Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з зазначеною заявою і вказав , що 10.10.2006 року позивач - Відкрите Акціонерне Товариство «Комерційний банк «Надра»» та відповідач [PERSON] уклали договір № [NUMBER] на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки . Відповідно до п.13.1,10.2 договір набирає чинності з моменту підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами всіх зобов»язань . Договір вважається продовженим на наступний строк , якщо держатель не повідомив про бажання розірвати договір за 20 календарних днів до дня закінчення строку дії основної картки. Відповідно до п.п.1.1 договору та на підставі заяви-анкети банк видав на ім.»я [PERSON] кредитну картку MASTERCARD Electronic № [NUMBER], відкрив йому рахунок в національній валюті України та встановив ліміт кредитування в розмірі 25 000 грн за відсотковою ставкою згідно тарифів банку,забезпечив видачу кредиту шляхом списання з карткового рахунку сум за рахунок кредитних коштів в межах встановленого ліміту кредитування , виконав всі розпорядження клієнта щодо перерахування та видачі сум з рахунків та проведення інших операцій з рахунком клієнта згідно обраного ним банківського продукту . В забезпечення виконання зобов»язань за договором № 77749356 між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено Договір поруки від 10.10.2006 року .Згідно договору поруки позичальник та поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники, відповідальність поручителя виникає у випадку невиконання позичальником будь-якої частини зобов»язань . Відповідач [PERSON] свої зобов»язання належним чином не виконав , заборгованість за кредитом та відсотками в повному обсязі не сплатив, тому станом на 20.05.2014 року заборгованість відповідача за кредитом становить 42493, 84 грн , з яких 24888 , 02 грн - основний борг, 6266,14 грн -відсотки за користування кредитом, 11339,68 грн- пеня за неповернення кредиту . Представник відповідача просить позов задовольнити , стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача заборгованість по кредитному договору в сумі 42493, 84 грн та судові витрати в розмірі по 212, 47 грн з кожного. В судовому засіданні представник Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» Цехмістер А.М. , діючи на підставі довіреності від 28.11.2013 року, позов підтримала і пояснила , що 10.06.2006 року між КБ «Надра» та відповідачем [PERSON] було укладено договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки. Банк видав відповідачу кредитну картку , встановив ліміт кредитування в розмірі 25 000 грн та перерахував кошти на картку відповідача. В 2007 році банк видав боржнику другу кредитну картку . Крім того ,банк уклав договір поруки з [PERSON] , який , в разі невиконання зобов»язань боржником , відповідає перед банком як солідарний боржник . Відповідач [PERSON] свої зобов»язання , передбачені договором на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки та анкетою-заявою на отримання кредиту не виконував , щомісячні платежі по погашенню основного боргу та відсотків за користування кредитом сплачував невчасно та не в повному обсязі ,тому банк нараховував йому , крім відсотків по кредиту , пеню за неповернення кредиту . Таким чином , заборгованість [PERSON] складає 42493 ( сорок дві тисячі чотириста дев»яносто три) грн.. 84 коп , в тому числі : заборгованість по тілу кредиту- 24 888, 02 грн ( основний борг) , 6266,14 грн - несплачені відсотки за користування кредитом , 11339,68 грн- пеня за неповернення кредиту. Крім договору з [PERSON] банк уклав договір поруки з [PERSON] , який зобов»язався солідарно з боржником погасити борги відповідача в разі несплати ним кредиту. 23.05.2014 року позивач надіслав відповідачам претензії щодо виконання зобов»язань за договором поруки та щодо погашення заборгованості по кредиту , запропонував погасити в повному обсязі суму боргових зобов»язань перед ПАТ КБ «Надра» в триденний строк, але відповідачі борги не сплатили , на претензії не відреагували. Крім звіту про операції по картковому рахунку вона не може надати суду конкретний розрахунок боргу по тілу кредиту , відсотках та по пені, не може вказати місяць та рік виникнення кожної суми заборгованості та підтвердити кожну суму , оскільки доступу до первинних документів не має , а банківською програмою такий розрахунок не передбачений ,вона не має повноважень на залишення позову без розгляду , тому просить позов задовольнити в повному обсязі , стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість в сумі 42 493 , 84 грн солідарно , а також стягнути з відповідачів на користь ПАТ КБ «надра» по 212, 47 грн судового збору з кожного. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання тричі не з"явилися , про день та час слухання справи повідомлені належним чином , рекомендовані листи одержали під підпис 07.06. 2014 року , 24.06.2014 року та 05.08.2014 року. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України . Вислухавши пояснення представника позивача , дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку , що позовні вимоги не підлягають задоволенню за недоведеністю вимог із наступних підстав: Судом встановлено , що 10.10.2006 року між позивачем - ВАТ КБ «Надра» , реорганізованому в Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк «Надра» та відповідачем [PERSON] на підставі анкети-заяви на отримання кредиту було укладено договір № 77749356 на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки. Відповідно до п.п.1.1- 1.5. зазначеного Договору та заяви-анкети Банк видав [PERSON] кредитну картку ,відкрив рахунок в національній валюті та встановив ліміт кредитування в розмірі 25 000 грн , забезпечив видачу відповідачу кредиту , а відповідач зобов»язався здійснювати оплату послуг Банку згідно тарифів і в строки , передбачені умовами договору , вносити обов»язкові платежі до 15 числа наступного за розрахунковим місяця . Згідно заяви -анкети строк дії договору 24 місяці. Відповідно до приписів п.п.6.6.1, 6.6.2, 6.6.3, 6.6.5 та 7.7 Договору та заяви -анкети Банк щомісячно нараховував боржнику, крім обов»язкового мінімального платежу , відсотки за користування кредитом в розмірі 23,5% на суму фактичної кредитної заборгованості та пеню за кожен день прострочення на суму прострочених відсотків протягом дії договору . Крім того, згідно п.п.5.2.4,6.6.3 Банк мав право змінювати умови договору , тарифи банку та інші умови обслуговування рахунку лише повідомляючи про це Держателя картки не пізніше ніж за 21 календарний день до введення в дію цих змін. Зміна розміру грошового покриття ( п.6.6.3 Договору) оформляється додатковою угодою . В разі перевипуску картки на новий строк дії по рахунку грошового покриття встановлюється відсоткова ставка , яка діє на дату підписання додаткової угоди . Аналогічна вимога передбачена ч. 1 ст. 651 ЦК України , в якій зазначено , що зміна договору допускається лише за згодою сторін , якщо інше не встановлено договором або законом . Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК україни за кредитним договором банк зобов»язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірах та на умовах , встановлених договором , а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Клієнт банку , як зазначено в п. 4.2.6. Договору , мав право достроково повертати кредит , отриманий за цим Договором . Крім того , в забезпечення виконання зобов»язань за зазначеним договором ВАТ КБ «Надра» 10.10.2006 р уклало з [PERSON] договір поруки , в якому зазначено , що позичальник по кредитному договору № 77749356 від 10.10.2006 р [PERSON] зобов»язаний повернути до 10.10.2008 р кредит в сумі 25 000 грн , відсотки за користування кредитом з розрахунку 23,5% річних , сплатити інші платежі, передбачені кредитним договором та можливі штрафні санкції ( штраф, пеня) . Позичальник повинен виконати вказані зобов»язання . У випадку невиконання позичальником як частини зобов»язання так і зобов»язань в цілому поручитель несе відповідальність перед банком як солідарний боржник( п. 1.1-1.5 Договору) Аналогічні умови договору передбачені і в анкеті-заяві поручителя. Поручитель зобов»язаний виконати взяті на себе зобов»язання по Договору не пізніше 3-х днів з моменту отримання письмового повідомлення від кредитора ( п..2.2.- 2.4. Договору) . Згідно ст. 256 ЦК України зобов»язання має виконуватись належним чином . Порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов , визначених змістом зобов»язання ( ст. 610 ЦК України). Суд вважає доведеним , що відповідач [PERSON] , звернувшись до позивача з заявами на оформлення кредитної картки ( а/с-20) та на отримання кредиту, ( а/с-21-22) розумів , що уклав з ВАТ КБ «Надра» кредитний договір , яким передбачено суму кредиту - 25 000 грн , річна відсоткова ставка за користування кредитними коштами - 23,5% , строк погашення кредиту - 24 місяці. Згідно анкети -заяви комісія , пеня та інші платежі не передбачені , згідно договору на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки вказані виплати передбачені , але ][ розмір не зазначений . «Правилами надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» ( п. 2.1) передбачено , що Банки зобов'язані перед укладенням кредитного договору надати споживачу в письмовій формі інформацію про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту, зазначивши - умови кредитування, зокрема: можливу суму кредиту; -строк, на який кредит може бути одержаний; - форми та види його забезпечення; - наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними; - тип процентної ставки (фіксована, плаваюча тощо); - орієнтовну сукупну вартість кредиту з урахуванням: процентної ставки за кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача, які пов'язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту ,варіантів погашення кредиту, включаючи кількість платежів, їх періодичність та обсяги; - можливості та умов дострокового повернення кредиту. Згідно п. 3.2. «Правил» Кредитний договір має містити графік платежів у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача за кожним платіжним періодом з урахуванням даних, передбачених у додатку до цих Правил. У графіку платежів має бути докладно розписана сукупна вартість кредиту за кожним платіжним періодом. Представник позивача , незважаючи на те , що договором № 77749356 від 10.10.2006 року не всі умови кредитування , передбачені «Правилами», зазначені , орієнтовна сукупна вартість кредиту , вартість супутніх послуг та інших фінансових зобов»язань не визначена , не надав суду доказів того, що письмова інформація про умови кредитування відповідачу надавались , не додав до позовної заяви графіка платежів в розрізі сум погашення основного боргу , сплати процентів , пені за кожним платіжним періодом , а також інших фінансових зобов»язань , не зазначив розміру обов»язкового щомісячного платежу не лише в звіті по операціях по картковому рахунку , а/с- 6-10 , в довідці про розмір заборгованості в щомісячному звіті ( а/с- 4-5), але й в позовній заяві ( а/с- 2-3) та в поясненнях в судовому засіданні , тому суд позбавлений можливості перевірити на яку суму обов»язкового платежу нараховувались відсотки , на яку суму прострочених платежів - пеня , яка сума коштів при поповненні рахунку була направлена на погашення основного боргу ( тіла кредиту) , чому розмір обов»язкового платежу систематично збільшувався , тобто обґрунтувати розмір боргу по всіх платежах. Разом з тим боржник [PERSON] , виконуючи умови договору , протягом 13 місяців , при відсутності графіка , в основному своєчасно та в повному обсязі вносив кошти на картковий рахунок для погашення заборгованості по кредиту . Виходячи з наданого йому 11.10.2006 року кредиту в розмірі 19 600 грн його щомісячний платіж повинен був складати 1214 грн 75 коп.( 825 грн- основний платіж , 387 , 75 грн- відсотки , 2,0 грн - обслуговування картки) ,тому 08.11.2006 р [PERSON] вніс на рахунок 1248 грн . 12.12.2006 року позивач надав відповідачу додатковий транш в розмірі 6500 грн , тому , незважаючи на часткове погашення основного боргу загальна сума боргу ( тіла кредиту ) збільшилася , тому в грудні 2006 року відповідач перерахував банку 1327 грн, в січні 2007 року - 1720 грн , але основний борг збільшився до 24670 грн. Представник позивача не надав суду доказів того , що зміна розміру грошового покриття була проведена за згодою боржника , додаткова угода , передбачена договором , відсутня , суд не має можливості визначитись з обґрунтованістю змін. Позивач за період з 12.12.2006 року по 13.09.2007 року додатково перерахував на рахунок відповідача 20 419 грн за 18 траншів , розмір основного платежу систематично збільшувався у зв»язку з тим , що термін дії договору скорочувався ,а основний платіж розраховувався , відповідно, на 23,22,21,20,18,17 місяців , а в листопаді 2007 р- на 11 місяців, оскільки термін дії договору закінчувався 10.10.2008 року . Відповідач сплачував банку вже не 1200 грн, а 1327 , 1645 , 1760,1820,1900,2000 та 2100 грн ( звіт -а/с-6-10). 29.11.2007 року відповідач , маючи намір розрахуватися з Банком достроково , вніс на рахунок 25 000 грн , заборгованість його на той час, згідно розрахунку , складала 23 516 ,19 грн , згідно звіту Банку - 24 840 , 73 грн , тобто залишок заборгованості становив 139 ,27 грн , оскільки 28.12.2009 року йому нараховані відсотки в розмірі 32,73 ( 23,5% від вказаної суми) . Всього [PERSON] вніс в рахунок погашення заборгованості 47 544 грн , але банк з 30.01.2008 року по 24.04.2008 року за 20 траншів перерахував на рахунок відповідача 22 650 грн ( додаткова угода про збільшення кредитування в 2008 році до позову не додана) . Відповідач [PERSON] , намагаючись погасити борги ( станом на 11.03.2008 року основний борг становив 18 450 грн) 11.03.2008 року вніс на рахунок 4000 грн , 18.09.2008 року - 1000 грн. З 18.09.2008 року [PERSON] кошти в рахунок погашення заборгованості не вносив , претензія щодо погашення заборгованості по кредиту йому була надіслана 23.05.2014 року , тобто через 5 років і 5 місяців після внесення останнього платежу . Представник позивача , стверджуючи , що згідно умов договору на відкриття карткового рахунку договір вважається продовженим на наступний строк , якщо Держатель не повідомив про бажання розірвати ( припинити) договір за 20 днів до дня закінчення дії основної картки , але не надав суду доказів про видачу [PERSON] другої картки , третьої і т.д. до 2014 року незважаючи на те , що термін дії першої картки 1 рік ( п.1.1. Договору) . Не надано суду будь-яких доказів того , що кошти з рахунку [PERSON] отримував , чи вона були заблоковані на рахунку , чи взагалі він рахунком користувався та чи міг користуватись в зв»язку з закінченням строку дії картки, чи мав доступ до дотаткового перерахування коштів в сумі 22 650 грн. Зі звіту про операції по картці слідує , що друга картка відповідачу видавалась , але не після закінчення терміну дії першої картки , а в 2006 році , оскільки операції здійснювались по 2- х картках одночасно , а по першій картці , яка видавалась на 1 рік , термін її дії мав закінчитись 10.10.2007 року , операції проводилась по 21.04.2008 року . Чи видавались відповідачу картки протягом останніх 6 років і чи продовжено строк дії договору на обслуговування карткового рахунку позивач доказів не надав , тому суд не має змоги визначитись зі строком позовної давності. Згідно ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Ч.2 ст. 258 ЦК України передбачено , що до вимог про стягнення неустойки ( штрафу, пені) , застосовується позовна давність в один рік . Згідно ст. 261 ЦК України перебіг строку позовної давності починається від дня, коли особа дізналась або могла довідатись про порушення свого права. Відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставне майно тощо). На підставі ч. 2 ст. 1054 , ч. 2 ст. 1050 ЦК України у разі , якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами , то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики , що залишилася , та сплати процентів . Однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору , що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України , а в ч. 1 ст. 626 ЦК України зазначено , що договором є домовленість двох або більше сторін , спрямована на встановлення , зміну , припинення цивільних прав та обов»язків. Представник позивача зазначені суперечності не усунув , свої вимоги доказами не підтвердив , домовленостей сторін , спрямованих на встановлення , зміну , припинення цивільних прав та обов»язків відповідача не довів . Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договром поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов»язку . Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов»язання боржником . Обсяг зобов»язань поручителя визначається як умовами договору поруки так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов»язань боржника , забезпечення виконання яких здійснює поручитель . Судом встановлено , що в порушення вимог ч. 1 с. 559 ЦК України по кредитному договору [PERSON] мало місце збільшення загальної суми кредитних коштів ,тобто встановлення додаткової відповідальності поручителя [PERSON] за видачу додаткових траншів , але доказів того , що поручитель був повідомлений про укладення додаткових угод та надав свою згоду на збільшення передбачених договором поруки зобов»язань , відповідачем не надано. Так , згідно договору поруки від 10.10.2006 року [PERSON] взяв на себе відповідальність в разі невиконання зобов»язань боржником , погасити борги відповідача солідарно з боржником , а саме: Повернути до 10.10.2008 року кредит в сумі 25 000 грн , відсотки та інші виплати . Разом з тим , позивач збільшив суму кредиту боржника з 25 000 грн до 63 869 грн , тобто більше ніж в 2, 5 рази , відповідно в 2,5 рази збільшилась і сума відсотків за користування кредитом . Згідно ч. 1 ст. 559 ЦК України припинення договору поруки пов»язується зі зміною забезпеченого зобов»язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя . Частиною 2 , ч. 4 ст. 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється після закінчення строку , встановленого в договорі поруки. У разі , якщо такий строк не встановлено , порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов»язання не пред»явить вимог до поручителя. Якщо строк основного зобов»язання не встановлений або встановлений моментом пред»явлення вимоги , порука припиняється , якщо кредитор не пред»явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки . Строк у таких випадках має визначитися не інакше , як за правилам и ч. 1 ст. 252 ЦК України . Згідно виписки банку останні операції по картковому рахунку позивачем були здійсненні 21.04.2008 року , відповідачем - 18.09.2008 року , а з позовом до суду банк звернувся 04.06.2014 року , тобто після спливу строку позовної давності . Оскільки в кредитному договорі передбачено , що його виконання здійснюється частинами відповідно до графіка погашення кредиту , то початок перебігу позовної давності для стягнення кредиту й процентів за користування кредитом є день , коли боржник повинен був сплатити черговий платіж , однак не сплатив його , а тому загальна позовна давність застосовується до кожного щомісячного простроченного платежу , який був визначений у договорі . ( ст. 254, ч. 3, ст. 261 , ч. 5, 256,257,267 ЦК України) З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (пункт 5.3) про його дію до належного виконання боржником своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії договору поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частині першій статті 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. У анкеті-заяві та в договорі поруки строк виконання основного зобов'язання чітко визначений - строк повного погашення кредиту - 10 жовтня 2008 року (пункт 1.1), в договорі на відкриття кредитної картки передбачено лише строк дії картки ( п.10.1-10.3) За таких обставин у ПАТ КБ "Надра" виникло право пред'явити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобов'язання боржника щодо повернення кредиту, починаючи з 10 жовтня 2008 року протягом наступних 6 місяців. Позивач не надав суду доказів , що вимогу до поручителя банк пред'являв до спливу встановленого частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку. Згідно приписів ст. 10, 60 ЦПК України сторони та інші особи , які беруть участь у справі , мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості . Кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень . Суд сприяє всебічному і повному з»ясуванню обставин справи . Доказуванню підлягають обставини , які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб , які беруть участь у справі , виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проте позивач, звертаючись до суду, не надав достовірних доказів, які обґрунтовують його вимоги. Оскільки позивачем не надані належні докази по справі, суд розцінює доказування позивача, як такі, що ґрунтуються на припущеннях. Загальними засадами диспозитивності цивільного судочинства, встановленими статтею 11 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Обставини справи, відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК України, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд, надавши правову оцінку вимогам позивача, проведеному ним розрахунку заборгованості, який викладений в позовній заяві станом на 20.05.2014 року (а.с.2-3), порівнявши його зі звітом про операції по картковому рахунку, який міститься в додатку до позовної заяви, проведеним станом на 22 .05. 2014 року (а.с.6-10), приходить до висновку,що вимоги позивача не доведені, обставини, викладені в позовній заяві ,не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, законні підстави для задоволення позову відсутні , в задоволенні позову необхідно відмовити . Відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України стороні ,на користь якої ухвалено рішення , суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому судові витрати по справі необхідно покласти на позивача. Викладене підтверджується розрахунком заборгованості ,а/с- 4, щомісячним звітом за операціями по рахунку кредитної картки а/с- 5, звітом по операціям по картковому рахунку , а/с- 6-10, договором № 77749356 на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки , а/с- 11- 16, договором поруки , а/с- 17-18,заявою [PERSON], а/с- 19, заявою -анкетою на оформлення кредитної картки, а/с- 20 -20, анкетою-заявою на отримання кредиту , 21- 24, копіями претензій , а/с-25, 27, копіями квитанцій , а/с- 26,28, копією Статута ПАТ «КБ «Надра» , а/с-36, копія Свідоцтва про Державну реєстрацію юридичної особи , а/с-37 не викликає сумніву , є достовірним, докази є вичерпними.

Outcome: dismissed