Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

03 липня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що вони з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO]. Син проживає з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно не надає допомогу на утримання сина, на підставі чого просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилася, про час, день та місце судового засідання повідомлена належним чином. Через канцелярію суду надала письмову заяву від 04.07.2014р., в якій просила розглянути справу за її відсутністю, позов підтримала у повному обсязі (а.с.10). Відповідач в судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав повністю. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання позову відповідачем по справі не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання позову та задовольняє позов в повному обсязі. Судом встановлено, що від сумісного проживання народилася дитина - син [PERSON], [INFO], Свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане відділом реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області 20 жовтня 2004р. (а.с.2). Згідно довідки виконавчого комітету Верхньодніпровської міської ради Дніпропетровської області від 23.06.2014 року № 984, [PERSON], [INFO], знаходиться на повному утриманні позивачки (а.с. 8). Сторони проживають окремо. Відповідач ухиляється від утримання дитини та не надає позивачці матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позивачка просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) на утримання дитини. Статтею 191 СК України, передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За такими обставинами позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини з усіх доходів щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. Згідно зі статтею 5 частини 1 пункта 3 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 81, 88 Цивільно-процесуального кодексу України, позивач звільнений від сплати судових витрат при зверненні з позовом про стягнення аліментів та вони стягуються з відповідача. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) гривень 60 копійок.

Outcome: approved