Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-01 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просить розірвати шлюб, який зареєстрований між сторонами 24.01.2015 року відділом ДРАЦС по місту Олександрії реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №30. Позовні вимоги мотивує тим, що шлюбні відносини сторони припинили ще два роки тому, проживають окремо, строк на примирення не потрібен, оскільки рішення про розірвання шлюбу є спільним рішенням сторін. Під час шлюбу у сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.03.2021 р. відкрито провадження у справі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позов та просить його задоволити. Відповідач [PERSON] позов визнав та не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем. Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача та відповідача суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано 24.01.2015 року відділом ДРАЦС по місту Олександрії реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №30, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] (а.с.6). Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ) (а.с.7). Відносини між подружжям не склалися, шлюбні відносини припинили, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно роз`яснень, які викладені у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбі, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім"ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Дані правовідносини регулюються ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При розгляді справ про розірвання шлюбу, суд за правилами ст. 112 Сімейного кодексу України з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної поваги та любові, взаємодопомоги та підтримки, що є морально-правовою основою шлюбу. Тому, враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. В зв`язку із задоволенням позову судові витрати в розмірі 908 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved