Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду і просить визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] , мотивуючи тим, що в її квартирі [ADDRESS] , яка належить їй на праві власності, прописана її онука - [PERSON] , [INFO] . У вказаній квартирі з 09.07.2004 [PERSON] не проживає, так як вибула на постійне місце проживання до м. Владивосток Приморського краю. Відповідач не має наміру добровільно знятись з реєстрації, в результаті чого порушується її - позивача право на вільне розпорядження належним їй майном. Відзиву на позовну заяву відповідач до суду не надала. Третьою особою пояснень також не надано. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явилася, але надала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність. Позовні вимоги визнає. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки. Дослідивши письмові докази та перевіривши законність визнання позову, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , тобто позивач, є власником квартири [ADDRESS] . У вказаній квартирі з нею зареєстровані: наймач - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] , та онука - [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини підтверджуються копіями: свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 08.07.1999, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.07.2020 та довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Овруцької міської ради №6478 від 07.12.2020 ( а. с. 4-5,7). Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання з урахуванням вимог, визначених частиною одинадцятою статті 6 цього Закону. Тобто, як випливає із указаної правової норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) виселення; 4) визнання особи безвісно відсутньою; 5) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язана з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про виселення; 4) про визнання особи безвісно відсутньою; 5) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. В ч.1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З акту встановлення фактичного місця проживання особи від 05.11.2020, складеного уповноваженою особою виконавчого комітету Овруцької міської ради Шевцовою О. І. вбачається, що зі слів суб`єкта звернення - [PERSON] , встановлено, що [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] не проживає ( а. с. 6). Довідка центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Овруцької міської ради №1166 від 17.02.2021 підтверджує факт реєстрації [PERSON] , [INFO] , по [ADDRESS] , з 28.09.2001 по теперішній час. Копія вкладишу до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.07.2004 свідчить, що [PERSON] є громадянином Російської Федерації на підставі ч.3 ст.13 Федерального закону від 31.05.2002 №62-ФЗ «Про громадянство Російської Федерації» (а. с.10). Копія довідки товариства власників нерухомості (житла) «Восточный берег» (а.с .9) підтверджує, що [PERSON] , [INFO] , дійсно з 10.01.2013 по даний час постійно зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Вказаний факт підтверджує і заява відповідача - [PERSON] , адресована на адресу суду. Дані відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області від 12.01.2021 та 29.01.2021, згідно яких [PERSON] , [INFO] , не значиться за адресою: [ADDRESS] (а. с. 16,19), суд не може покласти в основу рішення по справі, так як вищевказані докази в своїй сукупності підтверджують факт її реєстрації за вказаною адресою. В судовому засіданні позивач пояснила, що зі слів працівника Овруцького РВ УДМС України в Житомирській області, її онука - [PERSON] дійсно зареєстрована по [ADDRESS] , однак вказані дані не були передані до м. Житомира. Таким чином, обравши для себе інше місце проживання, відповідач втратила право користування квартирою [ADDRESS] , а тому позов підлягає задоволенню. Від сплати судового збору позивачка звільнена на підставі п.10 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. в дохід держави.

Outcome: approved