Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

06 червня 2016 року позивачка звернулась з позовом до відповідача, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на дві земельні ділянки, що належали на праві приватної власності її чоловіку, [PERSON], який помер 16 лютого 2015 року. Свої вимоги вона обґрунтувала тим, що в установлений законом строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, отримала свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок та земельну частку (пай), але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на дві земельні ділянки через наявність співвласників. Під час розгляду справи позивачка підтримала позов та просила його задовольнити. Представник Зорянської сільської ради та треті особи: [PERSON], [PERSON], яких належним чином повідомили про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з'явилися, від них надійшли заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позов визнали, не заперечували проти задоволення позову. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню з таких підстав. Ст.1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи (спадкодавця), яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частина 2 ст.1223 ЦК України передбачає, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Ст. 1261 ЦК України встановлює, що у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно частин 1, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частина 1 ст.1269 ЦК України визначає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ЖД № 474919 вбачається, що позивачка 22 січня 1990 року уклала шлюб з [PERSON] (а.с.5). [PERSON] до дня своєї смерті проживав в [INFO], разом із позивачкою, та помер 16 лютого 2015 року. Вказані обставини підтверджуються довідкою Зорянської сільської ради № 664 від 10 травня 2016 та копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 402708, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Саратського районного управління юстиції в Одеській областіі (а.с. 6, 14). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі: на дві земельні ділянки, які належали йому на підставі державного акту серії ЯА № 089472, виданого на ім'я співвласника, [PERSON], та державного акту серії ОД № 004196, виданого на ім'я співвласника, [PERSON] (а.с. 7-9). Заповіту спадкодавець [PERSON] не залишив, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), а тому відповідно до ч.2 ст.1223 ЦПК України право на спадкування одержують спадкоємці за законом першої черги, тобто дружина спадкодавця. Позивачка, як спадкоємець за законом першої черги, прийняла спадщину, тому що на час відкриття спадщини проживала постійно із спадкодавцем, у встановлений законом строк подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок № 17, розташований по вилиці Миру в с. Зоря Саратського району Одеської області та на право на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві "Дружба" Саратського району Одеської області, розміром 3,4 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала спадкодавцеві на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0168109, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом, виданими приватним нотаріусом Саратського районного нотаріального округу Одеської області 08 вересня 2015 року за реєстровим номером № 1975 та 07 червня 2016 року за реєстровим № 895. Вказані обставини підтверджуються копією спадкової справи (а.с.34-59) та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину). З відповіді нотаріуса вбачається, що він відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на дві земельні ділянки, які належали спадкодавцеві на підставі державних актів серії ЯА № 089472, серії ОД № 004196, оскільки в зазначених державних актах вказані співвласники земельних ділянок (а.с. 13). Таким чином, позивачка, як спадкоємець за законом першої черги, прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті її чоловіка, [PERSON], протягом шестимісячного строку подала заяву про прийняття спадщини та отримала свідоцтва про право на спадщину на частину спадкового майна, тому суд вважає необхідним позов задовольнити, визнавши за позивачкою право власності на належні спадкодавцеві дві земельні ділянки.

Outcome: approved