Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

Представник позивачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] - адвокат Штендер М.В. звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , залишилось спадкове майно - право на земельну ділянку (земельну частку) площею 1,55 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель КСП «Нове життя» на території Мишлятицької сільської ради Мостиського району Львівської області відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №032791, зареєстрованого 02.08.1996р. в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №42. Зазначає, що спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] , прийняла спадкоємець за заповітом - його дочка [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Вказує, що [INFO] померла спадкодавець [PERSON] . До складу спадщини, яка відкрилась внаслідок її смерті, входить право на земельну ділянку площею 2,63 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель КСП «Нове життя» на території Мишлятицької сільської ради Мостиського району Львівської області відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №032816, зареєстрованого 02.08.1996р. в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №44, а також право на земельну ділянку (земельну частку) площею 1,55 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Мишлятицької сільської ради Мостиського району Львівської області, яку вона успадкувала після смерті батька [PERSON] . Стверджує, що спадкодавець [PERSON] частиною належного їй майна розпорядилася, в тому числі правом на земельну ділянку площею 2,63 га в умовних кадастрових гектарах, яку заповіла своєму чоловікові [PERSON] . Інше ж належне їй майно, зокрема право на земельну ділянку площею 1,55 в умовних кадастрових гектарах фактично успадкували в рівних частках спадкоємці першої черги спадкування за законом, а саме її матір [PERSON] , чоловік [PERSON] та дочка [PERSON] . Покликається на те, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , належне їй спадкове майно, в тому числі право на 1/3 ідеальну частку земельної ділянки площею 1,55 в умовних кадастрових гектарах, успадкувала позивачка [PERSON] , а після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , належну йому спадщину (право на земельну ділянку площею 2,63 та на 1/3 ідеальну частку земельної ділянки площею 1,55 в умовних кадастрових гектарах) фактично успадкували в рівних частках позивачі [PERSON] та [PERSON] . Однак через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів про право на зазначені земельні ділянки, позивачі позбавлені можливості реалізувати та оформити свої спадкові права в позасудовому порядку. З огляду на наведені обставини, просить суд ухвалити рішення, яким визнати за позивачами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] право на спірні земельні ділянки, зокрема за позивачкою [PERSON] право на 1/2 ідеальну частку, за позивачкою [PERSON] право на 1/3 ідеальну частку та за позивачем [PERSON] право на 1/6 ідеальну частку земельної ділянки (земельної частки (паю)) площею 1,55 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №032791, виданого на ім`я [PERSON] , зареєстрованого 02.08.1996р. в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №42; за позивачами [PERSON] та [PERSON] право на земельну ділянку (земельну частку (пай)) площею 2,63 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель КСП «Нове життя» на території Мишлятицької сільської ради Мостиського району Львівської області відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №032816, виданого на ім`я [PERSON] , зареєстрованого 02.08.1996р. в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №44, зокрема по 1/2 ідеальній частці за кожним. Позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, однак в матеріалах справи міститься ордер про надання правової допомоги, згідно якого їх інтереси представлятиме представник - адвокат Штендер М.В. Також в матеріалах справи міститься заява адвоката Штендера М.В., в якій такий зазначає, що підтримує позовні вимоги своїх довірителів, просить розглядати справу за наявними матеріалами та без його (представника) участі. Представник відповідача - Мишлятицької сільської ради Мостиського району Львівської області в судове засідання не з`явився, проте подав заяву, в якій зазначив, що даний позов визнає та просить розглядати дану справу у його відсутності. Представник третьої особи - завідувач Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області в судове засідання не з`явився, проте надіслав заяви-повідомлення, інформаційні довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 03.12.2018р. №54329806, від 03.12.2018р. №54329796, від 03.12.2018р. №54329778, від 03.12.2018р. №54329772; копію спадкової справи №561/07, заведену після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , копію спадкової справи №168/2010, заведену після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Просив розглядати дану справу у його (представника) відсутності. Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності учасників справи, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У ч.4 ст.206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Судом встановлено, що [INFO] відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON] . Відповідно до роз`яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України 2003 року (ЦК), законами України "Про нотаріат"; Про міжнародне приватне право", іншими законами та підзаконними нормативними актами, як нормами матеріального та процесуального права. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. У разі, коли спадщина, відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Згідно ст.524 ЦК УРСР від 18.07.1963 року спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли і оскільки воно не змінене заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Згідно із ст.534 ЦК УРСР від 18.07.1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК УРСР від 18.07.1963 року при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина (чоловік) і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР від 18.07.1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР від 18.07.1963 року (діяли на момент відкриття спадщини), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, за ст.549 ЦК УРСР від 18.07.1963 року спадкоємець вважається таким, що фактично прийняв спадщину, якщо він довів, що він вступив в управління або користування спадковим майном. Отже, оскільки спадкодавець [PERSON] помер [INFO] , то відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України на вказані правовідносини поширюється дія ЦК УРСР від 18.07.1963 року. До складу спадщини [PERSON] входить право на земельну ділянку (середню земельну частку) площею 1,55 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель КСП «Нове життя» на території Мишлятицької сільської ради Мостиського району Львівської області відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №032791, виданого на ім`я [PERSON] , зареєстрованого 02.08.1996р. в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №42. Як вбачається із матеріалів справи, спадкодавець [PERSON] за життя усім своїм майном розпорядився, склавши заповіт на користь своєї дочки [PERSON] . Саме дочка спадкодавця [PERSON] - [PERSON] як спадкоємець за заповітом у відповідності до ст.549 ЦК УРСР від 18.07.1963 року вчинила дії, які свідчать про прийняття нею спадщини після смерті батька. Як убачається з матеріалів справи, зокрема копії спадкової справи №117/2000 після померлого [INFO] [PERSON] , заведеної Мостиською державною нотаріальною конторою Львівської області, наданою Львівським державним нотаріальним архівом, на підставі заповіту, посвідченого у Мишлятицькій сільській раді Мостиського району 06.02.1997р., спадкоємцем майна [PERSON] є [PERSON] , котрій 15.05.2000р. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна спадкодавця [PERSON] , зокрема на автомашину марки «ЗАЗ-1102», 1992 року випуску, номерний знак [NUMBER] . Отже, належне спадкодавцю [PERSON] спадкове майно, в тому числі право на спірну земельну ділянку (земельну частку) площею 1,55 в умовних кадастрових гектарах, успадкувала саме [PERSON] [INFO] відкрилася спадщина внаслідок смерті [PERSON] . До складу спадщини спадкодавця [PERSON] входить право на земельну ділянку (земельну частку (пай)) площею 2,63 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель КСП «Нове життя» на території Мишлятицької сільської ради Мостиського району Львівської області відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №032816, виданого на ім`я [PERSON] , зареєстрованого 02.08.1996р. в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №44 , а також право на земельну ділянку площею 1,55 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Мишлятицької сільської ради Мостиського району Львівської області, яке вона фактично успадкувала після смерті батька [PERSON] . Як вбачається із матеріалів справи, спадкодавець [PERSON] за життя частиною належного їй майна розпорядилася, склавши 04.01.2004р. заповіт. Згідно вказаного заповіту право на земельний пай, засвідчене Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №032816 , спадкодавець заповіла своєму чоловіку [PERSON] . Належне спадкодавцю [PERSON] право на земельну ділянку (земельну частку (пай)) площею 1,55 в умовних кадастрових гектарах із земель КСП «Нове життя» на території Мишлятицької сільської ради Мостиського району Львівської області не охоплене заповітом, а тому у відповідності до вимог ч.2 ст.1223 ЦК України право на спадкування даного спадкового майна одержали спадкоємці за законом. Як убачається з матеріалів справи, зокрема довідки, виданої виконавчим комітетом Мишлятицької сільської ради Мостиського району Львівської області, [PERSON] , яка померла [INFO] , на час смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . На час смерті [PERSON] разом з нею за вказаною адресою постійно проживали її чоловік [PERSON] , матір [PERSON] та дочка [PERSON] . Протягом встановленого законом шестимісячного строку, що передбачений ч.1 ст.1270 ЦК України, вказані спадкоємці не заявили про відмову від даної спадщини. Тобто, в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємці [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] вважаються такими, що прийняли спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] . Підсумовуючи, суд приходить до висновку, що належне спадкодавцю [PERSON] право на земельну ділянку (земельну частку (пай)) площею 2,63 в умовних кадастрових гектарах на підставі ст.ст.1234, 1268 ЦК України успадкував спадкоємець за заповітом - її чоловік [PERSON] , а право на земельну ділянку (земельну частку (пай)) площею 1,55 в умовних кадастрових гектарах на підставі ст.ст.1261, 1267, 1268 ЦК України у рівних частках успадкували спадкоємці першої черги спадкування за законом - чоловік [PERSON] , мати [PERSON] та дочка [PERSON] (кожен успадкував право на 1/3 ідеальну частку земельної ділянки. Відтак, позивач [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті своєї матері [PERSON] успадкувала право на 1/3 ідеальну частку земельної ділянки (земельної частки (паю)) площею 1,55 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель КСП «Нове життя» на території Мишлятицької сільської ради Мостиського району Львівської області відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 032791, зареєстрованого 02.08.1996р. в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №42. [INFO] відкрилася спадщина після смерті спадкодавця [PERSON] . До складу спадщини спадкодавця [PERSON] входить право на земельну ділянку (земельну частку (пай)) площею 2,63 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) та право на 1/3 ідеальну частку земельної ділянки (земельної частки (пай)) площею 1,55 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель КСП «Нове життя» на території Мишлятицької сільської ради Мостиського району Львівської області, які він фактично успадкував після смерті дружини [PERSON] . Як вбачається із матеріалів справи, спадкодавець [PERSON] за життя своїм майном не розпорядився. Позивачі [PERSON] та [PERSON] є дітьми спадкодавця [PERSON] та у відповідності до вимог ст.1261 ЦК України - спадкоємцями першої черги спадкування за законом спадщини, що відкрилась внаслідок його смерті. Як убачається з матеріалів справи, зокрема довідки, виданої 20.02.2019 року виконавчим комітетом Мишлятицької сільської ради Мостиського району Львівської області за №259, [PERSON] , який помер [INFO] , на час смерті був зареєстрований та проживав за адресою: с.Ганьковичі Мостиського району Львівської області. На час смерті [PERSON] разом з ним за вказаною адресою постійно проживали його діти - позивачі [PERSON] і [PERSON] . Протягом встановленого законом шестимісячного строку, що передбачений ч.1 ст.1270 ЦК України, позивачі не заявили про відмову від даної спадщини. Тобто, в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, позивачі вважаються такими, що прийняли спадщину, яка відкрилась після смерті батька [PERSON] . Таким чином, позивачі [PERSON] та [PERSON] (кожен з позивачів) в порядку спадкування за законом після смерті свого батька [PERSON] на підставі ст.ст.1261, 1267, 1268 ЦК України успадкували право на 1/2 ідеальну частку земельної ділянки (земельної частки (паю)) площею 2,63 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель КСП «Нове життя» на території Мишлятицької сільської ради Мостиського району Львівської області відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №032816, зареєстрованого 02.08.1996р. в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №44, а також право на 1/6 ідеальну частку земельної ділянки (земельної частки (паю)) площею 1,55 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель КСП «Нове життя» на території Мишлятицької сільської ради Мостиського району Львівської області відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №032791, зареєстрованого 02.08.1996р. в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №42. [INFO] відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON] . До складу даної спадщини входить право на 1/3 ідеальну частку земельної ділянки (земельної частки (пай)) площею 1,55 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель КСП «Нове життя» на території Мишлятицької сільської ради Мостиського району Львівської області відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №032791, зареєстрованого 02.08.1996р. в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №42, яке вона фактично успадкувала після смерті дочки [PERSON] . Як вбачається із матеріалів справи, спадкодавець [PERSON] за життя своїм майном розпорядилася, а саме 22.05.2006 року склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачці [PERSON] . Даний заповіт зареєстрований у спадковому реєстрі (заповіти/спадкові договори) за № 34. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема довідки, виданої виконавчим комітетом Мишлятицької сільської ради Мостиського району Львівської області, за №261 від 20.02.2017 року, [PERSON] , котра померла [INFO] , на час смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . На час смерті [PERSON] разом з нею за вказаною адресою постійно проживала позивачка [PERSON] . Протягом встановленого законом шестимісячного строку, що передбачений ч.1 ст.1270 ЦК України, [PERSON] не заявила про відмову від даної спадщини. Тобто, в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, позивач [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті спадкодавця [PERSON] . З повідомлення Мостиської державної нотаріальної контори від 04.12.2018р. №01-16/922 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 03.12.2018р. №54329927 вбачається, що після смерті спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкова справа не заводилася. Інших спадкоємців, яким би належало право на обов`язкову частку у спадщині спадкодавця [PERSON] та які б у встановлені законом строки прийняли таку, судом не встановлено. Відтак, саме позивачка [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті своєї матері [PERSON] успадкувала право на 1/3 ідеальну частку земельної ділянки (земельної частки (паю)) площею 1,55 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель КСП «Нове життя» на території Мишлятицької сільської ради Мостиського району Львівської області відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 032791, зареєстрованого 02.08.1996р. в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №42. В той же час, через відсутність правовстановлюючих документів на спірні земельні ділянки позивачі не можуть в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права, у зв`язку із чим звернулися до суду із зазначеним позовом. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 032791, виданого на ім`я [PERSON] , зареєстрованого 02.08.1996р. в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №42; копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №032816, виданого на ім`я [PERSON] , зареєстрованого 02.08.1996р. в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №44; копією свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON] ; копією свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON] ; копією свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON] ; копією свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON] ; інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 03.12.2018р. за №54329806, №54329796, №54329778, №54329772; копією спадкової справи №561/07, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; копією спадкової справи №168/2010, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; копією спадкової справи №117/2000 після померлого [INFO] [PERSON] , заведеної Мостиською державною нотаріальною конторою Львівської області, наданою Львівським державним нотаріальним архівом; довідкою, виданою 20.02.2019 року виконавчим комітетом Мишлятицької сільської ради Мостиського району Львівської області за №259; довідкою, виданою виконавчим комітетом Мишлятицької сільської ради Мостиського району Львівської області, за №261 від 20.02.2017 року; копіями паспортів позивачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ; іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). У відповідності до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст.1297 ЦК України). Оскільки у зв`язку з вищевикладеними обставинами питання про право позивачів на спірне майно (земельні частки) не може бути вирішено в позасудовому порядку, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання за ними (позивачами) права на вищевказане майно. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Положення ст.ст.81, 131 ЗК України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням його цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай). Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Узагальнюючи, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачами права на спірні земельні ділянки, зокрема: за позивачкою [PERSON] права на 1/2 ідеальну частку земельної ділянки (земельної частки (паю)) площею 1,55 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель КСП «Нове життя» відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №032791 (на 1/3 ідеальну частку такої ділянки - в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] та на 1/6 ідеальну частку такої - а в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] ); за позивачем [PERSON] права на 1/6 ідеальну частку земельної ділянки (земельної частки (паю)) площею 1,55 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель КСП «Нове життя» відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №032791 - в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] ; за позивачкою [PERSON] права на 1/3 ідеальну частку земельної ділянки (земельної частки (паю)) площею 1,55 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель КСП «Нове життя» відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №032791 - в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] ; за позивачкою [PERSON] права на 1/2 ідеальну частку земельної ділянки (земельної частки (паю)) площею 2,63 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель КСП «Нове життя» відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №032816 - в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] ; за позивачем [PERSON] права на 1/2 ідеальну частку земельної ділянки (земельної частки (паю)) площею 2,63 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель КСП «Нове життя» відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №032816 - в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] .

Outcome: approved