Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] 28 388,59 грн. заборгованості за кредитним договором, мотивуючи позовні вимоги тим, що 24.02.2015 року між банком та ТОВ "МХАГА" укладено договір №F2OZRLON0N8D0 про надання кредиту у вигляді невідновлювальної кредитної лінії. Відповідно до п. А.2 укладеного договору позивач надав позичальнику кредитний ліміт у розмірі 19934,00 гри. з відсотковою ставкою 23% річних. Зобов'язання за вказаним договором забезпечено договором поруки №F2ОZRLON0N8D0/DPI від 24.02.2015р., укладеним з поручителем [PERSON]. Однак, відповідач кредитне зобовязання належним чином не виконав, у зв'язку з чим утворилася заборгованість в сумі 28 388,59 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву у якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, судова повістка, направлена на його адресу, зазначену в довідці адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України, повернена відділенням поштового зв'язку з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне. Між позивачем та третьою особою ТОВ "МХАГА" 24.02.2015 був укладений кредитний договір №F2OZRLON0N8D0, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику кредитні кошти шляхом встановлення кредитного ліміту у розмірі 19 934,00 грн. зі сплатою відсотків за його користування (а.с.9-13). Позивач виконав в повному обсязі всі зобов'язання, які були покладені на нього згідно істотних умов договору, а саме видав кредит ТОВ "МХАГА" у розмірі 19 934,00 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Судом було встановлено, що ТОВ "МХАГА" неналежним чином виконувало свої зобов'язання за вищевказаним кредитним договором, внаслідок чого станом на 27 січня 2017 року перед позивачем утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 28388,59 грн., яка складається з:12456.18 грн. - заборгованість за кредитом; 462,61грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;13474,80 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 1000,00 грн. - штраф, фіксована частина; 995,00 грн. - штраф, відсоток від суми встановленого у п. А.2 договору ліміту на цілі, відмінні від страхових платежів та платежів за реєстрацію предметів застави. Відповідно до ч. 1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. 24 лютого 2015 року з метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним вище кредитним договором між позивачем та відповідачем укладено договір поруки №F2ОZRLON0N8D0/DPI (а.с.15). Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з цих окремо, солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно зазначених обставин справи та норм чинного законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача 12 456,18 грн. заборгованості за кредитом та 462,61грн. заборгованості по процентам за користування кредитом. Статтями 610 та 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання, що включає у себе його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ( неналежне виконання), настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно ст.579 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п. 4.2 договору та ст. 212 ЦК України при порушенні клієнтом зобов'язань, передбачених пп. 1.2, 2.2.3, 2.2.14, 2.3.2. 2.4.1 договору, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом, зазначені у п. А.7 договору. Відповідно до п. 5.1 договору, при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань за сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 2.2.2, 4.1. 4.2. 4.3. термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 1.2, 2.2.3, 2.2.14. 2.3.2, винагороди, передбаченого п.п. 2.2.5. 4.4. 4.5, 4.6 клієнт виплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочки к и платежу. Сплата пені здійснюється у гривні. Відповідно до п. 5.8 договору, у випадку порушення позичальником термінів платежів по будь-якому із зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, що спричинило звернення банку до суду, позичальник сплачує банку штраф, що розраховується s формулою: 1000,00 гри. + 5% від суми встановленого у п. А.2 договору ліміту на цілі, відмінні від страхових платежів та платежів за реєстрацію предметів застави. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Аналіз статті 549 ЦК України свідчить, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України. Аналогічна позиція з даного питання викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі № 6-2003цс15. Враховуючи вищевикладене, у задоволенні позову в частині стягнення 13 474,80 грн. пені слід відмовити. Нарахування 1000 грн. штрафу (фіксована частина) та 995,00 грн. штрафу (процентна складова) проведено позивачем згідно вимог чинного законодавства та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, суд, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, стягує з відповідача на користь позивача понесені і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: partial