Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

У провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей по Новобаварському району, про встановлення місця проживання малолітньої дитини та спілкування з дитиною. Ухвалою суду від 27.05.2020 року провадження у справі було відкрито та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 01.07.2020 року виключено третю особу Службу у справах дітей по Новобаварському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради зі складу осіб, які беруть участь у справі, залучено в якості третьої особи Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради та дану цивільну справу передано на розгляд до Виноградівського районного суду Закарпатської області за підсудністю. Ухвалою Виноградівського районного суду від 31.07.2020 дану цивільну справу прийнято до розгляду. Позивачка [PERSON] свої позовні вимоги мотивує тим, що під час перебування в шлюбі з відповідачем [PERSON] у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 423 від 14 червня 2012 року, Жовтневим відділом державної РАЦС реєстраційної служби ХМУЮ. Рішенням Жовтневного районного суду м. Харкова від 20 липня 2017 року шлюб між ними було розірвано. 12 жовтня 2015 року на підставі рішення Жовтевого районного суду м. Харкова, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, на неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , до її повноліття, починаючи з 03 вересня 2015 року. Позивачка вказує, що не дійшла згоди з відповідачем щодо місця проживання доньки. Відповідач [PERSON] одинадцять місяців на рік перебуває на заробітках за кордоном, приїджає тільки раз на рік у відпустку, одного разу він викрав дитину з її будинку і відвіз у Закарпаття до себе додому, без згоди позивачки і вона вимушена була звертатися до органів поліції з питання розшуку дитини. Зараз дитина мешкає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] . Позивачка вважає, що в інтересах доньки проживати саме з нею, а не з батьком. Вказує ,що працевлаштована, має постійний дохід, робочий день триває з 9:00 год до 16:00 год, тому має можливість відводити дитину до школи, іншим чином піклуватися про неї, може у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задовольнити гармонійний розвиток її особистості в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. В той час як відповідач не має достатнього постійного доходу для матеріального забезпечення, має заборгованість по сплаті аліментам, не може забезпечити всім необхідним для розвитку дитини, не може забезпечувати умови для нормального розвитку дитини її навчання, дитина постійно скаржиться на стан здоров`я коли приїжджає додому від батька, одягнута дитина погано, спілкувався він з нею раз на рік, не знає її інтереси, захоплення. Дочка [PERSON] для здорового розвитку відвідує басейн та займається плаванням, постійно навчається в Харківській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №115, додатково відвідує заняття в математичному клубі «Евріка» з 2017 року і по теперішній час. Разом з тим, позивачка не чинитиме жодних перешкод для спілкування відповідача із донькою і не заперечує щоб відповідач спілкувався та бачився з дитиною кожну суботу з 12:00 год до 18:00 годин в присутності позивачки, або її батьків, забирав та привозив дитину з місця проживання дитини з матір`ю [PERSON] . У зв`язку з наведеним позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить: визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] ; встановити час спілкування батьку [PERSON] з дитиною [PERSON] , [INFO] , кожну суботу з 12:00 години до 18:00 години в присутності позивачки або її батьків. Відповідач [PERSON] подав до суду клопотання про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про встановлення місця проживання дитини у зв`язку з відсутність предмету спору, яке мотивує тим, що при зверненні з даним позовом до суду, позивачкою не зазначено, в чому саме полягає її порушене право, не подано доказів існування між батьками дитини спору щодо місця її проживання, а також доказів звернення позивача до Служби у справах дітей з метою надання допомоги та розв`язання такого спору. Спільна донька практично з народження проживає разом з позивачкою, постійно навчається в Харківській загальноосвітній школі № 115. Спору щодо визначення місця проживання дитини немає. Будь-яких дій щодо зміни місця проживання дитини відповідач не вчиняв. Тривалий час з 2016 року по 2019 рік він проживав за кордоном, але один раз у рік приїздив додому і бачився з донькою. Одного разу запросив доньку погостювати до нього в м. Виноградів, де проживає зі своєю матір`ю (бабусею дитини), на кілька тижнів на літніх канікулах за згодою доньки і позивачки, що не може вважатися зміною місця проживання дитини. Твердження позивачки про викрадення ним дитини є безпідставним, так як батько не може викрасти свою дитину. Окрім цього, ніяких кримінальних проваджень відносно нього, відповідача не існує, що підтверджується довідкою з Головного управління Національної поліції у Харківській області. За таких обставин вважає, що позовні вимоги позивачки про визначення місця проживання дитини з нею не підлягають судовому розгляду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту, так як дитина і так проживає з позивачкою. Крім цього представником відповідача адвокатом Нечаєвим В.В., в інтересах відповідача [PERSON] подані до суду письмові пояснення з приводу встановлення графіку зустрічей з дитиною. Покликаючись на положення статтей 158-159, 161 Сімейного кодексу України та постанову Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року N 20 "Про внесення змін до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення і поновлення батьківських прав", зазначає, що позивачка не зверталась до органу опіки та піклування, не отримала відповідне рішення, а просить таке рішення прийняти суд. Проте такий спосіб захисту прав не дозволений законом, оскільки встановлення графіку зустрічей із дитиною - це виключна компетенція органу опіки та піклування, і тільки у разі невиконання такого рішення органу, - позивачка отримує право на позов. За таких обставин просить суд відмовити у задоволенні позову повністю в частині встановлення графіку зустрічей, оскільки така вимога не може вирішуватись судом. Представник третьої особи Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради надіслав до суду письмові пояснення, згідно яких [PERSON] до суду з зустрічним позовом щодо встановлення йому порядку участі у вихованні дитини не звертався, тому надання висновку органу опіки та піклування з цього питання не вбачається можливим. Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради підтримує позовні вимоги [PERSON] в частині встановлення місця проживання дитини у зв`язку з тим, що вона виконує свої батьківські обов`язки, створила належні умови для проживання малолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] . Справу просять розглянути у відсутність представника Департаменту. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримали з мотивів, викладених в позовній заяві, додатково пояснили, що хоч на даний час дочка проживає з позивачкою, просять визначити місце проживання дитини з матір`ю на майбутнє. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. Справу розглянуто у відсутність відповідача за участю його представника. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги заперечив з мотивів, викладених в письмових поясненнях та клопотанні про закриття провадження у справі в частині вимог про визначення місця проживання дитини та просив суд клопотання задоволити. Позовні вимоги про встановлення графіку зустрічей дитини з батьком вважає безпідставними та в задоволенні таких просить відмовити. Представник третьої особи Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи в судове засідання також не з`явився, згідно надісланих до суду пояснень просив суд розглядати справу у його відсутність. Заслухавши пояснення позивачки та представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що з 21 січня 2012 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Жовтневного районного суду м. Харкова від 20 липня 2017 року № 639/2407/17. За час шлюбу у сторін народилася одна дитина, дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.06.2012 року. Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи Департаменту реєстрації Харківської міської ради за № 03-41925-2019 від 30.07.2019 року, дитина сторін [PERSON] , [INFO] , має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с.15). За цією ж адресою проживає і позивачка [PERSON] , що стверджується інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 30.07.2019 року (а.с.16). Таким чином, судом встановленло, що дитина сторін проживає разом з матір`ю, позивачкою по справі [PERSON] . Позивачка просить в судовому порядку визначити місце проживання динити разом з нею. Разом з цим, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження про порушення прав було обґрунтованим. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст. 4 ЦПК України). Частиною 1 ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Під предметом позову розуміється певна матеріально - правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Відповідно до вимог пункту 2 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що дитина сторін проживає разом з позивачкою і відповідач не заперечує проти такого, не створює перешкод у проживанні дитини з матір`ю, спір між сторонами з цього проводу відсутній, відповідно відсутнім є предмет спору. Тому, за вказаних обставин провадження у справі в частині визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] підлягає закриттю. Щодо позовної вимоги про встановлення часу спілкування дитини з батьком, суд зазначає наступне. Згідно зі ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Статтею 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до статті 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. З письмових пояснень Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради та пояснень наданих в судовому засіданні встановлено, що позивачка не зверталась до органу опіки та піклування для визначення способів участі у вихованні дитини, не отримувала відповідного рішення. Відповідач [PERSON] також не звертався до органу опіки та піклування для встановлення йому порядку участі у вихованні дитини. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки про встановлення часу спілкування дитини з батьком задоволенню не підлягають. У відповідності до положень ст.141 ЦПК України, у зв`язку з закриттям провадження в частині позовних вимог про визначення місця проживання дитини та відмовою у задоволенні позовних вимог про встановлення часу спілкування дитини з батьком, понесені позивачкою судові витрати стягненню з відповідача не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed