Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

12 листопада 2020 року позивач [PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до [PERSON] про зобов`язання [PERSON] не чинити перешкоди йому у спілкуванні та вихованні дитини [PERSON] , [INFO] , та встановити йому наступний порядок спілкування з донькою: кожну неділю місяця з 09.00 годин до 19.00 годин зустріч та проведення з дитиною в громадських місцях; за попередньою домовленістю у інший час та інші дні; святкування дня народження доньки спільно з обома батьками, в час та місці, завчасно погодженому між ними. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилався на те, що вони з відповідачкою перебували в зареєстрованому шлюбі з 24 листопада 2018 року, 27 серпня 2020 року шлюб розірвано на підставі рішення суду. Під час шлюбу народилася дитина - донька [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з матір`ю, відповідачка чинить перешкоди побаченням з донькою та не виконує домовленість про те, що він може бачити дитину, коли захоче. Тому він вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. 04 березня 2021 року представником позивача Безрук А.В. надана заява про заміну прізвища відповідачки з « [PERSON] » на « [PERSON] » та залучення в якості третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янського району в місті Києві. Ухвалою суду від 26 листопада 2020 року відкрите провадження по справі та призначене підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 05 лютого 2021 за клопотанням представника позивача адвоката Безрук А.В. доручено відповідальній особі Красноармійського міськрайонного суду Донецької області проведення судового засідання в режимі відео конференції за участю представника позивача Безрук Артема Володимировича . Ухвалою суду від 09 лютого 2021 року зобов`язано Управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради надати висновок про доцільність визначення порядку спілкування малолітньої дитини з батьком, та доручено відповідальній особі Красноармійського міськрайонного суду Донецької області проведення судового засідання в режимі відео конференції за участю представника позивача Безрук Артема Володимировича . Ухвалою суду від 04 березня 2021 року замінено прізвище відповідачки з « [PERSON] » на « [PERSON] », залучено в якості третьої особи Службу у справах дітей та сім`ї Солом`янського району в місті Києві та зобов`язано її надати висновок про доцільність визначення порядку спілкування малолітньої житини [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] . Крім того, доручено відповідальній особі Красноармійського міськрайонного суду Донецької області проведення підготовчого судового засідання в режимі відео конференції за участю представника позивача Безрук Артема Володимировича . Ухвалою суду від 31 серпня 2021 року закрите підготовче судове засідання та справа призначена до судового розгляду. Ухвалою суду від 20 вересня 2021 року доручено відповідальній особі Красноармійського міськрайонного суду Донецької області проведення судового засідання в режимі відео конференції за участю представника позивача Безрук Артема Володимировича , яке призначене на 28 вересня 2021 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, 21 грудня 2020 року до суду надійшла заява про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити. Представник позивача адвокат Безрук А.В. надав заяву про розгляд справи без його участі, на заявлених вимогах наполягає. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, 19 січня 2021 року від неї надійшла заява про розгляд справи в її відсутності. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради Мамаєва С.В., діюча на підставі довіреності, надала заяву про розгляд справи в її відсутності, при вирішенні справи просила максимально врахувати права та інтереси малолітньої дитини. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 24 листопада 2018 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 24 листопада 2018 року, актовий запис № 552 (а.с. 13). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 21 червня 2019 року Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а.с. 15). На підставі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 27 серпня 2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище відповідачки змінено на [PERSON] (а.с. 14). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи Управління з оформлення паспортних документів та реєстрації місця проживання Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 23 лютого 2021 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 52). Як вбачається із заяви представника органу опіки та піклування Маріупольської міської ради Мамаєвої С.В., наданої до суду, 19.04.2021 року з телефонної розмови з [PERSON] ([PERSON]) їй стало відомо, що [PERSON] та малолітня [PERSON] , [INFO] , на теперішній час мешкають у місті Києві за адресою: [ADDRESS] (а.с. 73). У своїй заяві, наданої до суду відповідачкою [PERSON] , остання зазначила про розгляд справи в її відсутності та про погодження на заочне рішення по справі, що судом розцінюється, як визнання позову відповідачкою та обставин, викладених у позовній заяві. Відповідно до ч.ч.1,2 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини, частинами сьомою, восьмою статті 7 СК Українипри вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. В усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. У статті 18 Конвенції про права дитини зазначено про необхідність докладання всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної і однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 15 Закону України "Про охорону дитинства" батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 158 Сімейного кодексу України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Згідно зіст.159 Сімейного кодексу України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо) місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно до загальних засад регулювання сімейних відносин, закріплених зокрема у ч. 5, 6ст. 7 СК України учасник сімейних відносин не маже мати привілеєв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, статі, політичних, релігійних та інших переконань, етнічного та соціального походження, матеріального стану, місця проживання, за мовними та іншими ознаками. Жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Метою законодавчого закріплення права батьків на спілкування з дитиною і є насамперед захист інтересів дитини. Здійснення батьками своїх прав і виконання обов`язків повинно ґрунтуватися на повазі до прав дитини і її людської гідності. Суд, при вирішенні питання щодо участі батька у спілкуванні з дитиною, враховує ставлення дитини до батька, вік дитини, бажання батька на спілкування з дитиною, а також визнання відповідачкою позовних вимог та вважає, що запропонований позивачем у позові спосіб його участі у спілкуванні та вихованні дитини відповідає інтересам дитини. На підставі наведеного, суд вважає, що позовні вимоги про зобов`язання відповідачку не чинити батьку перешкоди у спілкуванні з дитиною [PERSON] , підлягають задоволенню, та слід встановити наступний спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною: кожну неділю місяця з 09.00 до 19.00 годин зустріч та проведення часу з дитиною в громадських місцях; за попередньою домовленістю в інший час та інші дні; святкування дня народження доньки спільно з обома батьками, в час та місці завчасно погодженому між ними. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] підлягають стягненню на користь [PERSON] витрати, пов`язані із сплатою судового збору у розмірі 840 гривень 80 копійок.

Outcome: approved