Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

08 липня 2015 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПівденкомБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 869844 грн. 82 коп. Позовна заява мотивована тим, що між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «ПівденкомБанк» та [PERSON], 25 червня 2013 року укладено кредитний договір № 301К-02Ф, частково викладений у новій редакції додатковою угодою № 1 від 02 серпня 2013 року про внесення змін до договору про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії № 301К-02Ф від 25 червня 2013 року. Згідно умов договору відповідач отримав кредит в розмірі 490000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитною лінією у розмірі 24,7 % річних, строком до 29.05.2014 року. Зобов'язання за договором відповідач не виконав, станом на 03 липня 2015 року заборгованість за договором складає - 869844 грн. 82 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 470000 грн.; заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом - 166290 грн. 96 коп.; заборгованості по пені - 233553 грн. 86 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд враховуючи думку представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 25 червня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «ПівденкомБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 301К-02Ф, частково викладений у новій редакції додатковою угодою № 1 від 02 серпня 2013 року про внесення змін до договору про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії № 301К-02Ф від 25 червня 2013 року. Згідно умов якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 490000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитною лінією в розмірі 24,7 % річних до 29 травня 2014 року (п.1.1 договору). Відповідно до п. 4.1. кредитного договору у разі прострочення позичальником строків сплати процентів та/або прострочення строків повернення кредитних коштів, та/або нарахованих комісій, позичальник сплачує кредитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховувалась пеня, але не більше п'ятдесяти відсотків від суми ліміту кредитування. Зобов'язання передбачені зазначеними договорами відповідач не виконує. Станом на 03 липня 2015 року розмір заборгованості за кредитним договором складає 869844 грн. 82 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 470000 грн.; заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом - 166290 грн. 96 коп.; заборгованості по пені - 233553 грн. 86 коп. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК). Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з нормою ст. 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). Одним з видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено в ст.1050 ЦК. Якщо договором установлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК). Тобто позовні вимоги є законними та обґрунтованими матеріалами справи. На підставі п. 22 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням ліквідації банку. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved