Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. В обгрунтуванням позовних вимог, позивач вказує, що 23 жовтня 2018 року вироком Дубенського міськрайонного суду [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт. Вироком суду встановлено, що [PERSON] 05 липня 2018 року наніс позивачу тілесні ушкодження, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи віднесено до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Своїми протиправними діями відповідач завдав матеріальної шкоди, в розмірі 1180,50 гривень, які були витрачені на лікування завданих травм. Також вказаним кримінальним правопорушенням позивачу було спричинено моральну шкоду, яку вона оцінює в 5000 гривень. Ухвалою суду від 19 березня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, вирішено проводити її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями року справу передано для розгляду судді Радивилівського районного суду Троцюк В.О. Ухвалою від 02 квітня 2021 року справа прийнята до свого провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 07 грудня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засіданні позивач не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності, частково визнавши позовні вимоги.. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до такого. Відповідно до норми ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 5 ЦПК України\~встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1\~статті 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Людина, її життя і здоров`я, недоторканість та безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, цей постулат визнано нормою основного закону держави Конституцією України. Судом встановлено, що вироком Дубенського міськрайонного суду від 23 жовтня 2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначено покарання у виді 70 годин громадських робіт. Вказаним вироком встановлено, що 05 липня 2018 року [PERSON] за місцем свого проживання, під час словесного конфлікту з [PERSON] наніс останній п`ять ударів правою та лівою рукою в область голови. Відповідно до висновку експерта №139 від 16.07.2018 року виявлені у [PERSON] тілесні ушкодження, виникли внаслідок дії тупого предмету, могли утворитись від ударів руками (загалом не характерні для падіння). 09.07.2018 року [PERSON] звернулася за медичною допомогою, з приводу отриманих тілесних ушкоджень, а саме скарг на головний біль, головокружіння, різке погіршення сну, підвищену нервозність, тремор рук, зниження апетиту. [PERSON] було призначено лікування, що підтверджується випискою з амбулаторної картки. (а.с.5-7) На підтвердження заявлених майнових вимог позивачем до матеріалів справи надано фіскальні чеки на придбання медичних препаратів та довідки, а саме: фіскальні чеки на загальну суму 524,52 гривень (від 06.12.2018 року на суму 48,54, від 10.12.2018 року на суму 97,31 гривень, від 28.11.2018 року на суму 230,09 гривень, від 06.10.2018 року на суму 148,48 гривень). Крім того, позивачем надано шість фіскальних чеків, з яких неможливо встановити назви медикаментів, які були придбані, витрачену суму, у зв`язку з поганою якістю чека, накладна на придбання ренгенплівки, та квиток на автобус на маршрутом Радивилів-Дубно та Дубно-Радивилів. Вказані документи є неналежними доказами щодо понесених матеріальних збитків. Згідно з ч.6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В силу ч. 1ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Частиною 1статті 1166\~ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 7\~ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Згідно 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна при розгляді в порядку цивільного судочинства позову, що випливає з кримінальної справи, суд згідно з роз`ясненням, даним у п. 3 постанови N 11 Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1976 року "Про судове рішення", визначає суми, що підлягають стягненню на відшкодування шкоди, з урахуванням доказів, як наявних у кримінальній справі, так і додатково представлених сторонами і зібраних з ініціативи суду. Як вбачається з вищевказаного вироку, потерпіла від кримінального правопорушення [PERSON] з цивільним позовом в межах кримінального провадження не зверталася. Враховуючи, що вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 23 жовтня 2018 року встановлено вину [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1\~ст. 125 КК України. Відповідно до ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, підлягає до задоволення вимога про стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди (витрати на лікування) в розмірі 524,52 гривні, яка підтверджена документально наявністю куплених на лікування препаратів призначених лікарем. Щодо відшкодування витрат на придбання рентгеноплівки, то в медичній карті хворої [PERSON] відсутнє призначення лікаря щодо рентгенографії. Щодо матеріальних витрат, пов`язаних з придбанням квитків на автобус маршрутом Радивилів-Дубно та Дубно-Радивилів, то позивачем не обгрунтовано вказані витрати. Окрім того, позивач також просить стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 5000 грн. Позивач зазначає, що у зв`язку з неправомірними діями відповідача їй завдано моральну шкоду, яка полягає у перебуванні у стресовому стані, нервозності тощо, внаслідок чого, вона зазнає душевних хвилювань. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.23\~ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч.1\~ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4„Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Особи, які зазнали порушення своїх, гарантованих\~Конституцією\~прав, нерідко високо оцінюють свої страждання. Тому розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При встановленні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, завданої позивачеві, суд виходить з принципів розумності та справедливості, враховує фактичні обставини справи: глибину, характер і тривалість страждань, наявність вимушених змін у та побуті позивача, обсяг душевних страждань, а також, переживання та тривалий біль, які позивач зазнав у зв`язку із отриманням тілесних ушкоджень та відсутність через них можливості продовжувати звичний спосіб свого життя. В зв`язку з цим, виходячи із принципу розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 1000 грн., задовольнивши вказані позовні вимоги частково. Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач на підставі п. 2, п. 6 ч. 1 ст.\~5\~ЗУ «Про\~судовий збір» звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому в порядку ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України суд має підстави покласти судовий збір на іншу сторону та стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі ставки судового збору, встановленого п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст.\~4\~ЗУ «Про\~судовий збір» на момент звернення позивача до суду із позовною заявою відповідно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved