Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] ,третя особа:Черкаське регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний Фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про поділ спільного майна подружжя, вказуючи, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON], який було зареєстровано 15 травня 2004 року Черкаським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № - 456. Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 грудня 2014 року по справі № 711/11283/14-ц шлюб між нею та відповідачем розірваний, з даного часу вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], доньку Лілію, [INFO], які проживають разом з нею і знаходяться на її утриманні. Вказує, що в період шлюбу до моменту фактичного припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства 26 березня 2012 року між їхнім подружжям та Черкаським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний Фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» було укладено кредитний договір № 3 від 26.03.2012 р. (надалі за текстом - Кредитний договір) про надання пільгового довготривалого кредиту молодій сімї на загальну суму грошових коштів - 238 713 грн. 00 коп.для придбання житла, а саме: однокімнатної квартири загальною площею 51,17 метрів квадратних, яка на момент підписання кредитного договору перебувала на стадії будівництва за адресою: м. Черкаси, вул. Героїв Сталінграда, б. 7. У даному Кредитному договорі вона та її чоловік були зазначені як - Позичальник 1 та Позичальник 2. Відповідно до п. 2.1.1. даного Кредитного договору, на момент його підписання їхній сімї необхідно було внести перший внесок на загальну суму - 65 351 грн.,оскільки таких коштів вони не мали їх надали її батьки, а вона передала їх чоловіку [PERSON] для перерахування на розрахункові рахунки Черкаського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний Фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», згідно з умовами Кредитного договору та відповідно до Положення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.05.2011 р. № 584 (копія кредитного договору додається). Починаючи з квітня 2012 року, щомісячно, її батьки надавали їй грошові кошти для сплати внесків за користування кредитом, які передбачені умовами Кредитного договору, а її чоловік суто технічно перераховував їх до Черкаського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний Фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», оскільки він офіційно отримував доходи, які не дозволяли утримувати належним чином їхню сімю та одночасно сплачувати кошти за користування кредитом, а вона, перебуваючи у декретній відпустці, займалася домашнім господарством і вихованням малолітніх дітей та фізично не могла сплачувати дані внески від свого імені. 09.06.2013року її та її чоловіка - [PERSON], викликали представники Черкаського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний Фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та повідомили про те, що вони мають отримати, передбачену у Кредитному договорі однокімнатну квартиру № 14, загальною площею 51,17 метрів квадратних за адресою: м. Черкаси, вул. Героїв Сталінграда, б. 7, необхідно тільки вчинити реєстрацію права власності на даний обєкт нерухомості. 26.06.2013року Реєстраційною службою Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, з незрозумілих для неї причин, виключно на її чоловіка - [PERSON], було зареєстровано право власності на вищезазначену квартиру (копія свідоцтва на право власності [PERSON] САЕ № 977028, додається). На її запитання до представників Черкаського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний Фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» щодо одноособового оформлення права власності на її чоловіка, у той час коли у Кредитному договорі вони перебували у якості - Позичальник 1, Позичальник 2, останні відповідали, що це суто технічний момент, що вони є подружжям і не потрібно хвилюватися. На той час, їхні з чоловіком стосунки не давали їй підстав для хвилювання у звязку з вищезазначеним. Зареєструвавши даний кредитний обєкт нерухомості, внески передбачені Кредитним договором, надалі і по цей час сплачувала вона з власних коштів, але від імені свого чоловіка, оскільки 14.05.2014 року її чоловіка - [PERSON] викликали до Черкаського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний Фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», з метою укладення договору іпотеки на отриману ними квартиру за адресою: м. Черкаси, вул. Героїв Сталінграда, б. 7, кв. 14, а всі особові рахунки для сплати кредитних внесків представники Черкаського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний Фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» після підписання іпотечного договору переоформили на нього. Підтвердженням цього є те, що починаючи з червня 2012 року, її чоловік не працював та не утримував їхню сімю. Вказує, що на сьогоднішній день, вони з Відповідачем усно домовились про те, що зазначена однокімнатна квартира № 14, загальною площею 51,17 метрів квадратних за адресою: м. Черкаси, вул. Героїв Сталінграда, б. 7, яка є обєктом їхньої спільної сумісної власності повністю залишається за нею, враховуючи те, що на її повному вихованні та утриманні перебуває троє їхнії неповнолітніх дітей, а вищезазначене майно, набуте ними за час шлюбу, але за кошти, які належали їй особисто. А тому, просить суд визнати за неюправо власності на однокімнатну квартиру № 14, загальною площею 51,17 метрів квадратних за адресою: м. Черкаси, вул. Героїв Сталінграда, б. 7. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі та та просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі та не заперечував проти його задоволення. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Суд, заслухавши думку учасників процесу, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи із наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони з 15 травня 2004 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Даний шлюб було розірвано заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 грудня 2014 року, з даного часу вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть В період шлюбу до моменту фактичного припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства 26 березня 2012 року між їхнім подружжям та Черкаським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний Фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» було укладено кредитний договір № 3 від 26.03.2012 р. (надалі за текстом - Кредитний договір) про надання пільгового довготривалого кредиту молодій сімї на загальну суму грошових коштів - 238 713 грн. 00 коп.для придбання житла, а саме: однокімнатної квартири загальною площею 51,17 метрів квадратних, яка на момент підписання кредитного договору перебувала на стадії будівництва за адресою: м. Черкаси, вул. Героїв Сталінграда, б. 7. У даному Кредитному договорі вона та її чоловік були зазначені як - Позичальник 1 та Позичальник 2. Відповідно до свідоцтва про право власності № 5382384 виданого 26 червня 2013 року власником квартири за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] За статтею 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до вимог ст. 61 Сімейного Кодексу України обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Крім того, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст. 63СК України). Як зазначено у ст. 69 СК України, - дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ст. 70 СК України). Відповідно до ст. 71 СК України, майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі, неподільні речі присуджуються одному з подружжя. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери. паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Враховуючи вищевикладене, надані суду письмові докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для повного задоволення даного позову. На підставі ст. ст. 57,60, 61, 69, 63, 70 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя,

Outcome: approved