Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

06.03.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, просить суд шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 06 липня 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Білгород - Дністровського міського управління юстиції в Одеській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 155 - розірвати, після розірвання шлюбу залишити її шлюбне прізвище " [PERSON] ", вказуючи, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 06 липня 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Білгород - Дністровського міського управління юстиції в Одеській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 155. Від вказаного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинилися з грудня 2016 року, спільне господарство не ведеться, збереження шлюбу є неможливим, до перемирення вони не дійшли, в зв`язку з чим вона і звернулася з позовом до суду. Позивач свої позовні вимоги підтримала, просить суд їх задовольнити, про що надала заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, просить суд справу розглядати за її відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день слухання справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суду не сповістив. Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду від 03 червня 2019 року задоволена заява позивача та суд перейшов до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 280 -281 ЦПК України. Суд розглядає справу за відсутність позивача, відповідно до наданої заяви, без відповідача належним чином повідомленого про день та час судового розгляду справи за наявними матеріалами у справі. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно сторони зареєстрували шлюб 06 липня 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Білгород - Дністровського міського управління юстиції в Одеській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 155. /л.с. 5/ Від вказаного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . /л.с. 6-7/ Як вказує позивач у своїх позовних вимогах, подружні відносини між ними припинені з грудня 2016 року, сумісне господарство не ведеться. Спору, що до майна між ними нема. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, суд вважає, що можливість збереження сім`ї втрачена, подальше сумісне життя подружжя суперечило б інтересам позивача, тому її позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved