Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

13.10.2020 року до Центрального районного суду м. Миколаєва на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10.09.2020 року про передачу справи до належного суду, надійшла позовна заява [PERSON] до ТОВ «Вердикт Капітал», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому позивач просив: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 16.07.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем зареєстрований в реєстрі за № 11988, про стягнення заборгованості за кредитним договором № 401648871 від 29.08.2014 року; витребувати з ТОВ "Вердикт Капітал"на користь [PERSON] суму судового збору в розмірі 840,00 грн. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що такий напис не підлягає виконанню на підставі відсутності ознак безспірності заборгованості за кредитними правовідносинами, що виникли між сторонами. Правом на надання відзиву на позов відповідач не скористався. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 15.10.2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі. У період з жовтня 2020 року по 18.02.2021 року справа перебувала в провадженні іншого складу суду. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.02.2021 року визначено головуючого у справі суддю Шолох Л.М. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 23.02.2021 року справу прийнято до свого провадження суддею Шолох Л.М. та призначено її до розгляду у порядку загального позовного провадження. Одночасно з цим, судом витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. належним чином завірену копію виконавчого напису № 11988 виданого 16.07.2020 року про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь ТОВ «Вердикт Капітал» у розмірі 32 946, 27 грн та належним чином завірені копії матеріалів на підставі яких було вчинено виконавчий напис №11988 від 16.07.2020 року. 13 травня 2021 року ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва задоволено клопотання позивача [PERSON] та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича. 26 серпня 2021 року на виконання ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 23.02.2021 року, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. до суду надіслано повідомлення, з якого вбачається, що виконати вимогу суду щодо витребування копії виконавчого напису про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь ТОВ «Вердикт Капітал» у розмірі 32 946, 27 грн та належним чином завірені копії матеріалів на підставі яких було вчинено виконавчий напис №11988 від 16.07.2020 року не можливо. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 серпня 2021 року витребувано у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Р. В. належним чином засвідчену копію виконавчого напису № 11988 виданого 16.07.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораем О.С. 01 грудня 2021 року від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Р.В. на виконання ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 серпня 2021 року до суду надійшла заява про долучення доказів до справи. У судове засідання 22 грудня 2021 року сторони не з`явилися. Від позивача надійшла заява у якій він просить суд провести розгляд справи без його участі та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату та час слухання справи, до суду не з`явився з невідомих суду причин. Зважаючи на бажання позивача, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін справи. Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. 16 липня 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал», право вимоги якому перейшло на підставі договору відступлення прав вимоги від ПАТ «Альфа-Банк», суми заборгованості у розмірі 32 946,27 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва від 18.08.2021 року ВП № 62713266 звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] . Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог суд зазначає таке. Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року № 3425-XII (в редакції чинній станом на 08 серпня 2020 року, далі - Закон № 3425-XII) нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Відповідно до пункту 19 частини першої статті 34 Закону № 3425-XII нотаріуси вчиняють виконавчі написи. Частиною 1 статті 88 Закону № 3425-XII встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Тобто, виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості. Порядок вчинення нотаріальних дій, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі слід перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Таких висновків дійшов Верховним Судом у постанові від 06 травня 2019 року №320/7932/16-ц. Щодо переліку документів, які є підставою для вчинення виконавчого напису суд зазначає таке. Статтею 87 № 3425-XII для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік таких документів наведено у постанові Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, якою затверджено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік). Враховуючи ухвалення Київським апеляційним адміністративним судом постанови від 22 лютого 2017 року № 826/20084/14, залишеної без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року № К/800/6492/17 та № К/800/7651/17, до даних правовідносин має бути застосовано Перелік у редакції, чинній станом на 29 листопада 2001 року. Пунктом 1 зазначеного Переліку в редакції від 29 листопада 2001 року передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Зі змісту оскаржуваного у цій справі виконавчого напису слідує, що підставою для винесення оскаржуваного виконавчого напису є: кредитний договір №600358645 від 29.08.2014 року, укладеним між ПАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал» та договори про відступлення права вимоги за цим договором укладеними між кредитором АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи», ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», ТОВ «Вердикт Капітал». При цьому посилання на угоди, які б були посвідчені нотаріусом виконавчий напис від 16.07.2020 року не містить. Слід зазначити, що кредитний договір від 29.08.2014 року № 600358645 укладений у простій письмовій формі, про що свідчить його копія, наявна в матеріалах справи. Відтак, оскаржуваний у цій справі виконавчий напис вчинено з порушенням Порядку. Стосовно безспірності сум які були стягнуті за виконавчим написом, що оспорюється, суд зазначає таке. Зі змісту виконавчого напису слідує, що стягнення за ним проводиться за період з 16 січня 2019 року до 11 березня 2020 року у сумі 32 946, 27 грн, яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 15 493, 68 грн; строкова заборгованість по несплаченим відмоткам за користування кредитом - 11 050, 21 грн; строкова заборгованість за штрафами і пенями 5 752, 38 грн; за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом у розмірі 650,00 грн. На ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 27.08.2021 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В. надав копії документів, наявні у нього що стосуються спірного виконавчого напису, а саме копії: анкети-заяви про акцепт на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках продукту «Максимум», виписка з особового рахунка № [NUMBER] [PERSON] за кредитним договором № 600358645 від 29.08.20142 року та виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. від 16.07.2020 року. Із копій документів, наявних в матеріалах справи, слідує, що позивач у цій справі [PERSON] отримав від ПАТ «Альфа-Банк» кредит 1 895,83 грн та згідно з додатком до кредитного договору отриманий кредит позивач мав сплатити протягом двох років. Відповідно до виписки з особового рахунка за кредитним договором № 600358645 [PERSON] , відповідно до якого сума заборгованості позивача за період з 16 січня 2019 року до 11 березня 2020 року становить 32 296 грн 27 коп. Зазначена виписка з рахунку підписана лише представником ТОВ «Вердикт Капітал» за довіреністю Кузьомко В.М. За приписами частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як зазначає позивач про існування заборгованості перед ТОВ «Вердикт Капітал» йому не було відомо, будь-якої інформації про переуступку вимогу цьому товариству йому не надходило, із сумою заборгованості перед ТОВ «Вердикт Капітал» він погодитися не може, оскільки ним сплачувалися кошти на погашення кредиту. Відповідачем не наведено будь-яких доводів та не надано доказів на підтвердження існування за період з 16 січня 2019 року до 11 березня 2020 року заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Вердикт Капітал» у сумі 32 296 грн 27 коп. Відтак сума заборгованості [PERSON] за період з 16 січня 2019 року до 11 березня 2020 року у сумі 32 296 грн 27 коп. не є безспірною, тому не може бути стягнута на підставі виконавчого напису нотаріуса. Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити в повному обсязі. Виконавчий напис від 16 липня 2020 року за № 11988 щодо звернення стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» з [PERSON] заборгованості в розмірі 32 946 грн 27 коп. слід визнати таким, що не підлягає виконанню. З огляду на те, що суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі, відповідно до приписів частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути витрати позивача по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. та на користь держави судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454,00 грн. (позивачем не сплачено суму судового збору за подачу заяви про забезпечення позову).

Outcome: approved