Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

05.02.2015 р. позивач, через свого представника, звернувся до суду із зазначеним позовом, в остаточній редакції якого просив визнати договір купівлі-продажу № 6186 від 04.06.1996 р. житлового будинку [ADDRESS] у м. Харкові укладеного між ним та [PERSON], посвідченого ВАТ Українська універсальна біржа «Культінвест» дійсним та визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований на земельній ділянці, площею 606,0 кв.м, загальною площею 38,1 кв.м., житловою площею 29,0 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що 04.06.1996 р., між ним та відповідачем укладено договір № 6186 купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] у м. Харкові. Вищевказаний житловий будинок літ. «А-1» розташований на земельній ділянці площею 606 кв.м., є дерев'яним з цеглою, загальною площею 29,0 кв.м. з надвірними будівлями, а саме: сарай літ. «Б», літня кухня літ. «В», льох літ. «Д», вбиральня літ. «Г», огорожа. Договір укладено УУБ «Культінвест». Згідно даного договору він є покупцем житлового будинку, та на момент укладання договору ними виконано усі істотні умови договору, тобто він повністю сплатив грошові кошти продавцю, а продавець передав йому усі документи на вищевказаний житловий будинок, ключі, та інші речі, які відносяться до будинку. Після укладання договору, 05.06.1996 р. договір зареєстрований в Державному комунальному підприємстві «ХМБТІ», і житловий будинок в цілому зареєстрований на його ім'я. Після придбання житлового будинку, він почав володіти та користуватися ним на свій розсуд, переобладнувати усі інженерні мережі, робити ремонт, тобто увесь час з 1996 р., позивач як власник володів вищевказаним житловим будинком. Зазначає, що він звернувся до нотаріуса, стосовно житлового будинку, та дізнався, що на даний час він не може відчужувати його, чи вчиняти інші дії, у зв'язку з тим, що вищевказаний договір мав бути посвідчений нотаріально. Оскільки він не може провести відчуження будинку, та взагалі, позбавлений можливості розпоряджатися набутим майном, змушений звернутися до суду для підтвердження дійсності договору та визнання за ним права власності на нерухоме майно. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, надав пояснення аналогічні вищевикладеним. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Представник третьої особи у судове засідання також не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що 04.06.1996 року [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] - з іншої, уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна, згідно якого [PERSON] продав, а [PERSON] купив житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] Підтвердженням наміру сторін, досягнення домовленості щодо всіх істотних умов договору, а також змісту умов домовленості про передачу права власності на спірне домоволодіння є договір купівлі-продажу нерухомого майна № 6186 від 04.06.1996 року, укладений та зареєстрований на Українській універсальній біржі «Культінвест» (а.с. 7-8). Сторони повністю виконали умови договору: позивач передав [PERSON] обумовлену в п. 1.6 договору купівлі-продажу грошову суму, а останній передав [PERSON] ключі від придбаного будинку, після чого він почав розпоряджатися ним на свій розсуд. Відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» членами товарної біржі є прийняті до її складу згідно із статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні і фізичні особи. Член товарної біржі має право здійснювати біржові операції на біржі. Біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж товарів, допущених до обігу на товарній біржі, якщо її учасники члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Отже, як встановлено у судовому засіданні, даний договір купівлі-продажу, зареєстрований УУБ «Культінвест»05.06.1996 року, відповідає порядку укладення договорів на товарних біржах, тобто вимогам ст. 15 Закону «Про товарну біржу» та має юридичну силу. Відповідно до ч.9 "Прикінцевих та перехідних положень" ЦК України 2004 року до договорів, що були укладені до 1 січня 2004 року і продовжують діяти після набрання чинності цивільним кодексом України, застосовуються правила цього Кодексу щодо підстав, порядку і наслідків зміни або розірвання договорів окремих видів незалежно від дати їх укладення. Таким чином, до відносин щодо купівлі-продажу спірного нерухомого майна застосовуються норми ЦК, що діяли на час укладення угоди. Згідно ст. 224 ЦК УРСР 1963 року за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцю, а покупець зобов'язується прийняти майно та сплатити за нього визначену грошову суму. Відповідно до ст.225 ЦК УРСР 1963 року право продажу майна належить власнику. Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах при визнання угод недійсними» суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР 1963 року за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Це правило не може бути застосовано, якщо сторонам не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження. Крім того, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов. Оскільки згода щодо істотних умов між сторонами була досягнута, суд вважає, що укладений 04.06.1996 року договір купівлі-продажу є дійсним та є підтвердженням законного набуття права власності позивачем на придбаний будинок. На підставі викладеного та

Outcome: approved