Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

03 січня 2020 року представник позивача - адвокат Ковальов Д.В. звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом, в якому просив: встановити факт постійного її проживання з [PERSON] , померлою [INFO] , з 07 жовтня 2017 року по [INFO] ; визнати за [PERSON] у порядку спадкування за законом право власності на наступне майно: земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 2324555100:09:096:0009; житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] . В позовній заяві посилається на підстави, передбачені ст.ст. 1216, 1218,1220, 1223, 1225 ЦК України. Заява обґрунтована тим, що [INFO] помер дід позивача [PERSON] , який до часу своєї смерті проживав разом зі своєю дружиною [PERSON] , яка є бабкою позивача. Після смерті діда залишилася спадщина, яка складається з наступного майна: земельної ділянки площею 0,15 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованого по [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 2324555100:09:096:0009, право померлого на яку підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 10180204 від 30 вересня 2013 року; житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] , який складається із: А-1 - житловий будинок, черепашник обкладений цеглою, Б-1 гараж, В-1 сарай, д душова, № 1 водогін, № 2 бетонування двору, № 3 огорожа, загальною площею 64,2 кв.м., житловою площею - 54,2 кв.м. Право померлого на зазначений житловий будинок підтверджено свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок № 1790 від 29 листопада 1994 року. Після смерті [PERSON] бабка позивача фактично прийняла спадщину на вище наведене майно відповідно до положень ч.3 статті 1268 ЦК України, однак свої спадкові права не оформила. [INFO] бабка позивача [PERSON] померла. З 07 жовтня 2017 року позивач [PERSON] проживала разом з бабкою, піклувалася про неї та доглядала за нею до часу її смерті. Після смерті бабки відкрилася спадщина на вище вказане майно і позивач вважала що фактично прийняла спадщину після померлої бабусі, оскільки постійно проживала разом з нею на час відкриття спадщини. У зв`язку з цим, у встановлений законодавством строк до нотаріальної контори не зверталась. У серпні 2019 року звернувшись до нотаріальної контори із відповідною заявою, але нотаріусом відмовлено позивачу в оформленні спадщини у зв`язку з тим, що вона не змогла документально підтвердити факт проживання з померлою особою за однією адресою до часу її смерті. Окрім того, позивач не має оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, а наявні лише їх копії, і право власності на майно не зареєстровано в електронному реєстрі земель. Відсутність правовстановлюючих документів унеможливлюють оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] , який діє на підставі ордеру про надання правової допомоги серіїAP № 1007810 від 27.12.2019 року, підтримав заявлені вимоги за вище наведеними обставинами та просить задовольнити. Представник відповідача Приазовської селищної ради Приазовський район, Запорізька область в судове засідання не з`явився, селищний голова Варбанський С.Є. надав заяву про розгляд справи за відсутністю представника селищної ради, зазначив, що при вирішення справи покладається на розсуду суду. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю, зазначили, що позов визнають у повному обсязі та просять задовольнити. Вислухавши представника позивача, допитавши свідків, і дослідивши зібрані у справі докази, приймаючи визнання позову відповідачами, наявні підстави для ухвалення рішення про задоволення вимог, оскільки встановлені наступні обставини та правовідносини. Частина 4 статті 206 ЦПК України передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Згідно зі статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [INFO] в смт. Приазовське Приазовського району Запорізької області у віці 81 рік помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим10 жовтня 2017 року Приазовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Із довідки Приазовської селищної ради № 1664 від 10 вересня 2019 року встановлено, що [PERSON] та [PERSON] постійно мешкали разом з 1990 року за адресою: [ADDRESS] , до дня смерті [PERSON] - [INFO] . [PERSON] та [PERSON] , відповідно до копії свідоцтва про одруження від 24.11.1959, були одружені з указаної дати. Отже, наведені документи підтверджують що [PERSON] та [PERSON] постійно проживали разом за однією адресою до дня смерті [PERSON] [INFO] померла [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 27.08.2018 року. Відповідач по справі [PERSON] народилася [INFO] в місті Горлівка Донецької області (копія паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 19 листопада 1998 року Ленінським РВ УМВС України в Запорізькій області). Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] ). Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 24 січня 1981 року, [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб із [PERSON] , [INFO] , та після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] народилася [INFO] в місті Горлівка Донецької області. (копія паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 14 червня 1999 року Микитівським РВ Горлівського МУ УМВС України у Донецькій області). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] її батьками є [PERSON] та [PERSON] . 25 Січня 1983 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , та після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (копія свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 29 січня 1983 року). Таким чином, відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] є дочками [PERSON] та [PERSON] , спадкоємцями першої черги після смерті батьків. Позивач [PERSON] народилася [INFO] в місті Запоріжжя Запорізької області. Місце її проживання зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (копія паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 09 червня 2004 року Приазовським РВ УМВС України в Запорізькій області). Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] ). Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 20 вересня 2003 року, [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , та після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Із наведених документів встановлено що позивач по справі [PERSON] є онукою [PERSON] і [PERSON] . [PERSON] була зареєстрована з 1990 року по день смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Відомими спадкоємцями після її смерті - є доньки [PERSON] і [PERSON] та онука [PERSON] (довідка Приазовської селищної ради № 1665 від 10.09.2019 року). В судовому засіданні допитані свідки [PERSON] і [PERSON] , які підтвердили, що є сусідами сім`ї [PERSON] і їм достовірно відомо, що одразу після смерті [PERSON] , онука [PERSON] стала постійно проживати із [PERSON] , яка хворіла, доглядала за нею по день смерті бабки - [INFO] . Таким чином із досліджених вищенаведених доказів достовірно встановлено, що спадкоємець [PERSON] із 07 жовтня 2017 року постійно проживала разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини ( [INFO] ). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 10180204 від 30.09.2013, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0, 15 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованого по [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 2324555100:09:096:0009. Підстава виникнення права власності - державний акт на право приватної власності серії ЗП № 000015010274, виданий 21.04.1997 року. Житловий будинок розташований по [ADDRESS] належить [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 29 листопада 1994 року, виданого на підставі рішення виконкому Приазовської селищної ради народних депутатів № 160 від 20.09.1994. Відповідно до інформаційної довідки КП «Нерухомість-П» Приазовської районної ради Запорізької області № 517 від 16 грудня 2019 року, житловий будинок розташований по [ADDRESS] належить [PERSON] . На земельній ділянці за вказаною адресою розташовано А-1 - житловий будинок, черепашник обкладений цеглою, Б-1 гараж, В-1 сарай, д душова, № 1 водогін, № 2 бетонування двору, № 3 огорожа, загальною площею 64,2 кв.м., житловою площею - 54,2 кв.м. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 60141377 від 08 травня 2020 року, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має у строк - шість місяців з часу відкриття спадщини подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України). Враховуючи, що діти померлого [PERSON] в установленому законом порядку не прийняли спадщину, єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, є дружина померлого - [PERSON] , яка на день смерті чоловіка, постійно із ним проживала. Встановлено, що [PERSON] за життя не оформила у встановленому законодавством порядку спадщину у вигляді вказаної земельної ділянки та житлового будинку і померла [INFO] та з нею на момент смерті (відкриття спадщини) постійно проживала онука - позивач [PERSON] , яка згідно ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. Із матеріалів спадкової справи № 95/2019, початої 25 серпня 2018 року приватним нотаріусом Приазовської районного нотаріального округу Коверзнєвим С.В. за заявою [PERSON] , встановлені наступні обставини. Відповідно до заповітів від 11.03.2013 та від 16.04.2013 [PERSON] та [PERSON] на випадок своєї смерті усе своє майно в рівних частках заповіли донькам [PERSON] та [PERSON] . Згідно заяв останніх від 23.08.2019, засвідчених нотаріусом, [PERSON] та [PERSON] знають про заповіти їх батьків, але пропустили строк прийняття спадщини, на яку не претендують, і звертатись до суду для визначення додаткового строку для подачі заяв про прийняття спадщини не будуть. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.08.2019, приватний нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , у зв`язку з пропущенням встановленого строку для прийняття спадщини, передбаченого ст.1270 ЦПК України. В позові зазначено про втрату оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Представник позивача зазначив, що позивач має тільки ксерокопії цих документів. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). (стаття 1216 ЦК України). Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч.1ст.1225 ЦК України). Таким чином, із досліджених доказів, які є належними і допустимими, судом достовірно встановлено, що на момент відкриття спадщини спадкодавець [PERSON] мала право на земельну ділянку та житловий будинок, яке не оформила, але воно не припинилось внаслідок її смерті, а позивач [PERSON] на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. Втрата правовстановлюючих документів на майно унеможливлює оформити право власності на землю та житловий будинок в нотаріальному порядку. Пунктами 4.12., 4.15 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів; видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно з ч.2 ст.49 Закону України "Про нотаріат" нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. На підставі ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В розумінні ст.392 ЦК України, право власності спадкоємця [PERSON] на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Одним із завдань цивільного судочинства, відповідно до ст.2 ЦПК України є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту невизнаних прав фізичних осіб. Суд вважає, що оскільки позивачем було доведено факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, підтверджено належність померлій особі [PERSON] прав на власність земельної ділянки та житлового будинку і, відповідно, право позивача на спадкування, а закон не дозволяє оформлення права власності в нотаріальному порядку без наявності оригіналів державного акту на земельну ділянку та свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого на ім`я спадкодавця, позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі. Таким чином, наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, а визнання відповідачами позовних вимог не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved