Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

09.10.2018 року до суду з заявою звернувся [PERSON], заінтересована особа: Гадяцький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. \~У заяві [PERSON] вказує, що до недавнього часу він проживав у [INFO], проте був змушений переїхати до с. Островерхівка Гадяцького району Полтавської області, де на даний час проживає. Його дружина, [PERSON], [INFO] померла 23 квітня 2018 року вдома у м. Шахтарську, про що було видано лікарське свідоцтво про смерть №157 від 23.04.2018 року та свідоцтво про смерть [PERSON] народної республіки. Однак зареєструвати її смерть у встановленому законом порядку заявник не можу. Звернувшись до Гадяцького відділу ДРАЦС для проведення державної реєстрації смерті дружини, заявнику було відмовлено, що підтверджується відмовою у проведенні державної реєстрації смерті №06/15.2-03-25 від 08 жовтня 2018 року. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати Медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стан», тому звернувся до суду з даною заявою та просив встановити факт смерті [PERSON] та допустити негайне виконання рішення суду. В судовому засіданні представник заявника [PERSON], вимоги заяви підтримав та просив суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи: Гадяцького районного відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області до суду не зявився, надали заяву в якій проти задоволення заяви [PERSON]не заперечували, справу просили розглянути без участі їх представника. Відповідно до ч.2 ст. 317 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що можливо розглянути справу за відсутності представника заінтересованої особи.\~ \~ \~ \~ Суд, заслухавши вимоги заявниці, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява [PERSON] підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Факт смерті громадянина України підлягає державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану України (далі Реєстр). Внесення до Реєстру запису про смерть та наступна видача свідоцтва про смерть є підставою для настання правових наслідків смерті, серед яких вступ у спадщину, що залишилась після померлого, можливість встановлення опіки над його дітьми, що залишились без батьківського піклування та інші правові наслідки. Документи (лікарське свідоцтво про смерть та фельдшерська довідка про смерть) у випадку, якщо смерть настала на території України, подаються за формою, що затверджена Міністерством охорони здоров'я України. Проте [PERSON] Народна Республіка - територія самопроголошеного утворення, яке не визнане державою Україна, тому документи про смерть видаються за формою, встановленою Міністерством юстиції [PERSON] Народної Республіки, яка не є прийнятною для українських органів реєстрації актів цивільного стану. Внаслідок цих обставин отримання свідоцтва про смерть в органах РАЦС Міністерства юстиції України є неможливим, а єдиним шляхом його отримання та захисту прав родичів та спадкоємців померлого є звернення до суду за встановленням факту, що має юридичне значення. Факт смерті підтверджується наступними документами: свідоцтвом про смерть, довідкою про смерть, медичним свідоцтвом про смерть. Встановлення факту смерті необхідне для отримання допомоги на поховання та оформлення спадкових прав. Судом встановлено, що [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 30 червня 1961 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ІІ-ІІК № 068988, видане 30.06.1961р. Ленінським ЗАГС м. Таганрог. Громадянка України [PERSON], [INFO] померла 23 квітня 2018 в м. Шахтарськ, про що було видане свідоцтво про смерть складене російською мовою та засвідчене печаткою Шахтарського відділу ЗАГС Державної [PERSON] Міністерства юстиції [PERSON] Народної Республіки ( невстановленого зразка). Вказане свідоцтво про смерть засвідчує факт реєстрації смерті органом, що знаходиться на території самопроголошеного утворення, яке не визнане державою Україна. З цих підстав Гадяцьким районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області було відмовлено [PERSON] у державній реєстрації смерті [PERSON] на території України. \~Згідно Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5(далі Правила), підставою для державної реєстрації смерті є: а)\~\~\~лікарське свідоцтво\~\~про\~\~смерть\~\~(форма №\~\~106/о),\~\~форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №\~\~1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б)\~\~фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я Українивід 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть). Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 року Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року « Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» з квітня 2014 року на території [PERSON] та Луганської областей проводиться антитерористична операція. Відповідно до додатку 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085 від 07.11.2014 року м. Донецьк входить до переліку населених пунктів на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Згідно ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України"(далі - Закон про окуповані території ), будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. \~\~\~Незважаючи на те, що суд у відповідності до вимог ст. 77 ЦПК України, не приймає, як належний доказ свідоцтво про смерть ДНР № 157 видане 23.04.2018 року Шахтарським відділом ЗАГС Державної [PERSON] Міністерства юстиції [PERSON] Народної Республіки, оскільки воно є недійсним, однак, приймає до уваги ті фактичні обставини - письмову інформацію, яка викладена в ньому, а саме, що жінка [PERSON], померла 23 квітня 2018 року вдома у м. Шахтарську. Згідно п.2 ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до ч.4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved