Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

03.09.2014 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому вказала, що з відповідачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі і проживала однією сім'єю в с. Богуславка Борівського р-ну Харківської обл. Шлюб між сторонами був зареєстрований Богуславською сільською радою 13 травня 1990 р., актовий запис №4. За час спільного проживання з травня 1990 р. по вересень 2001 р. у них народилося троє дітей (син і дві дочки). У вересні 2001 р. сторони змушені були розірвати свій шлюб, так як спільне проживання стало неможливим. Позивачка з сином і дочками залишилася жити на Україні, діти залишилися жити на утриманні і вихованні позивачки, а відповідач виїхав жити до Росії і до теперішнього часу нічим не допомагає позивачці у вихованні дітей. Старший син і дочка подорослішали, живуть своїми сім'ями, а молодша дочка [PERSON], [INFO] живе з позивачкою, ходить до школи. Відповідач жодного разу не поцікавився як живуть його діти, чим цікавляться його діти, як позивачка забезпечує їх. На теперішній час позивачка ніде не працює, і всю сім'ю утримує на допомогу, яку отримує на дочку [PERSON], яка являється інвалідом дитинства. Їхня спільна дочка [PERSON] навчається в школі і на теперішній час їй необхідно придбати одяг і взуття. Грошей, які позивачка отримує як допомогу на молодшу дочку в сумі 1600 грн., їм не вистачає навіть на харчування. Позивачці допомагає її мати-пенсіонерка утримувати дітей. Батько [PERSON] - відповідач [PERSON] не бажає добровільно допомагати позивачці ростити і виховувати їхню молодшу дочку, хоча позивачка неодноразово намагалася наладити з ним контакт і просила допомоги, та всі її зусилля були марними. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 500 грн. В судовому засіданні позивачка підтвердила вищевикладене та підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак згідно протоколу судового засідання від 21 січня 2015 р. Новоусманського районного суду Воронежської області в порядку Конвенції про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним, кримінальним справам вбачається, що відповідач заперечує проти позовних вимог позивачки, так як заперечує своє батьківство відносно неповнолітньої [PERSON], просить суд розглядати справу без його участі. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню. В суді встановлено що батьком [PERSON], [INFO], являється [PERSON] (а.с.7). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 ч.2 СК України "мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим , ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку...". Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України «Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень…». Всупереч обов'язку доказування своїх заперечень проти позову, відповідач не надав переконливих доказів таких заперечень. Враховуючи пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. З урахуванням викладеного, згідно ст. ст. 180, 181 ч.3, 182ч.2 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved