Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

09.08.2021 року [PERSON] звернулась до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом із вимогою розірвання шлюбу між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрованого 22.01.2005 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Жмеринського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, за актовим записом №8. У позовній заяві [PERSON] викладена наступна позиція. Від зареєстрованого з відповідачем шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Старша дочка [PERSON] залишиться проживати з відповідачем, а молодша дочка [PERSON] житиме з нею, позивачем. Спору щодо виховання та утримання дітей, а також стосовно майна між ними немає. Після реєстрації шлюбу з відповідачем вони проживали окремо і постійно їздили один до одного, поступово їх сім`я зруйнувалася. Між нею та відповідачем відсутнє порозуміння, любов та повага, які мають бути притаманні сім`ї. Близько місяця вони не проживають разом. За таких обставин їхній шлюб носить лише формальний характер. Тому збереження шлюбу та подальше спільне проживання суперечить інтересам сім`ї та унеможливлює примирення з відповідачем. Вважає, що шлюб між ними необхідно розірвати (а.с.1). Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 20.08.2021 року відкрито провадження у даній справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Сторонами не подано заперечень стосовно вказаного порядку розгляду справи. Відповідач [PERSON] за наслідком вручення йому 29.09.2021 року копії ухвали про відкриття провадження в справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих документів, подав до суду 04.10.2021 року заяву, за змістом якої позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав в повному обсязі, розгляд справи просив провести у його відсутність. Відтак суд згідно ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що згідно копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] (а.с.2) позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . З копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] (а.с.5 на звороті) вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 22.01.2005 року. Дошлюбне прізвище позивача - [PERSON] (а.с.5). З копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.8,9) вбачається, що сторони у справі є батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які зареєстровані по [ADDRESS] . Згідно копій акту від 05.08.2021 року та повідомлення КП "Жмеринкакомунсервіс" від 26.05.2021 року №13, неповнолітня [PERSON] , [INFO] , знаходиься на утриманні позивача (а.с.10). Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать доводам позивача та ніким не оскаржуються. Згідно ч.1,2 ст.3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч.3 ст.56 СК України Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.2 ст.104 ЦПК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно вимог ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У відповідності до положень ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до статей 12,13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Спору про майно чи місце проживання дитини між сторонами за змістом позовних вимог не заявлено. Викладені позивачем обставини щодо фактичного припинення сторонами подружніх стосунків та неможливості їх відновлення, що суперечить інтересам сім`ї, відповідачем визнані безумовно. Як встановлено судом, сторони певний час не підтримують шлюбних стосунків, у їх сім`ї втрачена взаємоповага та розуміння між подружжям, шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю неможливо. Зважаючи на зазначені позивачем дійсні причини розірвання шлюбу, подальше сімейне життя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави розірвання зареєстрованого між сторонами шлюбу, оскільки він може ґрунтуватись лише на засадах добровільності, тобто вільної згоди чоловіка та жінки, чого позивач наразі не виявляє, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому ч.1 ст.142 ЦПК України щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при подачі позову, що становить 454 грн. Решта 50 відсотків судового збору, що становить 454 грн, згідно ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved