Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-18 00:00:00

14.06.2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати дійсним Договір купівлі-продажу нерухомого майна - квартири [ADDRESS], що складається з двох житлових кімнат житловою площею 26,6 кв.м., загальною площею 43,1 кв.м., укладений між продавцями [PERSON], яка діяла від свого імені та в інтересах [PERSON], та покупцями [PERSON], [PERSON], яка діяла від свого імені, а також від імені та в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], [INFO] року на Регіональній Універсальній біржі «Олександр-Н», реєстраційний № Н/98-00625. При цьому позивач посилається на те, що вказаний договір виконано сторонами. Однак, у зв'язку із протиріччям правових норм, позивач змушений звернутись до суду. Ухвалою від 22.06.2018 року провадження у справі відкрито. До судового засідання учасники справи не з'явились. Представник позивача [PERSON] надала до суду заяву, в якій просить про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] надала до суду заяву, в якій визнала позовні вимоги [PERSON] та просить розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилась, повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі. Третя особа [PERSON] до судового засідання не з'явився, надав до суду письмові пояснення, в яких підтримав позовні вимоги [PERSON] та просить розглядати справу у його відсутність. Третя особа [PERSON] до судового засідання не з'явилась, надала до суду письмові пояснення, в яких підтримав позовні вимоги [PERSON] та просить розглядати справу у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено судом, відповідно до договору № Н/98-00625 від [INFO] року, укладеного на регіональній універсальній біржі «Александр-Н», [PERSON], діюча від свого імені, а також в інтересах, [PERSON], 1986 року народження, на підставі розпорядження Київської районної адміністрації №1370 від 30.09.1998 року, продала, а [PERSON] та [PERSON], діюча від свого імені та в інтересах неповнолітніх [PERSON], 1989 року народження, та [PERSON], 1992 року народження, купили квартиру за адресою: [ADDRESS], що складається з двох житлових кімнат житловою площею 26,6 кв.м., загальною площею 43,1 кв.м. На підставі вказаного договору станом на 31.12.2012 року право власності на квартиру [ADDRESS] в КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради зареєстровано за: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що вбачається з письмової відповіді КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради. З довідки (з місця проживання про склад сім'ї та реєстрації) №5773 від 25.09.2017 року вбачається, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] Також був зареєстрований [PERSON], який помер [INFO] року. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [INFO], помер [INFO] року та з заявами щодо видачі свідоцтва про право на спадщину звернулись діти спадкодавця - [PERSON] та [PERSON] Приватним нотаріусом ОМНО Гуряновою Л.Г. на вказане звернення була направлена письмова відповідь, що оскільки договір купівлі-продажу зазначеної квартири був укладений на біржі, спадкоємцям необхідно звернутись до суду за визнанням дійсним вказаного біржового договору. Матеріали справи не містять доказів, які були б відхилені судом. У ході розгляду справи судом не виявлено норм права, на які посилалися сторони, що не підлягають застосуванню до даних правовідносин. На момент укладання договору купівлі-продажу вказаної квартири був чинним Закон України "Про товарну біржу", відповідно до умов якого договори, оформлені товарною біржею, визнавались дійсними, а сам правочин купівлі-продажу було вчинено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства. В подальшому до ЦК Української РСР 1963 року були внесені зміни, відповідно до яких угоди щодо відчуження нерухомого майна підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню. Відсутність належних правовстановлюючих документів на квартиру, на думку суду, істотним чином порушує право власності позивача, яке підлягає судовому захисту. Згідно положень ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР 1963 року якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Аналогічне за змістом положення містить ч. 2 ст. 220 ЦК України - якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. За таких обставин, враховуючи, що у зв'язку із тим, що правовстановлюючий документ було видано з порушенням норм чинного законодавства, суд вважає, що вимоги позивача [PERSON] підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved