Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «Фангарант Груп»18.08.2021 року звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №60200098777 від 01.08.2020 року, станом на 13.08.2021 року, у загальному розмірі 7912 гривень 55 копійок, яка складається з: заборгованості за основною сумою боргу 4197 гривень 41 копійка; процентів нарахованих відповідно до положень Оферти та п.2.5 Умов 1889 гривень 46 копійок; штрафних санкцій нарахованих відповідно до п.2.7 Умов 1825 гривень 78 копійок, а також судових витрат, посилаючись на те, що 01 серпня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Фангарант Груп" отримало від [PERSON] Оферту (пропозицію) про укладення кредитного договору №60200098777 від 01.08.2020 року, в якій відповідач пропонував позивачу надати йому споживчий кредит. Позивачем було акцептовано вищезазначену Оферту і надано відповідачу кредит в розмірі 7\~557,84\~(сім\~тисяч п`ятсот\~п`ятдесят\~сім)\~гривень 84\~копійки, зі сплатою процентної ставки за користування кредитом в розмірі 5% від суми кредиту за місяць, строком користування до 20.05.2021 року, з щомісячною сплатою частини кредиту та процентів не пізніше 20-го числа кожного місяця. Кредит було отримано відповідачем 03 серпня 2020 року, шляхом зарахування отриманого ним Кредиту, за дорученням відповідача, на поточний рахунок ТОВ «ЦЕТЕХНО», код за ЄДРПОУ 43058939, для оплати придбання товару, а саме: Телефон мобільний\~Samsung\~A315F\~ZKV\~128gb\~Black, що підтверджується платіжним дорученням № 10437 від 03.08.2020 року. Позивач стверджує, що виконав належним чином умови договору кредиту, однак відповідач в порушення визначених умов та взятих на себе зобов`язань, не сплачує заборгованість за кредитом, внаслідок чого виникла заборгованість у заявленому до стягненні розмірі. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з цим позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу за вказаним позовом розподілено судді Калініченко Л.В. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 23.09.2021 року було\~прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по справі, призначено дату, час і місце проведення судового засіданні. Визначено відповідачеві п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Згідно з п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України, у\~разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Вказана ухвала судді, разом з копією позовної заяви з додатками до неї, судовою повісткою була скерована на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача, яка встановлена у відповідності до відповіді відділу адресної довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області\~та\~повернута поштою із відміткою «адресат відсутній за зазначеною адресою». Відповідно до п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України,\~днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Таким чином, відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, однак,\~у встановлений судом строк відповідачем не було подано відзиву на позов, не було надано\~заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання сторони по справі також не з`явились, про причини неявки відповідач суд не повідомив. Позивач у позові зазначив про підтримання заявлених вимог, розгляд справи за його відсутності, а також про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи. Відповідно до ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 2 ст. 282 ЦПК України, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. З урахуванням викладеного, судом було ухвалено провести розгляд справи в судовому засіданні за відсутності сторін по справі на підставі наявних документів в матеріалах справи та у відповідності до ст.ст. 280, 281 ЦПК України, Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов ТОВ «ФК «Фангарант Груп» про стягнення заборгованості підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.08.2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп», отримав від відповідача [PERSON] . Оферту (пропозицію) про укладення кредитного договору №60200098777 від 01.08.2020 року, в якій відповідач пропонує ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» надати йому споживчий кредит. ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» акцептовано вищезазначену Оферту і надано відповідачу кредит в розмірі 7557,84 грн., зі сплатою процентної ставки за користування кредитом в розмірі 5% від суми кредиту за місяць, строком користування до 20.05.2021 року, з щомісячною сплатою частини кредиту та процентів не пізніше 20-го числа кожного місяця. Кредит було отримано [PERSON] 03.08.2020 року шляхом зарахування отриманого ним Кредиту, за дорученням відповідача, на поточний рахунок ТОВ «ЦЕТЕХНО», код за ЄДРПОУ 43058939, для оплати придбання товару, а саме: Телефону мобільного «Samsung A315F ZKV 128gb Black», що підтверджується платіжним дорученням №10437 від 03.08.2020 року. Відповідач у своїй Оферті зазначив, що розуміє та погоджується з тим, що акцептом його Оферти про укладання Договору є дії Кредитодавця по зарахуванню суми Кредиту на поточний рахунок Організації, за його дорученням, вказаному в Оферті, для оплати Товару за рахунок Кредиту (по платіжним реквізитам, вказаним в його Оферті). Крім того, [PERSON] у своїй Оферті підтвердив, що він ознайомлений та зобов`язується неухильно дотримуватись умов, що зазначені в таких документах, які він розуміє та з якими повністю згоден. Згідно з п. 2.4. Умов передбачено, що Проценти за користування Кредитом на строкову суму Основного боргу нараховуються Кредитодавцем та підлягають сплаті Клієнтом за ставкою, зазначеною в Оферті, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та році на суму Основного боргу, зменшену на суму її простроченої частини. Проценти на строкову суму Основного боргу нараховуються Кредитодавцем у день платежу за Графіком платежів та в останній робочий день кожного місяця. Відповідно до п. 2.7. Умов, за пропуск чергового платежу нараховується неустойка на наступний робочий день після пропуску чергового платежу в розмірі 10 (десяти) відсотків від суми неперерахованого чергового платежу та підлягає оплаті в дату наступного чергового платежу за Графіком платежів. Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідача [PERSON] станом на 13.08.2021 року становить 7912 гривень 55 копійок, яка складається з: заборгованості за основною сумою боргу 4197 гривень 41 копійка; процентів нарахованих відповідно до положень Оферти та п.2.5 Умов 1889 гривень 46 копійок; штрафних санкцій нарахованих відповідно до п.2.7 Умов 1825 гривень 78 копійок. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до\~ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. ст.\~1046,\~1047 ЦК України,\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною 1 ст.\~1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1, 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України,\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.\~525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею\~526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ч. 1 ст. 530 ЦК України,\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч.1\~ст. 610 ЦК України,\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частинами 1, 2\~ст. 612 ЦК України встановлено, що\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України,\~у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки\~грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов`язання. Згідно з ч. 1, 2\~ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Згідно з\~ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі вищевикладеного, наданих до суду документів, судом встановлено, що фінансовою компанією виконані умови кредитного договору №60200098777 від 01.08.2020 року з надання [PERSON] кредитних коштів. Доказів на підтвердження погашення відповідачем зазначеної заборгованості до суду не надано. Відповідно до\~статті 89\~ЦПК України,\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні\~докази не\~мають для\~суду заздалегідь\~встановленої сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підлягають задоволенню, стягненню з відповідача, у зв`язку з невиконанням умов кредитного договору №60200098777 від 01.08.2020 року, підлягає на користь ТОВ «ФК «Фінгарант Груп» заборгованість за вказаним кредитним договором у загальному розмірі 7912,65 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приймаючи задоволення позовних вимог, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача у відшкодування витрат зі сплати судового збору 2270,00 грн. На підставі вищевикладена

Outcome: approved