Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

10.11.2014 р. [PERSON] звернулась до суду із позовом, у якому просила зобов'язати [PERSON] не чинити їй перешкод в користуванні житловим будинком по [ADDRESS] в м.Городок Львівської обл., визначити порядок користування вказаним будинком і зокрема виділити їй та третім особам [PERSON] та [PERSON] дві кімнати, [PERSON] та третій особі [PERSON] - дві кімнати, залишивши в спільному користуванні сторін коридор, кухню, веранду, ванну, туалет, кладовку. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідачка будучи власником спірного будинку, після смерті чоловіка позивачки [PERSON] чинить їй та її дітям перешкоди в користуванні житловим будинком по [ADDRESS] в м.Городок Львівської обл., і зокрема заміною замків у дверях, погрозами. Ухвалою судового засідання від 30.03.2015р. до участі в справі залучено як третю особу - [PERSON] 14.08.2015р. [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право на проживання у [ADDRESS] мотивуючи тим, що вказані особи не проживають у спірному житлі понад встановлені законом строки, що він з листопада 2015 року є власником вказаного житлового будинку, відповідачі не є членами його сім'ї, згоди на їхню реєстрацію у будинку він не давав, а їхня реєстрація в будинку порушує його права як власника будинку. Ухвалою Городоцького районного суду Львівської обл. від 02.10.2015р. позов [PERSON] та [PERSON] об'єднані в одне провадження №2/441/51/2015. В суді позивач по первісному позову [PERSON] просила вимоги задоволити в повному обсязі, з мотивів викладених в позовній заяві, покликається на неприязні стосунки з відповідачкою, окрім цього пояснила, що не проживає у спірному будинку з 2014 року, забрала більшу частину особистих речей та предметів домашньої обстановки, на даний час проживає в с.Лінчаєво Городоцького району Львівської обл. Речі забрала з метою проведення ремонту в спірному будинку. Позов [PERSON] про визнання її та [PERSON], [PERSON] втратившими право на житло заперечила повністю, мотивуючи тим, що вони не мають іншого житла, вибули із спірного будинку поза своєю волею. Відповідачка [PERSON] позов [PERSON] заперечила, при цьому ствердила, що [PERSON] та третя особа [PERSON] із власної волі в 2012 році залишили спірне житло, а [PERSON] - з липня 2014р., з цього часу там не проживають, витрат по утриманню будинку не несуть, в грудні 2014 р. [PERSON] у присутності дільничого інспектора забрала всі свої особисті речі, меблі, предмети домашнього вжитку, [PERSON] забрала свої речі в березні 2015р. З цих же підстав, просила зустрічний позов [PERSON] задоволити. На підтримку позиції відповідачки висловилась її представник [PERSON], при цьому додала, що [PERSON] на часі звернення позивачки до суду не була власником житлового будинку по [ADDRESS] в м.Городок, не чинить жодних перешкод позивачці та третім особам, є неналежним відповідачем, крім цього вимоги заявлені [PERSON] щодо визначення порядку користування житлом [PERSON], [PERSON] не можуть бути предметом спору, оскільки зазначені особи не вказані позивачами у позові [PERSON], не заявляли про залучення їх співпозивачами на протязі всього судового розгляду справи. [PERSON] як третя особа по первісному позову просив про відмову у позові [PERSON] з тих підстав, що він є власником спірного будинку, жодних перешкод ним, чи іншими членами його сім'ї, що проживають в будинку, позивачці не чинять, остання із третіми особами вибула із будинку добровільно. Поданий ним позов просив задоволити, в обґрунтування посилається на те, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] з власної ініціативи вибули на інше постійне місце проживання, більше року в ньому не проживають, їхні особисті речі у будинку відсутні, витрат по утриманню житла не несуть, а їхня прописка в будинку обмежує його права як власника, зокрема він не має змоги оформити субсидію на оплату комунальних послуг, що ставить його з сім'єю в скрутне матеріальне становище. [PERSON] як третя особа по первісному позову висловилась на його підтримку, як відповідач заперечила вимоги позову [PERSON], при цьому не заперечила, що дійсно в липні 2014р. вибула із будинку по [ADDRESS] в м.Городок Львівської обл., причиною цього стала сварка з [PERSON], на даний час вона проживає в сім'ї чоловіка в с.Братковичі Городоцького району Львівської обл., з спірного будинку забрала деякі речі та меблі, які перевезла по місцю свого проживання, речі нею вивозились з метою проведення ремонту. До спірного житла з часу вибуття не навідувалась та не вселялась, комунальні витрати не сплачувала, однак бажає проживати із своїм чоловіком та дитиною за місцем реєстрації. Третя особа - [PERSON] висловилась про відмову у первісному позові [PERSON], та за задоволення вимог заявлених [PERSON], ствердила ту обставину, що [PERSON] та [PERSON] - з 2012р., а [PERSON] - з липня 2014 р. не проживають у спірному будинку по [ADDRESS] в м.Городок Львівської обл., вибули з нього добровільно та з часу вибуття жодного разу наміру проживати в ньому не висловлювали, на протязі 2014 р. - весни 2015 р. забрали всі свої особисті речі та предмети домашньої обстановки, до спірного житла не повертались. Третя особа - [PERSON] до суду не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належно, зі слів [PERSON] тяжко хворіє. Третя особа по первісному позову та відповідач по зустрічному позову - [PERSON] в судове засідання не з» явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належно, заяв про відкладення розгляду чи розгляд справи за його відсутності, не подавав. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, третіх осіб, дослідивши подані сторонами докази, суд приходить до висновку, що в позові [PERSON] слід відмовити, позов [PERSON] підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з пояснень [PERSON], [PERSON] та має підтвердження долученими до справи копією Витягу із державного реєстру речових прав на нерухоме майно( а.с.-39), договору дарування ( а.с.40-41) власником житлового будинку по [ADDRESS] в м.Городок Львівської обл. та присадибної земельної ділянки з 07.11.2014р. є [PERSON]. Із копії технічного паспорта на будинок ( а.с.43-46) убачається, що житловий будинок в м.Городок, [ADDRESS] Львівської обл. складається із чотирьох житлових кімнат, двох коридорів, кухні, ванної, комірки, туалету, загальна площа приміщень - 84,2 м.кв., житлова - 56 м.кв., при будинку є такі господарські споруди як літня кухня, два сараї, гараж, огорожа. Із копії будинкової книги (а.с.126-130) та довідки Городоцької міської ради №1621 від 19.05.2015р. (а.с.131), у житловому будинку по [ADDRESS] в м.Городок Львівської обл. значаться зареєстровані: [PERSON] (власник), [PERSON] ( дружина), [PERSON] ( мати), [PERSON] (вітчим), [PERSON] ( дружина брата), [PERSON] ( племінник), [PERSON] ( племінниця). Як убачається із актів про факт проживання (не проживання) складених комісією Городоцької міської ради від 21 січня 2015р., від 24 березня 2015р, 19 травня 2015р. (а.с.-132-134), [PERSON], [PERSON] зареєстровані, але не проживають у [ADDRESS] з 2012р., а [PERSON] - з липня 2014р. Суд відмовляє в позові [PERSON], що заявила вимоги про зобов'язання [PERSON] не чинити їй перешкод в користуванні житловим будинком по [ADDRESS] в м.Городок Львівської обл., визначити порядок користування вказаним будинком і зокрема виділити їй та третім особам [PERSON] та [PERSON] дві кімнати, [PERSON] та третій особі [PERSON] - дві кімнати, залишивши в спільному користуванні сторін коридор, кухню, веранду, ванну, туалет, кладову, з огляду на ту обставину, що позивачем у спорі є тільки [PERSON], а [PERSON] та [PERSON] позову не заявляли, заяв про залучення їх співпозивачами протягом судового розгляду не подавали, є повнолітніми, дієздатними особами, а тому заявлені позивачкою від їх імені вимоги про визначення порядку користування житлом, задоволенню не підлягають. Крім цього, виділення у користування позивачці окремих кімнат в будинку буде порушувати законні права та інтереси власника будинку, такий розподіл житлових кімнат може бути проведено тільки між співвласниками житла, [PERSON] співвласником будинку по [ADDRESS] в м.Городок Львівської обл. не являється. Ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, що беруть участь у справі. Згідно зазначеного принципу диспозитивності та вимог ст. 33 ЦПК України право визначати відповідача (тобто особи, яка відповідатиме за позовом) належить виключно позивачеві. Так, згідно з ст. 124 Конституції України та ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні чи юридичні особи, а також держава. Як вбачається зі змісту ст. ст. 33, 36, 119 ЦПК України, на позивача покладено обов'язок визначати відповідача у справі. При цьому суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. Якщо позивач помилився відносно обов'язку відповідача щодо поновлення порушеного права, суд має виходити із положень ст. 33 ЦПК України та з урахуванням ч. 4 ст. 10 ЦПК України роз'яснити позивачеві право на заміну неналежного відповідача. [PERSON] звернулась до суду із позовом про усунення [PERSON] перешкод у користуванні житловим будинком по [ADDRESS] в м.Городок Львівської обл. При цьому для задоволення вимог та захисту її права має бути встановлений факт порушення такого права. Між тим, як встановлено в суді, [PERSON] в житловому будинку по [ADDRESS] в м.Городок Львівської обл. проживала нетривалий час, згодом із сім'єю стала проживати в літній кухні вказаного будинковолодіння, а з 2012 року вибула на інше місце проживання в с.Лінчаєво Городоцького району Львівської обл. В судовому засіданні [PERSON] не доведено факту чинення їй перешкод в користуванні житлом в будинку по [ADDRESS] відповідачкою чи іншими особами, і зокрема заміною замків на дверях будинку чи в інший спосіб або ж факту, що вона проживає у спірному будинку, сплачує комунальні послуги. При цьому в суді нею не заперечувалось тих обставин, що вона не проживає в будинку з 2014р., на протязі 2014-2015р.р. забрала особисті речі, меблі, інші речу домашнього вжитку з спірного будинку. Той факт, що між сторонами існують неприязні стосунки, з приводу чого як позивачка по первісному позову так і відповідачка звертались до Городоцького РВ ГУ МВС України не є доказом чинення перешкод позивачці в користуванні спірним будинком та проживання в ньому відповідачкою чи іншими особами. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Під час судового розгляду справи доводи позивача щодо порушення її права внаслідок дій, вчинених відповідачкою були спростовані, нею не подано, а в суді не здобуто доказів на підтвердження вказаних обставин, а тому вимоги [PERSON] не підлягають до задоволення в повному обсязі. Разом з тим, суд приходить до переконання про задоволення позивних вимог [PERSON] про визнання втратившими право на житло [PERSON], [PERSON], [PERSON] з таких підстав. У відповідності до ч.1 ст.405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку. У відповідності до ст.391 ЦК України власник може вимагати усунення будь-яких порушень його прав в користуванні своїм майном. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном ст.317 ЦК України. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до закону №475/97-ВР від 17.07.97 року " Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь - які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь - яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Як вбачається із Інформаційної довідки від 20.10.2015р. (а.с.158) [PERSON] належить на праві власності ? частина житлового будинку на хуторі Шалове в с.Керниця Городоцького району Львівської обл., а тому її покликання, що вона не має іншого місця проживання є безпідставними. Зі слів [PERSON] її син [PERSON] проживає в с.Керниця Городоцького р-ну, або по місцю проходження контрактної служби, із пояснень [PERSON] вбачається, що вона проживає у чоловіка в с.Братковичі Городоцького району Львівської обл. Таким чином, суд приходить переконання, що відповідачі по окремому позову вибули із будинковолодіння [ADDRESS] на інше постійне місце проживання з власної волі, більше року не проживають у спірному будинку більше року, за цей час до будинку з наміром вселитись не приходили, витрат по утриманню будинку не несуть, не заявляли позовів про вселення, в т.ч. по вказаній справі, їхня реєстрація в спірному будинку обмежує права нового власника будинку, яким є [PERSON], та порушує його законні інтереси, а тому відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] слід визнати втратившими право на житло в будинку по [ADDRESS] в м. Городок Львівської обл.

Outcome: approved