Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] у грудні 2014 року звернулися до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON], уточнивши в подальшому позовні вимоги, та просять зобовязати відповідачів не чинити їм перешкоди у користуванні квартирою № 12 у будинку №50 по вул.О.Степанівни у м.Львові, передати ключі від вхідних дверей квартири та вселити їх у зазначену квартиру. Свої вимоги мотивують тим, що на підставі договору дарування ? ідеальної частки квартири від 19.12.2008р., посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №4120, [PERSON] та [PERSON] належить по ? частки квартири [ADDRESS] кожному. [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину від 28.09.2010р. /р.№1-1556/, виданого Червоноградською державною нотаріальною конторою, належить ? частка вказаної квартири. У спірній квартирі проживають [PERSON], його дружина [PERSON] та їх неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. Незважаючи на те, що вони є законними власниками ? частки вказаної квартири, відповідачі чинять їм перешкоди у користуванні власністю, зокрема не впускають їх у квартиру та не дають ключі від вхідних дверей квартири, з приводу чого [PERSON] звертався із відповідною заявою в Залізничний РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] [PERSON] позов підтримали, покликаючись на мотиви такого та зазначили, що кожен з позивачів на законних підставах набув право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS], проте не мають можливості такою володіти та користуватись, так як у вказаній квартирі проживають відповідачі з неповнолітніми дітьми та не допускають їх у квартиру і не дають ключів від вхідних дверей такої. Між тим, [PERSON] переніс інфаркт міокарда, хворіє, не має постійного місця проживання і хоче проживати у вказаній квартирі, а відповідачі неодноразово стверджували, що не нададуть можливості позивачам користуватись такою. Просять позов задовольнити. В судовому засідання відповідачка [PERSON] проти позову заперечила та зазначила, що її неповнолітня донька [PERSON] є власником ? частки квартири [ADDRESS]. Незважаючи на те, що позивачам належить інша частина вказаної квартири, проживати в ній вони не можуть, так як в цій квартирі вона проживає з трьома неповнолітніми дітьми. Вважає, що проживання чужих людей в спірній квартирі приведе до порушення законних прав та інтересів її неповнолітніх дітей. Просить в позові відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, хоча належно повідомлявся про час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомив і суд вважає за можливе розглянути справу без його участі. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради проти позову заперечила, зазначивши, що вселення позивачів до спірної квартири погіршить умови проживання неповнолітніх дітей відповідачів, просить в позові відмовити. Заслухавши пояснення сторін та третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності приватної власності, який означає право особи на безперешкодне керування своїм майном та закріплює права власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ч.2 ст.369 ЦК України розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників і власник майна вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст.383 ЦК України, власники житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ч.2 ст. 386 ЦК України, власник вправі звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення дій, які порушують його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. З витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23.12.2008р. /а.с.7,8/ вбачається, що [PERSON] та [PERSON], на підставі договору дарування ? ідеальної частки квартири від 19.12.2008р., посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №4120 /а.с.5/, належить по ? частки квартири [ADDRESS] кожному. З витягу про державну реєстрацію прав від 05.10.2010р. /а.с.9/ вбачається, що [PERSON]Я, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 28.09.2010р. /р.№1-1556/, виданого Червоноградською державною нотаріальною конторою, належить ? частка №12 по вул.О.Степанівни, 50 у м.Львові. З технічного паспорта на квартиру від 02.12.2008р. /а.с.10/ вбачається, що квартира загальною площею 52,2 кв.м по вул.О.Степанівни, 50/ 12 у м.Львові складається з двох житлових кімнат площею 17,9 кв.м і 16,1 кв.м, кухні площею 7,5 кв.м, з комунальними вигодами. Згідно довідки ЛКП „Граніт від 13.04.2009р. /а.с.39/, у квартирі [ADDRESS] ніхто не прописаний. Згідно довідки ЛКП „Граніт від 26.03.2015р. /а.с.65/, у квартирі [ADDRESS] у Львові прописано чотири особи: співвласник квартири [PERSON], [INFO], її мама [PERSON], [INFO], сестра [PERSON], [INFO] і брат [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що позивач [PERSON] переніс інфаркт міокарда, хворіє, не має постійного місця проживання, позивачі хочуть проживати у [INFO] у Львові, проте відповідачі вже довгий час чинять їм перешкоди в користуванні такою, не впускають у квартиру та не передають ключів від вхідних дверей, з приводу чого [PERSON] звертався із відповідною заявою в Залізничний РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області. Наведене стверджується показаннями позивача [PERSON], представника позивача [PERSON][PERSON], відповідачки [PERSON], випискою із медичної карти стаціонарного хворого /а.с.69/, паспортом громадянина України [PERSON] та листом Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області від 03.09.2012р. /а.с.6/. Виходячи із наведеного, суд вважає, що [PERSON] та [PERSON], як власники по ? частки квартири [ADDRESS] кожний, зазнають обмежень у праві користування цією квартирою зі сторони [PERSON] і [PERSON], а тому відповідачів слід зобовязати не чинити позивачам перешкод в користуванні спірним житлом та вселити їх в спірну квартиру, оскільки власник має право володіння, користування і розпорядження своїм майном і вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження таким. На підставі ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, і

Outcome: approved