Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

08.08.2018 року [PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду міста Черкаси з позовом до [PERSON] про скасування арешту майна. Свій позов мотивує тим, що 31.10.2000 року він придбав у відповідача квартиру [ADDRESS], а 03.11.2000 року було проведено державну реєстрацію вказаного договору купівлі-продажу. На початку серпня 2018 року позивач вирішив продати вказану квартиру, звернувшись до нотаріуса для укладення відповідного договору. Йому було повідомлено, що в державному реєстрі міститься запис вчинений Першою черкаською державною нотаріальною конторою про накладення арешту на зазначену квартиру на підставі ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.07.1997 року. В розгляді вказаної справи позивач участі не брав. Вважав, що правомірно набув право власності на квартиру, будь-які його зобовязання щодо вказаного майна відсутні. Наголошував на тому, що існуюче обтяження порушує його право, як власника в частині розпорядження майно, а тому з метою відновлення його прав просив суд скасувати арешт квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], реєстраційний номер обтяження 5226054. Ухвалою суду від 17.08.2018 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Встановлено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Позивач [PERSON] у судове засідання надав письмову заяву в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив задоволити. При цьому просив розгляд справи проводити без його участі, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, була належним чином повідомлена про день, час та місце судового засідання, причини неявки суду невідомі. Станом на 05.09.2018 року відзив проти позову до суду не подала. Справу вирішено за правилами заочного розгляду передбаченими ст. 280-282 ЦПК України за відсутності відповідача [PERSON] повідомленої у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, яка не зявилася в судове засідання без повідомлення причин, не подала відзиву проти позову, а позивач не заперечуєпроти такого порядку розгляду справи. \~ \~ \~ \~ Суд оголосивши заяву позивача, дослідивши надані позивачем письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Ухвалою Придніпровського райсуду м. Черкаси від 22.07.1997 року (головуючий суддя Курченко Н.М.) по справі №2-1231-97 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, розірвання шлюбу та стягнення аліментів, накладено арешт на квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS], заборонивши укладати будь-які угоди відносно вказаної квартири до вирішення справи по суті (а.с. 15). Відповідно до Інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 13.08.2018 року за № 134169704 (а.с. 21-22) - 02.07.2007 року реєстратором: Перша черкаська державна нотаріальна контора внесено запис №5226054, тип обтяження арешт. Обєкт обтяження квартира [ADDRESS]. Підстава обтяження ухвала 2-1231-97 від 29.07.1997 року, Нарсуд, Придніпровський район, Курченко. Рішенням Придніпровського райсуду м. Черкаси від 14.04.1999 року по справі №2-322-1999 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, стягнення аліментів та за позовом прокурора м. Черкаси в інтересах недолітнього [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини, - виділено [PERSON] однокімнатну квартиру [ADDRESS], вартістю 17728 грн. 65 коп. (а.с. 35-37). Рішення Придніпровського райсуду м. Черкаси від 14.04.1999 року вступило в законну силу і підлягає виконанню. На підставі Договору купівлі-продажу квартири посвідченого 31.10.2000 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON], - [PERSON] придбав у [PERSON] у власність квартиру [ADDRESS] (а.с.28). Право власності на вказану квартиру зареєстровано 03.11.2000 року Черкаським обласним обєднаним бюро технічної інвентаризації за № 12-119-19. Відомості про укладення будь-яких правочинів щодо квартири [ADDRESS] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна відсутні (а.с. 20-21). Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України, - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Як зазначено у ч. 1 ст. 321 ЦК України, - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки арешт квартири [ADDRESS] був заходом забезпечення виконання рішення суду в інтересах [PERSON], остання відчужила належну їй на підставі рішення суду квартиру позивачу, існування зазначеного обтяження обмежує права позивача, як власника майна, а іншим шляхом окрім як у судовому порядку [PERSON] не може захистити свої права власника, суд приходить до висновку що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі ст. 317, 319, 321, 391, ЦК України,

Outcome: approved