Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

13.06.018 позивач [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до Рогізненської сільської ради Яворівського району про визнання права власності на спадкове майно.В обгрунтування позовних вимог зазначає, що [INFO] померла її бабуся [PERSON]. Ще за життя померла склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої ввійшов житловий будинок [ADDRESS]. На даний час позивач бажає оформити спадкові права, однак у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва на спадщину та рекомендував звернутись в суд. У зв'язку з цим просить в судовому порядку визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] 14.06.2018 ухвалою відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Суд відмовив у залученні до участі у справі як третьої особи Яворівську державну нотаріальну контору. Ухвалою від 11.09.2018 закрито підготовче судове засідання та призначено судовий розгляд справи. В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач Рогізненська сільська рада 23.08.2018 подала заяву про розгляд справи без участі представника відповідача. Згідно з ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] числиться за померлою [PERSON], що підтверджується довідкою Рогізненської сільської ради № 789 від 22.05.2018 (а.с. 11). Відповідно до довідки Рогізненської сільської ради № 790 від 22.05.2018 [PERSON] до дня смерті проживала і була зареєстрована у вказаному будинку, (а.с. 12). 29.03.2017 [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно [PERSON]. Заповіт посвідчений секретарем Рогізненської сільської ради Яворівського району Львівської області за р. № 36 (а.с. 5). [INFO] [PERSON] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], актовий запис № 6 (а.с. 4). Судом встановлено, що право власності на житловий будинок належним чином не оформлено, проте даний будинок відповідає технічним вимогам, що підтверджується технічним паспортом від 26.02.2018 (а.с. 7-9). 19.02.2018 Яворівська державна нотаріальна контора зареєструвала спадкову справу після смерті [PERSON], що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 50966891 (а.с.6). Однак листом Яворівської державної нотаріальної контори від 19.02.2018 № 145/02-14 у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, оскільки позивачем не подано правовстановлюючих документів на житловий будинок [ADDRESS] Яворівського району. (а.с. 10). При вирішенні спору суд виходить з наступного. Визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. Статтею 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності її державної реєстрації, передбаченої цим Законом за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Згідно з ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відтак, судом встановлено, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом майна померлої [PERSON], спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині [PERSON], не встановлено. Враховуючи те, що відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок унеможливлює позивачу оформлення спадкових прав, суд вважає, що за позивачем [PERSON] необхідно визнати право власності на житловий будинок [ADDRESS] Яворівського району Львівської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]

Outcome: approved