Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

Позивачка 03.10.2019 звернулась до Деснянського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та матері, з якою проживає неповнолітня дитина до досягнення нею трьох років. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 10.11.2015 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Носівського районного управління юстиції у Чернігівській області, про що складено відповідний актовий запис № 123. В даний час сім`я фактично розпалась, наразі позивач вже звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] . В даний час позивачка не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною, відповідач в свою чергу від виконання своїх батьківських обов`язків ухиляється, кошти на утримання дитини в добровільному порядку не надає, а тому позивачка вимушена звернутись до суду із позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та матері з якою проживає дитина. Ухвалою суду від 07.10.2019 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвала про відкриття провадження по справі, матеріали позовної заяви з додатками були направлені відповідачу на адресу зазначену в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, шляхом направлення поштової кореспонденції суду на адресу зареєстрованого місця проживання. Клопотань до суду про розгляд справи у його відсутність, відкладення розгляду справи та відзиву або пояснень на позовну заяву до суду не надходило. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Враховуючи вищевикладене та вимоги ст.ст.178, 279, 280 ЦПК України, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, за наявними у справі матеріалами, з ухваленням по справі заочного рішення. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача з огляду на наступне. Судом встановлено, що 10.11.2015 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Носівського районного управління юстиції у Чернігівській області, про що складено відповідний актовий запис № 123. Від даного шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину, доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Печерським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 20.12.2016 року (актовий запис за №5671). Згідно інформації, яка викладена в позовній заяві спільна донька - [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір"ю та перебуває на її утриманні, що також не спростовувалось відповідачем. Згідно з вимогами ст.ст. 180, 182 СК, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 27 Конвенції про захист прав дитини визначено, що батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до поданої до суду позовної заяви зазначено, що батько дитини ухиляється від виконання своїх зобов`язань, щодо утримання доньки. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При ухваленні рішення суд оцінює докази з урахуванням вимог статей 77-80 ЦПК України про їх належність, допустимість, достовірність та достатність. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. При цьому, згідно зі статтею 81 ЦПК України, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Приймаючи до уваги викладене, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , враховуючи вік дитини, працездатний вік відповідача, відсутність у відповідача аліментних зобов`язань стосовно інших осіб, суд дійшов висновку про необхідність визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини в у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , щомісячно починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, про це відповідно також просить позивач у своїй позовній заяві. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Суд, вирішуючи спір в частині вимог про стягнення коштів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку, з урахуванням принципу співмірності, забезпечення достатності потреб матері дитини, вимог ст.191 СК України, а також враховуючи ту обставину що від відповідача не надійшло заперечень, щодо розміру аліментів визначеного позивачем в позовній заяві, на підставі ч. 2 ст. 84 СК України приходить до висновку, що вимога позивачки про стягнення аліментів на її утримання як дружини, з якою проживає дитина, до досягнення донькою трирічного віку, з урахуванням принципу справедливості, співмірності, підлягає задоволенню, а відтак з відповідача підлягають стягненню кошти на користь [PERSON] , на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у межах суми платежу за один місяць. Крім того, у відповідності ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. за вирішення позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, а також сума судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп. за вирішення питання, щодо стягнення аліментів на користь матері з якою проживає дитина (за сплату якого позивач звільнена на підставі Закону України "Про судовий збір") На підставі викладеного та

Outcome: approved