Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

28 жовтня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу з позовом, який потім уточнила до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування своїх вимог послалася на те, що з 12.11.2005 року вона з відповідачем перебувала у шлюбі. Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.05.2014 року між позивачем та відповідачем шлюб розірвано. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. В період шлюбу, сторони придбали майно: квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], що складається з двох кімнат, житловою площею 29,80 кв.м., загальна площа 47,20 кв.м. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 07.04.2006 року вартість даної квартири складала 68175 грн. та автомобіль "Chevrolet Aveo" 2008 року випуску, д/н [NUMBER], колір - 60U світла антилопа, VIN: [NUMBER]. Згідно договору № 114108-2316 купівлі-продажу автомобіля від 08.11.2008 року вартість вказаного автомобіля на час купівлі складала 65683 гривень. В спільній квартирі проживає позивач разом з сином [PERSON], а спірним автомобілем користується лише відповідач. В зв'язку з тим, що згоди на добровільний поділ вказаного майна між сторонами не досягнуто, позивач просила суд визнати за нею право власності на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], яка складається з двох кімнат, житловою площею 29,80 кв.м., загальна площа 47,20 кв.м, припинити за [PERSON] право спільної сумісної власності на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], яка складається з двох кімнат, житловою площею 29,80 кв.м., загальна площа 47,20 кв.м., визнати за [PERSON] право власності на автомобіль "Chevrolet Aveo" 2008 року випуску, д/н [NUMBER], колір - 60U світла антилопа, VIN: [NUMBER], припинити за [PERSON] право спільної сумісної власності на автомобіль Chevrolet Aveo" 2008 року випуску, д/н [NUMBER], колір - 60U світла антилопа, VIN: [NUMBER] та стягнути судові витрати з відповідача. Сторони в судове засідання не зявилися: представник позивача [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на уточнених позовних вимогах наполягає, відповідач [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності проти уточнених позовних вимог не заперечує. ( а.с. 28, 30 - заяви) Відповіднодо положень ст. 169, 197 ч.2 ЦПК України розгляд справи проводиться без участі сторін та здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12.11.2005 року, про що Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції зроблено актовий запис № 717 (а.с.6 - копія свідоцтва про шлюб). Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.05.2014 року шлюб між [PERSON] [PERSON] розірвано (а.с.8- копія свідоцтва про розірвання шлюбу). Згідно договору купівлі-продажу від 07.04.2006 року, посвідченим приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Літвіновою І.І., [PERSON] придбав квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.9-10 -копія договору, а.с.11 -копія витягу, а.с. 28, 29 - інформаційні довідки). Згідно договору купівлі-продажу автомобіля від 08.11.2008 року [PERSON] придбав автомобіль Chevrolet Aveo" 2008 року випуску, д/н [NUMBER], колір - 60U світла антилопа, VIN: [NUMBER] (а.с.21- 27 -копія договору купівлі-продажу автомобіля). Відповідно ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається що кожна річ набута під час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу, а згідно частини 1ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст. 71 СК України). Окрім того, ч. 3 ст. 368 ЦК України, закріплене право на спільну сумісну власність на майно набуте під час шлюбу. На підставі ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Побутові прилади та особисті речі поділені подружжям у добровільному порядку. Пунктом 23 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11 Пленум Верховного Суду України визначено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК ( 2947-14 ), ч. 3 ст. 368 ЦК) ( 435-15 ), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За загальним правилом, визначеним ч.ч.1, 2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Згідно ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Постановою Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21.12.2007 року №11 встановлено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Згідно ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При подані позову позивач сплатила судовий збірв розмірі 1813,25 гривень. Вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved