Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

07.12.2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що 12.10.2017 року відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Ford Focus», реєстраційний номер [NUMBER] по вул. С.Галечко в с. Пасічна, Надвірнянського району, не вибрав безпечної швидкості руху транспортного засобу та не врахував дорожню обстановку на дорозі з двохстороннім рухом, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з його автомобілем марки «ВАЗ 2103», реєстраційний номер [NUMBER] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди його транспортному засобу було завдано механічні пошкодження, а саме: пошкоджено заднє ліве крило, задній бампер, задня протитуманна фара, сполер та інші механічні пошкодження. Згідно постанови Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11.01.2018 року відповідача [PERSON] визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього штраф у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. Постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 28.02.2018 року залишено без зміни постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11.01.2018 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності. Вказаними протиправними діями відповідача [PERSON] завдано йому матеріальну шкоду, яка згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку №451 від 23.11.2018 року становить 6536 грн. та моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях, яку він зазнав в зв`язку з протиправною поведінкою відповідача і яку оцінює в розмірі 5000 грн., в зв`язку з чим змушений звернутися з даний позовом до суду. Просить суд позов задоволити. Стягнути з відповідача [PERSON] в його користь 6536 грн. завданої матеріальної шкоди, 5000 грн. моральної шкоди та судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримав з підстав, наведених в позовній заяві, які просить задоволити. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Капак В.М. в судовому засіданні позов позивача [PERSON] не визнав і просить в його задоволенні відмовити, мотивуючи тим, що в матеріалах справи існують розбіжності між сумою матеріальних збитків, зазначеної у висновку № 451 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку та товарними чеками, які містяться в матеріалах справа. Зазначає, що для визначення вартості матеріальних збитків не була призначена судова товарознавча експертиза. Крім того, розмір моральної шкоди, заявлений позивачем документально не підтверджений, а тому вважає, що вимога щодо відшкодування моральної шкоди є безпідставною. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, прийшов до висновку що вимоги [PERSON] підлягають до часкового задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. В судовому засіданні встановлено, що 12.10.2017 року приблизно о 21 год. 00 хв. [PERSON] , керуючи транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Ford Focus» н.з. [NUMBER] в с.Пасічна, по вул.С.Галечко, не вибрав безпечної швидкості руху транспортного засобу та не врахував дорожню обстановку на дорозі з двохстороннім рухом, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з транспортним засобом марки «ВАЗ 2103» н.з. [NUMBER] , під керуванням позивача, чим порушив п.п.11.3, 12.1 Правил дорожнього руху України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу позивача було завдано механічні пошкодження, а саме: пошкоджено заднє ліве крило, задній бампер, задня протитуманна фара, сполер і інші механічні ушкодження, що підтверджується схемою наслідків ДТП від 12.10.2017 року, копія якої долучена до матеріалів справи (а.с.16). Крім того, наведені обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 024695, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.15). Згідно постанови судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11.01.2018 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього штраф у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень (а.с.19). Ухвалою судді Апеляційного суду Івано-Франківської області від 28.02.2018 року постанову судді Надвірнянського районного суду від 11.01.2018 року, щодо притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] - залишено без зміни (а.с.20-22). Відповідно до ч.ч. 4-6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В судовому засіданні достовірно доведено, що вказаними протиправними діями [PERSON] завдав [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 6536 гривень, що підтверджується висновком експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку за № 451 від 23.11.2018 року (а.с.4-7). У зв`язку з проведенням вказаної експертизи транспортного засобу позивачем понесено витрати щодо її оплати в розмірі 500 грн., що підтверджується квитанцією №000850 від 23.11.2018 року (а.с.17). Частиною 1 ст.22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Ця правова позиція викладена і в роз`ясненні у п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки (далі Роз`яснення)». Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2. Правил дорожнього руху України). Вимога про відшкодування шкоди може бути пред`явлена за вибором потерпілого, який вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди. Відповідно до вимог ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними ... діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з роз`ясненнями п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27 березня 1992 року N 6 при визначені розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку із заподіянням шкоди майну. Отже, позивач вправі одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала - відповідача. Будь-яких доказів на спростування наведених позивачем в обґрунтування позовних вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 6536 грн., згідно висновку № 451 від 23.11.2018 року представником відповідача суду не подано. Таким чином, відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 6536 грн. 00 коп., покладається на відповідача [PERSON] . Крім того, в позовній заяві позивач [PERSON] зазначає, що вищевказаними протиправними діями [PERSON] завдав йому моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 5000 грн. і яка, на його думку, виражена в тому, що він витратив власні кошти для відновлення свого пошкодженого автомобіля, приклав чимало зусиль для організації свого життя та життя сім`ї, не здійснив ряд поїздок, які запланував, переніс і переносить сильні нервові стреси із-за вказаного, а також витратив свій час на судові засідання у Надвірнянському районному суді та у Івано-Франківському апеляційному суді. Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 23 ЦК України, моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна та відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності й справедливості. Згідно з положеннями статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно із роз`ясненнями, наданими у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Проаналізувавши всі надані докази, враховуючи обґрунтування позивачем позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, також враховуючи наведені положення закону, фактичні обставини справи, наслідки, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд зменшує розмір моральної шкоди позивачу до 2500 грн., вважаючи, що у такому розмірі компенсація моральної шкоди буде відповідати його понесеним моральним страждання. Згідно з п.п.1, 2 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до вимог ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно наданої позивачем квитанції № 0631 від 21.05.2018 року за надання йому правничої допомоги щодо складення позовної заяви, витрати склали 500 грн. (а.с.18). У зв`язку з проведенням експертизи транспортного засобу позивачем понесено витрати щодо її оплати в розмірі 500 грн., що підтверджується квитанцією серії АБ №000850 від 23.11.2018 року (а.с.17). Також за звернення до суду із даним позовом, ним сплачено судовий збір у розмірі 1409 грн. 60 коп. (а.с.1). У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] , з відповідача в користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по справі, зокрема 1409 грн. 60 коп. сплаченого судового збору, 500 грн. 00 коп. витрат пов`язаних з проведенням експертизи транспортного засобу та 500 грн. 00 коп. за надання правничої допомоги щодо складення позовної заяви, а всього 2409 грн. 60 коп. На підставі ст.ст.22,23,1166,1167 ЦК України та

Outcome: approved