Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, до досягнення най старшою дитиною повноліття. Свої вимоги обгрунутувала тим, що вони з відповідачем з 24.06.2006 знаходились в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 18.12.2018 року було розірвано. Від спільного проживання у них народилось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від покладених на нього обов"язків щодо утримання своїх дітей, зокрема добровільно не надає їй коштів на утримання дітей, тому вона вимушена звернутись з даним позовом до суду. Ухвалою суду від 14.08.2019 провадження у справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позов не надав, тому суд вважає за можливе розглянути справу по наявних у ній доказах. Судом встановлено, що сторони з 24.06.2006 перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 18.12.2018 року було розірвано, що підтверджується копією рішення у справі № 536/1410/18 (а.с.5). Від спільного проживання у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] (а.с.3), та донька [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Із довідки про склад сім"ї від 01.07.2019, виданої Жежелівською сільською радо Козятинського району Вінницької області, вбачається, що малолітні [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір"ю - [PERSON] (а.с.6-7). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів,інші обставини, що мають істотне значення. Проте, суду не надано відповідачем доказів того, що він є непрацездатним, має на утриманні інших непрацездатних осіб чи неповнолітніх дітей. При визначенні розміру аліментів суд враховує рівність сторін щодо участі в утриманні дітей, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 статті 182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з вищевказаних норм Сімейного кодексу України, зважаючи на встановлені обставини справи, суд вважає доведеним обов`язок відповідача, який є батьком неповнолітньої дитини, та проживає окремо від неї, сплачувати аліменти на її утримання, приймаючи до уваги, що домовленості між сторонами про способи виконання обов`язку утримувати дитину не має, суд приходить до висновку про задоволення позову та присуджує стягнення аліментів на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дітьми повноліття. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із наступного. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Тому за правилами ст. 141 ЦПК України при винесенні рішення з відповідача належить стягнути судові витрати. Відповідно до положень ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць.

Outcome: approved