Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача [PERSON] залучивши в якості третьої особи [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної залиттям квартири, обгрунтовуючи позовні вимоги посилаються на те, що навесні 2014 року їх сусіди із квартири № 71, що знаходиться поверхом вище залили одну із кімнат у їх квартирі. При першому огляді залитої кімнати вони із сім»єю відразу ж зрозуміли, що нещодавній ремонт потрібно буде повторити . Оскільки , вони проживають у цивілізованому суспільстві , то мали надію на розуміння та вирішення питання щодо відшкодування мирним шляхом, але сусіди на відріз відмовилися надавати будь-яку компенсацію та ще й почали їх звинувачувати . 23 липня 2014 року був складений акт про залиття квартири [ADDRESS]. 02.08. 2014 року їх донька [PERSON], яка є у справі третьою особою, замовила звіт про незалежну оцінку відшкодування вартості майнового збитку квартири, що за адресою у [ADDRESS]. Згідно висновку суб»єкта оціночної діяльності про вартість об»єкта оцінки складає 14 921 ( чотирнадцять тисяч дев»ятсот двадцять одну) гривню 40 коп. з урахуванням ПДВ. 04 вересня 2014 року, в додаток до акту від 23 липня 2014 року лист про експериментальні випробування щодо залиття кімнати у їх квартирі, згідно якого винуватцем залиття та пошкодження майна є мешканці квартири № 71. Разом з тим їм була заподіяна моральна шкода, яку вони оцінюють у 2 000 ( дві тисячі) гривень, які і просять стягнути на їх користь з відповідача. В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав викладених у позовних вимогах, а саме: Зобов»язати власника квартири № 71 виплатити майнову шкоду у розмірі 14 921 гривню 40 коп. та моральну шкоду у розмірі 2000 гривень. Судові витрати покласти на відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився , надіславши до суду свої письмові заперечення ( а.с. 32-34; 45 - 47) та письмову заяву за вх. № 56593 від 08.12. 2014 року, в якій просив розглядати справу за його відсутності та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Третя особа: [PERSON] належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с. 24; 30) не направила в судове засідання свого представника, про причини неявки суду не повідомила, будь-яких заяв від останньої не надходило. Вислухавши пояснення позивачів , дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, письмові заперечення відповідача [PERSON], судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, позивачі [PERSON], [PERSON] та третя особк [PERSON] проживають та зареєстровані в квартирі [ADDRESS] , відповідно до вимог ст. 122 ч.3 ЦПК України ( а.с. 16-17; 27) . Будь-які правоустановлюючі документи з моменту надходження позовної заяви до суду, на вимогу суду на вищевказану квартиру щодо права власності. позивачами не надано. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] пояснили суду , що навесні їх квартира була залита водою. Оскільки сусіди із квартири № 71 відмовилися добровільно відшкодувати шкоду, вони звернулися до голови правління ЖБК «Будівельник-7» . 23 липня 2014 року був складений акт про залиття кватири [ADDRESS], комісією у складі: голови правління ЖБК «Будівельник-7» -[PERSON] - голова комісії; слюсаря- сантехніка [PERSON]; слюсаря - електрика [PERSON]; власника квартири № 66 [PERSON] після обстеження квартири [ADDRESS], 21-22 липня 2014 року року склали акт, де в результаті обстеження квартири 30 у спальній кімнаті яка розташована напроти ванної кімнати квартири №71 має місце намокання стінки розміром 1,5 кв. метри, а також намокання 3 кв. метри бетонної підлоги з наявністю на стінці і ленолеуму підлоги грибкового явища. Місце протікання вологи встановити є неможливим у зв»язку з відсутністю доступу до джерела вологи з сторони кв. № 30 і відсутністю доступу до труб водопостачання і водовідведення у кв. № 71. Згідно висновків та рекомендацій комісії в акті зазначено: 1. Власнику квартири № 30 визначити можливе місце проникнення вологи. 2. Після визначення місця можливого проникання вологи і звернення з претензією до членів комісії, власнику кв. № 71 негайно надати доступ слюсарю- сантехніку до мереж водопостачання і водовідведення внутрі квартири № 71. 3. Для визначення розміру шеоди від залиття, власнику квартири № 30, необхідно звернутись в експертне- будівельне управління м. Києва ( а.с. 4). Відповідно до вимог ч.1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27. 03. 1992 № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" шкода заподіяна особі майну громадянина або заподіяну майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Отже, зі змісту вищезазначеної норми вбачається, що для настання відповідальності у вигляді відшкодування завданої шкоди, необхідна наявність вини особи у заподіянні шкоди, а також наявність причинно-наслідкового зв»язку між протиправною поведінкою особи і шкодою. Як вбачається з акту від 23 липня 2014 року при обстеженні квартири № 30 після залиття , причини та з чиєї вини сталося залиття в акті не зазначені. Твердження відповідача в письмових запереченнях ( а.с. 45-47) про відсутність його вини в залитті квартири, а також те, що його квартира не була джерелом залиття спірної квартири, так як , з акту комісії ЖБК «Будівельник-7» від 23.07. 2014 року не вбачається, що у залитті квартири та заподіянні шкоди винний відповідач, оскільки не було проведено обстеження його квартири , відсутні висновки про те, хто заподіяв шкоду, судом можуть бути прийняті до уваги та покладені в основу рішення, оскільки, як вбачається з листа Голови правління ЖБК « Будівельник-7» № 76 від 04.09.2014 року на ім»я мешканця квартири № 30 будинку кооператива [PERSON] ( третя особа у справі) , з якого вбачається, що в додаток до акту від 23 липня 2014 року про часткове залиття однієї кімнати кв 30, 20.08. 2014 року проведені експериментальні випробування з метою встановлення джерела даного залиття. Внаслідок даного експеримента встановлено, що наслідком намокання 1,5 кв. метри стінки вище підлоги і 3-х кв. метрів бетонної підлоги в даній кімнаті, є наслідком витоку з зливної системи квартири № 71, власником якої є [PERSON] В даний час, аварійне пошкодження системи стоку і як наслідок витоку з кв. № 71 ліквідовано. Додатково повідомляють, що 27.08. 2014 року власником квартири № 71 [PERSON] до правління кооператива надана заява, з вимогою визначення комісією кооператива обсягів пошкодження до часу усунення витоку. 02.09. 2014 року мамою [PERSON] о 18 годині 45 хвилин комісії кооператива у складі голови правління ЖБК «Будівельник-7» -[PERSON], мешканця квартири 220 [PERSON]; мешканця квартири № 25 [PERSON] ; в присутності мешканки кв. № 71 [PERSON] було відмовлено в наданні доступу до місця пошкодження залиття ( а.с. 6) . Вказаний факт, в судовому засіданні не оспорювала і позивачка [PERSON] , пояснивши суду, що кімната, яка була пошкоджена залиттям , належить їх доньці, тобто третій особі [PERSON], яка проживає у вказаній кімнаті з своїм сином [PERSON] і вони з чоловіком доступу до вказаної кімнати не мають, а дочки не було дома, то вона комісії відмовила в наданні доступу до місця пошкодження залиття, оскільки дочкою 02.08. 2014 року вже був отриманий висновок на її ім»я і визначена ринкова вартість матеріального збитку, який виник внаслідок залиття квартири [ADDRESS], що належить [PERSON], становить 14 921 ( чотирнадцять тисяч дев»ятсот двадцять одну) гривню 40 коп. з урахуванням ПДВ. Як вбачається з висновку суб»єкта оціночної діяльності про вартість об»єкта оцінки від 02.08. 2014 року ( а.с. 5), власником квартири являється третя особа [PERSON], а позовні вимоги пред»явлені позивачами [PERSON] та [PERSON], правоустановлюючі документи на їх ім»я, також, як і на ім»я [PERSON] , довідка форми № 3 та довідка голови правління ЖБК «Будівельник-7» -[PERSON], хто являється власником квартири, в матеріалах справи відсутні. З огляду принципу диспозитивності, встановлений ст. 11 ЦПК України, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, і не може з власної ініціативи здійснювати пошук та збирати докази. У той же час особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов"язані подати усі наявні у них докази або повідомити про них суд, відповідно до ч.3 ст. 10, ч.2 ст. 27, статей 60, 131 ЦПК України. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З вимог ст. 1192 ЦК України вбачається, що розмір збитків які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Разом з тим , кошторис, який би містив перелік робіт, які не зазначені в акті обстеження від 23.07. 2014 року та має вичерпний перелік пошкоджень, які сталися в квартирі [ADDRESS] , внаслідок залиття не складався, оскільки позивачами було відмовлено у доступі до місця пошкодження залиття 02.09. 2014 року. Про те, у висновку суб»єкта оціночної діяльності про вартість об»єкта оцінки від 02.08. 2014 року, який був складено передчасно, не зазначено, якою методикою керувався спеціаліст при його складанні. Зазначені недоліки перешкоджають вважати цей письмовий висновок допустимим доказом через наявність неточностей та суперечностей, які впливають на достовірність висновку. Жодних інших доказів, які б підтверджували розмір збитків, позивачами до позовної заяви не додано, отже на підставі вищенаведеного, позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed