Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

11.12.2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], Володимирівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своєї заяви, позивач вказала, що [INFO], померла її мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина. Заповіту вона не складала. Спадкоємцями першої черги є позивачка та її рідний брат, [PERSON], відповідач по справі і її рідна сестра, [PERSON], відповідач по справі. Позивачка та відповідачі як спадкоємці першої черги вчасно, в шестимісячний строк, звернулись до приватного нотаріуса Апостолівського районного нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, та на підставі їх заяв було заведено спадкову справу № 144/2013. [INFO] виповнилось пів року з дня смерті спадкодавиці. У визначеному законом порядку позивач звернулась до нотаріуса з заявою про видачу їй Свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно. Окрім іншого, до складу спадкового майна увійшла земельна ділянка, розташована на території Володимирівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 7.570 га, кадастровий номер 1220382200-01-042-0197. Правовстановлюючим документом на земельну ділянку є Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ДП № 015564 виданий на ім'я батька позивачки - [PERSON], який помер [INFO]. Після смерті батька, [PERSON], звернулась до Апостолівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а саме зазначеної вище земельної ділянки, та за життя отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно яке складається з земельної ділянки, розташованої на території Володимирівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 7.570 га, кадастровий номер 1220382200-01-042-0197. В подальшому на підставі вказаного Свідоцтва про право на спадщину за законом мати повинна була отримати Державний акт на право власності на земельну ділянку, але за життя не встигла цього зробити. На звернення позивачки, щодо отримання Свідоцтва про право на спадщину, від нотаріуса було отримане письмове роз'яснення, щодо неможливості отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену вище земельну ділянку у зв'язку з відсутністю Державного акту виданого на ім'я спадкодавці. Також нотаріус роз'яснила, що в позасудовому порядку позивачка позбавлена можливості реалізувати своє право на успадкування належної їй частки у праві власності на зазначену вище земельну ділянку. [PERSON] надала суду заяву відповідно до якої просить задовольнити заявлені вимоги в повному об'ємі та визнати право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Справу просила слухати за її відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], кожен окремо, надали суду заяви відповідно до яких визнали позовні вимоги та просять задовольнити заявлені вимоги в повному об'ємі та визнати право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Справу просили слухати за їх відсутності Представник відповідача Володимирівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області надав суду заяву відповідно до якої не заперечував проти задоволення позовних вимог та просив слухати справу за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає повному задоволенню. Копією спадкової справи № 144/2013, підтверджується факт прийняття спадщини [PERSON], [PERSON], [PERSON], після смерті спадкодавця [PERSON], [INFO]. Свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 22.05.2013 року, підтверджується час та місце смерті спадкодавця [PERSON]. Згідно Свідоцтв про народження [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], встановлено факт родинних відносин позивача [PERSON], відповідачів [PERSON], [PERSON] та спадкодавця [PERSON]. Копією державного акту № 015564 від 12.02.2004 року, підтверджується належність земельної ділянки, розташованої на території Володимирівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 7.570 га, кадастровий номер 1220382200-01-042-0197, [PERSON]. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину зареєстрованому за № 1792 від 09.11.2005 року, підтверджується факт прийняття спадщини [PERSON], після смерті її чоловіка [PERSON]. Згідно довідки Державної реєстраційної служби № 9964898 від 16.01.2014 року, встановлено відсутність заборон та арештів щодо вказаної земельної ділянки. Згідно роз'яснення приватного нотаріуса [PERSON], встановлено, що в позасудовому порядку неможливо вирішити питання успадкування майна. За змістом ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи та часом її відкриття є день смерті особи. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), та, згідно ст. 1223, ч. 2 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261 -1265 ЦК України, згідно ст. 1261 ЦК України. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1228 ЦК України право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. Відповідно до ст.. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного зі спадкоємців за законом є рівними. Статтею 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розташовані. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. В п.2 Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року зазначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Відповідно до п. 1.12. Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі (далі Інструкція) «Складання державного акта на право власності на земельну ділянку або право постійного користування земельною ділянкою при передачі або наданні земельних ділянок громадянам, підприємствам, установам, організаціям та об'єднанням громадян всіх видів проводиться після перенесення в натуру (на місцевість) меж земельної ділянки та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженим в установленому порядку проектом відведення цієї ділянки.» Згідно з п. 1.13. Інструкції «Складання державного акта на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою при передачі земельної ділянки, що була раніше надана громадянам, підприємствам, установам, організаціям і об'єднанням громадян всіх видів, у постійне користування або при переоформленні правоустановних документів на ці земельні ділянки, проводиться після відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженою відповідною технічною документацією.» У частині 4. ст. 174 ЦПК України вказано, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved