Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду і просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим будинком [ADDRESS], мотивуючи тим, що їй на праві приватної власності належить вказаний житловий будинок, який вона отримала у власність в порядку спадкування після смерті матері - [PERSON]. На даний час в будинку зареєстрований відповідач, який був її чоловіком та якого на житлову площу будинку зареєструвала ще її мати після реєстрації шлюбу між ними. 08.01.2013 року шлюб між ними було розірвано. Після розлучення відповідач залишив сім'ю, а 01.07.2013 року він забрав з господарства свої особисті речі та спільно нажите майно і переїхав проживати в батьківський будинок, який знаходиться в [ADDRESS], де проживає по даний час. Однак, з реєстрації в її будинку він не знявся і добровільно знятися з реєстрації не бажає, що перешкоджає їм нормально розпоряджатися своєю власністю. В судове засідання позивач не з»явилась, подала до суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі та підтримала свої позовні вимоги. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, Поштові повідомлення про виклик в судове засідання відповідача призначені на 13.01.15 року повернулись до суду з відміткою у звязку з закінченням терміну зберігання. Згідно ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку , вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, тому згідно ст. 224 ЦПК України в даній справі судом ухвалюється заочне рішення. Суд, дослідивши в судовому засіданні докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивачеві на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS], який вона отримала у власність в порядку спадкування після смерті матері - [PERSON]. У вказаному будинку зареєстрований з 1982 року відповідач. Вказані обставини підтверджуються копіями: рішення Овруцького районного суду від 26.07.2013 року по справі №286/3160/13-ц, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №8869439 від 03.09.2013 року, довідкою виконавчого комітету Підруддянської сільської ради Овруцького району від 09.09.2013 року. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Тобто, як випливає із указаної правової норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язана з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Копія рішення Овруцького районного суду від 08.01.2013 року по справі №617/15878/12 підтверджує факт розлучення між сторонами. Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч.2 ст. 64 ЖК України, тобто дружина власника квартири, їх діти і батьки, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з наймачем (власником) і ведуть з ним спільне господарство. Частиною 2 ст.405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, коли встановлено, що відповідач зареєстрований в житловому будинку [ADDRESS] з 1982 року та набув право на користування ним, як член сім'ї матері позивача, відсутній по місцю реєстрації з січня місяця 2013 року, відповідно на час розгляду справи сплив річний строк відсутності відповідача по місцю реєстрації, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню . Позивачем сплачено судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп..

Outcome: approved