Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» (далі - ПрАТ «АК «Київводоканал») звернулося до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] , в якому просило стягнути з останньої заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 26 723,38 грн, 3% річних - 1 196,07 грн, інфляційні втрати - 1 707,10 грн, а всього 29 626,55 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 01 листопада 2015 року між ПрАТ «АК «Київводоканал» та [PERSON] був укладений договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) за адресою: [ADDRESS] , згідно з яким ПрАТ «АК «Київводоканал» зобов`язується надавати відповідачу відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових систем), а відповідач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строк і на умовах, що передбачені договором. Відповідач в порушення умов договору та вимог чинного законодавства, зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період з 01 вересня 2017 року по 31 жовтня 2020 року послуг з водопостачання та водовідведення не виконувала належним чином, внаслідок чого у останньої виникла заборгованість (з урахуванням розміру внеску встановленого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) у розмірі 26 723, 38 грн. Крім того, у зв`язку з простроченням оплати зазначених платежів, відповідач зобов`язана сплатити на користь ПрАТ "АК "Київводоканал" 3% річних у сумі 1 196,07 грн та інфляційні втрати - 1 707, 10 грн. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 28 грудня 2020 року у вказаній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, розглядати справу за його відутності та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повдомлялася належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомила. При цьому, у встановлений судом строк, не скористалася своїм правом на подання відзиву, тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною першою статті 280 ЦПК України визначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд виходить з наступного. Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Пунктами 5, 6 частини другої статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що виконавцем послуг з централізованого водопостачання та послуг з централізованого водовідведення є суб`єкти господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. Частинами першою-другою статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач). Відповідно до частини першої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Суд встановив, що 02 листопада 2015 року між ПрАТ «АК «Київводоканал» та [PERSON] укладено договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) (а. с. 7-9). Відповідно до пункту 1.1. цього договору ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» зобов`язується надавати відповідачу відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових систем), а відповідач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строк і на умовах, що передбачені договором. Пунктом 3.1. вищевказаного договору визначено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно з пунктом 9.1. цей договір укладається на один рік і набирає чинності з дня його укладення. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що між сторонами існують зобов`язання, що випливають з договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), укладеного 02 лютого 2015 року. Згідно зі статтями 525, 526, 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Крім того, статтею 629 встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. При цьому, положеннями статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), пунктів 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У порушення вищенаведених вимог чинного законодавства, відповідач не виконувала належним чином зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період з 01 вересня 2017 року по 31 жовтня 2020 року послуг з водопостачання та водовідведення, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 26 675, 58 грн, що підтверджується довідкою та розрахунком заборговності (а. с.10-12). Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» витрати оператора зовнішніх інженерних мереж на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку (їх складових частин) відшкодовується споживачами відповідної комунальної послуги, а також власниками (співвласниками) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та гарячого водопостачання у такій будівлі, шляхом сплати виконавцю комунальної послуги внесків на обслуговування та заміну вузла комерційного обліку. Розмір внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку визначається окремо для кожної будівлі із розрахунку на один рік, для складової витрат на повірку ділиться на строк міжповірочного інтервалу. Відповідний розмір внеску встановлений розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30 вересня 2019 року № 1716 для відповідного будинку у розмірі 11,95 грн щоквартально, однак він не сплачений відповідачем і становить 47,80 грн. Отже, розмір заборгованості відповідача за надані житлово-комунальні послуги складає 26 723,38 грн. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене, оскільки відповідач прострочила виконання зобов`язання по оплаті житлово-комунальних послуг, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення з [PERSON] 3% річних у розмірі 1 196, 07 грн та інфляційних втрат у розмірі 1 707, 10 грн. є правомірною. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач, не надавши відзиву до суду, приведені позивачем обставини не спростувала, доказів належного виконання взятих зобов`язань перед позивачем за умовами договору не надала. Зважаючи на викладене вище, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПрАТ «АК «Київводоканал» підлягають задоволенню. Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом частини першої 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат по сплаті судового збору в розмірі 2 102 грн.

Outcome: approved