Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

14.05.2015 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що у відповідності до протоколу «Про хід торгів з продажу майна, що перебуває в податковій заставі №12 від 15 квітня 2015 року» вона являється переможцем торгів щодо купівлі нежитлового приміщення загальною площею 61,6 кв. м., яке розташоване за адресою [ADDRESS]. 15 квітня 2015 року між нею та Кіровоградською обласною державною податковою інспекцією Головного управління державної фіскальної служби у Кіровоградській області укладений договір купівлі - продажу майна № 12, а саме, нежитлового приміщення загальною площею 61,6 кв. м., яке розташоване за адресою [ADDRESS]. Даний договір був зареєстрований ТБ «Кіровоградською універсальною товарною біржею» у відповідності до діючого законодавства України та правил біржової торгівлі. В рахунок виконання зобов'язання по договору нею було сплачено відповідачу 190 831, 42 коп. грн. а останній в свою чергу передав їй у володіння нежитлове приміщення площею 61,6 кв.м, яке знаходиться за адресою [ADDRESS]. На даний час вона має на меті провести державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення загальною площею 61,6 кв. м., яке розташоване за адресою [ADDRESS]. На її звернення до реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції щодо переліку документів необхідних для видачі свідоцтва про право власності було повідомлено, що на підставі договору купівлі - продажу укладеного на товарній біржі неможливо видати свідоцтво про право власності, оскільки останній не відповідає вимогам встановленим Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме не є правовстановлюючим документом. Пунктом 4.4 Договору встановлено, що даний договір не підлягає нотаріальному посвідченню. У відповідності до ст. 95 пункту 95.7. Податкового кодексу України продаж майна платника податків здійснюється на публічних торгах та/або через торгівельні організації. Неможливість нотаріального оформлення договору порушує її право розпоряджатися, належним їй майном. Оскільки вона у визначеному законом порядку придбала у власність нежитлове приміщення, розпоряджатися ним в повному обсязі, як то передбачено ст. 317 ЦК України, немає можливості, тому вона змушена звернутися з позовом до суду за захистом своїх прав. Просить визнати договір купівлі продажу майна від 15 квітня 2015 року №12, укладений на Кіровоградській універсальній товарній біржі дійсним. Визнати за нею право власності на нежитлове приміщення загальною площею 61,6 кв. м., яке розташоване на першому поверсі дев'ятиповерхового житлового будинку за адресою [ADDRESS]. В судовому засіданні [PERSON] та її представник позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Представник Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області в судове засідання не з'явився, до суду надав пояснення, згідно яких позовні вимоги визнав, просив здійснити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товарної біржі «Кіровоградська універсальна товарна біржа» в судове засідання не з'явився, до суду надав письмові пояснення, згідно яких позовні вимоги визнав, просив здійснити розгляд справи у його відсутність, підтверджує проведення 15.04.2015 року аукціону з продажу майна, що перебувало в податковій заставі ТОВ «Кіровоград Нафта», а саме - нежитлового приміщення, яке розташоване на першому поверсі дев'ятиповерхового житлового будинку, загальною площею 61,6 кв. м. за адресою [ADDRESS], проти задоволення позовних вимог не заперечує. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися досуду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до вимог ч. ч. 1, 3, 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності у набувача майна за біржовим контрактом виникає з моменту передачі майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона ( продавець ) передає або зобов'язується передати майно ( товар ) у власність другій стороні ( покупцеві ), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно ( товар ) і сплатити за нього певну грошову суму. В судовому засіданні встановлено, що 15 квітня 2015 року між [PERSON] та Кіровоградською обласною державною податковою інспекцією Головного управління державної фіскальної служби у Кіровоградській області було укладено договір купівлі - продажу майна № 12, зареєстрований на Кіровоградській Універсальній товарній біржі, а саме, нежитлового приміщення загальною площею 61,6 кв. м., яке розташоване за адресою [ADDRESS] ( а.с. 9). Згідно п. 2.1 вказаного договору відповідно до результатів проведеного «Організатором торгів» цільового аукціону з продажу майна ( протокол про хід торгів на аукціоні № 12 від 15 квітня 2015 року) продавцем було продане, а покупцем придбане майно за 190 831,42 грн. з урахуванням ПДВ, що знаходиться в податковій заставі та перебуває на балансі ТОВ «Кіровоград-Нафта» (код 30331012), а саме Лот № 1: нежитлове приміщення загальною площею 61,6 кв. м., яке розташоване на першому поверсі дев'ятиповерхового житлового будинку, загальною площею 61,6 кв.м., тамбур 2,8 кв.м., коридор 7,6 кв.м., зал 21,3 кв.м., кладова 0,4 кв.м., санвузол 2,1 кв.м., підсобне 3,6 кв.м., кабінет 6,7 кв.м., касса 7,2 кв.м., сховище 6,1 кв.м., касса 3,8 кв.м. та знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Пунктом 4.4. Договору встановлено, що на підставі ст.15 Закону України «Про товарну біржу» даний договір не підлягає нотаріальному посвідченню. З рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області від 20 травня 2015 року вбачається, що відмовлено у державній реєстрації права власності на нежитлове приміщення, що розташоване по [ADDRESS], оскільки подані [PERSON] документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Відповідно до ч.4 ст.1 ЗУ «Про товарну біржу» діяльність товарної біржі здійснюється відповідно до цього Закону та чинного законодавства України. В ч.2 ст.5 Закону вказано, що засновниками і членами товарної біржі не можуть бути органи державної влади та управління, а також державні установи ( організації), що перебувають на державному бюджеті. Статтею 15 ЗУ «Про товарну біржу» встановлено, що біржова операція - це угода, що відповідає сукупності зазначених умов. Біржові операції дозволяється здійснювати тільки членам біржі або брокерам. Статтею 650 ЦК України передбачено, що особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. Частиною 4 ст.656 ЦК України передбачено, що до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Частиною 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» передбачено, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. У відповідності до ст.95 пункту 95.7 Податкового кодексу України продаж майна платника податків здійснюється на публічних торгах та/або через торгівельні організації. Продаж майна платника податків на публічних торгах здійснюється у такому порядку: п. 95.7.1. майно, яке може бути згруповано та стандартизовано, підлягає продажу за кошти виключно на біржових торгах, які проводяться біржами, що створені відповідно до закону і визначені контролюючим органом на конкурсних засадах; п.95.7.2. цінні папери - на фондових біржах у порядку, встановленому Законом України "Про цінні папери та фондовий ринок"; п.95.7.3. інше майно, об'єкти рухомого чи нерухомого майна, а також цілісні майнові комплекси підприємств підлягають продажу за кошти виключно на цільових аукціонах, які організовуються за поданням відповідного контролюючого органу на зазначених біржах. Статтею 95 пунктом 95.21 Податкового кодексу України встановлено, що операції з продажу визначеного у цій статті майна на біржових торгах, аукціонах не підлягають нотаріальному посвідченню. Згідно ч.1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи, що покупець [PERSON] у визначеному законом порядку придбала у власність нежитлове приміщення, яке розташоване на першому поверсі дев'ятиповерхового житлового будинку, загальною площею 61,6 кв.м. та знаходиться за адресою [ADDRESS], виконала всі умови договору купівлі-продажу майна, неможливість нотаріального оформлення договору порушує її право розпоряджатися належним їй майном, зміст правовідносин, які виникли між нею та відповідачем на підставі договору не суперечить актам цивільного законодавства, договір укладений у встановленій законом формі, спрямований на реальне настання правових наслідків, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до вимог Закону України « Про судовий збір » позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір на користь держави у розмірі 1909 грн. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, однак позивач не просила судові витрати стягувати з відповідача.

Outcome: approved