overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

01.10.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказувала, що 18.04.2009 року відділом РАЦС по м. Вознесенську Вознесенського МРУЮ Миколаївській області був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Відповідач з сім'єю не проживає та добровільно матеріальну допомогу на дитину не надає, тому, позивачка в судовому порядку просила стягнути з відповідача на її користь кошти (аліменти) на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу. Позивачка в судове засідання не з'явилась. В заяві, що надійшла до суду, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти стягнення з нього аліментів, посилаючись на бажання зберегти сім"ю та приймати безпосередню участь у вихованні та утриманні дитини. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та на підставі доказів, відповідно до вимог, передбачених ст. 11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зокрема, судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітньої: [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір"ю, що визнано відповідачем в судовому засіданні. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. І цей обов'язок є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Виходячи з положень вказаної статті та ст. 181 СК України, у разі ухилення батьків від надання матеріальної допомоги на утримання дітей у добровільному порядку, стягнення зазначених коштів присуджується за рішенням суду в частці від доходу її матері (батька) і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом, що передбачено ч.1 ст. 183 СК України. При визначенні розміру аліментів, суд, враховує обставини даної справи та вимоги, викладені у ст. 182 СК України, відповідно до наданих доказів, тому, частка від доходу, яка підлягає стягненню з відповідача як аліменти, становить - 1/4 з дня подачі до суду позовної заяви, тобто, з 01.10.2014 року, що відповідає вимогам ч.1 ст. 191 СК України. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 243 грн. 60 коп. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню в справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

01.10.2014 р. позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за опалення та підігрів води, вказуючи, що відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS], користується послугами та є абонентом КП «Харківські теплові мережі», однак не сплачує вартість цих послуг. За період з 01.03.2010 року по 01.09.2014 року сума заборгованості складає 14091 грн. 69 коп. Просить стягнути з відповідача вказану суму та судові витрати у справі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив. Матеріали справи містять заяву представника позивача про розгляд даної справи за його відсутності. В заяві представник позивача позовні вимоги підтримав та просив винести заочне рішення по справі. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у відсутність сторін, на підставі наявних матеріалів справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є абонентом КП «Харківські теплові мережі», мешкає за адресою: [ADDRESS], та користується послугами опалення та підігріву води, наданими позивачем. Згідно розрахунку позивача, за період з 01.03.2010 року по 01.09.2014 року заборгованість відповідача по сплаті наданих послуг опалення та підігріву води становить 14091 грн. 69 коп. Згідно ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну, теплову енергію та інші послуги) стягується крім квартирної плати по затвердженим у встановленому порядку тарифам. Згідно п. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 1875-ІV від 24.06.2004 року - користувач зобов'язаний своєчасно, у встановлений строк, сплачувати надані послуги. У випадку наявності засобів по квартирного обліку холодної та гарячої води та теплової енергії - щомісячно знімати показання та сплачувати вартість наданих послуг за цими показаннями та встановленими тарифами. Враховуючи, що у своїй заяві про скасування судового наказу відповідач заявив про необхідність застосування позовної давності, суд вважає необхідним позов задовільнити частково, та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за опалення та підігрів води в межах позовної давності, а саме за період з 01.10.2011 року по 01.09.2014 року у розмірі 9327 грн. 83 коп. Судові витрати у справі судом стягуються, виходячи з положень ст.88 ЦПК України, а саме з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

01.10.2015 р. [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 24.05.2011 р. вони з відповідачкою зареєстрували шлюб в Шевченківському відділі ДРАЦС Львівського МУЮ, актовий запис №189. Від спільного подружнього життя в них дітей немає. Справжньої міцної сім»ї вони не створили, проживали після одруження окремо, спільного господарства не вели. З лютого 2015 року вони з відповідачкою не підтримують подружніх відносин, не спілкуються, вважає, що примирення та відновлення подружніх відносин між ними є неможливим, тому просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з"явився, однак подав суду заяву в якій просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує, просить розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з"явилася, однак подала суду заяву в якій просить справу слухати у її відсутності, позов визнає, просить розірвати шлюб. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Стаття 112 Сімейного кодексу України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони зареєстрували шлюб 24.05.2011 року у Шевченківському відділі ДРАЦС Львівського МУЮ, актовий запис №189. Судом встановлено, що протягом тривалого часу сторони не підтримують подружні відносини, розлад в сім»ї носить стійкий характер, тому беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що збереження шлюбу є недоцільне, оскільки шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

01.10.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходу щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення повноліття дитиною. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що з 24.03.2012 перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Батько дитини не надає допомоги на утримання їх спільного сина, тим самим ухиляється від виконання свого обов'язку щодо його утримання. Відповідач має можливість надавати утримання дитині, оскільки отримує регулярний дохід у вигляді заробітної плати на підприємстві "Укравтогаз" в м. Харкові. Належним чином повідомлені сторони в судове засідання не з'явилися. [PERSON] Станіславівна подала заяву про судовий розгляд справи за її відсутністю, на позові наполягала з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про судовий розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги про стягування з нього аліментів в розмірі 1/4 частки від заробітку визнав. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою. звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: З копій свідоцтва про народження та свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24.03.2012 року, мають сина [PERSON], [INFO]. (а. с. 6, 7). Сторонами визнаються та, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню ті обставини, що малолітній [PERSON] перебуває на утриманні матері, а батько, який має постійне місце роботи, ухиляється від надання коштів утримання дитини. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідністю з ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги і це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідністю з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, оскільки відповідач визнав позов і є законні підстави для стягування з нього аліментів у розмірі 1/4 частини доходів, позовна заява [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання дитини є обґрунтованою і підлягає задоволенню. З відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

01.10.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 від заробітку але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини, посилаючись на те, що дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач є батьком дитини, має можливість надавати матеріальну допомогу, але не бажає цього робити. Просить також судові витрати покласти на відповідача. Позивачка в судове засідання не зявилася, просить розглянути справу без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання\~повторно не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Суд визнав за можливе розглянути справу без участі відповідача, в порядку заочного розгляду, відповідно до ст. ст. 169, 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] дійсно перебувають у шлюбі (свідоцтво про шлюб серії І-КГ № 072017 від 20.07.2012 року). Батьком [PERSON] є відповідач по справі [PERSON] (свідоцтво про народження серії І-КГ № 151469 року від 05.02.2013 року). Згідно довідки № 253 від 01.10.2015 року, виданої Петропавлівською сільською радою Нововоронцовського району Херсонської області, дитина проживає біля матері та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зважаючи на викладене, суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. У відповідності до ст. 79, п. 3 ч. 1 ст. 80, 88 ЦПК України, Закону України "Про судовий збір" суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 грн. у зв'язку з тим, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

01.10.2021 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив розірвати шлюб з відповідачем. Свої вимоги мотивував тим, що різні погляди на права та обов"язки подружжя, відсутність порозуміння призвело до поступового погіршення стосунків. Вказав, що їх шлюб остаточно припинив існування, поновлення подружніх відносин та примирення неможливе, а тому змушений звернутися до суду з даним позовом. 08.10.2021 року у справі відкрито провадження та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторони у судове засідання не прибули, надали суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності; у письмовій заяві позивач позовні вимоги підтримав повністю, які просив задовольнити, також просив судові витрати покласти на нього; відповідач у письмовій заяві позовні вимоги визнала, не заперечила проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи та надані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі за наступних підстав. Згідно зі ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Встановлено, що сторони 18 червня 2005 року зареєстрували шлюб у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 155, що стверджується свідоцтвом про шлюб /а.с.8/. Дошлюбне прізвище відповідача [PERSON] . Від шлюбу у сторін є неповнолітня дитина : [PERSON] , [INFO] , який проживає з відповідачем/а.с.7/. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, з урахуванням обставин, викладених в позовній заяві, перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім`ї, поступово втратили зв`язки між собою, отже, сім`я припинила своє існування. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам позивача, що має суттєве значення для нього, тому є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Прізвище відповідачу після розірвання шлюбу суд залишає без змін. Вирішуючи питання судових витрат, суд враховує клопотання позивача та не стягує їх з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

01.11.2017 року [PERSON] звернулась до Київського районного суду м.Харкова з позовом, у якому просила розірвати шлюб, який був зареєстрований 16.09.2000 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова з відповідачем [PERSON], актовий запис № 1436. Від цього шлюбу у подружжя народилися діти - сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що сумісне життя з відповідачем не склалося, було відсутнє взаєморозуміння, внаслідок чого почали відбуватися сварки. Фактичні сімейні відносини припинені з 2001.11.2017 року. Позивач вважає, що збереження шлюбу неможливе. Спір про майно відсутній. У судове засідання сторони не зґвилисґ, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, натомість позивач подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "Зикунова", а відповідач - заяву про визнання позовних вимог. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 16.09.2000 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 1436. / а.с. 4 / Від шлюбу у подружжя народилися діти - сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. / а.с. 5,6 / Спільне життя у подружжя не склалося, шлюб існує формально, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, бажання зберегти сімю у сторін немає. Спір про майно відсутній. Після розірвання шлюбу позивач бажає залишити прізвище «Зикунова». Таким чином, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, вважає за необхідне позов задовольнити. Питання судових витрат суд вирішує у порядку ст. 88 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

01.12.2014 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, просила постановити рішення за яким стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 300 грн., щомісячно, до досягнення дочки [PERSON], [INFO], трьохрічного віку. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач не виконує добровільно обов'язки надавати кошти на її утримання у зв'язку із доглядом за дитиною; подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити вимоги позову (а.с.14). Відповідач письмово звернувся до суду з заявою про визнання позову та розгляд справи у його відсутність (а.с.17, 19, 20). З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим виконкомом Михайлівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області 14.07.2014 року (а.с.4). Відповідно до довідки виконкому Михайлівської сільської ради № 279 від 28.11.2014 року дитина [PERSON], [INFO] проживає з матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні (а.с.6). Згідно довідки про отримання допомоги за № 913 від 28.11.2014 року виданою Управлінням праці та соціального захисту населення Гайсинської держадміністрації Вінницької області, за якою [PERSON] перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Гайсинської держадміністрації та отримує допомогу при народженні дитини [PERSON] по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с.а.с.8). Спірні правовідносини регулюються: - ст.ст. 75 ч. 2, 80 ч. 1, 84 ч. ч. 2, 4 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких дружина, з якою проживає дитина, має право на отримання від чоловіка - батька дитини до досягненню дитиною трьохрічного віку аліментів у частці від заробітку (доходу) за умови, що чоловік може надавати таке утримання. Відповідно до змісту ч. 4 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження", розмір відрахувань не може перевищувати 50% від зарплати. Оскільки, відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обов'язку по утриманню дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за їхньою спільною дочкою до досягнення нею трьохрічного віку, чим порушує її права, то кошти потрібно стягувати з нього примусово. З урахуванням визначеного прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, необхідності задоволення особистих потреб коштами, стягненню підлягають аліменти на утримання дружини у твердій грошовій сумі 300 грн., яка підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною трьохрічного віку. Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України одночасно із задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивачки, необхідно присудити документально підтвердженні витрати на правову допомогу в сумі 230 грн., які є менші гранично визначених законом (а.с.9). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

01.12.2014 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання у зв'язку з продовженням навчання. З 01.09.2012 року позивачка навчається в Погребищенському медичному коледжі. Орієнтована дата закінчення навчального закладу 01.07.2016 року. Позивачка свої вимоги підтримала, просила розгляд справи провести у її відсутності, про що до суду надала відповідну заяву. Відповідач позов визнав в повному обсязі, просив розгляд справи провести у його відсутності, про що суд повідомив у телефонному режимі. Судом встановлено, що відповідач являється батьком [PERSON], [INFO], яка на даний час є повнолітньою. Згідно довідки № 01-601 від 10.11.14р. [PERSON] є дійсно студенткою третього курсу денної форми навчання факультету "Лікувальна справа" Погребищенського медичного коледжу Вінницької області (а.с. 3). Відповідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи всі зібрані у справі докази, виходячи із загальних засад цивільного судочинства, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved