Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

У провадженні Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом Органу опіки та піклування Магдалинівської селищної ради Дніпропетровської області в інтересах дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування заявленого позову представник Органу опіки та піклування зазначила, що на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах сектору-служба у справах дітей Магдалинівської селищної ради перебувають діти: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з неналежним виконанням батьком та матір`ю батьківських обов`язків по відношенню до дітей. Сім`я [PERSON] з 22 лютого 2021 року перебуває на обліку сімей (осіб), що опинилися у складних життєвих обставинах комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» Магдалинівської селищної ради. При першочерговому обстеженні сім`ї в зимовий період в будинку було брудно, холодно, пічка знаходилася в аварійному стані, в будинку було багато диму з печі, був відсутній запас продуктів. Батькам зроблено зауваження, надано рекомендації щодо мінімалізації кризової ситуації. Працівники Центру, сектору-служби у справах дітей, сектору ювенальної превенції з поліцейськими офіцерами громади постійно відвідували сім`ю, систематично проводили профілактичну роботу з родиною, надавали допомогу у вирішенні соціально-побутових проблем (допомога одягом, постільною білизною, та іншими речами), формуванні відповідального батьківства, але зміни не відбулися, Відповідачі свідомо нехтували порадами, зарекомендували себе як безвідповідальні батьки, зловживають спиртними напоями, часто вчиняють сімейні сварки, не займаються вихованням дітей, офіційно не працюють. 10 червня 2021 року проведено оцінку рівня безпеки дітей та визначено, що перебування дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в сім`ї батьків є небезпечним для їхнього здоров`я та життя. Дітей вилучено з сім`ї та доставлено до КЗО «Котовська спеціальна школа» ДОР». Рішенням виконавчого комітету Магдалинівської селищної ради від 14 червня 2021 року № 121, дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у зв`язку із загрозою їх життю та здоров`ю, відібрано з сім`ї батьків. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надавши письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, прохає позов задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а саме через оголошення офіційному сайті Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області, «Судова влада» про розгляд справи та виклик до суду, а також поштовим рекомендованим повідомленням від 11 листопада 2021 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, а саме через оголошення офіційному сайті Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області, «Судова влада» про розгляд справи та виклик до суду, а також поштовим рекомендованим повідомленням від 11 листопада 2021 року. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд проводить розгляд справи в заочному порядку, з врахуванням одночасного існування чотирьох умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, судом постановлено провести заочний розгляд даної цивільної справи. Згідно з ч.3 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в позовній заяві доводи позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, врахувавши також правові норми, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про народження, серія [NUMBER] - [PERSON] , [INFO] , батьками записано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а. с. 7). Відповідно до свідоцтва про народження, серія [NUMBER] - [PERSON] , [INFO] , батьками записано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а. с. 5). Відповідно до свідоцтва про народження, серія [NUMBER] - [PERSON] , [INFO] , батьками записано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а. с. 6). Згідно довідки-характеристики, виданої старостинським округом № 13 Магдалинівської селищної ради, [PERSON] , зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Проживає разом з дружиною [PERSON] та трьома дітьми. Не працює, зловживає спиртними напоями, підсобним господарством не займається (а. с. 21). Згідно довідки-характеристики, виданої старостинським округом № 13 Магдалинівської селищної ради, [PERSON] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Проживає разом з чоловіком [PERSON] та трьома дітьми. Не працює, зловживає спиртними напоями, підсобним господарством не займається (а. с. 22). До матеріалів справи додані психолого-педагогічні характеристики на дітей та Акти оцінки потреб сім`ї особи (а. с. 12-20). Згідно висновку Акту проведення оцінки рівня безпеки дітей - потрібно підготувати клопотання до Магдалинівської селищної ради про відібрання дітей із сім`ї. (а. с. 23-31). На підставі рішення Магдалинівської селищної ради № 121 від 14 червня 2021 року, відібрати дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у зв`язку із загрозою їх життю та здоров`ю із сім`ї [PERSON] та [PERSON] (а. с. 32). Згідно Висновку органу опіки та піклування Магдалинівської селищної ради, який вважає за можливе та доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їхніх дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , який затверджено рішенням Магдалинівської селищної ради № 122 від 14 червня 2021 року «Про затвердження висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав» (а. с. 34, 35-36). Також до матеріалів цивільної справи додано Акт обстеження умов проживання від 09 червня 2021 року, в якому вказано, що батьками не створені умови для проживання та виховання дітей та фотознімки. (а. с. 38-43). Відповідно до ст.263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи. У відповідності до ст. 165 Сімейного Кодексу України «Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина…» та п. 18 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30 березня 2007 року „ Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного Кодексу України". Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці». Аналогічні положення викладені і в ст. 150 Сімейного Кодексу України. Статтею 150 Сімейного Кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, що принижують людську гідність дитини. Відповідно до ст. 10 Закону України „Про охорону дитинства", кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканість та захист гідності. Дисципліна і порядок сім`ї мають забезпечуватися на принципах, що ґрунтуються на взаємоповазі, справедливості і виключають приниження честі та гідності дитини. Держава здійснює захист дитини від: усіх форм фізичного і психічного насильства, образи, недбалого і жорстокого поводження з нею, у тому числі з боку батьків або осіб, які їх замінюють. Згідно з ст. 164 Сімейного Кодексу України „ Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; Верховний Суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року розтлумачив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У статті 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХП від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до статті 9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов`язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм насильства, образи чи зловживань, відсутності належного піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи. В п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, а крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року за № 789-Х11, дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту, турботи, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Відповідач не виявляє щодо дітей батьківського піклування, фактично самоусунувшись від виконання своїх батьківських обов`язків. Статтею 150 Сімейного кодексу України від 10 січня 2002 року визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: - батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; - батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; - батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Так, ст. 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п.п. 7,15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, тощо, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», із підстав, передбачених п.2, 4, 5 ч.1 ст. 164 СК України, особи можуть бути позбавлені батьківських прав тільки в разі досягнення ними повноліття. Положенням ч. 1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України передбачено, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, при цьому, малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своїми батьками. Суд вважає, що матеріали справи містять достовірні відомості, які свідчать про навмисне та злісне невиконання відповідачами своїх обов`язків по вихованню своїх дітей, оскільки протягом тривалого часу відповідачі не проявляють відносно своїх дітей належної турботи та уваги, не приймають участі у їх вихованні та утриманні, не піклуються про стан їх здоров`я та розвиток, не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, хоча зобов`язані це робити та мають таку можливість. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року Держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. З огляду на ці обставини та на підставі відомостей, які характеризують відповідачів, їх ставлення до дітей, суд вважає доцільним позбавлення батьківських прав відповідачів [PERSON] та [PERSON] , відносно їх малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , оскільки це сприятиме інтересам дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved