Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

12 грудня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом у якому просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно за законом, а саме на земельні ділянки належні його матері [PERSON] кадастрові номери 5622280401:09:000:0055 та 5622280401:09:000:0183, що знаходяться на території Борівської сільської ради Зарічненського району Рівненської області. В позовній заяві зазначив, що 31 грудня 2015 року помер його батько [PERSON] після смерті якого відкрилась спадщина на майно яке він успадкував після смерті своєї дружини [PERSON] а саме: земельні ділянки кадастрові номери 5622280401:09:000:0055 та 5622280401:11:000:0183, що знаходяться на території Борівської сільської ради Зарічненського району Рівненської області, оскільки на час її смерті постійно проживав і був зареєстрований разом їз нею за однією і тією ж адресою, а саме с. Млинок вул. Центральна буд. 63, Зарічненського району Рівненської області. Однак за час свого життя [PERSON]Г не встиг юридично оформити та здійснити державну реєстрацію права власності на зазначені земельні ділянки та виготовити на власне ім"я державні акти на право власності на земельні ділянки. 15 червня 2017 року на підставі заяви [PERSON] приватним нотаріусом [PERSON] за реєстровим №349 була заведена і зареєстрована спадкова справа № 9/2017 ( № у Спадковому реєстрі 60800599 ) в результаті чого було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна за реєстровим №362. 23 червня 2017 року позивач знову звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] їз заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом на вище зазначені земельні ділянки, на підставі чого була заведена і зареєстрована спадкова справа №10/2017 (№ 60842580 у Спадковому реєстрі ) 13 липня 2017 року приватним нотаріусом [PERSON] були винесені постанови №91/02-31 та 92/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальних дій, в результаті чого йому було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельні ділянки належні його матері [PERSON] У звя'зку з відсутністю у покійного батька правовстановлюючих документів на майно, позивач не має можливості зареєструвати дані земельні ділянки на своє ім'я. Просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на спадкове майно, просив позов задовольнити. Борівська сільська рада Зарічненського району Рівненської області явку повноважного представника для участі в судовому засідання не забезпечила. Просить суд розглядати справу без представника сільської ради. За змістом ч. 2 ст. 247 у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що 31 грудня 2015 року помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ГЮ № 178734 від 02 січня 2016 року, виданого Виконавчим комітетом Борівської сільської ради Зарічненського району Рівненської області. Внаслідок смерті останнього відкрилась спадщина на належне йому майно. Згідно відповіді № 153/01-16 від 19 грудня 2017 року наданої приватним нотаріусом [PERSON] за перевірками при зведенні спадкових справ в спадковому реєстрі відсутня інформація щодо посвідчених заповітів від імені померлого 31 грудня 2015 року [PERSON] та померлої 23 серпня 2014 року [PERSON]. Судом встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину як спадкоємець за законом, оскільки у встановлений законом строк звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. З витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 19 грудня 2017 року видно, що після смерті [PERSON] приватним нотаріусом [PERSON] було заведено спадкову справу №9/2017, після смерті 23 серпня 2014 року [PERSON] заведена спадкова справа №10/2017 . Після смерті [PERSON]Й та [PERSON] із заявою про право на спадщину звертався їх син [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановами № 91/02-31 та №92/02-3 від 13 липня 2017 року приватним нотаріусом [PERSON] відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки кадастрові номери 5622280401:09:000:0055 та 5622280401:11:000:0183, що знаходяться на території Борівської сільської ради Зарічненського району Рівненської області, у зв"язку їз неналежно оформленими правовстановлюючими документами на спадкове майно. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки [PERSON] при житті не оформив та не отримав правовстановлюючий документ на це майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини. Таким чином вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення. На підставі ст.ст. 328, 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: approved