Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на ту обставину , що згідно до укладеного трудового контракту з Херсонським міським головою від 09 липня 2012 року її назначено на посаду Директора МКП «Істок». 20 серпня 2015 року нею було отримано розпорядження Херсонського міського голови Миколаєнко В.В. від 19 серпня 2015 року №560-К та лист « про закінчення трудових відносин за контрактом» № 9-633-13/12 від 20 серпня 2015 року. Відповідно до п.10, 20 ч.4 ст.42 Закону України « Про місцеве самоврядування в Україні» її було звільнено з посади Директора МКП « Істок» з 3 серпня 2015 року згідно з п.2 ст. 36 КЗпП України у зв'язку з закінченням строку трудового договору , визначеного контрактом від 09 липня 2012 року . Так як розпорядження Херсонського міського голови Миколаєнко В.В. № 560-К від 19 серпня 2015 року вважає незаконним і противоправним, просила суд визнати його таким та скасувати , поновити її на посаду Директора Міського комунального підприємства « Істок» , і оскільки вказане звільнення порушує її законні права та завдало їй моральних страждань, просила суд зобов'язати Херсонського міського голову Миколаєнко В.В. відшкодувати їй моральну шкоду в розмірі 10000 грн. та стягнути судові витрати. Ухвалою суду від 28 вересня 2015 року , за ініціативою суду, Виконавчий комітет Херсонської міської ради залучено до участі у справі співвідповідачем. Позивач та її представник , за довіреністю [PERSON] , в судовому засіданні підтримали позов і просили суд задовольнити його посилаючись в його обґрунтування підстави викладені в позовній заяві. Представник відповідача - Херсонського міського голови Миколаєнко В. В. та співвідповідача - Виконавчого комітету Херсонської міської ради , за довіреністю Бабенко Л.М. , в судовому засіданні позов не визнала і просила суд відмовити в його задоволенні за необґрунтованістю, посилаючись в обґрунтування своєї позиції на підстави викладені в письмових запереченнях поданих суду в порядку ст. 128 ЦПК України. Вислухавши сторони та їх представників , допитавши свідків , дослідивши докази надані сторонами суд встановив , що відповідно до контракту укладеного між Херсонським міським головою Сальдо В.В. та позивачем від 09 липня 2012 року, позивач призначена на посаду директора Міського комунального підприємства « Істок» . Відповідно до п.6.1 контракт діє з 01 вересня 2012 року по 31 серпня 2015 року. Згідно з листком ознайомлення , 08 червня 2015 року позивача було ознайомлено , особисто під розпис , із закінченням терміну дії контракту 31 серпня 2015 року. Листом від 10 серпня 2015 року за № 9-614-13/12, на адресу директора МКП «Істок» [PERSON] , міський голова Херсонської міської ради В.В. Миколаєнко повідомив про намір припинити трудові відносини на посаді директора МКП «Істок» , у зв'язку з чим також повідомив , що її буде звільнено з посади відповідним розпорядженням 31 серпня 2015 року згідно з п.2 ст. 36 КЗпП України та просив вжити заходів щодо своєчасної передачі документів , печаток та штампів комунального підприємства. Відповідно до акту від 12 серпня 2015 року [PERSON] повідомлялась про необхідність отримання вищевказаного листа в приміщенні відділу кадрової роботи та з питань служби в органах місцевого самоврядування міської ради , але не отримала його у визначений час, в наслідок чого його було відправлено на адресу МКП «Істок» цінним листом з описом, 14 серпня 2015 року . Згідно до повідомлення оператора зв'язку [PERSON] отримала його 25 серпня 2015 року . Розпорядженням міського голови Херсонської міської ради В.В. Миколаєнко від19 серпня 2015 року за № 560-к [PERSON] звільнено з посади директора МКП «Істок» 31 серпня 2015 року , згідно з п.2 ст. 36 КЗпП України , у зв'язку із закінченням строку трудового договору , визначеного контрактом від 09 липня 2012 року з яким [PERSON] ознайомлена також , особисто під розпис , 20 серпня 2015 року. Як вбачається з записів в трудовій книжці позивача , вона з 30 серпня 2002 року ( запис № 32) прийнята на посаду директора МКП «Істок» , з запису № 33 від 01 вересня 2003 року слідує, що її було переведено на роботу директора МКП «Істок» за контрактом. А згідно запису № 34 від 31 серпня 2015 року позивача звільнено з посади п.2 ст. 36 КЗпП України , у зв'язку із закінченням строку трудового договору визначеного контрактом. Трудову книжку позивачу вручено о 14.00 01 вересня 2015 року , що підтверджується актом від 01 вересня 2015 року . За правилами ч. 3 ст. 21 КЗпП України слідує ,що особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (у тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, у тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Умовами контракту укладеного між позивачем та Херсонським міським головою 09 липня 2012 року , а саме: п.5.2 , 5.2.1 передбачено , що контракт припиняє дію після закінчення терміну дії контракту, а п. 5.5 контракту визначено, що роботодавець та керівник мають право за угодою сторін , не пізніше як за два місяці до закінчення терміну дії контракту , визначитись у такому : контракт припиняється, контракт продовжується або укладається на новий термін. Як встановлено судом, Херсонський міський голова Миколаєнко В.В. , до часу настання події визначеної п.5.5 контракту ( до 30 червня 2015 року ) , а саме : визначення подальшої дії контракту шляхом угоди з [PERSON] , дій по виконанню цього пункту контракту не вчинив. Лист Херсонського міського голови Миколаєнко В.В. , з наміром про припинення з позивачем трудових відносин направлено на її адресу лише 10 серпня 2015 року , тобто поза межами цього строку. Отже з урахуванням положення п.10 ч.2 ст. 16 ЦК України , п.10,20 ч. 4 ст. 42 Закону України « Про місце самоврядування в Україні» розпорядження Херсонського міського голови від 19 серпня 2015 року , яким [PERSON] було звільнено у зв'язку з закінченням строку трудового договору хоча і було прийнято у межах повноважень та у спосіб , що передбачений законом, з використанням повноважень з метою з якою ці повноваження було йому надано , але без дотриманням принципу рівності перед законом , без з урахуванням права особи на участь у процесі його прийняття , та без дотримання необхідного балансу між будь - якими несприятливими наслідками для прав , свобод та інтересів особи і цілей , на досягнення яких спрямовано це рішення . На підставі чого суд приходить до висновку проте , що зазначене розпорядження є не законним , так як прийнято в супереч умовам п.5.5 контракту , що не відповідає положенням ч.3 ст. 21 КЗпП України , та протиправним . Оскільки вони прийнято без дотримання прав [PERSON] з урахуванням чого суд вважає що позовні вимоги позивача,як в частині визнання дії Херсонського міського голови щодо видання розпорядження від 19 серпня 2015 року за № 569-К незаконним та протиправним , його скасування і поновлення на роботі є обгрунтованими і такими що підлягають задоволенню. Доводи представника відповідача , в судовому засіданні , в тій частині , що листок ознайомлення від 08 червня 2015 року є доказом виконання Херсонським міським головою умов п.5.5 контракту , так як зазначеним пунктом контракту не передбачено конкретних дій які повинні вчинити сторони та форми угоди , якою ці дії фіксуються , для вирішення тих питань які ним окреслені , судом визнаються не переконливими і такими що суперечать положенням ч.3 ст. 21 КЗпП України та роз'ясненням які викладені в рішенні Конституційного Суду № 12-рп/98 від 09.07.98. Відповідно до якого під час укладання трудових договорів у формі контрактів, сторонами в контракті можуть передбачатися невигідні для працівника умови: зокрема, тимчасовий характер трудових відносин, підвищена відповідальність працівника, додаткові підстави розірвання договору тощо. Тому сфера застосування контракту під час оформлення трудових відносин не може бути безмежною. Крім того, як встановлено судом , з показів свідків [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] допитаних в судовому засіданні за клопотанням позивача , [PERSON] після підписання листа ознайомлення 08 червня 2015 року та отримавши бланк контракту на при кінці червня 2015 року , передала до відділу кадрів Херсонської міської ради заповнений нею екземпляр контракту , відповідно до якого давала згоду на його продовження, та цікавилася про його долю, однак відповідач до 30 червня 2015 року це питання не узгодив, що також узгоджується з показами свідка [PERSON] Як слідує з показів свідків , позивач працювала директором МКП «Істок» з 2002 року по 2015 рік , і кожного року , за зазначений період , з нею продовжувались контракти, що узгоджується з відомостями зазначеними у трудовій книжці позивача. Положеннями ч. 2 ст. 39-1 КЗпП України визначено , що строкові трудові договори, до яких також відносяться і контракти , які були переукладені один чи декілька разів, вважаються такими, що укладені на невизначений строк, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 23 КЗпП України . І як визначив Верховний суд України в ухвалі від 30.01.2002 року по справі за позовом К. до ВАТ "Птахофабрика "Перше травня" про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, за п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України трудовий договір припиняється внаслідок закінчення його строку , проте у разі, якщо такий договір в зазначений строк припинений не був, він вважається продовженим на невизначений строк, на підставі чого працівник, з яким переукладалися контракти, не може бути звільненим з мотивів закінчення строку дії трудового договору. На підставі положень ст. 237-1 КЗпП України якими передбачено , що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі , якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, суд вважає що позовні вимоги заявлені позивачем в частині стягнення моральної шкоди обґрунтовані , однак з урахуванням їх характеру та тривалості підлягають частковому задоволенню в розмірі 5000 грн. З урахуванням положень п.4 ч.1 ст. 367 ЦПК України , суд допускає негайне виконання рішень у справах про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, на підставі чого суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі [PERSON]

Outcome: partial