Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду та в судовому засіданні свої вимоги підтримала та мотивує тим, що вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] 22.09.2012 року у відділі ДРАЦС Сумського міського управління юстицїі у Сумській області, актовий запис № 1144. Від подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 22.09.2012 року та стягнути аліменти на утримання дітей у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття, який зобов"язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Шлюбні стосунки між сторонами припинені, через втрату почуття любові та поваги, спільне господарство не ведеться, проживають. Відповідач в судовому засіданні з позовними вимогами про розірвання шлюбу погодився повністю, з позовними вимогами про стягнення аліментів погодився частково, просив стягнути по 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи вважає, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 22.09.2012 року сторони знаходяться у шлюбі, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 1144, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). Подружжя має двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], батьком яких, згідно свідоцтв про народження є відповідач [PERSON] (а.с. 4, 5). Діти знаходиться на утриманні матері, батько матеріальну допомогу на утримання дітей в добровільному порядку не надає. Між сторонами склалися сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним Кодексом України. Згідно із ч.2 ст. 104 СК України підставою для припинення шлюбу є його розірвання. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу, може бути пред"явлений одним із подружжя. Подружні стосунки між сторонами припинені, в зв'язку з втратою почуття любові та поваги, відсутністю взаєморозуміння, через різні погляди на життя, сторони проживають окремо. Стаття 24 Сімейного кодексу України передбачає, що шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд, приходить до переконання, що подальше спільне подружнє життя та збереження сім»ї неможливе, шлюб необхідно розірвати. Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З урахуванням викладеного суд вважає необхідним стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] до досягнення ними повноліття у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину на користь позивачки. Згідно ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача 704-80 грн. судового збору на користь держави та 704-80 грн. Судового збору на користь позивача, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів.

Outcome: approved