Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

06.02.2018 року до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла вказана позовна заява [PERSON] до ПАТ ''Перший Український міжнародний банк'', треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON], приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області [PERSON], про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позивач зазначив, що 13.12.2013 року між ним та АТ «[PERSON] Капітал» було укладено кредитний договір, згідно якого позивач отримав кредит у сумі 24 000.00 грн., строком на 24 місяці. Позивач сплачував заборгованість перед банком, що може підтвердити відповідними банківськими документами. З 19.07.2016 року банк припинив свою діяльність, що вбачається з витягу з ЄДРПОУ, проте [PERSON], як споживачу не було повідомлено нові реквізити для сплати суми заборгованості. Також, позивач зауважує на тому, що на його адресу не надходило листів щодо зміни особи в зобовязанні за кредитним договором та зміні платіжних реквізитів. 09.01.2018 року від приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області [PERSON] позивач отримав поштове відправлення, у якому була постанова про відкриття виконавчого провадження від 04.01.2018 року, винесена при примусовому виконанні виконавчого напису № 2351 від 03.11.2017 року, що видав приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] На основі викладеного за місцем роботи позивача також було надіслано постанову про звернення стягнення на його заробітну плату від 09.01.2018 року, згідно якої постановлено здійснювати відрахування із доходів боржника за місцем його роботи в ПАТ «Оріль-Лідер». Позивач вважає, що виконавчий напис № 2351 від 03.11.2017 року, що видав приватний нотаріус [PERSON] вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусів, зокрема тому що надана приватному нотаріусу копія пропозиції укласти договори (оферта) не посвідчує безспірність вимог відповідача, так як не містить в собі умов щодо обовязку сплати позивачем відсотків чи штрафів. Також нотаріусом не перевірено строку, з якого у кредитора виникло право вимоги до боржника. З огляду на викладене позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] № 2351 від 03.11.2017 року за кредитним договором № GP-5556007 від 13.12.2013 року. Стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 704.80 грн. Позивач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти заочного рішення у справі не заперечує. Представник відповідача [PERSON] повторно до суду не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, повторно надав до суду клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату, у звязку із зайнятістю представника у іншому суді. У визначений в ухвалі про відкриття провадження строк відзиву або зустрічного позову не подано. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області [PERSON] до суду не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши що у нього на виконанні знаходиться виконавче провадження ВП 55476320 з примусового виконання виконавчого напису № 2351 від 03.11.2017 року виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] про стягнення з [PERSON] суми заборгованості на користь ПАТ «Перший Український міжнародний банк» у розмірі 44 505.00 грн. У встановлений в ухвалі про відкриття провадження строк письмових пояснень щодо позову не подав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] до суду не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала до суду письмові пояснення, у яких зазначила, що 03.11.2017 року нею на підставі ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 за № 1172, вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Перший український міжнародний банк» на підставі кредитного договору № GP-5556007 від 13.12.2013 року укладеним між [PERSON] та АТ «[PERSON] Капітал», правонаступником усіх прав та обовязків якого є саме ПАТ «Перший український міжнародний банк» невиплачених в строк грошових коштів у сумі заборгованості 44 505.00 грн., що включає в себе: 21 290.86 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 19 702.66 грн. прострочена заборгованість за комісією; 1 199.18 грн. прострочена заборгованість за процентами; 1 813.80 грн. строкова заборгованість за сумою кредиту; 494.10 грн. строкова заборгованість за комісією; 4.40 грн. строкова заборгованість за процентами. [PERSON] зазначила, що відповідно до п. 2 вказаного вище Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, передбачає, що для одержання виконавчого напису подаються: оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. На підтвердження безспірності заборгованості відповідачем було надано виписку з рахунку [PERSON] із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором GP-5556007 від 13.12.2013 року. Разом із письмовими поясненнями надала до суду копії наступних доказів: виконавчого напису за № 2351 від 03.11.2017 року; статуту ПАТ «Перший український міжнародний банк» (нова редакція); заяви про вчинення виконавчого напису, виписки з рахунка [PERSON] із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором GP-5556007 від 13.12.2013 року; пропозиції укласти договори (оферту) між [PERSON] та АТ «[PERSON] Капітал» та ПрАТ «УаСК «АСКА-життя». Враховуючи викладене приватний нотаріус [PERSON] просить відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог [PERSON] Розгляд справи просить здійснювати без її участі згідно чинного законодавства. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. З огляду на викладене вище та враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання не зявився в судове засідання без поважних причин або повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. При цьому суд не вважає поважними причини неявки представника відповідача до суду, у звязку із тим, що у справі було призначено два підготовчих засідання на 07.03.2018 та на 26.03.2018 року та два судових засідання на 13.04.2018 року та на 10.05.2018 року, про які відповідача було повідомлено належним чином, що підтверджено відповідними судовими повістками про виклик до суду. Однак, жодного разу представник відповідача до суду не зявилась. У ч. 4 ст. 223 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На основі викладеного ухвалою суду від 10.05.2018 року постановлено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення у справі. Всебічно та повно вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню через наступне. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 13.12.2013 року між позивачем та АТ «[PERSON] Капітал» та страховиком ПрАТ «УаСК «АСКА-життя» було укладено договір про надання споживчого кредиту, карткового рахунку та договору страхування GP-5556007, відповідно до умов якого позивач отримав кредит у сумі 27 456.00 грн., в тому числі: на загальні споживчі цілі - 24 000.00 грн., оплату договору страхування 3 456.00 грн., з процентною ставкою 3 відсотки річних, строком на 48 місяців, у якому було встановлено графік платежів на період з 13.12.2013 року по 13.12.2017 року. На доказ зазначеного надано копію пропозиції укласти договори (оферти) від 13.12.2013 року. Позивач виконував зобовязання за вказаним вище договором, що підтвердив копіями квитанцій про внесення готівки за 2014 рік. Згідно до наданої копії Статуту Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (нова редакція) погодженого Національним банком України 12.12.2016 року, Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк», що у подальшому іменується [PERSON] є правонаступником всіх прав та обовязків Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Капітал» (скорочене найменування АТ «[PERSON] Капітал»), в результаті реорганізацій АТ «[PERSON] Капітал» шляхом приєднання до Банку, згідно рішення загальних зборів акціонерів Банку (протокол № 68 від 14.03.2015 року) та згідно рішення єдиного акціонера АТ «[PERSON] Капітал» (рішення № 2 від 14.03.2015 року). 09.10.2017 року представник ПАТ «Перший український міжнародний банк» [PERSON] подав до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] заяву про вчинення виконавчого напису, у якій просив стягнути на користь ПАТ «Перший український міжнародний банк», що є кредитором по кредитному договору № GP-5556007, заборгованість з боржника [PERSON], за період з 09.10..2016 року по 09.10.2017 року у сумі 44 505.00 грн., що включає в себе: 21 290.86 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 19 702.66 грн. прострочена заборгованість за комісією; 1 199.18 грн. прострочена заборгованість за процентами; 1 813.80 грн. строкова заборгованість за сумою кредиту; 494.10 грн. строкова заборгованість за комісією; 4.40 грн. строкова заборгованість за процентами. Вчинити виконавчий напис на кредитному договорі, вказавши, що цей напис набирає чинності від дати його вчинення та має бути предявлений до виконання до відділу державної виконавчої служби протягом року з дня його вчинення. Заявником додано засвідчену стягувачем виписку з рахунку [PERSON] із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором № GP-5556007. Також, заявником надано пропозицію укласти договори (оферта) між [PERSON] та АТ «[PERSON] Капітал» та ПрАТ «УаСК «АСКА-життя» від 13.12.2013 року та копію Статуту ПАТ «Перший український міжнародний банк» (нова редакція) погоджений 12.12.2016 року, документи представника стягувача. Виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчиненим від 03.11.2017 року зареєстрованим в реєстрі за № 2351, на підставі статей 87-91 ЗУ «Про нотаріат» та п. 2 Переліку за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172, запропоновано звернути стягнення з [PERSON], який є боржником за кредитним договором № GP-5556007 від 13.12.2013 року укладеним ним із та АТ «[PERSON] Капітал», правонаступником усіх прав якого є ПАТ «Перший український міжнародний банк», заборгованості за кредитним договором № GP-5556007 від 13.12.2013 року у сумі 44 505.00 гривень, що включає в себе: 21 290.86 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 19 702.66 грн. прострочена заборгованість за комісією; 1 199.18 грн. прострочена заборгованість за процентами; 1 813.80 грн. строкова заборгованість за сумою кредиту; 494.10 грн. строкова заборгованість за комісією; 4.40 грн. строкова заборгованість за процентами. Період заборгованості проводиться з 09.10.2016 року по 09.10.2017 року. Строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів, тож з боржника на користь ПАТ «Перший український міжнародний банк» слід стягнути загальну суму заборгованості 44 505.00 грн. Виконавчий напис набирає чинності з дати вчинення та має бути предявлений до виконання до відділу державної виконавчої служби протягом року з дня його вчинення. 04.01.2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області [PERSON] постановлено відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 2351 виданого 03.11.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Перший український міжнародний банк» заборгованості за кредитним договором GP-5556007 від 13.12.2013 року у розмірі 44 505.00 грн., що підтверджено копією постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 55476320. Постановою ВП № 55476320 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, від 09.01.2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області [PERSON] постановлено звернути стягнення на доходи боржника [PERSON], що отримує дохід у Приватному акціонерному товаристві «Оріль-Лідер», здійснювати відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства на користь стягувача до повного погашення заборгованості в розмірі 44 505.00 грн., основна винагорода - 4 450.50 грн., витрати на проведення виконавчих дій в сумі 200.00 грн., тобто всього суму в розмірі 49 155.50 грн. Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 06.03.2018 року клопотання [PERSON] про забезпечення позову задоволено, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 2351, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] від 03.11.2017 року за кредитним договором № GP-5556007 від 13.12.2013 року, яке перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області [PERSON] Ухвала негайна до виконання. Розглядаючи дані позовні вимоги суд виходить із наступного. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку встановлених законом. Згідно до вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Стаття 88 зазначеного вище Закону визначає умови вчинення виконавчих написів, зокрема, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Пунктом 2 вказаного Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобовязаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з тим до обов'язку нотаріуса входить перевірка безспірності боргу після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов'язання. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та в повній мірі підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором. Так, згідно розяснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» від 31 січня 1992 року № 2, а саме пункту 13, вбачається, що при вирішенні справ, повязаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. У порушення вказаного вище, стягувач надав нотаріусу пропозицію укласти договори (оферти) між позивачем та АТ «[PERSON] Капітал» та ПрАТ «УаСК «АСКА-життя» та засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням простроченої та строкової заборгованості за сумою кредиту, комісією, процентами. Суд зауважує на тому, що виписка не містить в собі інформації про те чи відбувалось погашення боргу позичальником; у ній не зазначений період заборгованості за який проводиться стягнення, не вказано які суми були нараховані у цей період (зокрема не надано розрахунків заборгованості за сумою кредиту, по нарахуванню процентів та комісій), що позбавляє можливості простежити правильність здійснення вказаного розрахунку, а отже і пересвідчитись у безспірності заборгованості. Разом з тим у виконавчому написі приватного нотаріуса за № 2351 від 03.11.2017 року зазначено, що заборгованість стягується за період з 09.10.2016 року по 09.10.2017 року. Враховуючи те, що відповідачем не надано жодного належного доказу, який би беззаперечно підтверджував такий період заборгованості, очевидним є висновок про те, що період заборгованості, зазначений у виконавчому написі був внесений до змісту виконавчого напису лише на підставі даних зазначених представником відповідача у заяві про вчинення виконавчого напису та нічим не підтверджений. Також, у виконавчому написі приватного нотаріуса за № 2351 від 03.11.2017 року зазначено, що сума заборгованості [PERSON] складає 44 505.00 грн. і включає в себе:21 290.86 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 19 702.66 грн. прострочена заборгованість за комісією; 1 199.18 грн. прострочена заборгованість за процентами; 1 813.80 грн. строкова заборгованість за сумою кредиту; 494.10 грн. строкова заборгованість за комісією; 4.40 грн. строкова заборгованість за процентами. Однак, вказаний розрахунок суми заборгованості не підтверджено необхідними та достатніми доказами, тому є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувача та не може відображати правові підстави для стягнення відповідних сум і слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог банку до позивача. При цьому суд зауважує, що належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». В Узагальненні Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмов в їх вчиненні» йдеться саме про те, що однією з об'єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто залишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що надані представником відповідача документи для вчинення виконавчого напису не можна вважати безспірними, оскільки вони не підтверджують безспірність заборгованості в зазначеному розмірі та за зазначений період. Також, слід врахувати те, що за правилами ч. 2 статті 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно ч. 2 ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. Однак, суду, так само, як і приватному нотаріусу при зверненні до нього представника відповідача із заявою про вчинення виконавчого напису, банком не було надано доказів того, що [PERSON] був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні. Приписами ч. 2 ст. 518 ЦК України встановлено, що якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред'явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов'язок до пред'явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання. Приватний нотаріус перед вчиненням виконавчого напису не пересвідчився у тому чи був боржник письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, в результаті чого не було перевірено і наявність або відсутність у боржника заперечень проти вимог нового кредитора, чим були порушені законні права боржника. Разом з тим твердження позивача про те, що приватним нотаріусом не було перевірено строку, з якого у кредитора виникло право вимоги до боржника при вчиненні виконавчого напису № 2351 від 03.11.2017 року, не відповідають дійсності через наступне. Згідно п. 3.1 глави 16 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. З п. 2.3 пропозиції укласти договори (оферти), що була надана приватному нотаріусу разом із заявою про вчинення виконавчого напису, вбачається що строк кредиту та договору страхування укладено на 48 місяців, графіком платежів передбачено дату останнього платежу - 13.12.2017 року. Слід вважати, що позивач підписавши таку оферту погодився з умовами, викладеними у ній, зокрема із установленим строком договорів та графіком платежів. Разом з тим ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З огляду на викладене, враховуючи право позикодавця передбачене ч. 2 ст. 1050 ЦК України, виконавчий напис приватного нотаріуса № 2351 від 03.11.2017 року було вчинено в межах встановленого строку. Твердження позивача про те, що надана приватному нотаріусу копія пропозиції укласти договори (оферта) не посвідчує безспірність вимог відповідача, так як не містить в собі умов щодо обовязку сплати позивачем відсотків чи штрафів є безпідставним через наступне. Пунктом 2.5 пропозиції укласти договори (оферти) передбачено розмір процентної ставки у 3 відсотки річних. У виконавчому написі приватного нотаріуса за № 2351 від 03.11.2017 року зазначено, що загальна сума заборгованості [PERSON] перед відповідачем складає 44 505.00 грн. і включає в себе:21 290.86 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 19 702.66 грн. прострочена заборгованість за комісією; 1 199.18 грн. прострочена заборгованість за процентами; 1 813.80 грн. строкова заборгованість за сумою кредиту; 494.10 грн. строкова заборгованість за комісією; 4.40 грн. строкова заборгованість за процентами. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Як вбачається із наведеного вище будь-яких штрафів або пені до основної суми заборгованості позивача не враховано, з огляду на що суд вважає це твердження позивача безпідставним. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Під час розгляду справи належних доказів, у розумінні статей 12, 77, 81 ЦПК України, що відповідачем було надано нотаріусу всі необхідні документи, які підтверджують безспірність заборгованості за кредитним договором, стороною відповідача надано не було, у звязку із чим суд приходить до переконання, що виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом в порушення вимог п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, а тому суд приходить до висновку про відсутність визначених у статті 88 Закону України "Про нотаріат" підстав для вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] виконавчого напису № 2351 від 03.11.2017 року. На основі зазначеного позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання про судовий збір, суд застосовує положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України, де передбачено що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на викладене, враховуючи те, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір, що становить суму 704.80 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved