Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

Представник ПАТ «Укрсиббанк», до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №11114688000 від 27.02.2007 року, що станом на 31.03.2014 року становить 47263,42 швейцарських франків, що в гривневому еквіваленті складає - 584584,62 грн та 3654,00 грн судових витрат, посилаючись на те, що 27.02.2007 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11114688000, згідно якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 37 190,00 швейцарських франків. З метою забезпечення взятого на себе відповідачем [PERSON] зобов`язання по Кредитному договору, між ПАТ «Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки №11114688000/1П від 27.02.2007 року. Внаслідок порушення графіку сплати коштів станом на 31.03.2014 року за відповідачем [PERSON] наявна заборгованість по поверненню кредитних коштів в розмірі 47263,42 швейцарських франків, що в гривневому еквіваленті складає - 584584,62 грн. [PERSON] , як поручитель згідно договору поруки, відповідає по зобов`язаннях за вищезазначеним кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і позичальник. Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 21.10.2019 року у ПАТ "Укрсоцбанк" витребовувалось оригінал договору поруки №11114688000/1П від 27.02.2007 року (а.с.136). Представник позивача в судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про причину неявки суд не повідомила, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.142). Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила, просила відмовити. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов договору про надання споживчого кредиту, забезпеченого порукою, внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором з позичальника та поручителя. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. 10.04.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», найменування якого змінено на публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та відповідачкою [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11114688000, за яким банк надав, а позичальник (відповідачка) отримала кредит в сумі 37 190,00 швейцарських франків, та зобов`язалася погасити кредит не пізніше 26.02.2028 року. Умовами п. 1.3.1. договору встановлено, що за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 8,99% річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування розмір процентної ставки підлягає перегляду відповідно до умов Договору. У випадку, якщо Банк не повідомив Позичальника про встановлення нового розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування відповідно до умов Договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим Договором в попередньому місяці. (а.с.15-18). Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов`язання, відповідачка [PERSON] систематично порушувала строки сплати кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №11114688000 від 27.02.2007 року (а.с.7-14). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов`язання, за змістом якої у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. Відповідно до п. 5.5. Кредитного договору за порушення Позичальником термінів повернення кредиту або термінів сплати процентів, комісій строком більше ніж на 1 місяць та/або порушення інших умов договору та /або у випадку позичальником та/або у випадку заставодавцем та/або поручителем та/або гарантом умов укладеного з Банком договору щодо надання забезпечення виконання зобов`язань позичальника за цим договором, Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій у порядку встановленому розділом 11 Договору. Позивачем станом на 31.03.2014 року проведено розрахунок заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №11114688000 від 27.02.2007 року, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідачки [PERSON] , перед банком за кредитними зобов`язаннями в розмірі 47263,42 швейцарських франків, що станом на 31.03.2014 року за офіційним курсом НБУ становить 584584,62 грн., з яких: 32 910,09 швейцарських франків, що станом на 31.03.2014 року за офіційним курсом НБУ становить 407053,32 грн.; 12 127,98 швейцарських франків заборгованість по процентам за користування кредитом, що станом на 31.03.2014 року за офіційним курсом НБУ становить 150006,72 грн.; 836,64 швейцарських франків, що станом на 31.03.2014 року за офіційним курсом НБУ становить 10682,07 грн.- пеня за несвоєчасне погашення за користування кредитом; 1,361,71 швейцарських франків, що станом на 31.03.2014 року за офіційним курсом НБУ становить 16842,51 грн.- пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами (а.с.7-14). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним договором відповідачкою не представлено суду. Згідно вимог ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Позивачем 01.04.2014 року було надіслано відповідачам вимоги про погашення простроченої заборгованості протягом 31 календарного дня з дати отримання даних вимог (а.с.23-24). Жодних дій зі сторони відповідачів, щодо погашення заборгованості за кредитним договором вчинено не було. Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Види забезпечення виконання зобов`язання визначені ч. 1 ст. 546 ЦК України і такими є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток. З метою забезпечення належного виконання зобов`язання, що випливає з договору про надання споживчого кредиту №11114688000 від 27.02.2007 року, між банком та відповідачкою [PERSON] , 27.02.2007 року було укладено договір поруки №11114688000/1П, відповідно до якого поручитель зобов`язалася перед кредитором відповідати солідарно за невиконання [PERSON] усіх її зобов"язань, що виникли з договору про надання споживчого кредиту №11114688000 від 27.02.2007 року, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому (а.с.22). У відповідності до умов ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно зі ст.553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Частиною 1 ст. 547 ЦК України передбачено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. У відповідності до ч. 2 ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. За ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Однак, як вбачається з копії договору поруки, та оригіналу договору, який був оглянутий в судовому засіданні, на останньому відсутній підпис відповідачки [PERSON] , що свідчить, про те, що жодних зобов`язань з даного приводу відповідачка на себе не брала. Таким чином, враховуючи, що відповідачкою [PERSON] не було підписано договір поруки, тобто, не дотримано обов`язкової письмової форми, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за кредитним договором є частково обгрунтованою та підлягає до часткового задоволення, шляхом стягнення з відповідачки [PERSON] , на користь позивача заборгованісті за договором споживчого кредиту в розмірі - 47 263,42 швейцарських франків, що в гривневому еквіваленті становить 584 584 грн. 62 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідачки [PERSON] також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 192, 526, 527, 533, 546, 554, 611, 612, 1050, 1054; 16, 20 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 128, 141, 247 ЦПК України,

Outcome: approved