Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

10 грудня 2020 року до Голопристанського районного суду Херсонської області надійшла позовна заява першого заступника керівника Херсонської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Херсонської обласної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області до [PERSON] про скасування рішення державного реєстратора та припинення права власності на земельну ділянку площею 2,004 га кадастровий номер 6522381500:07:003:0006 (т. 1 а.с. 1-15). Також до суду надійшли позови першого заступника керівника Херсонської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Херсонської обласної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області до [PERSON] про скасування рішень державного реєстратора та припинення права власності на земельні ділянки: площею 2,0 га кадастровий номер 6522381500:07:003:0010, площею 2,0002 га кадастровий номер 6522381500:07:003:0021, площею 1,9981 га кадастровий номер 6522381500:07:003:0012, площею 2,0002 га кадастровий номер 6522381500:07:003:0011, площею 1,9999 га кадастровий номер 6522381500:07:003:0007, площею 2,0 га кадастровий номер 6522381500:07:003:0002 (т.1 а.с. 43-57, а.с. 85-92; т.2 а.с. 1-15, а.с. 43-57, а.с. 120-134, а.с. 163-177). Ухвалами суду вказані позови об`єднано в одне провадження. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Новокаховською місцевою прокуратурою під час моніторингу веб-сервісів Публічної кадастрової карти, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного державного реєстру судових рішень виявлено факти незаконного набуття у приватну власність [PERSON] земельних ділянок, розташованих на території Геройської сільської ради Голопристанського району Херсонської області. Підставою для державної реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вказано неіснуюче рішення Голопристанського районного суду Херсонської області №2-417/08. На час реєстрації спірні земельні ділянки знаходилась у державній власності. Крім того, земельні ділянки фактично знаходяться у межах прибережної захисної смуги Ягорлицької затоки Чорного моря. З урахуванням того, що [PERSON] право власності зареєстровано неправомірно, оскільки останній його не набував, дійсним власником земельних ділянок є держава, позивач просив вищевказані позови задовольнити. Представники Херсонської обласної державної адміністрації та Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області надіслали до суду письмові пояснення, з яких вбачається, що наведені у позовній заяві факти свідчать про протиправність дій з боку відповідача [PERSON] , вимоги прокурора є обґрунтованими, а тому просили позови задовольнити. Представник позивача надав до суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на задоволенні позовів, та просить розгляд справи провести без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. Згідно з ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, надавши оцінку доводам та запереченням сторін в сукупності з наданими письмовими доказами, оцінивши докази у справі, суд дійшов наступного висновку. Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, [PERSON] значиться власником: - земельної ділянки площею 2,004 га з кадастровим номером 6522381500:07:003:0006, за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, Геройська сільська рада, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства; відомості внесено до реєстру 07.11.2018 реєстратором Херсонської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради Херсонської області, номер рішення 43900687, підстава: довідка №01-45/741/2018 від 24.10.2018, рішення Голопристанського районного суду Херсонської області №2-417/08 від 07.03.2008 (т.1 а.с. 28-29); - земельної ділянки площею 2 га з кадастровим номером 6522381500:07:003:0010, за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, Геройська сільська рада, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства; відомості внесено до реєстру 07.11.2018 реєстратором Херсонської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради Херсонської області, номер рішення 43902084, підстава: довідка №01-45/741/2018 від 24.10.2018, рішення Голопристанського районного суду Херсонської області №2-417/08 від 07.03.2008 (т.1 а.с. 76-77); - земельної ділянки площею 2,0002 га з кадастровим номером 6522381500:07:003:0021, за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, Геройська сільська рада, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства; відомості внесено до реєстру 07.11.2018 реєстратором Херсонської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради Херсонської області, номер рішення 43905388, підстава: довідка №01-45/741/2018 від 24.10.2018, рішення Голопристанського районного суду Херсонської області №2-417/08 від 07.03.2008 (т.1 а.с. 106-108); - земельної ділянки площею 1,9981 га з кадастровим номером 6522381500:07:003:0012, за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, Геройська сільська рада, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства; відомості внесено до реєстру 07.11.2018 реєстратором Херсонської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради Херсонської області, номер рішення 43903027, підстава: довідка №01-45/741/2018 від 24.10.2018, рішення Голопристанського районного суду Херсонської області №2-417/08 від 07.03.2008 (т.2 а.с. 37-38); - земельної ділянки площею 2,0002 га з кадастровим номером 6522381500:07:003:0011, за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, Геройська сільська рада, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства; відомості внесено до реєстру 07.11.2018 реєстратором Херсонської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради Херсонської області, номер рішення 43902366, підстава: довідка №01-45/741/2018 від 24.10.2018, рішення Голопристанського районного суду Херсонської області №2-417/08 від 07.03.2008 (т.2 а.с. 76-77); - земельної ділянки площею 1,9999 га з кадастровим номером 6522381500:07:003:0007, за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, Геройська сільська рада, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства; відомості внесено до реєстру 07.11.2018 реєстратором Херсонської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради Херсонської області, номер рішення 43901080, підстава: довідка №01-45/741/2018 від 24.10.2018, рішення Голопристанського районного суду Херсонської області №2-417/08 від 07.03.2008 (т.2 а.с. 153-154); - земельної ділянки площею 2 га з кадастровим номером 6522381500:07:003:0002, за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, Геройська сільська рада, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства; відомості внесено до реєстру 07.11.2018 реєстратором Херсонської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради Херсонської області, номер рішення 43899666, підстава: довідка №01-45/741/2018 від 24.10.2018, рішення Голопристанського районного суду Херсонської області №2-417/08 від 07.03.2008 (т.2 а.с. 181-182). Проте, як вбачається з матеріалів справи, рішення Голопристанського районного суду Херсонської області №2-417/08 від 07.03.2008 у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу земельних ділянок дійсними, на підставі якого внесено запис про право власності [PERSON] на вказані земельні ділянки, взагалі не існує. За таким номером (2-417/2008) в архіві Голопристанського районного суду Херсонської області зберігається оригінал рішення від 08.07.2008 у справі, що не має відношення до відповідача та визнання за ним права власності на земельні ділянки - за позовом [PERSON] до [PERSON] та ПП [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (т.1 а.с. 17, 18-20). Згідно з інформацією, наданою Головним управлінням держгеокадастру у Херсонській області, земельні ділянки, які є предметом позовів, до 01.11.2018 відносились до державної форми власності (т.1 а.с. 16). Таким чином, відповідач [PERSON] зареєстрував право власності на спірні земельні ділянки за відсутності відповідного рішення уповноваженого органу, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України, відповідно до якої громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що спірні земельні ділянки фактично знаходяться у межах прибережної смуги Ягорлицької затоки Чорного моря. Згідно з даними публічної кадастрової карти України, відстань від південної межі ділянок до урізу води Ягорлицьої затоки Чорного моря становить від 50 м, від північної межі - 180 м, тобто отримані [PERSON] у власність ділянки повністю знаходяться у нормативно визначених межах прибережної захисної смуги Ягорлицької затоки Чорного моря. Велика Палата Верховного Суду вказує на те, що заволодіння громадянами та юридичними особами землями водного фонду всупереч вимогам ЗК України (перехід до них права володіння цими землями) є неможливим. Розташування земель водного фонду вказує на неможливість виникнення приватного власника, а отже, і нового володільця, крім випадків, передбачених у статті 59 цього кодексу (висновки Великої Палати Верховного Суду, сформульовані у постанові від 22 травня 2018 року у справі № 469/1203/15-ц, у пункті 70 постанови від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц). Отже, в судовому засіданні встановлено, що у даному випадку із державної власності на користь [PERSON] неправомірно вибули земельні ділянки, що суперечить принципам регулювання земельних відносин в Україні, які закріплені в ст. 14 Конституції України та ст.5 Земельного кодексу України. Землі України за основним цільовим призначенням поділяються, зокрема, на землі сільськогосподарського призначення, землі водного фонду (стаття 19 ЗК України). Відповідно до ч.1 ст. 58 ЗК України, ст. 4 ВК України до земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів. Чинним законодавством установлено особливий правовий режим використання земель водного фонду. Статтею 59 ЗК України передбачено обмеження щодо набуття таких земель у приватну власність та встановлено можливість їх використання для визначених цілей на умовах оренди. Згідно з пунктом "д" частини четвертої статті 84 ЗК України землі водного фонду не можуть передаватися у приватну власність, крім випадків, передбачених законодавством. Відповідно до частин другої, четвертої статті 59 ЗК України громадянам та юридичним особам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть безоплатно передаватись у власність замкнені природні водойми (загальною площею до 3 гектарів). Власники на своїх земельних ділянках можуть у встановленому порядку створювати рибогосподарські, протиерозійні та інші штучні водойми. Громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб (у тому числі рибництва (аквакультури)), культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт, догляду, розміщення та обслуговування об`єктів портової інфраструктури і гідротехнічних споруд тощо, а також штучно створені земельні ділянки для будівництва та експлуатації об`єктів портової інфраструктури та інших об`єктів водного транспорту. Землі водного фонду можуть бути віднесені до земель морського і річкового транспорту в порядку, встановленому законом. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що землі під водними об`єктами загальнодержавного значення, зокрема, зайняті поверхневими водами: водотоками (річки, струмки), штучними водоймами (водосховища, ставки) і каналами; іншими водними об`єктами; підземними водами та джерелами, внутрішніми морськими водами та територіальним морем, а також прибережні захисні смуги вздовж річок (у тому числі струмків та потічків), морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм не можуть передаватись у власність громадян, оскільки є землями водного фонду України. Крім того, згідно зі статтею 60 ЗК України та статтею 88 ВК України уздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності у межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. Правовий режим прибережних смуг визначається статтями 60-62 ЗК України та статтями 1, 88-90 ВК України. За змістом статті 60 ЗК України, статті 88 ВК України прибережні захисні смуги встановлюються по обидва береги річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною: для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менше 3 гектарів - 25 метрів; для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад 3 гектари - 50 метрів; для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів. Якщо крутизна схилів перевищує три градуси, мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється. У межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням конкретних умов, що склалися. Уздовж морів та навколо морських заток і лиманів виділяється прибережна захисна смуга шириною не менше двох кілометрів від урізу води. Відповідно до статті 61 ЗК України, статті 89 ВК України прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності. Зокрема, у прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється: розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво; зберігання та застосування пестицидів і добрив; влаштування літніх таборів; для худоби; будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів тощо. Об`єкти, що знаходяться у прибережній захисній смузі, можуть експлуатуватись, якщо при цьому не порушується її режим. Не придатні для експлуатації споруди, а також ті, що не відповідають встановленим режимам господарювання, підлягають винесенню з прибережних захисних смуг. Стаття 153 Земельного кодексу України визначає, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. Згідно ч.1 ст. 126 Земельного кодексу України право власності земельної ділянки оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Частиною першою статті 182 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Правовідносини у цій справі регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25 грудня 2015 року. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч.3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор зокрема: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Аналіз наведеного дає підстави вважати, що до кола повноважень державного реєстратора входить дослідження документів на предмет їх відповідності вимогам законодавства, визначення факту виникнення в заявника речового права на нерухоме майно або ж його обтяження, а також встановлення відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно. Крім того, саме зазначені положення Закону встановлюють межі дослідження наведених юридичних фактів. Цими межами і є подані документи та права, які з них виникають. Враховуючи зазначене, державний реєстратор, в порушення вимог чинного законодавства, не перевіривши та не уточнивши належним чином подані [PERSON] документи, без рішення уповноваженого органу зареєстрував за останнім право власності на спірні земельні ділянки, які поміж іншого знаходяться у межах прибережної захисної смуги Ягорлицької затоки Чорного моря, внаслідок чого було порушено інтереси держави, оскільки з її власності вибули земельні ділянки загальною плою площею понад 14 га. Таким чином, рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права приватної власності на зазначені земельні ділянки, є незаконними, а тому позови підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 29428 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved