Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

10.12.2018 року до суду надійшов вказаний вище позов (а.с.1-3).В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступні обставини. [PERSON] , [INFO] , є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно пояснень [PERSON] , що перебувала у цивільному шлюбі з батьком відповідача, [PERSON] з 2002 року по 2018 роки. З ними однією родиною проживали її син від першого шлюбу, [PERSON] , 2011 року народження та донька [PERSON] від першого шлюбу - відповідач [PERSON] . З моменту народження у [PERSON] доньки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] допомагали піклуватись про дівчинку. У червні місяці 2013 року відповідач залишила свою дитину та виїхала на проживання в інше місто. Проживаючи окремо, відповідач не бере участі у вихованні дитини, не їздить до неї, не цікавиться її здоров`ям та життям, не з`являється на дні народження, лише інколи телефонувала. 08.04.2018 року [PERSON] (дідусь малолітньої дитини) помер, з того часу утриманням та вихованням дитини займається [PERSON] Дитина відвідує дитячий заклад КЗ ДНЗ № 4 м. Нікополь. Дитина проживає у родині [PERSON] . Мати дитини не бере участі у вихованні дитини, не з`являється та не цікавиться життям дівчинки, жодного разу не перераховувала кошти на утримання дитини у дитячому садку. [PERSON] продовжує повністю опікуватись дитиною, слідкує за її станом здоров`я та розвитку. Враховуючи викладене, позивач вважає, що є необхідність захисту інтересів дитини [PERSON] , [INFO] та просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON] , [INFO] , стягнути з неї аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь інтернатного закладу, де буде знаходитись дитина, або опікуна та передати малолітню дитину органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Чкалівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області. Ухвалою суду від 22.01.2019 року (а.с. 18,19), позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження; відкрито провадження по справі; почато підготовче провадження; призначено проведення підготовчого засідання. Ухвалою суду від 02.05.2019 року (а.с.34,35), закрито підготовче провадження про справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 11.07.2019 року о 09:00 год. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.32,42). Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 04.01.2019 року, що надійшли на запит суду 21.01.2019 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.17). Вказане підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи (а.с.5). Відповідач у судове засідання не з`явилася, про місце, день і час розгляду справи повідомлялася належним чином за останнім місцем реєстрації. До суду повернувся конверт з судовою повісткою з викликом на 11.07.2019 року о 09.00 год., як не вручений у зв`язку з закінченням терміну зберігання (а.с.38,39). Судова повістка у відповідності до п.2 ч.7 ст.128, п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, вважається врученою. Також відповідача належним чином було повідомлено про розгляд справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.36,41). Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Справу розглянуто заочно у відповідності до ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 150, 157, 164-166, 180-183, 191, 243, 244 СК України, Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, Закону України «Про охорону дитинства», підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено наступне. [INFO] народилася [PERSON] , у свідоцтві про народження якої Серії [NUMBER] батьками дитині записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.4). Вказане підтверджується також Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України №00020508165 від 07.07.2018 року (а.с.8,8-на звороті), в якому зазначено, що державна реєстрація проведена відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно інформації щодо дитини [PERSON] , [INFO] , наданої сімейним лікарем КЗ «НЦПМСД» амбулаторії № 7 [PERSON] від 10.08.2018 року (а.с.9), дитина [PERSON] перебуває під наглядом сімейного лікаря з лютого 2013 року. Мати дитини [PERSON] станом здоров`я дівчинки не цікавилась, лікуванням практично не займалась, обстеженню та щепленням відповідної уваги не приділяла. До лікаря з питань стану здоров`я, у разі потреби, звертались дідусь [PERSON] та його співмешканка [PERSON] . Після смерті [PERSON] [PERSON] продовжує повністю опікуватись дитиною, зацікавлена покращенням її стану здоров`я та розвитку. Згідно психолого-педагогічної характеристики на вихованку групи «Барвінок» комунального дошкільного навчального закладу (ясел-садка) № 4 «Чайка» із спеціалізацією по розвиваючому навчанню [PERSON] , [INFO] , наданою за підписом вихователя [PERSON] та завідувача КДНЗ № 4 «Чайка» Нелюбіною Ю. Є. (а.с.10), дитина проживає у родині [PERSON] - дружини дідуся [PERSON] . Мати дитини не бере участі у вихованні дитини, не з`являється і не цікавиться життям дівчинки. Жодного разу не перераховувала кошти на утримання дитини у дитячому садку. До квітня місяця 2018 року вихованням дівчинки займався дідусь [PERSON] - [PERSON] та його дружина [PERSON] . Після його смерті, вихованням дівчинки займається [PERSON] . З письмових пояснень [PERSON] (а.с.11) вбачається, що вона перебувала у цивільному шлюбі з [PERSON] з 2002 року по 2018 роки. З ними однією родиною проживали її син від першого шлюбу, [PERSON] , 2011 року народження та донька [PERSON] від першого шлюбу, [PERSON] . З моменту народження [PERSON] вони допомагали піклуватись про дівчинку. У червні місяці 2013 року відповідач залишила свою дитину та виїхала на проживання в інше місто. Проживаючи окремо [PERSON] не приймала участі в вихованні дитини, не забезпечувала свою дитину, лише інколи дзвонила. Мати дитини не приїздить до дитини, не цікавиться її здоров`ям та життям, на дні народження не з`являється. [INFO] [PERSON] помер, з того часу вихованням та утриманням [PERSON] займається лише вона. Дитині 5 років 8 місяців, вона називає її мамою, відвідує дитячий навчальний заклад № 4 «Чайка» м. Нікополь. Згідно довідки № 78 від 20.06.2018 року, наданої ОСББ «Мелодія - Н» (а.с.12), [PERSON] , 1973 року народження, не зареєстрована, але проживає за адресою [ADDRESS] з травня 2011 року по травень 2018 року. Разом з нею за даною адресою проживали і члени її сім`ї у складі чотирьох чоловік: [PERSON] , 1973 року народження, [PERSON] , 1975 року народження - чоловік, [PERSON] , 2001 року народження - син, [PERSON] , 2012 року народження - онука. Мати дитини - [PERSON] , 1994 року народження, за даною адресою не проживала і участі у вихованні дитини не приймала, матеріально не допомагала (зі слів сусідів). Вказане підтверджується також Актом від 20.06.2018 року (а.с.13), складеним комісією у складі керівника ОСББ «Мелодія - Н» Белошникової Л . Г., бухгалтера ОСББ «Мелодія - Н», Моісєєвої Н. О. , членів правління Чистова А.В. Згідно висновку органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Чкаловської сільської ради (а.с.7), [PERSON] покинула свою малолітню доньку, не виконує свої батьківські обов`язки по її утриманню та вихованню, не маючи постійного місця роботи за місцем реєстрації фактично не проживає, постійного місця проживання не має, не займається вихованням своєї дитини, не створює належних умов для її проживання, не піклується про її майбутнє, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, створює загрозу для життя, здоров`я і морального виховання дитини, часто залишала доньку на тривалий час з дідусем та його співмешканкою, орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Чкалівської сільської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Рішенням Виконавчого комітету Чкалівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області від 04.12.2018 року № 120, вказаний висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої доньки затверджено (а.с.6). Відповідно до ч.2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.2 ст. 157 Сімейного кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно п.2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх зобов`язань по вихованню дитини. Відповідно до положень ч.ч.2,3 ст.166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Доказів того, що з відповідача проводяться стягнення по іншими виконавчим листам в матеріалах справи немає. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Судом було встановлено, що [PERSON] тривалий час не спілкується з дитиною, її вихованням не займається, не цікавиться успіхами та життям дитини, не намагається дбати про її потреби. Мати не цікавиться її внутрішнім станом, не створює умов для належного розвитку дитини, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, залишила доньку на тривалий час з дідусем [PERSON] та його співмешканкою [PERSON] Інтереси дітей захищаються передусім не лише національним законодавством, але й нормами міжнародного права. Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також на положення ч.8 ст.7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Суд вважає, що [PERSON] свідомо нехтує своїми обов`язками, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Поважних причин щодо неможливості [PERSON] виконувати свої обов`язків по вихованню дитини судом не встановлено. Враховуючи викладене, те, що відповідач самоусунулася від виховання дитини, а її відношення до своїх батьківських обов`язків виключає участь у житті малолітньої дитини, те, що вона свідомо та добровільно відмовилася від виконання покладених на неї обов`язків по вихованню дитини, суд вважає за можливе позов задовольнити, позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ; стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дочки в розмірі 1/4 частини зі всіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь інтернатного закладу, в якому буде знаходитись дитина, або опікуна; передати малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , на опікування органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Чкалівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області. Згідно п.1ч.1ст.430ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 768 грн. 40 коп.; ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 768 грн. 40 коп. Враховуючи те, що позивачем заявлено одну вимогу майнового характеру та одну вимогу немайнового характеру, те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 14 ч. 2 ст.3 Закону України «Про судовий збір», тому на підставі ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1536 грн. 80 коп., виходячи з розрахунку (768 грн. 40 коп. - за одну вимогу майнового характеру + 768 грн. 40 коп. - за одну вимогу немайнового характеру = 1536 грн. 80 коп.).

Outcome: approved