Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

07.02.2018 року адвокат [PERSON], як представник [PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду міста Черкаси з позовом до [PERSON] та Центрального ВДВС міста Черкаси ГТУЮ в Черкаській області про зняття арешту із нежилого приміщення, що розташоване за адресою: [ADDRESS], власником якого є [PERSON]. 13.10.2017 року позивачу стало відомо, що на вказане приміщення накладено арешт та заборону відчуження Постановою серії АА №967433 від 02.11.2010 винесену державним виконавцем Центрального ВДВС Черкаського МУЮ. У відповідь на звернення [PERSON] начальник Центрального відділу ДВС м. Черкаси ГТУЮ в Черкаській області повідомив, що виконавче провадження №6746506, в межах якого було накладено вказаний арешт завершено в 2012 році та знищено за закінченням терміну зберігання, згідно Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби. В той же час позивач повністю погасив заборгованість по вказаному виконавчому провадженню. За таких обставин, просив суд зняти арешт із нежилого приміщення, що розташоване за адресою: [ADDRESS], накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АА №967433 від 02.11.2010 Центральним відділом державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції (ДВ [PERSON]), реєстраційний номер обтяження 10540753. Ухвалою суду від 20.02.2018 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Встановлено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Додатково пояснив, що повністю розрахувався із [PERSON] сплативши йому присуджені судом кошти в сумі 2192 гривні. Представник позивача - адвокат [PERSON] в судовому засіданні обставини викладені в позовній заяві підтвердив, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про день, час та місце судового засідання, причини неявки суду невідомі. Станом на 19.03.2018 року відзив на позов суду не подав. Представник Центрального ВДВС м. Черкаси ГТУЮ в Черкаській області в судове засідання не з'явився. Начальник Центрального ВДВС м. Черкаси подав суду відзив на позов, в якому просив справу розглянути без участі представника Центрального ВДВС м. Черкаси та позовні вимоги [PERSON] вирішити на розсуд суду. Додатково зазначив, що постанова про арешт майна [PERSON] та заборону його відчуження серії АА №967433 від 02.11.2010 була винесена державним виконавцем Центрального ВДВС в межах виконавчого провадження №6746506 про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 2192 гривні. 17.04.2012 виконавче провадження №6746506 було завершене на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» та знищене за закінченням терміну зберігання. За таких обставин державний виконавець не має можливості самостійно припинити арешт майна [PERSON]. Суд вивчивши заяви по суті справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. На підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно [NUMBER] від 15.07.2004 року [PERSON] є власником нежилого приміщення - вбудовано-прибудованого приміщення магазину № 2, що розташоване за адресою - [ADDRESS], розміщеного на 1-му поверсі житлового будинку, 12А, загальною площею 53,1 кв.м. (а.с.4). Вказана інформація підтверджується Інформаційною довідкою №117461127 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 22). Відповідно до Інформаційної довідки №117462039 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.23-25) - 26.11.2010 року реєстратором Черкаської філії Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України внесено запис №10540753 про обтяження - арешт нерухомого майна, об'єкт обтяження - нежиле приміщення, адреса - [ADDRESS]. Власник - [PERSON]. Підстава обтяження - Постанова Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції ДВ [PERSON] про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА №967433 від 02.11.2010. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України, - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Як зазначено у ч. 1 ст. 321 ЦК України, - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України № 606-XIV «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року (в редакції станом на 01.01.2012 року), - виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. У відповідності з ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. У постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника. Оскільки арешт майна [PERSON] був заходом забезпечення виконання рішення суду, виконавче провадження №6746506 щодо [PERSON], на даний час завершено та знищено, а державним виконавцем не вчинено дій щодо скасування даного заходу, що обмежує права позивача, як власника майна, а іншим шляхом окрім як у судовому порядку [PERSON] не може захистити свої права власника, суд приходить до висновку що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання про судові витрати, суд враховує клопотання позивача про покладання судових витрат на нього. На підставі ст. 317, 319, 321, 391, ЦК України,

Outcome: approved