Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

01 грудня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи вимоги тим, що відповідач не бере участі у матеріальному утриманні доньки, чим порушує її права на достатній рівень життя. Позивачка [PERSON] була належним чинм повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, але не використала своо права на безпосередню участь у судовому засіданні, про причини неявки суду не повідомила. У позовній заяві зазначено, що 07 травня 2004 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають дитину - [PERSON], [INFO]. 10 січня 2007 року шлюб між ними було розірвано, після чого дитина проживає з позивачкою, а відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Зазначає, що відповідач нікого на утриманні не має, аліменти більше нікому не сплачує, жодних стягнень за виконавчими документами з нього не провадиться. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 грн. щомісячно. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності № 3910 від 09.12.2016 р., у судове засідання не з'явилася, на електронну пошту суду подала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, заявлені вимоги задовольнити, зазначила, що не має заперечень щодо заочного розгляду справи. Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача [PERSON] про місце, день та час розгляду справи. Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження», пересилання пошти не здійснюється до м. Горлівка, де зареєстровано місце проживання [PERSON], що позбавлює суд можливості надіслання поштою судового виклику до суду за зареєстрованим у передбаченому законом порядку місцем проживання відповідача (ч.5 ст.74 ЦПК України). Тому відповідно до вимог ч.9 ст. 74 ЦПК України виклик у судове засідання відповідача було здійснено шляхом розміщення оголошення у друкованому засобі масової інформації державної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур'єр». Незважаючи на прийняті судом заходи, відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило. Аналізуючи наведені обставини, суд приходить до переконання, що відповідачем [PERSON] недобросовісно здійснюються його процесуальні права, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку про належне повідомлення відповідача, а тому, відповідно до положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України, та враховуючи згоду представника позивача суд, вважає можливим відповідно до правил частини 1 статті 224 ЦПК України розглядати справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження на підставі наявних у ній доказів, з дотриманням вимог, встановлених законом. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в межах заявлених вимог (ст.11 ЦПК України), суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 07 травня 2004 року. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] /а.с.4/. 10 січня 2007 року шлюб між сторонами розірвано /а.с.7/. 28 січня 2011 року [PERSON] змінила ім'я на «[PERSON]», про що в книзі реєстрації зміни імені Микитівського ВДРАЦС Горлівського МУЮ 28.01.2011 року зроблено відповідний актовий запис № 4 /а.с.5/. 19 серпня 2011 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]» /а.с.6/. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі (ст.181 Сімейного кодексу України). Передбачених законом підстав для звільнення [PERSON] від обов'язку утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу утримання дитини не досягнуто. Оцінивши надані по справі докази, суд дійшов висновку, що [PERSON] не виконує у відношенні своєї неповнолітньої доньки Крістіни передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки з її утримання, чим порушує право дитини на достатній рівень життя, тому позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів суд визнає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує вищенаведені обставини майнового і сімейного стану відповідача та бере до уваги, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст.70 Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків доходу цієї особи. Враховуючи, що відповідач працездатний, має мінливий дохід, але добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, суд вважає справедливим стягнути з відповідача на утримання його дитини аліменти у твердій грошовій сумі - 1000 грн. щомісячно. Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI та положень статті 88 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при звернені з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 гривень. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць згідно із положеннями статті 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved