Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

02 листопада 2018 року [PERSON] (надалі за текстом «заявник») звернулась до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. Заявник зазначила, що 10.05.2018 року померла\~ її рідна сестра [PERSON]. За свого життя [PERSON] вчинила заповіт, посвідчений 22 жовтня 2009 року\~ секретарем Томилівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, зареєстрований в реєстрі №39, відповідно до якого, все майно заповіла Заявнику [PERSON] Заявник прийняла спадщину, інших спадкоємців, які мають право на спадкування за законом та за заповітом, не має. Однак, у Заявника відсутнє свідоцтво про народження [PERSON] При зверненні до Державного архіву Київської області, про видачу архівної довідки про народження [PERSON], було повідомлено, що не має можливості видати архівну довідку. Також, відсутність інформації про батьків [PERSON], унеможливлює доведення того факту, що [PERSON] є рідною сестрою Заявника. Отже, Заявник вимушена звернутися до суду про встановлення факту родинних відносин між нею та [PERSON], яка померла 10.05.2018 року. Посилаючись на приписи ст.4, 293, 315, 318, 319 ЦПК України заявник просила встановити факт родинних відносин, а саме, що померла 10.05.2018 року [PERSON] була її рідною сестрою. У судове\~ засідання\~ заявник не зявилась, представник заявника [PERSON],надав до суду клопотання\~ про розгляд справи без його присутності. Вимоги заяви підтримав у повному обсязі (а.с.43). Представник заінтересованої особи у засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, надав до суду клопотання\~ про розгляд справи без його присутності (а.с.35). В звязку з тим, що сторони не зявилися в судове засідання, згідно із ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку\~ про те, що заявлені [PERSON] вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні обставини. Заявник [PERSON] є рідною сестрою\~ [PERSON], яка померла 10.05.2018 року у віці 83 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 10.05.2018 року серія І-ОК №430781 актовий запис №10 (а.с.7). Відповідно до заповіту, посвідченого 22 жовтня 2009 року\~ секретарем Томилівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, зареєстрований в реєстрі №39, [PERSON], все майно заповіла Заявнику [PERSON]М (а.с.39). Згідно довідки, виданої 09.10.2018 року Томилівською сільською радою Білоцерківського району Київської області, [PERSON], [INFO], до дня смерті [PERSON], проживала разом з нею, доглядала її та вела спільне господарство за адресою, вулиця Центральна 89 село Томилівка Білоцерківського району Київської області (а.с.18). Відповідно до свідоцтва про народження, повторно виданого Заявнику [PERSON], серії І-ОК №381227 актовий запис №648 виданого Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, [PERSON] народилась\~ у 1942 році в селі Томилівка Білоцерківського району Київської області її батьками є [PERSON] та [PERSON]\~ (а.с.15). Згідно свідоцтва про одруження, І-УР №973613 актовий запис №4523 від 21.061962 року, Заявник [PERSON] до одруження носила прізвище [PERSON] (а.с.16). Відповідно довідки, виданої Томилівською сільською радою Білоцерківського району Київської області 31.10.2018 року №466, за обліковою інформацією по селу Томилівка за 1942 1943 роки, в селі Томилівка Білоцерківського району Київської області проживала лише одна родина з прізвищем [PERSON] в складі чоловіка [PERSON] та його дружини [PERSON]. За обліковою інформацією за 1942 1943 роки, в селі Томилівка значиться лише одна особа на імя [PERSON] (Марковна) та значиться одна особа на імя [PERSON] ([PERSON]) Марківна (Марковна), яка народилася 14 січня 1935 року (а.с.21). Як убачається із погосподарської книги виконавчого комітету Томилівської сільської ради депутатів трудящих Білоцерківського району Київської області за період 1940 1942 років, в родині чоловіка «[PERSON] Оксинів» [INFO] та дружини «[PERSON] [PERSON]» [INFO], були дочки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.22).\~ Відповідно до експертного висновку, виданого Українським бюро лінгвістичних експертиз №056/479-а 12.10.2018 року та аналогічного висновку №056/1740-m від 01.11.2018 року, записи прізвища українською мовою [PERSON] та [PERSON] є ідентичними та записи імена по батькові [PERSON](івна) та Ульянівна є ідентичними, також записи імена по батькові [PERSON] та [PERSON] є ідентичними (а.с.20, 23). Таким чином, надані заявником докази у своїй сукупності підтверджують вказані ним обставини. Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права. Відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. У той же час, у пункті 36 рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов і Купчик проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обовязків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року у справі «Чуйкіна проти України» та інших рішення Суду. У свою чергу національне законодавство України встановлює наступне. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає\~ справи не інакше як за зверненням\~ особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що мають юридичне значення. Відповідно до\~ п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту\~ родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п.7\~ Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд\~ вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку з втратою годувальника. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що заяву [PERSON] необхідно задовольнити, оскільки вона обґрунтована, а її доводи не спростовані та підтверджені належним і допустимими доказами. Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення спадкового майна яке залишилось після смерті [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved