Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

05.05.2017 року [PERSON] звернулась до суду із позовом про стягнення із [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% встановленого законодавством мінімума, починаючи з 21.06.1999 року і до закінчення навчання. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що перебувала в шлюбі з відповідачем, від якого має сина - [PERSON], [INFO]. В теперішній час син є студентом 1 курсу денного відділення Харківського професійного ліцею залізничного транспорту. В зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на навчання сина, тому вона змушена звернутись до суду з вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її присутності в судовому засіданні, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі у разі неявки відповідача. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. Причина неявки суду не відома. Заперечень, заяв або клопотань від нього на адресу суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному слуханні справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. На підставі ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER], виданого 15.07.1999 року Балаклійським відділом РАГС Харківської області (а.с.7). Як вбачається з довідки №73, виданої Харківським професійним ліцеєм залізничного транспорту 28.04.2017 року, [PERSON]навчається на 1 курсі денного відділення. Початок навчання з 01.09.2016 року. Закінчення навчання 30.01.2018 року (а.с.9). Згідно наданої копії домової книги домоволодіння [ADDRESS] (а.с.8) [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою разом із матір»ю. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. ( п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"). Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі викладеного, враховуючи усі обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки [PERSON] є повнолітнім, навчається на денній формі навчання і у зв»язку з цим потребує матеріальної допомоги. Доказів того, що відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу суду не надано. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved