Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

04 січня 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщення, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Вимоги мотивує тим, що він є власником даного житла. В вищезазначеній квартирі зареєстроване постійне місце проживання [PERSON], [PERSON] Відповідачі були зареєстровані у квартирі за згодою попереднього власника квартири [PERSON], яка померла [ADDRESS] року. [PERSON] була власником квартири на підставі свідоцтва про право власності від 27.10.1993 року та на підставі свідоцтва про право на спадщину від 05.12.2006 року. Вважає, що права [PERSON] та [PERSON] на проживання в спірній квартирі похідні від прав колишнього власника [PERSON] Позивач є новим власником квартири з 25 листопада 2016 року, він має право, у відповідності до ст. 391 ЦК України, вимагати від відповідачів усунути перешкоди в користуванні своєю власністю. Вважає, що є всі підстави визнати відповідачів такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, з наведених у позовній заяві підстав, просив визнати [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Зазначив, що позивач має намір реалізувати право власника на розпорядження належним йому майном. [PERSON] на користування житлом [PERSON] з відповідачами не укладав і наміру цього робити в нього немає. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги не визнали, пояснили, що у спірній квартирі відповідач [PERSON] зареєстрована та фактично проживає з дозволу попереднього власника квартири - її бабусі [PERSON], яка [ADDRESS] року померла. Наголосили, що у спірній квартири відповідач [PERSON] проживає разом з малолітньою дочкою [PERSON] Кіреною, [INFO], яка не зареєстрована у квартирі позивача. Стверджує, що іншого житла у них немає. Крім того, зазначають, що позивач хоч і є власником квартири, але не утримує житло та не проживає у квартирі. [PERSON] є матірю одиначкою, проживає разом із дитиною у спірній квартирі, утримує її, здійснила невід'ємні покращення житла, сплачує комунальні платежі. Таким чином, вважають, що відповідач ніяих перешкод у користуванні власністю - житлом, позивачу не створює. Вважає, що вона має право проживати разом з дитиною у квартирі, оскільки позбавляючи її, як матір, права на проживання в квартирі, одночасно позбавляється цього права і її неповнолітня дочка. Оскільки іншого житла у них немає, просять у задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином через засоби масової інформації. Заслухавши пояснення сторін, думку представника органу опіки та піклування, яка заперечила щодо задоволення позову, оскільки з [PERSON] у спірній квартирі проживає без реєстрації її неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що житлова квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно [PERSON], яка померла [ADDRESS] року, виданого державним нотаріусом Нововолинської державної нотаріальної контори Бобак О.І. 25.11.2016 року (а.с.8,10). Право власності позивача зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.11.2016 року за №1096478607107, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.11.2016 року (а.с.9). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в [ADDRESS], що підтверджується копією будинкової книги (а.с.14,16). Як зазначено в акті від 17.05.2017 року,складеного комісією в складі представників ЖКП №2 (а.с.77) відповідач [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] разом з малолітньою дитиною [PERSON], яка не зареєстрована. Даний факт також підтверджується актом обстеження умов проживання неповнолітньої дитини складеним представниками служби у справах дітей від 30.03.2017 року (а.с.76), з якого вбачається, що [PERSON] проживає за вищевказаною адресою з 2005 року, малолітня Кірена проживає без реєстрації у спірній квартирі разом з матір'ю з народження, тобто з 2013 року. Предметом спору даної справи є питання захисту права приватної власності позивача на житло, яке вирішується судом в межах цивільно-правових відносин. Житлова квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності позивачу [PERSON], а відповідачі [PERSON] проживаючи там і [PERSON], будучи зареєстрованим за вказаною адресою, порушують його право власності, в т.ч. можливості на свій розсуд здійснювати правомочності щодо володіння, користування і розпорядження своїм майно. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. В суді встановлено, що [PERSON] понад один рік без поважних причин відсутній по місцю постійного проживання, і не належить до переліку осіб, за яким, у відповідності до ст.71 ЖК України, зберігається житло понад зазначений строк. Судом не встановлено поважних причин відсутності відповідача у спірній квартирі, а тому суд визнає [PERSON]. таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, відповідно до вимог ст.405 ЦК України. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно п. 34 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ від 07.02.2014 року №5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як встановлено в судовому засіданні відповідачі були зареєстровані у спірній квартирі зі згоди колишнього власника [PERSON], яка померла [ADDRESS] року. Спадкоємцем її майна за заповітом є позивач - син [PERSON], який прийняв спадщину та зареєстрував своє одноосібне право власності на житлову квартиру [ADDRESS]. З відповідачами [PERSON] він як власник житла, на право користування спірною квартирою, не укладав, що не заперечила в судовому засіданні відповідач [PERSON] Крім того, малолітня [PERSON] Кірена за вищевказаною адресою не зареєстрована. Приймаючи рішення, суд враховує, що право користування спірним житлом втрачено відповідачами внаслідок зміни власника на це житло, яке відбулося в зв'язку з прийняттям спадщини після смерті попереднього власника [PERSON] Заперечення представника органу опіки та піклування щодо задоволення позову та посилання на те, що разом із відповідачем [PERSON] проживає її малолітня дочка, не може слугувати правовою підставою для збереження за відповідачами права користування спірним житлом, оскільки в даному випадку мова йде не про позбавлення права користування, а про втрату такого права з підстав, визначених законом. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що збереження за відповідачами права на користування спірною квартирою та реєстрація у ній, в тому числі відсутнього по місцю проживання [PERSON], порушують законні права позивача, створюють йому перешкоди у здійсненні ним всіх складових права власності, в тому числі права розпорядження належним майном.. Тобто право позивача є порушеним і підлягає судовому захисту шляхом визнання [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Питання щодо відшкодування власником понесених відповідачем [PERSON] витрат на покращення та утримання житла за час користування ним, підлягає вирішенню в іншому провадженні за підтвердження таких витрат належними доказами. Стосовно забезпечення малолітньоої дитини відповідача житлом, то це прямий обов'язок відповідача [PERSON], яка є матір'ю [PERSON]. Згідно до ст.ст. 84, 88 ЦПК України підлягає до стягнення з відповідачів в користь позивача з кожного по 275 грн. 60 коп. сплаченого судового збору, що підтверджується документально (а.с.1).

Outcome: approved