Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

у вересні 2017 року [PERSON] звернулася у суд з позовом до ПАТ "Кредобанк" про визнання припиненим кредитного договору, договору застави та договору поруки. В обгрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що на підставі договору купівлі-продажу № СКмА-0001/353 від 19.12.2015 р. її чоловік [PERSON] придбав у ТОВ "ВіДі - Скай" автомобіль "Мазда 6", 2015 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. Автомобіль було придбано за кредитні кошти, отримані за кредитним договором № 7159.09.00.2387 від 04.02.2016 р., укладеним між [PERSON] та ПАТ "Кредобанк". З метою забезпечення виконання зобов"язань за кредитним договором 05.02.2016 р. був укладений договір застави, предметом якого є вищевказаний автомобіль. Також 04.02.2016 р. між банком та позивачем був укладений договір поруки № 7159.09.00.2387/S-1. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина. Приватний нотаріус КМНО Верповська О.В. відкрила спадкову справу щодо майна [PERSON], померлого [INFO] Спадкоємцями померлого є його дружина [PERSON], малолітній син [PERSON], син [PERSON], мати [PERSON] та батько [PERSON] Про факт смерті [PERSON] та наявність у померлого спадкоємців відповідача було повідомлено родичем покійного - [PERSON], який направив банку відповідного листа, що був отриманий банком 26.07.2016 р. Тому, на думку позивача, шестимісячний строк пред"явлення відповідаем вимог до спадкоємців сплив 26.01.2017 р. Проте, ПАТ "Кредобанк" звернувся до приватного нотаріуса КМНО Верповської О.В. із претензією - вимогою до спадкоємців покійного [PERSON] лише 25 травня 2017 р., а тому, на думку позивача, втратив право вимоги за кредитом у сумі 519 357,58 грн. до спадкоємців. Недотримання кредитором передбачених ст. 1281 ЦК України строків пред"явлення вимог позбавляє права вимоги до спадкоємців. 17.07.2017 р. позивач звернулась до відповідача із листом - вимогою, у якому повідомила відповідача про припинення правовідносин за кредитним договором, договором застави та договором поруки, а також просила звернутись до приватного нотаріуса КМНО Джуринського Л.В. із заявою про державну реєстрацію припинення обтяження рухомого майна - автомобіля "Мазда", державний номерний знак [NUMBER]. Проте, листом від 01.08.2017 р. № 27-3102 ПАТ "Кредобанк" відмовив позивачу. 01.08.2017 р. надіслав лист - вимогу № 27-3101/17, де запропонував у 30-денний термін погасити заборгованість за кредитним договором у сумі 519 357,58 грн. За таких підстав, позивач просить: - визнати припиненим кредитний договір № 7159.09.00.2387 від 04.02.2016 р., укладений між [PERSON] та ПАТ "Кредобанк"; - визнати припиненим договір застави від 05.02.2016 р., укладений між [PERSON] та ПАТ "Кредобанк", посвідчений приватним нотаріусом КМНО Джуринським Л.В., зареєстрований у реєстрі за № 154; - визнати припиненим договір поруки № 7159.09.00.2387/S-1 від 04.02.2016 р., укладений між ПАТ "Кредобанк", [PERSON] та [PERSON]; - зобов"язати відповідача зняти обтяження з рухомого майна, а саме автомобіля "Мазда", державний номерний знак [NUMBER], що накладене приватним нотаріусом КМНО Джуринським Л.В. та яким зроблено запис про заборону відчуження транспорного засобу, для чого звернутись до Державного реєстру іпотек, Державного реєстру обтяжень рухомого майна із заявою про виключення запису про заборону відчуження вказаного рухомого майна. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 07 вересня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 07 грудня 2017 р., відкрито провадження у даній справі. (а.с. 29, 102) 27 листопада 2017 року ПАТ "Кредобанк" надіслав заперечення проти позовної заяви. Просить відмовити в задоволенні позову [PERSON], оскільки 04 жотвня 2016 року з вимогою до спадкоємців померлого [PERSON] банк звернувся до Сімнадцятої київської державної нотаріальної контори, проте дана вимога повернулась по причині вибуття нотаріальної контори за вказаною адресою. 28 листопада 2016 р. банк вдруге звернувся з вимогою до спадкоємців померлого (вих. № 27-10269/16 від 28.11.2016 р.) до Другої київської державної нотаріальної контори. Таким чином, банк повністю виконав приписи закону щодо заявлення вимог кредитора до спадкоємців. 10 січня 2018 року ПАТ "Кредобанк" звернувся у суд із зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості, що був прийнятий судом до спільного розгляду. (а.с. 180 т.1) Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 31 січня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви ПАТ "Кредобанк" про забезпечення позову. (а.с. 4 т.2) Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 30.11.2018 р. зустрічний позов ПАТ "Кредобанк" залишено без розгляду. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та заперечував проти їх задоволення. Представник відповідача ПАТ "Кредобанк" в судове засідання повторно не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений судом. Третя особа - служба у справах дітей Печерської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не забезпечила явку свого представника. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування позикодавцеві грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 04 лютого 2016 року між ПАТ "Кредобанк" та [PERSON] укладено кредитний договір № 7159.09.00.2387 (а.с. 129 т.1), відповідно до умов якого 04.02.2016 р. банк надав [PERSON] кредит у загальній сумі 641 833,68 грн. на оплату купівлі автомобля та страхового полісу КАСКО. Кредит [PERSON] отримано в повній сумі та в порядку, передбаченому кредитним договором. Кредитні кошти використані за цільовим призначенням, а саме: - для здійснення оплати за придбання автомобіля, що підтверджується меморіальними ордерами № 5176688 від 05.02.2016 р. та № 5176689 від 05.02.2016 р., всього на загальну суму 623 200 грн.; (а.с. 135 - 139 т.1) - для оплати договору срахування придбаченого автомобіля (КАСКО), що підтверджується меморіальними ордерами № 5176712, № 5174163 та № 5174160 на суму 18 633,68 грн. Виконання грошових зобов"язань позичальника перед банком за кредитним договором забезпечено: - заставою придбаного за кредитні кошти автомобіля, про що між [PERSON] та ПАТ "Кредобанк" укладено договір застави, посвідчений 05 лютого 2016 р. приватним нотаріусом КМНО Джуринською Л.В. за реєстровим № 154. (а.с. 131) На заставний транспортний засіб було накладено заборону відчуження, зареєстровану в державному реєстрі обтяжень рухомого майна 05.02.2016 р. за реєстраційним номером 15687330, що підтверджується витягом про реєстрацію в ДРОРМ № 48898216 від 05.02.2016 р. (а.с. 133 т.1) Предметом застави згідно з договором застави є автомобіль "Мазда 6", 2015 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER]; - фінансовою порукою [PERSON] за всіма зобов"язаннями [PERSON] перед банком за кредитним договором, про що 04 лютого 2016 року між банком та поручителем - [PERSON] укладено договір поруки № 7159.09.00.2378/S-1 (а.с. 134 т.1), згідно якого вона зобов"язується відповідати перед банком за виконання [PERSON] зобов"язань за кредитним договором в повному обсязі. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов»язання припиняється виконанням проведеним належним чином. А відповідно до п.1 ч.1 ст.593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов»язання, забезпеченого заставою. Тобто, із зазначеного слідує, що, в разі існування основного боргу, не можна вважати припиненим і забезпечувальне зобов»язання боржника, яким в даному випадку є застава автомобіля. Відповідно до ч. 1 ст. 523 ЦК України, на яку посилається позивач, порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов"язання новим боржником. Зобов"язання щодо погашення (повернення) кредиту позичальником виконані частково. Станом на 06 листопада 2017 р. залишається непогашеною (неповернутою) банку сума кредиту за кредитним договором у розмірі 519 357,58 грн. (а.с. 140 т.1) [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується даними свідоцтва про смерть від 06.07.2017 р., виданим відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції в м. Києві. (а.с. 144 т.1) Спадкоємцями померлого є його дружина [PERSON], [INFO], малолітній син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], мати [PERSON], [INFO], та батько [PERSON], [INFO]. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. заведена спадкова справа № 14/2016 щодо майна [PERSON], померлого [INFO] (а.с. 15 т.1) 26 липня 2016 р. [PERSON] повідомив ПАТ "Кредобанк" про смерть [PERSON] (а.с. 14 т.1) Звертаючись у суд з даним позовом, [PERSON] зазначає про недотримання кредитором передбачених ст. 1281 ЦК України строків пред"явлення вимог до спадкоємців померлого. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зів ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 3 цієї статті визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч. 11269 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Частиною 3 цієї статті визначено якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає частці у спадщині (ч. 1 ст. 1282 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що 04 жовтня 2016 року з вимогою до спадкоємців померлого [PERSON] банк звернувся до Сімнадцятої київської державної нотаріальної контори, проте дана вимога повернулась по причині вибуття нотаріальної контори за вказаною адресою. (а.с. 145 т.1) 28 листопада 2016 р. банк вдруге звернувся з вимогою до спадкоємців померлого (вих. № 27-10269/16 від 28.11.2016 р.) до Другої київської державної нотаріальної контори. (а.с. 147 т.1) 23 травня 2017 року на повторне звернення банку щодо результатів спадкового провадження Друга київська державна нотаріальна контора надіслала лист про те, що відповідна спадкова справа після смерті [PERSON] зареєстрована приватним нотаріусом КМНО Верповською О.В., до якої банк повинен направляти свої вимоги. (а.с. 208 т.1) Після цього, вимога (претензія) від 25.05.2017 р. про обов"язок спадкоємців банком надіслана до вказаного нотаріуса. (а.с. 209 т.1) На запит суду Друга київська державна нотаріальна контора листом № 1407/01-16 від 21.04.2018 р. повідомила, що відповідно до журналу реєстрації вхідних документів за 2016 р. лист (претензію - вимогу) ПАТ "Кредобанк" № 27-10269/16 від 28.11.2016 р. було отримано 02 грудня 2016 року та зареєстровано за вх. № 1756/01-16. (а.с. 94 т.1) Таким чином, банк виконав приписи закону щодо заявлення вимог кредитора до спадкоємців. Оскільки стороною позивача не підтверджений факт повного розрахунку за кредитними зобов»язаннями позичальника [PERSON], відповідно відсутні і підстави для визнання припиненим кредитного договору та договору застави, а також договору поруки, укладеним, в тому числі, між позивачкою [PERSON] та відповідачем ПАТ «Кредобанк».

Outcome: dismissed