Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області , Лозуватської сілької ради Маловисківського району, Ленінської сілької ради Маловисківського району та просить ухвалити рішення яким визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] та визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері право на земельну частку (пай) КСП «Ленінське» у розмірі 6.10 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Ленінської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області по праву спадкування після матері. Свої вимоги мотивує тим, що починаючи з 1950 року її мати працювала в колгоспі ім..Дзержинського, а потім в КСП «Ленінське» Ленінської сільської ради Маловисківського району. 25 грудня 1994 року КСП «Ленінське» був виданий Державний акт на право колективної власності на землю. Її мати була членом КСП «Ленінське», але до списку що є додатком до Державного акту включена на була. [INFO] її мати - [PERSON] померла. Їй за життя земельну частку (пай) виділено не було та сертифікат не видавався. На момент смерті матері вона перебувала на території Російської Федерації, тому не прийняла спадщину у встановленому законом порядку. Враховуючи вказану обставину вважає, що пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважних причин. Тому за захистом своїх прав вимушена звернутись до суду. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Представники відповідачів в судове засідання не з"явились, надіслали заяви з проханням розглядати справу у їхню відсутність. [PERSON], який являється у справі третьою особою, проти задоволення позову не заперечував. [PERSON], яка являється у справі третьою особою в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову, разом з тим подала до суду заяву в якій просила наступні судові засідання проводити у її відсутність та зазначила, що заперечує проти задоволення позову оскільки також претендує на частину земельної ділянки (а.с. 102). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що знають [PERSON] з дитинства та з достовірністю можуть повідомити суду, що вона тривалий час працювала в колгоспі ім..Дзержинського а потім в КСП «Ленінське». Заслухавши пояснення позивача, думку третіх осіб, показання свідків, дослідивши у судовому засіданні подані позивачем докази, суд вважає , що позов задоволенню не підлягає з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачки - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. З 1950 року по 1979 рік [PERSON] працювала на різних посадах в колгоспі ім. Дзержинського та в КСП «Ленінське», що підтверджується архівною довідкою виданою Маловисківським районним відділом № 255 від 31.03.2015 року (а.с. 10). 25 грудня 1994 року КСП «Ленінське» Ленінської сільської ради Маловисківського району було видано Державний акт на право колективної власності на землю (а.с. 18-20). До списку, що є додатком до Державного акту [PERSON] включена не була. Сертифікат на право на земельну частку їй не видавався, що підтверджується довідкою Відділу Держземагенства у Маловисківському районі від 31.03.2015 року (а.с 11-17). Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Позивачеві та її представнику було роз»яснено обов»язок доказування та наслідки неподання доказів (а.с. 58,86). Але позивачем не надано доказів , що підтверджують відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, зокрема обґрунтованої постанови нотаріуса про відмову у вчинені нотаріальної дії, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Крім того, відповідно до п.1 постанову Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК України РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Відповідно до роз»яснень, що містяться в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року , норми п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, згідно з яким цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким із спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529-531 ЦК УРСР. Враховуючи, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася [INFO], суд вважає вимоги позивача щодо визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, неналежним способом захисту, оскільки згідно вимог ст.. 550 ЦК УРСР особи, які не здійснили дій , що свідчать про прийняття спадщини, можуть звернутись з позовом про продовження строку для прийняття спадщини. Разом з тим, суду не було надано жодних доказів, які б підтверджували поважність причин пропуску строку встановленого законом для прийняття спадщини. Крім того , відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка помела (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям " право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Зі змісту наведеного вбачається, що особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. 1 Позивачем не надано доказів того, що її мати - [PERSON] являлась членом КСП «Ленінське». Вона до списку, що є додатком до державного акту на право колективної власності на землю, включена не була, що не оспорюється позивачем . Таким чином, [PERSON] права на земельну частку (пай) не набула, тому це прово до складу спадщини не входить.

Outcome: dismissed