Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

02 липня 2018 року в.о. головного лікаря КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР» [PERSON]\~ звернувся до суду із вищезазначеною заявою. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що [PERSON], [INFO], перебуває під наглядом лікаря психіатра з 1988 року, є інвалідом 1 групи по психічному захворюванню: шизофренія, параноїдна форма. За рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 04.02.1998 був визнаний недієздатним, за рішенням суду від 01.10.2013 йому призначено опікуна матір [PERSON]. 25.06.2018 виконавчим комітетом Покровської районної в місті ради надана згода на госпіталізацію [PERSON] Опікун [PERSON] звернулася із заявою про госпіталізацію недієздатного сина до закладу з надання психіатричної допомоги, в якій вказала на те, що її син проявляє агресію до оточуючих, висловлює суїцидальні думки, добровільно приймати ліки відмовляється. Рішенням ЛКК №952 від 25.06.2018 встановлено, що [PERSON] страждає тяжким психічним захворюванням у вигляді шизофренії, параноїдної форми з парафренним синдромом, та потребує лікування лише в стаціонарних умовах. Враховуючи стан пацієнта знаходиться в психомоторному збудженні, виявляє агресію до оточуючих, схильний до імпульсивних дій, по психічному стану не може бути присутнім на засіданні суду. 02 липня 2018 року ухвалою суду відкрито провадження у справі. Представник психіатричного закладу [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити. В судовому засіданні лікар-психіатр КЗ «КПНД» ДОР суду пояснила, що [PERSON] страждає на психічне захворювання, станом на теперішній час потребує лікування в умовах стаціонару, оскільки\~ відсутність такого лікування може негативно вплинути на здоровя хворого та оточуючих. Опікун [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні просила госпіталізувати її сина до психіатричного стаціонару для проходження лікування, зазначила, що вона сама звернулася із відповідною заявою до закладу в звязку із погіршенням стану здоровя підопічного, а також з його агресивною поведінкою. Прокурор в судовому засіданні підтримала подану КЗ «КПНД» ДОР заяву та просила госпіталізувати [PERSON] до психіатричного стаціонару для проходження лікування. Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають\~ задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народився 25 березня 1973 року, що підтверджується паспортом громадянина України. (а.с. 8). Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 04.02.1998, яке набрало законної сили 15.02.1998, [PERSON] був визнаний недієздатним (а.с.6). Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 01.10.2013, яке набрало законної сили 21.10.2013, над [PERSON] встановлено опіку, опікуном призначено [PERSON], [INFO] (а.с.7). 25.06.2018 виконавчий комітет Покровської районної в місті ради м. Кривого Рогу надав згоду на госпіталізацію [PERSON] до закладу з надання психіатричної допомоги (а.с.11). Згідно рішення ЛКК № 952 від 25.06.2018 комісія дійшла до висновку, що [PERSON] страждає на тяжке психічне захворювання у вигляді шизофренії, параноїдної форми з парафренним синдромом, та потребує лікування лише в стаціонарних умовах. Враховуючи стан пацієнта знаходиться в психомоторному збудженні, виявляє агресію до оточуючих, схильний до імпульсивних дій, по психічному стану не може бути присутнім на засіданні суду (а.с. 4). Згідно заяви опікуна [PERSON] [PERSON] від 15.06.2018, остання просить госпіталізувати сина у звязку із погіршенням стану його психічного здоровя, агресивною поведінкою (а.с. 5). Відповідно до положень ст. 14\~ Закону України «Про психіатричну допомогу» (далі Закон), особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно ч.1 ст. 13 Закону, особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, яка за станом свого здоровя не здатна висловити прохання або надати усвідомлену письмову згоду, госпіталізується до закладу з надання психіатричної допомоги за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке ухвалюється не пізніше 24 годин з моменту звернення до цього органу законного представника зазначеної особи і може бути оскаржено відповідно до закону, у тому числі до суду. Згода на госпіталізацію фіксується в медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Відповідно до ч.2 ст.13 Закону, госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. Однак, рішенням Конституційного Суду N 2-рп/2016 від 01.06.2016, яке є обовязковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року N 1489-III.\~Вказаний такий\~порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Із практики Європейського суду з прав людини вбачається, що «стаття 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, разом із статтями 2, 3 та 4, посідає провідне місце серед основоположних прав, що гарантують фізичну безпеку особи, і тому її важливість є надзвичайною. Її\~основною метою\~є запобігання\~свавільного чи\~невиправданого позбавлення\~свободи» (пункт\~30\~рішення у справі «МакКей проти Сполученого Королівства» від 3 жовтня 2006 року). У пункті 1 статті 5 Конвенції закріплено підстави для правомірного позбавлення особи свободи відповідно до процедури, встановленої законом, до яких належить і законне затримання психічно хворої особи, а в пункті 4 цієї статті передбачено перевірку законності такого затримання у судовому порядку. Оскільки [PERSON] страждає на психічне захворювання, у звязку із чим визнаний судом недієздатним та не може надати усвідомленої згоди на госпіталізацію до психіатричного закладу,\~ опікун [PERSON] [PERSON] просить госпіталізувати його у психіатричний стаціонар, виконавчий комітет Покровської районної у місті ради м. Кривого Рогу 25.06.2018 надав згоду на госпіталізацію [PERSON] до закладу з надання психіатричної допомоги, враховуючи те, що [PERSON] внаслідок погіршення його психічного стану виявляє безпосередню небезпеку для себе, оточуючих, зокрема може спричинити суттєву шкоду своєму здоровю та оточуючих, що підтверджується зібраними у справі доказами, у суду наявні усі підстави для задоволення заяви, та госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню. \~

Outcome: approved