Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що є власником 1/2 частини житлового будинку в [ADDRESS] відповідно до рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 31.05.2013 року. Друга половина будинку належить відповідачу [PERSON]. Рішення суду набрало законної сили 15.08.2013 року, після перегляду його в апеляційному порядку. Будинок є спільною частковою власністю двох осіб, частки яких - рівні. Згідно ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володінняі користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Позивач вважає, що технічні характеристики будинку дають можливість поділити його на дві рівноцінні частини. Оскільки позивач проживає в будинку, то право вибору відповідної частини належить їй. Просила виділити їй в натурі половину житлового будинку по [ADDRESS]. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, зазначивши, що оскільки добровільно сторони не змогли домовитися щодо розподілу будинку, просили виділити позивачу в натурі 1/2 частину спірного будинку, при цьому погоджувалися на будь-який варіант розподілу , зазначений у висновку за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 11.07.2014 року. Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково, пояснивши, що вона постійно проживала у будинку, проводила до нього добудови, затратила кошти на газифікацію, ремонтні роботи, тому просила суд врахувати вказані обставини. Також вказала, що приміщення : сіни а-1, сарай В, навіс Г були побудовані нею в 1991 році та на підтвердження надала довідку Бердичівського МБТІ, тому просила не враховувати вказані приміщенння при проведенні розподілу. Представник відповідача підтримав позицію довірителя та просив врахувати вказані обставини при винесеннні рішення. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підагають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи підтверджується, що згідно з рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 31.05.2013 року [PERSON] є власником 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті брата [PERSON] (а.с.4-5). Вказане рішення залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 15.08.2013 року (а.с.6-7). Згідно ст.ст.356, 364, 367 ЦК України, зазначений будинок є спільною частковою власністю сторін. Позивач, як співвласник, вправі заявляти вимогу про виділ у натурі частки майна, що є у спільній частковій власності. За відсутності згоди співвласників про поділ спільного майна це питання вирішується судом. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» № 7 від 04.10.1991р. із змінами, в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. За експертним висновком виділ у натурі частки із спільного майна за законом допускається і є можливим за умови здійснення відповідних переобладнань. Згідно висновку №250/14-25 від 11.07.2014 року судової будівельно-технічної експертизи, експерт визначив чотири варіанти поділу будинковолодіння. Суд, з врахуванням викладених вимог закону , вважає за можливе провести розділ будинку за першим варіантом розділу згідно експертного висновку та виділити позивачу у власність: коридор 1-1 площею 7,4 кв. м., кімнату 1-2 площею 9,8 кв .м, кімнату 1-3 площею 13,3 кв.м., сарай літ "Б-1" площею 9,9 кв.м, погріб літ п/д площею 8,7 кв.м., 1/2 забору літ. №1, що становить 49/100 ідеальних часток. За умови такого розділу частки сторін будуть максимально наближеними до належних їм на праві власності 1/2 частин будинку, такий поділ відповідає інтересам відповідача та є найменш затратним для неї, грошова компенсація різниці часток складе 1023,00 грн., яку остання зобов"язана буде сплатити позивачу. Відповідно до довідки Бердичівського МБТІ від 07.10.2014 року № 1254 у примітках заначено, що сіни а-1, сарай В, навіс Г побудовані в 1991 році власником [PERSON], що не є самочинним будівництвом. Суд не бере до уваги доводи відповідача та її представника про те, що вказані у довідці приміщення не мають враховуватися при розподілі, так як вважає, що довідка Бердичівського МБТІ не є належним доказом, який може підтверджувати вказані обставини. Всі інші покращення, які були зроблені відповідачем за час проживання у будинку не є предметом розгляду та не беруться судом до уваги. Суд вважає, що такий варіант поділу будинку є найменш затратним для відповідача та відповідає її інтересам. На підставі ст. 86 ЦПК України суд відшкодовує з відповідача на користь позивача понесені витрати за проведення експертизи. Щодо відшкодування судового збору позивач не наполягала.

Outcome: approved