Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 25.04.2014 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Радивилівського районного управління юстиції в Рівненської області, актовий запис №15. Від шлюбу є малолітній син [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову посилається на те, що в неї з відповідачем несумісність характерів. В сім'ї часто виникали сварки, непорозуміння. Відповідач не поважав її як дружину, принижував, наносив побої. З березня 2015 року разом з не проживають, шлюбні відносини між ними припинено. Відповідач не проявляє належної уваги до неї і до дитини, не цікавився інтересами сім'ї. Матеріальним забезпеченням сім'ї не займається, не надає матеріальної допомоги на утримання сина, не проявляє батьківської турботи, не дбає про його духовний розвиток. Подальше спільне життя та збереження сім'ї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб, сина передати їй на виховання, а з відповідача стягнути аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 500 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Показала, що стосунки з відповідачем стали погіршуватися ще з початку сімейного життя. Відповідач зловживав спиртними напоями як до укладення шлюбу так і після реєстрації шлюбу, наносив побої позивачу. На протязі року вони з відповідачем разом не проживають і не підтримують сімейних відносин. Причиною припинення шлюбних відносин стало насильство відповідача по відношенню до неї. Спроб примиритися зі сторони відповідача не було. Вважає, що сім'я не може зберегтися. Відповідач не надає коштів на утримання дитини, до дитини не приходить. Відповідач офіційно не працює, однак неофіційно підробляє і має можливість надавати кошти на утримання дитини. Просить розірвати шлюб, сина залишити на проживання і виховання їй, а з відповідача стягнути аліменти на утримання дитини. Відповідач позов визнав частково в частині розірвання шлюбу. Заявив, що з позивачкою стосунки погіршилися з середини березня 2015 року і з того часу вони разом не проживають та не підтримують подружніх стосунків. Показав, що були випадки, коли позивачка кричала, то він її вдарив, однак в той час був тверезий. Примиритися і зберегти сім'ю він не намагався, бо позивач заявила що не бажає спільно проживати. Вважає, що сім»я не може зберегтися. Він до дитини приїжджає не часто, бо інколи їздить на заробітки. Заперечує покази позивачки про нанесення їй побоїв. Заявляє, що побоїв він не наносив, а лише взяв позивачку за руку коли вона забирала документи на дитину. Не заперечує, щоб після розірвання шлюбу дитина проживала з матір»ю. На даний час він працює не офіційно, а тому не має можливості платити аліменти в сумі зазначеній в позові бо не має стабільного доходу. Заслухавши сторін, повно, всесторонньо і об"єктивно дослідивши письмові докази і обставини справи суд знаходить, що позов підлягає до задоволення. Шлюб між сторонами зареєстровано 25.04.2014 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Радивилівського районного управління юстиції в Рівненської області, актовий запис №15, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 25.04.2014 року. (а.с.4). Від шлюбу є малолітній син [PERSON] - [INFO], що доводиться свідоцтвом про народження [NUMBER](а.с.5) На протязі року сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства. Сторонам надавався термін для примирення, однак примирення не відбулося. За цей час ніхто із сторін не зробив спроби примиритися і зберегти сім»ю. Після наданого сторонам судом терміну на примирення позивач позов підтримала, а відповідач позов визнав і сторони обидвоє настоюють на розірванні шлюбу. С1м"я базується на добровільній згоді сторін на спільне проживання. Примусити сторони спільно проживати проти їх волі неможливо. При таких обставинах суд знаходить, що сім"я розпалася остаточно, збереження її неможливе і шлюб сторін носить формальний характер. На протязі періоду роздільного проживання їх малолітній син [PERSON], [INFO], проживав разом з матір»ю і на даний час проживає з матір'ю. Дане доводиться як показами сторін, а також довідкою КП «Комунальник» Радивилівської міської ради №3331 від 09.12.2015 року з якої встановлено, що позивач проживає з сином [PERSON], [INFO], в [ADDRESS] За спільною згодою сторін дитини залишиться і надалі проживати з матір»ю. Суд знаходить, що це відповідає інтересам дитини враховуючи її вік. Дитина перебуває на утриманні позивачки. Дане доводиться Актом обстеження матеріально-побутових умов сім»ї, проведеного комісією Радивилівської міської ради від 08.12.2015 року. З даного акту вбачається, що позивач з малолітнім сином проживає в [ADDRESS]. Умови проживання сім»ї задовільні. Дитина забезпечена всім необхідним і перебуває на утриманні матері. (а.с.7). Батьком дитини є відповідач по справі. Дане підтверджується свідоцтвом про народження малолітнього [PERSON], [INFO] серія [NUMBER].(а.с.5). Відповідач, як батько, зобов»язаний матеріально утримувати свою дитину. Відповідно до ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов»язки щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як показав відповідач він на даний час офіційно не працює і не має стабільного заробітку, а працює неофіційно, періодично і має нестабільний, мінливий дохід. Він згідний сплачувати аліменти на утримання дитини, однак в меншому розмірі ніж заявила позивачка. Згідно ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2ст.182 СК України розмір аліментів не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. З 01 січня 2016 року прожитковий мінімум на дитину віком до 6-ти років становить 1167 грн.. Суд враховує, що відповідно до ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов»язки до дитини. Тому виходячи із прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку суд знаходить, що участь батьків в матеріальному утриманні дитини повинна бути рівна, а саме по 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з кожного з батьків, що становить 583 грн. 50 коп.. При визначенні розміру аліментів, які підлягають до стягнення, суд враховує вік дитини, матеріальне становище і стан здоров»я сторін, те, що позивач на даний час є непрацездатна так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьохрічного віку. Відповідач є фізично здоровим, працездатним і може працювати і надавати допомогу на утримання сина. Суд розглядає позов в межах заявлених позовних вимог і знаходить обгрутнованим і можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього [PERSON], [INFO] в розмірі 500 грн. щомісячно. Позову майнового характеру не заявлено. До стягнення з відповідача також підлягають судові витрати по справі.

Outcome: approved