Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

01.07.2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги мотивує тим, що вона і відповідач по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 25.10.2011 року згідно рішення суду. Перебуваючи у шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. За рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 05.02.2014 року з відповідача стягуються аліменти в її користь на утримання сина в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.12.2013 року. Крім того з відповідача стягувалися кошти на утримання позивачки до досягнення сином трьохрічного віку до [INFO]. Позивачка тимчасово не працює, так як перебуває у відпустці без збереження заробітної плати для догляду за дитиною до 13.04.2016 року у зв»язку з потребою дитини у домашньому догляді. Син [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку в Надвірнянській дитячій поліклініці з 08.04.2015 року по даний час та потребує догляду в домашніх умовах. Позивачка протягом останніх 2-х років 12 раз зверталася з дитиною на амбулаторний прийом. В зв»язку із частими простудними захворюваннями дитини значні кошти ідуть на придбання ліків та покращення харчування дитини, тому, вважає недостатніми одержуваних від відповідача коштів на утримання дитини. Відповідач у добровільному порядку не надає додаткові кошти на утримання дитини. Він працює інкасатором Івано-Франківського обласного управління АТ «Ощадбанк», є фізично здоровою, працездатною людиною, інших утриманців крім сина [PERSON] немає. Просить суд стягувати з відповідача у її користь на утримання неповнолітнього сина аліменти в розмірі ? частки від доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала з підстав, наведених в позовній заяві. Просить суд позов задоволити, стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього дитини аліменти в розмірі ? частки від доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача судові витрати по справі та витрати на правову допомогу в розмірі 400 грн. Відповідач подав заперечення на позовну заяву, в якому вказує, що згідно відповіді Надвірнянської ЦРЛ № 116 від 24.06.2015 року син [PERSON] на стаціонарному лікуванні не знаходиться. Крім того, позивачка не представила жодного документа, який би підтверджував її витрати на лікування дитини. На даний час він проживає у незадовільних матеріально-побутових умовах у будинку своїх батьків. Працює інкасатором у відділенні ПАТ «Ощадбанк», яке розміщене в місті Надвірна, в зв»язку з чим змушений витрачати гроші на винайм квартири. Зазначає, що неодноразово надавав кошти для придбання ліків для дитини і буде надавати далі у разі потреби в подальшому. Вважає, що ? % від його заробітної плати, тобто 1 368,08 грн. для сина, якому тільки 3 роки є достатньою. Також вказує, що обов»язок утримувати неповнолітніх дітей покладається законом на обох батьків, а не лише на батька. Просить суд у позовних вимогах позивачки відмовити повністю за безпідставністю. Дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.56, 60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі на даний час вже не перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання в сторін народився син [PERSON].,[INFO], який постійно проживає з позивачкою, що підтверджено довідкою про склад сім»ї № 2109 від 25.06.2015 року, виданою КП «Надвірнянський житловик» ( а. с. 12) та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання, виданого виконкомом Надвірнянскої міської ради(а. с.15). На підставі виконавчого листа, який виданий на основі рішення Надвірнянського районного суду від 02.03.2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягувалися кошти на утримання дружини до досягнення дитиною 3-х років (а.с.8). Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 8 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Оцінюючи майновий стан відповідача, суд враховує те, що відповідно до особового рахунку робітника, який виданий на ім»я [PERSON] по нарахуванні зарплати за липень-грудень 2014 року та за січень-червень 2015 року його середньомісячний дохід в ПАТ «Ощадбанк» становить 5 472,30 грн. Так, суд бере до уваги акт обстеження матеріально-побутових умов сім»ї відповідача, складений депутатом Середньомайданської сільської ради. Тому з врахуванням всіх обставин справи, матеріального становища дитини та платника аліментів, те що він є фізично здоровою людиною, взмозі працювати і матеріально утримувати дитину в розмірі достатньому для її нормального фізичного та духовного розвитку, має стабільний заробіток, в зв'язку з чим має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дитини суд вважає, що розмір аліментів може бути визначений судом по 1/3 частині заробітку відповідача щомісячно на утримання сина [PERSON] до досягнення ним повноліття. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», де вказано, що «у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили». З відповідача слід також стягнути витрати на правову допомогу та судові витрати по справі згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved