Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Згурівського районного суду Київської області із вищезазначеною позовною заявою посилаючись на те, що [INFO] померла її сестра по лінії матері - [PERSON], після смерті якої позивачці відкрилась спадщина за законом на земельну частку (пай) розміром 3,27 умовних кадастрових гектари в землях, що перебували в колективній власності КСП ім. Т.Г. Шевченка з місцем розташування на території Безуглівської сільської ради, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Позивачка спадщину після смерті сестри прийняла шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Позивачці було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) у зв"язку із ненаданням правовстановлюючого документу на спадкове майно. Позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права в досудовому порядку. Позивачка просить суд встановити, що вона спадщину після смерті [PERSON] прийняла, визнати за нею право на земельну частку (пай) та в разі задоволення позову не стягувати з відповідача судові витрати. В підготовче судове засідання позивачка [PERSON] та представник відповідача Безуглівської сільської ради не з"явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] направив до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність та відсутність позивачки, позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задовольнити. Сільський голова [PERSON] направив до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю. Суд визнав можливим розглядати справу без участі учасників справи, оскільки у справі є достатньо даних про права та правовідносини сторін та їх неявка не перешкоджає розгляду справи. На підставі ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення про задоволення позову, враховуючи визнання позову відповідачем та наявність для того законних підстав. Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами встановлено, що [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 3,27 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості) в землях, що перебували в колективній власності КСП ім. Т.Г. Шевченка з місцем знаходження на території Безуглівської сільської ради Згурівського району Київської області, яке належало [PERSON] згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрованого 15.09.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за [NUMBER]. Сертифікат виданий на підставі розпорядження Згурівської райдержадміністрації від 02.07.1997 року № 221, що встановлено з копії Сертифікату (а.с.10). За [PERSON] в межах Безуглівської сільської ради була закріплена земельна ділянка площею 3,22 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на земельну ділянку належно не оформлене (довідка Безуглівської сільської ради - а.с.9). [PERSON] померла [INFO] (копія свідоцтва про смерть - а.с.11). Після смерті [PERSON] її сестрі - позивачці [PERSON] відкрилась спадщина за законом на право на земельну частку (пай). Спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заводилась, заповіти нею не складались, інші спадкоємці, крім позивачки, відсутні, строк для прийняття спадщин закінчився (копії свідоцтв про народження - а.с. 13,14, копія свідоцтва про шлюб - а.с.12, інформаційні довідки із Спадкового реєстру - а.с.26,27). Позивачці було відмовлено нотаріальною конторою у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) у зв"язку із ненаданням документу, який би підтверджував належність права на земельну частку (пай) [PERSON] (нотаріальна відмова - а.с.33). Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В силу ч. 1 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Відповідно до ч. 3 ст. 5 ЦК України якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Положеннями п. 4 Прикінцевих і Перехідних положень ЦК України передбачено, що даний Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 8 відносини спадкування регулюються правилами ЦК України якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР. Відповідно до ч.ч. 1.2 ст. 524 ЦК України 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. В силу ст.530 ЦК України 1963 року при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно положення п. 1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину. В пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року N 7 передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Пуктом 3.5 Листа ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оцінюючи добуті в підготовчому судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 3,27 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості) в землях, що перебували в колективній власності КСП ім. Т.Г. Шевченка з місцем знаходження на території Безуглівської сільської ради Згурівського району Київської області, яке належало [PERSON] згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрованого 15.09.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за [NUMBER]. Право на земельну частку (пай) входить до складу спадщини за законом померлої [INFO] [PERSON] Позивачка [PERSON] належить до кола спадкоємців за законом другої черги, як сестра померлої. Позивачка спадщину прийняла своїми фактичними діями, шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном. На час відкриття спадщини чинним був ЦК УРСР 1963 року, тому саме норми зазначеного Кодексу підлягають до застосування до даних спадкових правовідносин, зокрема в частині визначення порядку прийняття спадщини та визначення спадкоємців. Спадкоємці першої черги відсутні та спадщину не приймали, спадкоємці за заповітом відсутні, встановлений законом строк для прийняття спадщини закінчився. Через відсутність безпосередніх доказів прийняття спадщини, а також правовстановлюючого документу на спадщину - Сертифікату на право на земемльну частку (пай), позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права у нотаріуса та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай). Суд вважає за необхідне, встановити, що позивачка [PERSON] спадщину після смерті [PERSON], яка померла [INFO], прийняла шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном та визнати за позивачкою [PERSON] в порядку спадкування право на земельну частку (пай) згідно Сертифікату серії [NUMBER] та понесені судові витрати залишити за сторонами. Враховуючи те, що визнання позову відповідачем мало місце до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею за вимогою позовного провадження.

Outcome: approved