Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому просить: зняти арешт накладений 28 липня 2009 року (реєстраційний номер обтяження 8916564), постановою ВДВС Знамянського МРУЮ б/н від 28 липня 2009 року, на все нерухоме майно на підставі ухвали №2-4089 від 19 травня 2009 року Жовтневого районного суду міста Дніпропетровськ; зняти арешт накладений 14 грудня 2011 року (реєстраційний номер обтяження 11965518), постановою ВДВС Знамянського МРУЮ б/н від 14 грудня 2011 року, на все нерухоме майно при виконанні виконавчого листа №2-812, виданого Знамянським міськрайонним судом 30 листопада 2011 року, про стягнення з відповідача боргу; зняти арешт накладений 19 грудня 2012 року (реєстраційний номер обтяження 11982675), постановою ВДВС Знамянського МРУЮ б/н від 14 грудня 2011 року, на все нерухоме майно при виконанні виконавчого листа №2-812, виданого Знамянським міськрайонним судом 30 листопада 2011 року, про стягнення з відповідача боргу. Вимоги обгрунтовані тим, що відповідно до укладеного договору №МГ-277/2008 від 29 лютого 2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 15000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 19 лютого 2013 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] 29 лютого 2008 року уклали договір іпотеки, згідно з яким остання надала в іпотеку належне їй на праві власності нерухоме майно, а саме: будинок, розташований по вулиці Харківська, 17/67 у місті Знамянка Кіровоградської області. Ціна предмету іпотеки складає 84000 грн. Внаслідок невиконання [PERSON] своїх кредитних зобовязань апеляційним судом Кіровоградської області 23 жовтня 2014 року ухвалено рішення, за яким ПАТ КБ ''ПриватБанк" в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором надано право звернути стягнення на предмет іпотеки. При підготовці документів до реалізації ПАТ КБ "ПриватБанк" виявлено наявність накладених на предмет іпотеки арештів, а саме: 28 липня 2009 року (реєстраційний номер обтяження 8916564), постановою ВДВС Знамянського МРУЮ б/н від 28 липня 2009 року накладений арешт на все нерухоме майно відповідача на підставі ухвали №2-4089 від 19 травня 2009 року Жовтневого районного суду міста Дніпропетровськ; 14 грудня 2011 року (реєстраційний номер обтяження 11965518) постановою ВДВС Знамянського МРУЮ б/н про відкриття провадження у справі від 14 грудня 2011 року накладено арешт на все нерухоме майно відповідача при виконанні виконавчого листа №2-812, виданого Знамянським міськрайонним судом 30 листопада 2011 року, про стягнення з відповідача боргу; 19 грудня 2012 року (реєстраційний номер обтяження 11982675) постановою ВДВС Знамянського МРУЮ б/н про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження накладено арешт на все нерухоме майно відповідача при виконанні виконавчого листа №2-812, виданого Знамянським міськрайонним судом 30 листопада 2011 року, про стягнення з відповідача боргу. У звязку з зазначеним ПАТ «КБ «Приватбанк» звернувся з заявою про зняття накладених арештів до ВДВС Знамянського МРУЮ. Проте, у задоволенні заяви йому відмовлено та запропоновано з метою вирішення даного питання звернутися до суду. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у розумінні положення ч.5 ст.74 ЦПК України. Про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надійшло. Представник третьої особи ВДВС Знам'янського МРУЮ у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив суд розглядати справу у його відсутність на розсуд суду. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання відповідачем доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 лютого 2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №МГ-277/2008, відповідно до якого остання отримала кредит в сумі 15000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 19 лютого 2013 року (а.с. 5-7). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 03 березня 2008 року укладено договір іпотеки, згідно з яким остання надала в іпотеку належне їй на праві власності нерухоме майно, а саме будинок, розташований за адресою: вулиця Харківська,17/67 місто Знамянка Кіровоградської області, загальною площею 98,0 кв.м., житловою площею 57,10 кв.м. Сторони визначили, що вартість предмета іпотеки складає 84000 грн. Вказаний іпотечний договір цього ж дня посвідчено приватним нотаріусом Знамянського міського нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON] за № 257 (а.с.9-11). Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 23 жовтня 2014 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» до\~ [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, задоволено. А саме в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №МГ-277/2008 від 29 лютого 2008 року у розмірі 22022,38 доларів США, що за курсом НБУ 7,99 грн. складало 175958 грн. 85 коп. звернено стягнення на житловий будинок, загальною площею 98,00 кв.м., житловою площею 57,10 кв.м., який розташований по вулиці Харківська, 17/67 місто Знамянка Кіровоградської області. Початкова ціна іпотеки 84000 грн. (а.с.12-15). З довідки ВДВС Знамянського МРУЮ від 10 вересня 2015 року вбачається, що постановою ВДВС Знамянського МРУЮ б/н від 28 липня 2009 року накладений арешт на все нерухоме майно відповідача на підставі ухвали №2-4089 від 19 травня 2009 року Жовтневого районного суду міста Дніпропетровськ на користь ПАТ КБ «Приватбанк»; постановою ВДВС Знамянського МРУЮ б/н про відкриття провадження у справі від 14 грудня 2011 року накладено арешт на все нерухоме майно відповідача при виконанні виконавчого листа №2-812, виданого Знамянським міськрайонним судом 30 листопада 2011 року, про стягнення з відповідача боргу на користь ПАТ КБ «Приватбанк»; постановою ВДВС Знамянського МРУЮ б/н про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 19 грудня 2012 року накладено арешт на все нерухоме майно відповідача при виконанні виконавчого листа №2-812, виданого Знамянським міськрайонним судом 30 листопада 2011 року, про стягнення з відповідача боргу на користь ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с. 18). Інформаційна довідка з реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців підтверджує ту обставину, що житловий будинок по вулиці Харківська,17/67 місто Знамянка Кіровоградської області належить [PERSON], на підставі договору дарування від 21 грудня 2007 року. 03 березня 2008 року нотаріусом на підставі договору іпотеки на вказаний житловий будинок накладено заборону відчуження, а постановами ВДВС Знамянського МРУЮ б/н від 28 липня 2009 року, від 14 грудня 2011 року та від 19 грудня 2011 року (реєстраційні номери обтяження 6704794, 8916564, 11965518, 11982675) на майно відповідача , у тому числі і на вказаний\~ житловий будинок, накладено арешти (а.с. 35-39). ВДВС Знамянського МРУЮ відмовлено позивачу у знятті арешту з будинку і рекомендовано звернутися до суду. Статтею 546 ЦК України передбачено, що одним із видів забезпечення виконання зобов'язань є застава. За нормою ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодавець) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Застава, як правовий інститут цивільного законодавства виконує забезпечувальну функцію, тобто спрямований на те, щоб гарантувати кредитору - заставодержателю задоволенняийого вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна, незалежно від майнового стану боржника, і наявності у нього заборгованості перед іншими кредиторами, отже застава встановлюється для гарантування майнових інтересів кредитора-заставодержателя. Відповідно до ч.1 ст.575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи, тобто окремим видом застави є іпотека. Згідно з ч.3 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Як визначено ч.4 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або тоді, коли йому стало відомо, про арештоване майно боржника знаходиться у заставі, роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту. Відповідно до Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5, та\~\~ч.3\~ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Із матеріалів справи вбачається, що у ПАТ КБ «Приватбанк» право застави виникло з 03 березня 2008 року, разом з тим арешт на спірне майно накладено пізніше, а саме 28 липня 2009 року на виконання ухвали Жовтневого районного суду міста Дніпропетровськ №2-4089 від 19 травня 2009 року про накладення арешту на все нерухоме майно на користь ПАТ «Приватбанк»; 14 грудня 2011 року на виконання виконавчого листа №2-812, виданого Знамянським міськрайонним судом 30 листопада 2011 року про стягнення з відповідача боргу на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 33261 грн. 72 коп.; 19 грудня 2012 року на виконання виконавчого листа №2-812, виданого Знамянським міськрайонним судом 30 листопада 2011 року, про стягнення з відповідача боргу на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 33261 грн. 72 коп. У той же час у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що судові рішення не на користь заставодержателя були ухвалені раніше, ніж у позивача виникло право застави, а також відсутні докази того, що вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника перед заставодержателем. Зясовано, що вартість предмета іпотеки становить 84000 грн., а заборгованість божника перед ПАТ КБ «Приватбанк» складає 22022,38 доларів США, що за курсом НБУ 7,99 грн. складало 175958 грн. 85 коп. Отже, судом встановлено, що позивач має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета обтяження, накладення державним виконавцем арешту є перешкодою для реалізації ПАТ КБ «Приватбанк» предмету іпотеки, що є порушенням його майнових прав та інтересів. Таким чином, позовні вимоги про зняття арешту з майна підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved