Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

Представник позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 23409,57 грн. та моральну шкоду в сумі 20000 грн., а всього 43409,57 грн. в рахунок відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням. Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що [PERSON] своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України відносно [PERSON] Вироком від 19.02.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України. Своїми діями відповідач завдав позивачу матеріальну та моральну шкоду. В результаті нанесення удару відповідачем позивачу було спричинено тілесні ушкодження у вигляді перелому щелепи. 08.05.2017 року [PERSON] був госпіталізований до Каланчацької ЦРЛ, звідти направлений до ХОКЛ, де буловстановлено діагноз та 09.05.2017 року проведено операцію по шинуванню щелепи, також проведено видалення 38-го зуба. 17.05.2017 року була проведена операція по вживленню інпланту до щелепи. Загальна вартість витрачених коштів становить 23409,57 грн. Крім того, моральна шкода, яка завдана позивачу складає 20000 грн. Моральна шкода полягала у фізичних стражданнях, страхом перед хірургічним втручанням, зміною звичного способу життя. Ухвалою судді від 07.05.2018 року відкрито провадження по справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Будь-яких інших процесуальних дій по справі не вчинялося. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав вказаних у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзив у встановлений судом строк до суду не подано. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступних висновків. [PERSON] своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України відносно [PERSON] Вироком Каланчацького районного суду від 19.02.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначено покарання у вигляді одного року обмеження волі з випробуванням на один рік. В результаті нанесення удару відповідачем позивачу було спричинено тілесні ушкодження. З 09.05.2017 року по 27.05.2017 року [PERSON] був госпіталізований до ХОКЛ з діагнозом відкритий двобічний травматичний перелом н/щелепи кута зліва, тіла справа. Згідно епікризу виписного № 8111/2017 [PERSON] 09.05.2017 року проведено операцію по шинуванню щелепи та видалення 38-го зуба. 17.05.2017 року була проведена операція двобічний МОС н/щелепи під загальним ендотрахеальним наркозом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як вбачається з поданих до суду матеріалів позивачу завдано матеріальну шкоду на загальну суму 23409,57 грн., пов"язану з лікуванням. А саме згідно рахунку-фактури № 1505/3 від 15.05.2017 року позивачем витрачено 17990 грн. на набір інструментів для проведення хірургічної операції з остеосинтезу та на вироби медичного призначення. Згідно рахунку-фактури № 1505/3 від 15.05.2017 року витрачено 50 грн. в рахунок інформаційно-консультативних послуг. А також позивачем витрачено 5369,57 грн. в рахунок придбання медичних препаратів та витрат пов"язних з проведенням операцій. Витрати позивача, пов'язані з проходженням лікування, внаслідок завданих йому тілесних ушкоджень підлягають відшкодуванню з відповідача [PERSON] в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. У ч. 1 ст. 1167 ЦК України відповідальність за моральну шкоду, завдану фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю покладається на особу, яка її завдала, за загальним правилом за наявності її вини. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Оскільки вироком Каланчацького районного суду від 19.02.2018 року встановлено наявність вини відповідача в завданні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження [PERSON], суд приходить до висновку про наявність визначених законом підстав відповідальності за завдану у зв'язку з цим моральну шкоду. При визначені розміру відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, суд враховує вимоги розумності і справедливості, характер та тривалість заподіяння позивачу душевних страждань та вважає, що достатнім розміром для компенсації такої шкоди буде сума в розмірі 5000 грн., яка підлягає стягненню, у звязку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню частково. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial