Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

08.10.2018 року до суду звернулася [PERSON] з позовною заявою до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування Літинської райдержадміністрації про позбавлення батьківських прав, в якому зазначає, що вона перебувала у шлюбі із відповідачем [PERSON], який рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 17.02.2009 р. було розірвано. Від даного шлюбу у них [INFO] народилася донька [PERSON]. Позивач зазначає, що батько дитини [PERSON] не проживає разом з позивачем та її донькою, вихованням доньки не переймається, матеріальну допомогу на її утримання не надає. Просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явилася. Представник позивача - адвоката Данилюк П.П. до судового засідання не з'явився надавши на адресу суду заяву відповідно до якої просить розгляд справи провести у його відсутність. Позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений належним чином про місце дату та час судового засідання. Заперечень суду не надав. Про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи Служби у справах дітей Літинської районної державної адміністрації Джигун О.Л. до судового засідання також не з'явилась. Подала суду заяву відповідно до якої просить винести рішення у відсутність представника органу опіки та піклування. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Проти заочного рішення не заперечує. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечував. У відповідності до ч. 1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з'явився в судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини неявки; не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Так, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 5), судом встановлено що [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 27.02.2009 р. Відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 6) сторони зазначені батьками [PERSON], [INFO] Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 14.09.2017 р. (а.с. 8) вирішено стягувати із [PERSON] та користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ј частки всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до довідки виконавчого комітету Уладівської сільської ради Літинського району Вінницької області за № 817 від 14.08.2018 р. (а.с. 10) зазначається, що на утриманні [PERSON] на утриманні знаходиться її неповнолітня донька [PERSON], [INFO] Батько у часті у вихованні дитини не приймає. Відповідно до листа Уладівської СЗШ І-ІІІ ст. с. Уладівка Літинського району Вінницької області за № 121 від 23.08.2018 р. (а.с. 11) судом встановлено, що батько [PERSON] - [PERSON], у школі не з'являвся, батьківські збори не відвідував. Чи брав участь у вихованні поза межами школи, педагогічний колектив інформацією не володіє. Відповідно до розрахунку зі сплати аліментів (а.с. 12) станом на 30.07.2018 р. у [PERSON] наявна заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 10845,14 грн. Із висновку органу опіки та піклування Літинської райдержадміністрації за № 01-27/48 від 21.05.2019 року судом встановлено, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав. Статтею 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, стан; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства»). Згідно норм ст.152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Конвенція про права дитини, виходячи із рівності прав матері та батька, у пункті 1 статті 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками в супереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Відповідно до ст.164 ч.1 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо він, вона: п.2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно постанови Пленуму Верховного суду України 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити повністю і позбавити батьківських прав [PERSON] щодо його малолітньої доньки [PERSON], [INFO], так як він матеріально не забезпечує дитину, участі у їх вихованні не приймає, не дбає про її духовний та інтелектуальний розвиток, не цікавиться життям, а позбавлення батьківських прав є насамперед способом захисту прав та інтересів дітини та спрямований виключно на досягнення позитивного результату в її долі. Враховуючи те, що позов задоволено повністю, тому на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути відшкодування по сплаті судового збору в сумі 704.80 гривень.

Outcome: approved