Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

05.12.2018 року [PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі від якого мають доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачем та знаходяться на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від всіх видів доходу, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою суду від 05.12.2018 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Відповідачу визначено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк подав заяву, у відповідності до якої пред'явлений позов визнає повністю. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторони не подали, а тому суд, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (копія на а.с. 5), а також свідоцтвами про народження серії [NUMBER], [NUMBER] (копії на а.с. 3, 4) підтверджено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку - [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO] Довідкою Порицької сільської ради № 1597 від 06.11.2018 року (а.с. 2) підтверджено, що неповнолітні діти - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], проживають разом з матір'ю та перебувають на її утриманні. Відповідно до ст. ст. 180, 181 ч. 3, 183 ч. 1 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" установлено у 2018 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як встановлено судом, відповідач є батьком [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, однак пред'явлений позов визнає повністю, а тому наявні підстави для задоволення позову. При цьому, суд враховує обставини, визначені в ст. 182 СК України. Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Судом встановлено, що у зв'язку із зверненням до суду з даним позовом, позивач понесла витрати на оплату правничої допомоги адвоката Лісовик Ірини Олександрівни у розмірі 600 (шістсот) грн., що підтверджується договором про надання правових послуг адвоката від 04.12.2018 року (а.с. 10), а також розрахунковою квитанцією від 04.12.2018 року (а.с. 9). Таким чином, судом встановлено документальне підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу в сумі 600 гривень та співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката у відповідності до ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Підстав, визначених ч. 5 ст. 137 ЦПК України, для зменшення розміру вищевказаних витрат на правничу допомогу, судом не встановлено. При цьому, відповідачем не доведено неспівмірності витрат. Також, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,80 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць.

Outcome: approved