Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

07.04.2020 року позивач звернулась до суду з позовними вимогами, які заявою від 08.05.2020 уточнила та просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на: - 2/3 частки житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] ; - 2/3 частки земельної ділянки загальною площею 0,0512 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (Державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 066113, виданий 26.02.2002 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2309). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М., позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку із тим, що відсутній оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. 06.05.2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на: - 1/3 частку житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] ; - 1/3 частку земельної ділянки загальною площею 0,0512 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (Державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 066113, виданий 26.02.2002 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2309). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М., [PERSON] було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку із тим, що відсутній оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.05.2020 року прийнято зустрічну позовну заяву та об`єднано в одне провадження з первісною позовною заявою. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою підтримала позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні, не заперечує проти задоволення зустрічних позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, первісні позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення, наполягає на задоволенні зустрічних позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належить: - житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору довічного утримання від 27.08.2001 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М. в реєстрі №3-4824, що підтверджено довідкою КП «Ізмаїльське МБТІ» №625 від 11.06.2020 року; - земельна ділянка загальною площею 0,0512 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 066113, виданого 26.02.2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2309, що підтверджено довідкою міськрайонного управління в Ізмаїльському районі та м. Ізмаїл Головного управління Держгеокадастру в Одеській області №52/126-20 від 17.01.2020 року. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 15.09.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка загальною площею 0,0512 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно до витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 59880732 від 20.03.2020 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області, інформація про заповіт, складений [PERSON] , відсутня. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.04.1988 року (а.с. 14), свідоцтвом про шлюбу серії [NUMBER] від 08.08.2008 року (а.с. 8); рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.09.2012 року (а.с. 9), свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 02.11.2012 року (а.с. 10); - син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.12.1983 року (а.с. 76); - батько [PERSON] . Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживали разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено відповідними записами в будинковій книзі, тобто вважаються такими, які прийняли спадщину. Крім того, встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини. Між спадкоємцями була досягнута згода щодо розподілу спадкового майна на підставі угоди, яка міститься в матеріалах справи. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М. №321/02-14 від 20.03.2020 року, було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку із тим, що відсутній оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивачів на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved