Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

09.02.2017 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня предявлення позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з січня 2008 року по жовтень 2015 року перебувала в цивільному шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Разом з відповідачем не проживають. Дитина проживає з позивачем і знаходиться на повному її утриманні. У звязку з тим, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини\~ не надає, просить\~ стягнути з нього аліменти. Позивачка в судове засідання не зявилася, відповідно до наданої суду заяви позов підтримала, просила\~ стягнути з відповідача аліменти, справу розглянути\~ за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, відповідно до наданої суду заяви просив\~ справу розглянути\~ за його відсутності, проти позову не заперечував. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог\~ ч.2 ст.197 ЦПК України\~ фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з січня 2008 року по жовтень 2015 року [PERSON] та [PERSON] проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу. Сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І- ЖС № 243380, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Токмаку реєстраційної служби Токмацького міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області від 21.12.2013 року, актовий запис № 321, в якому батьком зазначено [PERSON]. Дитина зареєстрована та проживає разом з матірю за адресою: Запорізька область, м.Токмак, вул. Гоголя, 46/86, що підтверджується довідкою від 09.11.2016 року, виданою ПП «Токмак-Центр». Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплений ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України). За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач є особою працездатного віку, аліментів нікому не сплачує, стягнення по виконавчим документам не проводяться, інших дітей та непрацездатних осіб немає, не страждає тяжкими або хронічними захворюваннями. У відповідності до ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Враховуючи інтереси дитини, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Згідно зі ст.367 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць. Згідно з положеннями ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved