Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з 15.01.1969 р. по 04.10.2010р. перебував у трудових відносинах з відповідачем. 04.10.2010 р. його було звільнено за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію. [PERSON] акту розслідування хронічного професійного захворювання № 8 від 26.12.2012 року позивачу були встановлені такі професійні захворювання: Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість зі значним ступенем зниження слуху 4 ст. Захворювання професійне від тривалої дії виробничого шуму. (Основний діагноз). Хронічний бронхіт в фазі нестійкої ремісії. ІХС. Атеросклеротичний кардіосклероз. НК І ст. Кіста правої нирки. Атеросклеротична дисциркуляторна енцефалопатія ІII ст. з ХНМК, переважно в вертебро-базилярному басейні. Двостороння контрактура Дюпюітрена III ст. Хронічний фарингіт, ремісія. Пресбіопія, початкова вікова катаракта обох очей, гіпертонічна ангіопатія сітківки.(Супутпій діагноз). Причиною виникнення професійного захворювання згідно акту №8 від 26.12.2012 р., є перебування в зоні підвищеного рівня виробничого шуму. Відповідно до довідки, виданої Ковпаківської МСЕК від 04.02.2013 р., - ступінь втрати професійної працездатності у позивача становить 25 % первинно, безтерміново. Тому позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 25000 грн. Представник позивача, [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та дала пояснення аналогічні вищевикладеному. Представник відповідача - ПАТ "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш", [PERSON], в судовому засіданні заперечувала проти позову та пояснила, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими. Оскільки, норми ст.237-1 КЗпП України, на які посилається позивач в своїй позовній заяві, не поширюються на правовідносини, що виникли між товариством та позивачем, оскільки ці правовідносини регулюються законами України з окремих видів загальнообовязкового державного соціального страхування, іншими нормативно правовими актами, які містять норми щодо загальнообовязкового державного соціального страхування. Крім того, якщо керуватись нормами трудового права, то позивачем пропущено 3-місячний строк позовної давності, який застосовується при вирішення трудових спорів. Враховуючи вищевикладене, просила відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON]. у повному обсязі. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 15.01.1969 р. по 04.10.2010р. перебував у трудових відносинах з відповідачем. 04.10.2010 р. його було звільнено за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію.(а.с. 5-6). [PERSON] № 8 від 26.12.2012 року розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання [PERSON] були встановлені такі професійні захворювання: Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість зі значним ступенем зниження слуху 4 ст. Захворювання професійне від тривалої дії виробничого шуму. (Основний діагноз). Хронічний бронхіт в фазі нестійкої ремісії. ІХС. Атеросклеротичний кардіосклероз. НК І ст. Кіста правої нирки. Атеросклеротична дисциркуляторна енцефалопатія ІII ст. з ХНМК, переважно в вертебро-базилярному басейні. Двостороння контрактура Дюпюітрена III ст. Хронічний фарингіт, ремісія. Пресбіопія, початкова вікова катаракта обох очей, гіпертонічна ангіопатія сітківки.(Супутпій діагноз). 04.02.2013 р. позивач пройшов огляд МСЕК та йому було встановлено 25 % втрати професійної працездатності, первинно, безтерміново, що підтверджується [PERSON] № 213 огляду медико соціальною експертною комісією від 04.02.2013 р. Суд вважає, що ПАТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» не створило належних умов праці на робочому місці позивача, внаслідок чого позивач отримав професійне захворювання. В справі є достатні докази, які свідчать про те, що небезпечні і шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих звязків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. На момент встановлення позивачеві стійкої втрати професійної працездатною набрав чинності Закон України про внесення змін до абзацу 4 статті 1 (в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей), виключено підпункт «е» пункту 1 частини 1 статті 21, частина 3 статті 28, частина 3 статті 34 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 268 ЦК України, - на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, позовна давність не поширюється. Саме з позовними вимогами про відшкодування моральної шкоди у звязку з ушкодженням здоровя звернувся позивач до суду, тому суд вважає, що до цих вимог позовна давність не застосовується. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує обсяг заподіяних позивачеві моральних страждань, а також фізичних страждань, характер і тривалість цих страждань; стан здоровя потерпілого та те, що йому встановлено 65% втрати професійної працездатності та встановлено ІІІ групу інвалідності, вік, наслідки професійного захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. З урахуванням цих обставин суд визначає моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню позивачеві, в розмірі 8000 грн.

Outcome: partial