Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду із даним позовом посилається на те, що від зареєстрованого шлюбу із відповідачем, народилася спільна дитина - [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Коломийського міськрайонного суду від 06 травня 2008 року вирішено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання спільної дитини у розмірі 300 грн. щомісячно до досягнення повноліття. Вважає, що на даний час розмір аліментів, від стягнення яких вона відмовлялася, є недостатнім для матеріального утримання дитини, а тому просить суд збільшити його до 1000 грн. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач проти повного задоволення позову заперечив та пояснив суду, що має непостійний та мінливий дохід, а тому не має змоги сплачувати аліменти у розмірі, заявленому позивачкою. Крім того зазначив, що на його утриманні перебуває мати пенсійного віку, з якою він проживає. Наголосив, що їх дочка не є матеріально обділеною, оскільки позивачка працює в Італії, де й більшість часу проживає, в результаті чого дитина є недоглянутою. Пояснив, що може сплачувати аліменти у розмірі не більше 350 грн. Вивчивши та дослідивши подані до суду докази у сукупності, заслухавши пояснення сторін, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню частково виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого народилася спільна дитина - [PERSON], [INFO]. Із даних виконавчого листа Коломийського міськрайонного суду від 25 квітня 2008 року, видно, що з відповідача вирішено стягувати аліменти на користь позивачки у розмірі 300 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка ствердила, що зазначений розмір аліментів вважає заниженим і недостатнім для матеріального забезпечення дитини зі сторони батька. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2 ст.182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Так, згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2014 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 06 до 18 років з 01 січня по 30 червня 2014 року складає 1286 грн. Відповідно до ст. 192 ч.1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення . Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із того, що малолітня дитина сторін проживає окремо від батька, відповідача по справі і перебуває на утриманні матері, позивачки по справі, хоча зі слів відповідача він час від часу надає певну матеріальну допомогу. Виходячи із зазначеного та беручи до уваги, що відповідач є здоровим та працездатним чоловіком і не подав суду доказів наявності у нього інших утриманців, зокрема неповнолітніх дітей, тому суд вважає, що він повинен виконувати вимоги закону по утриманню дитини. Також суд враховує, що відповідач хоч і проживає з непрацездатною матір»ю [INFO], проте розуміє, що остання отримує пенсію по віку. Аналізуючи викладене та зважаючи на відсутність у відповідача постійного доходу, суд рахує заявлений позивачкою розмір аліментів завищеним, а тому вважає за доцільне стягувати з нього мінімальний розмір аліментів, встановлений для дитини відповідного віку. На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст. ст. 180, 181, 182, 184, 192 СК України,

Outcome: approved