Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

06.04.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ним як за спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері [PERSON], померлої [INFO], право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] Ізмаїльського району, Одеської області, мотивуючи тим, що державним нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. У правовстановлюючому документі - свідоцтві про право власності № [NUMBER], виданому Саф'янівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області 08.11.2001 року, зареєстрованому Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації 09.11.2001 року за № 3-289, на житловий будинок по [ADDRESS] не вказано розмір часток співвласників. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] сповіщений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER], виданого Саф'янівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області 08.11.2001 року, зареєстрованого Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації 09.11.2001 року за №3-289, житловий будинок по [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON]. Згідно матеріалів технічного паспорту зазначеного житлового будинку, виданого КП «Ізмаїльське МБТІ» у 2001 році по вул. по [ADDRESS] Ізмаїльського району Одеської області знаходиться житловий будинок, власниками якого значаться [PERSON] та [PERSON] (за кожним по 1/2 частині). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24.11.2011 року, виданого Виконавчим комітетом Саф'янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] померла [INFO] року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] Ізмаїльського району, Одеської області. За життя спадкодавець залишив заповіт, яким земельну ділянку, яка розташована на території Саф'янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, заповіла [PERSON]. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - чоловік [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 16.09.1967 року, виданим Саф'янською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області; - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.10.1975 року, виданим Саф'янською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області. Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України - спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Як було встановлено в судовому засіданні, [PERSON] на прийняття спадщини у вигляді 1/2 частини [ADDRESS] Ізмаїльського району, Одеської області не претендує, від спадщини відмовився та не заперечує проти визнання права власності за сином [PERSON]. Іншій спадкоємець [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] не прийняв, оскільки на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем не проживав та в установлений законом строк заяви про прийняття спадщини до нотаріуса не подав. Згідно довідки виконавчого комітету Саф`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за № 1744 від 07.11.2014 року у відповідності із записами в погосподарській книзі Саф`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за № 10, громадянам [PERSON] та [PERSON] належить по 1/2 частині (кожному) на правах особистої власності житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] Ізмаїльського району, Одеської області. На день смерті та на протязі шести місяців з дня смерті спадкодавця [PERSON] [PERSON] проживав та був зареєстрований в спадковій частині вищезазначеного будинку. Тобто позивач [PERSON] спадщину прийняв. Письмовою відповіддю державного нотаріуса [PERSON] Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області № 739/02-14 від 25.03.2015 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з тим, що у правовстановлюючому документі - свідоцтві про право власності № [NUMBER], виданому Саф'янівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області 08.11.2001 року, зареєстрованому Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації 09.11.2001 року за №3-289, на житловий будинок по [ADDRESS] не вказано розмір часток співвласників. Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 "Про судову практику у справах про спадкування" у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, у тому числі, з огляду на те, що відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved