Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки. В позові вказала, що 15 грудня 2020 року доньці сторін по справі [PERSON] виповнилося вісімнадцять років. В той же час. Донька сторін продовжує навчатися в ДТНЗ «Яготинський ЦПТО», в зв`язку з чим немає джерел доходу та вимушена перебувати на повному матеріальному забезпеченні позивачки. Зокрема, в зв`язку з навчанням доньки, позивачка оплачує проїзд до місця навчання, купує їй одяг та продукти харчування. В той же час, відповідач батько повнолітньої [PERSON] є працездатною особою, проте матеріальної допомоги на утримання доньки після досягнення нею повноліття не надає, хоча може її надавати. Відповідач є працездатною особою та, наскільки відомо позивачці працює у ТОВ «Розподільчий центр «Плюс». Про наявність у відповідача у власності будь-якого рухомого та нерухомого майна позивачці невідомо. В свою чергу позивачка будь-якого майна у власності немає. Таким чином, оскільки доходу позивачки недостатньо для покриття витрат на утримання повнолітньої доньки, позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. Враховуючи викладене, просила стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання повнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини його доходу, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею двадцяти трьох років, на час навчання. Відповідач подав відзив на позовну заяву в якому просив позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково. На обґрунтування відзиву послався на наступні обставини. До досягнення повноліття [PERSON] він стабільно сплачував аліменти і не ухилявся від свого обов`язку утримувати свою дитину. На даний час він перебуває в офіційному шлюбі, але фактично не проживає зі своєю сім`єю. Від даного шлюбу у нього є двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , обоє дітей навчаються у школі, потребують коштів на забезпечення навчального процесу, на придбання одягу, продуктів харчування та на інші потреби для дітей відповідного віку. Також у нього є непрацездатна мати, яка проживає у сільській місцевості та потребує, як фізичної так і матеріальної допомоги. Оскільки мінімальної пенсії матері не вистачає, то значна частина його доходу відходить на забезпечення належних умов проживання матері. В нього у власності немає ні автомобіля, ні житла. На сьогоднішній час, враховуючи його склад сім`ї його дохід повністю витрачається на щоденні потреби, враховуючи комунальні платежі та допомогу матері, купівлю найнеобхіднішого одягу, продуктів, медикаментів, оплату за проїзд до місця роботи. Повнолітня донька [PERSON] навчається на безоплатно, за навчання не сплачує, і, отримує стипендію. Враховуючи викладене, просив стягнути з нього аліменти на утримання повнолітньої доньки у розмірі 1/8 частини його доходу. Позивачка подала відповідь на відзив в якому просила задоволити її позовні вимоги в повній мірі. Зазначає, що посилання відповідача на обставини перебування на його утриманні непрацездатної матері та дітей є недоведеними та не підтверджені жодними доказами, як і не надано суду належних та допустимих доказів про неможливість відповідача сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі. Згідно ст. 199 СК України батьки зобов`язані утримувати повнолітніх дочку, сина до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу та право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Не підлягають дослідженню судом доводи відповідача щодо матеріального стану позивачки оскільки ці доходи не є підставою для стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини. Матеріальний стан сторони позивача не враховується під час визначення розміру аліментів, а лише враховується можливість надання такої допомоги відповідачем. Відповідач є офіційно працевлаштованим, а відтак він спроможний надавати допомогу повнолітній доньці. Представник позивачки звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, підтримав заявлені вимоги з урахуванням обставин викладених у відповіді на відзив та наголосив щодо обов`язку батька утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, а також на принцип рівності громадян у правах і свободах та принцип недискримінації, закріплених у ст.24 Конституції України та Закону України "Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні. Відповідач звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, вимоги позову визнав частково та зазначив про урахування викладеного у відзиві на позов та рішення Яготинського районного суду Київської області від 12.04.2021 року. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Статтею 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. В силу ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до\~ст.\~150\~СК України,\~батьки зобов`язані\~виховувати дитину\~в дусі\~поваги до\~прав та\~свобод інших\~людей,\~любові до\~своєї сім`ї\~та родини,\~свого народу,\~своєї Батьківщини. Батьки\~зобов`язані\~піклуватися про\~здоров`я\~дитини,\~її фізичний,\~духовний та\~моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 5 ст. 183 ЦПК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Пункт 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» містить роз`яснення, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження", загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН, від 20 листопада 1989 року та набрала чинності 02 вересня 1990 року і ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, визнається право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.ст. 28, 29 Конвенції про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН, від 20 листопада 1989 року та набрала чинності 2 вересня 1990 року і ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, держави учасниці визнають право дитини на освіту, із метою поступового досягнення здійснення цього права на підставі рівних можливостей вони, зокрема: заохочують розвиток здібностей різних форм середньої освіти, як загальної, так і професійної, забезпечують її доступність для всіх дітей та вживають таких заходів, як введення безоплатної освіти і надання у випадку необхідності фінансової допомоги; забезпечують доступність вищої освіти для всіх на підставі здібностей кожного за допомогою всіх необхідних засобів; забезпечують доступність інформації і матеріалів у галузі освіти і професійної підготовки для всіх дітей. Освіта повинна біти спрямована на: розвиток особи, талантів, розумових, фізичних здібностей дитини в найповнішому обсязі; виховання поваги до прав людини та основних свобод, а також принципів, проголошених у Статуті Організації Об`єднаних Націй, підготовка дитини; підготовка дитини до свідомого життя у вільному суспільстві в дусі розуміння, миру, терпимості, рівноправності, етнічними, національними … У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] та [PERSON] (а.с.4-6, 19-20, 28-29). [PERSON] на даний час навчається на денній формі навчання у ДПТНЗ «Яготинський ЦПТО» по спеціальності лаборант, маляр та отримує стипендію (а.с. 3). [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 09 червня 2015 року, прізвище після державної реєстрації шлюбу дружини [PERSON] (а.с. 7). [PERSON] працює у ТОВ «Розподільчий центр «Плюс» на посаді вантажника (комплектувальника) та за період з січня 2020 року по грудень 2020 року отримав сукупний дохід в розмірі 210\~713,81 грн. (а.с. 25). [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , мають батьків [PERSON] та [PERSON] (а.с. 26-27). З Акту остеження від 02.02.2021 року (а.с. 30) вбачається, що [PERSON] , [INFO] , проживає в с. Райківщина в належному їй будинку, де проживають її дочка [PERSON] , 1989 року народження, та онук [PERSON] , 2010 року народження, син [PERSON] щодня приїжджає та допомагає матері по господарству, ремонту будинку та в оплаті комунальних послуг. З копії трудової книжки (а.с. 37-42) вбачається, що [PERSON] 25.06.2018 року звільнена з роботи за власним бажанням і більше записів про трудову діяльність у трудовій книжці немає. [PERSON] за період з 01.02.2020 року по 28.12.2020 року отримала стипендію в загальному розмірі 7\~458,29 грн. (а.с. 43-44). З Акту обстеження від 25.03.2021 року (а.с. 52) вюбачається, що [PERSON] проживає з матір`ю [PERSON] та перебуває на її утриманні. З копії ухвали від 10.03.2021 року (а.с. 46) та рішення Яготинського районного суду Київської області від 12.04.2021 року, яке не вступилу в законну силу (а.с. 58) вбачається, що з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі Ѕ частини з усіх видів його доходу з 17.02.2021 року і до досягнення дітьми повноліття. Враховуючи дані обставини, матеріальне становище сторін, їх стан здоров`я, наявність утриманців, вимоги ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 182, 183, 200, 141, 199 СК України, а також те, що відповідач має інших дітей, та враховуючи, рішення Яготинського районного суду Київської області від 12.04.2021 року невступило в законну силу та вимоги ч.4 ст.82 ЦПК України, а також те, що повнолітння дочка сторін по справі потребує коштів на необхідні канцелярські засоби та необхідні матеріали для процесу навчання, а також продукти харчування, одяг та інші речі, що забезпечить безперешкодий процес навчання та розвитку і росту повнолітньої дочки сторін, та те, що СК України передбачає стягнення витрат на навчання. Таким чином,\~враховуючи вище\~викладене,\~даючи оцінку\~встановленим обставинам\~та доказам\~в їх\~сукупності,\~суд приходить\~до висновку,\~щоз відповідача на утримання повнолітньої дочки необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/5 частини від його доходу, щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які слід стягнути до 23 років, на час навчання, що буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку повнолітньої дочки. Згідно ст. 430 ч. 1 п.1 ЦПК України\~рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі п. 3 ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Outcome: partial