Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

08.07.2014 року представник ТОВ "Вердикт Фінанс" звернувся до суду із позовом до [PERSON], ВДВС Полтавського РУЮ, Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ про зняття арешту з майна. У судове засідання представник позивача не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений належним чином. Представник відповідача - Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ, та представник відповідача - ВДВС Полтавського РУЮ, в судове засідання не з'явились, будучи повідомлені про час та дату розгляду справи. Представники третіх осіб до суду не з'явилися з невідомих причин. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів, за наявних у справі матеріалів відповідно до положень статей 224-233 ЦПК України. Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 114 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Судом встановлено, що 24.06.2008 року між ВАТ Банк «РНС» та [PERSON] було укладено кредитну угоду №277, в подальшому на підставі цієї кредитної угоди було укладено договір про надання траншу №S031/0002735.277 від 24.06.2008 року. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] отримав від банку кредит у сумі 130000,00 доларів США, який зобов'язався повернути у повному обсязі в строк до 25.06.2028 року або достроково зі сплатою 16.80 процентів за користування кредитом. 24.06.2008 року між банком та [PERSON] було укладено іпотечний договір №277-М-1, посвідчений 24.06.2008 року [PERSON], приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за №3813. Відповідно до п.3.1 вказаного іпотечного договору, іпотекодавець передає іпотеко держателю в іпотеку нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю - кондитерський цех, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та є власністю іпотекодавця на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу [PERSON] 24.06.2008 року за реєстром №3807, зареєстрованого в реєстрі правочинів за №2977984. Загальна площа предмету іпотеки становить 552 кв.м. 24 червня 2008 року [PERSON] - приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу, на підставі ст. 73 Закону України «Про нотаріат» та у зв'язку з посвідченням вищезазначеного іпотечного договору, накладено заборону відчуження зазначеного в іпотечному договорі майна, а саме на нежитлову будівлю - кондитерський цех в будинку [ADDRESS], який належить [PERSON], до припинення іпотечного договору. Відповідно до п. 7.1. вказаного Договору іпотеки, Іпотекодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі порушення Іпотекодавцем будь-якого зобов'язання за цим договором або будь-якого зобов'язання, що забезпечено іпотекою за цим Іпотечним договором. За рішенням Загальних зборів акціонерів від 25.03.2008 р. Відкрите акціонерне товариство Банк «РНС» змінило офіційне найменування банку на Відкрите акціонерне товариство Банк «ТРАСТ». Рішенням Загальних зборів акціонерів Відкритого акціонерного товариства Банку «ТРАСТ» від 27 квітня 2010 р. повне офіційне найменування Банку змінено на Публічне акціонерне товариство Банк «ТРАСТ» 31.07.2009р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Траст Фінанс" укладено Договір придбання майнових прав з первісним кредитором - ВАТ Банк "ТРАСТ". 24 квітня 2012 р. між ТОВ "Траст Фінанс" та ТОВ "Вердикт Фінанс" укладено Договір відступлення права вимоги № 240412 за Кредитними договорами укладеними ВАТ Банк "ТРАСТ" та переданими ТОВ "Траст Фінанс". Згідно вказаного договору, ТОВ "Траст Фінанс" передає ТОВ "Вердикт Фінанс" право вимоги за Кредитними договорами укладеними між ВАТ Банк "ТРАСТ" та позичальниками, зазначеними в Додаткових угодах від 24 квітня 2012р., в тому числі і права грошової вимоги до відповідача, як боржника за кредитним договором в зв'язку з невиконанням ним в повному обсязі своїх зобов'язань перед продавцем, зокрема, повернення кредиту, сплати процентів, інших платежів, передбачених умовами договору. На підставі вказаного Договору до Позивача перейшло право вимоги, яке виникло з кредитного договору та іпотечного договору у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора. За умовами кредитного договору, Позичальник зобов'язувався своєчасно сплачувати на користь Банку проценти за користування кредитом за весь строк фактичного користування кредитом, здійснювати погашення заборгованості за кредитом згідно графіку погашення заборгованості шляхом внесення коштів щомісяця на рахунок, вказаний у договорі, сплачувати щомісяця проценти за користування кредитом на рахунок нарахованих відсотків. [PERSON] умови договору не виконав, суму заборгованості та проценти за користування кредитом на користь Банку не повернув. Внаслідок порушення виконання зобов'язань у боржника утворилась заборгованість. З метою захисту своїх інтересів Банк звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовною заявою про стягнення заборгованості. Судом позов було задоволено та видано виконавчий лист № 2-1767 від 03.06.2010 року, на підставі якого Відділом державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції було відкрито виконавче провадження. В ході проведення виконавчих дій по стягненню заборгованості з відповідача були проведені прилюдні торги з реалізації нерухомого майна - предмету іпотеки. Вказані торги не відбулись у зв'язку з відсутністю покупців, в зв'язку з чим позивач придбав предмет іпотеки по початковій ціні в рахунок погашення боргу відповідача, як іпотекодержатель, про що свідчить Протокол проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна (предмета іпотеки) №1713119 від 07 травня 2014 р. та Акт ВП № 25016536 державного виконавця про реалізацію нерухомого майна з прилюдних торгів. Однак, позивач не має можливості оформити вказаний предмет іпотеки у власність так як: постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження державного виконавця Коноз В.М. Октябрського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції виконавче провадження № 32611428 від 03.07.2012 року, накладено арешт на все нерухоме майно, що належить боржнику [PERSON]; постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, виконавче провадження № 38846584, 25.07.2013 року, Октябрського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції, накладено арешт на все нерухоме майно, що належить боржнику [PERSON]; постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, виконавче провадження № 38846797, 01.08.2013 року, Октябрського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції, накладено арешт на все нерухоме майно, що належить боржнику [PERSON]. Згідно вищезазначеного протоколу, ринкова вартість предмету іпотеки становить 55 400,00 грн. Через неналежне виконання умов кредитного договору у [PERSON] станом на 11.06.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 1174 785,22 грн., що значно перевищує вартість предмету іпотеки. Обтяження нерухомого майна іпотекою було зареєстроване позивачем у порядку, передбаченому законом у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та у Державному реєстрі іпотек. Згідно з п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора, відповідно до ст. 514 ЦК України, переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, потекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка зважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини у випадку, коли виконавче провадження незавершене арешт знімається за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника є діями щодо звернення на нього стягнення. Згідно з 4.5.6 ст. З Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права -и вимог на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотеко держателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Статтею 6 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до Закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів Фізичних та юридичних осіб. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 54 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майна з-під арешту. Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу, якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 2 ст. 114 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 26.12.2003 р. № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості (ст. 24 ЦПК, ст. 12 ПІК) позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити частково в частині зняття арешту, заборони відчуження з нерухомого майна, а саме: з нежитлової будівлі - кондитерського цеху, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальна площа - 552 кв.м., що належить [PERSON] та є предметом іпотеки за Іпотечним договором №277-М-1 від 24 червня 2008 року, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження державного виконавця Коноз В.М. Октябрського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції (ВП № 32611428' від 03.07.2012 року), накладено арешт на все нерухоме майно, що належить боржнику [PERSON]; зняття арешту, заборони відчуження з нерухомого майна, а саме: з нежитлової будівлі - кондитерського цеху, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальна площа - 552 кв.м., що належить [PERSON] та є предметом іпотеки за Іпотечним договором №277-М-1 від 24 червня 2008 року, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, виконавче провадження № 38846584, 25.07.2013 року, Октябрського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції, накладено арешт на все нерухоме майно, що належить боржнику [PERSON]; зняття арешт, заборони відчуження з нерухомого майна, а саме: з нежитлової будівлі - кондитерського цеху, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Загальна площа Предмету іпотеки становить 552 кв.м., що належить [PERSON] та є предметом іпотеки за Іпотечним договором № 277-М-1 від 24 червня 2008 року, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, виконавче провадження № 38846797, 01.08.2013 року Октябрського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції, накладено арешт на все нерухоме майно, що належить боржнику [PERSON]. В частині позовних вимог щодо зняття арешту, заборони відчуження з нерухомого майна, а саме: з нежитлової будівлі - кондитерського цеху, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальна площа - 552 кв.м., що належить [PERSON] та є предметом іпотеки за Іпотечним договором № 277-М-1 від 24 червня 2008 року, накладеного Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження старшого державного виконавця Комарєвцева Д.І. Відділу державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції ВП №25016536 від 21.06.2012 року необхідно відмовити, оскільки майно боржника вже було звільнено з-під арешту згідно Постанови про звільнення майна з - під арешту від 03.06.2014 року, а отже права позивача в цій частині позовних вимог не порушені. Зважаючи на викладене,

Outcome: partial