Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

01.06.2021 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання. Позовні вимоги мотивує тим, що вона ( [PERSON] ) народилася [INFO] і на даний час являється повнолітньою та навчається в Львівському національному університеті імені Івана Франка. Її (позивачки) батько [PERSON] матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає. Вона (позивачка) несе витрати на оплату проживання у гуртожитку, на придбання продуктів харчування, предметів для навчання, витрати на транспорт, на лікування. Її мати [PERSON] допомагає по мірі можливості, але її доходів з мінімальної заробітної плати не вистачає навіть на задоволення елементарних потреб. Батько офіційно працює в НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта», отримує заробітну плату, має у власності нерухоме майно земельну ділянку площею 0,1 га, має житло, інших утриманців немає, тому має можливість сплачувати аліменти на її утримання, тому вона звернулася з вказаним позовом до суду. 07.06.2021 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 15.06.2021 р. [PERSON] отримав копію ухвали про відкриття провадження від 07.06.2021 р., позовну заяву та додані документи. Правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався. Суд дослідивши докази у справі, дійшов наступного висновку. Згідно із\~статтею 1 Закону України "Про охорону дитинства"\~дитинство - період розвитку людини до досягнення повноліття. Тобто до 18 років особа вважається такою, що в силу свого віку та не до кінця сформованого світосприйняття не здатна, зокрема і без шкоди самій собі, реалізовувати права і свободи, у зв`язку із чим потребує патронату. В той же час для вступу у доросле та самостійне життя необхідна певна соціальна адаптація, складовою якої є право на отримання спеціальної чи вищої освіти для подальшого працевлаштування. Реалізація права на освіту не є обов`язком, проте якщо особа до повноліття чи з настанням повноліття почала навчання на денній формі навчання, це значно обмежує її у можливостях на отримання доходів, які мають забезпечити покриття її необхідних побутових витрат. Згідно зі\~ст.\~\~199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право\~\~на\~\~утримання\~\~припиняється\~\~у\~\~разі\~\~припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Згідно п. 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до положень частини третьої статті\~12, частини першої статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою\~статті 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частинах першій та другій\~статті 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року, справа № 199/9339/16-ц, провадження № 61-32330св18. Судом встановлено, що відповідач є батьком позивачки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 8). Встановлено, що [PERSON] [INFO] досягла повноліття, вона навчається у Львівському Національному університеті імені Івана Франка на денному відділенні, бюджетна форма навчання, закінчує навчання в червні 2022 року, що підтверджується довідкою № 572 від 05.05.2021 р. (а.с. 9). Встановлено, що у зв`язку з навчанням [PERSON] потребує матеріальної допомоги, так як форма навчання денна, через денну форму навчання вона ніде не працює, ніяких доходів не отримує, у неї відсутні власні кошти на навчання. Позивачка [PERSON] несе витрати на оплату проживання у гуртожитку, вартість якого за 2020-2021 навчальний рік становить 5200 грн., на лікування, зокрема проходить курс лікування у лікаря-стоматолога, вартість лікування складає 15480 грн., на проїзд до місця навчання вартість якого становить 108,64 грн. в один бік, що підтверджується довідкою № Б-131 від 26.05.2021 р., актом здачі-прийняття наданих послуг від 26.05.2021 р., копією квитка (а.с. 10, 11, 12). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є працездатним, офіційно працює в ПАТ «Укрнафта», отримує заробітну плату. Крім того, відповідач має у власності земельну ділянку площею 0,1 га, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав від 04.07.2016 р (а.с. 13). Таким чином, суд вважає, що відповідач отримує стабільний дохід та має можливість надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній доньці [PERSON] , однак в добровільному порядку матеріальну допомогу не надає, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти за рішенням суду. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до змісту ч.2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків на повнолітніх дочку, сина, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як передбачено частиною 1\~статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Суд враховує матеріальне становище [PERSON] , яка навчається на денній формі навчання, через денну форму навчання вона ніде не працює, ніяких доходів не отримує, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, так як у неї відсутні власні кошти на харчування, одяг, лікування, на оплату проживання, на придбання навчальних приналежностей, проїзд до навчального закладу. Також суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є працездатним, офіційно працює, отримує стабільний дохід, має у власності земельну ділянку. Також суд враховує можливість надання матеріальної допомоги повнолітній [PERSON] її матір`ю [PERSON] . Крім того, суд враховує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який з 1 січня 2021 року становить\~\~2270 грн. (стаття 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік»). Будь-яких заперечень чи заяв про не визнання заявлених вимог від відповідача до суду не надходило, а отже, суд вважає за можливе покласти в основу рішення зазначені позивачем підстави на обґрунтування заявлених нею вимог. Враховуючи ту обставину, що повнолітня [PERSON] навчається, у зв`язку з денною формою навчання вона ніде не працює, власного доходу не має, та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, з урахуванням необхідності здійснення нею грошових витрат на харчування, одяг, лікування, оплату проживання у гуртожитку, придбання навчальних приналежностей, оплати проїзду до навчального закладу, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] , яка навчається, в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача щомісяця на весь період навчання доньки, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. На думку суду, такий розмір аліментів буде розумним, достатнім, справедливим і відповідатиме інтересам як повнолітньої доньки, яка навчається, при цьому не порушуватиме прав та інтересів відповідача. Відповідно до\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Встановлено, що позивачкою були понесені витрати, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги в розмірі 2000 грн., що підтверджується договором про надання правничої допомоги від 30.05.2021 р., розрахунковою квитанцією від 31.05.2021 р., актом приймання-передачі виконаних робіт від 31.05.2021 р. (а.с. 14,14 а, 15). Згідно ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; 2)\~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини першої\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 частини третьої\~статті 133 ЦПК України\~передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин першої - третьої\~статті 137 ЦК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частини першої\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої\~статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Саме таких висновків щодо застосування відповідних норм права у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, які відповідно до частини 4 статті 263\~ЦПК України мають враховуватися судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Як вбачається з матеріалів справи, 30 травня 2021 року між адвокатом Кудіним О.М. та позивачкою [PERSON] укладено договір про надання правничої допомоги. В позовній заяві позивачка просить вирішити питання про судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України та зазначає про наявність витрат на правничу допомогу в розмір 2000 грн. У розумінні положень частини п`ятої статті 137\~ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Проте, відповідачем клопотання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу до суду подано не було. Отже, за встановлених обставин справи та вимог закону, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача у заявленому позивачкою розмірі. Таким чином, суд вважає за необхідне\~стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 908,00 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 182, 191, 199, 200, 201 СК України,

Outcome: approved