Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-17 00:00:00

09 квітня 2021 року до Веселинівського районного суду Миколаївської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач зазначив, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 15 липня 1995 року Новосвітлівською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя не склалося через втрату почуття любові та поваги один до одного, відсутність спільних інтересів, різні погляді на життя, відсутність взаєморозуміння. Вони фактично припинили шлюбні відносини з 2013 року, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, вказав, що вони з відповідачем фактично припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Просив суд розірвати шлюб. В судове засідання відповідач [PERSON] не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надала заяву, в якій позовні вимоги визнала та погодилася на розірвання шлюбу, і просила не змінювати їй прізвище після розірвання шлюбу. Суд, заслухавши вступне слово позивача [PERSON] , дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 15 липня 1995 року Новосвітлівською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області, про що складено відповідний актовий запис № 2 та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя не склалося через втрату почуття любові та поваги один до одного, відсутність спільних інтересів, різні погляді на життя, відсутність взаєморозуміння. Вони фактично припинили шлюбні відносини та стали проживати окремо з 2013 року, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами розпався, подружні стосунки носять формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам подружжя, а тому є підстави для задоволення позову. В судовому засіданні судом не встановлено між сторонами спору щодо спільно нажитого майна. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач в своїй заяві висловила думку про бажання залишити їй шлюбне прізвище - " [PERSON] ". Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вимог цієї статті, та з врахуванням того, що позивач не просив стягнути з відповідача на свою користь сплачений ним судовий збір, то суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 908 гривень судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved