Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

09 жовтня 2015 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, вказуючи, що їм на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Окрім позивачів за вказаною адресою також зареєстровані відповідач [PERSON], яка є дочкою позивачки [PERSON], та відповідач [PERSON] - онука позивачки [PERSON], які проживають у республіці Білорусь, де [PERSON] навчається у Брестському державному університеті, строк навчання з 01 вересня 2014 року по 28 червня 2017 року. З 2013 року у зв*язку з виїздом з держави відповідачі припинили проживання у квартирі, належній позивачам, однак по теперішній час залишилися зареєстрованими за вищевказаною адресою, при цьому їх особисті речі у помешканні відсутні, з того часу вони у вказаній вище квартирі не з'являлися. Позивачі, являючись власниками нерухомого майна, обмежені у своїх правах власника, так як відповідачі фактично не проживаючи у квартирі, добровільно знятися з реєстраційного обліку не бажають, хоча не проживають у помешканні понад один рік, внаслідок чого позивачі несуть додаткові витрати по утриманню житла та не можуть розпорядитися своєю власністю, тому просили визнати відповідачів особами, що втратили право користування зазначеним жилим приміщенням. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини. Позивач [PERSON] у судове засідання не з*явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, підтримує позовні вимоги (а.с. 17). Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності у зв'язку з неможливістю прибути до судового засідання, проти задоволення позовних вимог не заперечують (а.с. 26). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання зі згоди сторін в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом з приватизації та управління комунальної власністю виконкому Костянтинівської міської ради 01 червня 1994 року (а.с. 14) на підставі розпорядження №1124 від 31 травня 1994 року (а.с. 12), квартира [ADDRESS], загальною площею 49,70 кв.м, належить [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Право власності позивачів зареєстроване у Костянтинівському міському БТІ, реєстраційна книга № 100р/№45. Згідно витягу з технічної документації на квартиру [ADDRESS] (а.с. 10-11), власниками нерухомого майна є [PERSON], [PERSON] Як вбачається з довідки про склад см*ї КП «Служба єдиного замовника» м. Костянтинівки №5406 від 01 жовтня 2015 року (а.с. 16) за адресою: [ADDRESS], зареєстрована позивач [PERSON], до складу сім*ї якої входять - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Згідно акту перевірки паспортного режиму від 02 жовтня 2015 року (а.с. 9), зареєстровані за вказаною адресою [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] фактично не мешкають у квартирі понад два роки, їх особисті речі на момент проведення перевірки у помешканні відсутні, що своїми підписами підтвердили свідки [PERSON], [PERSON] У добровільному порядку після припинення проживання у вказаній вище квартирі відповідачі місце реєстрації не змінили, на вимоги позивачів про зняття з реєстраційного обліку не відреагували, у зв*язку з чим позивачі у справі несуть додаткові витрати по утриманню житла, зазнають складнощів в оформленні субсидії та не можуть розпорядитися своєю власністю за власним розсудом. Відповідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. В силу ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Приймаючи до уваги викладене, а також враховуючи, що порушене право власності позивачів [PERSON], [PERSON] потребує захисту, необхідно усунути перешкоди у здійсненні ними цього права, визнавши відповідачів [PERSON], [PERSON] особами, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved