overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

12 лютого 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 05 березня 1982 року, який зареєстровано Чернігівською сільською радою Бєлорєченського району Краснодарського краю, актовий запис № 07. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя в сторін не склалося, шлюбні стосунки припинені з 1998 року. Позивачка вважає, що сім'ю зберегти неможливо, оскільки примирення між ними бути не може. Розірвати шлюб в органах ЗАГСу на підставі спільної заяви, не може, оскільки довгий час разом з відповідачем не проживає і не спілкується. Просила розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити прізвище " [PERSON] ". Позивачка в судове засідання не з'явилася, оскільки в позовній заяві зазначила про розгляд справи за її відсутності та не заперечення проти винесення заочного рішення. Позовні вимоги підтримала. (а.с.2). Відповідач в судове засідання не з'явився, але своєчасно та належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи. Про причини своєї неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не направив. (а.с.15). Судом, за згоди позивачки, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши докази у справі дійшов наступного. Сторони уклали шлюб 05 березня 1982 року, який зареєстровано Чернігівською сільською радою Бєлорєченського району Краснодарського краю, актовий запис № 07, що вбачається зі свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] . (а.с.3). Із-за різних поглядів на життя, сторони припинили сумісне проживання, спільного господарства не ведуть з 1998 року. Розірвати шлюб в органах ЗАГСу на підставі спільної заяви, позивачка не може, оскільки довгий час разом з відповідачем не проживає і не спілкується. Вважає, що їхню сім'ю зберегти не можливо. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 3 ст.105 СК України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідача обов'язок по відшкодуванню позивачці судового збору в розмірі 768 грн 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

12 серпня 2014 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що 11 серпня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 315. Від спільного подружнього проживання у них дітей немає. В останній рік між ними постійно виникали сварки внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення господарства. У зв'язку з цим вони припинили між собою шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство, проживають окремо. За таких обставин вважає, що сім'я їх розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому просить суд розірвати шлюб, так як збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Позивачка просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 11 серпня 2011 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 315 /а.с.4/. Від спільного подружнього проживання у них дітей немає. В останній рік між ними постійно виникали сварки внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення господарства. У зв'язку з цим вони припинили між собою шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство, проживають окремо. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, а тому суд приходить до висновку, що необхідно шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати, після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище "[PERSON]". На підставі ст.,ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

12 серпня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 23.11.1996 року він зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано Вербківською сільською радою Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 26. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через відсутність взаєморозуміння, намагання налагодити подружні стосунки ні до чого не привели, спільне господарство не ведуть. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. У судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач заперечувала проти розірвання шлюбу. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 23.11.1996 року. Шлюб зареєстровано Вербківською сільською радою Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 26. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спору про поділ майна, що є спільною власністю не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені рік тому через відсутність нормальних сімейних відносин. 28 жовтня 2015 року сторонам надавався строк для примирення до 25 грудня 2015 року, проте бажання позивача розірвати шлюб з відповідачем залишилось незмінним. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно з п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" № 11 від 21.12.2007 року, проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Аналогічне положення закріплено в ст.112 Сімейного кодексу України, яка визначає підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя. Звертаючись до суду з позовом про розірвання шлюбу, позивач послався на наявність підстав для цього, оскільки шлюбні відносини з відповідачем припинено, подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. За таких обставин у суду є всі підстави для задоволення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

12 серпня 2015 року до Куйбишевський районний суд Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів у частці від доходу. В своїй заяві позивач просить суд винести рішення, в якому стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку( доходу) , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка зазначила, що від з відповідачем мають спільну дитину [PERSON] , яка проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. На даний час з відповідачемпроживають окремо . Відповідач не працює, веде підсобне господарство, добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, має задовільний стан здоров"я, інших аліментів не має. Тому вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Позивачка [PERSON] до судового засідання не зявилася надала суду заяву про розгляд справи без її участі, вимоги заявлені у позові підтримує повністю. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився надав суду заяву про розгляд справи без його участі, з вимогами позивачки згоден. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 191320, виданого 07.02.2012 року виконкомом ВРАЦС Куйбишевського РУЮ Запорізької області. Відповідач не працює , добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, веде підсобне господарство, з якого має дохід, стан його здоров"я задовільний. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно довідки № 1295 від 12.08.2015 року, виданої виконкомом Комиш-Зорянської селищної ради Куйбишевського району Запорізької області, [PERSON] проживає [INFO] разом зі своєю неповнолітньою донькою [PERSON] , яка знаходяться на її утриманні. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.\~ \~ Відповідно до частин першої і другої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~12 серпня 2017 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Меджибізької селищної ради Летичівського району Хмельницької області, актовий запис\~№ 22. Спільних дітей немає. \~ \~ \~ \~У зв`язку із різними поглядами на життєві цінності між ними почали виникати конфлікти, що привело до припиненню сімейно-шлюбних відносин та окремого проживання протягом року, тому [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу з\~ відповідачем. В судове засідання позивач та відповідач не з`явилися, проте позивач та відповідач просять справу розглядати у їх відсутність, позовні вимоги позивач підтримав, відповідач позов визнав. Справу розглянуто в порядку ст. 247 ЦПК України на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку, передбаченому ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. \~ \~ \~ \~Відповідно до абзацу 3 пункту 24\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~12.06.2009,\~№ 2\~"Про\~ застосування\~ процесуального\~законодавства при\~ розгляді\~справ у\~суді першої\~інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ В судовому засіданні не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і тому, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та задовольнити вимоги позивача. \~ \~ \~ \~ На підставі наведеного, ст. ст. 105,110 - 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~12 серпня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який зареєстрований з відповідачем [PERSON] 28 липня 1994 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №226. Від спільного шлюбу подружжя неповнолітніх дітей немає. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що подружні відносини з відповідачем не склались через поведінку відповідача, яка у 2000 році поїхала на заробітки за кордон, згодом знайшла іншого чоловіка з яким підтримує стосунки. Позивач вказує, що така поведінка відповідача спонукала і його знайти іншу жінку, з якою він зараз підтримує відносини. Зазначає, що байдужість відповідача до своєї сім`ї, різні погляди на взаємні сімейні права та обов`язки подружжя призвели до розпаду їхньої сім`ї. Позивач вважає, що примирення і збереження сім`ї не можливе, тому просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу прізвища сторін залишити - Неумивако. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] до проведення судового засідання подав до суду письмову заяву, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у його відсутності, позов задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] до проведення судового засідання подала до суду письмову заяву, просить справу розглядати у її відсутності, позов визнає в повному обсязі, згідна на розірвання шлюбу, просить прізвище набуте у шлюбі не змінювати. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задовольняє і розриває шлюб між позивачем та відповідачем. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. \~ \~ \~ \~Після розірвання шлюбу прізвище позивачу [PERSON] та відповідачу [PERSON] не змінювати, залишити їм прізвище - Неумивако. \~ \~ \~ \~З огляду на те, що відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду (а.с.5), тому у відповідності до ст.ст. 141, 142 ЦПК України, Закону України "Про судовий збір"\~слід стягнути з відповідача в дохід держави 384,20 грн. судового збору. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

12 серпня 2020 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеною заявою, в якій вказував, що [INFO] в нього народився син - [PERSON] . Дитина народилась в м. Фегердярмарт, Угорщина а тому записи в її свідоцтво про народження вносились на підставі законодавства тієї країни, а саме без зазначення ім`я по батькові, як дитини, так і її батька. Під час звернення заявника до Виконавчого комітету Вилоцької селищної ради Виноградівського району для оформлення реєстрації місця проживання дитини, він отримав відмову, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують родинний зв`язок між дитиною та батьком. Дана обставина позбавляє [PERSON] та його дитину права на отримання встановлених законом соціальних пільг, а тому просив суд встановити факт родинних відносин між ним та сином. В судове засідання заявник не з`явився, однак надав письмову заяву, в якій підтвердив зазначені в заяві обставини, заявлені вимоги повністю підтримав. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, однак надала письмову заяву в якій просила слухати справу у відсутність її представника. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення заяви [PERSON] з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть встановлюватись факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Під час судового слідства встановлено, що дійсно [INFO] в м. Фегердярмарт, Угорщина народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 22.10.2019 року мерією м. Фегердярмарт, Угорщина, серія [NUMBER] (а.с.8-9). Згідно даного свідоцтва батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно листа в.о. голови Вилоцької селищної ради (а.с.7) розбіжність у записах імені по батькові заявника у свідоцтві про народження сина [PERSON] , [INFO] (у графі "батько" записаний [PERSON] (а.с.8-9)) та його паспорті (записаний [PERSON] (а.с.4), унеможливлює проведення реєстрації місця проживання дитини. Для проведення вищевказаної реєстрації заявнику необхідно підтвердити його родинні зв`язки з сином, через те що в правовстановлюючих документах, що підтверджують родинний зв`язок між батьком та дитиною відсутні імена по батькові. В судовому засіданні встановлено, що більшість західноєвропейських країн історично не зазначають в документах ім`я по батькові осіб. З наданих пояснень суду не встановлено обставин, які б свідчили про наявність спору про право, у зв`язку з цим суд вважає за доцільне прийняти рішення в частині вимог заявника в порядку, передбаченому ст.315 ЦПК України. Враховуючи зазначене, суд знаходить доведеним той факт, що [PERSON] , [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] , а тому заява підлягає задоволенню. Судові витрати у справі, а саме 420 грн. 40 коп. судового збору слід покласти на заявника, оскільки на його користь ухвалено рішення і який сплатив їх при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

12 січня 2015 року заявниця [PERSON] звернулася до Вугледарського міського суду з заявою про надання права на шлюб. Свої вимоги заявниця обґрунтовує тим, що вона неповнолітня, але на теперішній час є вагітною, батько її майбутньої дитини [PERSON] - повнолітній. Згідно з законодавством України шлюбний вік для жінки настає з 17 років, [INFO] заявниці виповнилось 16 років. На теперішній час заявниця проживає разом з [PERSON] у квартирі його батьків, він її матеріально забезпечує, згода на шлюб є добровільною з двох боків, вони разом чекають на народження спільної дитини, мати не заперечує укладенню шлюбу. На підставі вищенаведеного заявниця просить суд надати їй право на шлюб з [PERSON] до виповнення 17 років. Заявниця в судовому засіданні заяву підтримала, просила суд її задовольнити. Заінтересована особа в судовому засідання підтримав заяву, просив суд її задовольнити, так як вони живуть однією сім'єю, кохають один одного, чекають дитину і бажають зареєструвати шлюб. Свідок - мати заявниці [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що дійсно її донька [PERSON] та [PERSON] на даний час проживають разом однією сім`єю, мають тісні стосунки та почуття один до одного, добровільно бажають укласти шлюб, час весілля призначений на 07.02.2015 р. Суд,дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявниці, заінтересованої особи, свідка та приймаючи вищенаведені обставини, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з ч.1 ст.22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Відповідно до ч.1 ст.23 СК України, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. Частиною 2 ст.23 СК України передбачено, що за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Відповідно до аб.1 ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Судом встановлено, що заявниця [INFO], на теперішній час їй виповнилось 16 років, мати заявниці [PERSON] (а.с.3-4). Згідно з довідкою ЦГБ м. Вугледар від 09 січня 2015 року заявниця є вагітною (а.с.7). З акту проживання від 12 січня 2015 року, виданого ОСББ "Парус-Вугледар", вбачається, що заявниця не зареєстрована але проживає за адресою [ADDRESS] разом з [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.8). Судом встановлено що, заявниця досягла шістнадцятирічного віку та бажає укласти шлюб з [PERSON] Згода на шлюб є вільною з обох боків і не порушує її права та інтереси. Шлюб погоджують батьки чоловіка та жінки. Також заявниця є вагітною, батьком її майбутньої дитини є її бажаний майбутній чоловік, дитину батько визнає та разом чекають на її народження, таким чином укладання шлюбу захищає права, свободи та інтереси майбутньої дитини та заявниці. На підставі ст. ст. 22, 23, 24 СК України,

Outcome: approved