Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

10 квітня 2019 року представник позивача звернувся до суду із позовною заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.04.2019 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] включно. Позовні вимоги аргументовані тим, що позивач являється матір`ю малолітнього [PERSON] , батько дитини записаний зі слів матері в порядку ст. 135 СК України. Вказує, що мати дитини неодноразово засуджена, в тому числі і до позбавлення волі внаслідок чого відбувала покарання в місцях позбавлення волі. В зв`язку із чим малолітньому сину відповідача відповідним рішенням присвоєно статус дитини, позбавленої батьківського піклування над яким встановлено опіку та призначено опікуна бабу останнього - [PERSON] . Зазначає, що в січні 2019 року опікуном [PERSON] повідомлено службу у справах дітей виконавчого комітету Світловодської міської ради про звільнення матері дитини з місць позбавлення волі, наслідком чого є повернення дитини матері в силу Закону. 25.01.2019 мати дитини, відповідач [PERSON] , з`явилась до служби у справах дітей виконавчого комітету Світловодської міської ради, якій роз`яснено, що умови повернення дитини матері визначені «Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2018 №866, та полягає у наданні заявником відповідної заяви про повернення дитини матері на підставі якої за результатом обстеження службою у справах дітей житлово-побутових умов заявника, перевірки наявності або відсутності доходу чи заробітку заявника, після складання відповідного акту звертається до Світловодського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, що надає соціальні послуги дітям і сім`ям з дітьми, щодо забезпечення проведення оцінки їх потреб з метою встановлення спроможності матері виконувати обов`язки з виховання дитини та догляду за нею та готує висновок виконавчого комітету Світловодської міської ради про можливість передачі дитини для подальшого виховання матері. Одночасно, відповідач [PERSON] поперджалась про те, що у разі затвердження висновку про неможливість передачі дитини для подальшого виховання матері, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, уповноважена ініціювати питання про позбавлення матері батьківських прав відносно дитини. Натомість, відповідач [PERSON] відмовилась вчинювати вищезазначені дії по поверненню останній малолітньої дитини та не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав відносно дитини. З підстав того, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини представник позивача звернувся до суду з даним позовом. (а.с.1-3) Ухвалою судді Світловодського міськрайонного суду від 18.04.2019 року у справі відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до підготовчого засідання на 17 травня 2019 року. (а.с.20-21). Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 травня 2019 року на підставі заяви представника позивача залучено до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] , [INFO] .(а.с.31-32). Ухвалою Світловодського міськрайоного суду від 17 травня 2019 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті. (а.с.33). В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, з підстав, викладених в позові. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про причини своєї неявки суду не повідомила, про місце та час розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку. (а.с. 26,38) Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві, просила їх задовольнити та пояснила, що її донька, відповідач [PERSON] є наркохворою, піклуватися дитиною не бажає, по декілька днів вдома не ночує. Суд, дослідивши письмові докази по справі встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Позивач [PERSON] є матір`ю дитини, [PERSON] , [INFO] . (а.с.5). Відомості про батька дитини до актового запису про народження дитини, [PERSON] , [INFO] , внесено зі слів матері на підставі ст. 135 СК України. (а.с.6). Вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 серпня 2015 року [PERSON] визнано винною за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено їй покарання у вигляді 5 років позбавлення волі та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України приєднано частково не відбуте покарання за попереднім вироком від 25.06.2015 року, остаточно призначено покарання у вигляді 6 років 1 місяця позбавлення волі. (а.с.7). Згідно довідки про звільнення Частина «Б» від 27 грудня 2018 року Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)», [PERSON] звільнена за відбуттям покарання строку на підставі ч. 5 ст. 72 КК України з 28 грудня 2018 року. (а.с.8). Рішенням виконавчого комітету Світловодської міської ради від 16 вересня 2015 року № 636 надано малолітньому [PERSON] , [INFO] , статус дитини, позбавленої батьківського піклування в зв`язку з тим, що мати, [PERSON] , відбуває покарання в місцях позбавлення волі (вирок Світловодського міськрайонного суду від 11.08.2015 року, № 401/1956/15-к; 1-кп/401/143/15), а відомості про батька зписані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. (а.с.9). Із копії рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради від 16 вересня 2015 року № 637 «Про встановлення опіки над малолітнім [PERSON] , [INFO] », призначено громадянку [PERSON] опікуном над малолітнім [PERSON] , [INFO] (а.с.10) Згідно витягу із протоколу №3 від 28 березня 2019 року засідання комісії з питань захисту прав дитини, зобов`язано службу у справах дітей виконавчого комітету Світловодської міської ради подати до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області позовну заяву щодо позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Преамбулою Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-ХII від 27 грудня 1991 року (далі Конвенція) визнається, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Відповідно до ст. 3 Конвенції у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно до положень ст. 9 зазначеної Конвенції, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Крім того, відповідно до положень принципу № 7 абз. 2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією № 1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за його навчання; ця відповідальність лежить перш за все на батьках. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 164 СК України, підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб , які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає встановленим, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , про що, в тому числі, свідчить і неявки відповідача за викликом суду в судове засідання без поважних причин, у зв`язку з чим, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача та можливим позбавити відповідача батьківських прав відносно її малолітньої дитини. Згідно ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Таким чином позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , підлягають задоволенню. Згідно з ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved