Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

Позивачі звернулися до суду до [PERSON], з позовними вимогами про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію (т.1 а.с.3-7). В період розгляду справи позивачі надали декілька уточнень до позовної заяви і остаточно розмір позовних вимог зменшили (т.1 а.с.66,67; т.1 а.с.173,174; т.1 а.с.211,212), просили стягнути з [PERSON], борг за спожиту електроенергію в сумі 4520 гривень 44 копійки, понесені судові витрати у розмірі 1218,00 гривень. Позовні вимоги обґрунтовували тим, що між ПАТ „ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО" та громадянином [PERSON] 06.11.2008 року було укладено Договір про користування електричною енергією №410/08 за адресою: м. Славутич, Вільнюський кв-л, буд.9. Відповідно до п.21 ПКЕЕН знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем. За вищезазначеною адресою обсяги використаної споживачем електроенергії визначались по показанням переданим споживачами в телефонному режимі. Споживач не згоден з обсягом спожитої електричної енергії у квітні 2015 року - 4447 кВт.год і відмовляється в повному обсязі сплачувати рахунки за спожиту електричну енергію, внаслідок чого виникла заборгованість. 19.06.2015 року працівниками ЗП м. Славутич було здійснено перевірку електролічильника за адресою споживача, про що складено [PERSON] №002479, яким встановлено, що під час перевірки схема включення лічильника була правильною, засоби обліку не мали видимих механічних дефектів та пошкоджень. Відповідно до п.16 ПКЕЕН, у разі сумніву споживача у правильній роботі приладу обліку він може звернутися до енергопостачальника для проведення експертизи. Після оплати споживачем вартості робіт енергопостачальник протягом 20 днів проводить експертизу. У разі підтвердження експертизою неправильної роботи приладу обліку енергопостачальник відшкодовує споживачу всі витрати, пов'язані з проведенням експертизи. [PERSON], неодноразово пропонували провести експертизу лічильника електричної енергії, однак по теперішній час він не звертався до ЗП м. Славутич щодо її проведення. Споживач [PERSON], по теперішній час сплачує рахунки частково, на власний розсуд, заборгованість по його особовому рахунку не зменшується, тому змушені звернутися до суду про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію. Відповідач [PERSON], звернувся до суду із зустрічною позовною вимогою і доповненнями та уточненнями до позовної заяви до Публічного Акціонерного Товариства «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО збутовий підрозділ м. Славутич ВП Чернігівський район електричних мереж - про захист прав споживача та стягнення моральної шкоди (т.1 а.с.76-80; т.1 а.с.173,174; т.1 а.с.175-177; т.2 а.с.30-31). Зустрічний позов обґрунтовував тим, що без його відома, без попереднього завчасно відправленого письмового попередження та без його участі, як сторони Договору, на його приватній території (котедж за адресою: Київська область, м. Славутич, Вільнюський кв-л, 9) було знято Лічильник для проведення планової повірки. Про це було складено [PERSON] № ПП002034 від 09.02.2015 року заміни розрахункових засобів обліку та збереження пломб у побутових споживачів, про існування якого він дізнався із первісної позовної заяви відповідача 27.02.2015 року, вказаний Лічильник було встановлено на штатне місце, про що складено [PERSON] № ПП002041 від 27.02.2015року заміни розрахункових засобів обліку та збереження пломб у побутових споживачів. Де перебував його лічильник весь цей час та які дії вчинялись щодо нього йому не відомо. Він не погоджується з визначенням відповідачем обсягів споживання ним електричної енергії та вважає, що відповідач грубо порушував чинне законодавство України та умови Договору при визначенні плати за спожиту електричну енергію У результаті неправомірних дій відповідачів могло статися втручання в електронну програму роботи Лічильника або його збій, що призвело до завищення показників у квітні місяці 2015 року, особливо коли з квітня місяця було збільшена вартість тарифу за споживання електричної енергії. Враховуючи численні порушення відповідачем вимог чинного законодавства України та Договору при нарахуванні плати за спожиту електричну енергію, незаконні маніпуляції з Лічильником без його дозволу та без його присутності, що не дозволяє встановити достовірні показники обсягу фактично спожитої ним електричної енергії за квітень місяць 2015 року, вважає, що відповідач повинен припинити дії по стягненню з нього необґрунтованої заборгованості за спожиту електричну енергію та відновити його становище, яке існувало до порушення його прав споживача, шляхом перерахунку споживання електричної енергії у квітні місяці 2015 року по показникам середньомісячного споживання, а саме в обсязі 447 кВт.год. Протиправні дії відповідача негативно вплинули на його звичайний життєвий ритм, що позначилося на загальному його психологічному стані та призвело до душевних страждань. Починаючи з травня місяця 2015 року він неодноразово для вирішення спірної ситуації змушений був їздити на своєму автомобілю з м. Києва до м. Славутич, витративши чималі кошти на паливо для автомобіля та власний час. Він неодноразово готував та подавав відповідачу детальні письмові звернення з проханням вирішити спірну ситуацію, однак отримавши лише формальну відписку відчував моральні страждання через таке ставлення до нього, порушення умов Договору та його права як споживача електричних послуг. Після кожного із візиту та спілкування з працівниками відповідача у нього залишалися моральні страждання та нервові хвилювання у зв'язку з тим, що його проблему не хочуть вирішувати по суті. У зв'язку з тим, що жодного доказу наявності його вини у значному збільшені споживання електричної енергії до 4447 кВт.год, зафіксованого у квітні 2015 року не існує, він змушений захищатись від протиправних дій відповідача у судовому порядку. Тому вважає, що діями відповідача спричинено йому моральну шкоду у розмірі 10000 гривень. В судовому засіданні представники позивача, заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, надали уточнення по розрахунку боргу, в суді дали покази аналогічно викладеним в позовній заяві, уточненнях та доповненнях до позовної заяви (т.1 а.с.3-7; т.1 а.с.66,67; т.1 а.с.173,174; т.1 а.с.211,212). Зустрічний позов не визнали в повному обсязі вважали його безпідставним, надали письмові заперечення (т.2 а.с.1-7; т.2 а.с.36-37;т.2 а.с.52-55; т.2 а.с.79-82). Відповідач [PERSON], первісний позов не визнав в повному обсязі, вважав, його безпідставним, до суду надав письмові пояснення (т.1 а.с.132-137; т.2 а.с.10-11). Свою зустрічну позовну заяву підтримав в повному обсязі, суду дав покази аналогічно викладеним в зустрічному позові (т.1 а.с.76-80; т.1 а.с.173,174; т.1 а.с.175-177; т.2 а.с.30-31), а також письмових поясненнях (т.2 а.с.32-34;т.2 а.с.73-76). Третя особа за первісним позовом [PERSON], 30.03.2016 року через канцелярію суду подала заяву про залучення її в якості третьої особи без самостійних вимог. Обговоривши дане клопотання в судовому засіданні, відповідно до ч.4-6 ст.209 ЦПК України, суд на місці постановив ухвалу про залучення її в якості третьої особи без самостійних вимог. В судовому засіданні третя особа повідомила, що вона не підтримує заявлений первісний позов, оскільки вважає його безпідставним, суду показала що є співвласником вказаного котеджу, оскільки вони з чоловіком є пенсіонерами, то тривалий час проживають у м. Києві. Дійсно вона доручила [PERSON], знімати і передавати показники електричної енергії з лічильника який знаходиться у підвальному приміщенні їх котеджу, оскільки в котеджі тимчасово проживала інша людина. Питання про зняття і постановку лічильника [PERSON], також узгоджувала з нею в телефонному режимі. В той же час вказана особа за клопотання відповідача [PERSON], по зустрічному позову була допитана в якості свідка, що не суперечить вимогам ст.184 ЦПК України, суду показала, що із-за неправомірних дій представників позивача її чоловіку спричинено моральну шкоду. Вона особисто слідкувала за споживанням електроенергії, і кожного місяця повідомляла показники лічильника у телефонному режимі. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності від 10.12.1997 року, житлове приміщення, яке знаходиться за адресою Вільнюський кв-л б.9 в м. Славутичі, належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (т.2 а.с.98). Відповідно до довідки КП ЖКЦ №289 від 09.03.2016 року у житловому приміщенні зареєстровані дві особи [PERSON], [PERSON] (т.2, а.с.114). [PERSON] особистої заяви [PERSON], на ім,я директора КНП Дніпровського району м. Києва, він проживає за адресою [INFO], а зареєстрований [INFO] (т.2 а.с.9). Збутовий підрозділ м. Славутич є підрозділом Чернігівського району електричних мереж (далі по тексту - ЗП м. Славутич), який є відокремленим підрозділом ПАТ „ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРЕО", постачає електричну енергію за адресою: м .[PERSON], Вільнюський кв-л, буд.9. [PERSON] роздруківки з особового рахунку білінгової системи (т.2 а.с.83) вказано, що рахунок відкритий на ім,я [PERSON], проте вказано декілька мобільних телефонів горнична - [NUMBER]; та [PERSON] -[NUMBER], [PERSON] -[NUMBER]). Договір про користування електричною енергією №410/08 за адресою: м. Славутич, Вільнюський кв-л, буд.9 укладений між ПАТ „ЧЕРНІЕІВОБЛЕНЕРГО" та громадянином [PERSON] 06.11.2008 року (т.1 а.с.8-9). Відповідно до пункту 1 Договору Енергопостачальник бере на себе зобов'язання надійно постачати Споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 25 кВт електроустановок Споживача, з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а Споживач зобов'язується оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим Договором. Права та обов,язки споживача передбачені п.9 та 10 даного договору, зокрема, споживач зобов,язується дотримуватися нормативно-технічних документів та договору про користування електричною енергією; оплачувати спожиту електричну енергію відповідно до умов договору; забезпечувати доступ представникам Енергопостачальника, які пред,явили свої службові посвідчення, до квартири або іншого об,єкта для обстеження приладу обліку, електроустановок та електропроводки. Відповідно до наданих розрахунків за адресою м. Славутич,Вільнюський кв-л б.9 є борг за спожиту електроенергію (т.1 10-11, 12-,13т.1 а.с.58-73;т.1 а.с.213-215 т.1 а.с.233-253). Суд заслухавши сторони по справі, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, інші докази, надані для огляду, прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог ПАТ «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО ЗП [PERSON], які підлягають задоволенню в повному обсязі, в той же час суд вважає, що заявлені вимоги у зустрічному позові безпідставні і не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відносини з приводу постачання фізичних осіб електроенергією, регулюються ст.714 ЦК України, ст.ст.24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення (ПКЕЕН). Зокрема стаття 26 даного Закону передбачає обов'язки та відповідальність споживачів енергії. А саме споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Безпечну експлуатацію енергетичних установок споживача та їх належний технічний стан забезпечує сам споживач. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України. За умови неповної оплати за спожиту електричну енергію споживач зобов'язаний обмежити власне електроспоживання до рівня екологічної броні або повністю його припинити в разі відсутності такої. Споживач забезпечує в установленому законом порядку безперешкодний доступ відповідальних представників енергопостачальника, підприємства, яке здійснює передачу енергії, до власних енергетичних установок для здійснення контролю за рівнем споживання енергії, відключення та обмеження споживання відповідно до встановленого порядку. Крім цього положення, що поширюються на відносини з приводу постачання фізичних осіб електроенергією, містяться в Законі України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Тобто постачання фізичних осіб електроенергією здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією. Відповідно до абз.1 п.19 ПКЕЕН розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами для населення на підставі показань приладів обліку. Відповідно до п.20 ПКЕЕН розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Відповідно до п.21 ПКЕЕН знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем. Енергопостачальник вправі перевіряти справність приладів обліку, знімати показання приладів та проводити обстеження електроустановок споживача на предмет виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку (п.37 правил). Стаття 30 Конституції України допускає проникнення до житла чи іншого володіння особи за вмотивованим рішенням суду або у невідкладних випадках в порядку встановленому законом. Відповідно до вимог ч.1-6 ст.17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» без отримання згоди споживача проникнення до житла може бути здійснене у невідкладних випадках, повязаних з рятуванням життя людей та майна за умови присутності при проникненні до житла і до повного завершення робіт представників енергопостачальника. В той же час споживач зобов,язаний забезпечити доступ до засобів обліку відповідно до умов договору. Відповідно до п.38 ПККЕН енергопостачальник зобов'язаний проводити не менше як один раз на 6 місяців контрольне знімання показань приладів обліку у споживачів відповідно до затверджених графіків. Відповідно до п.42 ПКЕЕН та п.10 Договору споживач електричної енергії зобов'язується забезпечувати доступ представникам Енергопостачальника, які пред'явили свої службові посвідчення, до квартири або іншого об'єкта для обстеження приладу обліку, електроустановок та електропроводки. В червні 2015 року, при здійсненні контрольного огляду приладу обліку за адресою споживача [PERSON], працівниками ЗП м. Славутич зняті показання електролічильника 028457, (споживання склало - 4174 кВт.год). За червень 2015 року виставлено рахунок за спожиту електричну енергію на суму 5380,22 грн. В липні 2015 року споживачем було сплачено 847,10 грн. В липні 2015 року, при здійсненні контрольного огляду приладу обліку за адресою споживача, працівниками ЗП м. Славутич зняті показання електролічильника 029041, (споживання склало - 584 кВт.год). За липень 2015 року виставлено рахунок за спожиту електричну енергію на суму 341,52 грн., сума до сплати з урахуванням заборгованості становила 5221,74 грн., сплачено 500,00 грн. В зв,язку з тим, що в квітні та травні 2015 року показання лічильника електричної енергії виставлені відповідно до середньомісячного споживання, 28.08.2015 року зроблено коригування по особовому рахунку споживача за період квітень-липень 2015 року по показанням лічильника, які були передані споживачем в телефонному режимі і зафіксовані в Журналі записів показань лічильників: за квітень 2015 року - по показанням лічильника на 28.04.2015 - 27683, обсяг спожитої електричної енергії склав 4447 кВт.год; за травень 2015 року - по показанням лічильника на 02.06.2015 - 27852, обсяг спожитої електричної енергії склав 169 кВт.год; [PERSON] контрольного огляду: за червень 2015 року - по показанням лічильника на 19.06.2015 - 28457, [PERSON] контрольного огляду №002479, обсяг спожитої електричної енергії склав 605 кВт.год; за липень 2015 року - по показанням лічильника на 31.07.2015 - 29041, [PERSON] контрольного огляду №002545, обсяг спожитої електричної енергії склав 584 кВт.год. 19.06.2015 року працівниками ЗП м. Славутич було здійснено перевірку електролічильника за адресою споживача, про що складено [PERSON] №002479, яким встановлено, що під час перевірки схема включення лічильника була правильною, засоби обліку не мали видимих механічних дефектів та пошкоджень. [PERSON] п.16 ПКЕЕН, у разі сумніву споживача у правильній роботі приладу обліку він може звернутися до енергопостачальника для проведення експертизи. Після оплати споживачем вартості робіт енергопостачальник протягом 20 днів проводить експертизу. У разі підтвердження експертизою неправильної роботи приладу обліку енергопостачальник відшкодовує споживачу всі витрати, пов'язані з проведенням експертизи. Відповідно до п.42 ПКЕЕН споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Пункт 27 ПКЕЕН передбачає, що у разі несплати за спожиту електричну енергію протягом 10 днів після терміну, зазначеного у договорі чи платіжному документі, та неотримання енергопостачальником повідомлення про оплату на 20 день споживачу надсилається попередження про відключення електричної енергії. У разі несплати за спожиту електричну енергію на 30 день після отримання споживачем попередження енергопостачальник має право відключити споживача від електричної мережі. Судом було встановлено, що за адресою відповідача - м. Славутич. Вільнюський кв-л, буд.9 в 2008 році встановлений трифазний багатотарифний лічильник електричної енергії типу [PERSON] 231 №01294514 диференційований за періодами часу це вбачається з Договору (т.1 а.с.8-9). Відносини, що виникають в процесі провадження метрологічної діяльності регулюються Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність». [PERSON] з ч.1 ст. 2 Закону - Законодавство України про метрологію та метрологічну діяльність складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини в цій сфері. [PERSON] з розділом І ДСТУ 2708:2006 Метрологія. Повірка засобів вимірювальної техніки. Організація та порядок проведення, (далі - ДСТУ 2708:2006) - цей стандарт установлює основні положення щодо організації, порядку проведення та оформлення результатів повірки засобів вимірювальної техніки. Цей стандарт також поширюється на фізичних осіб, які не є суб'єктами підприємницької діяльності - власників засобів вимірювальної техніки, результати вимірювання якими застосовують для виконання розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду. [PERSON] зі ст.1 Закону - повірка засобів вимірювальної техніки - це сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам. [PERSON] з п. 4.1.1 ДСТУ 2708:2006 - повірці підлягають засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, випускаються з серійного виробництва, ремонту та у продаж, видаються напрокат, на які поширюється державний метрологічний нагляд. [PERSON] з п. 4.2 ДСТУ 2708:2006 встановлено такі види повірки: первинна, періодична, позачергова, інспекційна та експертна. [PERSON] зі ст. 1 Закону - періодична повірка засобів вимірювальної техніки - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал). [PERSON] з розділом III Покажчику засобів вимірювальної техніки, занесених до державного реєстру України - повірка типу лічильника електричної енергії [PERSON] 231, який встановлений за адресою відповідача, проводиться 1 раз на 6 років. В зв'язку із закінченням терміну державної повірки, 09.02.2015 року працівники ЗП м. Славутич демонтували прилад обліку електроенергії та направили його в м. Чернігів для проведення періодичної повірки. В лютому 2015 року була проведена періодична повірка вищезазначеного лічильника в службі засобів обліку ПАТ «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» за участю представника ДП «Чернігівстандартметрологія». 27.02.2015 року після проведення державної повірки, прилад обліку було встановлено працівниками ЗП м. Славутич за адресою [PERSON] Зняття та встановлення лічильника було з відома та згоди відповідача, це підтвердили свідки [PERSON], [PERSON],[PERSON],[PERSON], (працівники ЗП м. Славутич), а також допитана в суді свідок [PERSON], яка узгодивши питання доступу до котеджу та зняття і встановлення лічильника з [PERSON], забезпечила доступ працівникам ЗП м. Славутич до підвального приміщення котеджу, де розміщено прилад обліку. Відповідно цього працівниками ЗП м. Славутич були складені акти від 09.02.2015 року №ПП 002034 та від 27.02.2015року №ПП 002041 (т.1 а.с.14.15) та підписані свідком [PERSON], яка перебувала на той момент в котеджі, займалась домашнім господарством, що підтвердили не тільки свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а і [PERSON] При цьому свідок [PERSON], суду повідомила, що [PERSON]Ю, дала їй доручення кожного місяця передавати дані з лічильника, оскільки останні не проживали в м. Славутичі. Вона мала доступ до всіх кімнат котеджу, що свідчить про наявність дозволу господаря котеджу та надання їй повноважень у вчиненні певних дій у зазначеному приміщенні, зокрема підпису певних документів, оскільки як вбачається з її пояснень, вона всі питання допуску працівників ЗП [PERSON], зняття лічильника, постановки лічильника і підписання документів узгоджувала в телефонному режимі із господарями котеджу. Судом оглянуті також оригінали вищезазначених актів, які є номерними, свідок [PERSON], підтвердила, що на вказаних актах стоїть її підпис, а всі питання про зняття, повернення лічильника, підпису в актах вона узгоджувала у телефонному режимі із [PERSON] Під час розгляду справи, судом було запропоновано відповідачу [PERSON], оскільки він сумнівається у правильній роботі приладу обліку, провести експертизу, проте відповідач [PERSON], відмовився від проведення такої експертизи. Тому судом розгляд справи проводився за наявними доказами, які були надані сторонами. Відповідно до п.5.6.2 ДСТУ 2708:2006 - позитивні результати первинної, періодичної та позачергової повірки засобів вимірювальної техніки засвідчують відбитком повірочного тавра на засобі вимірювальної техніки і (або) свідоцтвом про повірку чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів. З наданого акту від 19.06.2015 року вбачається, що працівниками ЗП м. Славутич здійснена перевірка вищезазначеного лічильника і встановлено, що в наявності були пломби з тавром органу держповірки, тобто ДП «Чернігівстандартметрологія» та енергопостачальної організації, тобто ПАТ «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО». Пломба держповірки є сертифікатом відповідності лічильника класу точності і придатності до його експлуатації. Тому суд вважає, що посилання відповідача [PERSON], на те, що було здійснено перепрограмування його лічильника, а не державну повірку, а також що він пошкоджений і показує недостовірні відомості є абсолютно необгрунтованим та безпідставним. Суд також вважає, що посилання відповідача стосовно порушення ПАТ «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» п.24 та п.25 договору про користування електричною енергією, укладеного між ПАТ «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» та [PERSON], 06.11.2008 року № 410/08 є безпідставним. Оскільки відповідно до п.24 Договору у разі порушення Енергопостачальником умов договору Споживач викликає представника Енергопостачальника для складання та підписання акта-претензії Споживача, в якому зазначаються терміни, види, показники порушень тощо. Акт-претензія складається Споживачем та представником Енергопостачальника і скріплюється їхніми підписами. Відповідно до п.25 Договору акт-претензія Споживача подається Енергопостачальнику, який у десятиденний термін усуває недоліки або надає Споживачеві обґрунтовану відмову щодо задоволення його претензій. Відповідач не надав переконливих доказів того, що він звертався до ЗП м. Славутич для виклику представників та для складання та підписання акта-претензії, це також підтверджено показами свідка [PERSON] В матеріалах справи є заяви відповідача до ПАТ «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» щодо його незгоди з нарахованою сумою заборгованості за спожиту електричну енергію, але оскільки вони були оформлені не у відповідності до п.50 ПКЕЕН, всі його звернення були розглянуті відповідно до Закону України «Про звернення громадян» і позивачами надані відповіді. Твердження відповідача про те, що ЗП м. Славутич в квітні та травні 2015 року на свій розсуд виставляв фіктивні платіжні документи без урахування переданих по телефону нереальних показань приладу обліку не відповідає дійсності, є безпідставним та необгрунтованим. Так як судом вивчені дані які вказані в Журналі запису показників лічильника (т.1, а.с.29-37) і вбачається, що в квітні 2015 року за переданими споживачем в телефонному режимі показаннями лічильника, споживання склало 4447 кВтгод., що не є характерним споживанням за вказаною адресою(це було підтверджено показами свідків [PERSON], та [PERSON],) тому контролеру ЗП м. Славутич було доручено перевірити показання лічильника електричної енергії. Однак, через не допуск контролера до котеджу, в підвальному приміщенні якого встановлено лічильник електричної енергії, зняти фактичні показання приладу обліку не виявилось можливим це підтвердили свідки [PERSON], [PERSON] Відповідно до п.30 ПКЕЕН якщо доступ до приладу обліку неможливий, представник енергопостачальника виписує платіжний документ на підставі даних про фактичне споживання електричної енергії за попередній період, про що робиться відповідна позначка в особовому рахунку споживача. Тому суд вважає, що позивачами правомірно на виконання п.30 ПКЕЕН за квітень 2015 року рахунок було виставлено відповідно до середньомісячного споживання на суму 235,50 грн., та фактично сплачено споживачем 240,00 грн. В зв'язку з тим, що в квітні місяці фактичне споживання не є типовим, а в травні 2015 року показання приладу обліку не були передані споживачем, то показання лічильника електроенергії були виставлені відповідно до середньомісячного споживання. [PERSON] з п.29 ПКЕЕН, у разі виявлення в платіжному документі помилкових показань приладу обліку споживач зобов'язаний повідомити про це енергопостачальника. Проте з огляду наданих документів споживач відповідач [PERSON], не надав суду доказів про те що він письмово звертався до ЗП м. Славутич та жодним чином відреагував на зростання обсягу електричної енергії в квітні 2015 року, як цього вимагає ПКЕЕН. Відповідачем на обґрунтування своїх заперечень, а також зустрічної позовної вимоги було долучено до матеріалів справи копію листа НКРЕКП від 31.12.2015 року №6179/20/59-15. Суд вважає, що посилання на даний лист є безпідставним, оскільки НКРЕКП є органом державного регулювання діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг. Одним із завдань НКРЕКП, визначеним Указом Президента України від 10.09.2014 року №715/2014 є розгляд звернення споживачів та надання роз'яснень з питань застосування нормативно-правових актів НКРЕКП. Листи НКРЕКП носять інформаційний та рекомендаційний характер і не містять правових норм. У вищезазначеному листі зазначено, що відповідно до абз.13 п.53 ПКЕЕН якщо між споживачем і енергопостачальником не досягнуто згоди щодо користування електричною енергією, її оплати, збереження приладів обліку тощо, спірні питання вирішуються в установленому законодавством порядку, зокрема, у судовому. Також відповідачем було долучено до матеріалів справи копію листа Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії від 30.12.2015 року №03/21-6757. В вищезазначеному листі було вказано, що були порушені вимоги ПКЕЕН: не було враховано при формуванні рахунка за спожиту електричну енергію в квітні 2015 року надані споживачем фактичні показання електролічильника. Судом було встановлено, що дане порушення було усунено 28.08.2015 року шляхом здійснення корегування по особовому рахунку споживача, відповідно до якого споживання електричної енергії споживачем у квітні 2015 року склало 4447 кВт.год, згідно переданих ним фактичних показань електролічильника в телефонному режимі. Також в листі Держенергонагляду було зазначено, що остаточне рішення щодо оплати [PERSON], спожитої в квітні 2015 року електроенергії має бути прийняте в установленому законодавством порядку в суді, рішення якого є обов'язковим до виконання на всій території України. Тому суд прийшов до висновку, що твердження відповідача [PERSON], про те, що позовні вимоги ПАТ «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію спростовуються висновками уповноважених державних органів (листами НКРЕКП, Держенергонагляду) є не обґрунтованими та безпідставним. Відповідачем [PERSON], в зустрічному позові однією із вимог є визнати дії ПАТ «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» Збутового підрозділу м. Славутич ВП Чернігівський район електричних мереж щодо перерахунку обсягів споживання [PERSON], за квітень-липень місяці 2015 року та стягненню з [PERSON] плати у розмірі 4605,30 грн., протиправними та зобов'язати ПАТ «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» Збутовий підрозділ м. Славутич ВП Чернігівський район електричних мереж здійснити перерахунок споживання електричної енергії [PERSON], у квітні місяці 2015року за середньомісячними показниками споживання в обсязі 447 кВтгод. згідно з Договором №410/08 про користування електричною енергією від 06.11.2008 року. Відповідно до вимог ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести у суді ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 2 вказаної норми встановлені способи захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії. яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. В даних правовідносинах законодавством не передбачено такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, як визнання дій особи протиправними, крім того відповідач (позивач по зустрічному позову) [PERSON], до суду не надав в обґрунтування своїх вимог належних доказів. Відповідачем [PERSON], в зустрічному позові також були заявлені вимоги про стягнення моральної шкоди, оскільки він вважає, що діями позивачів йому спричинено моральну шкоду, суд вважає, що дані вимоги є безпідставними оскільки відповідно до роз,ясень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1994 року №4 встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов'язаних з відшкодуванням такої шкоди. Відповідно до ст.9 Конституції чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Зокрема, до них належить ратифікована Верховною Радою України Конвенція про захист прав людини та основних свобод, яка, як і інші міжнародні договори, підлягає застосуванню при розгляді справ судами. Спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: - коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; - у випадках, передбачених статтями 7, 440-1 ЦК Української РСР та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди (наприклад ст.49 Закону «Про інформацію» ст.44 Закону «Про авторське право і суміжні права»; - при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону «Про захист прав споживачі» чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Пункт 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 (із змінами внесеними Постановою від 25.05.2001 р. №5) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі - Постанова Пленуму ВСУ №4) зазначає, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. [PERSON] з роз'ясненнями в п.2 Постанови Пленуму ВСУ №4, стягнення моральної шкоди можливо при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів». Виходячи з того, що зустрічні позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди заявлені на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», то п.5 ч.1 ст.4 згаданого Закону передбачає право споживача на відшкодування моральної шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством. Доказів щодо заподіяння такої шкоди відповідачем [PERSON], не надано, а тому вони є безпідставними. Крім того відповідач [PERSON], пред'явивши вимоги про стягнення моральної шкоди, не надав жодних належних та допустимих доказів в обґрунтування її наявності та розміру. Відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім,ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Як передбачено ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. [PERSON] абз.1 п.4 Постанови Пленуму ВСУ №4 передбачено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Крім того, в п.9 Постанови Пленуму ВСУ №4 передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. [PERSON] до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідачем [PERSON], жодних доказів того що з боку ПАТ «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» заподіяно моральну шкоду, спричинено йому душевні та інші страждання не надано. Відсутній будь-який причинний зв'язок між вказаною моральною шкодою і діями ПАТ «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО». Таким чином, відповідач позивач [PERSON], не надавши належних та допустимих доказів, які б підтвердили заподіяння йому моральної шкоди та відповідно її розмір компенсації в сумі, яка становить саме 10 000 гривень, а тому позивачеві необхідно відмовити в задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди в повному обсязі. Виходячи з цього, первинний позов ґрунтується на положеннях договору та закону і підлягає задоволенню у повному обсязі, а зустрічний позов не підлягає задоволенню. За правилами ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалюється рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати, сума яких становить 1218,00 гривень.

Outcome: approved