Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»\~\~(далі ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 18.08.2010 р. відповідачка стала клієнтом банку, ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписавши Анету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанк», згідно з якою отримала кредитну картку «Універсальна картка». 25.03.2014 р. відповідачці було переоформлено кредитну картку на престижну кредитну картку «Універсальна Gold 55 днів», відповідно до тарифів якої відповідачка отримала кредит у розмірі 15 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення ст.ст.526,527,530 ЦК України та умов договору відповідачка зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідачка станом на 31.07.2016 р. має заборгованість в загальній сумі 38\~738,66 грн., яка складається із суми заборгованості за кредитом 14\~671,57 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 20\~346,20 грн., заборгованості за пенею та комісією в сумі 1\~400,00 грн., штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг в сумі 500,00 грн. - фіксована частина та 1\~820,89 грн. - процентна складова. Позивач просить суд стягнути з відповідачки на його користь заборгованість по кредиту в загальному розмірі 38\~738,66 грн., судовий збір в сумі 1 378,00 грн. У судовому засіданні представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» позов підтримав, наполягав на його задоволенні. \~\~ Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, лише щодо стягнення заборгованості у частині суми заборгованості за кредитом 14\~671,57 грн., просила суд застосувати Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» до пені та штрафів. Зазначила, що не згодна сплачувати відсотки, коштів на погашення кредиту не має. Бажає, щоб банк припинив нарахування відсотків. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. 18.08.2010 р. [PERSON] стала клієнтом ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правила надання банківських послуг підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", згідно з якою отримав кредитну картку "Універсальна картка". 25.03.2014 р. року відповідачці було переоформлено кредитну карту на престижну кредитну картку "Універсальна Gold 55 днів", відповідно до Тарифів якої відповідачка отримала кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Пунктами 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт банку дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даної угоди є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/ pages/70/, складає між позичальником та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позичальницею відповідачкою [PERSON] були порушені умови кредитного договору щодо сплати кредиту та відсотків по ньому, тобто порушені вимоги ст.1049 ч.1 ЦК України та умови кредитного договору. Письмові докази по справі, а саме: заява про отримання кредиту (а.с.5); умови та правила надання банківських послуг (а.с.6-7), свідчать про отримання кредиту відповідачем та порушення умов щодо його повернення та сплати відсотків по кредиту. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно з п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Згідно з\~\~ч. 2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й теж правопорушення. Згідно зі ст. 549 ЦК України штраф обчислюється у відсотках\~\~від суми невиконаного зобов'язання. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачка свої зобовязання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом належним чином не виконала, у звязку з чим станом на 31.07.2016 р. має заборгованість в загальній сумі 38\~738,66 грн., яка складається із суми заборгованості за кредитом 14\~671,57 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 20\~346,20 грн., заборгованості за пенею та комісією в сумі 1\~400,00 грн., штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг в сумі 500,00 грн. - фіксована частина та 1\~820,89 грн. - процентна складова. При цьому сума заборгованості за пенею та комісією у розмірі 1\~400,00 грн. фактично є сумою заборгованості по пені, нарахованої за прострочення погашення кредиту та сплати відсотків відповідно умов договору, що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно зі ст. 2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. На виконання цього Закону 30 жовтня 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1053-р, яким було затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з п. 20 ч. 1 цього Розпорядження м. Маріуполь Донецької області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Проте, 05 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1079-р про зупинення дії Розпорядження від 30 жовтня 2014 року № 1053-р, яке в подальшому постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 09 лютого 2015 року було визнано не чинним (справа № 826/18330/14). Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р, яким визнано такими, що втратили чинність розпорядження № 1053-р від 30.10.2014 року та № 1079-р від 05.11.2014 року, місто Маріуполь Донецької області відноситься до населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція. Крім того, згідно зі ст. 1 Закону України «Про боротьбу із тероризмом» район проведення антитерористичної операції це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція. Згідно з наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07 жовтня 2014 року № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень). Національний банк України своїми листами від 13 жовтня 2014 року № 47-411/58939 та від 05 листопада 2014 року № 18-112/64483 наголошував банкам України про неухильне дотримання вимог Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року щодо не нарахування пені та штрафів за договорами кредиту під час антитерористичної операції. Як проголошено в ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи. Згідно зі ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. У п.3.4. Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 ЦПК України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 1 грудня 2004 року N 18-рп/2004 (Справа N 1-10/2004)) зазначено, що виходячи зі змісту частини першої статті 8 Конституції України охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й обєктивного права у цілому, що панує у суспільстві, зокрема справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права і є його складовою. Як вбачається зі справи, позивач просить стягнути з відповідачки пеню та штрафи, що нараховані у період з 30.06.2015 року станом на 31.07.2016 року, тобто в період дії ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Згідно з матеріалами справи відповідачка [PERSON] зареєстрована та постійно проживає за адресою: [INFO]. Отже, враховуючи те, що відповідачка є громадянкою України, яка зареєстрована та постійно проживає в населеному пункті, де проводилась антитерористична операція, на підставі ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», штрафні санкції за укладеним з нею кредитним договором нараховувати заборонено, а тому позов банку в частині стягнення пені та штрафів є необґрунтованим. Таким чином, оскільки [PERSON] умови кредитного договору не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість, з неї слід стягнути на користь позивача: заборгованість за кредитом 14\~671,57 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитом 20 346,20 грн., а всього 35\~017,77 гривень, задовольнивши позов частково. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Суд не приймає заперечення відповідачки щодо скасування нарахованих процентів за користування кредитом, оскільки передбачених законом підстав для цього не вбачається. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Як вбачається з квитанції про сплату судового збору, розмір судових витрат складає 1378,00 гривень, а тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору, пропорційну до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 35\~017,77 гривень х 100% : 38\~738,66 гривень ціни позову = 90,4%), тобто 90,4 % від ціни позову (90,4% х 1378,00 гривень : 100% = 1\~245,7 гривень), що складає 1\~245,7 гривень. \~

Outcome: partial