Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

09.08.2016 позивач звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку на його користь заборгованість за кредитним договором № 7570 від 19.02.2015 у розмірі 2090,32 гривень та судовий збір у розмірі 1378 гривень. Свої вимоги обгрунтовує тим, що між кредитною спілкою «Марківкакредитспілка» та [PERSON] укладений в письмовій формі договір кредиту №77570 від 19.02.2015, згідно умов якого кредитна спілка надала позичальнику кредит у сумі 1200 грн. 00 коп. на засадах строковості, зворотності та платності. Згідно з п.2.1 договору кредит наданий строком на 12 місяців від дати надання позичальнику кредиту. Відповідно до п.3.1 плата за користування кредитом становить 60% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Всі умови договору кредитною спілкою виконані в повному обсязі. Для забезпечення гарантії повернення кредиту, цього ж дня 19.02.2015 , між кредитною спілкою «Марківкакредитспілка» та [PERSON] укладений договір поруки, відповідно до якого поручитель несе солідарну відповідальність по зобов'язанням відповідача в повному обсязі. Строк сплати основної суми та відсотків за користування кредитом минув, але відповідач свої зобовязання не виконав. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, в звязку з чим станом на 08.08.2016 має заборгованість 2090,32 гривні, яка складається з такого: 1200,00 грн. - заборгованість за основною сумою кредиту; 890,32 грн.- заборгованість по несплаченим процентам за користування кредитом. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про місце, день та час розгляду справи по суті повідомлявся належним чином, про що свідчать наявне у справі зворотнє повідомлення про вручення йому поштового відправлення. Причини неявки суду не повідомив та клопотання про відкладення розгляду справи за його відсутності не надав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності. В силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 19.02.2016 між кредитною спілкою «Марківкакредитспілка» в особі головного бухгалтера [PERSON] . та [PERSON] укладений в письмовій формі кредитний договір № 7570 , згідно умов якого кредитна спілка надала позичальнику кредит у сумі 1200,00 грн. на засадах строковості, зворотності та платності. Так, пунктом 3.1 Договору встановлено, що плата за користування кредитом є фіксованою і становить 60% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом, які нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня отримання кредиту та включаючи дату його повернення. Відповідно до п. 3.2 Договору нарахування процентів за цим Договором здійснюється з урахуванням 365 (366) днів у календарному році. Згідно видаткового касового ордеру від 19.02.2015 [PERSON] видано 1200,00 грн про що свідчить його підпис (а.с.7) На забезпечення поверненя боргу між позивачем та [PERSON]. 19.02.2015 був укладений договір поруки, п.2.2, 2.3 якого встановлено, поручитель несе солідарну відповідальність по зобов'язанням відповідача в повному обсязі ( а.с.5) Згідно довідки КС "Марківкакредитспілка" станом на 08.08.2016 [PERSON] по договору кредиту № 7570 від 19.02.2015 має заборгованість 2090,32 гривні, яка складається з такого: 1200,00 грн. - заборгованість за основною сумою кредиту; 890,32 грн.- заборгованість по несплаченим процентам за користування кредитом. Таким чином між позивачем та [PERSON] виникли зобов'язальні цивільно - правові відносини у сфері кредитування, а між позивачем та відповідачем [PERSON] зобовязальні цивільно правові відносини у сфері у сфері забезпечення кредиту, шляхом укладення договору поруки. Вирішуючи спір по суті судом використано норми процесуального та матеріального права виходячи при цьому з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Згідно з ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець)зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між кредитною спілкою «Марківкакредитспілка»та [PERSON] укладений в письмовій формі кредитний договір № 7570 від 19.02.2015, згідно умов якого кредитна спілка надала позичальнику кредит у сумі 1200,00 грн. на засадах строковості, зворотності та платності. Відповідно дост. ст.526,527,530 ЦК Українизобов'язання по винні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та закону. Згідно з п.2.1 договору кредит наданий строком на 12 місяців від дати надання позичальнику кредиту. Відповідно до п. 2.3 Договору позичальник збовязується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом до закінчення строку, визначеного п.2.1 цього Договору. Згідно дост. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання. Одностороння відмова від зобовязання не допускається в силу ст.525 ЦК України, така відмоване звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання вказано в ч.2 ст.615 ЦК України. Відповідно дост. 536 ЦК Україниза користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Так, пунктом 3.1 Договору встановлено, що плата за користування кредитом є фіксованою становить 60% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом, які нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня отримання кредиту та включаючи дату його повернення. Відповідно до п. 3.2 Договору нарахування процентів за цим Договором здійснюється з урахуванням 365 (366) днів у календарному році. У суду не викликає сумніву, що відповідач [PERSON] . отримав від позивача кредит в сумі 1200,00 гривень, оскільки це підтверджується видатковим касовим ордером від 19.02.2015, в якому значиться його підпис (а.с.7). Згідно розрахунку заборгованості за кредитом та відсотками у нього станом на 08.08.2016 утворилась вищевказана заборгованість з в сумі 2090,32 гривні, яка складається з такого: 1200,00 грн. - заборгованість за основною сумою кредиту; 890,32 грн.- заборгованість по несплаченим процентам за користування кредитом. Відповідно до ч.2 ст.554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, якщо інше не встановлено договором поруки. 19.02.2015 між кредитною спілкою «Марківкакредитспілка» та [PERSON]. укладений договір поруки, відповідно до якого поручитель несе солідарну відповідальність по зобов'язанням відповідача в повному обсязі Згідно з ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. Згідно з п.7.1 договору поруки строк його дії становить 18 місяців з дати підписання. Відповідно до п.7.3.1 договір припиняється після закінчення строку, визначеного п.7.1 цього договору. Тобто суд приходить до висновку, що договір поруки на момент пред'явлення позову - 09.08.2016 є діючим, оскільки він укладений 19.02.2015 і діє до 19.08.2016 Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про неохідність задоволення позову. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При поданні позову позивачем був сплачений судовий збір за квитанцією № 15/29 від 05.08.2016 у сумі 1378 гривні 00 копійок, а тому ця сума підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача проте не в солідарному порядку, а в рівних частках по 689,00 грн з кожного, оскільки законодавством не передбачено стягнення судових витрат в солідарному порядку.. На підставі викладеного,

Outcome: approved