Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що [INFO] померла їх мати [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина у виді земельної ділянки площею 3,2400 га, кадастровий номер [NUMBER], призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Зеленківської сільської ради Миронівського району Київської області. Будучи спадкоємцями померлої, вони спадщину прийняли та мають перешкоди в оформленні спадкових прав. Державний акт на право власності на земельну ділянку, який був виготовлений та виданий померлій, містить виправлення. Дана обставина перешкоджає оформити спадщину у встановленому законом порядку, тому просили в судовому порядку визнати за кожним з них право власності на 1/2 частину належної [PERSON] до дня смерті земельної ділянки. В судове засідання позивачі не з'явилися. Подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, в яких вказали, що позовні вимоги підтримують. Представник відповідача Зеленьківської сільської ради Миронівського району Київської області в судове засідання не з'явився. В надісланій до суду заяві сільський голова просить розглядати справу у відсутності представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечує. Представник відповідача відділу Держгеокадастру у Миронівському районі Київської області в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання, причини неявки суду не відомі. Зважаючи на ті обставини, що будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, відповідач [PERSON] вдруге не з"явилася до суду, доказів поважності причини неявки в судове засідання не надала, враховуючи правила ст.ст. 157, 169 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та можливість вирішення справи у відсутності відповідача. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна. За приписами статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, як зазначено у статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов'язання встановлено законодавством у зв'язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до пункту "г" ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 05 липня 2007 року Зеленьківською сількою радою Миронівського району Київської області. Після її смерті відкрилась спадщина. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивачі є спадкоємцями померлої [PERSON] за законом першої черги, оскільки є її синами. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвами про народження : серії [NUMBER], виданим повторно 02 грудня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миронівського районного управління юстиції у Київській області та серії [NUMBER], виданим повторно 07 грудня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миронівського районного управління юстиції у Київській області. Матеріалами спадкової справи померлої № 569/2007 підтверджується факт прийняття позивачами спадщини після померлої [PERSON] Відповідач [PERSON] також являється спадкоємцем померлої [PERSON] першої черги за законом. Згідно договору про поділ спадкового майна від 25.12.2012 спадкоємці за взаємною згодою вирішили поділити спадкове майно в порядку, згідно якого позивачам переходить у спадщину по 1/2 частці земельна ділянка площею 3,2400 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Зеленківської сільської ради Миронівського району Київської області, належна померлій [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданного 13 грудня 2013 року Миронівською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 13 грудня 2006 року за № 010604300586. Встановлено, що померлій на підставі розпорядження Миронівської РДА № 53 від 24 лютого 2005 року передано у власність земельну ділянку площею 3,2400 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В підтвердження права власності на вказану земельну ділянку було виготовлено державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], копія якого додана до позовної заяви. Зазначений державний акт було зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 13 грудня 2006 року за № 010604300586. Державний акт був виготовлений та виданий на ім'я [PERSON]. Виготовлений та виданий померлій [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку містить помилки у написанні її імені та виправлення. Встановлено, що у державному акті на право власності на земельну ділянку її ім'я вказано «[PERSON]». Державний акт містить виправлення імені власника, незважаючи на ті обставини, що самостійне виправлення виявлених помилок у державних актах не допускається. З наданих позивачем письмових доказів вбачається, що у особистих документах померлої [PERSON] її ім'я значиться як «[PERSON]». Згідно Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виданого відділом Держземагенства у Миронівському районі Київської області, власником земельної ділянки за держаним актом серії [NUMBER] є [PERSON]. Згідно з пунктом 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Пунктом 4.20 вказаного Порядку передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру. У матеріалах справи міститься відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, що полягають у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вказані обставини підтверджуються листом державного нотаріуса Вашеки С.В. № 95/02-14 від 04 лютого 2016 року та матеріалами спадкової справи померлої [PERSON] № 569/2007. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Отже, оформити право власності на земельну ділянку в порядку спадкування можливо лише у разі, якщо є документ, який підтверджує зазначене право власності. У статті 16 ЦК України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 даного Кодексу визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Оскільки позивачі мають перешкоди у оформленні спадкових прав, питання визначення належності права на майно має вирішуватись у судовому порядку, рішення суду буде юридичним документом для оформлення спадкових прав. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 373, 1216, 1218, 1223, 1261, 1270, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 81, 125, 126, 158 ЗК України,

Outcome: approved