Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, де відповідачами були [PERSON] і ПрАТ "Страхова компанія "Страховий капітал" і просив стягнути з відповідачів солідарно 167827 грн. 04 коп. матеріальних збитків, завданих йому пошкодженням його автомобіля при ДТП, яка мала місце 07 березня 2019 року, 50000 грн. моральної шкоди і судові витрати по справі. В ході розгляду справи спір між позивачем і відповідачем [PERSON] було врегульовано в добровільному порядку, тому за заявою представника позивача, адвоката Савонік Н.І., ухвалою Рівненського районного суду від 10 лютого 2020 року прийнято відмову [PERSON] від позовних вимог в частині до [PERSON] і в цій частині провадження у справі закрито. В зв`язку з цим представником позивача було зменшено позовні вимоги і він просив стягнути з ПрАТ "Страхова компанія "Страховий капітал" 100000 грн. майнового збитку. Також в ході розгляду справи стало відомо, що станом на 07 лютого 2020 року змінилася назва страхової компанії з ПрАТ "Страхова компанія "Страховий капітал" на Приватне акціонерне товариство "Капітал-СК" та порушено справу про банкрутство. Тому за клопотанням представника позивача, адвоката Савонік Н.І., ухвалою Рівненського районного суду від 10 лютого 2020 року було замінено первісного відповідача ПрАТ "Страхова компанія "Страховий капітал" його правонаступником Приватним акціонерним товариством "Капітал-СК" і залучено до участі у справі як співвідповідача Моторне (транспортне) страхове бюро України. Після цього, позивач [PERSON] через свого представника, адвоката Савонік Н.І., подав позовну заяву у новій редакції, де відповідачами зазначено ПрАТ "Капітал-СК" та Моторно (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ). У позовній заяві в новій редакції, позивач просить стягнути солідарно з ПрАТ "Капітал-СК" та Моторно (транспортного) страхового бюро України на його користь 99000,00 гривень матеріального збитку, 50000,00 гривень моральної шкоди та судові витрати по справі. Позов мотивує тим, що 07 березня 2019 року о 22 годині 30 хвилин на західному під`їзді до м.Рівне 0 км + 650м (навпроти с.Вересневе Рівненського району Рівненської області) водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом - автомобілем марки "DAF TE 47 XS", державний номерний знак [NUMBER] з напівпричіпом - платформою № 00ТЕВООМ О5D-S, номерний знак [NUMBER] , виконуючи розворот ліворуч, не надав перевагу у русі автомобілю, в результаті чого відбулося зіткнення з автомобілем марки "Peugeot 407", державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що рухався назустріч зі сторони м.Рівне, з яким у свою чергу, допустив зіткнення автомобіль марки "Volkswagen Passat", державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою судді Рівненського районного суду Рівненської області від 04 квітня 2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні вищезгаданого адміністративного правопорушення і притягнуто до адміністративної відповідальності. На момент вчинення ДТП автомобіль "DAF TE 47 XS", державний номерний знак [NUMBER] був застрахований в ПрАТ "СК "Страховий капітал", згідно поліса АМ 4225434, згідно якого сума страхового відшкодування за завдану матеріальну шкоду складає 100000,00 гривень, франшиза якого складає 1000,00 гривень. У зв`язку з тим, що згідно звіту № С19-127 про визначення вартості матеріального збитку автомобіля марки "Peugeot 407", державний номерний знак [NUMBER] за результатами пошкодження 07 березня 2019 року складає 167827,04 грн., [PERSON] , який є винною особою у вчиненні ДТП, мирно врегулював з позивачем спір, крім того 07 лютого 2020 року змінилася назва з ПрАТ "СК "Страховий капітал" на ПрАТ "Капітал-СК", відносно якого порушено провадження у справі про банкрутство, позивач звернувся з даним позовом до відповідачів ПрАТ "Капітал-СК" та М(Т)СБУ і просить даний позов задоволити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Від нього до суду надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводити без його участі та за участю його представника, адвоката Савонік Н.І. Представник позивача, адвокат Савонік Н.І., в судовому засіданні позовну заяву в новій редакції підтримала з мотивів, викладених в позовній заяві (нова редакція). Пояснила, що сталася ДТП у вчиненні якої визнано винним [PERSON] . Після ДТП автомобіль позивача ремонту не підлягав, його вартість складала 167000,00 гривень. Оскільки відповідальність винної особи була застрахована, тому шкода має бути відшкодована страховою компанією, до якої неодноразово зверталися як вона, так і позивач, однак відповіді на свої запити не отримали, що стало підставою для звернення до суду. Зазначила також, що розрахунок страхового відшкодування брався зі слів [PERSON] , який повідомив, що згідно полісу, сума страхового відшкодування за завдану майнову шкоду складала 100000,00 гривень, сума франшизи 1000,00 гривень. Щодо моральної шкоди зазначила, що позивач поніс моральні страждання, оскільки лише частина завданої шкоди була відшкодована [PERSON] , позивач тривалий час не міг користуватися транспортним засобом, у зв`язку з чим вимушений був змінювати спосіб свого життя, нести додаткові матеріальні затрати. Виходячи з вищевикладеного, просить позов задоволити в повному обсязі. Представник відповідача ПрАТ "Капітал-СК" в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Від нього не надходило заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи, тому суд визнав неявку представника відповідача неповажною. Представник відповідача Моторно (транспортного) страхового бюро України в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Від представника бюро, адвоката Сакалюка Д.В., до суду надійшов відзив, в якому він просить в задоволенні позову щодо М(Т)СБУ відмовити в повному обсязі, справу слухати без представника бюро. Відзив мотивовано тим, що М(Т)СБУ в даному випадку не має ніякого обов`язку по відшкодуванню шкоди перед позивачем, оскільки відповідальність має нести саме винна особа в ДТП, якою є [PERSON] . Крім того, оскільки цивільно-правова відповідальність останнього була застрахована у ПрАТ "СК "Страховий капітал", правонаступником якого є ПрАТ "Капітал-СК", згідно полісу № АМ/4225434, який був діючим на момент ДТП, дане товариство не визнано банкрутом та воно не ліквідоване, враховуючи вичерпний перелік підстав, для проведення виплат М(Т)СБУ, зазначений в ст.41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", підстави для звернення позивача з вимогою про відшкодування завданої внаслідок ДТП шкоди відсутні. Що стосується самої суми відшкодування шкоди представник відповідача зазначив, що така сума не наведена належним чином, оскільки позивач не надав доказів вартості автомобіля після ДТП, а в даному випадку позивач має право на відшкодування шкоди в розмірі різниці між вартістю транспортного засобу до та після ДТП. Також представник відповідача зазначив, що стягненню не підлягає і моральна шкода, виходячи зі змісту п.п."г" і "ґ" п.41.1 та п.п."в" п.41.2 ст.41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", оскільки шкода здоров`ю позивача не завдана, тим більше М(Т)СБУ не порушувало вимог законодавства у відносинах з позивачем. Щодо солідарного стягнення зазначив, що в даному випадку немає підстав для солідарного відшкодування шкоди, оскільки предмет зобов`язання не є неподільним. З врахуванням наведених вище обставин, суд приходить до висновку про можливість проведення розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі документів. Заслухавши пояснення представника позивача, адвоката Савонік Н.І., дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , [PERSON] є власником автомобіля марки "Peugeot 407", державний номерний знак [NUMBER] . 07 березня 2019 року о 22 годині 30 хвилин на західному під`їзді до м.Рівне 0 км + 650 м (навпроти с.Вересневе Рівненського району Рівненської області) водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом - автомобілем "DAF TE 47 XS", державний номерний знак [NUMBER] з напівпричіпом - платформою № 00ТЕВООМ О5D-S, номерний знак [NUMBER] , виконуючи розворот ліворуч, не надав перевагу у русі автомобілю, в результаті чого відбулося зіткнення з автомобілем марки "Peugeot 407", державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що рухався назустріч зі сторони м.Рівне, з яким у свою чергу, допустив зіткнення автомобіль марки "Volkswagen Passat", державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. За даним фактом, постановою судді Рівненського районного суду Рівненської області від 04 квітня 2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і до нього застосоване адмінстягнення у виді штрафу. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована в ПрАТ "СК "Страховий капітал" відповідно до полісу № АМ/4225434, який був діючим станом на 07 березня 2019 року. Оскільки самого полісу матеріали справи не містять, на запит представника позивача страховою компанією такого полісу не надано, не виконано і ухвали суду від 26 листопада 2019 року про витребування від страхової компанії матеріалів страхової справи, сума страхового відшкодування за завдану майнову шкоду в розмірі 100000,00 гривень, розмір франшизи, який складає 1000,00 гривень, підтверджено в ході розгляду справи [PERSON] , представник якого, адвокат Спічек Г.В., приймала участь у перших судових засіданнях. Відповідно до витягу з ЄДРПОУ станом на 07 лютого 2020 року змінилася назва ПрАТ "СК "Страховий капітал" на ПАТ "Капітал-СК". З даного витягу вбачається, що 07 листопада 2019 року на підставі рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2019 року порушено справу про банкрутство ПрАТ "Капітал-СК". Згідно звіту № С19-127 від 29 березня 2019 року про визначення вартості матеріального збитку автомобіля марки "Peugeot 407", державний номерний знак [NUMBER] , матеріальний збиток завданий власнику вищезгаданого транспортного засобу в результаті пошкодження 07 березня 2019 року складає 167827,04 грн. Згідно ст.8 Закону України "Про страхування", страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до ст.6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровою та/або майну потерпілого. Частиною 22.1 статті 22 вищезгаданого Закону визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 ст.1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст.1187 ЦК України). При цьому, особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (п.6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки"). Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно абзацу 2 ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У роз`ясненнях, викладеними в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" № 14 від 23 грудня 2005 року судам роз`яснено, що у разі пошкодження внаслідок дій винної особи окремих деталей, вузлів, агрегатів транспортного засобу розмір реальних збитків необхідно визначати виходячи з вартості запасних частин і відновлювального ремонту. З аналізу наведених норм матеріального права можна дійти висновку, що до шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, належить вартість відновлювального ремонту у тому числі й робіт щодо відновлення пошкодженої речі. Як було встановлено згідно звіту № С19-127 від 29 березня 2019 року про визначення вартості матеріального збитку автомобіля марки "Peugeot 407", державний номерний знак [NUMBER] , матеріальний збиток завданий власнику вищезгаданого транспортного засобу в результаті пошкодження 07 березня 2019 року складає 167827,04 грн. Однак з урахуванням ліміту страхового відшкодування і суми франшизи, відшкодуванню зі сторони страховика підлягає сума 99000,00 гривень. Оцінюючи всі вище наведені обставини в їх сукупності, суд приходить до переконання, що в наявності є порушення прав позивача [PERSON] , за захистом яких спрямоване його звернення до суду, позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди є обґрунтованими, доведеними належними доказами, а тому підлягають до задоволення. Однак стягнути таку шкоду необхідно саме з ПрАТ "Капітал-СК", а не солідарно з ПрАТ "Капітал-СК" та М(Т)СБУ, оскільки справа про банкрутство страхової компанії хоч і порушена, однак станом на дату ухвалення рішення у даній справі, вона не є ні ліквідована, ні визнана банкрутом, доказів недостатності коштів та майна боржника суду не надано, що виключає можливість стягнення шкоди з М(Т)СБУ, виходячи зі змісту п.п."а" п.41.2 ст.41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" згідно якої, МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, у разі недостатності коштів та майна страховика - повного члена МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Що стосується стягнення моральної шкоди, то стаття 1167 Цивільного кодексу України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує характер та обсяг заподіяних позивачу моральних страждань, їх характер і тривалість, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках. Відповідно до ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей реалізації, ступеня вини особи яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою відшкодування, а також інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності, справедливості. Згідно ст.26-1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Оскільки шкоди здоров`ю позивача внаслідок ДТП не завдано, позивачем не доведено спричинення йому моральних страждань, на підтвердження цього не надано відповідних доказів, тому суд вважає, що у задоволенні даної позовної вимоги слід відмовити, оскільки позовні вимоги в цій частині не доведені жодним належним і допустимим доказом. Крім того, суд вважає за можливе, що в процесі мирного врегулювання спору з [PERSON] , останнім, як винною особою, могло бути сплачено моральну шкоду. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу суд приходить до наступного висновку. Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду надано договір про надання правової допомоги від 15 травня 2019 року, акт приймання-передачі наданих послуг від 22 вересня 2020 року та розрахунок витрат, пов`язаних з правовою допомогою стороні від 22 вересня 2020 року, однак підтверджень оплати таких послуг, зокрема квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, суду не надано. Крім того, з наданого розрахунку витрат, пов`язаних з правовою допомогою стороні вбачається вартість за участь у судовому засіданні, яке було відкладено, вартість клопотань про відкладення, які є практично ідентичними, що не відповідає принципу співмірності та розумності з огляду на витрачений адвокатом час, тому позовна вимога в цій частині підлягає до часткового задоволення, стягненню підлягають витрати на правничу допомогу в сумі 5000,00 гривень саме з ПрАТ "Капітал-СК" на користь позивача. В зв`язку з частковим задоволенням позову, відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, з відповідача ПрАТ "Капітал-СК" належить стягнути судові витрати, а саме: судовий збір, який був сплачений позивачем при подачі позову до суду та витрати за проведення експертизи і надання висновку про визначення вартості матеріального збитку.

Outcome: approved