Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

04 квітня 2018 року Акціонерне товариство Комерційний банк"Приватбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 115021,29 грн. (сто п'ятнадцять тисяч двадцять одна гривня 29 копійок) та судові витрати по справі Позов мотивовано тим, що згідно кредитного договору № б/н від 18 лютого 2006 року відповідачу було надано кредит у розмірі 13000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі36,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення - до закінчення строку дії платіжної картки. Однак зобов'язання за кредитним договором відповідач не виконав, станом на 31 січня 2018 року заборгованість за кредитним договором склала 162883,87 грн., зазначена сума складаєтья з заборгованості за кредитом, заборгованості по відсоткам, заборгованості за пенею та комісією. З урахуванням Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.05.2016, яким суд стягнув з [PERSON] (ін. [NUMBER]) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, р/р 29092829003111, МФО 305299, код ЄДРПОУ 14360570) заборгованість за кредитним договором № б/н від 18.02.2006 року у розмірі 33 520 гривень 68 копійок, яка складаєтья з заборгованості за кредитом, заборгованості по відсоткам, заборгованості за пенею та комісією, штрафами, позивач просить стягнути з відповідача частину різниці заборгованості, яка склалась станом на 31.01.2018 та суми, стягнутої за рішенням суду, а саме 115021,29 грн. (сто п'ятнадцять тисяч двадцять одна гривня 29 копійок) в т.ч.: 0,00 грн - заборгованість за кредитом, 115021,29 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, нарахована відповідно до договору від 18.02.2006 . У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за його відсутності за наявними доказами у справі, просив винести заочне рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, відзив не подав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 18 лютого 2006 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № б/н згідно з умовами якого відповідач отримав від позивача кредит у сумі 13000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі36,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення - до закінчення строку дії платіжної картки. 05 травня 2016 року у цивільній справі №185/1169/16-ц Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області ухвалив рішення, яким стягнув з [PERSON] (ін. [NUMBER]) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, р/р 29092829003111, МФО 305299, код ЄДРПОУ 14360570) заборгованість за кредитним договором № б/н від 18.02.2006 року у розмірі 33 520 гривень 68 копійок, з яких 12996,21 грн. - заборгованість за кредитом, 17252,06грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1200,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500,00грн. - штраф (фіксована частина), 1572,41 грн. - штраф (процентна складова), та судові витрити по справі. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено в ст.1050 ЦК. Якщо договором установлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК). Отже, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання. В даній справі позивач - кредитор реалізував своє право на дострокове повернення кредиту, що підтверджується рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.05.2016, тому з цього моменту припиняється нарахування процентів за кредитом і позичальник зобов'язаний сплатити неустойку та суми передбачені статтею 625 ЦК України Відповідна правова позиція зазначена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року № 444/9519/12. Таким чином, позивач реалізував своє право на отримання всієї суми позики, процентів, комісії та неустойки, звернувшись до суду у 2016 році, за наслідками розгляду справи з відповідача вже стягнуто заборгованість за кредитом, процентами, пенею та комісією, та штрафами, а тому вимагати повернення процентів за користування кредитними коштами, нарахованими відповідно до договору від 18.02.2006 позивач не має права, а тому позовні вимоги є незаконними та необґрунтованими. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed