Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

13.09.2017 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з даною позовною заявою, в якій просив поновити пропущений [PERSON] строк позовної давності для звернення до суду, а також визнати за [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], мешканця [INFO] право на земельну частку (пай) в розмірі 2,9369 умовних кадастрових гектарах, виділивши її із земель запасу [PERSON] (Чернятинської) сільської ради Жмеринського району. Позовні вимоги обґрунтував тим, що позивач [PERSON] перебував у трудових відносинах з Чернятинським радгоспом технікумом, що в с. Чернятин, Жмеринського району Вінницької області (на даний час технікум має назву Чернятинський коледж Вінницького національного аграрного університету), де з 1982 року і по теперішній час працював на різних посадах, зокрема трактористом, диспетчером, провідним спеціалістом, завідуючим учбово-виробничим майстернями. 01.07.2014 року [PERSON] було переведено на посаду завідувача учбово-виробничим майстернями до Чернятинського коледжу ВНАУ, де він продовжує працювати до теперішнього часу та проживати в [INFO]. Вказав, що 21.05.2007 року розпорядженням №342 [PERSON] районної державної адміністрації Вінницької області було припинено право постійного користування земельними ділянками Чернятинського аграрного технікуму та передано земельні ділянки до земель запасу сільської ради. 17.12.2007 року розпорядженням №869 [PERSON] районної державної адміністрації Вінницької області надано дозвіл Чернятинській сільській раді на розробку проекту приватизації земель на території сільської ради. 03.03.2008 року розпорядженням №138 [PERSON] районної державної адміністрації Вінницької області були затверджені списки громадян, які мають право на земельну частку (пай), на зборах, де обговорювалися списки громадян, які мають право на земельну частку (пай), позивач був відсутній із-за хвороби. Від інших жителів села, які приймали участь в зборах, позивачу стало відомо, що в ці списки були внесені всі працівники Чернятинського коледжу ВНАУ, а також всі пенсіонери, які вийшли на пенсію з коледжу та працівники соціальної сфери села. В інший спосіб, окрім оголошення на зборах, списки осіб, які мають право на земельну частку (пай), не оприлюднювалися. 26.11.2008 року розпорядження №809 [PERSON] районної державної адміністрації Вінницької області був затверджений проект із землеустрою щодо приватизації земель сільськогосподарського призначення на території Чернятинської сільської ради. Коли вже жителі села почали отримувати державні акти на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, позивач також звернувся в Чернятинську сільську раду, проте там він дізнався про порушення свої прав про те, що в вищезазначених списках його немає, невнесення його прізвища є помилковим, тому він змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. За рішенням Чернятинської сільської ради Жмеринського району Вінницької області 12 (позачергової) сесії 7 скликання від 09.09.2016 року та рішенням [PERSON] сільської ради Жмеринського району Вінницької області 9 (позачергової) сесії 7 скликання від 09.09.2016 року Чернятинську і [PERSON] сільські ради обєднано в [PERSON] сільську обєднану територіальну громаду з центром у селі Северинівка. Згідно довідки [PERSON] сільської ради Жмеринського району Вінницької області позивача не включено до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай). Відповідно до інформації Управління Держземагенства у [PERSON] районі Вінницької області від 31.10.2015 року за № 679 - середній розмір земельної частки (паю) на території Чернятинської сільської ради становить 2,9369 умовних кадастрових гектари, вартістю 67575, 58 грн. Відновити своє право на земельну частку (пай) та виділити земельну частку можливо за рахунок інших земель Чернятинської сільської ради, які є наявні із земель запасу по даній сільській раді, що видно з інформації № 679 від 30.10.2015 року - станом на 01.07.2015 ненаданих у власність та користування кількість земель запасу складає 23,9670 га ріллі. 14.09.2017 року ухвалою судді відкрито провадження у справі. 31.10.2017 року залучено в якості співвідповідача [PERSON] районну державну адміністрацію. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві та пояснив, що позивач [PERSON] помилково був невключений у списки осіб, які мають право на земельну частку (пай). На зборах, де обговорювалися списки осіб, які мають право на земельну частку (пай) він не був присутнім з поважних причин. Йому стало відомо, що в ці списки були внесені всі працівники Чернятинського коледжу ВНАУ. В іншій спосіб, окрім оголошення на зборах, ці списки не оприлюднювалася. Зазначив, що позивач [PERSON] є працівником Чернятинського коледжу ВНАУ з 1982 року і по теперішній час, що підтверджується трудовою книжкою, тому має право на земельну частку (пай), яку необхідно виділити із земель резервного фонду [PERSON] селищної ради Жмеринського району Вінницької області. Просив позов задовольнити. В судове засідання представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації Вінницької області [PERSON] не зявився, надав заяву в якій заявлені позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив розгляд справи провести у його відсутність. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Жмеринського району [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги визнав у повному обсязі. Представник відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши заяву про застосування строків позовної давності та надав заперечення проти позову в яких просив відмовити в задоволенні позову. 22.11.2017 суд, розглянув справу у відсутність сторін, оскільки такі скористались своїм право та в порядку ч. 2 ст.158 ЦПК України подали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Заслухавши представника позивача та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що згідно копії паспорта позивач [PERSON] зареєстрований та проживає в [INFO] (а.с.8-9). Згідно трудової книжки БТ-І №5058422 позивач [PERSON] з 1982 року по теперішній час перебуває в трудових відносинах з Чернятинським радгоспом технікумом, який перейменовано в Чернятинський коледж ВНАУ (а.с.10-11). За даними довідок Чернятинського коледжу ВНАУ №370 та №371 від 14.07.2017 року позивач [PERSON] з 1982 року і по теперішній час працює в Чернятинському радгосп-технікумі, на різних посадах, зокрема робітником, трактористом, диспетчером, провідним спеціалістом, завідуючим учбово-виробничим майстернями. Технікум декілька разів перейменовувався і тепер має назву Чернятинський коледж Вінницького національного аграрного університету (надалі - Чернятинський коледж ВНАУ (а.с.12-13). Відповідно до листа Управління Держземагенства у [PERSON] районі Вінницької області від 31.10.2015 року за №679 - середній розмір земельної частки (паю) на території Чернятинської сільської ради становить 2,9369 умовних кадастрових гектари, вартістю 67575,58 грн., не наданих у власність та користування земель запасу по Чернятинської сільської ради станом на 01.07.2015 року становить 23,9670 га ріллі (а.с.15). За розпорядженням [PERSON] районної державної адміністрації Вінницької області №342 від 21.05.2007 року було припинено право постійного користування земельними ділянками Чернятинського аграрного технікуму та передано земельні ділянки до земель запасу сільської ради (а.с.16). Згідно розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації Вінницької області №869 від 17.12.2007 року надано дозвіл Чернятинській сільській раді на розробку проекту приватизації земель на території сільської ради (а.с.17). Розпорядженням [PERSON] районної державної адміністрації Вінницької області №138 від 03.03.2008 року були затверджені списки громадян, які мають право на земельну частку (пай) (а.с.18-22). Згідно розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації Вінницької області №809 від 26.11.2008 року був затверджений проект із землеустрою щодо приватизації земель сільськогосподарського призначення на території Чернятинської сільської ради (а.с.23). Розпорядженням [PERSON] районної державної адміністрації Вінницької області №899 від 22.12.2008 року був затверджений протокол розподілу земельних часток (паїв) (а.с.24). Згідно довідки [PERSON] сільської ради Жмеринського району Вінницької області №1787 від 14.08.2017 року, позивача [PERSON] не включено до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) (а.с.25). Згідно рішення Чернятинської сільської ради Жмеринського району Вінницькі' області 12 (позачергової) сесії 7 скликання від 09.09.2016 року було обєднано територіальні громади, зокрема село Северинівка, Голубівка, селище Хатки, Матейкове [PERSON] сільської ради, сіл Чернятин, Токарівка, Слобода-Чернятинська Чернятинської сільської ради в [PERSON] сільську обєднану територіальну громаду з центром у селі Северинівка (а.с.26). Згідно рішення [PERSON] сільської ради Жмеринського району Вінницькій області 9 (позачергової) сесії 7 скликання від 09.09.2016 року було обєднано територіальні громади, зокрема с. Северинівка, Голубівка, селище Хатки, Матейкове [PERSON] сільської ради, сіл Чернятин, Токарівка, Слобода-Чернятинська Чернятинської сільської ради в [PERSON] сільську обєднану територіальну громаду з центром у селі Северинівка (а.с.27). Вказані правовідносини регулюються Цивільним та Земельним кодексами України. Відповідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним. Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Відповідно до пунктів 16,17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай), є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав п. «а» ч.3 ст.152 ЗК України. Згідно Указу Президента України від 08.08.1995 року за №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають особи, які являються членами сільськогосподарських підприємств на час отримання державного акту. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду України № 2 від 19.03.2010 року) сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (п. 17 розділу X "Перехідних положень "Земельного кодексу). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту. Невнесення до зазначеного вище списку особи, що була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання відповідно до п.7 Указу Президента України від 08.08.1995 року за №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям...» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою. Згідно ч.ч.1, 5 ст.25 ЗК України при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року, право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документом, що посвідчує право особи на земельну ділянку (пай) також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Нормами ст.ст. 10, 11 ЦПК України закріплено такі принципи цивільного судочинства, як змагальність сторін та диспозитивність цивільного судочинства, які полягають в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.57 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.59 ЦПК України). Згідно із абзацом 1 ч1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно із ч.2,3,4 ст.60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню в межах заявлених вимог, так як він належно обґрунтований, доведений позивачем, відповідає матеріальному закону, безумовно визнаний відповідачами - [PERSON] сільською радою Жмеринського району, [PERSON] районною державною адміністрацією Вінницької області і це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Суд не приймає заперечення відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, так як вони спростовуються встановленими судом обставинами. У клопотанні Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області строків позовної давності слід відмовити з огляду на таке. За змістом ст. 10 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» для забезпечення гласності щодо виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок в натурі (на місцевості) сільська, селищна, міська рада та районна державна адміністрація в межах своїх повноважень зобовязані: оприлюднити список осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), шляхом розміщення його в загальнодоступних місцях за 10 днів до початку проведення розподілу земельних ділянок. Як стверджує позивач, про порушення своїх прав він дізнався лише в 2017 році, коли звернувся до Чернятинської сільської ради про отримання земельної ділянки, тоді йому стало відомо, що його не включено до списку громадян працівників Чернятинського коледжу ВНАУ, які мають право на отримання земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), крім того і такого факту, як оприлюднення списків осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), шляхом розміщення його в загальнодоступних місцях за 10 днів до початку проведення розподілу земельних ділянок, можливості дізнатись чи включено його до списку не було. Доказів, в розумінні ч.1 ст.57 ЦПК України, які б свідчили про зворотне, Головним управління Держгеокадастру у Вінницькій області, суду не представлено, а тому суд у відповідності до ч. 5 ст. 267 ЦК України визнає поважними причини пропущення позовної давності, а тому порушене право підлягає захисту.

Outcome: approved