Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

09.06.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON], 14.06.1999р.н., яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. В обґрунтування позовної заяви вказала, що з відповідачем перебувала у шлюбі, мають спільну доньку [PERSON], 14.06.1999р.н. 01.09.2016 року донька вступила на навчання до Коледжу Національного фармацевтичного університету м.Харків, на даний час навчається на 1-му курсі денної форми навчання, на контрактній основі вартість оплати за один рік навчання становить 10 900грн., а також проживання у гуртожитку за півроку 2670,50грн. Вона працює, але в зв"язку з її невиликою заробітною платою, вона не має можливості повністю забезпечувати доньку всім необхідним.. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та наполягала на його задоволенні Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що не має можливості сплачувати аліменти на утримання доньки, також посилався на те, що донька відмовляється з ним спілкуватися. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, приходить до наступного. Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З копій свідоцтв про розірвання шлюбу та про народження вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, є батьками [PERSON], 14.06.1999р.н. (а.с.3-4). Згідно довідки директора коледжу Національного фармацевтичного університету м.Харків від 28.04.2017 року, [PERSON] навчається в Колелджі Національного фармацевтичного університету м.Харкова на 1 курсі денної форми навчання.. Термін навчання до 01.06.2018 року. (а.с.5). Згідно договору "223/1.2016 від 07.08.2016р. [PERSON] навчається на контрактній основі, вартість становить 10900грн. (а.с.7-8) Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд ураховує стан здоров'я та матеріальне становище сторін. Судом встановлено, що [PERSON] є пенсіонером та має стабільний дохід, доказів про стягнення за іншими виконавчими листами не надано, таким чином, суд визнає відповідача спроможним надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, яка такої допомоги потребує. Приймаючи до уваги конкретні обставини справи, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача [PERSON] Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: approved