Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

02.02.2016 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить суд визнати причину пропуску строку, встановленого для прийняття спадщини поважною та визначити додатковий строк два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла бабуся позивача - [PERSON]. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] були: [PERSON] -чоловік померлої, [PERSON] та [PERSON]-діти померлої. Зазначає, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] Вказує, що звернулася до П'ятої Київської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті бабусі [PERSON], яка листом від 14.01.2016 повідомила позивача про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті бабусі у зв'язку з пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Позивач посилається, що вона пропустила строк на подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, в обгрунтування чого посилається на наступні обставини. Батьки позивача розлучилися у 2006 році та позивач проживала разом з матір'ю та батьками матері. У період 2010 -2014 років у житті позивача склалася складна ситуація, оскільки бабуся та дідусь по маминій лінії були хворими та потребували догляду. Вказує, що з 2010 по 2014 роки навчалася у Державному вищому навчальному закладі «Київський коледж легкої промисловості». Крім того, зазначає, що після смерті батька [INFO], невдовзі [INFO] помер її дідусь - [PERSON] [INFO] померла її бабуся-[PERSON], а [INFO] - помер її дідусь- [PERSON] Посилаючись на складні життєві умови пов"язані з втратою чотирьох рідних людей, позивач зазначає, що вона перебувала у тяжкому психологічному стані, що унеможливило також останню звернутися вчасно з заявою про прийняття спадщини. Крім того, зазначила, що її дядько-[PERSON], тобто відповідач по справі відмовив їй у наданні документів про смерть бабусі -[PERSON] та дідуся- [PERSON], як і документів про родинні стосунки її батька з дідусем та бабусею, що в свою чергу стало додатковою обставиною, що унеможливила вчасно звернутися з відповідною заявою про прийняття спадщини. З урахуванням вищенаведеного, просила позов задовольнити. 02.02.2016 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Кицюк В.С. 04.02.2016 судом направлено запит до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві 19.02.2016 до суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду від 19.02.2016 в справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду. Не погоджуючись з первинним позовом, 14.06.2016 відповідач [PERSON] подав до суду зустрічний позов в якому просить усунути [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті [PERSON] В обгрунтування поданого позову посилається на те, що позивач пропустила строк, встановлений для прийняття спадщини без поважених причин. Вказує, що займався доглядом та лікуванням [PERSON], оскільки остання тяжко хворіла та потребувала сторонньої допомоги. Проте, позивач, знаючи про тяжкий стан спадкодавця, ухилялася від надання допомоги своїй бабусі [PERSON], в той час, як мала можливість надавати таку допомогу. Просить відмовити в задоволенні позову [PERSON] 16.09.2016 ухвалою суду було витребувано з П'ятої Київської державної нотаріальної контори матеріали спадкової справи після смерті [PERSON] 28.11.2016 на адресу суду від П'ятої Київської державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи після померлої [PERSON] Згідно розпорядження щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ від 06.09.2017, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. у зв'язку з припиненням повноважень судді Кицюк В.С. у зв'язку з закінченням строку на який було призначено. В судовому засіданні представник позивача первісний позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, в задоволенні зустрічного позову - відмовити. В судовому засіданні відповідач та його представник зустрічний позов підтримали та просили його задовольнити у повному обсязі, у задоволенні первісного позову просили відмовити у повному обсязі. Представник П'ятої Київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просить слухати справу у їх відсутність. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER], виданим 14.10.1994 р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневої районної державної адміністрації м. Києва, актовий запис №795. [INFO] р. помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 24.03.2013 р. Відділом реєстрації смерті у м.Києві, актовий запис №5291. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з частини квартири [ADDRESS], яка належала померлому. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації житла Солом'янського району м. Києва від 30.10.2002 року, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Рішенням Апеляційного суду м.Києва 05.10.2016 позивачу визначено додатковий строк -два місяці достатній для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON], тобто батька позивача ( а.с. 108-109). [INFO] померла бабуся позивача - [PERSON] ( а.с. 123). Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] були: [PERSON] -чоловік померлої, [PERSON] та [PERSON]-діти померлої. Враховуючи ту обставину, що батько позивача-[PERSON] помер [INFO] , а тому в силу вимог ч.1 ст.1266 ЦК України позивач має право на спадкування за правом представлення після смерті [PERSON] Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України встановлено строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні, позивач із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори після смерті [PERSON] звернулась 14.01.2016, тобто після закінчення шестимісячного строку на прийняття спадщини. 14.01.2016 П'ятою Київською державною нотаріальною конторою було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з неподаннями нею відповідної заяви про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Звертаючись в суд з даним позовом позивач посилалася на те, що пропустила строк на прийняття спадщини після смерті [PERSON] з поважних причин , а саме, через тривалу хворобу бабусі [PERSON], за якою вона здійснює догляд, смертю її дідуся [PERSON], померлого [INFO], в тому числі у зв»язку зі смертю її батька та тяжкого психологічного стану пов»язаного зі смертю чотирьох їй рідних людей. Відповідно до консультативного заключення Поліклінічного відділення Київської міської онкологічної лікарні від 22.07.2009 р. вбачається, що [PERSON] проходила лікування в данній лікарні. Згідно свідоцтва про смерть, виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві, серії [NUMBER] вбачається що [INFO] помер [PERSON]. Згідно свідоцтва №166/14, виданого 20.06.2013 р. Київським коледжом легкої промисловості вбачається, що [PERSON] дійсно навчалась з 01.09.2010 -30.06.2014 за спеціальністю «Дизайн». [INFO] помер дідусь позивача по лінії батька -[PERSON] Як вбачається з рішення Апеляційного суду м.Києва від 05.10.2016 позивачу було надано додатковий строк на прийняття спадщини після смерті батька -[PERSON], оскільки через збіг тяжких обставин-хвороби бабусі по лінії матері, дідусів та їх смерті, остання вчасно не звернулася з заявою про прийняття спадщини. Вказані обставини в силу ст. 82 ЦК України встановлені судовим рішенням та доказуванню не підлягають. З огляду на викладене вище та оцінюючи матеріали справи, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про те, що остання пропустила строк на подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] з поважних причин. Разом з цим, як встановлено в ході розгляду справи по суті та не спростовано відповідачем, її дядько-[PERSON], тобто відповідач по справі відмовив їй у наданні документів про смерть бабусі -[PERSON] та дідуся- [PERSON], як і документів про родинні стосунки її батька з дідусем та бабусею, що в подальшому фактично унеможливило позивачу подати документи на прийняття спадщини. З огляду на викладене вище, беруючи до уваги встановлені судом факти і відповідні ним правовідносини, суд вважає за можливе визнати поважною причину пропуску позивачем строку на подання заяви про прийняття спадщини, а тому приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та надання позивачу двомісячний строк для подання заяви на прийняття спадщини після смерті [PERSON] Що стосується зустрічного позову [PERSON] про усунення від права на спадкування, то суд приходить до наступного висновку. Як встановлено вище, позивач в силу ч.1 ст. 1266 ЦК України має право на спадкування за правом представлення після смерті [PERSON] Спадкоємцем за законом, яким подано до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] є її син - [PERSON] (а.с.122). В судовому засіданні представник відповідача пояснила, що [PERSON] не надавала допомоги [PERSON], яка була в безпорадному стані та потребувала допомоги, а тому [PERSON] повинна бути усунена від права на спадкування. Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст.1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюється на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов'язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред'явлена особою, для якої таке усунення породжує пов'язані зі спадкуванням права та обов'язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК України. Як роз'яснено в ч. 3 п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України за №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Тобто, необхідними умовами для усунення особи від права на спадкування є встановлення факту ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги й факту перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво й потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов'язку забезпечити підтримку й допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини. Крім того, необхідною умовою є з'ясування судом, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб і чи мав спадкоємець матеріальну й фізичну змогу надавати таку допомогу. Враховуючи вищезазначене, лише при настанні цих обставин і доведеності згаданих фактів у їх сукупності, спадкоємець може бути усунений від права на спадщину. Так, з матеріалів справи вбачається та не заперечувалося сторонами по справі, що [PERSON],1950 р.н. мала ряд захворювань, зокрема, хворобу Аддісона тяжкої форми в стадії субкомпенсації, сахарний діабет 2-го типу середньої тяжкості, хронічний гастродуоденіт, хронічний холецистопанкреатит, змішаний зоб 4-го степеню після струмектомії тощо, а тому перебувала у безпорадному стані та потребувала сторонньої допомоги. Разом з тим, не зважаючи на незадовольний стан здоров"я [PERSON], суд вважає, що підстави для задоволенню зустрічного позову відсутні, виходячи з наступного. Судом встановлено, що після розлучення батьків відповідача, остання проживала з матір'ю та її батьками, що підтверджується довідкою форми № 3 від 22.01.2016 (а.с.8). Встановлено та проти цієї обставини не заперечували сторони, що відповідач по справі разом з спадкодавцем не проживала та останню не відвідувала. Як вбачається з пояснень сторін та не спростовано відповідачем, після розірвання шлюбу батьків позивача, між позивачем та рідними його батька склалися складні відносини, які згодом погіршилися внаслідок смерті її батька- [PERSON] Вказані обставини свідчать про відсутність прихильності позивача до своєї бабусі- [PERSON] та як наслідок призвели до небажання у їх спільному спілкуванні. Разом з цим, вказані обставини у розумінні вимог ст.1224 ЦК України не є підставою для усунення позивача від права на спадкування після смерті [PERSON] З матеріалів справи встановлено та не спростовано відповідачем, що позивач не мала можливості надавати допомогу своїй бабусі [PERSON], оскільки доглядала за [PERSON] та [PERSON] до його смерті. Так, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON], які є бабусею та дідусем позивача, дійсно хворіли, що підтверджується Консультативним заключенням Київської міської онкологічної лікарні, виданим [PERSON], довідкою до Акта огляду МСЕК [PERSON] та іншими медичними дослідженнями. Вказані обставини також підтверджуються рішенням Апеляційного суду м.Києва від 05.10.2016 . Крім того, суд вважає, що позивач не мала можливість надавати матеріальну допомогу [PERSON], оскільки в період з 2010-2014 р.р. навчалася, а тому не мала заробітку. Відповідно до довідки ДПІ від 10.10.2016 за № 5692/Ч/26-58-08-02-09 вбачається, що [PERSON] не мала самостійного доходу за період з 01.01.2013 до 01.05.2014 ( а.с. 101). При цьому, в судовому засіданні відповідач підтвердив, що [PERSON] отримувала пенсію, а тому про фінансову допомогу [PERSON] до [PERSON] мова не йшла, а тому вказані обставини не підлягають доказуванню. Разом з цим, суд вважає, що відповідачем не доведено того, що позивач ухилялася від надання допомоги по догляду за [PERSON], оскільки не надано доказів того, що [PERSON] чи інші близькі зверталися до позивача з відповідним проханням та остання відмовлялася в наданні такої допомоги. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] пояснили в суді, що їм відомо зі слів померлої та [PERSON] про те, що [PERSON] ухилялася від надання допомоги [PERSON] Підтвердили, що не чули та не бачили, щоб [PERSON] просила про допомогу [PERSON], а остання відмовлялась її надати. Свідок [PERSON], який частко спілкувався з [PERSON] та [PERSON] вказав, що останні дуже рідко згадували [PERSON], а свідок [PERSON], яка відвідувала [PERSON] та [PERSON] вказала, що [PERSON] згадувала [PERSON] часто. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Оцінюючи покази свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в частині ухилення відповідача від надання допомоги [PERSON] суд не приймає до уваги, оскільки дані обставини їм відомі зі слів померлої та [PERSON], який є зацікавленою особою у справі. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Оцінюючи наявні у справі докази , суд суд вважає встановленим, що померла [PERSON] за допомогою до [PERSON] не зверталися, оскільки між ними були конфліктні стосунки. Жодних письмових доказів того, що відповідач ухилялася від надання допомоги [PERSON], відповідачем не надано та матеріалами справи не підтверджено. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні зустрічного позову [PERSON] , як необґрунтованого. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору 551,20 грн.

Outcome: approved