Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

10 липня 2015 року представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача вказав, що 02.03.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №DNG0GK00002177, відповідно до якого останньому був наданий кредит у розмірі 92000,00 доларів США строком до 02.03.2027 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,84% на місяць на суму залишку заборгованості. Прийняті на себе зобовязання відповідач не виконував, внаслідок чого станом на 22.05.2015р. утворилась заборгованість у розмірі 87003,73 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язання за договором №DNG0GK00002177 між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] 02.03.2007 року було укладено договір поруки, згідно якого остання поручилася перед позивачем за виконання зобов'язання за кредитним договором [PERSON] На підставі викладеного позивач просить стягнути солідарно із відповідачів заборгованість за кредитним договором №DNG0GK00002177 від 02.03.2007 року у розмірі 87003,73 долари США, що за курсом 20,67 відповідно до службового розпорядження НБУ від 22.05.2015р. складає 1798367,18грн. та судовий збір у розмірі 3654,00грн. (а.с.1-2). Від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав викладених у позові та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.132). \~ \~ \~ \~ Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується їх апеляційними скаргами на ухвалу про відкриття провадження та неодноразовими клопотаннями про відкладення розгляду справи, причина неявки суду невідома. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає суду підстави для застосування положень ст.ст. 169, 224, 225 ЦПК України. Розглянувши доводи представника позивача викладені у позовній заяві, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 березня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №DNG0GK00002177, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 92000,00 доларів США на наступні цілі: придбання нерухомості, а також у розмірі 12700,00 дол. США на сплату страхових платежів, строком до 02 березня 2027р. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,08% річних на суму залишку заборгованості. Щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 1085,27 доларів США (а.с.12-14). Відповідно до п.7.3 цього договору забезпеченням виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором виступає іпотека домоволодіння, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Конградська, будинок 8. 02 березня 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки №DNG0GK00002177, згідно якого остання поручилася за виконання зобов'язання [PERSON] за кредитним договором від 02.03.2007р. №DNG0GK00002177 (а.с.15). Відповідно до п. 2, п. 4 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язань за кредитним договором в тому розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. У випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. 09.06.2015р. банк направляв відповідачам [PERSON] та [PERSON] досудову вимогу про погашення заборгованості (а.с.9-11). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №\~DNG0GK00002177 [PERSON] станом на 22.05.2015 рік має заборгованість у розмірі 87003,73 долари США, яка складається з: 78585,19 доларів США заборгованості за кредитом, 3459,65 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 552,00 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 252,34 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно договору 12,09 дол. США - штраф (фіксована частина), 4142,46 дол. США - штраф (процентна складова) (а.с.3-7). Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ст.1050 та ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до положень ст.ст. 509, 526, 530 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у тому числі сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обовязку. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. В силу ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України умовами кредитного договору є обовязок кредитодавця надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. ст. 610, 611, 612, 623, 625 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі і відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобовязання, доказується кредитором. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Частиною 1 ст.553 ЦК України \~передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ч.ч. 1, 2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Даючи правову оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, суд доходить висновку, що в дійсності у відповідачів перед позивачем утворилась заборгованість по сплаті кредиту, відповідачі не виконали прийняті на себе відповідно до договору зобовязання, що і послугувало підставою для звернення позивача до суду із цим позовом. Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги, що відповідач в порушення умов кредитного договору свої зобовязання по поверненню кредитних коштів та сплати відсотків за користування ними не виконав, у звязку з чим у банка виникло право вимагати повернення кредиту та стягнення заборгованості у примусовому порядку з боржника та поручителя, з урахуванням викладеного суд вважає звернення позивача з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором цілком обґрунтоване, та таке, що відповідає характеру та змісту цивільно-правових відносин. Також згідно ст.88 ЦПК України на користь позивача слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved