Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

14.04.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві позивач зазначив, що 01.04.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір відновлювальної кредитної лінії. Згідно кредитного договору відповідачу [PERSON] був наданий кредит в сумі 600000 гривень на споживчі цілі з виплатою відсотків за користування кредитом щомісячно у розмірі 17% річних з остаточним терміном погашення 31.03.2018 року. Згідно до умов кредитного договору відповідач зобов»язався за повернення кредиту, нарахованих відсотків, відшкодування можливих збитків, за сплату пені та інших штрафних санкцій обумовлених кредитним договором. З червня 2009 року відповідач [PERSON] перестав здійснювати сплату нарахованих відсотків за користування кредитом, у зв"язку з чим виникла кредитна заборгованість. Судовим наказом Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 18.12.2009 року стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 642756,15 грн. Рішення набрало законної сили 18.01.2010 року. Згідно п. 8.2 кредитного договору дострокове повернення всієї суми кредиту не є розірванням договору в односторонньому порядку зі сторони банку. Отже, кредитний договір є діючим. До того ж згідно п. 3.3.2. кредитного договору позичальник повинен відповідати всіма власними коштами та майном по своїм зобов"язанням. Залишок заборгованості за нарахованими, але не сплаченими відсотками за період з 01.11.2009 року по 31.01.2013 року становить в розмірі 324328,08 грн., а також нарахувалася пеня за період з 17.02.2012 року по 01.02.2013 рік в розмірі 29655,31грн. загальна сума заборгованості за кредитним договором № 86 від 01.04.2008 року становить 353983,39 грн. Просить стягнути з відповідача заборгованість та витрати по справі. За заявами сторін справа розглянута без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 509 ЦК України зобов»язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов»язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов»язку. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов»язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов»язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов»язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов»язання. Ч.1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що 01.04.2008 року сторони уклали договір, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 600000 грн. (а.с.5-7). Відповідно судового наказу Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 18.12.2009 року стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 642756,15 грн. (а.с.8) Згідно розрахунку станом на 01.03.2014 року відповідач за кредитним договором має заборгованість у сумі 353983,39 грн. (а.с. 9). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що сторони уклали кредитний договір, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, в зв»язку з чим з відповідача підлягає стягненню заборгованість по даному договору. Також з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 3539,83 грн. на користь позивача, яке було ним сплачено при подачі позовної заяви до суду (а.с.1).

Outcome: approved