Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

07 жовтня 2015 року позивачка звернулась з позовом до [PERSON], [PERSON], за участю третіх осіб органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, Служби у справах дітей Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав , стягнення аліментів та призначення піклувальника. В судовому засіданні 15 квітня 2016 року позивачка уточнила позовні вимоги та просить суд ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] відносно їх неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO]; призначити її піклувальником над неповнолітньою; стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частки з усіх видів доходів, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. (а.с.87-88) Мотивує вимоги тим, що в ії родині певний час проживає неповнолітня дитина [PERSON], [INFO]. Батьки дитини не приймають участи у виховані дитини, не піклуються про фізичний та духовний розвиток, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, матеріально не допомагають, життям та здоров'ям не цікавляться. В судовому засіданні позивачка надала пояснення, що відтворюють зміст позовної заяви. Позовні вимоги просить задовольнити повністю. Пояснила, що дитина проживає з нею з 2011 року, мати дівчинки знаходилась в місцях позбавлення волі, після звільнення в червні 2014 року приїхали до них, та через тиждень виїхала невідомо куди та з того часу вони про неї не мають ніяких відомостей, батько взагалі ніколи не цікавився долею дитина. Вона цілком піклується про життя та виховання дитини. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Представники Служби у справах дітей Одеської міської ради та Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування позовні вимоги визнав в повному обсязі, оскільки вважають їх доцільними та в інтересах неповнолітньої дитини. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] у місті Миколаєві, Миколаївської області, про що свідчить актовий запис за № 81, зроблений 14 січня 2000 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського місткого управління юстиції. Батьками дитини зазначені: мати - [PERSON], батько - [PERSON], про що свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про держану реєстрацію народження, відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України (а.с.18, 19). Відповідно до листа Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного управління юстиції у Миколаївській області від 01 квітня 2014 року № 224-3.1-2.17 повідомлено, що шлюб громадян [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстровано Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції 17 липня 1998 року (актовий запис № 171). Розірвання зазначеного шлюбу зареєстровано 14 серпня 2003 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції (актовий запис № 398) (а.с. 20). 15 лютого 2016 року Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради наданий висновок органу опіки та піклування, яким вважається доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] у відношенні іх неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с. 58-60). У висновку зазначено, що встановлено що [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання батьківських обов'язків відносно фізичного, духовного та морального розвитку неповнолітньої доніки, не проявляють щодо неї батьківської турботи та уваги. Неповнолітня [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [ADDRESS], в родині [PERSON], яка виявила бажання встановити піклування над дитиною. Батьки неповнолітньої [PERSON], [INFO] - [PERSON] та [PERSON] на час народження неповнолітньої дитини перебували у зареєстрованому шлюбі (актовий запис № 171 від 17.07.1998 р., виданий Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції). Відносини між зазначеними громадянами не склались, у зв'язку з чим Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції 14.08.2003р. (актовий запис № 398) шлюб між ними розірвано. Мати дитини у 2005 році змінила прізвище на [PERSON]. Згідно з вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда мати дитини [PERSON], [INFO] з 11.05.2007 року відбувала покарання в Уманській виправній колонії управління державної пенітенціарної служби України в Черкаській області. (№ 129) Термін відбування покарання, згідно з вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда, повинен бути закінчитись 11.05.2019 року, але на підставі ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05.06.2014 року, згідно зі ст. 2 Закону України «Про амністію в 2014 році», 13.06.2014 року була звільнена з установи. Відповідно до повідомлення, наданого начальником Уманської виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України в Черкаській області (№ 129) [PERSON] вибула за адресою: [ADDRESS]. Зі слів [PERSON], в родині якої на теперішній час мешкає дитина дійсно, після звільнення, [PERSON] прибула за адресою ії мешкання, але через декілька днів покинула домівку, не повідомивши про ії фактичне місце знаходження. З метою встановлення місця знаходження [PERSON], за участю служби у справах дітей Одеської міської ради вживались відповідні заходи. Так, за останньою інформацією, наданою Приморським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області було вказане можливе місце знаходження вищевказаної громадянки, а саме: Миколаївська область, Жовтневий район, с.Коларівка. За інформацією, наданою службою у справах дітей Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області [PERSON] за зазначеною адресою не мешкає, але встановлено місце ії реєстрації, а саме: [ADDRESS]. Службою у справах дітей Одеської міської ради, з метою перевірки наданої інформації, був зроблений повторний запит щодо перевірки можливого проживання [PERSON] за місцем реєстрації. На що була отримана відповідь про те, що вищевказана громадянка за даною адресою не мешкає. Місце знаходження її невідоме. Батько дитини -[PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], майже з народження участь у вихованні та утриманні доньки не приймає, самоусунувся від виконання батьківських обов'язків.. З метою з'ясування думки [PERSON], 1939 р.н., щодо подальшого виховання його неповнолітньої доньки, службою у справах дітей Одеської міської ради був надісланий лист до Департаменту праці та соціальної політики Управління служб у справах дітей виконавчого комітету Харківської міської ради, за місцем реєстрації батька дитини. Але за інформацією, наданою Управлінням, встановити місце знаходження [PERSON], 1939р.н., не виявилось можливим, за місцем реєстрації він не мешкає. 15 березня 2016 року Служба у справах дітей Одеської міської ради надала висновок № 22 про доцільне призначення [PERSON], [INFO] піклувальником над неповнолітньою [PERSON], [INFO]. (а.с.74) 03 серпня 2016 року Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради наданий висновок органу опіки та піклування № 01-07/86 про доцільність призначення [PERSON] піклувальником неповнолітньої [PERSON], [INFO]. У висновку зазначено, що на підставі рішення комісії з питань захисту прав дітей у м.Одесі від 26.07.2016 року про доцільність призначення [PERSON] піклувальником над неповнолітньою [PERSON], [INFO] (повторне свідоцтво про народження серії [NUMBER] актовий запис від 14.01.2000 року № 81, місце реєстрації - Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, встановлено що діти залишились без батьківського піклування. Неповнолітня [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [ADDRESS], в родині [PERSON], яка виявила бажання встановити піклування над дитиною. [PERSON] зареєстрована та мешкає разом з дітьми за адресою: [ADDRESS], Певний час повністю займається вихованням та утриманням дітей. За результатами бесіди з дітьми встановлено, що неповнолітня [PERSON] та малолітня [PERSON] не заперечують проти встановлення над ними опіки, піклування. З [PERSON] у них склалися дуже добрі та довірливі стосунки. Отже, в ході судового розгляду встановлено, що батьки дитини ухиляються від здійснення батьківських обов'язків відносно неповнолітньої доньки, не здійснюють її матеріальне забезпечення. Вихованням та утриманням дитини займається позивачка [PERSON], [INFO], яка матеріально забезпечена, обмежень за станом здоров'я щодо призначення піклувальником не має. Згідно ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Так, у відповідності до ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно п.2 ст.164 Сімейного Кодексу України ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення батьківських прав. Як вбачається зі змісту п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду №3 від 30.03.2007 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце в тих випадках, коли вони не піклуються про фізичний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально признаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Факт ухилення відповідачів від обов'язків по вихованню неповнолітньої дитини підтверджено як поясненнями учасників процесу, так і письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому в кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов'язків по утриманню та надання належних умов для виховання та утримання неповнолітньої доньки, тому для настання позитивного результату у долі дитини та з метою захисту ії прав та інтересів відповідачів повинно бути позбавлено батьківських прав. Відповідно ст. 243 СК України, суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Також слід зазначити, що згідно з розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 22.11.2013 року № 661[PERSON] є опікуном над малолітніми [PERSON], 2010 року народження. Зазначені малолітні є родичами неповнолітньої [PERSON], 1999 року народження. Як встановлено матеріалами справи [PERSON] проявила себе як відповідальний опікун, приділяє достатньо уваги вихованню, навчанню та всебічному розвитку підопічних. В родині панує взаємоповага та злагода. В силу ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. На підставі викладеного, враховуючи те, що рішення про влаштування дитини в сім`ю є зваженим та усвідомленим, моральні якості, матеріальне становище та стан здоров'я дозволяють виховувати дитину, забезпечити належний розвиток та освіту, з метою забезпечення виховання дитини в сімейному оточені, суд вважає доцільним призначити [PERSON] піклувальником неповнолітньої [PERSON], [INFO]. При цьому, в порядку ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. В силу статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються ч.3 ст.181 СК України згідно якої встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, з усіх видів доходів батька дітей відповідно п.1 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженим Постановою КМУ від 26 лютого 1993 р. N 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». Враховуючи що дитина проживає з позивачкою, суд вважає можливим стягувати аліменти з кожного відповідача в розмірі по ? частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з дня звернення до суду та до повноліття дитини, чи зміни матеріального стану платника аліментів. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць з дати звернення позивачки до суду. Відповідно ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає необхідним покласти на відповідачів витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved