Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про розірвання договору банківського вкладу № ДФО-12-164053 від 15.01.2014 року, укладеного між ним та відповідачем банком ПАО „КБ „Актив-банк" №12 м.Харкова та стягнення вкладу у розмірі 80 254, 24 грн., нарахованих відсотків за користування цим вкладом у розмірі 3 021, 18 грн., стягнення 3 % від простроченої суми у розмірі 402,82 грн., стягнення грошової компенсації спричиненої моральної шкоди у розмірі 20 000, 00 грн., та стягнення судових витрат у сумі 1036, 78 грн.. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що відповідач протиправно на його вимогу не видає вклад та нараховані відсотки. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, письмових заперечень проти позову з посиланням на докази, якими він обґрунтовуються, суду не надав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Статтею 1058 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Стаття 1060 ЦК України визначає, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Якщо відповідно до договору банківського вкладу вклад повертається вкладникові на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, проценти за цим вкладом виплачуються у розмірі процентів за вкладами на вимогу, якщо договором не встановлений більш високий процент. Якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором. Статтею 1061 ЦК України передбачено, що банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та ПАО „КБ „Актив-банк" відділення №12 15.01.2014 року уклали договір №ДФО-12-164053 строкового банківського вкладу (депозиту) „Актив 4Д" оформлений на строк з 15.01.2014 року по 15.05.2014 року. 15.01.2014 року [PERSON] виконала свої обов'язки по Договору й внесла готівкові 500 грн. на депозитний рахунок [NUMBER] від 15.01.2014 року. Крім того, 20.01.2014 року на вказаний рахунок позивачка внесла грошові кошти у сумі 74 500 грн., що підтверджується квитанцією банку № 3111 від 20.01.2014 року. Згідно умов п. 1.2. Договору датою терміну його закінчення й повернення вкладу є 15 травня 2014 року. У зв'язку з цим позивачка прийняла рішення зняти кошти з депозитного рахунку у сумі 76 578, 47 грн. (з урахуванням відсотків). З 15 березня позивачка неодноразово зверталася до відповідача про розірвання договору й видачі вкладу у повному обсязі, адже в усній формі їй було відмовлено. Виходячи з положень п.1.2 Договору та п. 1 ст. 1060 Цивільного Кодексу України 13 липня 2014 року позивачка звернулася до відповідача з письмовою заявою про свої наміри розірвати Договір й повернути вклад. Повідомлення про отримання заяв відповідачами додаються до позовної заяви. В заяві зазначена дата повернення вкладу - 23.06.2014 року, але у встановлений законом термін банк письмової відповіді не надав і вклад не повернув. Відповідно до п. 3.4.4 банк зобов'язаний сплатити Вкладнику проценти шляхом перерахування коштів на рахунок в останній день строку дії вкладу (незалежно від того чи буде цей строк подовжено, згідно з п.6.1), а також у випадках дострокового розірвання договору. Відповідно до п. 3.4.5 передбачено, що банк зобов'язується повернути Вкладнику вклад за його вимогою в кінці терміну дії Вкладу чи у випадках достроково розірвання Договору шляхом перерахування коштів на Рахунок. Пунктами 4.5., 4.5.1, 4.5.2 договору визначено порядок дострокового повернення Вкладу за ініціативою Вкладника шляхом подання зави у зазначений Вкладником банківський день. Враховуючи вище викладене, беручи о уваги, що банк протиправно та в порушення умов договору та закону Вклад та нараховані відсотки за користування вкладом не повертає, то суд дійшов до висновку, що договір слід розірвати та зобов'язати відповідача видати [PERSON] Вклад та нараховані відсотки з 15.05.2014 року. Оскільки відповідно до вимог чинного законодавства якщо договір розривається за рішенням суду, то договір припиняється з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили, тому відповідач зобов'язаний нарахувати та виплатити позивачу відсотки за користування вкладом з 15.05.2014 року по день набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути понесені позивачем судові витрати у розмірі 1036,78 грн.

Outcome: approved