Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

14.07.2016 року позивач ПАТ «Альфа-Банк» в особі представника [PERSON] звернувся із позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору в сумі 28 449,83 грн. до відповідача [PERSON], посилається на те, що 10.12.2015 року позивач ПАТ «Альфа-Банк» і відповідач [PERSON] уклали Угоду про надання особистого кредиту №490949045, згідно умов якого позивач зобовязується надати відповідачці кредит у сумі 27\~392,58 грн. у строк з 10.12.2015 року до 11.12.2016 року. Відповідно до умов укладеного договору відповідач зобовязується в порядку та на умовах, визначених угодою, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, визначених угодою та додатком №1 графіком погашення кредиту. На виконання умов угоди позивач надав відповідачці кредит у сумі 27\~392,58 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку відповідачки, проте відповідач не виконує взяті на себе зобовязання належним чином, внаслідок чого станом на 07.06.2016 року має прострочену заборгованість за кредитом 24\~845,60 грн., за відсотками 2\~804,23 грн., також відповідачці було нараховано неустойку штраф в сумі 800 грн. На вимогу позивача про необхідність виконання умов укладеного договору відповідач не реагує, а тому просить в судовому порядку стягнути з відповідачки суми заборгованості 28\~449,83 грн., а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн. Представник позивач в судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій підтримав позовні вимоги та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилась, забезпечивши участь свого представника [PERSON], а тому суд ухвалив про розгляд справи у відсутності представника позивача та відповідачки. Представник відповідачки [PERSON] позов визнав частково, пояснивши, що визнає факт наявності у відповідачки заборгованості по кредитному договору у вказаній сумі, повідомив, що вказана заборгованість є наслідком реструктуризації заборгованості за попереднім кредитним зобовязанням, пояснив, що відповідачка була опікуном над двома недієздатними особами та отримувала у звязку з цим соціальну допомогу на них у значній сумі, а тому, одержуючи вказаний кредит, розраховувала на свою можливість повертати отримані кредитні кошти за рахунок зазначеної соціальної допомоги. В серпні місяці 2015 року ухвалою Новоукраїнського районного суду було припинено опікунство відповідачки й вона припинила отримувати грошові кошти, а тому не має можливості виконувати кредитні зобовязання, вважає дану обставину форс-мажорною обставиною, а тому просить перевірити правомірність ухваленого рішення про припинення опікунства, після чого вирішити позовні вимоги по стягненню заборгованості у даній справі по суті. Посилається на п.9.15 Публічної пропозиції ПАТ "Альфа-Банк" на укладання договору (а.с.22), згідно якого банк і клієнт не несуть відповідальності (повністю або частково) один перед одним, якщо невиконання або неналежне виконання зобов'язань сталося внаслідок непердбачуваних умов: форс-мажору, як то стихійні лиха, військові дії та інше, або внаслідок зміни законодавства та інших нормативно-правових актів, що зробили неможливим або збитковим виконання ними своїх зобов'язань за Договором. Заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши письмові докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 10.12.2015 року між ПАТ «Альфа-Банк» і відповідачкою [PERSON] було укладено Угоду про надання особистого кредиту №490949045, згідно умов якого позивач зобовязується надати відповідачці кредит у сумі 27\~392,58 грн. у строк з 10.12.2015 року до 11.12.2016 року. Відповідно до умов укладеного договору відповідач зобовязується в порядку та на умовах, визначених угодою, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, визначених угодою та додатком №1 графіком погашення кредиту (а.с.6-29). На виконання умов угоди позивач надав відповідачці кредит у сумі 27\~392,58 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку відповідачки (а.с.33), проте відповідач не виконує взяті на себе зобовязання належним чином, внаслідок чого станом на 07.06.2016 року має прострочену заборгованість за кредитом 24\~845,60 грн., за відсотками 2\~804,23 грн., також відповідачці було нараховано неустойку штраф в сумі 800 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.32). На вимогу позивача про необхідність виконання умов укладеного договору відповідач не відреагувала (а.с.34-35), а тому позивач має право на стягнення простроченої кредитної заборгованості у судовому порядку. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 2 ст.1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Умови надання кредиту, нарахування відсотків та стягнення неустойки у виді штрафу передбачені в угоді про надання кредиту, яку відповідач підписала добровільно, доказів підписання такої угоди під впливом тяжкої обставини чи внаслідок примусу суду не надано, а тому умови укладеного правочину між позивачем і відповідачем повинні виконуватися відповідачкою належним чином у встановлені строки. На час розгляду справи в суді відповідач і її представник не подали доказів виконання зобов'язання та не подали альтернативного розрахунку заборгованості по кредитному договору, представник відповідачки не висловлював своїх заперечень щодо суми заборгованості, зазначеної позивачем у позовній заяві, а тому суд погоджується з поданим позивачем розрахунком, який складений згідно умов кредитного договору. Стосовно доводів представника позивача щодо наявності форс-мажорної обставини, яка повинна виключати відповідальність відповідачки, суд виходить із наступного. Згідно ст.617 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів. Згідно ст.141 ЗУ «Про торгово-промислові палати в Україні» такі установи засвідчують форс-мажорні обставини та видають відповідний сертифікат протягом 7 днів з дня звернення. У пункті 1 частини першої статті 263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобовязання, за умови що остання не могла її передбачити або передбачила але не могла її відвернути, та ця подія завдала збитків. Згідно правої позиції ВСУ, висловленої у постанові від 11.11.2015 р. у справі №6-2159/цс15, форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що обєктивно унеможливлюють виконання зобовязань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обовязків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади тощо. Стороною відповідача у встановленому законом порядку не доведено наявності форс-мажорної обставини як причини невиконання відповідачкою своїх кредитних зобов'язань, відповідач зареєстрована та фактично проживає у [INFO], тобто поза межами території проведення АТО, припинення отримання нею соціальної допомоги на підопічних не може вважатися непереборною силою, тим більше що припинення її обов'язків як опікуна викликано нераціональним використанням отримуваних грошових коштів, згідно ухвали Новоукраїнського районного суду від 07.08.2015 року у справі №396/1606/15. З урахуванням встановлених обставин справи і відповідних правовідносин, суд вважає, що відповідач порушила ст.ст. 526,530 ЦК України і не виконала умов кредитного договору.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу за кредитом є обгрунтованими. Підстав для звільнення відповідача від виконання зобовязань за договором судом не встановлено. Крім того, відповідно до ст.88 ч.1 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені\~ судові витрати у сумі 1378 грн.

Outcome: approved