Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

08 грудня 2016 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. Для оформлення спадщини, вона звернулась до Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, однак їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки в правовстановлюючому документі про належність спадкодавцю спадкового майна його прізвище зазначено як "[PERSON]", замість "[PERSON]" та міститься виправлення у номері рішення виконкому селищної ради на підставі якого виданий цей документ. У зв'язку з чим вона звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності [PERSON], померлому [INFO], свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок [ADDRESS] від 05 січня 1978 року, виданого на підставі рішення Виконавчого комітету Губиниської селищної ради депутатів трудівників № 27 від 23 листопада 1977 року, виданого на імя [PERSON], яку рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2016 року задоволено та встановлено зазначений факт. Із зазначеним рішенням вона знову звернулась до Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, однак нотаріусом їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, мотивуючи свою позицію тим, що вона повинна була разом із встановленням факту належності правовстановлюючого документу просити суд визнати за нею право власності на спадковий будинок. У зв'язку з чим, просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого [INFO]. В судове засідання позивач не з'явилась, про день, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила та про розгляд справи за її відсутності не клопотала, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за її відсутності. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному (а.с. 45). Відповідач заперечень проти позову не надав, в судове засідання не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив та про розгляд справи в його відсутність не клопотав, на підставі чого відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи - Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, з метою всебічного розгляду справи вважала за необхідне перевіряти коло спадкоємців (а.с. 31). На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги обґрунтовані, але підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок (домоволодіння) від 05 січня 1978 року, виданого на підставі рішення Виконавчого комітету Губиниської селищної ради депутатів трудівників № 27 від 23 листопада 1977 року, [PERSON] належить житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 13). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого 27 листопада 2015 року Виконкомом Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с. 10, 41). Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2016 року заяву [PERSON] - задоволено. Встановлено факт, що має юридичне значення, а саме - що Свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок (домоволодіння) [ADDRESS] від 05 січня 1978 року, видане 05 січня 1978 року на підставі рішення Виконавчого комітету Губиниської селищної Ради депутатів трудівників № 27 від 23 листопада 1977 рок на ім`я [PERSON], померлого [INFO] (а.с. 14-15). За життя [PERSON] заповіт не склав, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 25/2016, відкритої після його смерті (а.с. 40-44). Встановлено, що 02 лютого 2016 року [PERSON] звернулась до Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO] (а.с. 40) та 14 червня 2016 року звернулась із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с. 42). Інший спадкоємець [PERSON] із заявою про відмову від спадщини на користь позивача (а.с. 40 зворот). Листом Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області № 1263/02-14 від 14 червня 2016 року [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно, оскільки в Свідоцтві про право власності на майно маються виправлення у номері рішення виконавчого комітету та прізвищі особи, якій видано свідоцтво (а.с. 44). Згідно розпорядження голови Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 21 від 15 лютого 2016 року "Про перейменування вулиць в населених пунктах Губиниської селищної ради", [ADDRESS] перейменовано на [ADDRESS]. Як вбачається з копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], виготовленого станом на 29 вересня 2016 року, домоволодіння в цілому складається з: житловий будинок - А-1, загальною площею 60,5 м2, житловою площею 34,2 м2, прибудова - а-1, тамбур - а1-1, ганок з козирком - а, сарай-літня кухня-гараж - Б, погріб з шийкою - В, гараж - Д, вбиральня - Е, навіс - Ж, літній душ - З, споруди № 1-8, 1972 - 1985 років побудови (а.с. 16-20). У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 2 статті 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Частина 1 ст. 1258 ЦК України встановлює, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. З огляду на те, що спадкодавцю належав на праві приватної власності спадковий будинок, позивач є спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину, інший спадкоємець [PERSON] відмовилась від спадщини на користь позивача, матеріали спадкової справи доказів наявності інших спадкоємців за законом чи заповітом, які звернулися протягом встановленого строку до нотаріуса з приводу прийняття спадщини не містять, доказів на підтвердження переходу права власності спадкового майна після смерті спадкодавця матеріали справи не містять, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову і за позивачем належить визнати право власності на спадковий житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved