Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

04 червня 2015 року позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком [PERSON] З грудня 2012 проживає окремо, а з серпня 2013 в іншому місті. Всі питання щодо виховання дитини вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Позивач в судове засідання не з'явився, від представника позивача до суду надійшла заява про проведення судового розгляду за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Сторона позивача згодна на винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, шляхом публікації в пресі оголошення про виклик до суду (а.с. 43). Представник третьої особи Красноградська районна державна адміністрація в особі органу опіки та піклування в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи без присутності представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача, відповідача та третьої особи у заочному порядку, оскільки представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 11 Закону № 2402-111 сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання сім'ї разом з належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження. Відповідно до свідоцтва про народження відповідач є батьком, [PERSON], [INFO] (а.с. 7). 10 березня 2015 року комісією в складі депутатів місткової ради [PERSON] та [PERSON] складено акт обстеження матеріально-побутових умов неповнолітньої [PERSON] При обстежені встановлено, що сімя складається з 2 чоловік: [PERSON], 1980 року народження та [PERSON], учениці ЗОШ № 1, 2005 року народження. Неповнолітня забезпечена всім необхідним для фізичного розвитку і навчання. Санітарний стан задовільний. Батько дитини [PERSON] з сім'єю не проживає з грудня 2012 (а.с. 15). Розпорядженням Красноградської районної державної адміністрації Харківської області № 210 від 07.05.2015 визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до його малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Згідно довідки № 150 від 22.01.2015 виданої Красноградським житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством [PERSON] проживає та постійно зареєстрована за адресою: [ADDRESS], разом з нею зареєстрована донька [PERSON], 2005 року народження (а.с. 8). Відповідно до характеристики виданої Красноградською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 1 ім. О.І. Копиленка за вих. № 12 від 28.01.2015 батько [PERSON] за півтора роки навчання [PERSON] в Красноградській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 1 ім. О.І. Копиленка жодного разу не відвідав школи та не поцікавився її навчанням (а.с. 10). Згідно довідки про неотримання аліментів виданої Козелецьким районним управлінням юстиції відділом державної виконавчої служби за вих. № 03-30/1413 від 16.02.2015, [PERSON] не отримувала аліменти з [PERSON] у період з 01.09.2014 по 27.01.2015 на утримання дочки [PERSON] [INFO] (а.с. 12). Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму " Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав " № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків, як підстава для позбавлення батьківських права має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 150 СК України батьки, зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ст. 164 СК України батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Таким чином, оцінивши докази по справі суд вважає встановленим факт ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків відносно малолітньої [PERSON], оскільки він в порушення вимог ст. 150 СК України не піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний стан та моральний розвиток, не здійснює її підготовку до самостійного життя, не забезпечує матеріальне утримання, повністю відсторонився від виконання своїх батьківських обов'язків, що свідчить про повну відсутність прояву батьківської турботи і є достатньою підставою для позбавлення батьківських прав. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved