Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

11 вересня 2018 року до Приморського районного суду м. Одеси із заявою звернулась [PERSON], згідно якої просила встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданий Головою Таїровської селищної ради народних депутатів 06 серпня 1998 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № ТI-1088 на земельну ділянку, розташовану на території Таїровської сільради СК «Виноградар» діл. [NUMBER] належить [PERSON] [INFO] із помилково вписаною площею 0,06 га має площу 0,05 га. Заявник у судове засідання не з'явився, представник заявника надала суду заяву, згідно якої просила розглядати справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання не з'явилась, повідомлялась належним чином. Згідно з ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [INFO] помер батько заявника [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22.01.2017 року, видане Одеським міським відділом державної реєстрації в Одеській області. Родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24.07.1962 року. Після двох реєстрацій шлюбу заявник змінила прізвище. 05 січня 1985 р. був укладений шлюб з [PERSON] та [PERSON], що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 05 березня 2014 року, де зазначені відповідні відомості. 15 жовтня 1986 р. зазначений шлюб розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, що прізвище після розірвання шлюбу заявника залишається - [PERSON]. 12 квітня 1991 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 12 квітня 1991 року, в зв'язку з чим прізвище було змінено на - [PERSON]. 24 вересня 1996 року [PERSON] розлучається з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, та після розірвання шлюбу прізвище у заявника залишилось - [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки. Земельна ділянка належала померлому [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серіїї [NUMBER], виданий Таїровською селищною радою ради народних депутатів 06 серпня 1998 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № ТI-1088. 8 серпня 2018 року Приморським районним судом м. Одеси було винесено рішення, яким було встановлено юридичний факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серіїї [NUMBER], виданий Таїровською селищною радою 06 серпня 1998 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № ТI-1088, на земельну ділянку площею 0,06 га, розташовану на території Таїровської селради «Виноградар» діл. [NUMBER] належить [PERSON], [INFO]. Суд встановив, що в державному акті зазначено прізвище власника як «[PERSON]», замість правильного «[PERSON]». Ухвалою від 21 серпня 2018 року Приморський районний суд виправив описку, зазначивши правильну дату народження «[INFO]». Таким чином описка в Державному акті була виправлена згідно рішення суду, але заявник не ставила питання, щодо виправлення другої описки в Державному акті, а саме в площі, і рішенням суду встановлювався юридичний факт лише у відношенні належності земельної ділянки певній особі. В заяві від 11.09.2018 року, заявник зазначила, що під час видачі Державного акту була допущена описка площі, зазначено «0,06 га», замість правильного «0,05 га» . Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 47331196 від 05.04.2017 року Першою Одеською державною конторою була заведена спадкова справа після смерті [PERSON]. Відповідно до рішення N° РВ - 5100672942017 про відмову у внесенні відомостей від 19.10.2017 року було зазначено, що Державним кадастровим реєстратором Відділу в Овідіопольському районі Міськрайонного управління в Овідіопольському районі та м. Чорноморську Головного управління Держкадастру в Одеській області розглянуто заяву про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 05.10.2017 року (реєстраційний номер ЗВ-5106168692017) разом з доданими до неї документами та відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з таких підстав : прізвище в ДА не відповідає ТД та паспорту, площа в ДА не відповідає зазначеній ТД. Доказами того, що в Державного акті на право приватної власності допущена описка є Акт встановлення меж від 05 березня 1998 року, який підписаний землевпорядником ПМП «Гілея», представником Таїровською селищної ради, землевласником та суміжними землевласниками, яким встановлено, що площа земельної ділянки, яка передана в натурі гр. [PERSON] для ведення садівництва відповідно до рішення Таїровської селради від 17 квітня 1997 р. № 7 дорівніє 0,05 га. А також відповідно до плану встановлення меж, який розроблений ПМП «Гілея» від 05.03.1998 року, розміри земельної ділянки [PERSON] дорівюють 0,05 га. Процесуальні питання розгляду судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення регламентуються главою 6 розділу IV ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з положеннями п.5 ч.2 ст.293 ЦПК, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Встановлення фактів не пов'язані з вирішенням спору про право, при цьому наявний спір про факт, який має безспірний характер і необхідний заявникові для того, щоб вона мала можливість здійснити державну реєстрацію земельної ділянки в Міськрайонному управлінні в Овідіопольському районі та м. Чорноморську Головного управління Держгеокадастру в Одеській області та отримати кадастровий номер, а в подальшому і прийняти спадщину, з отриманням свідоцтва про права на спадщину за законом та зареєструвати земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 та п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Предметом розгляду заяви є встановлення факту помилково вписаної площі у державному акті. Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами по справі, враховуючи встановлені судом та наведені вище обставини, які були підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявником доведено, що Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданий Головою Таїровської селищної ради народних депутатів 06 серпня 1998 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № ТI-1088 на земельну ділянку, розташовану на території Таїровської селради СК «Виноградар» діл. [NUMBER] належить [PERSON] [INFO] із помилково вписаною площею 0,06 га має площу 0,05 га. Встановлення вказаного факту має юридичне значення для заявника, який через розбіжності в написанні площі в правовстановлюючому документі - державному акті на право приватної власності, не може в повному обсязі реалізувати свої права, а саме право на спадщину . Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами.

Outcome: approved