Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «СК «Страховий капітал» та зменшивши свої позовні вимоги просив стягнути відшкодування матеріального збитку, пені за прострочення виплати та моральну шкоду. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20 липня 2013 року в м. Львові, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Мітсубіші Лансер» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Нассан Ікс-Треіл», д.н.з. [NUMBER], під керування [PERSON]. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Разом з тим, на час вчинення ДТП цивільна відповідальність [PERSON] була застрахована у відповідача. 22.07.2013 року позивач на адресу відповідача подав повідомлення про подію, що сталася та заяву про виплату йому страхового відшкодування. Проте, станом на день проведення судового засідання 23.07.2014 року відповідач повністю розрахувався з позивачем по виплаті страхового відшкодування, а також 1649,32 грн. пені та 800,00 грн. компенсації за незалежну експертну оцінку та евакуацію автомобіля. Враховуючи викладене позивач зменшив розмір позовних вимог і остаточно просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати за час затримки виплати страхового відшкодування в розмірі 1855,00 грн., 3% річних в розмірі 218,63 грн., моральну шкоду в розмірі 2065,00 грн., витрати на нотаріальне посвідчення довіреності в розмірі 200,00 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 1000,00 грн.. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні проти вказаних позовних вимог заперечив. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. 30.09.2014 року ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Страховий капітал" в частині позовних вимог щодо стягнення суми страхового відшкодування в сумі 50000,00 грн.; 1649,32 грн. пені; 500,00 грн. витрат на проведення оцінки матеріального збитку та 300,00 грн. витрат на евакуацію закрито, у зв'язку із відмовою від цієї частини вимог позивачем. Судом встановлено, що 20 липня 2013 року в м. Львові, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Мітсубіші Лансер» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Нассан Ікс-Треіл», д.н.з. [NUMBER], під керування [PERSON]. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON], який був визнаний винуватцем ДТП, була застрахована у відповідача Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Страховий капітал". 12.03.2014 року позивач на адресу відповідача направив заяву про виплату страхового відшкодування (а.с.9). Проте, суму пені, компенсацію за незалежну експертну оцінку, евакуацію автомобіля та страхове відшкодування в повному розмірі відповідач позивачу виплатив станом на 23.07.2014 року в зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати за час затримки виплати страхового відшкодування в розмірі 1855,00 грн. (за період з 08.05.2014 по 22.07.2014 року), 3% річних в розмірі 218,63 грн. (за період з 08.05.2014 по 22.07.2014 року), моральну шкоду в розмірі 2065,00 грн., витрати на нотаріальне посвідчення довіреності в розмірі 200,00 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 1000,00 грн.. Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно положень ст. 22 даного Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно пункту 2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик повинний протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його, або прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України передбачено, що Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене позивач просив стягнути інфляційні втрати за час затримки виплати страхового відшкодування в розмірі 1855,00 грн. (за період з 08.05.2014 по 22.07.2014 року), 3% річних в розмірі 218,63 грн. (за період з 08.05.2014 по 22.07.2014 року). Таким чином, в судовому засіданні знайшли своє підтвердження позовні вимоги про стягнення з відповідача грошових коштів, щодо інфляційних втрат за час затримки виплати страхового відшкодування в розмірі 1855,00 грн. (за період з 08.05.2014 по 22.07.2014 року = 76 днів), 3% річних в розмірі 218,63 грн. (за період з 08.05.2014 по 22.07.2014 року = 76 днів), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, виходячи з наступного: станом на 08.05.2014 року заборгованість по виплаті страхового відшкодування становить 35000,00 грн., з урахуванням часткової оплати страхового відшкодування згідно платіжного доручення від 17.03.2014 року на суму 1000,00 грн., платіжного доручення від 21.03.2014 року на суму 1000,00 грн., платіжного доручення від 08.04.2014 року на суму 1000,00 грн., платіжного доручення від 14.04.2014 року на суму 2000,00 грн., платіжного доручення від 11.06.2014 року на суму 5000,00 грн., платіжного доручення від 16.06.2014 року на суму 5000,00 грн.. Враховуючи викладене розрахунок інфляційних втрат за період з 08.05.2014 року по день фактичного розрахунку 22.07.2014 року (76 днів) є наступним: 35000,00 грн.(сума прострочення) х 1,053 (індекс інфляції за вказаний період прострочення) = 36855,00 грн. - 35000,00 грн. = 1855,00 грн. (сума коштів інфляційних втрат). Розрахунок 3% річних за період з 08.05.2014 року по день фактичного розрахунку 22.07.2014 року є наступним: 35000,00 грн.(сума прострочення) х 3% (річних) х 76 (дні прострочення) / 365 (кількість днів в 2014 році) / 100 % = 218,63 грн. (сума коштів 3% річних). Що стосується стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 2065,00 грн. від суми завданої шкоди, слід зазначити наступне. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст. ст. 58-59 ЦПК України. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» суду необхідно в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин. Судом встановлено, що виникли правовідносини, регулюються Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та главою 67 «Страхування» Цивільного Кодексу України, положеннями яких стягнення моральної шкоди за порушення умов договору не передбачено. Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи Потерпілому відшкодовується моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Відповідно до ст. 26-1 Закону страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю. Однак, як встановлено судом при розгляді справи, в результаті настання вищевказаного страхового випадку позивачу не було заподіяно шкоди здоров'ю, що, в свою чергу, виключає відшкодування моральної шкоди позивачу, тому вказана вимога не підлягає задоволенню. Позовні вимоги щодо стягнення 200,00 грн. на оформлення нотаріальної довіреності на представництво інтересів позивача не підлягають відшкодуванню, оскільки не являються збитками, а також не є судовими витратами в розумінні ст. 79 ЦПК України. Позовні вимоги про стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу, пов'язану з підготовкою та супроводом досудового та судового процесів в розмірі 1000,00 грн. відповідно до договору про надання юридичних послуг № 16/06/14-1 задоволенню не підлягають, оскільки в ст. 56 ЦПК України передбачено, що правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Особа, зазначена в частині першій цієї статті, має право: знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії долучених до справи документів, бути присутнім у судовому засіданні. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі. Разом з тим, ніяких доказів про те, що представник позивача є фахівцем в галузі права і за законом має право на надання правової допомоги суду представлено не було. Крім того, представник позивача здійснювала представництво інтересів позивача згідно нотаріально завіреної довіреності, а за представництво в суді чинним ЦПК України не передбачено відшкодування витрат. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача. Враховуючи викладене судові витрати понесені позивачем по вищевказаному позову в розмірі 500,00 грн. відшкодовуються відповідно вищевказаної норми ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: partial