Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

12 грудня 2017 р. позивач звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з\~ позовом (згодом уточненим) про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходів), починаючи стягнення від дня ухвалення рішення і до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. Позовні вимоги мотивовані тим, що у шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] , який на даний час є студентом денної форми навчання Сумського Національного аграрного університету, проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Досягши повноліття, він продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги на час навчання у навчальному закладі для оплати повноцінного харчування, придбання методичної та навчальної літератури, одягу тощо. Позивач не працює, знаходиться на обліку в Шосткинському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Сумської області і отримує пенсію по інвалідності, оскільки є інвалідом ІІІ групи, однак її доходу на утримання сина не вистачає. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, не надає, хоча і має можливість. У судове засідання сторони не з`явились. Позивач через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що позов визнає. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Встановлено, що позивач та відповідач перебували між собою у зареєстрованому шлюбі, у якому народився син - [PERSON] , [INFO] .. Вказана обставина встановлена на підставі копії свідоцтва про його народження /а.с. 7/. Відповідно до рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 20.12.2007\~ р. у справі\~ № 2-3261/2007 шлюб між позивачем та відповідачем був розірваний /а.с.6/. Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області по справі №2-649 від 22.02.2008,\~ з [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину на користь [PERSON] , на утримання сина [PERSON] до досягнення ним повноліття /а.с.11/. З матеріалів справи вбачається, що на даний час син відповідача, [PERSON] , є повнолітнім, але не досяг 23 років, на момент подачі позову та до 30.06.2021 є студентом денної форми навчання Сумського Національного аграрного університету, за напрямком підготовки "Технологія виробництва і переробки продукції тваринництва". Термін навчання з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2021 року /а.с. 8/. Син перебуває на утриманні позивача, але вона не спроможна повністю забезпечити потреби сина, син самостійного доходу не має, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, не надає, хоча має таку можливість. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З урахуванням встановлення при розгляді даної справи наявності перелічених вище обставин, з якими закон пов`язує обґрунтованість стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання його повнолітнього сина [PERSON] на період навчання, починаючи з дня винесення рішення у даній справі і до закінчення навчання 30.06.2021 р. При цьому, визначаючи розмір цих аліментів, суд керується наступним. Згідно з ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до довідки військової частини [NUMBER] Національної Гвардії України від 27.09.2017р. № 352 відповідач працевлаштований та отримав з 01.03.2017року по 31.08.2017 року заробітну плату в загальному розмірі 51451,20грн., тобто більше 8000 грн. щомісяця /а.с.16/. Таким чином, враховуючи майновий стан позивача, яка отримує невелику пенсію по інвалідності, а також майнове становище відповідача, який працює у військовій частині [NUMBER] Національної Гвардії України, не обтяжений турботами щодо утримання інших дітей або непрацездатних батьків та інших членів сімї,\~ суд вважає за можливе визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на користь позивача у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу щомісячно. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням викладеного, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав інших осіб, а\~ відтак у суду є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України та п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп., від оплати якого позивача звільнено вказаним Законом. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved