Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

Позивач ПАТ ,,Страхова компанія ,,ПЗУ Україна звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування мотивуючи вимоги тим, що між позивачем та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 094579 від 02.12.2014 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля Honda Civic, д.р.н. [NUMBER] . Так, 07.11.2015 року в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під управлінням [PERSON] та автомобіля BMW X3 д.р.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . В результаті ДТП було пошкоджено застрахований автомобіль в ПАТ «СК «ПЗУ Україна». Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 28.12.2015 року, винною особою в настанні ДТП визнано [PERSON] та притягнено до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 124 КУпАП. Відповідно до рахунку № 030776/191120151 від 19.11.2015 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля становить 18 947 гривень 01 копійку. Згідно умов договору страхування, позивач сплатив Страхувальнику суму страхового відшкодування в розмірі 17 647 гривень 79 копійок. Факт виплати страхового відшкодування [PERSON] підтверджується платіжним дорученням № 37368 від 23.11.2015 року. Отже, після виплати страхового відшкодування у ПАТ «СК «ПЗУ Україна» виникло право вимоги до [PERSON] в розмірі 17 647 грн. 79 коп. Окрім того, з витягу ЄЦБД МТСБУ вбачається, що на момент настання ДТП, цивільно - правова відповідальність [PERSON] не була забезпечена полісом. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступного. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 травня 2019 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд по справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач [PERSON] ухвалу суду від 10.05.2019 року про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного провадження не отримала. Конверт повернувся на адресу суду з відміткою Укрпошти «за закінченням терміну зберігання». У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України «у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи. Ч. 2 даної статті вказує, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін». При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків». Таким чином суд приходить до висновку про доцільність проведення спрощеного позовного провадження у даній справі. З матеріалів справи вбачається, що між ПАТ «СК «ПЗУ Україна» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 094579 від 02.12.2014 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля Honda Civic, д.р.н. [NUMBER] . 07.11.2015 року в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під управлінням [PERSON] та автомобіля BMW X3 д.р.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . В результаті ДТП було пошкоджено застрахований автомобіль в ПАТ «СК «ПЗУ Україна». Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 28.12.2015 року, винною особою в настанні ДТП визнано [PERSON] та притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 124 КУпАП. Відповідно до калькуляції орієнтовної вартості ремонтно-відновлювальних робіт та запасних запчастин, вбачається, що сума такого ремонту складає 18 947 гривень 01 копійку. В матеріалах справи міститься страховий акт № UA2015110700008/L02/01 від 20.11.2015 року з якого вбачається, що Страхувальник звернувся до ПАТ «СК «ПЗУ Україна» 09.11.2015, тобто через два дні після настання страхового випадку, а також вказано, що загальний розмір страхового відшкодування по даній події на підставі розрахунку становить 17 647 гривень 79 копійок. Розрахунок страхового відшкодування до страхового акту № UA2015110700008/L02/01 містить перелік вихідних даних для самого розрахунку, та на підставі даного розрахунку зазначено розмір страхового відшкодування, що складає 17 647 гривень 79 копійок. Факт перерахування суми страхового відшкодування в розмірі 17 647 гривень 79 копійок підтверджується платіжним дорученням № 37368 від 23.11.2015 року. Позивачем ПАТ «СК «ПЗУ Україна» направлено вимогу про відшкодування шкоди відповідачу [PERSON] , в якій зазначено, що ПАТ «СК «ПЗУ Україна» відшкодувала суму страхового збитку [PERSON] , та у зв`язку з цим, відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України, у ПАТ «СК «ПЗУ Україна» виникло право вимоги до [PERSON] про відшкодування завданої шкоди в розмірі 17 647 гривень 79 копійок. Також, позивачем надано докази відправлення такої вимоги 11.04.2018 року. Крім цього, позивачем надано роздруківку з офіційного веб-порталу МТСБУ, де зазначено, що у відповідача, на час вчинення ДТП - 07.11.2015 року, цивільно-правова відповідальність не була застрахована. Відповідно до ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення яка набрала законної сили , є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 27 Закону України ,,Про страхування" до страховика , який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Отже, у відповідності до положення ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП. Аналогічні положення закріплені і у ст.1191 ЦК України , згідно якої особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, зважаючи на викладене вище до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» перейшло право вимоги на отримання від винної особи компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля Honda Civic д.р.н. [NUMBER] , внаслідок ДТП, яка мала місце 07.11.2015 року в м. Києві. Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України. Так, відповідно з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 921 гривні 00 копійок сплаченого позивачем під час звернення до суду з позовною заявою. На підставі викладеного,

Outcome: approved