Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

05.11.2020 [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулась до суду із заявою в якій просить суд встановити факт постійного проживання громадянки СРСР [PERSON] [INFO] , уродженки сел. Макушино, Новгородської області, РРФСР, на території України, за станом на на 24.08.1991 року. В обґрунтування заяви зазначено, що заявниця [PERSON] народилася [INFO] у сел. Макушино, Новгородської області, РРФСР, звідки підлітком разом з батьками, влітку 1971 року переїхала до смт Комсомольський, Зміївського району Харківської області, УРСР. Заявниця закінчила вечірню школу № 2 та 08.03.1973 була документована паспортом громадянина СРСР (зразка 1953 року) серії [NUMBER] у м. Зміїв. 05.12.1989 Готвальдівським районним народним судом було розірвано укладений з [PERSON] шлюб. У м. Золочів [PERSON] отримала новий паспорт громадянина СРСР (зразка 1974 року), який втратила у 1994 році. Весь цей час заявниця проживала у Зміївському районі Харківської області та з 1973 року по 1996 рік майже безперервно працювала. Як за станом на 24.08.1991 так і на 13.11.1991 [PERSON] працювала прибиральницею у Скрипаївській середній школі. В процесі тривалого спілкування з органами Державної міграційної служби, [PERSON] було усно повідомлено про положення Указу Президента № 215/01 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», що у випадку відсутності штампу про реєстрацію місця проживання громадянина СРСР на території України за станом на 24.08.1991 рік або за станом на 13.11.1991 рік, однак якщо особа фактично проживала на території України, необхідно звернутись до суду з заявою про встановлення даного факту. Оскільки на день звернення до суду паспорт громадянина СРСР [PERSON] втрачено, для встановлення належності її до громадянства України та подальшого документування паспортом громадянина України до територіального підрозділу Державної міграційної служби України необхідно подати ряд визначених чинним законодавством документів, серед яких - рішення суду про встановлення факту проживання особи на території України за станом на день проголошення її незалежності - 24 серпня 1991 року. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання. Заявниця [PERSON] та її представник адвокат Желанова О.Б. у судове засідання не з`явились. 25.11.2020 представник подала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні заяви наполягала та просила її задовольнити. На фіксуванні судового процесу технічними засобами не наполягала. Начальник Зміївського РВ ГУ ДМС України у Харківській області Бережний А.Л. проти задоволення заяви не заперечував. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.\~55\~Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Як вбачається з копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 19.10.1965, [PERSON] народилась [INFO] у сел. Макушино, Новгородської області РРФСР (а. с. 6). З копії рішення Готвальдівського районного народного суду Харківської області від 05.12.1989 вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] , укладений 10.06.1986 розірвано (а. с. 8). З копії довідки Зміївського РВ вбачається, що [PERSON] , [INFO] , уродженка Макушино, Новгородської області втратила паспорт (а. с. 7). Згідно копії трудової книжки [PERSON] 1955 р.н., остання була офіційно працевлаштована з 03.02.1991 на посаді прибиральниці службових приміщень Скрипаївської середньої школи. Звільнена з посади 31.12.1991 (а. с. 17). У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991 року. Відповідно до п. 8 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року. У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Отже, факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки надає право на отримання паспорта громадянина України. Представлені до суду документи належним чином підтверджують, що [PERSON] була документована паспортом громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року, який втратила, та на момент набуття Україною статусу незалежної держави, знаходилась на її території - Харківській області, мала офіційне місце працевлаштування. За вищевикладених обставин та з урахуванням досліджених доказів, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог та вважає за можливе встановити юридичний факт постійного проживання заявниці на території України станом на 24 серпня 1991 року. На підставі зазначеного та

Outcome: approved