Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що після смерті її баби відкрилась спадщина, до якої входить, з поміж іншого, житловий будинок з господарськими будівлями, виникла необхідність прийняти спадщину, однак в нотаріальній конторі їй відмовляють у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, а також з тим що вона пропустила встановлений строк для прийняття спадщини, іншим чином ніж шляхом звернення до суду її спадкові права не набути, просить суд поновити строк для прийняття спадщини та визнати за нею право власності на житловий будинок. Позивач в судове засідання не з"явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, надіслав до суду заяву в якій просить слухати справу без його участі свої позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не зявився,про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, надіслав до суду заяву в якій просить слухати справу без участі їх представника, позов підтримують. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] дійсно доводиться рідною бабою позивача, [PERSON] померла 06.03.2006 року у віці 70 років згідно свідоцтва про смерть серії 1-ТП № 030129, вона була власником цілого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: с. Кримок, Радомишльського району Житомирської області по вул. Шкільна, № 38. Встановлено, що позивач з поважної причини пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини, оскільки після смерті [PERSON] була вагітна, знаходилась у лікарні, після чого народила. Також встановлено, що свідоцтво про право власності на даний житловий будинок не видавалось та право власності належним чином не оформлено, тому нотаріусом правомірно було відмовлено у видачі свідоцтва на право власності. Встановлено, що спадщину шляхом подачі заяви, в шестимісячний строк, до нотаріальної контори, ніхто досі не приймав, тобто позивач є єдиною спадкоємицею за законом померлої [PERSON]. У звязку з тим, що іншим шляхом права позивача на спадкове майно захистити неможливо суд задовольняє її позовні вимоги. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.1261-1265 ЦК. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у п. 20 «… у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги» Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя який його пережив та батьки. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.5 ст. 1268 незалежно від відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 10 додатку №1 до п.2.1. "Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 р. N 7/5 документом для реєстрації права власності може бути рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 327 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилалась позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Приймаючи до уваги викладене та те, що іншим шляхом права позивача на спадкове майно захистити неможливо, суд її позовні вимоги задовольняє.

Outcome: approved