Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

02.06.2017 року позивачка звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Позовні вимоги мотивувала тим, що 23 жовтня 2002 року вона придбала у [PERSON] житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами по вул.К.Маркса,68 в с.Новоселиця Благовіщенського району Кіровоградської області, про що остання надала розписку. 27 травня 2003 року [PERSON] померла, так і не посвідчивши нотаріально договір купівлі-продажу будинка. Позивачка вважає себе власником даного майна, оскільки добросовісно користується та володіє ним більше 14 років. Просить суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами по вул.К.Маркса,68 в с.Новоселиця Благовіщенського району Кіровоградської області. Позивачка у судове засідання не з"явилась. Про час та місце слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд задовольнити позов. Представник Відповідача в судове засідання не з"явився. Про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, направив в суд заяву в якій вказав, що проти позову не заперечує та просить суд слухати справу без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлені слідуючі обставини. Згідно копії свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок (а.с.4) та копії технічного паспорту (а.с.5-6) встановлено, що житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами по вул.К.Маркса,68 в с.Новоселиця Благовіщенського району Кіровоградської області належав [PERSON]. У відповідності до розписки від 23.10.2002 року (а.с.7-8) [PERSON] продала належний їй вищевказаний будинок [PERSON]. 27 травня 2003 року [PERSON] померла, що підтверджується копією актового запису про смерть (а.с.11), так і не посвідчивши нотаріально договір купівлі-продажу будинка. З 2002 року і по даний час (більше 14 років) Позивачка проживає у вказаному будинку, безперервно володіє та відкрито користується ним, доглядає та утримує будинок, проводить у ньому поточні та капітальні ремонти. Отже, оскільки позивачка протягом більше десяти років відкрито, безперервно володіє житловим будинком, то за нею може бути визнано право власності на житловий будинок за набувальною давністю згідно ч. 1 ст. 344 Цивільного кодексу України. Окрім того, представник відповідача не заперечує проти задоволення позову. Згідно ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність),якщо інше не встановлено Кодексом. Відповідно до ч.4. ст.344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Згідно п. 9 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014 р. відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Згідно п. 11 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014 р. враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Згідно п. 13 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014 р. можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК а також; частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. За таких обставин суд вважає за необхідне задовольнити позов та визнати за позивачкою на будинок право власності за набувальною давністю. На підставі наведеного,

Outcome: approved