Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

У поданій заяві представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь КП «Здолбунівкомуненергія» заборгованість у розмірі 35374 грн. 80 коп., з якої 31147 грн. 21 коп. за використану теплову енергію, індекс інфляції в сумі 2911 грн. 72 коп., три відсотки річних, нарахованих на суму заборгованості, у розмірі 1315 грн. 87 коп. та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що відповідно до ст.ст.19, 24, 25 Закону України Про теплопостачання, п.5 ч.3 ст.20 Закону України Про житлово-комунальні послуги, п.п.18, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ №630 від 21 липня 2005 року, п.п.23, 40 "Правил користування тепловою енергією", затверджених постановою КМУ №1198 від 03 жовтня 2007 року, споживач зобов`язаний щомісячно, до 20 числа, здійснювати оплату теплопостачальній організації за отримані послуги. Відповідач є власником квартири по [ADDRESS] , яку успадкував за законом, користується послугами позивача, проте своїх зобов`язань по договору з оплати наданих позивачем послуг з централізованого опалення не виконує, у зв`язку з чим за період з 01 січня 2016 року по 15 квітня 2020 року заборгував 31147 грн. 21 коп., а тому повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох відсотків річних з простроченої суми. Заявою від 20 жовтня 2020 року позивач у зв`язку з добровільною сплатою відповідачем боргу в сумі 10000 грн. зменшив розмір позовних вимог до 25374 грн. 80 коп. У відзиві на позов відповідач позовні вимоги не визнав, мотивуючи тим, що власником квартири [ADDRESS] він є з 04 квітня 2018 року, яку успадкував від батька, з яким не проживав та фактично послугами комунального підприємства «Здолбунівкомуненергія» до набуття квартири у власність не користувався. Заявою від 20 жовтня 2020 року відповідач просить застосувати позовну давність. У відповіді на відзив позивач зазначив, що відповідач набув права власності на квартиру [ADDRESS] шляхом прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON] , а тому успадкував усі права та обов`язки останнього, у тому числі і зобов`язання щодо оплати послуг з теплопостачання, а покликання на постанову Верховного Суду від 01 вересня 2020 року в справі №686/6276/19 безпідставне. Доказів неякісного надання послуг відповідач не надав. Строки позовної давності не спливли, оскільки переривалися шляхом часткової сплати заборгованості, яку в акті №092 від 23 листопада 2020 року в сумі 27776,22 грн. відповідач визнав. Заявою від 22 листопада 2020 року представник позивача збільшив розмір позовних вимог та просить стягнути з відповідача заборгованість за використану теплову енергію за період з 01 січня 2016 року по 23 листопада 2020 року в сумі 28666,70 грн. та індекс інфляції та три відсотки річних за період з 01 лютого 2018 року по 21 грудня 2020 року в сумі 18,78 грн. Також, заявою від 22 листопада 2020 року представник позивача у зв`язку з добровільною сплатою відповідачем боргу в сумі 1190,80 грн. зменшив розмір позовних вимог до 27494,69 грн. У судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав повністю. Представник відповідача позов не взнала з наведених у відзиві підстав та просить у задоволені позову відмовити. З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.68 ЖК України, п.5 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги, ч.1 п.30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» визначено, що споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати надані комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. З висловленої Верховним Судом України правової позиції (постанова від 30 жовтня 2013 року у справі №6-59цс13), споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Установлено, що між КП Здолбунівкомуненергія та [PERSON] , який помер [INFO] та проживав по [ADDRESS] , склалися фактичні договірні відносини, відповідно до яких сторони взяли на себе наступні зобов`язання: КП Здолбунівкомуненергія - надавати послуги з теплопостачання, а відповідач - оплачувати житлово-комунальні послуги. Подача тепла в квартири будинку по [ADDRESS] підтверджується складеними представником КП «Здолбунівкомуненергія» спільно з головою ОСББ «Моя Оселя17» актами №71 від 12 жовтня 2016 року, №96 від 20 жовтня 2017 року, №67 від 23 жовтня 2018 року, №79 від 25 жовтня 2019 року. Разом з тим, кошти за надані комунальні послуги відповідач своєчасно не вносив, внаслідок чого станом на 23 листопада 2020 року утворилась заборгованість за використану теплову енергію у розмірі 27494 грн. 69 коп., що підтверджується відповідним розрахунком, правильність якого відповідачем не спростовано. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Належних та допустимих у розумінні ст.ст.77-78 ЦПК України доказів неналежного виконання КП «Здолбунівкомуненергія» взятих зобов`язань щодо надання послуг з теплопостачання чи неподання у квартиру тепла відповідачем не представлено. З акту №092 від 23 листопада 2020 року про відокремлення (відключення) квартири від мереж централізованого опалення та постачання гарячого води вбачається, що відповідач [PERSON] погодився із заборгованістю за теплову енергію станом на 01 листопада 2020 року в сумі 27776,22 грн. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 квітня 2018 року спадкоємцем [PERSON] є його син [PERSON] , який отримав у спадщину цілу квартиру по [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1231\~ЦК України передбачено, що до спадкоємця переходить обов`язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем. Спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину (ч.1 ст.1282 ЦК України). Таким чином, обов`язок з відшкодування шкоди, яка в даному випадку для позивача виникла внаслідок несплати вартості наданих послуг з теплопостачання згідно зі ст.1219\~ЦК України не є таким, що нерозривно пов`язаний з особою спадкодавця, а тому відповідно до вимог чинного ЦК України з його смертю цей обов`язок не припинився і спадкується його спадкоємцями, тобто є таким, що входить до складу спадщини. А висновок Верховного Суду від 01 вересня 2020 року в справі №686/6276/19, на який покликається відповідач, грунтується на тому, що діючим законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі купівлі-продажу. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, яка обчислюється за загальними правилами обчислення цивільно-правових строків. Позовна давність установлюється в законі з метою упорядкування цивільного обороту за допомогою стимулювання суб`єктів, права чи законні інтереси яких порушені, до реалізації права на їх позовний захист протягом установленого строку. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку , та після переривання перебіг позовної давності починається заново (ч.1 та ч.3 ст.264 ЦК України). З розрахунку заборгованості вбачається, що з квітня 2017 року по травень 2018 року та у грудні 2018 року споживачем послуг КП «Здолбунівкомуненергія» здійснювала часткова оплата, а з позовом позивач звернувся 31 серпня 2020 року, тобто до спливу трирічного строку позовної давності. З огляду на викладене, суд дійшов висновку що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню повністю. При постановлені рішення згідно вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення у дохід держави судовий збір у розмірі 2102 грн. На підставі\~наведеного та\~

Outcome: approved