Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та відчизняних автотранспортих засобів "Укрінтеравтосервіс" (далі за текстом - УДП "Укрінтеравтосервіс") про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 07 листопада 2014 року він був прийнятий на посаду виконуючого обов'язки директора філії Нікопольський державний навчально-курсовий комбінат УДП "Укрінтеравтосервіс". 20 березня 2015 року Наказом № 63-вк від 16 березня 2015 року був звільнений з посади за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. В день звільнення з роботи в порушення вимог діючого законодавства з ним не був проведений повний розрахунок та до теперішнього часу йому не виплачена заробітна плата в сумі 7 794,16 грн. Враховуючи те, що до теперішнього часу відповідач не провів з ним повний розрахунок, [PERSON] просив суд відповідно до вимог ст. 117 КЗпП України стягнути з УДП "Укрінтеравтосервіс" на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 21 березня 2015 року по 12 квітня 2016 року в сумі 35 589 грн. 96 коп., виходячи з його середньоденного заробітку в розмірі 136,36 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Не заперечив проти заочного розгляду справи (а.с.64). Відповідач УДП "Укрінтеравтосервіс" з позовом ознайомлені, в своїх запереченнях проти позову від 25 травня 2016 року зазначили що, відповідно до Положення про філію "Нікопольський державний навчально-курсовий комбінат" УДП "Укрінтеравтосервіс" є відокремленим структурним підрозділом УДП "Укрінтеравтосервіс". Наказом по Підприємству від 07 листопада 2014 року № 375-ВК позивача було прийнято на посаду виконуючого обов'язки директора філії "Нікопольський ДНКК". Абзацом 5 п/п 6.10 п. 6 Положення встановлено, що директор філії несе відповідальність за правильність та своєчасність нарахування та виплати заробітної плати. Отже, розрахунок при звільненні позивача був покладений на нього самого, що він не виконав своєчасно в межах своїх повноважень. Таким чином, на думку відповідача, [PERSON] навмисно порушив порядок виплати коштів, з метою збільшення своєї фінансової вигоди. Враховуючи наведені обставини представник відповідача просив відмовити [PERSON] в задоволенні його позовних вимог. В судове засідання 04 листопада 2016 року представник відповідач не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до вимог п. 8 ст. 74 ЦПК України, жодних заяв від нього до суду не надходило. Суд за згодою позивача суд вважає доцільним розглянути справу заочно на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України., Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Як встановлено судом, 07 листопада 2014 року [PERSON] був прийнятий на посаду виконуючого обов'язки директора філії Нікопольський державний навчально-курсовий комбінат УДП "Укрінтеравтосервіс" (а.с.8). 20 березня 2015 року його було звільнено з посади на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, згідно Наказу № 63-вк від 16 березня 2015 року, що підтверджується записом в його трудовій книжці (а.с.10). При звільнені позивача з роботи, відповідач не провів з ним розрахунок відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України та згідно довідки філії "Нікопольський державний навчально-курсовий комбінат" № 1 від 20 вересня 2016 року (а.с.62) розмір заборгованості по заробітній платі перед [PERSON] за період з 07 листопада 2014 року по 20 березня 2015 року становить 7 794 (сім тисяч дев'яносто чотири грн. 16 коп.). Оскільки вказана заборгованість до теперішнього часу не виплачена [PERSON], вона підлягає стягненню з Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та відчизняних автотранспортих засобів "Укрінтеравтосервіс" у примусовому порядку. Згідно довідки про доходи від 20 вересня 2016 року № 2 середньоденна заробітна плата [PERSON] за два останні календарні місяці роботи на підприємстві складає 118,25 грн. (а.с.62). Оскільки з вини УДП "Укрінтеравтосервіс" позивачу при звільненні не були виплачені належні суми у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, суд приходить висновку про доцільність стягнення з відповідача на користь [PERSON] середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 21 березня 2015 року по 12 квітня 2016 року (день звернення позивача до суду з даним позовом) за 261 робочий день в сумі 30 863,25 грн. (261 х 118,25 грн. = 30 863,25 грн.) Отже, суд знаходить позовні вимоги [PERSON] обгрунтованими та підлягаючими частковому задоволенню. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та відчизняних автотранспортих засобів "Укрінтеравтосервіс" на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. З урахуванням викладених обставин та

Outcome: partial