Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

03.12.2020 року позивачі звернулись до суду з позовними вимогами, які заявою від 26.02.2021 року уточнили та просять: - визнати за [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ), в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на: 2/9 частки земельної ділянки, розташованої за адресою : [ADDRESS] , загальною площею 0,0458 га, кадастровий номер 5110600000:01:008:0002; 2/9 частки домоволодіння, розташованого за адресою : [ADDRESS] , що складається з : літ. А - будинок житловий, загальною площею 82,1 кв.м., літ. Б - літня кухня, літ. В - вбиральня, літ. Г - сарай, літ. Д - гараж, №1-5 - надвірні споруди; - визнати за [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ), в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , та в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на: 7/18 часток земельної ділянки, розташованої за адресою : [ADDRESS] , загальною площею 0,0458 га, кадастровий номер 5110600000:01:008:0002; 7/18 часток домоволодіння, розташованого за адресою : [ADDRESS] , що складається з : літ. А - будинок житловий, загальною площею 82,1 кв.м., літ. Б - літня кухня, літ. В - вбиральня, літ. Г - сарай, літ. Д - гараж, №1-5 - надвірні споруди; - визнати за [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ), в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , та в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на: 7/18 часток земельної ділянки, розташованої за адресою : [ADDRESS] , загальною площею 0,0458 га, кадастровий номер 5110600000:01:008:0002; 7/18 часток домоволодіння, розташованого за адресою : [ADDRESS] , що складається з : літ. А - будинок житловий, загальною площею 82,1 кв.м., літ. Б - літня кухня, літ. В - вбиральня, літ. Г - сарай, літ. Д - гараж, №1-5 - надвірні споруди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.08.2020 року Ізмаїльська державна нотаріальна контора Одеської області своїм листом № 928/02-14 та № 929/02-14 [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] повідомила про неможливість видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] та після померлої [INFO] матері [PERSON] . В якості обґрунтування неможливості видачі свідоцтв на земельну ділянку державним нотаріусом зазначено, що в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії АА № 219147 вказано, що він виданий на ім`я [PERSON] , [PERSON] , однак немає визначення часток кожного співвласника та, таким чином, на думку нотаріуса, неможливо визначити частку земельної ділянки, на яку необхідно видати свідоцтва про право на спадщину за законом після померлих [PERSON] та [PERSON] . В якості обґрунтування неможливості видачі свідоцтв на житловий будинок державним нотаріусом з посиланням на підпункти 4.14 та 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 за № 282/20595 зазначено, що спадкоємцями не надано документи, що посвідчують право власності спадкодавців на таке майно. Представник позивачів в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою підтримав уточнені позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. В судовому засіданні встановлено, що 04.12.2009 року Ізмаїльська міська рада прийняла рішення № 2754-У, відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] передано безкоштовно у спільну сумісну власність земельну ділянку по [ADDRESS] , площею 0.0458 га. На підставі зазначеного рішення 19.12.2011 року [PERSON] та [PERSON] видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 539003. Земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 5110600000:01:008:0002. Відповідно до ч. 1 ст. 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). З врахуванням приписів ст. ст. 370, 372 Цивільного кодексу України та ст. 70 Сімейного кодексу України, на момент смерті [PERSON] володів 1/2 часткою земельної ділянки та [PERSON] володіла 1/2 часткою земельної ділянки. Крім того, встановлено, що 26.10.1979 року між Відділом комунального господарства виконкому Ізмаїльської міської ради та [PERSON] , [PERSON] укладено договір, відповідно до умов якого останнім надано право безстрокового використання земельною ділянкою, що значиться під [ADDRESS] для побудови житлового одноповерхового будинку з надвірними побудовами. Будівні роботи було завершено до 1989 року, та, враховуючи приписи діючого законодавства в сфері містобудування та реєстрації речових прав на нерухоме майно, технічний паспорт домоволодіння є документом, що засвідчує його прийняття в експлуатацію. Згідно технічного паспорту, виготовленого Комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», домоволодіння складається з : літ. А - будинок житловий, загальною площею 82,1 кв.м., літ. Б - літня кухня, літ. В - вбиральня, літ. Г - сарай, літ. Д - гараж, №1-5 - надвірні споруди. 14.02.2006 року Розпорядженням Ізмаїльського міського голови за заявою громадян [PERSON] та [PERSON] домоволодінню по [ADDRESS] . Таким чином, [PERSON] та [PERSON] за життя під час офіційно зареєстрованого шлюбу побудували та набули прав на домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , яке складається з : літ. А - будинок житловий, загальною площею 82,1 кв.м., літ. Б - літня кухня, літ. В - вбиральня, літ. Г - сарай, літ. Д - гараж, №1-5 - надвірні споруди. Відповідно до п. 3.2 Інструкції «Про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна», затвердженої наказом Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001 року, зареєстрованого в Мінюсті України за № 582/5773 від 10.07.2001 року не належить до самочинного будівництва індивідуальні житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05.08.1992 року. Згідно листа № 12/5-126 від 23.03.1999 року Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України не підлягає здачі в експлуатацію об`єкти нерухомості побудовані до 05.08.1992 року. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] , виданого 19.03.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить: - 1/2 частка земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,0458 га, кадастровий номер 5110600000:01:008:0002; - 1/2 частка домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що складається з: літ. А - будинок житловий, загальною площею 82,1 кв.м., літ. Б - літня кухня, літ. В - вбиральня, літ. Г - сарай, літ. Д - гараж, №1-5 - надвірні споруди. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 61152570 від 01.08.2020 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області, інформація про заповіт складений [PERSON] , померлим [INFO] , відсутня. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: дружина [PERSON] ; син [PERSON] ; донька [PERSON] . Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем, тобто вважається такою, яка прийняла спадщину. Крім того, встановлено, що 28.03.2012 до Ізмаїльської державної нотаріальної контори надійшла заява про прийняття спадщини від сина спадкодавця [PERSON] , а 05.09.2012 - від доньки спадкодавця [PERSON] . Заяви подано з дотриманням приписів ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України що строку для прийняття спадщини. Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] , виданого 26.06.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить: - 2/3 частки земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,0458 га, кадастровий номер 5110600000:01:008:0002; - 2/3 частки домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що складається з: літ. А - будинок житловий, загальною площею 82,1 кв.м., літ. Б - літня кухня, літ. В - вбиральня, літ. Г - сарай, літ. Д - гараж, №1-5 - надвірні споруди. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 35379896 від 14.10.2013 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області, інформація про заповіт складений [PERSON] , померлою [INFO] , відсутня. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: син [PERSON] ; син [PERSON] ; донька [PERSON] . Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Встановлено, що позивачі у встановлений законом строк звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, тобто вважаються такими, які прийняли спадщину. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Черненко С.М. № 928/02-14 та № 929/02-14 [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] повідомлено про неможливість видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] та після померлої [INFO] матері [PERSON] . В якості обґрунтування неможливості видачі свідоцтв на земельну ділянку державним нотаріусом зазначено, що в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії АА № 219147 вказано, що він виданий на ім`я [PERSON] , [PERSON] , однак немає визначення часток кожного співвласника та, таким чином, на думку нотаріуса, неможливо визначити частку земельної ділянки, на яку необхідно видати свідоцтва про право на спадщину за законом після померлих [PERSON] та [PERSON] . В якості обґрунтування неможливості видачі свідоцтв на житловий будинок державним нотаріусом з посиланням на підпункти 4.14 та 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 за № 282/20595 зазначено, що спадкоємцями не надано документи, що посвідчують право власності спадкодавців на таке майно. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Згідно п. 3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачами вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивачів на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved