Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

13.02.2014 року позивач звернулась до суду з позовом про визнання права власності на частку квартири, в якому вказала, що її чоловік [PERSON] 13.10.20970 року отримав трикімнатну квартиру [ADDRESS], 28.08.1980 року ним було виплачено пайовий внесок в повному обсязі. [INFO] [PERSON] помер. Рішенням Пролетарського районного суду м. Донецька від 13.01.2013 року за позивачем та її сином [PERSON] було визнане право власності по 1/4 частини вищезазначеної квартири в порядку спадкування за законом. Оскільки пайовий внесок за квартиру був виплачений у повному обсязі за рахунок коштів з сімейного бюджету, тому спірна квартира є об'єктом пава спільної сумісної власності подружжя в рівних частках. Тому позивач просила визнати за нею, [PERSON], право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS]. Представник позивача [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідач Виконавчий комітет Пролетарської районної у м. Донецьку ради надав до суду заяву, згідно якої просив справу розглянути без їх участі. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 13.10.1970 року виконавчим комітетом Донецької міської ради видано ордер [PERSON] на 3 кімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 39,2 кв.м. разом з родиною: дружиною - [PERSON], сином - [PERSON], донькою - [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до довідки від 31.10.2013 року пайовий внесок за квартиру у сумі 5466,05 рублів у цінах станом на 01.01.1970 року внесено повністю 28.08.1980 року (а.с. 6). [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть від 07.05.1999 року виданого Пролетарським ВРАГС м. Донецька, актовий запис № 556 (а.с. 7). Згідно довідки від 26.09.2013 року наданої ЖБК «Мир-61», [PERSON] мешкав за адресою: [ADDRESS] з 09.11.1970 року по 05.05.1999 року, [PERSON] зареєстрована з 09.11.1970 року по цей час, [PERSON] зареєстрована з 13.04.1985 року по 17.07.2003 року, [PERSON] зареєстрований з 07.01.1986 року по цей час (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про одруження виданого 01.03.1967 року Пролетарським р/б ЗАГС м. Донецьк, актовий запис № 107, позивач була дружиною [PERSON] з 01.03.1967 року (а.с. 9). Постановою від 29.10.2013 року відмовлено позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, розташовану за адресою [ADDRESS] після смерті [PERSON] по тій причині, що право власності на спадкове майно не зареєстровано (а.с. 10). Відповідно до рішення Пролетарського районного суду м. Донецька від 13.01.2014 року за [PERSON] та [PERSON] було визнано право власності по 1/4 частки квартири [ADDRESS] (а.с. 12). Як встановлено у судовому засіданні між сторонами виникли відносини, що регулюються ЦК Української СРСР, який діяв в момент відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК Української СРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийтяття спадщини. Згідно зі ст. 15 Закону України "Про власність", який був введений в дію 15.04.1991 року, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, іншу будівлю або приміщення, надані йому у користування, набуває права власності на це майно. Громадян, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Позивач просила визнати за нею право власності на 1/2 частку спірної квартири з огляду на те, що вона була отримана під час перебування позивача з [PERSON] у шлюбі. Вказані вимоги про визнання за позивачем [PERSON] права власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] підлягають задоволенню, оскільки квартира є спадковим майном, що залишилася після смерті [PERSON] та отримана та сплачено за неї пайовий внесок у той час коли [PERSON] та [PERSON] були подружжям, відповідно спірна квартира є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя в рівних частках, тому за Кодесом про шлюб та сім'ю України позивач має право на 1/2 частку вказаної квартири, незалежно від того, за чиї кошти було виплачено пайовий внесок. Такий висновок суду встанволений й Рішенням Пролетарського районного суду м. Донецька від 13.01.2014 року Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди у порядку цивільного судочинства розглядають справи щодо порушених, невизнаних або оспорюваних прав. З огляду на те, що у позивача є право на визнання на нею 1/2 частки квартири та воно не визнається, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved