Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

07 серпня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку (пай) у порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги мотивує тим, що 09 вересня 2013 року в м. Суми помер її дід по лінії батька [PERSON]. Після смерті останнього відкрилась спадщина на все належне йому майно та майнові права. До складу спадщини входить також земельна ділянка, загальною площею 4,9632 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належала померлому згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 048362 від 26 жовтня 2004 року на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 01 червня 2004 року № 278. На підставі рішення Білопільського районного суду Сумської області від 24 січня 2017 року за [PERSON] визнано у порядку спадкування за заповітом після діда [PERSON], який помер 09 вересня 2013 року, право власності в тому числі і на земельну ділянку загальною площею 3,9628 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 087696. Зазначає, що вступила у спадщину та частково оформила спадкове майно. 22 червня 2009 року помер її батько [PERSON], тобто син спадкодавця. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] не має. Позивач, як спадкоємець другої черги після смерті діда [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку (пай), яка належала [PERSON] та вільно розпоряджатися спадковим майном вона не може у звязку з тим, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю. Посилаючись на викладені вище обставини, позивач просить визнати за нею у порядку спадкування за заповітом після діда - [PERSON], який помер 09 вересня 2013 року, право власності на земельну ділянку (пай), загальною площею 4,9632 га, з них: рілля площею 4,3416 га та кормові угіддя площею 0,6216 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області, посвідчену Державним актом на право власності на земельну ділянку серії СМ № 048362 від 26 жовтня 2004 року, виданого на імя померлого підставі розпорядження голови Білопільської райдержадміністрації від 01 червня 2004 року № 278, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 100. Ухвалою від 09 серпня 2018 року цивільну справу призначено до підготовчого засідання за вказаним вище позовом. У підготовче засідання позивач [PERSON] не зявилась, її представник за довіреністю [PERSON] надав до суду письмову заяву про те, що заявлений позов підтримує, просить розглянути справу без участі представника (а. с. 36). \~ \~ \~ \~Представник відповідача Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області у підготовче засідання не зявився, голова сільської ради надіслав заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника, проти позову не заперечують (а. с. 33). \~ \~ \~ \~Представник третьої особи Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області у підготовче засідання також не зявився. Державний нотаріус [PERSON] надіслала письмову заяву про розгляд справи без її участі, при винесенні рішення покладається на розсуд суду (а. с. 34 ). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 1 ст.\~206\~ЦПК передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, з точки зору належності, допустимості і взаємозвязку, суд приходить до наступних висновків. При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами. Статтями 15 та 16\~ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Стосовно визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом, суд враховує наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що батьком [PERSON] (дошлюбне прізвище) [PERSON], [INFO], є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БП № 298164 (а. с. 11). Відповідно до свідоцтва про одруження серії І-СГ № 011905 після реєстрації шлюбу позивач отримала прізвище чоловіка [PERSON] (а. с. 10). 22 червня 2009 року в м. Суми помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БП № 110419 (а. с. 12). Відповідно до свідоцтва про народження серії ІV-УР № 1984677 батьком [PERSON] є [PERSON] (а. с. 13). Згідно свідоцтва про смерть серії І-БП № 202009 [PERSON] помер 09 вересня 2013 року в м. Суми (а. с. 14). \~ \~ \~ \~Зі змісту довідки відділу у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 20 грудня 2017 року за № 589/162-17 вбачається, що на імя [PERSON] було виготовлено державні акти: -серії СМ № 048362 від 26 жовтня 2004 року на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 01 червня 2004 року № 278, на земельні ділянки площею 4,9632 га, під кадастровими номерами 5920686600:04:003:0078, 5920686600:04:003:0106 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області; - серії СМ № 087696 від 11 червня 2008 року на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 01 червня 2004 року № 278, на земельну ділянку площею 3,9628 га, під кадастровим номером 5920686600:04:003:0077 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області; - серії СМ № 087697 від 11 червня 2008 року на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 01 червня 2004 року № 278, на земельну ділянку площею 0,6216 га, під кадастровим номером 5920686600:04:003:0107 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області (а. с. 19). Згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 048362, виданого 26 жовтня 2004 року на підставі розпорядження Білопільської райдержадміністрації від 01 червня 2004 року № 278, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 100, [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,9632 га, розташованої на території Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області (а. с. 23). Відповідно до висновку КФ «БІТЕК» станом на 11 травня 2018 року, оціночна вартість обєкту земельної ділянки на території Павлівської сільської ради загальною площею 4,9632\~га,\~з яких:\~рілля площею\~4,3416\~га та\~кормові угіддя\~площею 0,6216\~га для\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва становить 259 656 грн. (а. с. 18). Крім того, рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 24 січня 2017 року визнано за [PERSON] у порядку спадкування за заповітом після діда [PERSON], який помер 09 вересня 2013 року, в тому числі і право власності на земельну ділянку загальною площею 3,9628 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 087696 (а. с. 16-17). Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини. Відповідно до п.п 4.20 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Зі змісту письмового розяснення, виданого приватним нотаріусом Білопільського районного нотаріального округу [PERSON] з метою оформлення спадкових прав, вбачається, що оформлення спадщини після [PERSON], який помер 09 вересня 2013 року не вдається можливим, оскільки видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю (а. с. 21). У відповідності\~до інформаційної\~довідки зі\~Спадкового реєстру\~Білопільської районної\~ державної\~нотаріальної контори\~Сумської області\~після [PERSON],\~який помер\~09\~вересня 2013\~року,\~заведено спадкову\~справу № 64/2014 Першою Сумською державною нотаріальною конторою (а. с. 35). Із копії вищезазначеної спадкової справи вбачається, що після смерті [PERSON], який помер 09 вересня 2013 року, заведено Першою Сумською державною нотаріальною конторою спадкову справу за заявою [PERSON], яка прийняла спадщину за заповітом, посвідченим Павлівською сільською радою Білопільського району Сумської області 21 червня 2011 року за № 11 (а. с. 38-49). Відповідно до ст. 11, ч. 1 ст. 15 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права і обовязки, Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Зокрема, статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Зі змісту ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. В силу\~ч.\~1\~ст.\~1222\~ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно із ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності. Частиною першою статті 316 Цивільного кодексу України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. \~ \~ \~ \~Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В силу ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. За змістом п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 ЗК України). Зокрема, п. 5. 2 Інструкції «Про порядок складання, видачі реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі», передбачено, що видача дубліката втраченого Державного акту на право власності на земельну ділянку передбачена лише його власнику. На підставі вимог ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Позивач позбавлена\~можливості отримати\~у нотаріальній\~конторі свідоцтво\~про право\~на спадщину\~за заповітом\~і вільно\~розпоряджатися спадковим\~майном у звязку\~з тим,\~що оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку втрачений. При цьому видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю. З оголошення в газеті «Білопільщина» за № 66-68 від 02 червня 2018 року вбачається, що загублений державний акт на право власності на земельну ділянку серії СМ № 048362, виданий на імя [PERSON], вважати недійсним (а. с. 20). З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку і вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за нею право власності на вищевказану земельну ділянку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області у порядку спадкування за заповітом після діда [PERSON], який помер 09 вересня 2013 року. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved