Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що після смерті його батька, [PERSON], відкрилась спадщина до якої входять дві земельні ділянки та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та після смерті його матері, [PERSON] - земельна ділянка, виникла необхідність прийняти спадщину, однак в нотаріальній конторі йому відмовляють у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, 11.03.1998 року його батько та мати склали заповіти в яких заповіли все своє майно своїм дітям сину [PERSON] та дочці [PERSON], іншим чином ніж шляхом звернення до суду його спадкові права не набути, просить суд визнати за ним право власності на земельні ділянки та житловий будинок. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, надіслав до суду заяву в якій просить слухати справу без їх участі. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що батько позивача, [PERSON] , який помер 04.07.2004 року в с. Чудин Радомишльського району Житомирської області був власником земельних ділянок: площею 1.9568 га, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Меньківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області і межі якої зазначені у Державному акті на право приватної власності на земельну ділянку серії І-ЖТ№091416, виданому 13 серпня 2004 року та площею 1.8370 га, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Великорацької сільської ради Радомишльського району Житомирської області і межі якої зазначені у Державному акті на право приватної власності на земельну ділянку серії І-ЖТ №175875, виданому 13 серпня 2004 року, а також цілого житлового будиноку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: с. Чудин, Радомишльського району Житомирської області по вул. Центральній №204. Мати позивача [PERSON], яка померла 12.01.2002 року в с. Чудин Радомишльського району Житомирської області, була власником земельної ділянки площею 2.6193 га, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Мірчанської сільської ради Радомишльського району Житомирської області і межі якої зазначені у Державному акті на право приватної власності на земельну ділянку серії І-ЖТ№112256, виданому 13 серпня 2004 року. Крім того, судом встановлено, що 11.03.1998 року його батько та мати склали заповіти в яких заповіли все своє майно своїм дітям сину [PERSON] та дочці [PERSON], В свою чергу, [PERSON] письмово відмовилась від прийняття спадщини на користь свого брата [PERSON] У звязку з тим, що іншим шляхом права позивача на спадкове майно захистити неможливо суд задовольняє її позовні вимоги. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.5 ст. 1268 незалежно від відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 10 додатку №1 до п.2.1. "Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 р. N 7/5 документом для реєстрації права власності може бути рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 327 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Приймаючи до уваги викладене та те, що іншим шляхом права позивача на спадкове майно захистити неможливо, суд його позовні вимоги задовольняє.

Outcome: approved