Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

06 травня 2015 року до суду надійшла заява головного лікаря Комунальної лікувально-профілактичної установи «Обласна психіатрична лікарня м. Слов'янська» про госпіталізацію в примусовому порядку до психіатричного закладу [PERSON], який має тяжкий психічний розлад ,вчиняє та має реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих. У судовому засіданні представник психіатричного закладу Кобєлєва О.В.., яка діє за довіреністю, підтримала доводи поданої заяви та пояснила, що внаслідок тяжкого психічного розладу останній вчиняє дії, які являють собою безпосередню безпеку для нього та оточуючих ( агресивно поводиться до матері та членів родини).В обґрунтування клопотання представник зазначила про те, що [PERSON] доставили до лікувального закладу за направленням лікаря - психіатра із Димитрівської центральної клінічної лікарні, бо у нього погіршився психічний стан внаслідок не отримання амбулаторного лікування з приводу тяжкого психічного захворювання - параноїдної шизофренії, безперервного перебігу, галюцинаторно- параноїдний синдром з нарастаючим дефектом. [PERSON] з 2007 року перебуває на обліку у психіатричній лікарні, а з 2009 року неодноразово проходив курси стаціонарного лікування за рішеннями суду. Він мав другу групу інвалідності у зв'язку з психічним захворюванням, але чергове обстеження не пройшов. В даний час [PERSON] злісний,агресивний,здійснює агресивні вчинки, загрожує матері розправою на її відмову надати гроші на алкоголь та наркотичні засоби, поведінкою виявляє глюцинаторні переживання, критика відсутня. Після надходження до лікувального закладу 01 травня 2015 року перші дні відмовлявся від прийому їжі, у подальшому в наслідок медикаментозного лікування почав їсти, зменшилася агресія. Відсутність згоди на лікування самого [PERSON] і були підставою на звернення до суду з цією заявою. Лікар-психіатр Зінченко Г.В. у судовому засідання підтримав доводи, викладені у заяві та додатково пояснила, що він був членом комісії, яка проводила 05 травня 2015 року медичне обстеження [PERSON], який має тяжкий психічний розлад, у спілкуванні проявляє агресію до оточуючих, висловлює бредові думки,агресивно поводиться по відношенню до членів родини. Погіршення його психічного стану було викликано не прийняттям підтримуючого амбулаторного курсу лікування. Він не пройшов чергове обстеження, внаслідок чого строк інвалідності другої групи з приводу психічного захворювання закінчився. Згоду на добровільне лікування не надає. Вважає, що без госпіталізації до лікарні у подальшому [PERSON] може скоїти тяжкі дії як по відношенню до себе, так і до оточуючих людей. [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що не згоден лікуватися, бо він здорова людина, ніколи раніше не страждав психічними захворюваннями, а був відомим футболістом. Визнає,що до 19 років вживав наркотичні засоби, на даний час вважає необхідним здійснювати «контроль» за поведінкою матері, яка зловживає спиртними напоями і саме з цьому приводу між ними виникають сварки. Вважає медичних робітників психіатричної лікарні «корисливими особами », чим і пояснює їх звернення до суду з питання його примусової госпіталізації. Адвокат Чередниченко Р.В. в судовому засіданні не заперечував проти примусової госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу і вважає,що така госпіталізація буде саме в його інтересах. Суд, заслухавши в судовому засіданні представника психіатричного закладу, лікаря- психіатра, особу, яку госпіталізують, адвоката та прокурора, який погодився з необхідністю задоволення заяви лікувальної установи,дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1489-111 особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або вона неспроможна самостійно задовольнити свої життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. З висновку комісії лікарів-психіатрів від 05 травня 2015 року вбачається, що у [PERSON] виявлено тяжкий психічний розлад ( далі- за текстом висновку) «параноїдна шизофренія, безперервного перебігу, галюцинаторно- параноїдний синдром з нарастаючим дефектом», в силу якого [PERSON] вчиняє дії,що являють собою безпосередню небезпеку для себе і оточуючих,тому потребує примусової госпіталізації відповідно до статті 14 Закону України « Про психіатричну допомогу».( а.с.2/ Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити заяву психіатричного закладу, та примусово госпіталізувати [PERSON] до Комунальної лікувально-профілактичної установи «Обласна психіатрична лікарня м. Слов'янська» для надання психіатричної допомоги.

Outcome: approved