Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 07 вересня 1995 року, від даного шлюбу є діти: [PERSON], [INFO] та неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем по справі, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що в теперішній час сім"я розпалася, шлюбні відносини не підтримують та відновлювати не збираються, спільне господарство не ведуть, любов та повага між ними відсутні. Спору про розподіл сумісного майна не має. Між сторонами досягнута домовленість щодо утримання дітей. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав суду свою заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі, пояснив, що дійсно сім'я розпалась з 01.03.2015 року, подальше збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Неповнолітній син після розірвання шлюбу буде мешкати разом з відповідачем по справі, питання щодо утримання дитини буде вирішено в добровільному порядку. Спору про розподіл сумісного майна не має. Також просив строк для примирення не надавати, оскільки рішення про розірвання шлюбу є категоричним і кінцевим. Відповідач в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Також в своїй заяві зазначила, що дійсно шлюб припинився з 01.03.2015 року, а тому збереження родини суперечить її інтересам. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати разом з нею, питання щодо сплати аліментів буде вирішено в добровільному порядку. На даний час спору про розподіл сумісного майна не має. Також просила строк для примирення не надавати, оскільки зберегти сім'ю не можливо, а тому рішення про розірвання шлюбу є категоричним і кінцевим. Крім цього в своїй заяві просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Згідно ст. 174ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що сім"я розпалася повністю, не може бути збережена і позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07 вересня 1995 року в Слов'янському міськвідділі реєстрації актів цивільного стану Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Слов'янським міськвідділом реєстрації актів цивільного стану Донецької області 07 вересня 1995 року. Від даного шлюбу є діти: [PERSON], [INFO] та неповнолітній син [PERSON], [INFO]. В теперішній час любов та повага між сторонами відсутні. Останнім часом постійні сварки та суперечки створили умови за яких шлюб фактично припинився, шлюбні відносини не підтримують з 01.03.2015 року та відновлювати не збираються, спільне господарство не ведуть, тому подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Неповнолітній син після розірвання шлюбу буде мешкати разом з відповідачем по справі, питання щодо утримання дитини буде вирішено між сторонами в добровільному порядку. У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року встановлено, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей». Як вбачається з матеріалів справи сторони на даний час проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують та відновлювати не збираються, спільне господарство не ведуть, а тому подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, в зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, суд вважає, що сім"я сторін розпалася, примирення неможливе, а тому шлюб підлягає розірванню. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю на даний час не має. Статтею 113 Сімейного кодексу передбачено, що особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням клопотання відповідача, суд після розірвання шлюбу залишає їй прізвище [PERSON].

Outcome: approved