Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

У березні 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» (далі-Банк) звернулося до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 08 серпня 2012 року між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 19000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором, допустив заборгованість, яка станом на 26 лютого 2019 року складає 18871,86грн., з яких: 5888,09грн. заборгованість за тілом кредита, 4251,48грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 6407,44грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 950,00грн. - заборгованість за нарахованою пенею та несвоєчасність сплати боргу на суму від 100грн., а також штрафи - 500,00грн. (фіксована частина) та 874,85грн. (процентна складова). Просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. У судове засідання учасники справи не з`явилися. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, у якій позов підтримав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач та його представник [PERSON] подали суду заяви про слухання справи в їх відсутність, просили відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутність сторін. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 08 серпня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н шляхом підписання сторонами заяви, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 19000,00грн. (а.с. 11). Факт отримання кредитних коштів відповідачем підтверджено випискою по рахунку (а.с. 47-58) У заяві позичальника нарахування відсотків, пені та штрафу не зазначено. Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідача перед Банком за вказаним кредитним договором станом 26 лютого 2019 року складає 18871,86грн., з яких: 5888,09грн. заборгованість за тілом кредита, 4251,48грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 6407,44грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 950,00грн. - заборгованість за нарахованою пенею та несвоєчасність сплати боргу на суму від 100грн., а також штрафи - 500,00грн. (фіксована частина) та 874,85грн. (процентна складова). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, то повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі статтями 1046, 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Таким чином, в разі укладення кредитного договору неустойка поділяється на встановлену законом (розмір та підстави стягнення якої визначаються актами законодавства) та договірну (розмір та підстави стягнення якої визначаються сторонами в самому договорі. Як вбачається з Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витягу з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які надані на підтвердження позовних вимог позивачем, останні не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. \~ \~ \~ \~Ураховуючи викладене, відсутні\~підстави вважати,\~що сторони\~обумовили у\~письмовому вигляді\~відповідальність у\~вигляді неустойки\~(пені,\~штрафів)\~за порушення\~термінів виконання\~договірних зобов`язань,\~анкета-заява\~на отримання\~кредитної картки\~не містить\~посилання на\~конкретні умови\~кредитування,\~порядок повернення\~кредиту,\~що за\~відсутності належних\~доказів,\~які б\~достовірно підтверджували\~прийняття представлених\~банком умов\~та тарифів\~відповідачем та\~приєднання до\~них як\~другої сторони\~до запропонованого\~договору,\~є підставою\~для відмови\~у стягненні\~з відповідача 6407,44грн.\~-\~пені за\~прострочене зобов`язання,\~950,00грн.\~-\~заборгованості за\~нарахованою пенею\~та несвоєчасність\~сплати боргу\~на суму\~від 100грн.,\~а також\~штрафів -\~500,00грн.\~(фіксована\~частина)\~та 874,85грн.\~(процентна\~складова), оскільки такі є недоведеними. Зазначене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19). \~ \~ \~ \~Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 03 квітня 2020 року задоволено позовні вимоги [PERSON] до АТ КБ "ПриватБанк" про визнання транзакції по оплаті готельних послуг з рахунку позивача такою, що не відповідала його волевиявленню; визнано недійсною та такою, що не є дозволеню користувачем, транзакцію, вчинену 13 грудня 2017 року по картковому рахунку № [NUMBER] , відкритому на ім`я [PERSON] , про зняття коштів у сумі 6115,00грн. Рішення набрало законної сили 16 червня 2020 року. \~ \~ \~ \~Заборгованість відповідача перед Банком за тілом кредиту, з вирахуванням коштів у сумі 6115,00грн, станом на 26 лютого 2019 року становить 4024,57грн. \~ \~ \~ \~Крім того, враховуючи, що за рахунок кредиту відбувалося погашення процентів на загальну суму 4833,92грн., сплату яких не передбачено договором, заборгованість за тілом кредиту відсутня. \~ \~ \~ \~З огляду на викладене, суд вважає, що вимога позивача не грунтуються на законі та є такими, що не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed