Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

У липні 2020 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до ДП «Чернігівський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення 33914 грн. 66 коп. нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, 12710 грн. 95 коп середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні. Позов обгрунтований тим, що позивач перебувала у трудових відносинах із відповідачем, остання звільнена 29 травня 2020 року, в день звільнення належні суми заробітної плати не виплачені. За період з 01 січня 2020 року по день звільнення 29 травня 2020 року згідно довідки про доходи її дохід становить 33914 грн. 66 коп. Середньоденна заробітна плата позивача складає 363 грн. 17 коп. Просить позов задовольнити. Згідно заяви від 23 листопада 2020 року [PERSON] просить стягнути 18627 грн. 17 коп невиплаченої заробітної плати та 45033 грн. 08 коп середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні станом на 25 листопада 2020 року, зазначає про сплату відповідачем на її користь під час судового розгляду 15287 грн. 49 коп заборгованості по заробітній платі. Просить позов задовольнити та стягнути судовий збір і витрати на правничу допомогу. Згідно ст.ст.19, 274 ЦПК України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідно до заяви від 25 листопада 2020 року представник позивача адвокат Середа Д.А. позов підтримує, просить розглянути справу за відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача ДП ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України-30911168, місцезнаходження-14005, м.Чернігів, вул.Київська, 17, в судове засідання не з`явився, відповідач про дату, час і місце судового засідання сповіщений в порядку п.1 ч.7 ст.128, ч.10 ст.128 ЦПК України шляхом надіслання судової повістки та матеріалів рекомендованим листом за адресою місцезнаходження відповідача, як юридичної особи, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, рекомендований лист вручений 15 вересня 2020 року. Представник відповідача не з`явився в судове засідання без повідомлення причин і не подав відзиву. Інформація про розгляд справи розміщена на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України. Представник позивача адвокат Середа Д.А. згідно письмової заяви не заперечує проти ухвалення заочного рішення. За таких обставин наявні підстави в порядку ст.ст.280, 281 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. Відповідачем по справі є Дочірнє підприємство «Чернігівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України-30911168, місцезнаходження-14005, м.Чернігів, вул.Київська, 17. Відомості про припинення юридичної особи відсутні. Згідно копії трудової книжки позивач [PERSON] перебувала у трудових відносинах із ДП «Чернігівський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України-30911168, звільнена 29 травня 2020 року відповідно до п.6 ст.36 КЗпП України (зміна істотних умов праці), що підтверджується також довідкою про доходи (а.с.7), відповідно до якої загальна сума доходу позивача за період з 01 січня 2020 року по 31 травня 2020 року становить 42630 грн. 09 коп, до виплати 33914 грн. 66 коп, нарахований дохід за травень 2020 року-18334 грн. 23 коп, за квітень 2020 року-8366 грн. 61 коп, за березень-7158 грн. 53 коп. Докази на підтвердження виплати позивачу заробітної плати в повному обсязі за період з 01 січня 2020 року по 31 травня 2020 року суду не подані, відповідно до повідомлення відповідача від 24 червня 2020 року заборгованість по заробітній платі позивачу буде погашена в разі надходження коштів на підприємство. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. За таких обставин на користь позивача підлягають стягненню 18627 грн. 17 коп заборгованості по заробітній платі (без утримання прибуткового податку та інших обов`язкових платежів) за період січня-травня 2020 року. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (ч.1 ст.117 КЗпП України). При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в ст.117 КЗпП України відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який ухвалює рішення по суті спору. Установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення або в разі його відсутності в цей день - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а в разі непроведення його до розгляду справи - по день ухвалення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не позбавляє його відповідальності. При частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку працівник мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи. Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року N100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Позивач звільнена 29 травня 2020 року (п`ятниця), її заробітна плата за березень 2020 року-7158 грн. 53 коп, за квітень 2020 року-8366 грн. 61 коп (42 робочих днів за дані місяці). За таких обставин середньоденнний заробіток позивача становить 369 грн. 64 коп (7158,53+8366,61=15525,14/42=369,64). Інші розрахунки сторонами суду не подані. Кількість днів затримки (без врахування вихідних та св"яткових днів) розрахунку при звільненні позивача 29 травня 2020 року по 25 листопада 2020 року складає 124 дні (червень-20 днів, липень-23 дні, серпень-20 днів, вересень-22 дні, жовтень-21 день, листопад 18 днів, всього 124 дні). Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні складає 45835 грн. 36 коп (124 дні*369,64 грн.=45835,36), при цьому позивачем заявлені вимоги про стягнення 45033 грн. 08 коп середнього заробітку. Докази на підтвердження спору сторін про розмір належних до виплати сум позивача при звільненні відсутні, у зв"язку з чим правові підстави для зменшення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку в судовому засіданні не встановлені, при цьому застосування принципу співмірності при визначенні розміру відшкодування працівникові середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є правом суду. Таким чином на користь позивача, із врахуванням заявлених вимог, підлягають стягненню 45033 грн. 08 коп середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, зазначена сума визначена без прибуткового податку з громадян та інших обов`язкових платежів, оскільки справляння і сплата даного податку є відповідно обов"язком роботодавця та працівника. За таких обставин позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору по вимогах про стягнення заробітної плати, 840 грн. 80 коп судового збору підлягають стягненню із відповідача в дохід держави, а, враховуючи сплату позивачем 840 грн. 80 коп судового збору за вимогу про стягнення середнього заробітку,-840 грн. 80 коп судового збору підлягають стягненню із відповідача на користь позивача. Позивач просить стягнути на її користь витрати на правничу допомогу, які згідно поданих суду квитанцій від 07 липня 2020 року та 23 листопада 2020 року становлять відповідно 3500 грн. та 4000 грн.. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правничу допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Зазначене підтверджується позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 20 вересня 2018 у справі №751/3840/15-ц. Правнича допомога позивачу надана адвокатом Середа Д.А., яким згідно розрахунків надання правничої допомоги здійснено консультування та узгодження правової позиції, вивчення документів та узагальнення судової практики, підготовка та складення процесуальних документів. Матеріалами справи доведений факт надання правничої допомоги позивачу адвокатом, надані суду належні документи дають підстави для вирішення питання про відшкодування витрат на його користь. Визначаючи суму витрат на правничу допомогу, яка підлягає стягненню на користь позивача, суд враховує встановлені в судовому засіданні обставини, тривалість часу, затраченого адвокатом при наданні правничої допомоги, а також час, затрачений на складання процесуальних документів, підготовку інших документів до суду, у зв`язку із чим наявні підстави для висновку про компенсацію позивачу витрат на правничу допомогу у сумі 4000 грн.. Зазначені позивачем 7500 грн. витрат на правничу допомогу не є співмірними зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг. Клопотання про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги адвокату відповідач в порядку ч.5 ст.137 ЦПК України не подавав.

Outcome: approved