Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

У листопаді 2018 рокуГострик Ю.А [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просив суд визначити\~ місце проживання його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , за місцем проживання її батька [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування\~вимог вказав,\~що від\~фактичних шлюбних\~відносин з відповідачкою [PERSON] \~ мають\~ доньку [PERSON] , [INFO] , батьком якої є позивач [PERSON] [PERSON] Після припинення фактичних шлюбних відносин спору між ними про місце проживання дитини не було, оскільки дитина за домовленістю між ними мешкала періодично з батьком та була зареєстрована за адресою матері в будинку [ADDRESS] . На утримання доньки він сплачував аліменти за рішенням суду.На час звернення до суду з позовом дитина постійно мешкає з батьком, але мати проти цього заперечує, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду. Вважає, що донька повинна мешкати разом з ним, це відповідає інтересам дитини, ним забезпечені всі умови, Катерина займає окрему кімнату, має місце для навчання та відпочинку. Позивач працює, має стабільний заробіток, має можливість матеріально утримувати дитину і забезпечити достойний рівень її життя. Він добре ставиться до доньки, приділяє увагу її навчанню, цікавиться її інтересами та захопленнями. Позивач вважає, що донці буде краще буде проживати саме з батьком, оскільки відповідачка створила нову сім`ю, проживає з іншим чоловіком, щоможе негативно впливає на психологічний стан дитини. 20 листопада 2018 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, не заперечували проти заочного розгляду справи, просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, ознайомлена з матеріалами справи, про що свідчить власноручний підпис, правом поданнявідзиву на позовну заяву та особистої участі в судовому розгляді не скористалась. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконкому\~Покровськоїрайонної у місті ради у судовому засідання позовні вимоги [PERSON] підтримала, посилаючись на наданий до суду висновок, вважала, що визначення місця проживання\~ неповнолітньої дитини разом з батьком [PERSON] відповідає інтересам дитини. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Допитана в судовому засіданні в присутностісоціального педагога [PERSON] та представника служби у справах дітей Бондуровської М.В. малолітня свідок [PERSON] , повідомила суду, що їй виповнилось 13 років, з вересня 2018 року вона постійно проживає разом зі своїм батьком [PERSON] та бабусею за адресою: [ADDRESS] , батько перевів її до нової школи, піклується про неї, у неї є окрема кімната, всі необхідні речі. Мати з нею спілкується рідко, лише за допомогою мобільних додатків телефону, в гості до себе не запрошує, переїхати до неї жити не пропонує, її життям не цікавиться, допомоги не надає, зі святами її не вітає, тому вона бажає мешкати разом з батьком. Після допиту малолітнього свідка соціальний педагог, вказав, що дитина відповідала без примусу, ніякого тиску на неї не було, дитина почувалася добре, відповідала відверто, за своїм віком та рівнем розвитку може усвідомлено виявити бажання щодо свого місця мешкання разом з батьком. Допитана в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона знайома з позивачем від його народження, мешкає в одному під`їзді, також з малечку знає його доньку [PERSON] , яка з 2017 року мешкає разом з батьком в його квартирі за адресою [ADDRESS] . Для дитини у вказаній квартирі створені належні умови для проживання та виховання. Мати дитини з доньку у батька не відвідує, зі слів дитини, її життям не цікавиться, Допитана в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона живе по сусідству з позивачем в одному будинку, також знає його неповнолітню доньку, яка з 2017 року мешкає разом з батьком в його квартирі. Для дитини у вказаній квартирі створені належні умови для проживання та виховання. Мати дитини з донькою не спілкується, її життям не цікавиться. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа\~ має\~ право в порядку,\~ встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.\~ Судом встановлено,\~щосторони мають\~неповнолітню дитину,\~ [PERSON] [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~народження виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції в Дніпропетровській області, актовий запис № 347. Батьком дитини записаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] [PERSON] (а.с.9). Згідно копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. ст. 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00020392202 від 19 червня 2018 року, батьком дитини записаний позивач по справі - [PERSON] , матір`ю відповідачка [PERSON] .Державна реєстрація проведена відповідно до ст. 126 Сімейного кодексу України(а.с. 10). Відповідно до акту, складеному мешканцями будинку [ADDRESS] та затвердженому майстром та начальником ПТОТОВ «УЮТ-2011», з 03березня 2017 року,донькаГострик [PERSON] , [INFO] проживає за адресою: [ADDRESS] спільно із батьком [PERSON] (а.с.39). Позивач [PERSON] працює водієм ФОП « [PERSON] » (а.с.14), за місцем мешкання характеризується позитивно (а.с.42). На підставі свідоцтва № [NUMBER] від 07.06.2000 року про право власності на житло квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності позивачу [PERSON] та члену його сім`ї - [PERSON] .Відповідно до технічного паспорта квартира [ADDRESS] розташована на другому поверсі двоповерхового будинку та складається з трьох кімнат житловою площею 36,0 кв.м., загальна площа квартири становить 50,01 кв.м. Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 15.06.2018 року, складеного представниками служби у справах дітей Виконкому Покровської районної у місті ради за адресою місця проживання позивача у справі [ADDRESS] , позивач мешкає на другому поверсі двоповерхового будинку, житло складається з трьох кімнат з усіма необхідними меблями та побутовою технікою, для дитини створені належні умови для проживання та виховання (а.с.40). Згідно Висновку Виконавчого комітету Покровської районної в місті ради № 7/01-29/508 від 07.02.2019 про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] з одним із батьків, вказане питання з`ясовувалось за участі обох батьків. За наслідками розгляду органом опіки та піклування зроблено висновокщодо доцільності визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що буде відповідати інтересам дитини (а. с. 56). Згідно\~ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Частиною 1 ст. 150\~СК України\~визначені головні напрями виховного процесу, який мав би зосереджуватися на основних суспільних цінностях повазі до інших людей, любові до членів своєї сім`ї, родини. Брак любові у дитячі роки це духовний дисбаланс на усе життя. Згідно зі ст. 151\~СК України\~батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.Права батьків щодо виховання дитини розцінюється як засіб виконання ними своїх обов`язків щодо неї. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Відповідно до ч.3 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 161\~СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди що до того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20 листопада 1959 року, яка підлягає застосуванню відповідно до\~ст.9 Конституції України\~та ст.ст.2,8 ЦПК України, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно вимог\~ст.8 Закону України "Про охорону\~\~дитинства", кожна\~\~дитина\~\~має право\~\~на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть\~\~відповідальність за створення\~\~умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно\~\~до законів України. Відповідно до ч.3\~ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства»\~батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Пунктом 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16\~„Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України" роз`яснено, що суди, вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, мають виходити із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинні постановити рішення, яке відповідало б інтересам дітей. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Враховуючи встановлені судом обставини справи, виходячи з інтересів неповнолітньої дитини, яка з березня 2017 року постійно мешкає з батьком, а також думку самої дитини [PERSON] , яка на думку суду за своїм психічним та фізичним розвитком у віці 13 рокі висловила у суді усвідомлене бажання мешкати з батьком, суд приходить\~ до висновку, що позовні вимоги про визначення місця проживання дитини підлягають задоволенню.\~ \~Крім того, суд зауважує, що мати дитини, у разі визначення місця проживання дитини з батьком, не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо порядку спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням з урахуванням думки самої дитини. Виходячи з результату вирішення спору, на підставі ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] понесені ним витрати на сплату судового збору в сумі 704,80 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved