Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

01 листопада 2016 року позивач звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом, в якому просить суд ухвалити рішення, яким: розірвати договір №15.02.1.451 про сплату внесків у ОК «Набережний Квартал -Жаботинського» від 07.02.2016 року укладений між [PERSON] (код [NUMBER]) та [PERSON] кооперативом «Набережний Квартал -Жаботинського» (код 39446851); стягнути з [PERSON] кооперативу «Набережний Квартал Жаботинського» (код 39446851; місцезнаходження: вул. Кришталева, 3, с. Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинський район, Київська область, 08130) на користь [PERSON] (код [NUMBER]) грошові кошти у розмірі 646\~815 гривень. Судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 листопада 2016 року справу прийнято до провадження суду та призначено судове засідання. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 січня 2017 року справу було направлено до Київського районного суду м. Одеси у звязку з тим, що спір виник з приводу будівництва нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що знаходиться в Київському районі м. Одеси. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача [PERSON] кооперативу «Набережний Квартал Жаботинського» в судове засідання не зявився, про час та місце його проведення сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення слухання справи від нього до суду не надходило. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Відповідно до ст. 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що 07 лютого 2016 року між [PERSON], та [PERSON] кооперативом «Набережний Квартал Жаботинського», в особі представника [PERSON] було укладено договір № 15.02.1.451 про сплату внесків у ОК «Набережний Квартал Жаботинського». Згідно п. 1.1 за цим Договором ОК зобовязався організувати будівництво житлового будинку у м. Одеса (у районі 6-ої станції Великого Фонтану) за рахунок внесків Учасника та внесків інших асоційованих членів ОК, здати його в експлуатацію, передати Учаснику приміщення в Обєкті будівництва, обумовлене цим Договором та всі документи, необхідні Учаснику для реєстрації права власності на нього, а Учасник зобовязався сплатити ОК внески у розмірах та в порядку, встановлених даним Договором та додатками до нього, та має право отримати Обєкт нерухомості лише за умови повної сплати внеску, встановленого даним договором для Учасника. В пункті 1.2 зазначено, що даний Договір вважається заявою Учасника про вступ до асоційованих членів ОК. Після зарахування вступного та цільового внеску на рахунок ОК даний договір вважається рішенням голови ОК про прийняття Учасника до асоційованих членів ОК. Відповідно до п. 1.3 сторони домовились, що розмір внеску, залежить від вартості будівництва одного квадратного метра площі Обєкту нерухомості та остаточної загальної приведеної площі, яка фактично побудована. Пунктом 1.5 встановлено, що Обєкт нерухомості, розташований за адресою : м. Одеса, вул. Жаботинського 3/1, секція 2, поверх 19, загальна площа 41,73 кв.м., номер 193. У відповідності до п. 2.1 даного Договору вартість будівництва одного квадратного метра загальної приведеної площі Обєкту нерухомості визначається ОК відповідно до проектно-кошторисної документації та договору підряду з підрядною організацією і на день укладання цього Договору складає 15\~500 гривень за один квадратний метр і може змінюватись у випадках передбачених цим Договором. Згідно Додатку № 1 до Договору № 15.02.1.451 про сплату внесків у ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» від 07 лютого 2016 року сторони домовились, що на дату підписання цього Порядку сплати внесків розмір внесків з врахуванням площі Обєкту нерухомості згідно проекту та вартості будівництва одного квадратного метру становить 646\~815 гривень. Пунктом 4.2.1 вказаного Договору передбачено, що ОК зобовязаний організувати будівництво Обєкту будівництва та закінчити будівельно-монтажні роботи у строк до 4 кварталу 2016 року при умові дотримання Учасниками порядку та строків сплати внесків. Як вбачається з матеріалів справи 09 лютого 2016 року позивачем було внесено грошові кошти у розмірі 323\~407,5 гривень, про що свідчить дублікат квитанції № [NUMBER], окрім того в період з 09.03.2016 року по 09.08.2016 року позивачем було перераховано грошову суму в загальному розмірі 323\~407,50 гривень. Окрім того в матеріалах справи міститься Довідка № 2.01.485 від 18 серпня 2016 року ОК «Набережний Квартал Жаботинського» про те, що позивач [PERSON] згідно Договору про сплату внесків у ОК «Набережний Квартал Жаботинського» № 15.02.1.451 від 07 лютого 2016 року вніс пайовий внесок в повному обсязі у сумі 646\~815 гривень. Відповідно до п. 1 та п. 2 ст. 509 ЦК України, зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно до п. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно до п. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться Відповідно до ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором Статтею 615 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. Згідно до ч. 1 ст. 592 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших вимогах. Відповідно до правової позиції Верховного суду України, викладеній у справі №6-75цс13 від 18.09.2013 року істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (абзац другий частини другої\~статті 651 ЦК України) Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об'єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб'єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої\~статті 651 ЦК України. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона. У своїй позовній заяві позивач зазначає, що вона позбавлена права отримати в натурі квартиру у будинку в установлений договором строк, на що розраховували, укладаючи договір про сумісну діяльність з пайової участі у будівництві у формі простого товариства, а від так вважає, що такі дії відповідача є істотним порушенням умов договору. Відповідно до ст. 653 ЦК України, у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішення суду про зміну або розірвання договору законної сили. Якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору При вирішенні спору по суті суд враховує те, що відповідач будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи у судове засідання не зявився, письмових заперечень не надав, а від так доводи позивача жодним чином не спростував. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] в частині розірвання договору та стягнення за ним грошових внесків підлягає задоволенню , оскільки є законним та обґрунтованим. Згідно\~ст. 10 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.\~\~\~ Відповідно до ч. 1\~ст. 57 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1\~статті 58 ЦПК України\~визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 2.\~ст. 59 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.\~ Відповідно до п. 27\~Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі»\~під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 Цивільного процесуального кодексу України, засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. У силу ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, серед іншого, вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, ст.1 ЦПК України задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов'язковість рішень суду до виконання. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України суд захищає порушене право особи у спосіб, встановлений законом. Також в силу вимог ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з сторони понесенні нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином при вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд присуджує стягнути з [PERSON] кооперативу «Набережний Квартал Жаботинського» на користь позивача судові витрати у загальному розмірі 7\~019, 35 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved