Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

01 червня 2018 року Костянтинівська місцева прокуратура звернулася до суду в інтересах держави в особі: Державної екологічної інспекції у Донецькій області, Іллінівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області з позовною заявою до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача шкоду, завдану ним незаконним пошкодженням полезахисної лісової смуги на території Іллінівської сільської ради Костянтинівського району у розмірі 105868,59 грн., посилаючись на таке: 27.10.2017 р. [PERSON] в порушення ст.ст. 5,12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.ст. 24,67,68 Лісового кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 №761 «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відновлення лісу, незаконно, без спеціального дозволу, здійснив незаконну порубку дерев, а саме: спиляв 15 сироростучих дерев породи клен, діаметрами у корі біля шийки кореня від 22,1 до 53 сантиметрів, на території Іллінівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області на перехресті с.Яблунівка та с. Степанівка вздовж траси Костянтинівка - Покровськ, про що старшим державним інспектором з охорони навколишнього природнього середовища відділу оперативного контролю Державної екологічної інспекції у Донецькій області Філоненко O.A. 27.10.2017 складено протокол № 000500 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.65-1 КУпАП, на підставі якого 30.10.2017 винесено постанову за № 03-94 про накладення на відповідача адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 85,00 грн. Штраф [PERSON] сплачено в повному обсязі за квитанцією за № 89 від 30.10.2017 р. Внаслідок протиправних дій [PERSON] державі заподіяно шкоду в розмірі 105868,59 грн. У добровільному порядку шкоду, завдану навколишньому природньому середовищу внаслідок пошкодження до ступеня припинення росту 15 сироростучих дерев породи (клен), шляхом незаконної порубки дерев, в порушення ч.1 ст.69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.107 Лісового кодексу України, ч.2 ст.40 Закону України "Про рослинний світ", ч.1 ст.1166 ЦК України відповідач не відшкодував. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 08 червня 2018 року відкрите провадження по цивільній справі за дійсним позовом за правилами загального позовного провадження, цивільну справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні (а.с.27-28). Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09 листопада 2018 року підготовче провадження у цивільній справі закрите, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні (а.с.106). Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15.01.2019 р. по справі було призначено судову екологічну експертизу, проведення якої доручено експертам Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, на час проведення експертизи провадження у справі зупинено (а.с.149). Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 06.05.2019 р. провадження у цивільній справі поновлено, судовий розгляд справи продовжено у судовому засіданні (а.с.169). Прокурор Костянтинівської місцевої прокуратури в судовому засіданні наполягав на задоволенні позову як обґрунтованому наявними у справі доказами. Представник Державної екологічної інспекції у Донецькій області у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник позивача Іллінівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області Маринич В.О. у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність з посиланням на підтримання позовних вимог (а.с.111). Відповідач, його представник позов не визнали у повному обсязі за підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (а.с.42-47) про таке: Прокурором у позові в якості позивачів зазначено Державну екологічну інспекцію у Донецькій області та Іллінівську сільську раду Костянтинівського району Донецької області. Разом з тим, свій позов прокурор обґрунтовує лісовим законодавством, стверджуючи, що вирубані дерева належать до лісової ділянки. Однак, постійним лісокористувачем в Україні виступає Державне агентство лісових ресурсів в особі місцевих лісгоспів, які і мають бути належними позивачами за наведеними позовними вимогами. Окрім того, відповідальність за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними покладається на власника або користувача земельної ділянки. Проте, прокурором не надано витягу з ДЗК щодо власника земельної ділянки, на якій знаходилися вирубані дерева. Тож саме власник земельної ділянки має виступати у такому разі позивачем у справі. Шкода, розрахована представником екологічної інспекції, необґрунтована, оскільки у матеріалах справи маються пояснення відповідача щодо вирубування пошкоджених (обгорілих) дерев. Окрім того, не встановлено статус та підставу появи цих дерев (висаджені або виросли самосівом) та не доведено знаходження їх на балансі Іллінівської сільської ради. Не надано підтвердження звернення позивача до відповідача у позасудовому порядку щодо відшкодування збитків, оскільки лист-пропозиція не містить відомостей про отримання останнім вказаного документа. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дістає таких висновків. Судом встановлено, що 27 жовтня 2017 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища відділу оперативного контролю Державної екологічної інспекції у Донецькій області складено протокол № 000500 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.65-1 КУпАП, відповідно до якого 27 жовтня 2017 року о 12-30 [PERSON] в порушення ст.ст.12,38,40,68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.69 Лісового кодексу України, ст.ст.9,10 Закону України «Про рослинний світ» у полезахисній лісовій смузі, розташованій на землях Костянтинівського району на перехресті с. Яблунівка с. Степанівка вздовж траси Костянтинівка - Покровськ, знищив (спиляв) без дозвільних документів дерева породи клен в кількості 15 штук. Дерева - сироростучі. Кора дерев частково обгоріла (а.с.12). [PERSON] протокол підписано без зауважень, зроблено позначку про згоду з порушенням, відсутність претензій до інспектора, а також додано письмові пояснення від 27 жовтня 2017 року (а.с.15), у яких [PERSON] власноруч зазначив, що здійснював незаконну порубку дерев. Постановою старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища відділу оперативного контролю Державної екологічної інспекції у Донецькій області за № 03194 від 30 жовтня 2017 року на підставі вищезгадуваного протоколу № 000500 про адміністративне правопорушення [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.65-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 170,00 грн. (а.с.13). Вказана постанова відповідачем не оскаржена, квитанцією №89 від 30.10.2017 р. штраф ним сплачено у повному обсязі (а.с.17). Зазначеним адміністративним правопорушенням навколишньому природному середовищу завдано шкоди в розмірі 105873,13 грн. Вирішуючи питання обґрунтованості позовних вимог відшкодування завданої навколишньому природному середовищу шкоди з покладенням обов`язку такого відшкодування на відповідача, суд виходив з такого: Стороною відповідача у судовому засіданні оспорювався той факт, що знищені відповідачем дерева були сироростучими, а також розмір заподіяної цим шкоди, на підтвердження яких, відповідач зокрема посилався на пояснення допитаного у судовому засіданні свідка [PERSON] в частині того, що спиляні [PERSON] дерева були обгорілі. Ці доводи сторони відповідача не знайшли підтвердження наявними у справі доказами і спростовані, по-перше, постановою старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища відділу оперативного контролю Державної екологічної інспекції у Донецькій області за № 03194 від 30 жовтня 2017 року, що набрала законної сили і є обов`язковою для суду, з огляду на ч.6 ст.82 ЦПК України, за приписами якої постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. По-друге, згідно з висновком судово-інженерної екологічної експертизи №735-736 (а.с.162-167): - 15 дерев породи клен, зрубаних в захисній лісополосі, що розташована на території Іллінівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області на перехресті с. Яблунівка та с. Степанівка вздовж автодороги Костянтинівка-Покровськ, були сиро ростучими; - загальний розмір шкоди, заподіяної внаслідок незаконної вирубки 15 дерев породи клен в захисній лісополосі, що розташована на території Іллінівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області на перехресті с. Яблунівка та с. Степанівка вздовж автодороги Костянтинівка-Покровськ, становить 105873,13 грн. Належність земельної ділянки, на якій була здійснена незаконна порубка дерев, Іллінівській сільській раді Костянтинівського району Донецької області підтверджена інформацією Міськрайонного управління у Костянтинівському районі та м. Торецьку Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 04.10.2018 р. за №790/113-18 (а.с.80-82,84). Відповідно до статті 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. За приписами Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» (в редакції на час скоєння адміністративного правопорушення): Стаття 12. «Обов`язки громадян у галузі охорони навколишнього природного середовища»: Громадяни України зобов`язані: а) берегти природу, охороняти, раціонально використовувати її багатства відповідно до вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища; б) здійснювати діяльність з додержанням вимог екологічної безпеки, інших екологічних нормативів та лімітів використання природних ресурсів; в) не порушувати екологічні права і законні інтереси інших суб`єктів; г) вносити штрафи за екологічні правопорушення; д) компенсувати шкоду, заподіяну забрудненням та іншим негативним впливом на навколишнє природне середовище (ч.1). Стаття 40. «Додержання екологічних вимог при використанні природних ресурсів»: Використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог: а) раціонального і економного використання природних ресурсів на основі широкого застосування новітніх технологій; б) здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища (ч.1). Стаття 68. «Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища»: Порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність (ч.1). Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні у: з) самовільному спеціальному використанні природних ресурсів (ч.2) Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України (ч.4). Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів (ч.5). Стаття 69. «Особливості застосування цивільної відповідальності»: Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі (ч.1). Частиною 1 стаття 67 Лісового кодексу України встановлено, що заготівля деревини, заготівля другорядних лісових матеріалів проводиться в порядку спеціального використання лісових ресурсів. Згідно з частиною 1 статті 69 Лісового кодексу України спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно. Статтею 107 Лісового кодексу України передбачено, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Статтею 142 Конституції України встановлено, що природні ресурси, які перебувають у власності територіальних громад, є складовою частиною матеріальної і фінансової основи місцевого самоврядування. На підставі ст.ст. 47, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються фонди охорони навколишнього природного середовища. Ці фонди утворюються у складі відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок, у тому числі, частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Згідно з частиною 1 статті 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. За приписами частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1). Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.2). Тож, за змістом діючого цивільного законодавства у вирішенні спору про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, діє презумпція вини правопорушника. Стороною відповідача не доведена відсутність вини у заподіянні шкоди, тож відповідальність за спричинену навколишньому природному середовищу шкоду слід покласти на відповідача у заявленому стороною позивача розмірі 105868,59 грн. (в межах заявлених позовних вимог). При цьому суд не вбачає підстав для зменшення розміру відшкодування спричиненої відповідачем шкоди, як то передбачено ч.4 ст.1193 ЦК України, через не підтвердження матеріального становища відповідача. В силу ст.141 ЦПК України судові витрати по справі, які складаються із витрат, пов`язаних зі сплатою прокуратурою судового збору в розмірі 1762,00 грн. слід покласти на відповідача.

Outcome: approved