Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

У жовтні 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до Сновської територіальної громади в особі Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Крім позивача інших спадкоємців не має. Позивач звернулась до нотаріальної контори, але нотаріусом їй відмовлено в зв"язку з тим, що відсутня державна реєстрація права власності на вищезазначений будинок. Позивач у підготовчому судовому засіданні відсутня, в позовній заяві просить розгляд справи провести без її участі. Представник відповідача у підготовочому судовому засіданні відсутній, до суду надійшла заява відповідно до якої Сновська міська рада просить справу розглянути у відсутності їх представника. Проти задоволення позовних вимог не заперечують, позов визнають. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 19.03.2018 року ( а.с. 6), який є батьком позивача ( а.с.8). Згідно копії свідоцтва про одруження [NUMBER] від 09.07.1998 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. Після укладення шлюбу прізвище дружини [PERSON]. ( а.с. 19). Згідно довідки № 107 від 26.06.2018 року інвентаризаційна вартість житлового будинку з надвірними будівлями за адресою:[ADDRESS] становить 93003 гривень. Рік забудови до 1992. ( а.с. 17). Відповідно до довідки Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області № 03-18/1720 від 25.04.2018 року, на день смерті батька [PERSON], який помер [INFO] разом з ним була зареєстрована його донька [PERSON], [INFO]. ( а.с. 42). Згідно копії рішення № 26 від 09.02.1968 року виконавчого комітету Щорської міської ради депутатів трудящих, [PERSON] відведено під індивідуальне будівництво земельну ділянку площею 580 кв.м. по [ADDRESS] ( а.с. 32) та надано дозвіл на виконання робіт, який дійсний до 09.02.1971 року ( а.с. 31). Приватним нотаріусом Сновського районного нотаріального округу Чернігівської області Татьяненко Т.В. відповідно до постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 21.09.2018 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначений будинок у зв'язку з неподанням документів необхідних для вчинення нотаріальної дії (а.с.8). Відповідно до статтей 1216; 1217,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Позивач є спадкоємцем майна померлого в силу ст. 1261 ЦК України, як спадкоємець першої черги. Отже, позивач може захистити свої права тільки шляхом звернення до суду. Згідно з пунктом 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року № 127, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 року за № 582/5773, не належать до самочинного будівництва індивідуальні ( садибні ) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські ( присадибні ) будівлі та споруди, прибудови до них, зведені до 05 серпня 1992 року. Таким чином, надані позивачем та досліджені в судовому засіданні докази дають підставу встановити, що житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно належав померлому [PERSON]. Позивач є спадкоємцем майна померлого в силу ст. 1261 ЦК України, як спадкоємець першої черги за законом. Позивач в квітні 2018 року звернулася до нотаріальної контори, із заявою про прийняття спадщини. Згідно копії спадкової справи № 59/2018, яка відкрита до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що крім позивача до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини будь-які інші спадкоємці не звертались. Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначений будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Як вбачається з позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. При обставинах, коли у позивача відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, чим може бути визнання права відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, а визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб тому є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в наслідок чого визнання відповідачем позову слід прийняти і задовольнити позов. Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, тому 50% судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved