Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

13.11.2015 року орган опіки та піклування Колодяженської сільської ради Романівського району звернувся до суду з позовом в інтересах неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], до [PERSON] про позбавлення батьківських прав у зв'язку з ухиленням від виконання обов'язків по вихованню дитини, та стягнення з відповідача на користь осіб чи установ, де буде проживати дитина, аліментів на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі - у розмірі 50,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач має малолітнього сина - [PERSON], [INFO], реєстрація народження якого проведена відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. [PERSON] всупереч нормам Сімейного кодексу України, не виконує свої конституційні обов'язки по вихованню та утриманню сина, свідомо ухиляється від їх виконання, не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, отримує допомогу одинокої матері, яку використовує на власні потреби, схильна до вживання алкогольних напоїв, була притягнута до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП, неодноразово на засіданнях виконавчого комітету Колодяженської сільської ради розглядалося питання про виконання нею батьківських обов'язків. З серпня 2014 року по даний час неповнолітній [PERSON] проживає разом з тіткою [PERSON] в м. Київ, де навчається в спеціалізованій загальноосвітній школі-інтернаті №17. Відповідно до положень ст.ст. 150, 164 ч.1 п.2, 184 Сімейного кодексу України позивач просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача - органу опіки та піклування Колодяженської сільської ради Пясківська Н.П., заявлений позов підтримала повністю та просила винести рішення про задоволення позову у зв'язку з ухиленням [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків по утриманню та вихованню дитини, а також просила стягувати з відповідачки аліменти на утримання дитини в розмірі 50,00 грн. щомісячно. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, показавши, що надати пояснення щодо заявленого позову не може. Однак, відповідаючи на питання, [PERSON] пояснила, що дійсно в серпні 2014 року судом притягувалася до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов'язків відносно сина [PERSON]; з серпня 2014 року по теперішній час її син [PERSON] проживає у сім»ї [PERSON] в м. Києві, за весь цей період вона жодного разу не відвідала та не утримувала свого сина; отримані від держави кошти, як одинокій матері, в сумі 400 грн. вона використовувала не на сина, а на власні потреби; на теперішній час у неї немає можливості забрати дитину до себе за відсутністю умов для цього. Третя особа [PERSON] показала, що у зв'язку з неналежним виконанням батьківських обов'язків [PERSON] вона в серпні 2014 року забрала [PERSON] до себе в м. Київ, де до теперішнього часу опікується та утримує дану дитину. Відповідачка за весь цей період жодного разу не поцікавилась сином та будь-якої допомоги не надала, а отримані на дитину кошти використовує на особисті потреби. В теперішній час поведінка відповідачки не змінилася, оскільки в будинку антисанітарія, відсутні елементарні умови для проживання та навчання дитини, відповідачка ніде не працює, а заявлений позов не визнає, оскільки не бажає втратити допомогу від держави, як одинокій матері. Представник третьої особи органу опіки та піклування Романівської райдержадміністрації Зелюнко А.В. вважає, що заявлений позов обгрунтований та підлягає повному задоволенню, що також підтверджується мотивованим висновком Органу опіки та піклування Романівської райдержадміністрації від 25.11.2015 року. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що [PERSON], [INFO], має неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відомості про батька в свідоцтві про народження дитини записані за вказівкою матері, відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного Кодексу України. Із актів обстеження проживання сім'ї [PERSON] та рішень засідання виконавчого комітету Колодяженської сільської ради вбачається, що відповідач вихованням сина не займається, матеріальної допомоги не надає. В житловому будинку, де проживає [PERSON], панує антисанітарія, немає окремого місця для підготовки уроків сину, будинок потребує ремонту. З 26.08.2014 року дитина проживає з тіткою, [PERSON], в м. Києві, яка займається його вихованням та матеріальним забезпеченням. За кошти тітки йому була проведена операція та лікування. На даний час неповнолітній [PERSON] навчається в 1-А класі спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату №17 м. Києва та перебуває на неповному державному утриманні. Всі обов'язки щодо забезпечення необхідного догляду та належних умов проживання здійснює [PERSON] Судом встановлено, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків, протягом тривалого часу не виховує та не утримує свого неповнолітнього сина, не цікавиться його життям та здоров'ям, будь-якої матеріальної допомоги не надає. Відповідач не працює, схильна до вживання алкогольних напоїв, отримує допомогу одинокої матері на дитину [PERSON] з 01.07.2007 року по даний час, яку використовує на власні потреби, а не на утримання дитини. Згідно постанови Романівського районного суду від 26.08.2014 року [PERSON] було визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, за неналежне виконання нею батьківських обов'язків щодо виховання та утримання свого неповнолітнього сина [PERSON]. Згідно нотаріально посвідчених заяв відповідачки [PERSON] від 26.08.2014 року, від 26.08.2015 року та довіреності від 26.08.2015 року, вбачається, що [PERSON] добровільно надала свою згоду та не заперечує, щоб [PERSON] виконувала всі обов'язки і права щодо її дитини - [PERSON], що свідчить також про те, що відповідачка самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків відносно свого неповнолітнього сина [PERSON] Відповідно до мотивованих висновків органу опіки та піклування Колодяженської сільської ради Романівського району від 21.09.2015 року та органу опіки та піклування Романівської райдержадміністрації від 25.11.2015 року з урахуванням інтересів малолітнього [PERSON] органи опіки та піклування вважають за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітнього сина [PERSON] Дані обставини підтверджуються поясненнями сторін, третіх осіб та матеріалами справи. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються ст.ст. 150, 164 ч.1 п.2, 165, 166, 167, 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України. Пленум Верховного Суду України в пунктах 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України. З врахуванням наданих та досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку, що заявлений позов про позбавлення відповідачки батьківських прав є обґрунтований та підлягає повному задоволенню в зв'язку з ухиленням відповідачки від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, відповідно до положень п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України. Враховуючи, що відповідач не бажає змінювати своє ставлення до виховання своєї дитини, не цікавиться її життям та навчанням, не спілкується з нею, не приїжджає та не надає моральної та матеріальної допомоги для утримання дитини та її повноцінного розвитку, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позову та позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо її неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину (ст.166 СК України). Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позбавлення батьків батьківських прав не припиняє їхнього аліментного обов'язку щодо дитини. У відповідності до вимог ст.166 СК України, батьки, позбавлені батьківських прав, не звільняються від обов'язку щодо утримання своїх дітей. Згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи наявність у відповідача обов'язків утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття та відсутністю на її утриманні інших осіб, суд вважає можливим стягувати з відповідача аліменти на утримання [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 50,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, на користь осіб чи установ, де буде проживати дитина. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 974,40 грн. На підставі ст. ст. 150, 164 ч. 1 п.2, 165, 166, 167, 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, та

Outcome: approved