Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

05 вересня 2019 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій зазначила, що у шлюбі з відповідачем [INFO] народився син [PERSON] . [PERSON] ухиляється від виконання свого обов`язку щодо його утримання, оскільки матеріально своїй дитині не допомагає, участі у вихованні не бере. Зазначила, що самостійно забезпечувати сина вона не в змозі, тому просить суд стягувати з відповідача аліменти на його утримання в розмірі по 1500 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою від 05 вересня 2019 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання на 24 вересня 2019 року. Ухвалою від 24 вересня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 09 жовтня 2019 року. Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач про причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом установлено, документально підтверджено свідоцтвом про народження [NUMBER] , що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ст.141 згаданого Кодексу мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей. Згідно із рішенням Ратнівського районного суду від 26.01.16, яке набрало законної сили 09.02.16, шлюб між сторонами розірвано. Як вбачається із довідки Ратнівської селищної ради Волинської області від 29.08.19 №3109, дитина сторін знаходиться на утриманні матері [PERSON] . З виписок з медичної картки амбулаторного (стаціонарного хворого) та консультативного заключення лікаря-офтальмолога слідує, що [PERSON] , [INFO] , має проблеми із зором та потребує лікування. У силу ст.141 СК України відповідач як батько дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні поряд з позивачкою, а його проживання окремо від дитини не впливає на обсяг його прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частинами 1, 2 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Виходячи із норм СК України, обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладається рівною мірою на матір і батька. У ч.1 ст. 184 СК України зазначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону. За ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум з 1 липня 2019 року на дітей віком від 6 до 18 років становить 2118 гривень. Забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму в контексті ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» задовольняє тільки мінімальні потреби дитини, вказана величина свідчить про мінімальний рівень матеріального забезпечення. Установлено, що відповідач є працездатним, інших дітей на утриманні не має. Таким чином, на думку суду, відповідач спроможний надавати допомогу дитині на рівні, дещо вищому за мінімальний. Враховуючи зазначене, а також положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.7, 8 ст. 7 СК України, відповідно до яких під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини, суд вважає, що з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1500 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з щорічною індексацією відповідно до закону. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн. Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved