Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

12 квітня 2014 року позивач Бабушкінська районна у місті Дніпропетровську рада в особі органу опіки та піклування звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська в інтересах дитини [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначив, що з 13.06.2014 року в управлінні-службі у справах дітей на обліку перебуває дитина [PERSON], [INFO], як дитина, що виховується в сім'ї, у якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків. [PERSON] проживає з бабусею [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] Мати [PERSON] з дитиною не проживає. Батьки не цікавляться вихованням дитини. Мати пояснила, що з позбавленням батьківських прав згодна, тому що не може утримувати дитину. Сам [PERSON] не хоче з нею проживати. Батько дитини також не проживає разом з дитиною, написав заяву про згоду на позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON]. На підставі чого позивач просить суд позбавити батьківських прав [PERSON], [PERSON] відносно дитини [PERSON], [INFO]. Стягнути аліменти з відповідачів у розмірі ? долі зі всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на користь державного закладу, опікуна, прийомних батьків чи батьків-вихователів, де буде виховуватися дитина. Позивач в судове засідання не з'явився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву, у якій просив розглядати справу у його відсутність, позов підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином, в тому числі відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України шляхом публікації оголошення у газеті «Вісті Придніпров'я» № 66 (1765) від 01.09.2016 року, причину неявки суду не повідомив. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі Представник третьої особи Управління-служба у справах дітей Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради просила позовну заяву задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER], відповідачі [PERSON] і [PERSON] є рідними батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Наказом начальника управління-служби у справах дітей Бабушкінської районної у місті Дніпропетровську ради Ровної В.Д. № 21 від 13.06.2014 року [PERSON] взятий на облік як дитина, що виховується в сім'ї, у якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків (а.с. 6). Згідно характеристики сім'ї дитини [PERSON], дитина мешкає за адресою [ADDRESS]. Сім'я складається з чотирьох чоловік: окрім дитини, бабуся [PERSON], тітка [PERSON], дядько [PERSON] Сім'я мешкає у 3-кімнатній квартирі, матеріальне забезпечення задовільне, наявні необхідні речі для проживання. [PERSON] мешкає в окремій кімнаті, має робочий куточок та куточок для відпочинку. Бабуся регулярно відвідує школу, піклується про онука (а.с. 11). З акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 11.12.2015 року вбачається, що для [PERSON] створені належні умови для проживання та виховання, бабуся опікується онуком. Зі слів бабусі, батьки дитини не приймають ніякої участі у вихованні та утриманні хлопчика (а.с. 20). Відповідач [PERSON] надав до Управління-служби у справах дітей Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради заяву, в якій пояснив, що ніколи не займався вихованням сина і не має бажання його виховувати. Не заперечує проти позбавлення його батьківських прав по відношенню до дитини [PERSON] (а.с. 4). Відповідач [PERSON] надала до Управління-служби у справах дітей Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради заяву, в якій не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав по відношенню до дитини [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до висновку № 13/15-125 від 12.04.2016 року, Бабушкінська районна у місті рада як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON], [PERSON] батьківських прав відносно їх дитини [PERSON], [INFO] (а.с. 3). У ст. ст. 3, 6 Конвенції "Про права дитини" (20 листопада 1989 року), ратифікованої постановою Верховної Ради України 27.02.1991 року, зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до вимог ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Відповідно до ст. 165 Сімейного Кодексу України право звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інших заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Викладені обставини дають суду підстави задовольнити позов щодо позбавлення відповідачів батьківських справ, оскільки відповідачі тривалий час ухиляються від виховання та матеріального утримання дитини, з нею постійно не спілкуються, не проявляють відносно неї належної батьківської турботи, хоча мають таку можливість, і позбавлення відповідачів батьківських прав буде відповідати інтересам дитини. На підставі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, тобто, визначення аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням зазначеного, зважаючи на необхідність всебічного захисту інтересів дитини [PERSON], суд прийшов до висновку про можливість задоволення вимог позивача в повному обсязі.

Outcome: approved