Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

Представник позивачів [PERSON] , [PERSON] - адвокат Костенко О.М. звернувся до Згурівського районного суду Київської області із вищезазначеною позовною заявою посилаючись на те, що [INFO] померла мати позивачів - [PERSON] , яка до дня смерті проживала в [ADDRESS] . Після її смерті відкрилась спадщина за законом, спадкоємцями якої є позивачі в рівних долях. До складу спадщини за законом входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . В свідоцтві про право власності на житловий будинок наявна дописка. Крім того, у вказаному свідоцтві невірно вказано номер спірного будинку. Позивачі спадщину прийняли у встановленому законом порядку та отримали свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, що належала на праві власності [PERSON] . Інші спадкоємці відсутні. Позивачам було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтв про право на спадщину на спадковий житловий будинок, у зв`язку із відсутністю неточностей та виправлень в свідоцтві про право власності. Враховуючи вищевикладене, представник позивачів просить визнати за позивачами в рівних долях за кожним по 1/ 2 частині право власності на спірний житловий будинок та не стягувати з відповідача судовий збір. В підготовче судове засідання учасники справи не з"явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, направили до суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи у їх відсутність, представник позивачів Костенко О.М. позовні вимоги підтримав повністю, відповідач Згурівська селищна рада позовні вимоги визнала повністю, третя особа Згурівська райдержадміністрація проти задоволення позову не заперечувала. Суд визнав можливим розглядати справу у відсутність учасників справи, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та їх неявка не перешкоджає розгляду справи. На підставі ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення про задоволення позову, враховуючи визнання позову відповідачем. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступного. Дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами встановлено, що [PERSON] на праві власності належав житловий будинок з господарськими спорудами та надвірними будівлями, який розташований по [ADDRESS] , згідно свідоцтва про право власності на будівлі від 26.02.1968 року № 2311, виданого відділом комунального господарства виконавчого комітету Згурівської селищної ради депутатів трудящих, згідно рішення виконкому Згурівської селищної ради депутатів трудящих від 14.02.1968 року № 3. Право власності на житловий будинок зареєстровано за [PERSON] , що встановлено з копії свідоцтва про право власності на будівлі (а.с.14), копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с.15-19), копії будинкової книги (а.с.20-23), копії довідки Згурівської селищної ради щодо підтвердження належності спірного житлового будинку на праві власності [PERSON] (а.с.24), копії повідомлення КП КОР «Лівобережне БТІ» про реєстрацію права власності (а.с.11). В свідоцтві про право власності адреса житлового будинку зазначена як [ADDRESS] . Крім того, поруч з номером будинку міститься літерна дописка «а». В свою чергу, в інших документах, зокрема довідці Згурівської селищної ради, технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок та повідомленні КП КОР «Лівобережне БТІ» адреса спадкового будинку значиться як [ADDRESS] . Рішенням Виконавчого комітету Згурівської селищної ради від 14 січня 2020 року № 2 уточнено адресу спадкового житлового будинку - [ADDRESS] (рішення - а.с.25). Отже, спадковий житловий будинок фактично розташований за адресою [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Спірний житловий будинок розташований на земельній ділянці для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2500 га, кадастровий номер 3221955100:02:005:0071, який належав [PERSON] на праві власності згідно державного акту серії ІІ-КВ № 001062. [PERSON] померла [INFO] , після її смерті позивачам, як спадкоємцям першої черги, відкрилась спадщина за законом на житловий будинок та інше майно померлої. Позивачі спадщину у встановленому законом порядку прийняли та їх спадкові права ніким не оспорюються. Інші спадкоємці відсутні, встановлений законом строк для прийняття спадщини закінчився, що встановлено з копії свідоцтва про смерть (а.с.5), копії свідоцтва про право на спадщину за законом на присадибну ділянку (а.с.12), копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності позивачів на успадковану земельну ділянку (а.с.13), копії спадкової справи № 160/2015 до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с.41-102). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Положеннями ст. 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Згідно п.п. 4.15, 4.18 Глави 10 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства Юстиції від 22.02.2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Позивачам було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок, у зв"язку із відмінністю адрес (номеру) будинку в свідоцтві про право власності та інших документах, а також наявністю дописки в свідоцтві про право власності (копія нотаріальної відмови - а.с.10). Згідно п.п. 1,2 Глави 8 Розділу І «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства Юстиції від 22.02.2012 року за № 296/5, нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, які не відповідають вимогам законодавства або містять відомості, що принижують честь, гідність та ділову репутацію фізичної особи або ділову репутацію юридичної особи, які мають підчистки або дописки, закреслені слова чи інші незастережені виправлення, документи, тексти яких неможливо прочитати внаслідок пошкодження, а також документи, написані олівцем. Дописки, закреслені слова чи інші виправлення, які є в документах, що подаються для вчинення нотаріальних дій, повинні бути застережені підписом відповідної посадової особи і печаткою установи, підприємства або організації (у разі наявності) чи особи, яка видала документ. При цьому виправлення повинні бути зроблені таким чином, щоб можна було прочитати як виправлене, так і помилково написане, а потім виправлене чи закреслене Через наявність неточності та дописки у правовстановлюючому документі на спадковий житловий будинок, позивачі позбавлені можливості оформити свої спадкові права у нотаріуса, а тому їх порушені права підлягають судовому захисту шляхом визнання за позивачами права власності на спадкове майно. Відповідно до ст. ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд вважає за необхідне, визнати за кожним з позивачів [PERSON] та [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими спорудами та надвірними будівлями, який розташований по [ADDRESS] . Суд не застосовує до відповідача Згурівської селищної ради ст. 141 ЦПК України та не стягує з відповідача на користь позивачів судові витрати. На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України, враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачам [PERSON] , [PERSON] з державного бюджету по 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме грошові кошти в розмірі кожному по 598,30 грн.

Outcome: approved