Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

Представник позивача ПрАТ СК «Брокбізнес» Нечай Ю.В. звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , відповідно до якого просить: стягнути з відповідача на користь позивача в якості відшкодування шкоди, суму в розмірі 54 571,48 грн. та покласти на відповідача судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду. Позивач обгрунтовує позовні вимоги тим, що 12.09.2019 між ПрАТ СК «Брокбізнес» та [PERSON] був укладений Договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 006-479002/01НТ, предметом якого є страхування транспортного засобу «Сузукі», державний № [NUMBER] (режим експлуатації/ використання - Прокат). 23.11.2019 між ФОП [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір прокату автомобіля «Сузукі», державний № [NUMBER] , № 9254 , з терміном дії до 13:00 год. 24.11.2019. Відповідно до п. 40 Договору прокату автомобіля від 23 листопада 2019 року, наймач несе матеріальну відповідальність перед наймодавцем за будь-який збиток заподіяний автомобілю, у випадках, встановлених договором. 24.11.2019 об 11:30 год. відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Сузукі», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та стовпа, який був закопаний в землю, внаслідок чого автомобіль «Сузукі» державний номер [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень. Постановою Вовчанського районного суду Харківської області від 13.01.2020 у справі № 617/1970/19 водія [PERSON] визано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. До ПрАТ СК «Брокбізнес» звернулася страхувальник [PERSON] із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування і надала при цьому усі необхідні документи. 06.12.2019 страхувальник звернувся до страховика із заявою про утримання із суми страхового відшкодування, суми в рахунок оплати чергових платежів за договором страхування, в розмірі 12 000,00 грн. 09.12.2019 ПрАТ СК «Брокбізнес» на підставі Рахунку - фактури № 4169 від 29.11.2019 було складено страховий акт № 84634/1 та розрахунку суми страхового відшкодування, що належить до виплати страхувальнику, було виплачено 54 571,48 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 19456 від 23.12.2019 та копією заяви від 06.12.2019. Позивач вважає, що до нього перейшло право, яке виникло у страхувальника до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у зв`язку з чим він звернувся до суду з даним позовом. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.12.2020 справу передано для розгляду судді Колесник С.А. На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом 15.12.2020 сформовано запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - відповідача у справі та 30.12.2020 отримано відповідну довідку. Ухвалою суду від 11.01.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. 23.02.2021 до суду засобами поштового зв`язку надійшов відзив на позовну заяву відповідача [PERSON] , в якому відповідач із заявленими ПрАТ СК «Брокбізнес» позовними вимогами не погоджується, оскільки позивачем фактично не сформульовано правові підстави позову; власником майна [PERSON] було порушено умови договору страхування, коли вона почала використовувати застраховане майно для здійснення підприємницької діяльності, а відтак вимога у стягнення зазначено у позовній заяві грошової суми нього задоволенню не підлягає; у разі ухвалення рішення про задоволення позовних вимог, суд одночасно має вирішити питання про передачу задньої панелі, кришки багажника, заднього бамперу, задніх лівих та правих фонарів відповідачу; сума, яка сплачена [PERSON] та яку заявляє позивач до стягнення не доведена; наприкінці грудня 2019 він здійснив часткову оплату в сумі 2 500,00 грн. на користь [PERSON] ; додані до позову копії документів не засвідчені належним чином; в наданих відповідачу матеріалах відсутня копія довіреності, яка б засвідчувала повноваження представника позивача Нечай Ю.В . До відзиву відповідачем додано заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та призначення розгляду справи за правилами загального позовного провадження із призначеням підготовчого засідання. 04.03.2021 представник позивача Нечай Ю.В. надіслала до суду пояснення на відзив, в якому зазначила, що доводи, викладені відповідачем у відзиві не ґрунтуються на законі, оскільки в п. 5 Договору добровільного страхування наземного транспортного засобу № 006-479002/01НТ зазначено: режим експлуатації / використання: «Прокат». Ухвалою суду від 06.04.2021 задоволено клопотання відповідача [PERSON] про призначення розгляду цивільної справи за правилами загального позовного провадження. Суд перейшов від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження. З метою виконання вимог ч. 1 ст. 189 ЦПК України почато підготовче провадження у справі. Ухвалою суду від 29.04.2021 задоволено клопотання відповідача [PERSON] про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, до участі у цивільній справі № 953/20665/20 за позовною заявою Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Брокбізнес» до [PERSON] про відшкодування шкоди. Залучено до участі у справі за позовною заявою Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Брокбізнес» до [PERSON] про відшкодування шкоди в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, фізичну особу - підприємця [PERSON] . Ухвалою суду від 13.07.2021 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі (а.с. 3). В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Глущенко С.О., проти задоволення позову заперечували, посилаючись на підстави, викладені у Відзиві на позовну заяву. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, ФО-П [PERSON] в судове засідання не з`явилася, викликалася належним чином. Суд, вислухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 12.09.2019 між ПрАТ СК «Брокбізнес» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 006-479002/01НТ від 12.09.2019, транспортний засіб «Suzuki Vitara», реєстр. номер [NUMBER] по програмі «Повне КАСКО» в режимі експлуатації «Прокат» застраховано у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Брокбізнес», у строк до 24 год. 00 хв. 12.09.2020 (а.с. 5-7). Згідно п.п. 1, 18, 40 договору прокату автомобіля № 9254 від 23.11.2019, ФОП [PERSON] (наймодавець) передала [PERSON] (наймачу) у строкове платне користування автомобіль «Suzuki Vitara», реєстр. номер [NUMBER] . Наймодавець має право на відшкодування збитків від наймача у випадку повернення автомобіля в неповній комплектності, при пошкодженні компонентів (складових частин) автомобіля, а також втрати документації на автомобіль або повернення автомобіля з пошкодженим обладнанням, в розмірі суми, необхідної для відновлення комплектності, стану автомобіля, зазначених в замовленні (а.с. 8-10). 24.11.2019 о 11 год. 30 хв. [PERSON] в с. Хотімля Вовчанського району Харківської області Б/в «Соіча» корпус № 3, керуючи автомобілем «Suzuki Vitara», реєстр. номер [NUMBER] , рухаючись заднім ходом не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на стовп освітлення території. В результаті ДТП автомобіль зазнав механічні пошкодження. Постановою Вовчанського районного суду Харківської області від 13.01.2020, водія [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на корить держави у розмірі 340,00 грн. (а.с. 12-13). Згідно рахунку - фактури № 0000004169 від 29.11.2019, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Suzuki Vitara», реєстр. номер [NUMBER] , складає 56 971,48 грн. (а.с. 18). 06.12.2019 страхувальник звернувся до страховика із заявою про утримання із суми страхового відшкодування, суми в рахунок оплати чергових платежів за договором страхування, в розмірі 12 000,00 грн. (а.с. 21). 23.12.2019 ПрАТ "Страхова компанія "Брокбізнес" на виконання договору обов`язкового страхування, було виплачено на користь [PERSON] , страхове відшкодування у сумі 42 571,48 грн. (а.с. 22). Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, ..., що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.... Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Таким чином неправомірними діями відповідача, пов`язаними з використанням джерела підвищеної небезпеки (транспортного засобу) ФО-П [PERSON] було завдано майнової шкоди та прямих збитків, які знаходяться в безпосередньому причинному зв`язку зі вказаними діями відповідача і підлягають повному відшкодуванню за рахунок винної особи. Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: «1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…». Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В судовому засіданні з позовної заяви та наявних документів встановлено, що цивільно-правова відповідальність ФО-П [PERSON] , як власника автомобіля «Suzuki Vitara», реєстр. номер [NUMBER] , за збиток, заподіяний при його експлуатації, була застрахована стосовно цього автомобіля відповідно до договору № 006-479002/01НТ від 12.09.2019 в СК «Брокбізнес» - КАСКО /з терміном дії на один рік/, представник якого і звернувся до відповідача з питання страхового відшкодування за збитки, спричинені пошкодженням автомобіля «Suzuki Vitara», реєстр. номер [NUMBER] після звернення до них [PERSON] заявою про виплату страхового відшкодування. Враховуючи викладене та зважаючи на зібрані документи, а саме: повідомлення про подію, що має ознаки страхового випадку; протокол (АКТ) огляду транспортного засобу від 26.11.2019; додатковий протокол (АКТ) огляду транспортного засобу від 02.12.2019; рахунок-фактура № 0000004169 від 29.11.2019; страховий Акт № 84634/1 від 09.12.2019; рахунок страхового відшкодування від 09.12.2019; заяву [PERSON] від 06.12.2019, позивачем платіжним дорученням від 23.12.2019 було перераховане [PERSON] вказане відшкодування всього в розмірі завданої шкоди - 42 571 грн. 48 коп. /з урахуванням заяви [PERSON] від 06.12.2019/. Відповідно до ч. 2 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Згідно статті 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Після виплати вказаного страхового відшкодування позивач отримав право вимоги до винуватця ДТП (відповідача) на підставі наступних норм законодавства: згідно ст. 1188 ЦК України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Так, згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» (та ст. 993 ЦК України) до страховика, який здійснив виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Виходячи із вищезазначеного, можливість застосування механізму суброгації обмежена рамками майнового страхування з урахуванням наведених приписів. Згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. При застосуванні наведених норм права підлягає врахуванню правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70): стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону № 1961-IV, з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IV порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Таким чином, судом встановлено, що після виплати ПрАТ СК «Брокбізнес» 23.12.2019 страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 42 571,48 грн. на виконання умов договору добровільного страхування наземного транспорту з [PERSON] , до позивача перейшло право вимоги до [PERSON] , як до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди потерпілому, в порядку суброгації. Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції ( 995_004 ) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), № 4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно до ст. 19 Конституції України ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законом. Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Всі ці складові могли бути з`ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ЦПК, всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Слід також зазначити, що відповідач в разі наявності труднощів щодо витребування доказів по справі, відповідно до статті 84 ЦПК України, міг би скористатися своїм процесуальним правом та звернутися до суду з відповідним клопотанням про витребування доказів. Але в даному разі цього зроблено не було. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню повністю. Тобто, відповідач повинен довести, що його дiями не було порушено його права або права позивача. Однак, жодних доказiв відповідачем до суду не надано. Заперечення відповідача з приводу правових підстав позову; порушень власником транспортного засобу умов договору страхування є неспроможними та не спростовують висновків суду щодо законності позовних вимог позивача про стягнення коштів у порядку суброгації. Щодо сплати відповідачем на користь ФОП [PERSON] грошової суми у розмірі 2500,00 грн. та введення його в оману при укладенні договору прокату автомобіля, суд вважає, що відповідач вправі звернутися до суду з позовом за захистом своїх прав. Суд не може прийняти до уваги можливе не визнання відповідачем позовних вимогах, оскільки вона спростовується вищенаведеним і нічим об`єктивно не підтверджена. Позовні вимоги не уточнювалися, зустрічні вимоги не заявлено. При таких обставинах суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Брокбізнес» матеріальні збитки / витрати, пов`язані із виплатою страхового відшкодування, страхове відшкодування в сумі 54 571, 48 грн. (сплачена позивачем сума) і витрати на судовий збір на суму 2 102,00 грн., а всього 56 673 грн. 48 коп. Таким чином, викладені позивачем обставини знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, позовна заява ґрунтується на законі та підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved