Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Страхова компанія ПРОВІДНА» в порядку регресу виплаченого страхового відшкодування в сумі 6150 ( шість тисяч сто пятдесят ) гривень 00 копійок та 1218 ( одну тисячу двісті вісімнадцять ) гривень сплаченого судового збору. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач постилався на те, що 14 березня 2013 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» як страховик надало ТОВ «Хотей 2011» поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/0143156, яким був забезпечений транспортний засіб МАN TGA, номерний знак [NUMBER], 2005 року випуску. 27 травня 2013 року близько 16 години 30 хвилин з вини відповідача [PERSON]Б, який порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, що встановлено вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 24 січня 2014 року, який керував вантажним автомобілем МАN TGA, номерний знак [NUMBER], відбулося зіткнення з легковим автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок чого потерпілий отримав тяжкі тілесні ушкодження, а керований ним автомобіль механічні пошкодження. 20 вересня 2013 року водій пошкодженого транспортного засобу «ВАЗ 21063», номерний знак [NUMBER], - [PERSON], діючі на підставі довіреності в інтересах власника автомобіля, звернувся до них із заявою № [NUMBER] про виплату страхового відшкодування по збитку, спричиненому в результаті ДТП, яка сталася за участю транспортного засобу страхувальника ПрАТ «СК «Провідна» майну потерпілого. 26 листопада 2013 року було проведено огляд транспортного засобу, що відображено відповідному акті. 12 грудня 2013 року між ПрАТ «СК «Провідна» та [PERSON] було укладено договір про врегулювання страхового випадку [NUMBER] у пункті 2 цього договору визначено, що розмір страхового відшкодування складає 5500, 00 грн. Окрім того, [PERSON] внаслідок ДТП поніс витрати на евакуацію пошкодженої транспортного засобу в розмірі 650,00 грн., що підтверджується розрахунковою квитанцією і актом виконаних робіт. Таким чином, розмір страхового відшкодування, що підлягає до виплати водію пошкодженого транспортного засобу «ВАЗ 21063» становить 6 150. 00 грн. 24 грудня 2013 року ним ( позивачем ) було складено страховий акт № 12300008951, а 10 січня 2014 року виплачено страхове відшкодування в повному обсязі в розмірі 6150,00 грн. на користь [PERSON] про що свідчать долучені ними до позовної заяви докази сплати: копії відомості ВПТ та платіжного доручення ). Отже, ПрАТ «СК «Провідна» виконало всі обовязки по виплаті страхового відшкодування внаслідок ДТП, що сталася за участю та з вини його страхувальника, передбачені Законом України «Про страхування», Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. а) ч. 1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом, лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Факт перебування відповідача [PERSON] у стані алкогольною спяніння на момент вчинення ДТП 27.05.2013 року встановлений вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 24.01.2014 року. Відповідно до п. ґ) ч. 1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 нього Закону. Відповідно до ст. 33.1.4. Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо - транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний, зокрема, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він мас підтвердити це документально. Відповідач, як водій та учасник дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 27.05.2013 року, Позивача, як страховика, у визначений законом строк не повідомив. Таким чином, вони мають всі законні підстави для подання регресного позову до водія [PERSON] про стягнення з останнього суми виплаченою страхового відшкодування. З огляду на вказане, просять стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ПРОВІДНА» в порядку регресу виплачене страхове відшкодування у розмірі 6 150, 00 грн. (шість тисяч сто п'ятдесят гривень) та сплачений судовий збір. Представник позивача ПАТ "Страхова Компанія "Провідна", будучи належним чином повідомленим про дату і час судового розгляду, в судове засідання не з'явився, подав заяву з проханням справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON], який зареєстрований в [INFO], про що свідчить довідка Підволочиського районного сектору Управління державної міграційної служби України в Тернопільській області № 1411 від 17.11. 2015 року, будучи повідомленим про дату і час розгляду справи в порядку визначеному абз. 2 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, в судове засідання не зявився, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не подав, причини неявки суду не відомі. Враховуючи заяву представника позивача, суд приходить до переконання, що згідно ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких міркувань. Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Згідно зі ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Статтею 53 Закону України «Про дорожній рух» передбачається, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України. Згідно із ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб; шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За змістом статті 1191 ЦК вбачається, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Так, вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області №536/3230/13-к від 24 січня 2014 року [PERSON], визнано винним у чиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки без позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі ст.75, 76 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строк 2 роки та покладенням на нього обовязків : повідомляти органи КВІ про зміну місця проживання та періодично зявлятися в ці органи для реєстрації. Згідно вироку суду кримінальне правопорушення було вчинено за наступних обставин: 27 травня 2013 року близько 16 години 30 хвилин, [PERSON], в порушення вимог п. п. 2.9 (а). 12.1 «Правил руху України», керуючи за довіреністю транспортним засобом - вантажним автомобілем [NUMBER] з причепом марки «Schwarzmueller» державний номер [NUMBER], у стані алкогольного сп'яніння, рухаючись по автомобільній дорозі М-22 м. Полтава - м. Олександрія (121 км) в напрямку м. Полтава, при проїзді через охороняємий залізничний переїзд 270 км перегону ст. Крюків на Дніпрі - ст. Бурти Південної залізниці (Кременчуцький район, Полтавська область) проявив неуважність, невірно врахував дорожні умови, не вибрав безпечну швидкість руху та допустив зіткнення з легковим автомобілем [NUMBER], який слідував зі сторони м. Полтава в напрямку м. Олександрія, під керуванням [PERSON], [INFO], в наслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, забойної рани тім'яної ділянки зліва, вколоченого перелому лівої тімяної кістки зі зміщенням уламків (в порожнину черепа до 5 мм), епідуральної гематоми в скронево-тімяній ділянці зліва, які утворились від дії тупих твердих предметів, і відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 871 від 15 липня 2013 року кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження. Відповідно до висновку комплексної судової транспортно-трасологічної експертизи № 870/871 від 25.10.2013 року: в умовах місця пригоди дії водія [PERSON] не відповідали вимогам п. 12.1 « Правил дорожнього руху України» , і з технічної точки зору знаходилися у причинному зв'язку з ДТП, водій вантажного автомобіля [PERSON] мав технічну можливість уникнути ДТП. В умовах місця пригоди між діями [PERSON] і виниклою дорожньо-транспортною пригодою з технічної точки зору мається причинний зв'язок. Вирок набрав законної сили 25.02.2014 року. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені, зокрема, судових рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляд інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов язкова для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, вина [PERSON] в ДТП 27.05.2013 року доведена в судовому порядку. Відповідно до п. 1.7 ст. 1 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Пунктом 1.4. ст. 1 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» під особами, відповідальність яких застрахована, розуміється страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого. 20 вересня 2013 року водій пошкодженого транспортного засобу «ВАЗ 21063», номерний знак [NUMBER], - [PERSON], діючи на підставі довіреності в інтересах власника автомобіля [PERSON], звернувся до Позивача із заявою № [NUMBER] про виплату страхового відшкодування по збитку, спричиненому в результаті ДТП, яка сталася за участю транспортного засобу страхувальника ПрАТ «СК «Провідна» ВАЗ 2106 реєстраційний номер [NUMBER] майну потерпілого. 26 листопада 2013 року було проведено огляд транспортного засобу, що відображено відповідному акті первинного огляду б/н. 12 грудня 2013 року між ПрАТ «СК «Провідна» та [PERSON] було укладено договір про врегулювання страхового випадку [NUMBER] за договором №АС/0143156 від 14 березня 2013 року. У пункті 2 договору зазначено, що розмір страхового відшкодування складає 5500, 00 грн. Окрім того, [PERSON] внаслідок ДТП поніс витрати на евакуацію пошкодженої транспортного засобу в розмірі 650,00 грн., що підтверджується розрахунковою квитанцією від 27. 05. 2013 року і актом виконаних робіт ЧП [PERSON]В . Таким чином, розмір страхового відшкодування, що підлягає до виплати власнику пошкодженого транспортного засобу «ВАЗ 21063» становить 6 150. 00 (6500 + 650 ) грн. 24 грудня 2013 року Позивачем було складено страховий акт № 1 [NUMBER] за договором ( полісом ) страхування ОСЦПВ ) згідно умов якого отримувач [PERSON] ( за довіреністю № 2317 від 21.07.2009 року ) за договором страхування АС/01143156/2113/13 від 14.03.2013 року ( страхувальник по якому ТОВ « Хотей» 2011 власник транспортного засобу MAN IGA 26340 державний номер [NUMBER], водій якого визнаний винним у вчиненні ДТП згідно якого страхова компанія зобовязалася виплати страхове відшкодування в сумі 6150 грн. 10 січня 2014 року Позивач виплатив [PERSON]В страхове відшкодування в повному обсязі в сумі 6150 ( шість тисяч сто пятдесят ) грн. 00 коп., про що свідчить платіжне доручення № 001151 ( # 2915 1418) від 10 січня 2015 року про перерахування ПраТ « СК» Провідна» в ПАТ» Петрокоммерц Україна» грошей в сумі 149032 (сто сорок девять тисяч) гривень 56 копійок для виплати приватних страхових відшкодувань2014 р. згідно дод. Угод № 1 від до дог. № 2 від 13.11. 2007 року без ПДВ; копія відомості № ВПТ-006923 від: 08.01.2014 року для виплати сум страхових відшкодувань одержувачам за період: 01.08.2013 08.01.14 в якій міститься список осіб, включених на виплату страхових сум де під № 22 вказано [PERSON] № договору страхування АС/0143156/2113/13, № виплатної справи [NUMBER] і сума виплати 6150 грн. Таким чином суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки ПрАТ «СК Провідна» виконало всі обовязки по виплаті страхового відшкодування внаслідок ДТП, що сталася за участі та вини страхувальника [PERSON], а тому позов слід задовольнити, стягнути з відповідача [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ПРОВІДНА» в порядку регресу виплачене страхове відшкодування у розмірі 6 150, 00 грн. (шість тисяч сто п'ятдесят гривень) та сплачений судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved