Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

02.12.2019 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області з Приморського районного суду м. Одеси на підставі ухвали судді від 06.11.2019 про передачу справи за підсудністю надійшла позовна заява [PERSON] , в інтересах якого звернулась адвокат Блажиєва О.О., про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондарь І.М. №8686 від 11.09.2017 року таким, що не підлягає виконанню та стягнення з Публічного Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь [PERSON] судових витрат у сумі 3652,60 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 11.09.2017 року приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинив виконавчий напис про звернення до стягнення грошових коштів у сумі 192 806,97 грн. з [PERSON] , які є боргом за споживчим кредитом за договором №DNH4KP20430764 від 20.02.2006 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк», який є правонаступником ЗАТ КБ «Приватбанк», залишок заборгованості за кредитом складає - 5368,80 грн., залишок заборгованості за відсотками - 43499,05 грн., пеня та комісія - 131905,69 грн., штраф - 9038,43 грн., разом - 189806,97 грн., витрати пов`язані із виконання виконавчого напису - 3000,00 грн. Виконавче провадження №56152713 відкрито на підставі Виконавчого напису вищезазначеного приватного нотаріуса 24.05.2018 року. Про відкриття виконавчого провадження за виконавчим написом нотаріуса [PERSON] стало відомо лише на теперішній час від головного бухгалтера підприємства, на якому він працює, оскільки туди надійшов лист від приватного виконавця Щербакова Ю.С. про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника. Однак [PERSON] стверджує, що ніякого кредитного договору від 20.02.2006 року не укладав і не підписував, вся ця ситуація є спірною, спір про стягнення за кредитним договором розглядається в суді в апеляційній інстанції, нотаріусом порушено процедуру вчинення виконавчого напису. У зв`язку з вищевикладеним позивач вважає виконавчий напис нотаріуса незаконним, а тому змушений звернутись до суду за відновленням його порушених прав. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 04.12.2020 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання по справі. (а.с.50-51) Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 04.12.2020 року заяву представника позивача - адвоката Блажиєвої О.О. про вжиття заходів забезпечення позову задоволено, зупинене стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондарь І.М. від 11.09.2017 року №8686 (ВП 56152713 від 24.05.2018 року) про стягнення з [PERSON] , [INFO] заборгованості в сумі 192 806, 97 грн. до ухвалення рішення у справі та набрання ним законної сили. (а.с.48-49) Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 27.01.2020 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. (а.с.89-91) Позивач [PERSON] та його представник адвокат Блажиєва О.О. в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять суд їх задовольнити, справу розглянути за їх відсутності. (а.с.111) Відповідач - представник АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого з позовними вимоги не погоджується, просить суд відмовити у їх задоволенні, оскільки з боку позивача не доведено факт погашення суми кредиту, а отже відсутні підстав для необхідності визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Просить суд розглянути справу за відсутності представника відповідача. (а.с.76-85) Третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. в судове засідання не з`явилась, надала суду письмові пояснення на позов, відповідно до яких зазначила, що вчинення виконавчого напису є цілком правомірним, доводи позивача є неспроможними, позивач не надав до матеріалів справи жодного письмового доказу, який б підтверджував правову позицію, у зв`язку з чим просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, справу розглянути за її відсутності. (а.с.112-136) Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Ю.С. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, письмові пояснення не надав.(а.с.108) У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, давши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу вчинення 11.09.2017 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. виконавчого напису про звернення стягнення грошових коштів у сумі 192 806,97 грн. з [PERSON] за заявою Публічного Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» від 31.08.2017 року, зареєстрованого нотаріусом 11.09.2017 за №. 8846/02-20 (а.с.115). Судом встановлено, що заочним рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 30.09.2013 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] , уродженця м.Боготол, Красноярського краю, Росія (паспорт [NUMBER] виданий Роздільнянським РВ УМВС України в Одеській області від 09.12.2000року, ПІН [NUMBER] ), проживаючого за адресою: [ADDRESS] , на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299, код ЄДРПОУ 14360570, р/р [NUMBER] ), заборгованість за кредитним договором № DNH4КР20430764 від 20.02.2006 року станом на 07.06.2013 року у розмірі 88 044,92грн. Заочне рішення набрало законної сили 15.11.2013 року. 11.09.2017 року приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинила виконавчий напис про звернення стягнення грошових коштів у сумі 192 806,97 грн. з [PERSON] , [INFO] , який працює ТОВ «ЛЕГРАН» на посаді менеджера, які є боргом за споживчим кредитом №DNH4KP20430764 від 20.02.2006 року, укладений між [PERSON] та ПАТ «Приватбанк», яке є правонаступником ЗАТ КБ «ПриватБанк», за 11 років 5 місяців 26 днів з 20.02.2006 по 15.08.2017, залишок заборгованості за кредитом складає - 5363,80 грн., залишок заборгованості за відсотками - 43499,05 грн., пеня та комісія - 131905,69 грн., штраф - 9038,43 грн., разом - 189806,97 грн, витрати пов`язані із виконанням виконавчого напису - 3000 грн., всього разом - 192806,97 грн. (а.с.114). Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 01.02.2018 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення задоволено, заочне рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 30 вересня 2013 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 88 044,92грн. Скасовано та справу призначено до судового розгляду в загальному порядку. Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 26.02.2019 року з [PERSON] , [INFO] , уродженця м.Боготол, Красноярського краю, Росія (паспорт [NUMBER] виданий Роздільнянським РВ УМВС України в Одеській області від 09.12.2000року, ПІН [NUMBER] ), зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299, код ЄДРПОУ 14360570, р/р [NUMBER] ), стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 88 044,92грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 880,45грн. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15.05.2019 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника [PERSON] - адвоката Блажиєвої О.О. на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 26.02.2019 року відкрито. (а.с.18) На теперішній час розгляд справи в суді апеляційної інстанції триває. Відповідно до постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 24.05.2018 року, виконавче провадження №56152713, було звернене стягнення на доходу боржника [PERSON] , [INFO] , сума боргу складає - 192806,97 грн., основна винагорода приватного виконавця - 19280,70 грн., витрати виконавчого провадження - 1000,00 грн., загальна сума боргу до сплати складає - 213087,67 грн. Стягувач ПАТ КБ «ПриватБанк», виконавчий напис №8686, виданий 11.09.2017 року. (а.с.22). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). Суд зауважує, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобовязаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У матеріалах справи відсутні докази того, чи існувала заборгованість боржника перед стягувачем на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, та чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, оскільки стягувач вже захистив свої права за кредитним договором № DNH4КР20430764 від 20.02.2006 року шляхом звернення до суду з позовною заявою у 2013 році, і заочним рішенням суду від 30.09.2013 стягнуто заборгованість з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» за даним кредитним договором станом на 07.06.2013 року. Виконавчий напис нотаріуса же вчинено за період з 20.02.2006 по 15.08.2017, тобто і за той період, за який заборгованість стягнуто за рішенням суду. Даних щодо виконання чи невиконання вказаного заочного рішення суду сторонами та третіми особами суду не надано. Позивач на підтвердження наявності спору щодо заборгованості зазначив про те, що в провадженні Одеського апеляційного суду перебуває цивільна справа 511/1841/13-ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до нього про стягнення заборгованості за кредитним договором за його апеляційною скаргою. Але на момент вчинення приватним нотаріусом спірної нотаріальної дії (11 вересня 2017 року) в суді не існувало спору щодо розміру заборгованості за кредитним договором № DNH4КР20430764 від 20.02.2006, оскільки заочне рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 30.09.2013 року набрало законної сили 15.11.2013 року, а скасовано воно було за ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 01.02.2018 року, отже вказаний довод позивача судом до уваги не приймається. Однак суд не погоджується з доводами відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» та третьої особи - приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. щодо законності вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису від 11 вересня 2017 року з огляду на таке. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов кредитного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка позичальника на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). В матеріалах справи наявне поштове повідомлення ДД УДППЗ «Укрпошта» в м. Дніпропетровськ, відповідно до якого [PERSON] за адресою: м. Одеса, 65016, а також 67451, с. Степове 25.08.2017 рокубули надіслані письмові вимоги банку від 14.08.2017 про усунення порушень за кредитним договором №DNH4KP20430764 від 20.02.2006 року.Відомостей про отримання відповідачем вказаних цінних листів матеріали справи не містять. Виконавчий напис нотаріуса був вчинений 11.09.2017 року, тобто до спливу тридцяти днів з моменту надісланих повідомлення. (а.с.119-124). Відповідно до умов ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи ще й за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно наданої суду ксерокопії заяви позичальника №DNH4KP20430764 від 20.02.2006 року Банк надав кредит позивачу в розмірі 5363,80 грн. на строк 12 місяців по 20.02.2007 року включно з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 2,09% у місяць на суму залишку заборгованості по кредиту зі сплатою до 28 числа кожного місяця щомісячного платежу у сумі 510,91 грн. для погашення заборгованості за кредитом. Відповідно до статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 261 ЦК України, встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на позивача. Згідно виписки з особового рахунку боржника [PERSON] станом на 15.08.2017 вбачається, що жодного щомісячного платежу за кредитом він не сплатив. Строк повернення всієї суми кредиту сплинув 20.02.2007 року. Виконавчий напис нотаріуса вчинено 11 вересня 2017 року за 11 років 5 місяців 26 днів, тобто з порушенням встановленої ст. 88 Закону України «Про нотаріат» умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Іншого строку строку давності законом або договором не встановлено. Ненадання доказів щодо повідомлення боржника, спірність укладання кредитного договору та наявності вказаної заборгованості, вчинення виконавчого напису до спливу тридцятиденного строку з моменту повідомлення боржника та поза трирічні строки з дня виникнення права вимоги унеможливлюють вважати виконавчий напис таким, що відповідає вимогам закону. З урахуванням викладеного суд доходить до висновку, що виконавчий напис, вчинений 11 вересня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, реєстровий №8686, підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до норм ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Позивачем [PERSON] при зверненні до суду з позовною заявою було сплачено судовий збір в розмірі 768,40 грн. (станом на жовтень 2019 року), що підтверджується квитанцією про сплату №73806 від 10.09.2019 року, також було сплачено судовий збір за заяву про забезпечення позову в розмірі 384,20, що підтверджується квитанцією про сплату №73839 від 10.09.2019 року. Додатково позивач долучив до матеріалів справи перелік виконаних робіт адвокатом, сума якого становить 2500,00 грн. До вищевказаного договору, на підтвердження сплати коштів на правову допомоги позивач долучив копію квитанції до прибуткового касового ордеру №б/н від 20.09.2019 року про сплату 2500,00 грн. за надання правових послуг. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача сплачені судові витрати в розмірі 3652,60 грн.

Outcome: approved