Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

У лютому 2019 року ТОВ "Страхова компанія "Мотор-Гарант" (надалі Позивач) звернулося до суду із даним позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] на свою користь відшкодування витрат у розмірі - 99500,00 грн. та судові витрати у розмірі - 1921,00 грн. В обґрунтування вимог зазначається, що06.11.2017р. транспортний засіб ВАЗ 21101 р.н. [NUMBER] під керуванням Позивача у м. Кривий Ріг виїхав на перехрестя вул. Каховська та вул. Галаховська на заборонений сигнал світлофору і здійснив зіткнення з транспортним засобом TOYOTA AURIS р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який їхав на дозволяючий сигнал світлофора. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ 21101 р.н. [NUMBER] застрахована у ТДВ «СК «Мотор - Гарант» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/2818892 зі строком дії з 09.03.2017 по 08.03.2018р. Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області встановлено, що внаслідок ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків. Своїми діям [PERSON] порушив вимоги п. 2.36, п. 8.7.3.е ПДР України. Крім того, цією ж Постановою було встановлено, що на момент ДТП [PERSON] керував автомобілем з ознаками наркотичного сп`яніння. Суд визнав [PERSON] винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 та ч.1 ст. 130 КУпАП. Звітом про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу ТОУОТА р.н. [NUMBER] визначений розмір матеріальної шкоди, який становить 110083,20 грн. без ПДВ. ТДВ «СК «Мотор - Гарант» було визнано ДТП, яка сталася страховим випадком та на підставі Страхового акту №130/18-ГПО від Наказу №286 від 04.05.2018 та Заяви про виплату страхового відшкодування вх.№382/АК від 28.03.2018 власнику транспортного засобу ТОУОТА [NUMBER] [PERSON] здійснено виплату страхового відшкодування без врахування франшизи у розмірі 99500 грн. Факт сплати страхового відшкодування підтверджується платіжним дорученням. З огляду на вище описане, ТДВ «СК «Мотор - Гарант» змушене звернутись до суду для захисту своїх цивільних прав та інтересів. Сторони в судове засідання не викликались. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відзив на позовну заяву не надходив. З матеріалів справи вбачається, що 18 грудня 2017 Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №210/5082/17, провадження № 3/210/1601/17 встановлено, водія [PERSON] визнано винним за порушення правил дорожнього руху, а саме: водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки ВАЗ 21101 р.н. [NUMBER] допустив зіткнення з транспортним засобом ТОУОТА AURIS р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , в результаті вказаної пригоди завдано матеріальних збитків. Своїми діям [PERSON] порушив вимоги п. 2.36, п. 8.7.3.е ПДР України. Крім того, цією ж Постановою було встановлено, що на момент ДТП [PERSON] керував автомобілем ВАЗ 21101 р.н. [NUMBER] з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, координації рухів, зіниці не реагують на світло. На вимогу працівника поліції, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. Суд визнав [PERSON] винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 та ч. 1 ст.130 КУпАП. (а.с.9-10). На Постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №210/5082/17, провадження №3/210/1601/17 [PERSON] було подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Дніпропетровської області. Постановою Апеляційний суд Дніпропетровської області вирішив апеляційну скаргу [PERSON] залишити без задоволення, Постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №210/5082/17, провадження №3/210/1601/17 - залишити без змін (а.с.11-13). Звітом про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу ТОУОТА AURISр.н. [NUMBER] №069/МУ-17 від 06.12.2017 визначений розмір матеріальної шкоди, який становить 110083,20 грн. без ПДВ (а.с.14, 15-45) Обов`язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, спричинену майну третіх осіб, відповідно до ст. 9 (9.2.) Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», складає 100000 (сто тисяч грн. 00 коп.) грн. ТДВ «СК «Мотор - Гарант» було визнано ДТП, яка сталася страховим випадком та на підставі Страхового акту №130/18-ГПО від 04 травня 2018 року, Наказу №286 від 04.05.2018 та Заяви про виплату страхового відшкодування вх.№382/АК від 28.03.2018 власнику транспортного засобу ТОУОТА AURISр.н. [NUMBER] [PERSON] здійснено виплату страхового відшкодування без врахування франшизи у розмірі 99500 грн. (100000 грн. обов`язковий ліміт відповідальності - 500 грн. франшиза = 99500 грн. сума страхового відшкодування) (а.с.50,51,52). Факт сплати страхового відшкодування підтверджується платіжним дорученням №1514 від 05.05.2018 (а.с.53). «СК «Мотор - Гарант» звернулося до [PERSON] з письмовою вимогою вих. № 392 від 14.05.2018 здійснити в порядку регресу відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП у розмірі 99500, 00 грн., що підтверджується експрес - накладною ТОВ «Нова пошта» № [NUMBER] . Вимогу було вручено Відповідачу 13.07.2018, про що свідчить роздруківка з інтернет-сторінки «Нова пошта» про статус поштового відправлення за вище зазначеною експрес- накладною (а.с.54-58). З письмових матеріалів справи встановлено, що протягом встановленого терміну [PERSON] не надав жодних відповідей та пояснень, не намагався знайти альтернативних шляхів виконання зобов`язання, і на день подання позовної заяви не виконав свого зобов`язання відшкодувати в порядку регресу шкоду, завдану внаслідок ДТП в розмірі 99500, 00 грн. Отже, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені (ч.4, 5 ст.82 ЦПК України). Правовідносини в сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон), що спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу України). Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоча і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика,а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року, провадження № 14-176цс18. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на ст. 38.1.1 ч. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якими визначено, що страховик після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія забезпеченого транспортного засобу, яке стало причиною ДТП, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарата, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Враховуючи вище викладене, суд вважає, що Позивач скористався правильним способом захисту своїх прав та інтересів, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, згідно статті 141 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позовної заяви були оплачені судові витрати і його вимоги задоволені, з відповідача належить стягнути на користь позивача судові витрати у розмірі 1921,00 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved