Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

12.11.2019 Х.Б. [PERSON] звернулася до Семенівського районного суду Полтавської області із зазначеним позовом до Р [PERSON] . Позовні вимоги про розірвання шлюбу, обґрунтовано фактичним розпадом сім`ї, припиненням сторонами спільного проживання і ведення спільного господарства більш як 4 роки тому, неможливістю подальшого спільного проживання і збереження шлюбу. Вказано на відновлення дошлюбного прізвища " [PERSON] ". Позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн, щомісячно, на кожну дитину, обґрунтовано тим, що сторони є батьками неповнолітніх доньок, добровільно відповідач постійної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивач у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач позов визнав у частині розірвання шлюбу, оскільки сторони вже тривалий час разом не проживають. Відповідач готовий платити аліменти по 2000 грн на кожну дитину. Це діти сторін, і він завжди допомагав і буде допомагати їм матеріально. Через відсутність стабільного і постійного заробітку не може гарантувати сплату щомісяця по 3000 грн кожній дитині. Позивач у судовому засіданні погодилася на запропоновану відповідачем щомісячну сплату аліментів по 2000 грн на кожну дитину. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Виконуючи приписи ст.ст.\~ 198-200, 206, 264 ЦПК України, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 14.06.2008 між сторонами укладено шлюб, дошлюбне прізвище позивача [PERSON] (а.с.\~11). Під час перебування у шлюбі у сторін народились двоє дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 12, 13). Сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, разом не проживають, не ведуть спільного господарства. Подальше збереження шлюбу та їх спільне проживання неможливе. Діти проживають разом із позивачем (а.с.16). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України далі СК). Згідно до ч. 1 ст. 110 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін,\~їх дітей, відтак позовні вимоги про розірвання шлюбу між сторонами підлягають задоволенню. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ч. 1 ст. 113 СК). Відтак слід відновити позивачеві її дошлюбне прізвище, як вона вказує на це у позові. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК). Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частини перша, третя статті 181 СК). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч.1 ст. 191 СК). Відтак суд задовольняє визнані відповідачем позовні вимоги про стягнення 2000\~грн на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 12.11.2019. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України стягує з відповідача в дохід держави судовий збір 768,40 грн, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору з вимоги про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved