Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

Свої вимоги позивачка мотивує тим, що відповідно свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Немирівської міської ради № 1281 від 19.01.1993, позивачка є власником 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] Відповідачка [PERSON] є співвласником будинку, та їй на праві власності належить 1/2 частина житлового будинку з господарчими будівлями. Добровільно між позивачкою та відповідачкою не досягнуто згоди щодо виділу часток будинку в натурі, а тому досягти згоди в добровільному порядку про виділення належних їм часток майна, не має можливості. 27.10.2020 року, позивачкою одержано висновок щодо технічної можливості поділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна за № 867 від 27.10.2020. Відповідно до висновку мені може бути виділено слідуючи приміщення: «А» - житловий будинок загальною площею 125,1 m2., житловою площею 48.6 m2., де «1-1» - тамбур загальною площею 4,1 m2., «1-2» - прихожа загальною площею 13,7 m2., «1-3» - гараж загальною площею 15,2 m2., «1-4» - сходова клітина загальною площею 10,0 m2., «1-5» - туалет загальною площею 2,0 m2., «1-6» - ванна загальною площею 3,5 m2., «1-7» - кухня загальною площею 16.2 m2., «1-8» - східна клітина загальною площею 11,8 m2., «1-9» - кімната житловою площею 20,1 m2., «1-10» - кімната житловою площею 16,2 m2., «1- 11» - кімната житловою площею 12,3 m2., та господарські будівлі і споруди навіс «а2» - площею основи 4,6 m2., 1/2 частина сараю «Б» - площею основи 33,5 m2., частина погреба «Б/під» - площею основи 33,5 m2., 1/2 частина огорожі «1-4». За технічними показниками 1/2 частина об`єкта є відокремлена, має окремий вхід і може бути виділена в натурі. У зв"язку із даним обставинами, позивачка звернулась в суд з даним позовом. В судовому засіданні поивачка та її представник, адвокат Нечепуренко Г.І. позов підтримали, просили його задовільнити. Відповідачка [PERSON] , позов визнала, не заперечує щодо його задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи та з`ясувавши позицію учасників справи, встановив такі обставини та відповідні ним правовідносини, і дійшов таких висновків Відповідно свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Немирівської міської ради № 1281 від 19.01.1993, позивачка є власником 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] Відповідачка [PERSON] є співвласником будинку, та їй на праві власності належить 1/2 частина житлового будинку з господарчими будівлями. Добровільно між позивачкою та відповідачкою не досягнуто згоди щодо виділу часток будинку в натурі, а тому досягти згоди в добровільному порядку про виділення належних їм часток майна, не має можливості. 27.10.2020 року, позивачкою одержано висновок щодо технічної можливості поділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна за № 867 від 27.10.2020. За технічними показниками 1/2 частина об`єкта є відокремлена, має окремий вхід і може бути виділена в натурі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 2 цієї статті власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" при вирішення справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Згідност. 355 ЦК Українимайно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановле на спільна сумісна власність на майно. Відповідност. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Субєктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до вимогст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Згідно ч.ч.1,3ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділенемайно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. В постанові Верховного Суду № 61-4860 св 18 від 30.05.2018 р. викладена правова позиція, у якій Верховний Суд дійшов висновку про те, що у силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319,358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Згідно із ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст.183, 358, 364, 379, 380 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Враховуючи, що виділ частки позивача в натурі ніяким чином не порушує права співвласників (відповідачів), а також визнання позову відповідачем, є всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved