Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

У вересні 2018 р. [PERSON] Мамед-кзи звернулася до суду з позовом ,в якому зазначає,що на підставі договору купівлі-продажу посвідченого Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] за № 1456 від 07.06.2018 року їй належить будинок 79 по вул. Дальній (квартал 26) в м. Запоріжжі.\~ Право власності зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. До набуття позивачем права власності відповідач, проживав та був зареєстрований у зазначеному житловому приміщені в якості члена сім*ї колишнього власника. Після укладання договору купівлі продажу покупець будинок звільнив. Однак у порушення умов договору купівлі-продажу від 07.06.2018 року,\~ [PERSON] не припинила свою реєстрацію у належному позивачу на праві власності будинку. Посилаючись на те що, на теперішній час відповідач створює позивачу перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю. Відповідач утратив право користуватися будинком, не має законних підстав для продовження реєстрації місця проживання за вказаною адресою, просить суд усунути позивачу перешкоди в користуванні власністю, шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування будинком, що знаходиться за адресою м. Запоріжжя, вул. Дальня (квартал 26) 79. В судове засідання позивач та її представник не з*явилися, представником подано заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач\~ [PERSON] повідомлявся про розгляд справи судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження, позову з додатками за відомою адресою зареєстрованого місця проживання, відзиву на позов не надав. Враховуючи приписи ст.280 ЦПК України ,суд за відсутності відзиву відповідача на позов та за відсутності заперечень з боку позивача проти розгляду справи без участі відповідача на підставі наявних доказів,ухвалює заочне рішення,що додатково гарантує відповідачу передбачений ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод доступ до правосуддя,в тому числі перегляд заочного рішення судом, що його ухвалив,за заявою відповідача. Всебічно вивчивши обставини справи,дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку,що позов заявлений обґрунтовано,підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено та перевірено доказами, що\~ на підставі договору купівлі-продажу посвідченого Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] за № 1456 від 07.06.2018 року будинок 79 по вул. Дальня (квартал 26) в м. Запоріжжі належить на праві власності позивачу [PERSON] Відповідно до умов вищезазначеного договору продавець передає у власність покупця [PERSON] будинок 79 по вул. Дальня (квартал 26) в м. Запоріжжі. Відповідно до п. 8 договору купівлі-продажу від 07.06.2018 року\~ «продавець зобовязався передати нерухоме майно покупцю для вільного користування і безперешкодного володіння ним у стані, що відповідає санітарним та технічним нормам щодо житлових приміщень, разом з при належностями та документами до цього нерухомого майна (технічний паспорт, ключі, тощо) до 14 червня 2018 року». Проте, в супереч умовам вищевказаного договору купівлі-продажу, відповідач [PERSON] залишається зареєстрованою у вказаному будинку, про що свідчить відповідь з Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, [PERSON] є власником будинку № 79 по вул. Дальня (квартал 26) в м. Запоріжжя\~ на підставі договору купівлі-продажу № 1459 від 07.06.2018 року посвідченого приватним нотаріусом запорізького міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] Позивач, як власник будинку правомірно звернувся до суду за захистом свого права. Стаття 316 ЦК України передбачає, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до вимог ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.\~ Згідно ст. 7 Закону України \~"Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12 2003 року припинення реєстрації місця проживання здійснюється також на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила \~право \~користування \~\~житловим \~\~приміщенням. Зважаючи на положення ст. 1 Протоколу № 1 до «Конвенції про захист прав та основних свобод людини» кожна особа має право на повагу до своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України власник не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у цьому праві. Згідно ч.1 ст.41 Конституції України, ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається майном на власний розсуд. Як передбачено ст. 391 ЦК України власник майна може вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо такі перешкоди не повязані з позбавленням права володіння власністю. З матеріалів справи суд встановив, що відповідач в будинку 79, що знаходиться по вул. Дальній (квартал 26), є приватною власністю позивача, не проживає, але залишається зареєстрованими, що порушує права позивача як власника. З наведеного вище суд встановив, що реєстрація відповідача в будинку 79, що знаходиться по вул. Дальня (квартал 26) в м. Запоріжжі, що належить позивачеві, є формальною, але чинить перешкоди власнику позивачу по справі - в здійсненні своїх прав щодо користування та розпорядження належним йому майном, на підставі чого позовні вимоги необхідно задовольнити. На підставі ст.316, 317,391 ЦК України, Закону України \~"Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, ст. 1 Протоколу № 1 до «Конвенції про захист прав та основних свобод людини», ст. 41 Конституції України, ст.4,12,13,76,81,141,258,259,265,280,284,353,355 ЦПК України,суд -

Outcome: approved