Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, вказавши, що протягом більше ніж 20 років її чоловік [PERSON] працював в ПАТ «Євраз Суха Балка». Тривала праця в умовах впливу шкідливих факторів викликала у її чоловіка захворювання на вібраційну хворобу 1-2 ст. з церебрально-периферійною ангіодистонією, ускладненою боком аміотрофічним склерозом. Відповідно до Акту розслідування хронічного професійного захворювання від 06 травня 1995 року причиною виникнення професійного захворювання у її чоловіка було визнано багаторічну роботу з віброінструментами, які не були облаштовані засобами для зниження рівня вібрації відповідно до державних стандартів. [INFO] її чоловік [PERSON] помер. Висновком розширеної експертної комісії № 2 комунальної установи «Обласний центр медичної соціальної експертизи» департаменту охорони здоров'я Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 30.06.2006 р. встановлено причинний зв'язок смерті її чоловіка з встановленим йому за життя професійним захворюванням. Смертю чоловіка їй було завдано моральної шкоди, яка полягає в тому, що вона втратила рідну їй людину. Вона постійно перебуває у напруженому психічному стані, змушена корінним чином змінити свій звичайний уклад життя, самостійно заробляти собі на життя, самостійно облаштовувати свій побут тощо, що вимагає від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Тому зважаючи на втрату чоловіка, смерть якого настала у зв'язку з систематичним порушенням роботодавцем вимог щодо безпеки праці, що призвело до його професійного захворювання і згодом до його смерті, просить стягнути з відповідача моральну шкоду, завдану їй смертю чоловіка внаслідок професійного захворювання в розмірі 220000 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав з підстав, викладених в позовній заяві. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнала, вказавши, що на правовідносини, які виникли до набрання чинності відповідним законодавчим актом про відшкодування моральної шкоди, обов'язок з її відшкодування не поширюється, в тому числі й на ті випадки, коли позивач після набрання чинності цим актом ще зазнає моральних чи фізичних страждань від раніше вчинених неправомірних дій.. На вирішення суду передано спір між сторонами з приводу спричинення позивачу моральної шкоди, завданої смертю внаслідок професійного захворювання [PERSON] (діагностовано) з 1995 р. Слід врахувати, що вирішуючи спір на підставі ст. ст. 1167, 1168 ЦК України, що набув чинності з 01 січня 2004 року, суди повинні врахувати роз'яснення постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди". Необхідно звертати увагу на те, що спірні правовідносини, зокрема професійне захворювання [PERSON], що було спричинене незабезпеченням відповідачем безпечних і нешкідливих умов праці до 1995 року та уже, в свою чергу, потягло смерть [PERSON] виникли до набрання чинності ЦК України 2004 року, яким було визначене право члена сім'ї потерпілого на відшкодування моральної шкоди, завданої його смертю. Тому відповідач просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, [PERSON] є дружиною [PERSON] (а.с. 7 - копія свідоцтва про укладення шлюбу). Відповідно до Акту розслідування хронічного професійного захворювання від 06 травня 1995 року [PERSON], який працював проходчиком ШБУ рудник "Суха Балка", має професійне захворювання, причиною виникнення якого, а саме - вібраційної хвороби 1-2 ст. з церебрально-периферійним ангіодистонічним синдромом ВСП кохлеарний неврит зі зниженням слуху, було визнано багаторічну роботу з віброінструментом за відсутності коштів, які доводять рівень вібрації на їх рукоятках управління до ПДУ, згідно держстандарту 12.1.012.-78. Великий стаж роботи в умовах високого рівня шуму при відсутності технічних рішень щодо доведення шуму до вимог ПДУ (а.с.4-5 - копія акту). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 3 - копія свідоцтва про смерть). Згідно акту судово-медичного дослідження (обстеження) № 2340 Криворізького відділення СМЕ від 28.09.2005 р., встановлено, що смерть [PERSON] наступила від легенево-серцевої недостатності, яка розвинулася внаслідок ураження спинного мозку, як слідство тривалого перебігу остеохондрозу хребта та тривалого порушення функцій руху, порушення кровообігу в спино-мозковому каналі (а.с.8-9 - копія акту). Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними в дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати, якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду. На правовідносини, які виникли до набрання чинності відповідним законодавчим актом про відшкодування моральної шкоди, обов'язок з її відшкодування не поширюється, в тому числі й на ті випадки, коли позивач після набрання чинності цим актом ще зазнає моральних чи фізичних страждань від раніше вчинених неправомірних дій (постанова Пленуму Верховного Суду від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). На вирішення суду передано спір між сторонами з приводу спричинення позивачу моральної шкоди, завданої смертю чоловіка внаслідок професійного захворювання, що було встановлено (діагностовано) з 06.05.1995 року. Між тим, спірні правовідносини, зокрема, професійне захворювання [PERSON], що було спричинене незабезпеченням відповідачем безпечних і нешкідливих умов праці до 2004 року та яке, в свою чергу, потягло смерть [PERSON], виникли до набрання чинності ЦК України 2004 року, яким було визначене право члена сім'ї потерпілого на відшкодування моральної шкоди, завданої його смертю.

Outcome: dismissed