Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

10 березня 2015 року представник позивача [PERSON] звернувся до Софіївського районного суду із вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] померла мати [PERSON] -[PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина -сертифікат серії ДП №012114 виданий 27.02.1997 року на ім'я [PERSON], на право на земельну частку (пай), яка знаходиться на території Нововасилівської сільської ради, на землях колишнього КСП ім. Л.Українки в розмір 8,42 в умовних кадастрових гектарах вартістю 191695,61 грн., виданий Софіївською райдержадміністрацією на ім'я [PERSON]. [PERSON] являється спадкоємцем першої черги за законом майна померлої [INFO] [PERSON]. Крім неї, спадкоємців першої черги, після смерті матері немає. [PERSON] прийняла спадщину померлої [PERSON], яка складається із сертифіката на право на земельну частку (пай), тобто вступила у володіння і управління майном померлої. Але в процесі поховання матері та господарських турботах щодо організації поховання нею було втрачено оригінал сертифіката. 30 травня 2014 року [PERSON] звернулася до Софіївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено на підставі відсутності правовстановлюючого документу. 23 травня 2014 року [PERSON] було подано в газету «Вісті Софіївщини» оголошення про те, що оригінал сертифіката серії ДП №012114 виданого Софіївською райдержадміністрацією 27.02.1997 року на ім'я [PERSON] втрачено. Зазначені обставини змусили позивача звернутись до суду за захистом свого порушеного права, у зв'язку із зазначеним, представник позивача просить визнати за [PERSON], в порядку спадкування, право на земельну частку (пай), яка належала померлій [PERSON]. Представник позивача та позивач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені у поданій до суду позовній заяві, на задоволенні позову наполягають. Відповідач - представник Нововасилівської сільської ради Горбунов В.П., позовні вимоги визнав повністю. Відділ Держземагентства у Софіївському районі та Софіївська державна нотаріальна контора, будучи повідомленими про дату та час проведення попереднього судового засідання, своїх представників не направили, прохають розглянути справу без участі їх представників. Прокурор проти позову не заперечує та просить визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай), яка належала померлій [PERSON]. Виходячи із наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні за матеріалами справи встановлено: [INFO] померла мати [PERSON] -[PERSON] (а.с. 5). Родинні відносини між [PERSON] та її матір'ю [PERSON] підтверджується рішенням Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 28 січня 2015 року (а.с. 14). Після її смерті відкрилась спадщина -сертифікат серії ДП №012114 виданий 27.02.1997 року на ім'я [PERSON], на право на земельну частку (пай), яка знаходиться на території Нововасилівської сільської ради, на землях колишнього КСП ім. Л.Українки в розмір 8,42 в умовних кадастрових гектарах вартістю 191695,61 грн., виданий Софіївською райдержадміністрацією 27.02.1997 року на ім'я [PERSON]. [PERSON] являється спадкоємцем першої черги за законом майна померлої [INFO] [PERSON]. [PERSON] прийняла спадщину померлої [PERSON], яка складається із сертифіката на право на земельну частку (пай), тобто вступила у володіння і управління майном померлої. Але в процесі поховання матері та господарських турботах щодо організації поховання нею було втрачено оригінал сертифіката. 30 травня 2014 року [PERSON] звернулась до Софіївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено на підставі відсутності правовстановлюючого документу (а.с. 11). 23 травня 2014 року [PERSON] було подано в газету «Вісті Софіївщини» оголошення про те, що оригінал сертифіката серії ДП №012114 виданого Софіївською райдержадміністрацією 27.02.1997 року на ім'я [PERSON] втрачено (а.с. 12). Для того, щоб позивач могла володіти та користуватися спадковим майном, а саме: земельною часткою, позивачу потрібно набути таке право в порядку спадкування. Розглянувши в попередньому судовому засіданні матеріали справи, вислухавши сторони, прокурора, беручи до уваги заяви сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1261 Цивільного Кодексу України позивач являється спадкоємцем майна померлої за законом. Стаття 1223 ЦК передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 Цивільного кодексу України. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 116 ЗК України, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до роз'яснень, що містить п. 11 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Пункт 17 Перехідних положень Земельного кодексу України передбачає, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Стаття 1225 ч. 1 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. А спадкодавець за життя отримала такий правовстановлюючий документ - сертифікат на право на земельну частку (пай), що також підтверджує довідка відділу Держземагентства у Софіївському районі, де відмічено, що в [PERSON] значиться в списках до державного акту на право колективної вланості на землю колишнього КСП ім.Лесі Українки. За таких обставин і в силу вимог, які містяться в ст. 60 ЦПК України, позивач довела ту обставину, що вона має право успадкувати майно після смерті матері. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved