Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

Позивач просить визнати за ним право власності на спадкове майно за заповітом на земельну ділянку 1,0538 га, земельна ділянка № 1 площею 0,7615 га, кадастровий номер - 4622181200:07:000:0338, земельна ділянка № 2 площею 0,2923 га, кадастровий номер - 4622181200:12:000:0698, яка розташована на території Великоколоднівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області, належна [PERSON] згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 512357, виданого на підставі розпорядження голови Кам`янка-Бузької райдержадміністрації від 21.08.2006 року №336, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та зареєстрованого в книзі записів державних актів за № 01:06:453:03977, а також на житловий будинок з господарськими споудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] та який належав [PERSON] . Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, проти позову не заперечує. На підставі ч.3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з"явилися в судове засідання без поважних причин. У відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч.2 ст.247ЦПКУкраїни, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 24.12.2014р. 10.03.2004 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно [PERSON] . Після її смерті залишились земельна ділянка загальною площею 1,0538 га ( земельна ділянка № 1 площею 0,7615 га, кадастровий номер земельної ділянки: 4622181200:07:000:0338, земельна ділянка № 2 площею 0,2923 га, кадастровий номер:4622181200:12:000:0698), що розташована на території Великолоднівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області, цільове призначення земельної ділянки: ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно з державного акту Серії ЯГ № 512357 від 19.10.2006р. виданого на підставі розпорядження голови Кам`яню Бузької райдержадміністрації від 21 серпня 2006 року № 336. Акт зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01:06:453:03977. Після смерті померлої також залишився житловий будинок за адресою [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. У відповідності до п.г ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Частиною 5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). Згідно пунктів 10 Постанови Пленуму ВС України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з втратою оригіналів правовстановлюючих документів, не може бути захищене в інший спосіб. Положеннями статей 15, 16 ЦК України, статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом частини другої статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити. Крім того, відповідач позовні вимоги визнав, що відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підстави, а визнання позову є безумовним і не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved