Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

У серпні 2021 року представник Кредитної спілки «Супер Кредит» звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 17 644,77 грн., яка складається: 15 427,39 грн. - заборгованість по сплаті процентів в період з 08.05.2018 року по 16.07.2021 року; 655,03 грн. - інфляційні втрати на прострочене тіло кредиту в період з 06.07.2018 року по 30.06.2021 року; 267,41 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту в період з 26.07.2018 року по 16.07.2021 року; 1 284,94 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам в період з 26.07.2018 року по 16.07.2021 року. Також позивач просить стягнути судовий збір в розмірі 2 270 грн. та витрати на правову (правничу) допомогу в розмірі 3 000 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31.07.2017 року між сторонами укладено кредитний договір № СК13/071/17/66/21СЗ про надання коштів у позику, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 6 000 грн., однак відповідач умови договору, внаслідок чого утворилась заборгованість. 09.08.2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 10.09.2021 року ухвалою судді відкрито провадження в даній справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у відкритому судовому засіданні. 30.11.2021 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації. Отримавши копії ухвали про відкриття провадження та позовну заяву з додатками, з відзивом (запереченнями) на позов останній не звертався, тому суд ухвалив провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 31.07.2017 року між Кредитною спілкою «СуперКредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № СК13/071/17/66/21СЗ про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до п. 1.1 якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у сумі 6 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, цільового використання та забезпеченості, а позичальник зобов`язався його повернути та сплатити проценти за користування. У відповідності до пп. 2 п. 2.4 договору позичальник зобов`язаний повертати кредит та сплачувати нараховані проценти в порядку, визначеному у розділі 3 договору. Позичальник зобов`язався сплачувати нараховані проценти і повертати передбачену графіком частину кредиту не пізніше 25 числа вказаного в додатковому договорі про транш (пп. 10 п. 2.4 договору). Відповідно до пп. 3.2 договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Згідно з п. 3.4 договору сторони домовилися, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка платежів. Строк, на який надається кредит становить 24 місяці. З видаткового касового ордеру від 31.07.2017 року вбачається, що позивач - Кредитна спілка «Супер Кредит», свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме виплатив відповідачу кошти у розмірі 6 000 грн. 20.05.2021 року позивачем на адресу відповідача направлено вимогу № 1553/21 про сплату простроченої заборгованості по кредиту. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання. З наданого позивачем розрахунку по кредитному договору вбачається, що станом на 30.06.2021 року у відповідача виникла прострочена заборгованість по договору в сумі 17 644,77 грн., яка складається: 15 427,39 грн. - заборгованість по сплаті процентів за період з 08.05.2018 року по 16.07.2021 року; 655,03 грн. - інфляційні втрати на прострочене тіло кредиту за період з 06.07.2018 року по 30.06.2021 року; 267,41 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 26.07.2018 року по 16.07.2021 року; 1 284,94 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 26.07.2018 року по 16.07.2021 року. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких відомостей та доказів на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. З урахуванням наведених норм та з огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимоги позивача та стягнення з відповідача заборгованості за кредитним зобов`язанням у повному обсязі. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно з положеннями ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання, зокрема, про те як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В силу вимог ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з частинами 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Відповідно до висновку зазначеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц та постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 року у справі № 910/12876/19, при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. На підтвердження понесених витрат стороною надано копії наступних документів: 1) договір про надання правової (правничої) допомоги від 21.07.2021 року, укладений між адвокатом Біленьким Б.М. та КС "СуперКредит"; 2) платіжне доручення № 2320 від 26.07.2021 року про перерахування КС "СуперКредит" Біленькому Б.М. 3 000 грн. з призначенням "Сплата згідно договору про надання правової (правничої) допомоги від 21.07.2021 року (за позов до [PERSON] )"; 3) акт приймання-передачі наданих послуг до договору від 21.07.2021 року. З наданих документів вбачається, що позивач поніс витрати на послуги адвоката в розмірі 3 000 грн., які полягають у ознайомленні з матеріалами справи - 1 година, написанні позовної заяви з розрахунками - 4 години. Час витрачений адвокатом склав 5 годин з розрахунку 600 грн./годину. Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі, заявленому останнім. Відповідно до правил ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2 270 грн. за подання позову.

Outcome: approved