Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

02 грудня 2013 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача [PERSON], в якому просить звернути стягнення на предмет застави по договору застави а саме: автомобіль марки LEXUS, модель - RX 350, типу легковий рефрижератор, 2011 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов, рама) - [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого ВРЕВ № 2 м. Донецька при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 30 вересня 2011 року, шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження з початкової ціною 612819,00грн.для задоволення кредитних вимог у розмірі 427005,53грн. за кредитним договором від 30.09.2011. Позовні вимоги мотивує наступним. 30.09.2011 між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 428978,00грн. строком повергнення до 30.09.2018 з процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 18% річних. Кредитні кошти були надані відповідачу для здійснення розрахунків з метою придбання у власність позичальником нового автомобіля, який не буде використовуватися комерційних цілях для отримання прибутку. Відповідно до кредитного договору відповідач зобов'язався забезпечити погашення отриманого кредиту в строки та на умовах передбачених цим договором. 30.09.2011 в якості забезпечення виконання відповідачем зобов'язань за договором кредиту, між сторонами був укладений договір застави, за умовами якого відповідачем в заставу позивачу був переданий транспортний засіб марки LEXUS, модель - RX 350, типу легковий рефрижератор, 2011 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов, рама) - [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого ВРЕВ № 2 м. Донецька при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 30 вересня 2011 року. За згодою сторін предмет застави оцінений у 612819,00грн. Договором застави передбачено право банку за рахунок предмету застави задовольнити свої вимоги в повному обсязі на момент фактичного задоволення, включаючи кредит, проценти за користування кредитом, пеню, комісію та будь-які інші платежі, передбачені кредитним договором, збитки, завданні банку у зв'язку з неналежним виконанням позивальником своїх зобов'язань, а також витрати на здійснення забезпеченою заставою вимоги. Крім того відповідно до договору застави, банк має право достроково звернути стягнення на предмет застави у разі невиконання позичальником зобов'язань за кредитним договором. Договір передбачає право банку звернути стягнення та реалізувати предмет застави на підставі рішення суду. Відповідач взяті на себе зобов'язання щодо сплати кредиту належним чином не виконав, у зв'язку з чим його заборгованість перед банком за кредитним договором становить 427005,53грн. У зв'язку з тим, що основне зобов'язання відповідачем не виконано та заборгованість перед банком не погашена, позивачем ініційована процедура звернення стягнення на предмет застави, у зв'язку з чим відповідачу було направлено лист-вимогу з повідомленням про порушення основного зобов'язання та з вимогою усунути в повному обсязі виниклу заборгованість перед банком. Проте заборгованість до теперішнього часу не погашена, у зв'язку з чим позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх майнових прав та законних інтересів. Представник позивача до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій просив суд розглянути справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. Справу просили розглянути заочно. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, причини неявки суду неповідомленні, тому суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України розглядає справу в заочному порядку. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 30.09.2011 між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № R52120133307В, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 428978,00грн. строком повергнення до 30.09.2018 з процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 18% річних., а відповідач у свою чергу зобов'язався забезпечити погашення отриманого кредиту в строки та на умовах, встановлених п.п.1, 5.3.1 розділом 3 та розділом 4 Кредитноо договору, в сумі та у строки, передбачені графіком погашення кредиту, що є невідємною частиною кредитного договору. Кредитні кошти були надані відповідачу для здійснення розрахунків з метою придбання у власність позичальником нового автомобіля, який не буде використовуватися комерційних цілях для отримання прибутку. Відповідач взяті на себе зобов'язання щодо сплати кредиту належним чином не виконав, у зв'язку з чим його заборгованість перед банком за кредитним договором становить 427005,53грн., яка складається з: - суми кредиту, що залишилася неповернутою боржником - 350408,38грн. - суму простроченого боргу по кредиту з урахуванням індексу інфляції - 15428,59грн. - суми прострочених відсотків по кредиту з урахуванням індексу інфляції - 35386,93грн - сума непрострочених відсотків за користування кредитом за період з 28.10.2013 по 18.11.2013 - 5068,66грн. - пеня за прострочення кредиту згідно кредитного договору - 6104,81грн. - пені за несвоєчасну сплату відсотків згідно кредитного договору - 14273,17грн. - суми 3,0 процентів річних від суми простроченого кредиту за прострочення кредиту згідно ст. 625 ЦК України - 100,35грн. - сума 3,0процентів річних від суми прострочених відсотків за прострочення відсотків згідно ст. 625 ЦК України. Даний факт підтверджується розрахунком суми боргу за кредитним договором № R52120133307В від 30.09.2011. Пунктом 5.2.4 кредитного договору передбачено, що у випадку порушення позивальником своїх зобов'язань за кредитним договором, банк має право без отримання додаткової письмової згоди позивальника за власним вибором здійснити будь-які дії, направлені на виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, у тому числі звернути стягнення на заставлене майно за договорами забезпечення у будь-який спосіб та/або одержати відшкодування з майна позичальника, та/або звернутися до поручителів/майнових поручителів/гарантів та/або звернутися до колекторського агентства відповідно до вимог чинного законодавства України та умов договорів забезпечення. 30.09.2011 в якості забезпечення виконання відповідачем зобов'язань за договором кредиту, між сторонами був укладений договір застави, за умовами якого відповідачем в заставу позивачу був переданий транспортний засіб марки LEXUS, модель - RX 350, типу легковий рефрижератор, 2011 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов, рама) - [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого ВРЕВ № 2 м. Донецька при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 30 вересня 2011 року. За згодою сторін предмет застави оцінений у 612819,00грн. Договором застави передбачено право банку за рахунок предмету застави задовольнити свої вимоги в повному обсязі на момент фактичного задоволення, включаючи кредит, проценти за користування кредитом, пеню, комісію та будь-які інші платежі, передбачені кредитним договором, збитки, завданні банку у зв'язку з неналежним виконанням позивальником своїх зобов'язань, а також витрати на здійснення забезпеченою заставою вимоги. Крім того відповідно до договору застави, банк має право достроково звернути стягнення на предмет застави у разі невиконання позичальником зобов'язань за кредитним договором. Договір передбачає право банку звернути стягнення та реалізувати предмет застави на підставі рішення суду. Обтяження предмета застави зареєстроване позивачем в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 09.12.2013, що підтверджується витягом з реєстру № 42805825 від 09.12.2013. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог Цивільного кодексу. Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до вимог ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 572 Цивільного кодексу України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до положень ст. 589 ЦК України, в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також вимог, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно з п.1 ст. 590 Цивільного кодексу України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. А також, згідно із п.2. ст. 590 Цивільного кодексу України, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно положень ч. 1, 2 ст. 591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Початкова ціна предмета застави для його продажу з публічних торгів визначається в порядку, встановленому договором або законом. Якщо звернення стягнення здійснюється за рішенням суду, суд у своєму рішенні може визначити початкову ціну предмета застави. За змістом ч. 1 ст. 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтяжень" звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Згідно з абзацем першим ст. 20 Закону України від 02.10.1992, № 2654-ХІІ «Про заставу»: Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором». Звертаючись до суду з позовом банк просить в рахунок погашення заборгованості в сумі 427005,53грн. звернути стягнення на заставлене майно - автомобіль, визначивши спосіб реалізації предмета застави шляхом продажу на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, встановленою за домовленістю сторін, що буде здійснено в процесі виконавчого провадження з виконання рішення суду. Відповідач [PERSON] станом на 19 листопада 2013 року має боргові зобов'язання перед позивачем ПАТ «ВТБ Банк» за кредитним договором № R52120133307В від 30.09.2011 в сумі 427005,53грн., а позивач в свою чергу має право вимагати звернення стягнення на предмет застави за рішенням суду, що передбачено ст. 590 ЦК України та вимагати реалізацію предмета застави державним виконавцем з публічних торгів, що передбачено ст. 591 ЦК України, ст. 20 Закону України «Про заставу» та договором застави № R52120133307В, укладеним 30.09.2011 між позивачем та відповідачем [PERSON], у зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що позов ПАТ «ВТБ Банк» про звернення стягнення на заставлене майно - автомобіль LEXUS, який належить відповідачу [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого ВРЕВ № 2 м. Донецька при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 30 вересня 2011 року - підлягає до задоволення. Крім того, позивачем при звертанні до суду сплачено судовий збір у розмірі 3441,00 грн., які у відповідності зі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved