Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

Позивачка просить стягнути з [PERSON] на користь неї, [PERSON] , аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 3500,00 гривень щомісячно, які стягувати з часу звернення в суд з позовом і до досягнення дитиною повноліття та з урахуванням індексації відповідно до закону. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. Свої вимоги мотивує тим, що вона, [PERSON] , перебуває у зареєстрованому шлюбі з громадянином [PERSON] . За час спільного сімейного проживання в них народилась дочка - [PERSON] , [INFO] . В неї з відповідачем сімейне життя не склалося. Вже приблизно рік вони проживають окремо, вона проживає в будинку своєї матері по [ADDRESS] , а відповідач проживав в будинку своїх батьків по [ADDRESS] . Їх спільна дитина - [PERSON] проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Відповідач належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а самостійно отримуваних нею доходів не вистачає для того, щоб забезпечити нормальні умови життя, розвитку, здобуття освіти, харчування їх дитини, в зв`язку із чим змушена звернутись із позовом в суд. Відповідач інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, працює за межами України, однак належним чином не допомагає утримувати їх спільну дитину та не дбає про її добробут. Вона на даний час ніде не працює, однак змушена самостійно дбати про фізичний і духовний розвиток дитини, забезпечувати її всім необхідним харчуванням, одягом, створювати для неї комфортні умови розвитку в неповній сім`ї. Вважає, що стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у меншому за мінімальний розмір, встановлений ст. 182 СК України, призводить до порушення прав їх дитини на належне матеріальне забезпечення. Позивачка [PERSON] , в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, зіславшись на викладені в позовній заяві обставини. Просила позов задоволити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, [PERSON] , в судове засідання на повторний виклик не з"явився, причину своєї неявки суд не повідомив , від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, хоч про дату, час і місце судового засідання повідомлений у встановленому Законом порядку, про що свідчать: оголошення на офіційному веб-сайті Долинського районного суду за веб-адресою : dl.if.court.gov.ua. про виклик в судове засідання (а.с.20,24). Відзиву на позов відповідачем не подано. Суд, вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи , дослідивши та оцінивши надані та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що в матеріалах справи достатньо даних, для вирішення спору. Даний позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного: Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції , передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ст.183 СК України визначено, що у випадку, коли платник аліментів має нерегулярний дохід, частину доходу отримує в натурі, або за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до вимог ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків, встановлених цим Кодексом. Про те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі і за час спільного проживання у них [INFO] народилася донька [PERSON] , свідчать матеріали справи - копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22.05.2015р. (а.с.8), копія свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 22.05.2015 року (а.с.7) . Як встановлено в судовому засідання - відповідач на даний час офіційно не працює та не має стабільного доходу. Оскільки відповідач офіційно не працевлаштований та немає постійного доходу та регулярного заробітку, то суд, враховуючи обставини визначені ст.182 СК України і роз`яснення, що містяться у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 15 травня 2006р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст.141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч.5 ст.157 цього Кодексу. Таким чином, суд приходить до переконання, що оскільки утримання неповнолітньої дитини є обов`язком батьків, а відповідач [PERSON] , добровільно не надає матеріальну допомогу , хоча може та зобов`язаний її надавати, позов [PERSON] , про стягнення аліментів підлягає до часткового задоволення. Визначаючи розмір аліментів судом враховується матеріальне становище позивачки [PERSON] , матеріальне становище відповідача [PERSON] , те, що він тимчасово не працює, не має стабільного доходу, відсутність у нього інших утриманців, яких він зобов`язаний утримувати у відповідності до вимог Закону, те що він позов визнає частково, а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору, та приходить до висновку, що з урахуванням положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» , ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік», з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , у розмірі 2500,00 гривень, щомісячно. Визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України. На підставі ст. ст. 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial