Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 42696, вчинений 8 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» кредитної заборгованості. Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що у травні 2021 року до місця роботи позивача надійшла постанова приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової М.В. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника в межах виконавчого провадження № 63829973 щодо примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. 8 вересня 2020 року, реєстровий № 42696. Позивач вважає, що виконавчий напис нотаріуса вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, тому, що нотаріус не врахував та не перевірив, у відповідності до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172 в редакції від 29 листопада 2001 року, не передбачає стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів за кредитними договорами, крім договорів, які були нотаріально посвідченні. Натомість в даному випадку, нотаріусу для вчинення нотаріального напису не було надано оригінал нотаріально посвідченого кредитного договору, тому, що його складено в простій формі шляхом подачі заяви на приєднання до кредитного договору. Крім того, позивач не була повідомлена у визначений законом спосіб про наявність претензій і відступлення права вимоги первісним кредитором ПАТ «Дельта Банк» кредитної заборгованості. Ухвалою суду від 5 липня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 54). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 7 травня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. ухвалено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні ВП № 63829973, відкритого на примусове виконання виконавчого напису № 42696 від 8.09.2020 року про стягнення з боржника [PERSON] , [INFO] , на користь ТОВ "Фінансова Компанія "Аланд" заборгованості у розмірі 11471 гривню (а.с. 17-18). Постанова приватного виконавця направлена за місцем роботи позивача (а.с. 16). Згідно зі статтею 18 ЦК України та статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат» вчинення виконавчого напису це форма захисту цивільних прав кредитора, нотаріусом, за допомогою спрощеної, позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредитора, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини. Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Виконавчий напис, який оспорює позивач, видано з порушенням приписів постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05 червня 2017 року у справі № 6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, відзив не надав і не спростував доводи позивача про те, що відповідач будь-яких претензій чи заяв, а також вимог про наявність заборгованості та погашення боргу від ТОВ «Фінансова Компанія «Аланд» чи від нотаріуса не отримував. Позивач не був проінформований про існування заборгованості та її розмір, чим він, в свою чергу, був позбавлений права оскаржити вимогу у судовому порядку або подати письмове заперечення ТОВ «ФК» Аланд» чи приватному нотаріусу. Приватний нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 20 травня 2015 року № 6-157цс-15. Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20 червня 2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи викладене, у нотаріуса було відсутнє право на вчинення виконавчого напису. Судові витрати слід віднести за рахунок відповідача.

Outcome: approved