Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

08 липня 2015 року позивач ПАТ "Альфа-Банк" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що 13 червня 2014 року між позивачем ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №500946624, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 31206,68 грн., строком повернення до 16 червня 2019 року. Відповідно до умов договору, відповідач зобов'язався в порядку та умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача. Відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого, станом на 04 червня 2015 року має прострочену заборгованість за кредитним договором у сумі 34255,47 грн. У звязку з вищевикладеним, ПАТ «Альфа-Банк» просив суд стягнути з відповідача в свою користь 34255,47 грн заборгованість за кредитним договором та 342,55 грн. судових витрат. Предаставник позивача у судове засідання не зявився, в заяві доданій до позову представник позивача [PERSON] просив розглядати справу у відсутності представника позивача, позов підтримав, просив його задоволити та не заперечив щодо заочного розгляду справи (а.с.22). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про свідчить повідомлення про отримання судової повістки (а.с.32). Суд, у відповідності до ст.224, ст.225 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали позову в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати кредит позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У судовому засіданні встановлено, що 13 червня 2014 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №500946624, за яким останній отримав кредит у сумі 31206,68 гривень, що підтверджується випискою по особовому рахунку від 04 червня 2015 року (а.с.15). Пунктом 2.2 кредитного договору встановлена процентна ставка 15,99 % річних за користування кредитом. Згідно з п.2.3 кредитного договору, датою остаточного повернення кредиту є 16 червня 2019 року. Пунктом 2.8.1 кредитного договору визначений обовязок позичальника сплачувати щомісяця комісійну винагороду банку в розмірі 1,89 % від суми кредиту впродовж 60 місяців користування кредитом. Графіком платежів, що є Додатком №1 до кредитного договору сторонами визначено строки і суми сплати щомісячних платежів (а.с.7-8). Відповідно до п.4 кредитного договору визначено обовязок позичальника сплатити кредитору штраф у випадку повного або часткового прострочення ним повернення кредиту або сплати процентів чи комісій, в розмірі 50 грн. за кожне допущене прострочення що триває від одного до чотирьох днів. У випадку, якщо прострочення платежу триває більше 5 днів, позичальник зобовязаний сплатити додатковий штраф в розмірі 150 грн. за кожний випадок допущеного прострочення платежу. Згідно розрахунку заборгованості, відповідач сплачував кредит не в повному обсязі і несвоєчасно, внаслідок чого у нього виникла прострочена заборгованість по кредиту, сума заборгованості позичальника станом на 04 червня 2015 року становить 34255,47 грн., що складається з: 29445,87 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 986,40 грн. - заборгованість по відсотках, 2623,20 грн. - заборгованість по комісії, 1200 грн. штраф. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України та відповідно до п. 11 кредитного договору банк має право в будь-якому разі вимагати дострокового виконання всіх зобов'язань позичальника за договором у випадку прострочення більше ніж на один місяць терміну сплати обов'язкового платежу за кредитом. В такому випадку, відповідно до п. 15 кредитного договору, позичальник зобов'язаний на вимогу Банку повернути кредит достроково. Документом, що підтверджує відправлення кредитором листа про таку вимогу є квитанція поштового відділення про відправлення відповідного рекомендованого листа позичальнику за його адресою проживання і вважається отриманим позичальником після спливу 7 календарних днів з моменту відправлення. Згідно копії вимоги про дострокове повернення кредиту №41803-102-б/б від 07 травня 2015 року і реєстру поштових відправлень, [PERSON] була надіслана вимога про дострокове повернення кредиту. Приймаючи до уваги, що [PERSON] істотно порушив вимоги договору, не здійснюючи погашення заборгованості по тілу кредиту, відсотків за користування ним та комісії, суд позов задоволює та стягує з останнього суму кредитного боргу в розмірі 34255,47 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «Альфа-Банк» 342,55 грн. судового збору, що був сплачений останнім при подачі позову до суду (а.с.1).

Outcome: approved