Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

Позивач у травні 2014 р. звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 01.10.2012 р. о 02 год. В с. Заболоть, Радомишльського р-ну, Житомирської обл., відповідач [PERSON] незаконно заволодів автомобілем «Шкода», д.н.з. [NUMBER] та керуючи вказаним автомобілем на 139 км на а/д Овруч-Малин-Кучерів в с. Поташня допустив дорожньо-транспортну пригоду, в результаті чого вказаний вище автомобіль, який належить громадянину [PERSON], був пошкоджений. Вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 20.12.2012 р. відповідача визнано винним у вчиненні зазначеної ДТП, в результаті якої автомобіль „Шкода" отримав механічні пошкодження. 08.06.2012 р. між ПрАТ «СК «АХА Страхування» та [PERSON] був укладений Договір добровільного страхування транспортного засобу «Шкода" № 2297073. Відповідно до Звіту авто товарознавчого дослідження № 884 від 30.11.2012 р. вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля становить 121 216 грн. 92 коп., що перевищувало 70 % його дійсної вартості на момент укладення Договору, а тому, позивачем було прийнято рішення про перерахування суми страхового відшкодування в розмірі 40 205,28 грн., також, позивачем було утримано в якості невиплачених страхових платежів кошти на загальну суму 3 172,30 грн., у зв'язку з чим позивач вважає, що загальний розмір фактично понесених витрат складає: 43 377 грн. 58 коп. Позивач просить суд стягнути з відповідача вказану вище суму та судовий збір. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, а тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за відсутності останнього на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, заслухавши представника позивача та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 01.10.2012 р. о 02 год. В с. Заболоть, Радомишльського р-ну, Житомирської обл., відповідач [PERSON] незаконно заволодів автомобілем «Шкода», д.н.з. [NUMBER] та керуючи вказаним автомобілем на 139 км на а/д Овруч-Малин-Кучерів в с. Поташня допустив дорожньо-транспортну пригоду, в результаті чого вказаний вище автомобіль, який належить громадянину [PERSON], був пошкоджений. Відповідно до вироку Радомишльського районного суду Житомирської області від 20.12.2012 р. відповідача визнано винним у вчиненні зазначеної ДТП, в результаті якої автомобіль „Шкода" отримав механічні пошкодження (а.с. 18-20). Відповідно до Договору № 2297073 від 08.06.2012 р. страхування, укладеного між позивачем та громадянином [PERSON], страховик зобов'язався при настанні страхового ризику, пов'язаного з експлуатацією транспортного засобу «Шкода», д.н.з. [NUMBER], виплатити страхове відшкодування (а.с. 8-17). Згідно з ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Встановлено, що відповідно до Звіту авто товарознавчого дослідження № 884 від 30.11.2012 р. вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля становить 121 216 грн. 92 коп. (а.с. 26-29). Проте, оскільки вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля перевищувало 70 % його дійсної вартості на момент укладення Договору, позивачем було прийнято рішення про перерахування суми страхового відшкодування в розмірі 40 205,28 грн., яка була перерахована платіжним дорученням № 11 603 від 21.02.2013 р. (а.с. 21, 22). Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 40 205,28 грн. Встановлено, що позивач вважає, що оскільки страхувальником [PERSON] не здійснено виплату чергового страхового платежу, позивачем були понесені збитки в розмірі 3 172,30 грн., які мають бути стягнуті з відповідача. Проте, суд в порядку зазначених вище норм не вбачає правових підстав для стягнення з відповідача коштів на загальну суму 3 172,30, грн., оскільки вказані витрати не є фактично понесеними позивачем збитками в розумінні вимог ст.ст. 993, 1191 ЦК України, а тому позов в цій частині не підлягає задоволенню. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги частково обґрунтовані та доведені, які знайшли своє часткове підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають частковому задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial