overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

05.12.2016 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 06.12.2010 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 31.10.2016 року по кредиту, процентам за користування ним, комісії, а також штрафні санкції в загальній сумі 12605,89 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У зв'язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 06.12.2010 року сторони уклали договір, за яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 2000,00 грн. зі сплатою 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, обслуговування якої здійснюється за тарифами і правилами банку. Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 31.10.2016 року виникла заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту - 1976,60 грн.; по відсоткам за користування кредитом - 9552,82 грн. Крім того, позивачем за умовами кредитного договору відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 576,47 грн. Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором разом зі штрафними санкціями в загальній сумі - 12605,89 грн., а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

05.12.2017 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 23.07.2005 року зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бобровицького районного управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 52. Від шлюбу мають двох синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, подружжя не змогло по взаємній згоді вирішувати питання подружнього життя, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним, на примирення не згодна. В судове засідання сторони не з"явилися , кожен з них подав письмові заяви про розгляд справи в їх відсутність, позивач вимоги підтримала , просить позов задовольнити, відповідач вимоги визнав , не заперечує щодо розірвання шлюбу. Фіксуванння судового засідання технічними засобами не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст . 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 23.07.2005 року, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб (а.с.3) Від шлюбу мають двох синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтв про народження дітей (а.с. 4,5) Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним з подружжя . Шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. В судовому засіданні встановлено , що на даний час подружжя спільно не проживають , спільного господарства не ведуть , позивач категорично налаштований на розірванні шлюбу , проти примиреннязаперечує, а відповідач вимоги визнає . Враховуючи все вищезазначене , суд вважає , що з боку сторін відсутня вільна згода на продовження шлюбних відносин , а тому вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню , шлюб розірванню, час для примирення буде в такому випадку не ефективним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

05.12.2017 р. позивач звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходів), але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі цього позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Вимоги позову обгрунтовані тим, що неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO], батьками якої є сторони у справі, проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач (батько) в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання сина. У судове засідання сторони не з'явились. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав повністю. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищенаведені законодавчі вимоги, суд вважає за необхідне зупинитися на наступному. Встановлено, що позивач та відповідач перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 04.06.2005р. /а.с. 6/. З копії свідоцтва про народження серії 1 ЕЛ №000208, виданого 14.09.2005, вбачається, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] /а.с. 7/. Встановлено, що ця дитина проживає з позивачем, зареєстрована за однією з нею адресою та перебуває на її утриманні /а.с.8/. Відповідач наразі добровільно матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, з урахуванням положень ст. 182 СК України. Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються з дня пред'явлення позову. Проаналізувавши заявлені позивачем позовні вимоги та обставини справи, враховуючи те, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а відповідач є особою працездатного віку і спроможний надати матеріальну допомогу, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав інших осіб, а відтак у суду є всі підстави для задоволення позову. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України та п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп., від оплати якого позивача звільнено вказаним Законом. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 05.12.2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 11 вересня 2008 року помер її чоловік - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в м.Мала Виска Маловисківського району Кіровоградської області, по вул.40 років Перемоги, 9-б. За життя, померлий [PERSON] заповіту не залишив. Через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадковий житловий будинок та відсутність реєстрації права власності на нього, нотаріусом відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. Тому, просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування за законом першої черги. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. \~ \~ \~ \~Від відповідачів надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов визнають. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. \~ \~ \~ \~11 вересня 2008 року помер [PERSON], відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ОЛ № 079807. \~ \~ \~ \~Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в м.Мала Виска Маловисківського району Кіровоградської області, по вул.40 років Перемоги, 9-б. \~ \~ \~ \~Згідно свідоцтва про одруження серії І-ОЛ №272742, [PERSON] є дружиною померлого [PERSON], тобто є спадкоємцем померлого за законом першої черги, згідно ст. 1261 ЦК УКраїни. \~ \~ \~ \~З довідки, виданої Маловисківською міською радою Маловисківського району Кіровоградської області від 09.08.2018 року за №1720 вбачається, що [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO] з 10.07.1987 року по день смерті - 11.09.2008 рік. На день смерті спадкодавця за вищевказаною адресою були зареєстровані його дружина - [PERSON] та сини - [PERSON], [PERSON]. \~ \~ \~ \~Відповідно до 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 1216, 1217,1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~ \~ \~ \~ Враховуючи, що позивач є спадкоємцем померлого за законом першої черги, оригінал правовстановлюючого документу на спадковий житловий будинок у неї відсутній, відповідачі не заперечують проти задоволення даного позову, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

05.12.2019 р [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27 жовтня 2013 року у Виконавчому комітеті Клепачівської сільської ради Славутського району Хмельницької області, актовий запис № 3. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу, про що подав письмову заяву. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з вимогами ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом роз`яснено наслідки визнання позову відповідачем. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб. Тому суд знаходить за необхідне прийняти визнання позову відповідачем та позов задовольнити. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону Укрпаїни "Про судовий збір" у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Тому позивачці слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 384 грн 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

05 березня 2010 року сторони зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Лісниченської сільської ради Бершадського району Вінницької області (актовий запис № 01). \~ Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні . [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх позовних вимог позивачка в позовній заяві вказує, що причиною, яка спонукала її звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу є те, що відповідач зловживає спиртними напоями, влаштовує безпричинні сварки та бійки, що призвело до розпаду сім"ї. Оскільки їх шлюб носить лише формальних характер просить розірвати укладений між ними шлюб. Від позивачки надійшла заява, в якій вона підтримує позов і просить розглянути справу у її відсутність. Від відповідача надійшла заява, в якій він визнає позов і просить розглянути справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 05.03.2010 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано у виконавчому комітеті Лісниченської сільської ради Бершадського району Вінницької області (актовий запис № 01), що стверджується свідоцтвом про шлюб 1-АМ № 100952 повторно виданим 24.06.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бершадського районного управління юстиції . Судом з'ясовано, що сторони наміру зберегти сім"ю не мають, оскільки не підтримують шлюбних стосунків, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти його розірвання, що свідчить про те, що їх сім'я розпалася і зберегти її неможливо. Виниклі правовідносини регулюються ст. ст. 104, 105, 110, 112, 113 СК України, відповідно до яких шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню: шлюб між сторонами має бути розірваний, оскільки судом встановлено, що спільне життя між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] не склалось, були припиненні шлюбно-сімейні відносини, відсутнє бажання проживати надалі однією сім'єю, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачка бажання змінити своє прізвище після розлучення не виявила. На підставі ст.ст.110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

05 березня 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше мінімального розміру, встановленого законом. Позивач в судове засідання не з'явилась надала до суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином причини неявки суду не повідомив. Згідно ч.1, ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі, оскільки позивач проти цього не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Із свідоцтв про народження (а.с. 2,28) вбачається, що [PERSON], являється батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З довідки виданої Світловодським КП "Житлосвіт 2012" (а. с. 6) вбачається, що діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], проживають разом з матір'ю. Враховуючи викладене у відповідності до вимог ст.182 СК України суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити. Стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше мінімального розміру, встановленого законом, на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 05.03.2014 року і до досягнення повноліття [PERSON], [INFO], тобто до [INFO] року, та у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше мінімального розміру, встановленого законом, щомісячно, починаючи з [INFO] року і до досягнення повноліття [PERSON], тобто до [INFO] року. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. На підставі ст.ст.180, ч.3 ст. 181, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

05 березня 2014 року позивач Державне підприємство "Орджонікідзевугілля" звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що відповідачу [PERSON] згідно ордеру № 01-01 від 13.01.2013 року було надане житлове приміщення у гуртожитку Структурного підрозділу «Управління допоміжних виробництв в соціальній сфері», розташованого за адресою: [ADDRESS], за період з 01.10.2010 року по 01.03.2014 року за відповідачем значиться заборгованість на загальну суму 10845,84 грн., а саме: на 01.01.2012 року - 5 956,08 грн., на 01.01.2013 року - 9 063,60 грн., на 01.03.2014 року - 10 845,84 грн. У зв'язку з цим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 10845,84 грн. та судовий збір у сумі 243,60 грн. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд задовольнити позов, надав згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місто слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно з ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

05 березня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що шлюб між ними укладений в 2014 році, мають одну малолітню дочку, [INFO]. Подружнє життя не склалось з причини несумісності поглядів на життя та подружньої зради відповідача. Просить залишити їй прізвище "[PERSON]". В судовому засіданні позивачка доводи позову підтримує, строку на примирення не бажає. . Відповідач в суд не прибув, тому суд ухвалює заочне рішення за згоди позивачки. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, суд вважає можливим задовольнити позов. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони через непорозуміння між собою припинили подружні стосунки, ведення спільного господарства. Вказані обставини встановлені з пояснень позивачки та доказів, доданих до позовної заяви - свідоцтва про шлюб та народження дочки. Відповідно до ст..112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані. Подальше сумісне життя сторін є неможливим і буде суперечити їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

05 березня 2019 року позивач звернувся до Першотравенського міського суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, який надійшов в провадження суду 13 березня 2019 року. В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 01 липня 2013 року відповідач [PERSON] отримала кредит в розмірі 600,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www. privatbank.ua, складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Копії Витягу з Умов та правил надання банківських послуг та Витягу з "Тарифів банку" додаються до позовної заяви. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, що передбачено п.2.1.1.5.7 договору. Овердрафт - це короткостроковий кредит який надається банком клієнту у разі перевищення суми операцій по платіжній картці над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом погодження, тобто обміну інформацією по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.privatbank.ua) або інший інтернет/SMS-ресурс, зазначений банком. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) ПАТ КБ «ПриватБанк», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29 липня 2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05 жовтня 2011 року

Outcome: approved