Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

У липні 2014 року ПАТ «КБ «Надра» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Свої вимоги мотивує тим, що 26 вересня 2008 року між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра» та відповідачем був укладений Кредитний договір № 197/П/71/2008-840. Відповідно до умов Кредитного договору позивач на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності надає відповідачу грошові кошти у розмірі 13 548,61 дол. США з метою придбання автотранспортного засобу, зі сплатою 14,4% річних, строком до 18.09.2015 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплачувати нараховані відсотки. Посилаючись на те, що позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав належним чином, а відповідачка взяті на себе зобов'язання не виконала, ПАТ «КБ «Надра» просить стягнути з [PERSON] заборгованість по кредитному договору в сумі 21 051,01 дол. США та 34 578 грн., в тому числі: - 13 267, 28 дол. США - заборгованість до сумі кредиту; - 7 783, 73дол. США - заборгованість за відсотками; - 19 190 грн. 91 коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобов"язань; - 15 387 грн. 49 коп. - штраф за порушення вимог кредитного договору; У судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідачка та її представник у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, а саме у сумі 70 900 грн., які були перераховані Банком на рахунок автосалону. Що стосується вимог про повернення коштів у іноземній валюті, то з даними вимогами не погоджуються, оскільки кредитні кошти перераховувалися на рахунок автосалону у гривні, а не у доларах. Крім того, представник відповідача вказала, що [PERSON] не погоджується з розрахунком пені, так як він зроблений невірно, а тому і сума заборгованості повинна бути значно меншою. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки та її представника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що ПАТ «КБ «Надра» є повним правонаступником ВАТ КБ «Надра». Як вбачається з матеріалів справи, 26 вересня 2008 року між позивачем та відповідачем був укладений Договір "Автопакет" № 197/П/71/2008-840 (а. с. 9-13). Відповідно до умов якого, позивач надає відповідачу у тимчасове користування на умовах повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 13 548, 61 дол. США на придбання автотранспортного засобу, терміном користування до 18.09.2015 року, зі сплатою 14,4% річних, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплачувати нараховані відсотки (п. 1.1. - 1.1.4. даного договору). Згідно п. 5.2 Кредитного договору у разі порушення позичальником вимог п.п. 4.3.1, 4.3.2., 4.3.7, 4.3.9, 4.3.10 цього договору, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 10% (десять) відсотків від суми кредиту, визначеної у п. 1.1 цього Договору, за кожен випадок. Згідно п. 4.2.5 Договору кредитор має право вимагати достроково виконання зобов'язань щодо повернення Кредиту/Кредитної лінії, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, якщо Позичальник несвоєчасно чи не в повному обсязі сплатив черговий платіж. З матеріалів справи, а саме заяви на видачу готівки від 26 вересня 2008 року, вбачається, що позивачем на виконання умов договору було надано відповідачеві кредитні ресурси в повному обсязі (а.с. 8). Однак, на відміну від позивача, що виконав взяті на себе зобов'язання належним чином, остання, отримавши та використавши кредитні ресурси, свої зобов'язання щодо своєчасного погашення заборгованості за кредитом сплати відсотків не виконала. У зв'язку з чим станом на 25.04.2014 року у відповідачки виникла заборгованість у розмірі 21 051,01 дол. США та 34 578 грн. 40 коп. У судовому засіданні представник відповідача пояснила, що дійсно відповідачкою кошти за кредитним договором не сплачувалися, у зв'язку з скрутним матеріальним становищем. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установ (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У ст. ст. 610, 611 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, одним з яких є сплата неустойки. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Представник відповідача, у судовому засіданні не навела належних та допустимих доказів на підтвердження того, що у відповідача на день розгляду справи значно менша заборгованість по договору, не спростувала розрахунки заборгованості, надані позивачем. Посилання представника відповідача на те, що грошові кошти отримувалися у гривні, а не у доларах США, а тому і повертати потрібно у гривнях, суд не бере до уваги, оскільки згідно заяви на видачу готівки від 26.08.2008 року вбачається, що надано кошти у доларах США та зазначено еквівалент у гривні (а.с. 8), а потім дані кошти вже у гривні були перераховані на рахунок автосалону. Крім того, умовами самого кредитного договору передбачено, що кредитні кошти видаються у дол.. США та в них же і повинні сплачуватися. У судовому засідлані відповідач не заперечувала, що кредитний договір був укладений для придбання автомобіля, ціна якого була в доларах США, проценти за користування кредитом сплачувала в доларах США. Статтею 192 ЦК України передбачено, що законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадку і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Такий порядок встановлено Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року № 15-93, статтею 5 якого визначено, що операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п.2 ст.5 цього Декрету. Як убачається з матеріалів справи ПАТ КБ «Надра» має банківську ліцензію на право здійснення банківських операцій з валютними цінностями (№ 21 від 26 жовтня 1993 року) (а.с. 107-108). Отже, оскільки у ПАТ КБ «Надра» наявна ліцензія на здійснення операцій з валютними цінностями, заборгованість за кредитом та процентами має бути стягнута в іноземній валюті, як про це просить позивач. Указана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі № 6-190цс15. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а з відповідача на підставі ст. ст. 526, 611 ЦК України слід стягнути на користь позивача 21 051,01 дол. США та 34 578 грн., а саме: - 13 267, 28 дол. США - заборгованість до сумі кредиту; - 7 783, 73дол. США - заборгованість за відсотками; - 19 190 грн. 91 коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань; - 15 387 грн. 49 коп. - штраф за порушення вимог кредитного договору. Правильність зазначеного розрахунку заборгованості представник відповідача не спростувала належними та допустимими доказами згідно ст.ст. 57-59 ЦПК України. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідачки на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» підлягають витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 736 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved