Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, мотивуючи свої вимоги тим, що вони перебували в зареєстрованому шлюбі з 31.01.1992 року по 31.08.2001 рік, від шлюбу мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO]. На даний час дочка навчається у Київському національному університеті ім.. Т.Г.Шевченка на денній формі навчання на контрактній основі з 01.09.2012 року із строком закінчення навчання до 30.06.2016 року. Дочка проживає разом з нею, плата за навчання становить 92000, 00 грн. Вона працює, але коштів на утримання дочки не вистачає. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, має заборгованість по сплаті аліментів за виконавчим листом. На підставі викладеного позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дочки аліменти у розмірі 13 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною 23 років на період навчання. В судовому засіданні позивачка [PERSON] повністю підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Представник відповідача та її представник у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. Пояснили, що відповідач з 2012 року постійно надає дитині матеріальну допомогу у розмірі 500, 00 грн. щомісячно. Крім того, на даний час відповідач є пенсіонером, отримує пенсію, інших доходів не має, а тому сплачувати аліменти у розмірі, визначеному позивачкою, можливості не має. На підставі викладеного просили позов задовольнити частково, стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки у розмірі 500, 00 грн. щомісячно. Вислухавши пояснення позивачки, представника відповідача та її представника, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 31.01.1992 року по 31.08.2001 рік. Від шлюбу сторони мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO]. [INFO] [PERSON] виповнилося 18 років. На даний час [PERSON] навчається у Київському національному університеті ім.. Т.Г.Шевченка з 01.09.2012 року на ІІІ курсі економічного факультету на денній формі навчання на умовах контракту, дата закінчення навчання - 30.06.2016 року, що підтверджується відповідною Довідкою від 03.10.2014 року. На даний час [PERSON] проживає разом з матір"ю [PERSON], потребує матеріальної допомоги на навчання та інші потреби, пов"язані з навчанням. Таким чином, в судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що повнолітня [PERSON] навчається на стаціонарі, на контрактній основі, потребує матеріальної допомоги у зв"язку із навчанням. Як встановлено при розгляді справи, мати дитини - позивачка [PERSON] на даний час працює, отримує заробітну плату, середній розмір якої становить 1915, 31 грн., що підтверджується відповідною довідкою, а також отримує пенсію за віком, середній розмір якої становить 1600, 00 грн. Батько дитини - відповідач [PERSON] на даний час офіційно не працює, є пенсіонером, отримує пенсію, розмір якої становить 1628, 31 грн., що підтверджується відповідною довідкою. Під час розгляду справи встановлено, що відповідач в період з 2012 року по даний час надає матеріальну допомогу на утримання дочки у розмірі 500, 00 грн. щомісячно, що підтверджується відповідними квитанціями. Але слід зазначити, що позивачка вважає даний розмір матеріальної допомоги не достатнім, а також вказує про те, що відповідач може в подальшому врахувати ці квитанції в рахунок боргу по аліментах за виконавчим листом, а тому просить стягнути аліменти у примусовому порядку. З урахуванням вищевикладеного та вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів є підставними та обгрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню, оскільки батько дитини має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів в частковому відношенні до його заробітку в розмірі 14 частини щомісячно від усіх видів її заробітку (доходу), починаючи з 14.07.2014 року і до закінчення навчання - 30.06.2016 року. Даний розмір аліментів суд вважає достатнім для забезпечення потреб дитини, а також з урахуванням розміру пенсії, яку отримує відповідач. Посилання позивачки на те, що відповідач перебуває за межами України, де працює, отримує дохід суд до уваги не приймає, оскільки дані посилання не були доведені належними доказами. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243, 60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial