Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

У вересні 2014 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача за участю третьої особи, в якому просила визнати незаконними збільшення процентної ставки до ставки 16,5% річних за кредитним договором № КФ(11)96-07 від 17.08.2007 року. В обґрунтування позову зазначила, що 17.08.2007 року між АБ «ТАС-Бізнесбанк» (Кредитором), правонаступником якого є ПАТ «ТАСКОМБАНК», та нею (Позичальником) було укладено Кредитний договір №КФ (11)96-07, відповідно до умов якого вона отримала кредит у сумі 25000,00 доларів США та зобов'язалася в строки та на умовах, визначених у договорі, повернути отримані кошти та сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 14% річних. Для забезпечення виконання умов кредитного договору 17.08.2007 року між [PERSON] (Поручитель) та АБ «ТАС-Бізнесбанк» (Кредитор) було укладено Договір поручительства №96-07, за умовами якого [PERSON] зобов'язався відповідати перед банком за виконання нею зобов'язань за вказаним кредитним договором. Певний проміжок часу вона сумлінно виконувала взяті на себе зобов'язання, проте з настанням всесвітньої фінансової кризи 2008 року її доходи значно зменшилися і з часом вона втратила можливість належним чином сплачувати платежі за кредитом. На теперішній час у Бердянському міськрайонному суді Запорізької області слухається цивільна справа №310/12375/13-ц за позовом ПАТ «ТАСКОМБАНК» до неї та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В матеріалах справи міститься розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що за період з 19.09.2008 року по 20.11.2008 року Банком нараховані відсотки за користування кредитом в розмірі 14,5% річних, а починаючи з 21.11.2008 року по 27.05.2012 року, в розрахунку заборгованості вже вказано відсоткову ставку в розмірі 16,5% річних. Підстави підвищення відсоткової ставки за кредитним договором банком їй не повідомлялися і жодних повідомлень про підвищення процентної ставки вона не отримувала. У п.2 кредитного договору встановлено, що розмір плати за користування кредитом складає 14,0% річних. Вона не заперечує, що кредитним договором передбачена можливість підвищення процентної ставки на 2% річних у випадку допущення нею як позичальником простроченої заборгованості більше 5 днів, але їй незрозуміло, на якій підставі банк двічі підвищив процентну ставку: спочатку до 14,5% річних, а потім - до 16,5% річних. Тому дії банку суперечать чинному законодавству. В кредитному договорі не передбачено право банку змінювати розмір процентної ставки без узгодження з нею та без внесення відповідних змін до укладеного договору та не передбачено процедури, за якою здійснюється підвищення процентної ставки. Отже, зміна розміру процентної ставки за кредитним договором мала б вчинятися в тій самій формі, що і сам кредитний договір, тобто у письмовій. Проте жодних додаткових угод до кредитного договору вона не підписувала. Тому банк незаконно підвищив процентну ставку за користування кредитом в односторонньому порядку. Кредит є споживчим. Відповідно до п.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки НБУ або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем протягом семи календарних днів з дати зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною. Отже, Банк, бажаючи скористатися своїм правом на підвищення процентної ставки в односторонньому порядку, мав дотриматися передбаченої законодавством процедури, зокрема, протягом семи днів письмово повідомити її про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом. Виходячи з того, що повідомлень про підвищення процентної ставки вона не отримувала, це підвищення є недійсним. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] підтримав позов із зазначених у ньому підстав, доповів по його суті та просив задовольнити. Представник відповідача за довіреністю Косатий Д.А. заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що підвищення розміру процентної ставки за кредитним договором відбулося на підставі укладеної між сторонами додаткової угоди, тому просив у позові відмовити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, до суду повернувся конверт за закінченням терміну зберігання. Заслухавши представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, матеріалами справи підтверджено, що 17 серпня 2007 року між Акціонерним Банком «ТАС-Бізнесбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК», та позивачем було укладено Кредитний договір № КФ(11)96-07, відповідно до умов якого остання отримала кредит у сумі 25000,00 доларів США на термін з 17.08.2007 року по 16.08.2017 року та зобов'язалася щомісячно погашати кредит та сплачувати відсотки за його користування у відповідності з графіком, який є додатком до цього договору. Для забезпечення виконання умов кредитного договору 17.08.2007 року між [PERSON] та АБ «ТАС-Бізнесбанк» було укладено Договір поручительства №96-07, за умовами якого поручитель зобов'язався солідарно відповідати перед банком за виконання позичальником [PERSON] зобов'язань за зазначеним вище кредитним договором, що підтверджується копіями цих договорів. Пунктом 2 кредитного договору від 17.08.2007 року встановлено, що розмір плати за користування кредитом складає 14,0 річних. У випадку виникнення у позичальника простроченої заборгованості за цим договором більше 5-ти днів, розмір плати за користування кредитом збільшується на 2%річних. Крім цього, судом з'ясовано, що 06 грудня 2008 року між Відкритим Акціонерним Товариством «Акціонерний банк «Бізнес Стандарт» та [PERSON] було укладено договір про внесення змін до кредитного договору № КФ(11)96-07 від 17.08.2007 року, згідно з яким внесено зміни до п.2 кредитного договору та викладено його в новій редакції: «2. Розмір плати за користування кредитом складає 14,5% річних. Відсоткова ставка за цим договором може змінюватись залежно від зміни облікової ставки НБУ. Про зміну відсоткової ставки за цим договором позичальник повідомляється Банком письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною. У випадку виникнення у Позичальника простроченої заборгованості за цим договором більше 5-ти календарних днів, розмір плати за користування кредитом збільшується на 2% річних». Тобто, з 6 грудня 2008 року було змінено розмір відсотків за користування кредитними коштами з 14,0% річних до 14,5 % річних та передбачено збільшення їх розміру на 2% у разі виникнення у позичальника простроченої заборгованості більше 5 календарних днів. Згідно ст.ст.3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. За положеннями ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК передбачено, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Сама позивач вказала в своєму позові, що з настанням фінансової кризи 2008 року вона неналежним чином вносила платежі за кредитом, тобто мала прострочення платежів більше ніж на 5 календарних днів, тому Банк правомірно, відповідно до умов кредитного договору, підвищив процентну ставку на 2% річних до 16,5% річних. Як вбачається з наданого відповідачем нового розрахунку заборгованості за кредитним договором, з 06.12.2008 року вказана відсоткова ставка 14,5 річних, а з 11.12.2008 року - 16,5 % річних, що відповідає умовам укладеного кредитного договору від 17.08.2007 року та договору від 06.12.2008 року про внесення змін до кредитного договору № КФ(11)96-07 від 17.08.2007р. Як роз'яснено в п.28 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року, при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей 641-642 ЦК або в порядку, визначеному частиною шостою статті 1056-1 ЦК. Наприклад, не є односторонньою зміною умов договору та не суперечить статті 1056-1 ЦК зміна розміру фіксованої процентної ставки залежно від зміни обставин кредитного ризику (неукладення договору страхування, припинення договору застави/іпотеки тощо), якщо в кредитному договорі визначено обставини, за якими застосовується інша фіксована процентна ставка, та її розмір. При підвищенні процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. У даному випадку умовами самого кредитного договору та договору про внесення до нього змін було передбачено односторонню зміну плати за користування кредитом на 2% річних в разі виникнення простроченої заборгованості позичальника більше 5 днів, що не є односторонньою зміною відсоткової ставки з боку банку, тому посилання позивача в позовній заяві та її представника в судовому засіданні в своїх поясненнях щодо порушення процедури підвищення відсоткової ставки є неспроможними та такими, що не узгоджуються з умовами укладених письмових договорів. Не знайшло свого підтвердження і запевняння позивача в позовній заяві, що ніяких додаткових угод до кредитного договору [PERSON] не підписувала. Представником позивача в теперішньому судовому засіданні було зроблено заяву про те, що на відправлену позивачу копію додаткової угоди від 06.12.2008 року [PERSON] йому повідомила, що під нею стоїть не її підпис та просила призначити по справі почеркознавчу експертизу, проте на пропозицію суду особисто з'явитися в судове засідання для відібрання у неї експериментальних зразків підпису, остання в телефонному режимі відмовилася, зі слів її представника. А тому її заява про не укладення договору про внесення змін до кредитного договору від 06.12.2008 року є голослівною. Також не заслуговують на увагу посилання позивача та її представника на п.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо обов'язкового повідомлення протягом 7 днів з дати зміни процентної ставки в разі її зміни залежно від зміни облікової ставки НБУ, оскільки в даному випадку зміна процентної ставки відбулася відповідно до додаткової угоди до кредитного договору та збільшилася ще на 2% річних також відповідно до умов укладених договорів через порушення позичальником графіку внесення платежів на погашення кредиту, а не внаслідок зміни облікової ставки НБУ, як помилково вважає позивач з посиланням на норми Закону України «Про захист прав споживачів». Таким чином, з урахуванням встановлених в їх сукупності фактичних обставин та наданих сторонами доказів, суд приходить до висновку, що з боку ПАТ «ТАСКОМБАНК» порушень чинного законодавства і умов кредитного договору не було вчинено, а тому позовні вимоги є недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed