Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення в її користь аліментів на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки всіх видів його заробітку(доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи стягувати з дня пред'явлення позову і до досягнення старшою дитиною повноліття В обґрунтування вимог вказує, що відповідач у добровільному порядку не виконує свій батьківський обов'язок по утриманню дітей. Діти перебувають повністю на її утриманні та проживають разом із нею. У судове засідання позивачка позовні вимоги підтримала, зіславшись на доводи викладені у заяві. Відповідач в судове засідання не з"явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПУ України у разі неявки у судове засідання відповідача, яким належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши думку позивачки, яка не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 1997 року, який було розірвано 02 липня 2012 року. Від шлюбу у сторін народились сини [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадського стану Тернопільського міського управління юстиції від 22.01.2002 року, про що зроблено актовий запис за №1927 та син [PERSON] [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції від 11.02.2011 року, про що зроблено актовий запис за №346 . Діти проживають разом з матір'ю по [ADDRESS] що підтверджується довідкою ТОВ «КОменерго-Тернопіль» за №366 від 19.01.2013 ркоу. Відповідач [PERSON] проживає окремо та у добровільному порядку не виконує свого обов'язку щодо утримання синів [PERSON] та [PERSON] [PERSON] працює у відокремленому підрозділі «Тернопільська дистанція колії» Державного Територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця», на посаді монтера колії та середньомісячна заробітна плата становить 3512 грн. [PERSON] працює у ТОВ «Опілля» на посаді оператор лінії та середньомісячний дохід становить 1266 грн. Син [PERSON] навчається в 7 класі Тернопільської загальноосвітньої шкоди за 32, що підтверджується довідкою ТЗОШ №2 за № 36 від 05.03.2014 року. Син [PERSON] навчається у Тернопільському дошкільному навчальному закладі №5, що підтверджується довідкою Тернопільського дошкільного начального закладу №5 від 05.05.2014 року. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного. В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із вимогами ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до вимог ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищезазначене та те, що відповідач є працездатним, офіційно працює, отримує стабільний, регулярний дохід у вигляді заробітної плати, інших утриманців не має, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання синів [PERSON] та [PERSON] слід визначити у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для особи відповідного віку щомісячно починаючи стягувати від дня пред'явлення позову і досягнення старшим сином повноліття.. Відповідачем не представлено суду жодних доказів про те, що він за своїм станом здоров"я чи матеріальним становищем, не може виконувати своїх обов"язків по утриманню дітей та сплачувати аліменти у розмірі визначеному судом. В силу вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд також при визначенні розміру аліментів враховує матеріальне становище та стан здоров'я дітей, на яких призначаються аліменти та можливість утримання дітей матірю. Враховуючи встановлені обставини справи та вимоги закону, суд приходить до переконливого висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити та стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання синів [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку(доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягувати з 15 січня 2014 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Outcome: approved