Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом та просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення сином повноліття, та на її утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення сином трирічного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду. В обґрунтування позовних вимог вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 29.04.2017 року. Від даного шлюбу у сторін є син [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем і перебуває на її утриманні. З лютого 2018 року відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Також відповідач ухиляється від утримання позивача. Відповідач має можливість сплачувати кошти на утримання дитини та на утримання позивача, оскільки працює в ПП «Дніпро трейд» на посаді водія, має регулярний і стабільний заробіток. Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи була належним чином повідомлена. Проте, надала до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити. Не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, причини неявки до суду не повідомив, відзив не надав. Відповідно до\~ст.280\~ЦПК України\~ суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов: відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання; відповідач не\~з`явився в\~судове засідання\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин; відповідач не\~подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на ці обставини, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, про що 08.07.2019року Орджонікідзевським міським судом постановлена відповідна ухвала. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.04.2017 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №61 (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, актовий запис №02 (а.с.8). Син сторін зареєстрований та проживає з позивачем, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області №1098 від 08.05.2019 року про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб та витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання (а.с.3,6). Згідно довідки директора КЗ «НВК №1» [PERSON] від 13.05.2019 року №251, [PERSON] дійсно працює в комунальному закладі «НВК №1» в м. Покров Дніпропетровської області на посаді вихователя; з 22.02.2018 року по 02.01.2021 року знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею віку 3-х років (наказ ПУО від 22.02.2018 р. №43-к/тр) а.с.9. Довідко про доходи [PERSON] від 25.04.2019 року підтверджується, що останній дійсно працює на ПП «Дніпро Трейд» водієм вантажного автотранспортного засобу, загальна сума доходу за період з лютого 2019 року по березень 2019 року становить 3960,60 грн. (а.с.10). Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.ідно до ч. 8\~ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. За змістом\~ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1, 2, 3\~статті 181 СК України\~встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно зі\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка самостійно займається вихованням та утриманням дитини, відповідач, будучи рідним батьком дитини, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, він працездатного віку, працює, будь яких стягнень з його заробітку доходу не здійснюється. На підставі викладеного, оцінюючи надані докази, зважаючи, що відповідач має постійне місце роботи, отримує регулярний дохід, враховуючи задовільний стан здоров`я відповідача, відсутність будь яких стягнень за виконавчими листами, будь-яких заперечень проти позову чи доказів, які б спростовували надані позивачем докази, відповідачем не надано, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини в повному обсязі. Визначення аліментів у такому розмірі не буде порушувати основні соціальні гарантії, закріплені Конституцією України та законами України (зокрема, Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05.10.2000 N 2017-III, Законом України «Про прожитковий мінімум" від 15.07.1999 N 966-XIV), що включають право відповідача на достатній життєвий рівень для себе не нижчий прожиткового мінімуму. Відповідно до ч. 1\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з\~ст. 191 Сімейного кодексу України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому, аліменти на дитину необхідно стягувати починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 16.05.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Вирішуючи питання щодо задоволення вимог про стягнення аліментів на утримання дружини, суд виходить з наступного. Згідно ст.75 Сімейного кодексу України (далі - СК України) дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини, передбачене ст.84 СК України. Його особливість полягає у строковості дії до досягнення дитиною трьох років, незалежності надання утримання від доходу дружини. Крім того, ч.4\~ст.\~84 СК України\~регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини - матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини, дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи до пологовий і післяпологовий догляд. \~У Сімейному кодексі України\~не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. Критерії, якими має керуватися суд при визначенні розміру аліментів, в законі значно розширені. Як і раніше, в першу чергу суд виходить з матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів. У відповідності зі\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою. У зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивачка не має змоги працювати і утримувати себе. В добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивач та відповідач не вирішили. Відповідно до ч.1\~ст.80 СК України\~аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, і враховуючи відсутність в неї самостійного доходу, чоловік має їй компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті та надавати визначену законодавством допомогу дружині. Тому є всі підстави для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дружини до досягнення їх дитиною трирічного віку у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно. Одночасно, суд приходить до переконання, що аліменти в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача будуть забезпечувати справедливе та належне утримання позивача до досягнення їх сином трьохрічного віку. У відповідності до п.1 ч.1\~ст. 430 ЦПК\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Також, відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з\~відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1536,80 гривень.

Outcome: approved