Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та просять визнати дійсним договір купівлі-продажу № 21182 квартири [ADDRESS], укладений на Одеській товарній біржі 12 серпня 1997 року між [PERSON], [PERSON], [PERSON], як покупцями та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], як продавцями. Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що при укладанні даного договору між сторонами було досягнуто згоди по всім важливим пунктам. Договор № 21182 від 12.08.1997 року було зареєстровано у КП «ОМБТІ та РОН» 29.09.1997 року. Біржове оформлення сторонами було вибрано, оскільки така форма оформлення подібного роду договорів відповідала дійсному законодавству. 08.02.2006 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано, про що свідчить Свідоцтво про розірвання шлюбу. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 12.07.2005 року по справі № 2-5561/05 проведено розподіл майна, що є спільною сумісною власністю, між [PERSON] та [PERSON] та виділено [PERSON], [PERSON] у власність 1/3 частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. 13.08.2005 року Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12.07.2005 року по справі № 2-5561/05 набрало законної сили. 04.04.2012 року Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12.07.2005 року ( справа № 2-5561/05) зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН». При зверненні позивачів до нотаріальної контори з метою оформлення договору відчуження вказаної квартири, їм було відмовлено з причин відсутності нотаріального посвідчення вказаного договору. При зверненні до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції для реєстрації права власності на квартиру, нами було отримано відповідь про необхідність надання для цього рішення суду про визнання Договору купівлі-продажу нерухомого майна № 21182 від 12.08.1997 року дійсним. З метою відновлення свого порушеного права, позивачі змушені звернутися з вказаним позовом до суду. У судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав, надав заяву про розгляд справи за відсутності позивачів. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, будучі сповіщеними належним чином, шляхом надання оголошення у засобах масової інформації, причини неявки суду не повідомили. Згідно відповіді адресно-довідкового бюро від 27.03.2014 року за №2580, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстрованими або знятими з реєстраційного обліку по м.Одесі та Одеської області, не значаться. Згідно відповіді адресно-довідкового бюро від 27.03.2014 року, за вказаною у договорі адресою, Одеської товарної біржи не існує. Зі згоди представника позивачів, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши наявні докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановленні такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 12 серпня 1997 року на підставі договору купівлі - продажу № 21182, укладеному на Одеській товарній біржі, позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] придбали квартиру у рівний частках кожний [ADDRESS] у [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Договір було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» 29.09.1997 року, кн. 205 пр. стор. 191 реєстр. №301. (а.с. ) При укладанні договору між сторонами було досягнуто згоди по всім важливим пунктам. З однієї сторони позивачі передали відповідачам обговорену заздалегідь суму грошей, а відповідачі у свою чергу - передали позивачам правовстановлюючі документи на квартиру, фактично передали квартиру у користування. Біржове оформлення сторонами було вибрано, оскільки така форма оформлення подібного роду договорів відповідала дійсному законодавству, що підтверджується державною реєстрацією спірного договору. З моменту придбання вищевказаного нерухомого майна і до цього часу, позивачі здійснюють право користування та володіння даною квартирою у повному обсязі, тому як мешкають у квартирі, сплачують всі комунальні послуги, здійснюють поточний ремонт. 08.02.2006 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано, про що свідчить Свідоцтво про розірвання шлюбу від 08.02.2006 року. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 12.07.2005 року по справі № 2-5561/05 проведено розподіл майна, що є спільною сумісною власністю, між [PERSON] та [PERSON] та виділено [PERSON], [PERSON] у власність 1/3 частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. 13.08.2005 року Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12.07.2005 року по справі № 2-5561/05 набрало законної сили. 04.04.2012 року Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12.07.2005 року по справі № 2-5561/05 зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН», номер запису 301, в кн.802пр-142, реєстр. №36370304. Згідно ч.2 ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" №1957 ХІІ від 10.12.91 року, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Лист Міністерства юстиції України за № 17-12-44 від 10.04.1998 року, роз'яснює, що угоди укладені на біржі не прирівняні до нотаріально посвідчених, а тільки підлягають подальшому нотаріальному посвідченню. Відповідно до ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року), нотаріальне посвідчення угод обов'язково лише у випадках, встановлених законом. Суд за позовом сторони, яка виконала усі умови угоди, може визнати таку угоду дійсної. Відповідно з п. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому випадку нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28.04.1978 року, зі змінами № 15 від 15.05.1998 року „ Про судову практику по справам про визнання угод недійсними ", з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч.2 ст.47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Суд вважає, що сторони домовилися про усі істотні умови договору купівлі - продажу квартири, виконання договору відбулося. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту посвідчення договору, або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору дійсним, якщо договір відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації. При таких обставинах суд вважає, що такий договір можна визнати дійсним. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved