Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

13 жовтня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом. Мотивувала тим, що вона є власником будинку [ADDRESS]. У цьому будинку зареєстровані вона, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Будучи власником названого будинку вона сплачує кошти за користування електроенергією, газом, водою. Реєстрація у домоволодінні зазначених осіб заважає їй як власнику майна оформити субсидію за користування вказаними послугами. Вирішити це питання у добровільному порядку виявилося неможливим, оскільки відповідачі більше двох років у будинку не проживають, знятися з реєстрації відмовляються. Посилаючись на викладене, на порушення своїх прав власника, позивач прохала визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування будинком [ADDRESS]. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. На адресу суду направила заяву про розгляд справи за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися. В порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомляли, заперечення на позов не надали. Представники ІІІ осіб - Глобинської міської ради, Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області, у судове засідання не з'явилися, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, на адресу суду направили заяву про проведення розгляду справи за відсутності представників, заперечень на позов не надали. За згодою позивача справа вирішена на підставі наданих доказів (заочний розгляд) . Суд, заслухавши пояснення сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок наданих доказів, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За ч.1 ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи. Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку [ADDRESS], що підтверджено договором купівлі-продажу жилого будинку з господарськими будівлями від 17.06.2005 року, зареєстрованим за № 4104 в книзі № 21 в Кременчуцькому міжміському бюро технічної інвентаризації . Згідно досліджених у судовому засіданні записів у домовій книзі позивача та адресної довідки РС УДМС України в Полтавській області, в житловому будинку [ADDRESS] на даний час зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Як вбачається з досліджених розрахункових книжок саме [PERSON] здійснює оплату комунальних послуг, електро- та газопостачання за адресою: [ADDRESS]. Згідно ч.2, ч.3 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім"ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом (ст. 321 ЦК). Відповідно до ч. 1 ст.156 ЖК з урахуванням положень ч. 1 ст.405 ЦК члени сім"ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. За ч.2 ст.156 ЖК до членів сім'ї власника будинку належать особи, зазначені в частині другій ст. 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користуватися займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 ЖК, згідно яких плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Згідно ст. 64 Житлового Кодексу України до членів сім'ї наймача належить дружина наймача, їх діти і батьки. Ч.1 ст.158 ЖК передбачено, що наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Згідно ч.1 ст.163 ЖК у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Відповідно до ч.1, п.7 ч.3 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадку взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім'ї. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку. Достовірно встановлено, що відповідачі на даний час не є членами сім'ї позивача, наймачами її будинку, що між ними та власником будинку не існує будь-яких договірних відносин з приводу користування житлом. Будучи зареєстрованими у будинку позивача, [PERSON] тва [PERSON] більше шести місяців в ньому не проживають, будь-яких доказів поважності причин не проживання та інших доказів на спростування вказаних обставин відповідачі не надали. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що відповідачі втратили право користування жилим приміщенням. Позов ґрунтується на законі і підлягає задоволенню.

Outcome: approved