Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

Позивач в поданій до суду заяві просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] в порядку спрадкування, після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року. У підтвердження заявлених вимог, посилається на те, що спірне будинковолодіння - колишній колгоспний двір, головою якого був [PERSON] На час видачі свідоцтва про право власності на жилий будинок від 25.04.1990 р. членами колгоспного двору були [PERSON] (голова двору) та відповідачка [PERSON], колишня його дружина, яка ще до червня 1991 р. вибула з двору, змінила місце проживання, а згодом вони розлучилися. Вважає, що [PERSON], вибувши з колгоспного двору ще до червня 1991 р., відповідно до ст. 126 ЦК УРСР, що діяв на той час, втратила право на частку в майні колгоспного двору, а відтак [PERSON] став одноосібним власником спірного будинковолодіння. 10.08.1991 р. позивач уклала шлюб з [PERSON], і вважає, що після його смерті є єдиним спадкоємцем першої черги. 28.06.2014 р., тобто в передбачений законом строк, подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Постановою від 24.09.2014 р. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка, оскільки житловий будинок належить колгоспному двору, частки членів якого у свідоцтві про право власності на будинок не визначені. У судовому засіданні представник позивача, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, вимоги підтримав. Відповідач на неодноразові виклики в судове засідання не з"явилася, незважаючи на те, що належним чином повідомлялася про розгляд справи і від неї не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності. Виклик відповідача у справі здійснювався через оголошення у пресі ( газета "Урядовий кур"єр" № 154 від 23.08.2014 р.). Виходячи із наведеного, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує. Суд заслухавши пояснення представника позивача, свідків та дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких підстав: Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 25.06.1991 року. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] та ([PERSON]) [PERSON] уклали шлюб 10.08.1991 року. Судом достовірно встановлено, що спірне будиковолодіння станом на 1985-1991р.р. відносились до суспільної групи колгоспний двір, і що на дату введення в дію Закону "Про власність" (15.04.91 р.) в цьому дворі проживали [PERSON], який помер [INFO] р. та [PERSON]. Цей факт підтверджується довідкою Отиневицької сільської ради № 771 від 03.09.2012 р., свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок, довідкою Отиневицької сільської ради № 239 від 25.02.2013 р., технічним паспортом, виданим Стрийським МБТІ 24.02.2014 р. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних (ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР). Таким чином, оскільки на час набуття чинності Законом України "Про власність", тобто на 15 квітня 1991 року, у колгоспному дворі проживали [PERSON] та [PERSON], вони і набули право власності на майно колгоспного двору, а їх частки у праві власності, відповідно до ст. 123 ЦК УРСР, є рівними, тобто по 1/2 частці. Згідно ст. 126 ЦК УРСР працездатний член колгоспного двору втрачає право на частку в майні двору, якщо він не менше трьох років підряд не брав участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідач, згідно довідки № 239 від 25.02.2013 р., виданої Отиневицькою сільською радою, була зареєстрована і проживала в спірному будинку з 08.10.1987 р. по 18.09.1992 р. Голова колгоспного двору- [PERSON] помер [INFO] року, і після його смерті відкрилася спадщина на його частку в майні колгоспного двору, тобто на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Як встановлено в судовому засіданні, що позивач на протязі шести місяців з часу відкриття спадщини фактично вступила у володіння спадковим майном, так як постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і після його смерті успадкувала спадкове спадкове майно та користуються ним. У передбачений законом строк, подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Наведене свідчить про те, що у відповідності з ст.ст. 1268- 1270 ЦК України позивач вчинила дії, які свідчать про прийняття нею спадщини у встановлений зазначеною статтею шестимісячний строк. За таких обставин за позивачем- дружиною померлого [PERSON] слід визнати права власності на 1/2 частку спірного будинковолодіння, як на майно колишнього колгоспного двору, а в задоволенні іншої частини позовних вимог- відмовити.

Outcome: partial