Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

01.11.2018 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на його утримання, в зв'язку з продовженням його навчання в розмірі ј частини всіх видів доходів, щомісячно. Стягування аліментів розпочати з дня подання позову до суду та продовжувати до досягнення ним двадцяти трьох років. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 11.12.2012 року було стягнуто з [PERSON] (відповідача по справі) аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] (позивача по справі) в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 25.07.2012 року і до повноліття дитини. Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 31.07.2015 року було стягнуто з [PERSON] (відповідача по справі) аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] (позивача по справі) на час його навчання, в розмірі 750 грн., щомісячно, починаючи стягнення з 12.05.2015 року і до закінчення ним навчання, тобто до 30.06.2016 року. Проте, жодне судове рішення відповідачем не виконувалось, у зв'язку з чим виникла заборгованість по сплаті аліментів. На даний час позивач перебуває на утриманні своєї матері, після досягнення повноліття, проживає разом з нею та є студентом Приватного акціонерного товариства «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом», спеціальність - «Економіка» і на теперішній час навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, аби самостійно отримувати заробіток, в зв'язку з чим потребує матеріальної підтримки. Матір'ю позивача, особисто, оплачується за навчання, надаються кошти на харчування, одяг, приладів для навчання, проте, в подальшому матір не має можливості самостійно сплачувати за його навчання, на її утриманні крім позивача перебувають ще троє дітей, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, в матеріалах справи міститься письмова заява від представника позивача про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини його неявки суду не відомі, про день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Слід звернути увагу і на те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди сторони позивача, які не заперечували проти заочного розгляду справи, суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 ст. 223 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 цього Кодексу. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач по справі [PERSON] народився [INFO], в свідоцтві про народження батьком записаний відповідач по справі [PERSON] (а.с. 6). Статтею 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно Контракту на навчання в Приватному акціонерному товаристві «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом» [PERSON] є студентом даного Вищого навчального закладу, спеціальність - «Економіка», спеціалізація - «Економіка та управління персоналом», форма навчання - денна. Строк навчання становить 3 роки, починаючи з 01.09.2017 року (а.с. 9). Згідно довідки виданої Приватним акціонерним товариством «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом» № 2032 від 31.07.2018 року [PERSON] є студентом даного вищого навчального закладу, денної форми навчання, термін навчання з 01.09.2017 року по 31.08.2020 рік (а.с. 7). Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми сином, дочкою. Відповідно до п. 1-4 ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п. 20) роз'яснено судам, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За таких обставин, коли позивач проживає разом з матір'ю, навчається на денній формі навчання, не працює, потребує коштів на продукти харчування, приладдя для навчання, засоби першої необхідності та одяг, враховуючи як матеріальне становище позивача так і відповідача, інші обставини, що мають істотне значення для вирішення справи, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача аліменти у розмірі ј частини всіх видів доходів платника аліментів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду - 01.11.2018 року і до досягнення ним двадцяти трьох років, включно. При визначенні розміру аліментів, суд виходить із засад розумності та справедливості, враховує можливість відповідача надавати допомогу синові в зазначеному розмірі, якої буде достатньо для його утримання у зв'язку з його навчанням. На підставі викладеного, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп., від сплати якого при зверненні до суду була звільнена позивач. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 182, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України, п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів",

Outcome: approved