Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

Позивач ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої мотивує тим, що між банком та [PERSON] Генадієм Володимиовичем06.02.2077 укладено Кредитний договір № 023/1 (далі Договір), відповідно до якого йому надано кредит в розмірі 50 000,00 дол. США у тимчасове користування (до «03» лютого 2012 року), на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності (13,5 % річних). Згідно із п. 2.3 Договору повернення кредиту має здійснюватись у готівковій формі на відкритий позичковий рахунок за платіжним дорученням щомісячно рівними частинами по 862,07 дол.США до «10» числа кожного місяця. Позивач зі своєї сторони виконав договірні зобовязання за Договором в повному обсязі, а позивачальник від виконання зобовязань ухиляється. Між Банком та [PERSON] (далі- Поручитель) 06.02.2007 було укладено Договір поруки № 1, відповідно до якого Поручитель поручається перед Кредитором Боржника за виконання ним в повному обсязі зобовязань, що випливають з Кредитного договору, а саме: погашення основної суми кредиту, процентів, інших виплат, що випливають з Кредитного договору (штраф, пеня, збитки). Відповідно до п.3 Договору поруки, у разі порушення (невиконання/ неналежного виконання) Боржником зобовязання, забезпеченого цим договором, Поручитель і Боржник відповідають перед Кредитором як солідарні боржники, тобто Кредитор має право на власний розсуд зажадати виконання зобовязання за кредитним договором, як від Боржника, так і від Поручителя, як в повному обсязі, так і в частині боргу. Таким чином, загальна сума заборгованості позивачальника відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 12.10.2016 становить 2337186,39 грн., з них: кредит: 41379,30 дол. США, відсотки: 47923,78 дол. США, комісія за РО: 0,00 грн., штраф за пропуск платежів нарахований за останній рік 28548,80 грн. На підставі Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладення фізичних осіб за №63 від 20.03.2015 розпочата процедура ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]» та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації Департаменту врегулювання неплатоспроможності банків [PERSON] строком на 1 рік з 20.032015 по 19.03.2016. та рішенням № 213 від 22.02.2016 продовжено строк на два роки до 19.03.2018. Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема: виконує повноваження органів управління банку. Таким чином, позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 023/1 від 06.02.2007 в сумі 2337186,39 грн. \~\~\~\~ До початку розгляду справи по суті [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позов, в якому просить визнати поруку припиненою у зв'язку тим, що позивач не звернувся до неї з позовом в судовому порядку протягом 6 місяців з моменту настання строку виконання основного зобов'язання за кредитним договором. В судовому засіданні (в режимі відеоконференції) представник позивача ПАТ «ВіЕйБі Банк» позов підтримав та просив його задовольнити, проти зустрічного позову заперечував та вважав вимоги [PERSON] безпідставними. Представника відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, просив у його задоволенні відмовити з підстав, викладених у зустрічному позові, оскільки порука є припиненою, так як позивч не пред"явив до [PERSON] вимоги шляхом подання позову протягом 6 місяців з моменту настання строку виконання основного зобов'язання за кредитним договором. Заслухавши представників стірон, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, обєктивного та всебічного дослідження, встановив наступне. Між позивачем та [PERSON] 06.02.2007 укладений Кредитний договір № 023/1 (далі Договір), відповідно до якого останньому надано кредит в розмірі 50 000,00 дол. США у тимчасове користування (до «03» лютого 2012 року), на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності (13,5 % річних). Згідно з п. 2.3 Договору повернення кредиту має здійснюватись у готівковій формі на відкритий позичковий рахунок за платіжним дорученням щомісячно рівними частинами по 862,07 дол. США до «10» числа кожного місяця. Позивач зі своєї сторони виконав договірні зобовязання за Договором в повномупозивачем обсязі, а Відповідач від виконання зобовязань ухиляється. ПАТ «ВіЕйБі Банк» свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме: в порядку, передбаченому Договором, видав [PERSON] грошові кошти. Виконання Позичальником зобов'язань за кредитним договором забезпечувалося порукою на підставі Договору поруки № 1 від 06.02.2007, укладеному між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON]. Відповідно до п.3 Договору поруки, у разі порушення (невиконання/ неналежного виконання) Боржником зобовязання, забезпеченого цим договором, Поручитель і Боржник відповідають перед Кредитором як солідарні боржники, тобто Кредитор має право на власний розсуд зажадати виконання зобовязання за кредитним договором, як від Боржника, так і від Поручителя, як в повному обсязі, так і в частині боргу. [PERSON] порушив свої зобовязання щодо щомісячного повернення частини кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом. У зв"язку з цим позивачем 16.12.2008 було подано позов до боржника та поручителя про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором та понесених судових витрат. У той же час, позивач 23.02.2009 скерував на адресу суду заяву, в якій повідомляв, що при подачі позову була допущена помилка та просив вважати відповідачем по справі лише [PERSON] і стягнути з нього заборгованість за кредитним договором в сумі 45070,33 доларів США, із яких : 41379,30 доларів США -заборгованість за кредитом, 3691,03 доларів США - заборгованість за процентами, штраф в сумі 26085,02 грн., а також понесені судові витрати. Будь-яких вимог до поручителя пред"явлено не було. Відповідно до розрахунку загальна сума заборгованостіза кредитним договором станом на 12.10.2016 складає 2337186,39 грн., з них: кредит: 41379,30 дол. США, відсотки: 47923,78 дол. США, комісія за РО: 0,00 грн., штраф за пропуск платежів нарахований за останній рік 28548,80 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту, що підтверджено кредитним договіром № 023/1 від 06.02.2007. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ч. 1 ст. 553 ЦК України). Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Частина четверта статті 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, установленого договором поруки (перше речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя (друге речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов'язання не встановлено або встановлено моментом пред'явлення вимоги), якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя (третє речення частини четвертої статті\~\~559 ЦК України). Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, зокрема й застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову, при цьому у разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Строк виконання основного зобов'язання за кредитним договором № 023/1 настав 03.02.2012, в той час як позов подано до суду 04.11.2016, тобто з пропуском строку, визначеного положеннями ст. 559 ЦК України. Таким чином, порука, яка виникла згідно з договором, укладеним 06.02.2007 між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON]А 06.02.2007, припинилася на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України, оскільки позивачем не було пред'явлено вимогу до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. За таких обставин суд не вбачає правових підстав для задоволення вимог ПАТ «ВіЕйБі Банк», заявлених до [PERSON], в той час як зустрічний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відтак, підлягають стягненню на користь [PERSON] з ПАТ «ВіЕйБі Банк» понесені судові витрати в сумі 551,20 грн., що підтверджено квитанцією про сплату № 90968 та підлягають стягненню на користь держави з ПАТ «ВіЕйБі Банк» судовий збір в розмірі 1378 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved