Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

04.12.2020 року [PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Акользіна М.В., звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в обґрунтування якої зазначила, що 10.11.2007 року вона одружилась з відповідачем. В шлюбі у них народились двоє дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З грудня 2013 року відповідач пішов з сім`ї і шлюбні відносини між ними фактично були припинені. З 2016 року діти проживають спільно з позивачем та перебувають на її утриманні. В листопаді 2020 року вона отримала копію заочного рішення Сватівського районного суду Луганської області від 01.11.2017 року, яким за позовом [PERSON] шлюб між нами було розірвано. Діти потребують значних затрат на їх виховання, а позивач у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем не може сама забезпечити їх усім необхідним. Відповідач в добровільному порядку ухиляється від обов`язку утримувати дітей, хоча має таку можливість, оскільки є особою працездатного віку та не має на утриманні непрацездатних осіб. Просить суд стягнути на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у ромірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення старшою дитиною повноліття. Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 12.01.2021 року відкрито провадження у справі № 426/11025/20 та призначено позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач не з`явилась, про дату, час і місце його проведення повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. В судовому засіданні представник позивача адвокат Акользіна М.В. позовну заяву підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити з підстав зазначених у ній. Відповідач у судове засідання не з`явився, в наданих суду запереченнях від 22.02.2021 року зазначив, що на даний час він проживає зі своєю дружиною [PERSON] . Від шлюбу вони мають спільних дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , також разом з ними мешкає і дочка його жінки від попереднього шлюбу - [PERSON] , [INFO] . Вважає, що з огляду на цю обставинну стягнення з нього аліментів не повинно перевищувати 1/4 частки від його доходу. В зв`язку з тим, що їх спільні діти з позивачкою проживають на тимчасово окупованій території України він спілкується з ними лише через програму "Viber", незважаючи на заборону з боку [PERSON] . Крім того, через своїх знайомих він не регулярно, але передає дітям гроші та коштовні подарунки. Вважає позовну вимогу про стягнення з нього аліментів у розмірі 1/3 частки від заробітної плати такою, що не відповідає чинному законодавству. Також у зазначеній заяві просив проводити розгляд справи у його відсутність (а.с.74-76). Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, свідків [PERSON] та [PERSON] , з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для вирішення спору у даній справі, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 01 листопада 2017 року у справі № 426/13844/17 було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був укладений 10 листопада 2007 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 1292 (а.с.8). Сторони мають спільних неповнолітніх дітей, сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.9-10). Неповнолітні діти проживають з позивачем і знаходяться на її утриманні, відповідно до акту про спільне проживання від 23.10.2020 року, підписаного жильцями будинку [ADDRESS] (а.с.11). На теперішній час сімейних відносин з відповідачем вона не підтримує та разом не проживає. Грошової допомоги на утримання неповнолітніх дітей відповідач не надає, що і стало підставою для звернення в суд з даним позовом. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що дійсно відповідач [PERSON] разом з позивачкою [PERSON] спільно не проживає на протязі тривалого часу. Їх спільні діти проживають разом з [PERSON] та перебувають на її утриманні. До 2017 року [PERSON] передавав кошти на утримання дітей, але починаючи з 2017 року передає лише подарунки дітям на дні народження. [PERSON] має скрутне матеріальне становище, заробітну плату яку вона отримує не вистачає на забезпечення виховання дітей, крім того діти часто хворіють і потребують нормального лікування, яке [PERSON] власними коштами забезпечити не взмозі. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що дійсно відповідач [PERSON] разом з позивачкою [PERSON] спільно не проживає. Їх спільні діти проживають разом з [PERSON] . Про те чи надає [PERSON] якусь допомогу на утримання дітей йому не відомо. Відповідно до\~статті 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно із ч. 3\~\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до\~статті 182 СК України,\~при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; інші обставини, що мають значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З позовної заяви вбачається, що позивачка звернулася до суду і просить стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно - до досягнення повноліття старшою дитиною. Відповідно до\~ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~Частиною третьою\~статті 184 Сімейного кодексу України\~визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів: або у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина третя статті 184); або у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. \~ \~ \~ \~Частина друга\~статті 182 Сімейного кодексу України\~імперативно визначає, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~Такий розмір аліментів кореспондується з пунктом 4 частини першої статті 161 Цивільного процесуального кодексу України, якою передбачено видачу судового наказу за вимогою\~\~про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. \~ \~ \~ \~Отже законом визначено мінімальний та максимальний розмір аліментів на одну дитину у випадку стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу), який підлягає стягненню за рішенням суду у безспірному порядку. \~ \~ \~ \~У звязку з цим майновий стан позивача для стягнення аліментів у мінімально визначеному законом розмірі не може прийматись до уваги, оскільки у разі, якщо майновий стан, стан здоровя або сімейний стан не дозволяють платнику аліментів надавати дитині утримання в мінімально визначеному законом розмірі, у нього є право звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, що передбачено статтею 192 Сімеййного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст.7 СК України\~при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Оскільки відповідач є батьком неповнолітніх дітей, тому відповідно до\~ст. 180 СК України\~він зобов`язаний утримувати їх до досягнення ними повноліття. Доводи відповідача відносно того, що він не має змоги сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частки від заробітку на користь колишньої дружини [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , посилаючись на те, що в нього на утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей від дійсного шлюбу з [PERSON] , проживають вони з дружиною та їх спільними дітьми [PERSON] та [PERSON] , а також дитиною від першого шлюбу дружини [PERSON] , в двокімнатній квартирі купленій в іпотечний кредит 13 березня 2020 рокку на 20 років, в той час коли позивачка разом з їх спільними дітьми, проживає і користується трьохкімнатною квартирою, за адресою: [ADDRESS] , яка належить його батьку, який сплачує комунальні послуги за користування квартирою, за попередньою довмовленістю з ним; також, що позивачка має власну трьохкімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , в якій і зареєстрована; суд вважає незмістовними та недостатніми для зменшення розміру аліментів до 1/4 частки від заробітку(доходу). Відповідач не надав суду достатніх доказів важкого матеріального становища. Відсутність офіційного працевлаштування та наявність інших утриманців не звільняє від обов`язку сплачувати мінімальні аліменти. Той факт, якщо навіть відповідач офіційно не працевлаштований і має на утриманні двох малолітніх дітей, не звільняє його від обов`язку забезпечувати належне утримання свої неповнолітніх дітей від першого шлюбу та сплачувати аліменти у мінімальному розмірі, визначеному законом. За відсутності змоги брати участь в утриманні дітей у грошовій формі, він зобов`язаний брати участь в їх утриманні у натуральній формі. Дана обставина може бути врахована судом при визначенні розміру аліментів. Аналогічна правова позиція зазначена у Постанові Верховного суду України від 15 травня 2018 року у справі № 234/6207/17 та від 07 листопада 2017 у справі № 355/511/17. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що він бере участь в утриманні дітей в натуральній чи грошовій формі. При цьому, навіть періодична участь відповідача в утриманні дітей, не може бути підставою для зменшення розміру аліментів, які просить стягнути позивач, оскільки періодична участь в утриманні дітей не перешкоджає позивачу звернутися до суду з вимогами про стягнення аліментів і не залежати від наявності чи відсутності бажання у батька в певний період часу брати участь в їх утриманні в грошовій чи у натуральній формі. Оскільки діти сторін проживають із позивачем, яка несе витрати на їх утримання, при цьому відповідач не бере участь в утриманні дітей в грошовій і /або/ натуральній формі та беручи до уваги, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як батька, так і матері, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Стягнення аліментів у розмірі 1/3 від заробітку (доходу) платника аліментів, прямо визначений ч.5\~ст. 183 СК України\~та не є надмірним з точки зору звичайних, необхідних потреб неповнолітніх дітей та забезпечення рівня життя дітей, достатнього для їхнього фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Визначення аліментів у меншому розмірі порушить конституційні права, гарантії дітей та не забезпечить звичайних потреб та їхній достатній рівень життя, який їм гарантовано\~Законом України «Про охорону дитинства»\~та Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 р. Стаття 191 СК України\~передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивачка звернулась в суд з даним позовом\~\~04 грудня 2020 року, що підтверджується штемпелем вхідної кореспонденції суду вх. № 13460 від 04.12.20 р. Виходячи із вищенаведеного та зазначених у ст. 3\~ЦК України\~засад розумності, справедливості і добросовісності цивільного законодавства, інтересів дітей, а також з урахуванням того, що відповідач є здоровим та працездатним, суд приходить до висновку, що він може надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання дітей. Докази, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дітей в матеріалах справи відсутні. Враховуючи всі вищевикладені обставини, рівний обов`язок батьків щодо утримання дітей, ухилення відповідача від добровільного надання матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, суд вважає необхідним встановити розмір аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 04.12.2020\~року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141\~ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: approved