Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

У липні 2020 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення пені по аліментам. Вказувала, що на підставі виконавчого листа від 15.12.2016 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на дітей в розмірі 1/2 частини його заробітку до досягнення дітьми повноліття, яке відповідач виконував не в повному обсязі. Просила стягнути з відповідача на її користь пеню за несвоєчасну сплату аліментів за період з 30.09.2019 року по 14.07.2020 року у розмірі 115561, 04 грн. Позивачка в судове засідання не з`явилась, просила позов задовольнити, слухати справу без її участі. Відповідач позов не визнав, просив слухати справу без його участі, у задоволенні позову відмовити. Позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що на виконанні Кальміуського ВДВС у м. Маріуполі Східного МРУ МЮ\~ перебуває виконавче провадження №\~ 532855765 з примусового виконання виконавчого листа № 264/4949/16-ц, виданого 15.12.2016 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/2 частини доходів, починаючи з 30.08.2016 року. З розрахунку державного виконавця заборгованості по аліментам вбачається, що за період з вересня 2019 року по липень 2020 року боржником [PERSON] на виконання виконавчого листа № 264/4949/16-ц аліменти сплачувались частково. Сума заборгованості станом на 31.07.2020 року складає 129022, 38 грн. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць, помножена на кількість днів заборгованості, помножена на 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені 1%. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%. Відповідний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року за результатами розгляду справи № 333/6020/16-ц. \~ Враховуючи викладене, загальний розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів станом на липень 2020 року становить за: - жовтень 2019 року 5371, 49 грн. (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі за жовтень 2019 року) х 1% х 256 днів (кількість днів прострочки з 01.11.2019 року по 14.07.2020 року) = 13751, 01 грн.; - листопад 2019 року 5371, 49 грн. (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі за листопад 2019 року) х 1% х 226 днів (кількість днів прострочки з 01.12.2019 року по 14.07.2020 року) = 12139, 57 грн.; - грудень 2019 року 1304, 79 грн. (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі за грудень 2019 року) х 1% х 195 днів (кількість днів прострочки з 01.01.2020 року по 14.07.2020 року) = 2766, 15 грн. В інші місяці відповідач сплачував аліменти в повному розмірі, а тому підстави стягнення з нього пені відсутні. Таким чином загальний розмір неустойки (пені) складає 28656, 73 грн. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачка має право на стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати останнім аліментів на утримання дитини, та з відповідача на користь позивача слід стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, передбачену ст. 196 СК України. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"у п. 22 роз`яснив, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. Виходячи з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання, відсутність вини в простроченні сплати аліментів повинен довести платник аліментів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Суд не бере до уваги надані відповідач розрахунки сплати комунальних послуг як такі, що не мають відношення до предмету спору, а також надані розрахунків переводів оскільки відповідно до ч. 2 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Таким чином суд встановив, що відповідач у певні місяці не здійснював в належному розмірі виплат за аліментами і поважних обставин, які б свідчили про незалежні від нього причини, не встановлено. Так, позивачка в силу Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, тому судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір пропорційно задоволеній частині вимог в розмірі 208, 35 грн.

Outcome: partial