Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

У травні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом де вказує, що перебуває з відповідачем в юридичному шлюбі, який був зареєстрований Бабаївською селищною радою Харківського району Харківської області 24 квітня 2004 року за актовим записом №8. Від цього шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем припинені у 2013 році через постійні суперечки, що призвело до втрати ним почуттів до дружини. Вважає, що подальше збереження родини недоцільне, а тому просив їх шлюб розірвати. У червні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом де зазначає, що з 2004 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від цього шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. Шлюбні відносини з [PERSON] припинені у 2013 році. Під час шлюбу ними була придбана квартира [ADDRESS], яка оформлена на [PERSON] Просила розділити зазначене спільне майно подружжя, визнавши за нею право власності на 2/3 частки спірної квартири, а за [PERSON] - на 1/3 частку квартири. У судовому засіданні [PERSON] свої позовні вимоги підтримав і просив задовольнити. Проти надання строку на примирення заперечував. Позовні вимоги [PERSON] визнав частково, посилаючись на те, що кошти на придбання спірної квартири були надані його рідною сестрою. Просив провести розподіл спірного майна у відповідності з діючим законодавством. [PERSON] та її представник у судовому засіданні позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнали повністю та не заперечували проти їх задоволення. Позовні вимоги щодо розподілу квартири підтримали та просили задовольнити у повному обсязі, посилаючись на те, що [PERSON] має на утриманні двох неповнолітніх дітей, різної статі, які повинні бути забезпечені житлом у відповідності з нормами, встановленими ЖК України. Заслухавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що як позов [PERSON], так і позов [PERSON], підлягають задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне. У відповідності зі ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні сторони перебувають у юридичному шлюбі, який зареєстрований Бабаївською селищною радою Харківського району Харківської області 24 квітня 2004 року за актовим записом №8 (а.с.5). Від цього шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.6, 7). Оскільки сторони припинили шлюбні відносини у 2013 році, з цього часу шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо, суд вважає можливим розірвати їх шлюб. Також судом встановлено, що під час шлюбу, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу [PERSON] 19 липня 2011 року за реєстровим №1282, сторони придбали квартиру [ADDRESS] (а.с.21-27). Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно зі ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно з вимогами ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об"єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім"ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім"ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні дочка, син, за умови, що розмір аліментів, які вони одержуть, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Враховуючи те, що разом з [PERSON] мешкають дві неповнолітні дитини від шлюбу, різної статі, а також те, що [PERSON] не надано належних та допустимих доказів того, що спірна квартира була придбана ним за особисті кошти, суд вважає за можливе відступити від засади рівності часток та визнати за [PERSON] право власності на 2/3 частки квартири [ADDRESS], а за [PERSON] - на 1/3 частку зазначеної квартири. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд, у відповідності з вимогами ст.88 ЦПК України, вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 1269 грн.33 коп. \~ \~ \~ \~На підставі вищевикладеного, ст.ст.60, 63, 69, 70, 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved