Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

06.01.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 15 вересня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м.Донецька за актовим записом №403. Від спільного проживання у них 14 березня 2013 року народився син - [PERSON]. В березня 2014 року відповідач переїхав жити окремо від позивача і з березня 2014 року по теперішній час сторони проживають окремо, подружнє життя та спільне господарство не ведуть, що свідчить про припинення між ними шлюбних відносин. Станом на час звернення із позовом порозуміння між сторонами не відновлено. Відповідач повністю ухиляється від виконання свої батьківських обовязків, матеріальну підтримку сину не надає. Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року №27/0/38-14, дана позовна заява підлягає розгляду Дзержинським міським судом Донецької області. Позивач в судове засідання не зявився, в письмовій заяві просив суд розглянути справу без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання також не зявився, заяви про розгляд справи у його відсутність суду не надав.Згідно з відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Донецькій області від 23.01.2017 року, [PERSON] зареєстрованим/знятим з реєстрації не значиться, з огляду на що про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений через засоби масової інформації - газету "Донеччина" від 10.02.2017 року (стор.7). Враховуючи наведене, відповідно до ухвали від 20.02.2017 року, судом прийнято рішення розглядати справу заочно, на підставі ст. 224 ЦПК України. \~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає заявлені вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. На підставі ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Виходячи з того, що сторони по справі припинили шлюбні відносини, не підтримують їх, суд приходить до висновку, що примирення сторін неможливе, подальше збереження шлюбу інтересам подружжя не відповідатиме. Майнового спору з питань щодо утримання дитини у сторін немає. Враховуючи чинні положення законодавства України щодо шлюбу та сімї, фактичні обставини справи, а також, враховуючи той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сімю, відновити шлюбні відносини, в основу яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, беручи до уваги відсутність доказів на підтведження того факту, що розірвання даного шлюбу суперечить інтересам подружжя чи іхньої малолітньої дитини, суд приходить до висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позову шляхом розірвання шлюбу між сторонами. В свою чергу, відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, позивачу - [PERSON] (дошлюбне прізвище - Трубачова), залишити прізвище Бойко.

Outcome: approved