Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що 29.09.2011 р. між сторонами був зареєстрований шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1382. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Сімейні та подружні відносини між сторонами припинені, причиною розпаду сім'ї є те, що сторони не знаходять порозуміння у вирішенні питань сімейного життя, також в даний час здійснюється кримінальне провадження по факту застосування відповідачем до позивачки насильства в сім'ї. Сім'я розпалася, спільне господарство не ведуть, примирення не можливе. Позивачка просить суд розірвати шлюб між сторонами та визначити місце проживання дітей з матір'ю, стягнути з відповідача судові витрати по оплаті судового збору та витрати на правову допомогу в сумі 4000 грн. В судовому засіданні позивачка та її адвокат Будько Н.Г. позов підтримали та просили задоволити. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в ході розгляду справи не заперечував проти задоволення позову, в наданій суду заяві просив розглянути справу в його відсутність. Представник органу опіки і піклування м.Черкаси Ситнік Л.І. позов про визначення місця проживання дітей підтримала, в іншій частині пропонувала вирішити на розсуд суду. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного законодавства. 29.09.2011 р. між сторонами був зареєстрований шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1382. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Сімейні стосунки між сторонами припинені, сторони спільно не проживають, неповнолітні діти проживають з матір'ю. Рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 29.02.2016 року з відповідача стягнуті аліменти на користь на утримання неповнолітніх дітей та дружини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно з ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки і піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Суд не може передати дитину для проживання з тим з батьків, хто зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами (ч.2 ст.161 СК України). Орган опіки і піклування м.Черкаси у висновку № 123 від 01 квітня 2016 року вважає за доцільне визначити місце проживання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO], з матір'ю, також в ході розгляду питання батько надав згоду на проживання дітей з позивачкою. Суд погоджується з даним висновком, та вважає, що у віці неповнолітніх дітей сторін, які не досягли 6-річного віку, їм вкрай необхідна материнська турбота, з моменту народження позивачка опікувались дітьми, що являється звичним для них, в даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною, позбавлення материнської турботи негативно вплине на психологічний стан дітей. Позивачка не має наміру створювати відповідачу перешкоди у спілкуванні з дітьми, висловлює розуміння необхідності для повноцінного розвитку дітей також батьківського піклування та спілкування з батьком. Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, визначення місця проживання неповнолітніх дітей сторін з матір'ю відповідає інтересам дітей, позивачка має можливість створити дитині належні умови для виховання та розвитку. Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини та ч.7 і 8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватись в першу чергу максимальним забезпеченням її інтересів. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені судові витрати, до яких згідно з ст.84 ЦПК України відносяться судові витрати по оплаті судового збору та оплаті правової допомоги. Відповідно до ст.1 Закону України "Про граничний розмір відшкодування витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" визначено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. По справі позивачкою понесені витрати по оплаті правової допомоги в розмірі 4000 грн., виходячи з тривалості судових засідань по даній справі, які відбувались за участю адвоката позивача, а також вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки судових витрат по наданню правової допомоги в сумі 2000 грн. Також до стягнення з відповідача підлягають судові витрати по оплаті судового збору в сумі 551,20 грн. при подачі позову про розірвання шлюбу. При подачі позову в частині визначення місця проживання дітей позивачці оплату судового збору було відстрочено до ухвалення рішення по справі, тому на підставі ст.88 ЦПК України суд покладає оплату судового збору в дохід держави на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: approved