Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

Позивач - [PERSON], - звернувся до суду з вищевказаним позовом, який в подальшому уточнив. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він є батьком чотирьох дітей, його турбує доля його дітей і доля України. Вплив імпортної телепродукції на формування та розвиток молоді штовхає Україну в прірву, а цьому сприяє КП ТРК «Рудана», яка демонструє імпортні фільми, порушуючи ЗУ «Про телебачення і радіомовлення». Ще 28.01.2008 року позивач звернувся до директора КП ТРК «Рудана» - [PERSON] з письмовою заявою: «Як батько чотирьох дітей і голова Дзержинського райкому Всеукраїнської профспілки НВФ прошу не засмічувати ефір цим сміттям, яке заборонене ст. 2 Закону України «Про телебачення та радіомовлення», яким ТРК «Рудана» заполонила ефір міста Кривий Ріг». Хоча Закон і наголошує на особисту відповідальність керівника телерадіоорганізації за зміст та якість телепередач, але, не дивлячись на заборони Закону, директор КП ТРК «Рудана» продовжувала безкарно демонструвати імпортні фільми, які поширюють інформацію, яка підриває суспільну мораль або підбурює до правопорушень, принижує честь і гідність людини, пропагують гомосексуалізм, наркоманію, позашлюбний секс, вбивства, розбої, пограбування, жорстокість, насильство, блюзнірство, брутальні лайки, проституцію, хуліганство, збочення. ТРК «Рудана» 02.03.2008 року в денний час о 12 год. в програмі «Резонанс» використала матеріали податкової міліції, яка засуджувала засмічення ефіру України антиморальною іноземною продукцією, виготовлення та збут бізнесменами не ліцензованих дисків, у тому числі порно та іншого антиморального бруду, який поповнюється з інтернету та контрабандним шляхом, але сама ж і демонструвала подібні імпортні фільми. КП ТРК «Рудана» крім імпортних відеофільмів, що порушують своїм змістом ЗУпТР, транслює в ефір кожної середи - серед тижня - з наступними повторами молодіжну програму «Уік-Енд». Рекламуючи вечірнє молодіжне кафе «Жеронімо», пропагуючи наркоманію та куріння, КП ТРК «Рудана» в якості заохочувального призу за найкращі запитання телеглядачів пропонуючи призи, пропагує приз «Кальян», який заправляється наркотичним зіллям - в основному - марихуаною і іншим наркотиком. Позивач був у розпачі, коли до його рук потрапила флешка із знімками, на яких його донька Інна користується кальяном, як вона пояснила, в колі друзів, які не вважають куріння через кальян шкідливим, так як його пропагує через ефір телебачення - «Рудана». Тому просить суд стягнути з КП ТРК «Рудана» за нанесену моральну шкоду наклепами на адресу позивача, як особистості та негативним впливом на виховання дітей загальну суму в 25 000,00 гривень; визнати дії КП ТРК «Рудана» незаконними з приводу демонстрування в ефір імпортних відеофільмів, які поширюють інформацію, яка підриває суспільну мораль або підбурює до правопорушень, принижує честь і гідність людини; Визнати дії КП ТРК «Рудана» висвітлені в позовній заяві, протиправними, а саме: демонстрування фільмів, що порушують Закон України «Про телебачення і радіомовлення» та заборонити випуск та демонстрування продукції, які містять сцени, які викликають жах, сцени вбивства, насилля (фізичного чи психологічного), сцени, звернені до сексуальних інстинктів, пропагують війни, насильства і жорстокість, розпалює расову, національну, релігійну ворожнечу, яка підриває суспільну мораль, підбурює молодь і не лише молодь до правопорушень, потягів до сексу, принижує честь і гідність людини; згідно закону заборонити КП ТРК «Рудана» використовувати в ефірі матеріали, передачі, які містять заклики до насильницької зміни конституційного ладу України, заклики до розв'язування війни, агресивних дій або їх пропаганди, необґрунтованого показу насильства, трансляції програм або їх відео сюжетів, які можуть завдати шкоди фізичному, психічному чи моральному розвитку дітей та підлітків, якщо вони мають змогу їх дивитися, розповсюдження і реклами порнографічних матеріалів та предметів, пропаганди наркотичних засобів, психотропних речовин з будь - якою метою їх застосування; заборонити використання у програмах та передачах на телебаченні і радіо прихованих вставок, які впливають на підсвідомість людини, та/або чинять шкідливий вплив на стан їх здоров'я (Т.3., а.с. 122-131). В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги з мотивів та підстав, викладених у позові, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, під час судового розгляду проти позову заперечував з підстав, викладених в запереченнях. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, враховуючи наступне. Позивач [PERSON] зазначає, що відповідач транслює телепередачі та фільми, які підривають моральні засади суспільства, та завдають шкоди його особистим немайновим правам. З урахуванням заявлених позовних вимог та наданих в судових засіданнях пояснень сторін, суд приходить до висновку, що між сторонами у справі виникли правовідносини щодо захисту особистих немайнових прав та інтересів, пов'язаних з честю та гідністю фізичної особи. Приписами ст. 270 ЦК України встановлені види особистих немайнових прав, зокрема, право на повагу до гідності та честі, що відповідно до вимог ст. 269 ЦК України належать фізичній особі довіку. Положеннями ст. 27 Конституції України кожен має право на повагу його гідності. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи , а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 р. роз'яснив, що чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна поведінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. Відповідно до ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі . Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. . Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1). При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом (ст. 4 ЦПК). Згідно з статями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом. Якщо ж спеціальні норми не встановлюють конкретних заходів, то особа має право обрати спосіб із числа передбачених ст. 16 ЦК з урахуванням специфіки порушеного права й характеру правопорушення. Офіційне тлумачення поняття інтересу, який підлягає захисту, надано в Рішенні Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року №1-10/2004, яким визначено, що охоронюваний законом інтерес треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони для задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності та іншим загально-правовим засадам. Відповідно до положень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про телебачення та радіомовлення», дія цього Закону поширюється на відносини між суб'єктами діяльності в галузі телебачення і радіомовлення незалежно від їхньої форми власності, мети створення, виду статутної діяльності, а також від способу розповсюдження телерадіопрограм та передач, розрахованих на масове приймання споживачами. Стосовно організацій, які знаходяться за межами країни і діють відповідно до законодавства інших держав, цей Закон застосовується виключно в частині регулювання порядку розповсюдження їх програм і передач на території України, якщо інше не передбачається міжнародними угодами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Дія цього Закону не поширюється на відносини, що регулюють засади створення і діяльності технологічних телемереж і проводових мереж закритого типу та спеціального призначення, не розрахованих на масове приймання їхніх передач. Як вбачається з матеріалів справи Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення Комунальному підприємству телерадіокомпанії «Рудана» було видано Ліцензію на мовлення серії [NUMBER], строк дії ліцензії з 06 червня 2002 року по 06 червня 2009 року (т2, а.с.160). Судом встановлено, що 06 липня 2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Рекламне агентство «Центр» та Комунальним підприємством телерадіокомпанією «Рудана» уклали договір № 3/9, згідно якого агентство на підставі отриманих від третіх осіб прав, наддає компанії право на одноразове (із повтором протягом 24 годин) після виходу в ефір публічне повідомлення (телевізійний показ) відеопродукції, що вказується в Додатках до даного Договору, на територію віщання каналу, зазначеного у Додатках. Термін дії прав встановлюється в додатках до даного Договору (т.1, а.с. 20). Згідно Додатку № 12 до Договору № 3/9 від 06 липня 2006 року ліцензіар відповідно до п. 1.1. угоди надає ліцензіатові невиняткове право на однократне публічне повідомлення на наступні фільми: «Алан Куотермейе и потерянный город золота», «Алиби», «Альфи», «Антитраст», «Армейский пирог», «Баскетбольные дневники», «Возвращение в таинственный сад», «Все настоящие девушки», «Глухая защита», «Голубая бабочка», «Дворецкий Боб», «Двухсотлетний человек», «Джексон по кличке «мотор», «Как Вам это понравится», «Колдунья», «Ослепленный желанием», «Панчо Вилья», «Парень хоть куда», «Парикмахерская 2: снова в деле», «После работы», «Проект Александры», «Пчелиный сезон», «Ритм», «Сестрички Бэнгер», «Скорая помощь», «Спини к спине» (т.1, а.с.21). Як вбачається з матеріалів справи КП ТРК «Рудана» були видані прокатні посвідчення: - № 6742-6751.2007Т від 06.08.2007 року, на право розповсюдження і демонстрування фільмів, а саме: «Молоді американці», «Він, я та його друзі», «Осліплений бажанням», «Мисливець за прибульцями», «Ранчо Вілья», «Хлопець хоч куди», «Перукарня - 2», «Вбити президента», «Замах на Річарда Ніксона», «Позаурочний час», «Проект Олександри»; - № 8337-8341.2007Т від 27.09.2007 року на право розповсюдження і демонстрування фільмів, а саме: «Армійський пиріг», «Блакитний метелик», «Хрещена мати», «На пляжі», «Швидка допомога», - № 6732-6741.2007 Т від 06.08.2007 року на право розповсюдження і демонстрування фільмів, а саме: «Повітряна швидкість», «Всі справжні дівчата», «Завжди», «Мотузки», «Дворецький Боб», «Двохсотлітній чоловік», «Джексон-мотор», «Чаклунка», «Немовля на прогулянці», - № 7064-7067.2007 Т від 15.08.2007 року на право розповсюдження і демонстрування фільмів, а саме: «Як вам це подобається», «Баскетбольні щоденники», «Амазонки», «Американська зброя»,; - № 6752-6761.2007 від 06.08.2007 року на право розповсюдження і демонстрування фільмів, а саме: «Пташина клітка», «Сезон пчіл», «День народження», «За поворотом», «Бюргер», «Знову до школи», «Спина до спини», «Здібний учень», «Збіг обставин» (т. 1 а.с.15-19), - № 1612-1620.2008 Т від 28.02.2008 року на право розповсюдження і демонстрування фільмів, а саме: «Звіт агента нескінченості в кубі», «Об'єктив», «Пантелеон», «Після сексу», «Останнє танго в Парижі», «Супермегери», «Торговець Хорні», «Турецькі фрукти», «Ранчо», - № 1461-1471.2008Т від 20.02.2008 року на право розповсюдження і демонстрування фільмів, а саме: «Чарівний король», «Постріл з милосердя», «Дві майже плоскі борці зі злочинністю», «Подвійне життя Вероніки», «Дебютанти», «Порнографічний зв'язок», «Контракт рисувальника», «Кохання у часи грошей», «Моя назавжди», «Нелюдь», «Ніч з Савримою», - № 4718-4727.2008Т від 14.05.2008 року на право розповсюдження і демонстрування фільмів, а саме: «Агент кувалда», «Головне кохати», «Війна з Мерфі», «Гуманність», «Два дахи які їдуть», - № 9198-9204.2008Т від 25.09.2008 року на право розповсюдження і демонстрування фільмів, а саме: «Перший рейд», «Останній з племені людей псів», «Остання воля», «Тільки поцілунок», «Звідник», «Найманець», «вбити Зої», - № 9187-9196.2008Т від 25.09.2008 року на право розповсюдження і демонстрування фільмів, а саме: «Як пощастить», «Легенда про Джонні Дінго», «Лінія нападу», «Коханці», «Мадам Едуар та інспектор Леон», «Маленька рибка», «Любонька Рита», «Маленький пілот», «Небезпечне світло на краю», «Який батько, такий і син», -№ 9177-9186.2008Т від 25.09.2008 року на право розповсюдження і демонстрування фільмів, а саме: «Вовк», «Вихідні кілери», «Давай!давай!», «Джек Буля», «Джонні», «Будь гарним», «Загублений янгол», «Заводій», «Зловмисник», «Зона злочинності», «Історія Марти Стюарт» (т. 1 а.с.121-125). Судом також встановлено, що представником Національної ради в Дніпропетровській області на виконання наказу голови Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення № 6/658 від 30.10.2008 року здійснено перевірку діяльності Комунального підприємства телерадіокомпанія «Рудана», у зв'язку з закінченням терміну дії ліцензії НР № 0279-м від 06.06.2002 року (дійсна до 06.06.2009 року), канал 36ТВК м. Кривий Ріг, якою встановлено: адреса юридична та фактична, банківські реквізити, засновницькі та статутні документи відповідають ліцензійним умовам; дотримання програмної концепції мовлення, Комунальне підприємство телерадіокомпанія «Рудана» дотримується умов ліцензії і чинного законодавства у сфері телерадіомовлення, ознак порушення умов ліцензії і Закону України «Про телебачення і радіомовлення» не виявлено, ознак порушення Закону України «Про рекламу» та інших законів України не виявлено, порушень рішень Національної ради не виявлено (Т.2, а.с.159). Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 31 березня 2015 року призначено судову мистецтвознавчу експертизу імпортних відеофільмів, які демонструвались в ефірі ТРК "Рудана" згідно списків 1, 2, 3 (а.с.227-262, Т № 3). Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (Т.4, а.с.26). Згідно відповіді Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 07.05.2015 року за № 5588-15 питання щодо порушення вимог Закону України «Про телебачення і радіомовлення» є правовим та виходить за межі компетенції експертів інституту, питання щодо встановлення чи завдають фільми шкоди моральному і фізичному вихованню, культурному розвитку громадян та чи спрямовані вони на розпалювання національної, расової чи релігійної ворожнечі, пропаганди фашизму або неофашизму, посягання на права і свободи людини, здоров'я населення не відносяться до компетенції експертів-мистецтвознавців. Враховуючи, що на фільми, що є об'єктами дослідження, видані державні посвідчення на право розповсюдження і демонстрування фільмів, проводити експертизу з питань віднесення творів до порнографічних або таких, що пропагують війну, насильство, жорстокість - недоцільно (т.4, а.с.31). У зв'язку з незгодою позивача з вищевказаним висновком, ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 19 серпня 2015 року також призначено судову мистецтвознавчу експертизу, проведення якої експертизи доручено експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз. До суду від Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло повідомлення щодо неможливості проведення експертизи (Т.4, а.с. 72). Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 19 січня 2016 року призначено судову мистецтвознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз. Згідно відповіді Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. Професора М.С. Бокаріуса від 31.03.2016 року № 1198, неможливо виконати експертизу та надати висновки (т.4, а.с. 84). У подальшому, проведення експертизи скасовано. Згідно з Положенням про державне посвідчення на право розповсюдження і демонстрування фільмів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 7 серпня 1998 р. № 1315 (у редакції постанови Кабінету міністрів України від 28 березня 2001 р. № 294, надалі - Положення), державне посвідчення (надалі - прокатне посвідчення) надає власникам телевізійного права право на розповсюдження і демонстрування фільмів та запроваджене з метою регулювання розповсюдження і демонстрування на території України всіх видів вітчизняних та іноземних фільмів (п.1 постанови). Відповідно до п. 4 Положення, прокатне посвідчення дає право розповсюджувати і демонструвати на території України всі види фільмів, вироблених в Україні та за її межами. Згідно з п. 5 Положення, прокатне посвідчення видається власникам ліцензійного права на кожен фільм або кілька фільмів. У разі надання прокатного посвідчення на кілька фільмів на зворотному боці прокатного посвідчення зазначаються назви фільмів, номери державної реєстрації, індекс з визначенням глядацької аудиторії, для якої призначено фільм, і термін дії прав. Розгляд заяви, прийняття рішення щодо державної реєстрації фільму або відмови у ній та видача прокатного посвідчення здійснюється протягом 15 днів після подання власником відповідних прав на фільм документів і матеріалів, зазначених у п. 6 Положення. У разі позитивного рішення Держкіно присвоює кожному фільму державний реєстраційний номер та видає прокатне посвідчення. Під час державної реєстрації для кожного фільму встановлюється індекс, що визначає глядацьку аудиторію та відповідно до неї умови розповсюдження і демонстрування фільму. Згідно з п. 8 Положення, фільми, що мають обмеження глядацької аудиторії, розповсюджуються і демонструються з дотриманням встановленого часу їх демонстрування: з індексом "16" - з 21.00 до 6.00, з індексом "18" - з 23.00 до 6.00. В ефірі телеканалу «Рудана» після 23.00' 14, 18, 21, 23, 24, 25 січня 2008 року демонструвались наступні фільми: -14.01.2008 о 23.15 художній фільм «Баскетбольні щоденники», режисер [PERSON] державний реєстраційний номер 15.7065.2007Т, аудиторія 18; -18.01.2008 о 23.15' художній фільм «Армійський пиріг», режисер [PERSON], державний реєстраційний номер 19.8337Т, аудиторія 18; -21.01.2008 о 23.15' художній фільм «Хлопець - хоч куди», аудиторія 16; -23.01.2008 о 23.15' художній фільм «Спина до спини», режисер [PERSON], державний реєстраційний номер 15.6759.2007Т, аудиторія 16; -24.01.2008 о 23.15' художній фільм «Бітники» («Ритм»), режисер [PERSON], державний реєстраційний номер 15.6754.2007Т, аудиторія ЗА; -25.01.2008 о 23.15' художній фільм «Джексон - мотор», режисер [PERSON], державний реєстраційний номер 15.6739.2007Т, аудиторія 16. Правові основи захисту суспільства від розповсюдження продукції, що негативно впливає на суспільну мораль, встановлені Законом України «Про захист суспільної моралі». На його підставі експертна комісія Державної служби кінематографії при Міністерстві культури і туризму України приймає рішення щодо видачі прокатного посвідчення на фільми. На зазначені вище фільми, як і на всі інші художні фільми, серіали, мультиплікаційні фільми, що транслюються каналом «Рудана», видані відповідні прокатні посвідчення, що дає право розповсюджувати програмний продукт на території України. Відповідно до прокатних посвідчень, виданих Державною службою кінематографії, фільм «Бітники» (Ритм») належить до І категорії. Це означає, що фільм розрахований на глядачів будь-якого віку, в тому числі і на дітей. Фільми: «Хлопець - хоч куди», «Спина до спини», «Джексон - мотор» - належать до II категорії, це фільми, переглядати які дітям рекомендується спільно з батьками, або з дозволу батьків або опікунів. До цієї категорії відносяться також фільми з важливими до сприйняття сюжету, сценами, що виходять за межі загальноприйнятої моралі, але лають художню цінність, створенні в руслі сучасних течій та напрямків кіномистецтва чи молодіжної субкультури. Фільми «Баскетбольні щоденники», «Армійський пиріг» - належать до III категорії. Це фільми, перегляд яких забороняється особам до 18 років. До цієї категорії належать фільми таких жанрів, як бойовики, трилери, містика, зі специфічними атрибутами, в яких можуть бути сцени насильства, жорстокості. Однак їх наявність і виправдана логікою сюжету та втілена на екрані з певною умовністю. Згідно із Законом України "Про захист суспільної моралі", ст. 9 про "Умови та порядок ліцензування діяльності з обігу продукції сексуального та еротичного характеру" йдеться про наступне: "Ліцензування і реєстрація кіно-, аудіо-, радіопродукції, що має обмеження глядацької аудиторії, здійснює центральний орган виконавчої влади у сфері культури і мистецтв. Відомості про реєстрацію кіно- відеопродукції такого характеру обов'язково включаються до державного реєстру фільмів"і Органом виконавчої влади у сфері культури і мистецтв є Експертна комісія з питань розповсюдження і демонстрування фільмів при Міністерстві культури і Мистецтв України, яка діє згідно із Положенням про Експертну комісію з питань розповсюдження і демонстрування фільмів при Міністерстві культури і мистецтв України (затверджено Наказом Міністерства культури і мистецтв України )7.05.2004 р. за №281). В п. 2.2 Положення вказано, що "здійснюючи свої повноваження, Експертна комісія має право встановлювати індекс фільму, який визначає глядацьку аудиторію, надавати висновки, а у разі потреби - акти мистецтвознавчої експертизи". В. п. 2.3. Положення вказано наступне: проводячи експертизу фільмів, Експертна комісія робить висновок, в якому встановлюється: чи завдають досліджувані фільми шкоди моральному і фізичному вихованню, культурному розвитку громадян; чи є фільми творами порнографічного характеру; чи пропагують фільми війну, насильство, жорстокість; чи спрямовані фільми на розпалювання національної расової чи релігійної ворожнечі, пропаганду фашизму або неофашизму, посягання на права і свободи людини, здоров'я населення. На підставі висновку Експертної комісії Міністерство культури України відмовляє у державній реєстрації фільмів та видачі державного посвідчення на право розповсюдження і демонстрування фільмів, або встановлює один з індексів, що визначає глядацьку аудиторію, та, відповідно до неї, - умови розповсюдження і (демонстрації фільму). Рішенням Національної експертної комісії України з питань захисту суспільної моралі були затверджені "Критерії віднесення друкованої, аіудіовізуальної, електронної та іншої продукції, в тому числі реклами, а також переданих та отриманих по комунікаційних лініях повідомлень та матеріалів до розряду порнографічної або еротичної продукції". Відповідно до цих критеріїв, жоден з вказаних Позивачем фільмів не несе в собі ні формальних, ні змістовних, ні сексологічних ознак порнографії. Приписами ст. 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та встановлено обов'язок сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона, зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази повинні подаватися сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відтак, саме на позивача покладається обов'язок по доказуванню факту поширення інформації відповідачем, яка підриває суспільну мораль або підбурює до правопорушень, принижує честь і гідність людини, пропагують гомосексуалізм, наркоманію, позашлюбний секс, вбивства, розбої, пограбування, жорстокість, насильство, блюзнірство, брутальні лайки, проституцію, хуліганство, збочення, а також того, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Положеннями ст. 48 Закону України «Про телебаченні і радіомовлення» визначено, що усі передачі, які телерадіоорганізація транслювала чи ретранслювала або забезпечувала їх трансляцію чи ретрансляцію у повній та незмінній формі третьою особою (оператором телекомунікацій), повинні бути записані і зберігатися протягом 14 днів від дати їх розповсюдження, якщо у цей строк не надійшло скарги щодо їхнього змісту. У разі подання скарги щодо змісту передачі її записи зберігаються до того часу, поки скаргу не буде розглянуто і рішення стосовно неї не буде прийнято у визначеному порядку. Як встановлено в судовому засіданні, позивач не звертався зі скаргами до відповідача щодо поширення в телерадіоефірі інформації, яка порушує особисті немайнові права позивача, у тому числі й щодо демонстрування фільмів та телепередач, про які заявлено в позові, та зміст яких, на думку позивача, суперечить моральним засадам суспільства. За приписами ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За таких обставин, суд вважає, що надані позивачем записи фільмів та телепередач, за відсутності офіційного та збереженого їх запису, в розумінні положень чинного процесуального законодавства України, не може слугувати достовірним доказом порушення особистих немайнових прав позивача. Отже, судом не здобуто доказів, чим підтверджується факт поширення КП ТРК «Рудана» інформації, яка підриває суспільну мораль або підбурює до правопорушень, принижує честь і гідність людини, пропагують гомосексуалізм, наркоманію, позашлюбний секс, вбивства, розбої, пограбування, жорстокість, насильство, блюзнірство, брутальні лайки, проституцію, хуліганство, збочення. Що стосується вимог позивача щодо нанесеної моральної шкоди наклепами на його адресу, як особистості та негативним впливом на виховання дітей, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди) від 31.03.95 р. (зі змінами та доповненнями) під моральною шкодою потрібно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом чи/або іншим ушкодженням здоровя; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.95 р. (зі змінами та доповненнями) при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана, вини останнього в її заподіянні. Судом не здобуто доказів, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. В позовній заяві не зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Позивач не надав жодного доказу, що свідчить про його моральні страждання, втрату нормальних життєвих зв'язків чи про те, що вимагало від нього його додаткових зусиль для організації свого життя. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які покликаються сторони як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, що випливають із істотних обставин справи та правові норми, котрі підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на момент подання позову, судові витрати підлягають компенсації за рахунок коштів державного бюджету. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed