Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

04 грудня 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відібрання малолітньої дитини без позбавлення батьківських прав, мотивуючи вимоги тим, що Органом опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради було розглянуте клопотання Служби у справах дітей та сім'ї виконавчого комітету Фастівської міської ради від 18.10.2017 року про надання висновку до суду щодо доцільності та відповідності інтересам дитини відібрання малолітньої доньки [PERSON] від матері без позбавлення батьківських прав. Позивач зазначає, що [PERSON] є одинокою матір'ю малолітньої [PERSON], в липні 2016 року з гр. [PERSON] Фастівським міським центром соціальних служб для дітей, сім'ї та молоді був підписаний договір про здійснення соціального супроводу, умови даного договору нею не виконувалися. У вересні-листопаді 2017 року [PERSON] було припинено виплату соціальної допомоги на дитину по причині недоцільного використання коштів, вона не забезпечила належний догляд на утримання малолітньої доньки. Протягом грудня 2016 року - квітня 2017 року [PERSON] активно налагоджувала співпрацю з соціальними працівниками, а саме: відвідувала з донькою культурно-масові заходи, працевлаштувалась, консультувалася з викладачами школи, де навчалася [PERSON], облаштувала місце для сну та відпочинку. Проте з червня 2017 року [PERSON] доньку не утримує, зловживає спиртними напоями разом з бабусею та прабабусею, ігнорують зауваження соціального працівника центру. [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за злісне ухилення від виконання батьківських обов'язків. Працівниками Служби у справах дітей та сім'ї спільно з працівником поліції було відвідано родину, на момент відвідування [PERSON] була в стані алкогольного сп'яніння, поводилася агресивно, неадекватно реагувала на зауваження, як з'ясувалося, малолітня [PERSON] ходить до школи у літніх туфлях та в тоненькій кофтинці. Адміністрація школи повідомила службу, що малолітня [PERSON] прийшла до школи хвора, їй було викликано карету швидкої допомоги, якою дитину було госпіталізовано до лікарні. Малолітня [PERSON] влаштована до Київського обласного центру-психологічної реабілітації «Отчий дім». Орган опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради змушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить суд відібрати без позбавлення батьківських прав малолітню дитину у її матері та стягнути з неї аліменти на утримання дитини. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, зазначила, що на даний час не може забезпечити дитині належні умови життя. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з'ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що [INFO] року народилась [PERSON], що підтверджується повторним свідоцтвом про народження виданим Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (а.с.8). Згідно вищезазначеного свідоцтва про народження вбачається, що у графі мати записано «[PERSON]», а у графі батько - «[PERSON]». Відповідно до характеристики, яка видана Фастівською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №10, [PERSON] навчається в школі №10 з 01.09.2013 року, була залишена на повторний курс навчання у 2 класі. Дівчинка не завжди охайна зовні, мама не турбується належним чином про її зовнішній вигляд, раніше постійно приходила до школи з брудним волоссям, незачесана належним чином, у брудному, непридатному для носіння взутті, і лише після багаторазових розмов з мамою її зовнішній вигляд незначно покращився. Мати дитини не приділяє належної уваги вихованню доньки, створенню належних житлово-побутових умов, погано впливає на дівчинку, не допомагає їй у навчанні, не забезпечує її необхідними навчальними приладдями. Школу мама не відвідує, не цікавиться навчанням дитини, з учителями не спілкується (а.с.12). З акту обстеження умов проживання встановлено, що квартира [ADDRESS] складається з трьох кімнат де мешкає бабуся, прабабуся та мати дівчинки [PERSON] Умови житла: періодично прибирається, постільна білизна на ліжках брудна, або відсутня, у помешканні сморід. У дівчинки [PERSON] відсутні речі повсякденного вжитку, одягом забезпечена у недостатній мірі. Зі слів адміністрації школи і класовода дитини у дівчинки відсутні необхідні канцтовари для навчального процесу, протягом двох попередніх днів дівчинка скаржилася на хворобливий стан та мати не вживала відповідних заходів і адміністрацією школи була викликана швидка допомога (а.с.11). Згідно наказу №19 від 22.04.2016 року Служби у справах дітей та сім'ї виконавчого комітету Фастівської міської ради [PERSON], [INFO] року, яка проживає за адресою: [ADDRESS] взято на профілактичний облік, як дитину, яка опинилася в складних життєвих обставинах (а.с.13). Направленням №160 Служби у справах дітей та сім»ї Київської обласної державної адміністрації [PERSON] влаштована до Київського обласного центру-психологічної реабілітації «Отчий дім» (а.с.7). Як вбачається з заяви сусідів, вони стурбовані долею неповнолітньої дитини, яка мешкає по сусідству з бабусею, мати кидає дитину не залишаючи засобів для її утримання, зловживає алкоголем, в розмові байдужа до долі дитини, неодноразово до родини викликали поліцію (а.с.17). Згідно повідомлення від голови вуличного комітету, 07.04.2016 року головою вуличного комітету була викликана поліція до родини [PERSON], так як він знав що [PERSON] веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем, не працює, не приділяє уваги дитині, кошти які вона отримує як допомогу використовує на власні потреби та інше (а.с.18). Відповідно до висновку за № 06-23/5125 від 15 листопада 2017 року, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради вважає, що відібрання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] від матері [PERSON], [INFO], без позбавлення батьківських прав є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини (а.с.5-6). Відповідно до ч. 1 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч.1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 8 Постанови КМУ від 24.09.2008 р. № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини» визначено, що у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров'ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Згідно ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або Органу опіки та піклування. Згідно з п.п.2-5 ч.1 ст.164 СК України, суд може постановити таке рішення у випадку, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до роз'яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. При винесенні вказаного рішення суд враховує положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. Суд вважає, що на даний час є підстави для відібрання дитини від відповідачки, оскільки атмосфера в сім'ї неблагонадійна для дитини, для її розвитку, загрозлива для її здоров'я та життя, враховуючи вік дитини і обставини поведінки відповідачки, суд вважає, що позивачем доведено всі підстави для відібрання дитини від відповідачки (матері) [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Згідно з ч.4 ст.170 Сімейного кодексу України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Отже, оскільки відповідачка в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча повинен та має таку можливість, бо є людиною працездатного віку, а тому суд вважає за необхідне стягнути з неї аліменти на утримання дитини, та із заявленим розміром аліментів суд погоджується. На підставі ст. ст. 150, 152, 155, 164, 170, 180 СК України, ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст. 11,12 ЗУ «Про охорону дитинства», Постановою КМУ від 24.09.2008 р. № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини», Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав»,

Outcome: approved