Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

11 червня 2015 року позивач звернувся до Маловисківського районного суду Кіровоградської області із зазначеною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 02 червня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Маловисківського районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 34. Обгрунтовуючи свої вимоги тим, що шлюб виявився невдалим, причиною розпаду сім'ї стало несумісність характерів, різні погляди на життя, постійні сварки, а також те, що сторони припинили шлюбно-сімейні відносини. У судове засідання сторони, повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, не зявились. Позивач звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги у повному обсязі, після розірвання шлюбу виявила бажання залишити шлюбне прізвище "Біляєнко". Відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав в повному обсязі, судові витрати просить покласти на нього. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, що є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, з таких підстав. Дослідивши письмові пояснення осіб, які беруть участь у справі, письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 02 червня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Маловисківського районного управління юстиції Кіровоградської області, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище після реєстрації шлюбу якої «Біляєнко», актовий запис № 34, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу. Від спільного подружнього життя у сторін народилася дитина, син - [PERSON], [INFO], позивач та відповідач є батьками дитини, що підтверджується копією свідоцтва про народження. Як вбачається з позовної заяви, подружнє життя сторін у справі виявилося невдалим, сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, зокрема позивача, що має істотне значення. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки позивач не бажає перебувати у шлюбі, а примушування до шлюбу не допускається - збереження шлюбу суперечить його інтересам, при цьому також враховується, що відповідачем жодних заперечень на позовну заяву не подано. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати.\~\~

Outcome: approved