Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачів на його користь заборгованість в сумі 27611,05 грн. та судові витрати по справі. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17 квітня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір ODB0AN12153530, за яким позивач зобов'язався надати [PERSON] кредит у розмірі 52836,13 грн. на термін до 16 квітня 2015 року, та відповідач зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених зазначеним договором. Уклавши з позивачем вказаний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач систематично порушувала свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості. В забезпечення виконання зобов'язань за даним договором між ПАТ «Приватбанк» та [PERSON], було укладено договір поруки, згідно з якими поручитель зобов'язується солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань боржника. Також в забезпечення виконання по зазначеному договору відповідач надала в заставу автомобіль марки „DAEWOO Matis", 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Посилаючись на те, що відповідачі не виконали свої зобов'язання по поверненню кредиту та відсотків просить стягнути з них вказану заборгованість. Представник позивача у судове засідання підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] заперечувала проти задоволення позову посилаючись на те що банк забрав у неї заставний автомобіль, а тому вона не розуміє з яких підстав вона повинна сплачувати ще кошти. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та пояснив, що банком порушені умови кредитного договору та договір потрібно визнати нікчемним. На питання суду саме які пункти договору були порушенні, представник пояснив, що так як банк реалізував заставний автомобіль, кошти від реалізації повинні були надати [PERSON] Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що [PERSON] були сплачені кошти за автомобіль, а тому їй не зрозуміло, чому вона ще повинна банку сплачувати кредит. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 квітня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитно-заставний договір ODB0AN12153530, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 52836,13 гривень на термін до 16 квітня 2015 року (а.с. 14-20). Відповідачі належним чином умови договору не виконують, починаючи з 2009 року порушують умови договору, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 6-8). В забезпечення виконання зобов'язань за даним договором між ПАТ «Приватбанк» та [PERSON], було укладено договір поруки, згідно з якими поручитель зобов'язується солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань боржника (а.с. 21). Також в забезпечення виконання по зазначеному договору відповідач надала в заставу автомобіль марки „DAEWOO Matis", 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно до п. 12.2 кредитно-заставного договору, у випадку порушення заставодавцем будь-якого із зобов'язань за договором, останній зобов'язаний передати у предмет застави у володіння банку за актом прийому-передачі, який підписується сторонами. Відповідач [PERSON] передала ПАТ «Приватбанк» предмет застави, автомобіль, що підтверджується актом та поясненнями відповідач у судовому засіданні (а.с.46). Коштами від реалізації автомобіля не було повністю погашено всю суму заборгованості, а від так, зобов'язання не виконано належним чином відповідачем, тому виникла нова заборгованість, про що позивач повідомляв відповідачів, які зазначені обставини не заперечували у судовому засіданні. З огляду на зазначене у відповідачів виникла заборгованість по поверненню кредиту, яка складає 27611,05 гривень у тому числі: заборгованість за кредитом - 15598,57 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 4947,02 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 3122,88 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором - 2389,67 грн.; 250 грн. - штраф; 1302,91 грн. - штраф. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Пунктами 1 та 3 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Відповідно до ст. 591 ЦК України, якщо сума, одержана від реалізації предмета застави, не покриває вимоги застоводержателя, він має право отримати суму, якої не вистачає з іншого майна боржника в порядку черговості відповідно до ст. 112 ЦК України, якщо інше не встановлено договором або законом України. Статтею 24 Закону України „Про заставу" встановлено, що у випадках коли суми вирученої від продажу застави, не покриває вимоги заставодержатель, він має право отримати суми, якої не вистачає для повного задоволення вимоги, з іншого майна боржника в порядку черговості передбаченої законодавством України. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. В силу ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст.10, 27, 60 ЦПК України сторони, яки приймають участь у справі, користуються рівними правами відносно надання доказів, їх дослідження та доведення до суду їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (а.c. 29).

Outcome: approved