Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають неповнолітнього сина [PERSON], 2009 р.н., у 2011 ро шлюб між сторонами було розірвано. Відповідно до рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 03.09.2012 р. придбана в шлюбі квартира [ADDRESS] була визнана спільним майном подружжя, за позивачкою та відповідачем було визнано право власності на неї по 1\\2 частці. В даний час відповідач перешкоджає позивачці проживати в даній квартирі, не допускає до неї, забрав від квартири ключі, в зв"язку з цим позивачка вимушена проживати в родичів. У серпні 2016 року позивачка зверталася до поліції з приводу неправомірних дій відповідача, але їй було рекомендовано звернутися до суду з порядку цивільного судочинства. Позивачка просила суд вселити її в квартиру [ADDRESS] та зобов"язати відповідача не перешкоджати їй у користуванні квартирою, що належить їм на праві спільної часткової власності. В судовому засіданні представник позивачки вимоги підтримала. Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що позивачка забезпечена житлом, проживає у квартирі свого співмешканця, квартира, куди вона має намір вселитися, є однокімнатна, а тому їх спільне проживання неможливе. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. По справі встановлено, що з 09.10.2007 р. по 28.03.2011 р. сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], 2009 р.н. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 03.09.2012 р. квартира [ADDRESS] була визнана спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] та визнано право власності за кожним з них по 1\\2 частці. Дана квартира має загальну житлову площу 22,5 кв.м, житлову - 12,0 кв.м, однокімнатна. В судовому засіданні було встановлено, що у вказаній квартирі проживає відповідач з дружиною, позивачку до квартири не допускає, перешкоджає її вселенню, забрав від квартири ключі, позивачка з дитиною проживає у винайманій квартирі. Відповідно до ст.ст.356,358 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, вимоги співвласника квартири про усунення перешкод в користуванні спільною частковою власністю є обгрунтованими, позивачка підлягає безумовному вселенню у дану квартири , а відповідача слід зобов"язати не чинити позивачці перешкод у користуванні квартирою, що належить сторонам на праві спільної часткової власності, оскільки ніхто із співвласників не має превілейованих прав щодо користування такою власністю. На підставі ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки 551,20 грн судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved