Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

У січні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Солом»янського РУЮ у м.Києві про визнання шлюбу недійсним. Свої позовні вимоги мотивував тим, що 10.06.2015 року між ним та відповідачем у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Солом»янського районного управління юстиції у м. Києві було укладено шлюб. Після укладення шлюбу позивач зрозумів, що відповідач уклала з ним шлюб без наміру створити сім»ю, що підтверджується наступними обставинами. Після укладення шлюбу відповідач не переїхала до місця проживання позивача, тобто з моменту укладення шлюбу вони не проживали разом жодного дня. Позивач зазначає, що відповідач постійно просила у нього кошти на усілякі власні потреби, а коли позивач іноді відмовляв, то відповідач грубо з ним поводилася, відключала телефон. Позивач наголошує, що така поведінка відповідача свідчить про те, що її наміри не відповідали створенню сім'ї та набуттю взаємних прав і обов'язків. Цей факт підтверджується тим, що наприкінці грудня 2015 року позивач дізнався, що відповідач постійно проживає з іншим чоловіком та веде з ним спільне господарство. Посилаючись на вищевикладене та норми закону позивач просив суд: визнати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 10 червня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом»янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис - № 1262, недійсним з моменту його укладення. Зобов»язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Солом»янського районного управління юстиції у м. Києві скасувати вказаний актовий запис № 1262 від 10.06.2015 року. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав обставини, викладені в позовній заяві та просив шлюб визнати недійсним. Відповідач в судовому засіданні, позов визнала повністю. Третя особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Солом»янського районного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з"явилася,зверналася до суду із клопотанням про слухання справи за її відсутності. Суд, вислухавши пояснення позивача, з'ясувавши фактичні обставини даної справи та дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.06.2015 року між [PERSON] та [PERSON] у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Солом»янського районного управління юстиції у м. Києві укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1262. Статтею 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки і чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно зі т. 14 СК України сімейні права є такими, що тісно пов'язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі. Відповідно до ч. 2 ст. 40 СК України шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім'ї та набуття прав та обов'язків подружжя. Положеннями ч. 2 ст. 40 СК України та п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розі рвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" визначено, що за рішенням суду шлюб обов'язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності. Згідно ч.1 ст.43 СК України розірвання шлюбу, смерть дружини або чоловіка не є перешкодою для визнання шлюбу недійсним. За теоретичним визначенням шлюб - це добровільний сімейний союз (спільність) жінки та чоловіка, спрямований на створення сім'ї, зареєстрований у встановленому порядку з дотриманням вимог закону, і такий, що породжує у них особисті та майнові права й обов'язки подружжя. Умовою дійсності шлюбу є наявність взаємної згоди осіб, які беруть шлюб, воля цих осіб повинна бути спрямована на створення сім'ї. Зі змісту шлюбно-сімейних правовідносин, поняття шлюбу, а також положень СК України та зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України вбачається, що при розгляді спорів щодо фіктивності шлюбу судам необхідно встановити всі обставини справи, зокрема, стосунки подружжя до шлюбу, його тривалість, спільне проживання, у разі тимчасового або роздільного проживання, його причини, ведення господарства подружжям у шлюбі, набуття спільного майна, інші докази, які б свідчили про бажання створити сім'ю чи про його відсутність. Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, дослідивши матеріали справи та письмові докази у їх сукупності, вислухавши пояснення позивача, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved