Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

26 червня 2021 року, згідно поштового відправлення, представник позивачів адвокат Руденок І.Л., звернулась до суду в інтересах : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з позовом в якому просить визнати за позивачами право власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою : [ADDRESS] , в тому числі : за [PERSON] на ј частину в поряку спадкування після померлого [INFO] батька [PERSON] , на ј, як за членом колишнього колгоспного двору, за [PERSON] та [PERSON] , по ј частині, як за члемами колишнього колгоспного двору, мотивуючи вимоги тим, що будинок відноситься до суспільної групи «колгоспний двір», головою колгоспного двору значиться [PERSON] , згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, є власником будинку. Членами колгоспного двору були позивачі [PERSON] [PERSON] , [PERSON] .. Хоча свідоцтво про право власності на житловий будинок було видане померлому [PERSON] , як голові колгоспного двору, проте позивачі також мали право на відповідну частку житлового будинку, як члени колгоспного двору. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, спадкоємцем якої є позивач [PERSON] , проте, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом не має можливості у зв`язку з відсутністю документу, що посвідчує право власності на майно, в якому була б визначена частка житлового будинку, належна особисто спадкодавцю. В судове засідання позивачі та їх представник не з`явились, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, зазначивши про підтримання позовних вимог. Відповідач - Іванівська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області не забезпечили явку свого представника в судове засідання, надавши заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа - Чернігівська районна державна нотаріальна контора не забезпечили явку свого представника в судове засідання, надали заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] був колгоспним двором, головою якого був [PERSON] , що володів будинком на підставі свідоцтва про право власності від 02.03.1992 року (а.с.20). Членами колгоспного двору були : дружина - [PERSON] , син - [PERSON] та син - [PERSON] , оскільки станом на 01.07.1990 року проживали та були зареєстровані в даному будинку, що підтверджується довідкою виконкому Пісківської сільської ради Чернігівського району та області № 258 від 05.11.2020 року (а.с.30). Відповідно до Постанови РМ УРСР від 11 березня 1985 року № 105 « Про порядок державного обліку житлового фонду» і відповідно до чинного на той час порядку обліку господарств колгоспних дворів, все майно колгоспного двору обліковувалося за головою колгоспного двору. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року " Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" з наступними змінами, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору. За нормами ст.120, 123 ЦК УРСР, які діяли до ведення в дію Закону України "Про власність", кожен з членів колгоспного двору мали рівне право на майно колгоспного двору. Тобто, після введення в дію Закону України "Про власність" 15.04.1991 року у всіх членів колгоспного двору виникло право власності на все його майно в рівних частинах, в тому числі і на будинок з господарськими спорудами, які відносилися до цього колгоспного двору, які не втратили право на витребування частки. Таким чином, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] мали рівну частку житлового будинку з господарськими спорудами, а саме по 1/4 частині. Згідно довідки «Чернігівського районного бюро технічної інвентаризації» Чернігівської районної ради Чернігівської області № 720 від 25.11.2020 року, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою : [ADDRESS] станом на 01.01.2013 та 25.11.2020 зареєстровано за [PERSON] (а.с.31). Як вбачається з копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] , про що 13.08.2020 року Виконавчим комітетом Пісківської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області складено актовий запис № 12 (а.с.32). Після її смерті відкрилась спадщина на 1/4 частину житлового будинку по [ADDRESS] , яку у встановлений законом строк прийняв син (а.с.19) померлого [PERSON] , звернувшись у визначений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Спадкоємці [PERSON] та [PERSON] надали до нотаріальної контори заяви про відмову від прийняття спадщини по закону. Листом Чернігівської районної державної нотаріальної контори від 26.02.2021 року № 356/02-14 [PERSON] роз`яснено, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] немає можливості, у зв`язку з відсутністю документу, що посвідчує право власності на майно, в якому була б визначена частка житлового будинку, належна особисто спадкодавцю (а.с.33). Як передбачено ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом МЮУ № 296/5 від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна. Отже, виходячи з наведеного, позивачі позбавлені можливості відновити свої права у позасудовому порядку, а тому їх права підлягають судовому захисту, шляхом визнання за ними права власності.

Outcome: approved