Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

05 лютого 2014 року до Куйбишевський районний суд Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину і утримання дружини. В своїй заяві позивач просить суд винести рішення, в якому стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку ( доходу) , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати від дня пред"явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. Також стягнути з відповідача аліменти на її користь на її утримання у розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходу ( заробітку) щомісяця і до досягнення сином трьох років. Позивачка зазначила, що від шлюбу з відповідачем мають сина, який проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. На даний час шлюб бні відносини з відповідачем фактично припинені. Позивачка на данйи час не працює, так знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач працює інспектором техногенної безпеки Куйбишевського РВ МНС у Запорізькій області , де отримує заробітну плату в розмірі 2800 гривень щомісячно, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, має задовільний стан здоров"я, інших аліментів не має. Тому вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Позивачка [PERSON] до судового засідання не з'явилася надала суду заяву про розгляд справи без її участі, вимоги заявлені у позові підтримує повністю. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився надав суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги, викладені в позовній заяві визнає повністю. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина. з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка- батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що від шлюбу сторони мають неповнолітньго сина [PERSON], [INFO] , що підтверджується копією свіадоцтв про народження серії [NUMBER], виданого 19 липня 2013 року ВДПАЦС РС Куйбишевського РУЮ Запорізької області. Сторони разом не проживають, дитина проживає разом з позивачкою по [ADDRESS] і знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою № 489, виданою 28 січня 2014 року виконкомом Куйбишевської селищної ради Запорізької області. Позивачка не працює, знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, отримує соціальні виплати на дитину, інших доходів не має. Відповідач працює інспектором техногенної безпеки Куйбишевського РВ МНС у Запорізькій області , де отримує заробітну плату в розмірі 2800 гривень щомісячно, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частин першої і другої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved