Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

03.07.2017 року [PERSON] звернулася до Дружківського міського суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що їй на праві власності належить 1/6 частина будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS]. В даному будинку крім неї також зареєстровано її онука [PERSON], її син [PERSON] та [PERSON], яка була цивільною дружиною її сина, що є відповідачем по справі. З 2010 року відповідач у будинку не мешкає, комунальні послуги не сплачує, господарством не займається. В будинку не має її речей, але добровільно знятись з реєстрації відповідач не бажає. Просить усунути перешкоду в користуванні нею власністю, визнавши [PERSON], такою, що втратила право на користування житловою площею в будинку [ADDRESS]. В судове засідання позивачка [PERSON] з'явилася, позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи її було повідомлено належним чином - оголошенням у пресі, відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України, за місцем реєстрації не мешкає. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] у розмірі 1/6 частини та [PERSON] у розмірі 5/6 частини, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом №1143 від 12.05.2017 року та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом №1140 від 12.05.2017 року (а.с.8,9). Права власника житлового будинку чи квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпорядження своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. До членів сім'ї власника квартири належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу (дружина, їх діти, батьки). З матеріалів справи встановлено,що відповідач [PERSON] зареєстрована у спірному будинку за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сім"ї №243 від 22.05.2017 року, виданою Виконавчим комітетом Олексієво-Дружківської селищної ради м. Дружківки Донецької області. (а.с.13) Як вбачається з позовної заяви відповідачка [PERSON] є матір"ю неповнолітньої [PERSON], [INFO] та перебувала у цивільних відносинах з [PERSON], який є сином позивачки. Проте з 2010 року [PERSON] у спірному будинку не мешкає, також її було позбавлено батьківських прав у відношенні доньки [PERSON]. Установлено, що [PERSON] була зареєстрована у будинку зі згоди попереднього власника будинку, померлого [INFO]. Згідно акту від 01.02.2017 року при відвідуванні спірного будинку відповідача [PERSON] в спірному будинку не було та вона у ньому не проживає більше семи років (а.с. 15). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], підтвердили, що відповідач не мешкає у будинку більше року. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 405 ЦК України передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Ці висновки не є порушенням ст. 47 Конституції України чи ст. 9 ЖК України, оскільки право на житло (користування ним, усунення перешкод у користуванні ним) підлягає захисту лише у випадку порушення прав особи. Оскільки відповідач не мешкає у будинку [ADDRESS], не сплачує комунальних платежів, не веде ніяких господарських робіт, не має права власності на частину вказаного будинку, позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved