Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до[PERSON] та третьої особи - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 29.04.1993 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], за час якого [INFO] року у них народилася дочка [PERSON]. В червні 2017 відповідач поїхав на роботу за кордон не оформивши належно дозвіл на виїзд дитини закордон. Зазначає, що вона має можливість відвідувати з культурно-просвітницькою метою європейські країни, в зв'язку з чим просить суд надати дозвіл [PERSON] на виїзд за кордон з метою розширення дитячого кругозору про навколишній світ, ознайомлення дитини з європейською культурою та простором. Сторони в судове засідання не з'явилися, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач та представник третьої особи - [PERSON] позовні вимоги підтримують у повному обсязі, відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ст.197 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Оглянувши матеріали справи, надавши належну оцінку доказам по справі, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.05.2006 року [PERSON] народилася [INFO] року, батьками якої значаться [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається із копії свідоцтва про шлюбсерія [NUMBER] від 29.04.1993 року [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який був зареєстрований 29 квітня 1993 року Будинком урочистих подій м. Дрогобича, Львівської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 196. З посвідчення серії [NUMBER] від 27.11.2009 року, видане [PERSON] вбачається, що [PERSON], [INFO] є дитиною-інвалідом, якій призначено соціальну допомогу. Згідно ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Згідно зі ст.7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і порядок розв'язання спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України" від 21 січня 1994 року. Відповідно до ст. 3 вказаного Закону перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється при пред'явленні одного з документів, вказаних в ст. 2 Закону. За змістом ст. 4 Закону України „Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до п.2-1 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27 січня 1995 року встановлено, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюється лише за згодою обох батьків (усиновлювачів), піклувальників (далі - батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними. Згідно п.п.3 п.2-2 даних Правил передбачено, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється у разі пред'явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину. Відповідно до ст. ст. 3, 6 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Як вбачається із ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», батько та мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ст.155 СК України, здійснення батьківських прав та виконання обов'язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 313 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків, та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які ними уповноважені. На підставі наведеного, враховуючи те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, відповідач не заперечив щодо задоволення позовних вимог, проте, не має на даний час можливості надати належним чином оформленої згоди на тимчасовий виїзд у супроводі матері малолітньої дитини за кордон для розширення дитячого кругозору про навколишній світ, ознайомлення дитини з європейською культурою та простором, що перешкоджає забезпеченню реалізації охоронюваних законом прав та інтересів [PERSON], [INFO], а тому, виходячи насамперед з інтересів дитини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення даного позову. На підставі ст. 5 Закону України „Про судовий збір" суд звільняє позивача від сплати судового збору, оскільки на її утриманні є дитина-інвалід віком до 18 років.

Outcome: approved