Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визначення порядку користування житловим приміщенням та зобов'язання розподілу особових рахунків. У підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що квартира [ADDRESS], яка складається з трьох кімнат, на праві власності належить їй, її доньці - [PERSON] та відповідачу по справі - [PERSON]. Загальна площа квартири - 62,3 кв.м., житлова - 42,4 кв.м. Вона та відповідач зареєстровані та мешкають у спірній квартирі. Вона є власником 3/8 частин квартири, а її донька - 2/8 частин. Квартира складається з: кімната № 1 площею 12,2 кв.м., кімнати № 2 площею 16,9 кв.м., кімнати № 3 площею 13,3 кв.м., кухні площею 7,4 кв.м., вбиральні площею 1,1 кв.м., ванної кімнати площею 2,1 кв.м., коридору площею 5,9 кв.м., комори 0,4 кв.м., лоджії площею 1,9 кв.м. Відповідач у вказаній квартирі займає кімнату № 1 площею 12,2 кв.м., вона з донькою користується кімнатами № 2 площею 16,9 кв.м. та № 3 площею 13,3 кв.м. Після одруження, [PERSON] стала мешкати окремо. Відповідач, після досягнення повноліття, заборгованість по квартирній платі і комунальним платежам не сплачує. Тому вона змушена сплачувати за нього борги. У зв'язку з цим, позивач просила суд, визначити порядок користування квартирою [ADDRESS] виділивши їй окрему кімнату № 2 площею 16,9 кв.м., а [PERSON] - кімнату № 1 площею 12,2 кв.м. А також просила суд зобов'язати комунальне підприємство «Жилсервіс-9» Дніпропетровської міської ради розділити особові рахунки по сплаті витрат по утриманню квартири, а саме по оплаті за теплову енергію (опалення), газове постачання, електропостачання, водопостачання, вивезення побутових відходів між нею та [PERSON], відкривши окремі рахунки для сплати. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, надала суду пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Представник відповідача - комунального підприємства «Жилсервіс-9» Дніпропетровської міської ради до судового засідання не з'явився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву про відкладення розгляду справи та заперечення, в яких проти позовних вимог щодо розподілу особових рахунків заперечував, позовні вимоги щодо визначення порядку користування житловим приміщенням просив розглянути на розсуд суду. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 11 березня 1998 року, виданого Виконкомом міської Ради народних депутатів,а також свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим четвертою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою 30.10.2005 року, квартира [ADDRESS] належить позивачу 3/8 частини, відповідачу [PERSON] ? частина та третій особі ? частина, 1/8 частина прийнята, як спадщина [PERSON]. Квартира складається з: кімната № 1 площею 12,2 кв.м., кімнати № 2 площею 16,9 кв.м., кімнати № 3 площею 13,3 кв.м., кухні площею 7,4 кв.м., вбиральні площею 1,1 кв.м., ванної кімнати площею 2,1 кв.м., коридору площею 5,9 кв.м., комори 0,4 кв.м., лоджії площею 1,9 кв.м. Між сторонами існують суперечки, непорозуміння з приводу користування спільною власністю, у зв'язку з чим суд вбачає необхідність у визначенні порядку користування даною квартирою. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Пленум Верховного Суду України в пункті 14 Постанови № 20 від 22.12.1995 "Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності" роз'яснив, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників )цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Відповідно до роз'яснень, що містяться у п.6 постанови Пленуму Верховного суду України від 04.01.1991 року №7 "Про практику застосування судами законодавства, яке регулює право власності на житловий будинок» якщо виділення частини будинку неможливе, суд має право за поданим позовом визначити порядок користування окремими приміщеннями, у цьому випадку окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені у спільному користуванні учасників спільної часткової власності. Виходячи з вищевказаних норм, враховуючи загальну (62,3 кв.м.) та житлову (42,4 кв.м.) площу спірної квартири, на думку суду можливо визначити порядок користування квартирою не порушуючи інтереси користувачів житловим приміщенням, виділивши в користування відповідачу житлову кімнату площею 12,2 кв.м., позивачу та третій особі у користування: житлову кімнату площею 16,9 кв.м., до якої примикає балкон площею 0,8 кв.м.,житлову кімнату площею 13,3 кв.м., до якої примикає лоджія площею 1,9 кв.м., кухню, коридор, ванну і вбиральню залишити в загальному користуванні співвласників. Ст. 360 ЦК України встановлено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереженні спільного майна, у сплаті податків, зборів, обов'язкових платежів, а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Згідно п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Оплата комунальних послуг та послуг з утримання будинку і прибудинкової території після встановлення порядку користування квартирою, що знаходиться у спільній власності сторін, повинна проводитися ними відповідно їх долі в праві власності на квартиру. Що стосується позовних вимог щодо розподілу особових рахунків по оплаті витрат по утриманню квартири по оплаті за теплову енергію (опалення), газове постачання, електропостачання, водопостачання, витрат на утримання будинку та прибудинкової території між співвласниками не підлягають задоволенню, у зв'язку з тим, що згідно ст. 16 ЦК України розподіл рахунку по оплаті витрат по утриманню квартири не є способом порушення чи оспорюваного права, крім того це питання є виключеним повноваженням установи, яка обслуговує будинки та прибудинкові території (житлово-експлуатаційні організації та інші комунальні установи, які обслуговують утримання будинку). Також питання розподілу особових рахунків є наслідком вирішення питання щодо встановлення порядку користування квартирою між сторонами. До того ж спору про це між сторонами та між позивачем і комунальним підприємством «Жилсервіс-9» Дніпропетровської міської ради не існує, оскільки про розподіл рахунків позивач до комунального підприємства не зверталась, до компетенції якого, до того ж не входить розподіл рахунків з опалення, газопостачання, електропостачання, водопостачання, вивезення побутових відходів, тому в цій частині позов не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial