа-банк" та [PERSON] .

Outcome: partial