Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача, який обгрунтував наступним чином. Постановою господарського суду Вінницької області від 15.03.2012 року у справі №5/184-10 Вахнівське сільське споживче товариство (код 01742608, с. Вахнівка, вул. Леніна, 15, Липовецького району) визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено [PERSON] 29.08.2012 року Товарною біржею «Подільський контракт» проведений аукціон згідно оголошення опублікованого у Вінницькій обласній газеті «Незалежний кур'єр» № 32 від 08.08.2012 року з реалізації майнових активів підприємства - банкрута - Вахнівського споживчого товариства. На вказаних торгах він, [PERSON], придбав майно - Лот №1 - будівля магазину, загальною площею приміщень 193 кв. м, літ. "А", що розташована за адресою [ADDRESS] за ціною 33 000,00 грн. За умовами проведення аукціону кошти за вказаний об'єкт нерухомості були перераховані на рахунок біржі. На підставі Протоколу проведення аукціону №021/12 від 29.08.2012 року між ним, [PERSON], та Вахнівським споживчим товариством в особі арбітражного керуючого (ліквідатора) [PERSON] було укладено договір № 29/08 від 29.08.2012 року про реалізацію майна підприємства-банкрута - будівлі магазину, загальною площею приміщень 193 кв. м, літ. "А", що розташована за адресою [ADDRESS], та складено відповідний Акт прийому-передачі майна. Однак при звернені до державного реєстратора прав на нерухоме майно Липовецького району з метою зареєструвати своє право на набуте в установленому законом порядку нерухоме майно, йому було відмовлено в проведенні реєстрації права власності на данні об'єкти. Ураховуючи те, що набувши правомірно об'єкт нерухомості його право невизнається та оспорюється, він просив суд визнати за ним право власності на об'єкт нерухомого майна. В судове засідання позивач не з'явився, в заяві, яку направив в адресу суду зазначив, що позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити, а розгляд справи проводити у його відсутності. Представник відповідача в судове засідання також не з'явився, хоча про день та час розгляду справи по суті був оповіщений в установленому законом порядку, на що вказує наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Ураховуючи те, що позивач використав надане йому ч.2 ст.158 ЦПК України право, а неявку відповідача суд визнає неповажною, відтак підстав для відкладення розгляду справи не встановлено, тому суд здійснює розгляд справи на підставі здобутих у справі доказів. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши обставини справи, оцінивши усі здобуті у справі докази та давши їм оцінку в сукупності дійшов до висновку про таке. 15 березня 2012 року постановою господарського суду Вінницької області було визнано боржника -Вахнівське сільське споживче товариство, місцезнаходження с. Вахнівка Липовецького району, вул. Леніна 15, банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, скасовано заборону на відчуження майна боржника. Згідно оголошення опублікованого у Вінницькій обласній газеті «Незалежний кур'єр» № 32 від 08.08.2012р. 29.08.2012р., Товарною біржею «Подільський контракт» було зазначено про проведення аукціону за адресою: м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 2, к. 212, з реалізації майнових активів підприємства-банкрута - Вахнівського споживчого товариства. 29.08.2012 року між Вахнівським сільським споживчим товариством та переможцем аукціону [PERSON] було укладено Договір №29/08 про реалізацію майна підприємства - банкрута Вахнівського сільського споживчого товариства. Предметом вказаного договору у п.1.1. Продавець зобов'язався поставити та передати у власність (повне господарське відання) Покупця, будівлю магазину, загальною площею приміщень 193,3 кв.м., літера за планом А, розташовану за адресою: [ADDRESS], а Покупець зобов'язався прийняти та оплатити вартість відчужуваного майна в розмірі 33 000,00 гривень. Термін дії вказаного договору сторонами узгоджено з моменту підписання його сторонами - набрання чинності та до його остаточного виконання ними. Відповідно до Протоколу №021/12 проведення аукціону, затвердженого Товарною біржою "Подільський контракт" 29.08.2012 року, переможцем аукціону було визнано [PERSON] з реалізації Лот № 1 - будівля магазину, загальною площею приміщень 193, 3 кв. м, літ. А, розташованого за адресою [ADDRESS] за ціною 33 000,00 грн. (тридцять три тисячі грн. 00 коп.). За умовами проведення аукціону, [PERSON] перерахував кошти за вказаний об'єкт нерухомості на рахунок біржі, що доведено квитанціями, що додані до матеріалів цивільної справи. Згідно Акта прийому-передачі майна складеного 29.08.2012 року, Вахнівське споживче товариство в особі арбітражного керуючого (ліквідатора) [PERSON] передали [PERSON] відповідно до Протоколу Товарної біржі "Подільський контракт" будівлю магазину, загальною площею приміщень 193, 3 кв. м, літ. А, розташована за адресою [ADDRESS]. Встановлені судом обставини вказують на повне виконання сторонами взятих на себе зобов'язань, а отже правомірність набуття позивачем спірного об'єкта нерухомості. Задля офіційного визнання і підтвердження державою фактів виникнення прав на нерухоме майно, позивач звернувся до Державної реєстраційної служби з метою внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в порядку визначеному чинним законодавством. Відповідно до рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно від 22.03.2014 року за №11839074, позивачеві було відмовлено, оскільки згідно норм діючого законодавства, передбачена обов'язкова наявність у суб'єкта містобудування земельних ділянок, на яких розміщені такі об'єкти, документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, на якій розміщено об'єкт, а Акт №1 прийому передачі майна не є правовстановлюючим документом. Ураховуючи наведені обставини, а також відсутність правових норм щодо узаконення об'єкта нерухомості органами, які здійснюють державну реєстрацію у разі наявності документа на майно, яке придбане на аукціоні, вказує на оспорення прав власника на правомірно набуте ним нерухоме майно. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З аналізу вказаної правової норми закону слідує, що позов про визнання права власності на майно необхідний позивачеві тоді, коли у інших осіб виникають сумніви у належності йому цього майна, створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності у зв'язку з наявністю таких сумнівів чи втратою належних правовстановлюючих документів на таке майно. Статтею 19 Закону України від 01.07.2004 р. № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", передбачено підстави для державної реєстрації прав та їх обтяжень, відповідно до якої, однією із підстав є рішення суду. З огляду на викладене та у контексті приведених правових норм регулювання предмета даного спору, суд дійшов до переконання, що позивачем доведено належними та допустимими доказами обставини наведені ним у позовній заяві, а відтак порушене його право підлягає захисту судом у спосіб, що передбачений чинним законодавством шляхом визнання за ним права власності на спірний об'єкт нерухомого майна, що дає підстави суду для винесення рішення про задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved