Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до КП «Зміїв-сервіс», в якій просить зобовязати керівництво КП «Зміїв-сервіс» вилучити з квитанції по сплаті послуг водопостачання графу по вивозу побутових відходів, виключити в його реєстру заборгованість з квітня 2011 по теперішній час по вивозу побутових відходів, заборонити проводити йому нарахування за послуги з вивозу побутових відходів, надати доручення слідчим органам перевірити фінансову діяльність відповідача. В обґрунтування позову посилається на те, що з моменту створення КП «Зміїв-сервіс» з березня 2011 року його керівництво необґрунтовано вносило в квитанцію про сплату за послуги водопостачання графу щодо вивозу побутових відходів та почало нараховувати оплату за ці послуги. Проте позивач зазначає, що договору з відповідачем щодо вивозу побутових відходів не укладав та таких пропозицій від відповідача не отримував, крім того побутових відходів він не має. Починаючи з травня 2011 року він звертався до КП «Зміїв-сервіс» , голови Зміївської міської ради, голови Зміївської районної ради, керівника Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури, керівника районної інспекції з питань захисту прав споживачів у Харківській області, голови Зміївської районної державної адміністрації, проте питання щодо виключення з квитанцій заборгованості за послуги з вивозу побутових відходів не вирішено по сьогоднішній. Також зазначив, що наявність заборгованості з вивозу побутових відходів порушує його право на отримання субсидії на опалювальний сезон 2017-2018 р.р. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та просив в їх задоволенні відмовити з підстав наведених в письмових запереченнях. Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що метою створення і діяльності КП «Зміїв-Сервіс» є здійснення господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреб населення житлово-комунальними послугами, виконання робіт, надання послуг та реалізації продукції, здійснення різних видів виробничої та комерційної діяльності для отримання прибутків та задоволення на цій основі економічних та соціальних інтересів Власника Зміївської районної ради Харківської області та членів трудового колективу. Предметом діяльності підприємства є, зокрема, задоволення потреб населення у послугах, повязаних з благоустроєм населених пунктів району із збиранням, перевезенням, зберіганням, обробленням, утилізацією, видаленням, знешкодженням і захороненням відходів, а також захисту навколишнього середовища та здоровя людини від негативного впливу. Рішенням виконавчого комітету Зміївської районної ради Харківської області №38 від 14.03.2011 року затверджено тарифи з надання КП «Зміїв-Благоустрій» послуг з вивезення твердих побутових, рідких побутових та великогабаритних відходів. Рішенням ХХХІХ сесії Зміївської районної ради Харківської області VI скликання від 30 серпня 2013 року № 589-VI було реорганізовано Комунальне підприємство «Зміїв-Благоустрій» Зміївської районної ради Харківської області шляхом приєднання до Комунального підприємства «Зміїв-Сервіс» Зміївської районної ради Харківської області. На підставі рішення виконавчого комітету Зміївської районної ради Харківської області від 04.10.2013 року № 150 виконавцем послуг по вивозу твердих і рідких побутових відходів на території Зміївської міської ради визначено Комунальне підприємство «Зміїв-Сервіс» Зміївської районної ради Харківської області. Крім того, рішенням виконавчого комітету Зміївської районної ради Харківської області №154 від 15.10.2013 року, погоджено КП "Зміїв-сервіс" Зміївської районної ради Харківської області тимчасово застосовувати для надання послуг з вивезення твердих побутових відходів, тарифи затверджені рішенням виконавчого комітету від 14.03.2011 року №38 "Про затвердження тарифів на послуги з вивезення твердих побутових відходів", які надаються КП "Зміїв-Благоустрій". 11.10.2013 р., 18.09.2015 р. та 22.11.2016 р. між Зміївською міською радою та КП «Зміїв-сервіс» укладались договори щодо вивезення твердих побутових відходів на території Зміївської міської ради. Таким чином, судом встановлено, що КП «Зміїв-сервіс» є належним та правомірним підприємством, яке надає на теперішній час в м. Зміїв послуги з вивезення твердих побутових відходів. З розрахунку за абонентським номером 5951 вбачається, що за позивачем рахується заборгованість за вивезення твердих побутових відходів, за період з серпня 2011 року по жовтень 2017 року. З матеріалів справи вбачається, що позивач починаючи з травня 2011 року звертався до КП «Зміїв-сервіс», голови Зміївської міської ради, голови Зміївської районної ради, керівника Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури, керівника районної інспекції з питань захисту прав споживачів у Харківській області, голови Зміївської районної державної адміністрації з приводу вирішення питання щодо виключення з його квитанцій заборгованості за послуги з вивозу побутових відходів. Листами від 24.06.2011 року Зміївська районна рада, від 16.06.2011 року Зміївська міська рада, від 08.08.2017 року Зміївська районна державна адміністрація повідомляла позивача про обґрунтованість нарахування КП «Зміїв-сервіс» тарифу за послуги з вивезення побутових відходів. Згідно з ч. 4 ст. 319, ч. 1 ст. 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що комунальна послуга з вивезення побутових відходів є централізованою. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відходи» виробником відходів є фізична або юридична особа, діяльність якої призводить до утворення відходів. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» зазначає, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. В той же час, комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого\~\~ самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обовязки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обовязком оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обовязком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобовязані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Отже, відповідачем безпосередньо підтверджено факт надання послуги з вивезення побутових відходів, що не спростовано позивачем, заперечень з його боку щодо неякісного надання або ненадання вказаних послуг у повному обсязі не надано. Стаття 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється на договірних засадах. В ході судового розгляду встановлено, що договір про надання комунальних послуг між сторонами не укладався. Позивач вказує на те, що він не користується послугами КП «Зміїв-сервіс», оскільки утворені відходи він утилізує. Проте, дані посилання позивача не приймаються судом до уваги, оскільки утворення відходів є безумовним та природним у процесі життєдіяльності фізичної особи, а відповідно до ч.7 ст. 33 Закону України «Про відходи», забороняється несанкціоноване скидання і розміщення відходів, у тому числі побутових, у підземних горизонтах, на території міст та інших населених пунктів, на територіях природно-заповідного фонду, на землях природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, в межах водоохоронних зон та зон санітарної охорони водних об'єктів, в інших місцях, що може створювати небезпеку для навколишнього природного середовища та здоров'я людини. Захоронення відходів у надрах допускається у виняткових випадках за результатами спеціальних досліджень з дотриманням стандартів, норм і правил, передбачених законодавством України. Крім того, відповідно до ст.. 35-1 Закону України «Про відходи», захоронення побутових відходів дозволяється тільки на спеціально обладнаних для цього полігонах/звалищах. Термічне оброблення (спалювання) побутових відходів дозволяється лише на спеціально призначених для цього підприємствах чи об'єктах. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг само по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказаний висновок міститься у Постанові Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у цивільній справі № 6-59цс13. Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обовязки, і такою дією є реальне надання послуг КП «Зміїв-Сервіс» та фактичне отримання їх позивачем. Таким чином, судом встановлено, що КП «Зміїв-сервіс» належним чином та в повному обсязі надавались послуги з вивезення побутових відходів, сторони перебувають у фактичних договірних відносинах. Щодо вимоги позивача про надання доручення слідчим органам перевірити фінансову діяльність відповідача, суд зазначає, що ця вимога не відповідає встановленим ст.16 ЦК України способам захисту свого права та інтересів. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відмову в їх задоволенні. Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. Виходячи з вищенаведеного,

Outcome: dismissed