Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-23 00:00:00

11 лютого 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач свої вимоги обгрунтовує тим, що йому належить на праві приватної власностіквартира [ADDRESS] . Вказує, що крім неї у даній квартирі ще зареєстрований відповідач по справі [PERSON] , який є її сином. Зазначає, що фактично відповідач у квартирі не проживає з 2012 року, він абсолютно майном не користується, ніяких його особистих речей в квартирі не знаходиться, жодних перешкод у користуванні житловим приміщенням позивач сину не чинила, відповідач добровільно залишив квартиру і не користується нею тривалий час, ніякої участі в утриманні квартири, а проведенні поточних ремонтів не бере, не сплачує за комунальні послуги, квартирної плати, не є співвласником даної квартири. Позивач зазначає, що не має матеріальної змоги проводити оплату за всі комунальні послуги, які нараховуються ще й на сина. Позивач вказує, що у неї виникають труднощі при оформленні субсидії, її доходів не вистачає сплачувати комунальні послуги на ще одну зареєстровану особу. Тому позивач звернулась до суду, просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS] . Позивач [PERSON] до проведення судового засідання подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через судовий виклик, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, з`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Із копії свіфдоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 08.04.1994 року (а.с.6), копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.10.2004 року (а.с.7), копії договору дарування 1/4 частки квартири від 03.12.2015 року (а.с.8), копії договору купівлі - продажу 1/4 частки квартири від 09.04.2017 року (а.с.9) вбачається, що квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності позивачу [PERSON] . Із копії будинкової книги встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований у квартирі за адресою: [ADDRESS] (а.с.10-14). Із акту від 10.02.2020 року, затвердженого КП "УЖК №1" встановлено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , 1987 року народження, який у вказаній квартирі не проживає з 2012 року (а.с.15). У відповідності до ст. 317 ЦК України, власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною другою статті 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст.72 ЖК України суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , 1987 року народження більше року, а саме 2012 року не проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS] без поважних причин, тому суд позов задовольняє та визнає його таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved