Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

30.09.2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Радомишльського районного суду Житомирської області з позовною заявою про стягнення заборгованості. Ухвалою судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 19.10.2020 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. В обґрунтування позову банк зазначив, що 30.11.2013 року між публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Приватбанк" (з 14.06.2018 року - акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк") та відповідачем [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт. На підставі угоди [PERSON] отримав кредит у розмірі 4414,13 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється починаючи з "1" по "25" число кожного місяця, Відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом. Відповідач свої зобов`язання не виконав, істотно порушивши умови договору, внаслідок чого станом на 07.09.2020 року заборгованість перед позивачем становить 18587,47 грн., з яких 4414,13 грн. тіло кредиту, 4379,74 грн. відсотки за користування кредитом та 9793,60 нарахована пеня. Представник позивача подав заяву в якій зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановлений законом спосіб. Своїм правом на подання відзиву не скористався. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не подавав. Заяв і клопотань до суду також не надав. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 08.09.2011 сторони уклали кредитний договір б/н шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, в якій [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, складає між сторонами Договір про надання банківських послуг. Згідно умов розділу 2 Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 30.11.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 4414,13 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється починаючи з "1" по "25" число кожного місяця. Згідно умов п.2.5. та 2.8. Генеральної угоди, позичальник зобов`язується повернути суму кредиту, відсотків та винагороду, а також сплатити пеню у разі порушення умов договору. В підписаній сторонами Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 30.11.2013 зазначені сума наданого кредиту, визначено тариф обслуговування кредитної карти, процентна ставка, наявні умови договору про нарахування комісії та встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. При цьому, своїм підписом у Генеральній угоді відповідач підтвердив, що він з фінансовими умовами кредитування в ПАТ КБ «Приватбанк» та Умовами і правилами надання продукту кредитних карт ознайомлений (а.с.9). Отже, підписавши Генеральну угоду із умовами кредитування, відповідач погодилася у письмовому вигляді з умовами кредитування, які передбачали сплату процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Аналогічний висновок викладено й у постановах Верховного Суду від 04.12.2019 року по справі № 750/6058/17-ц, від 23.12.2019 року по справі № 572/1169/17, від 12.02.2020 року по справі № 382/327/18-ц, від 26.02.2020 року по справі № 355/1091/17. Відповідно до Розрахунку наданого позивачем, сума заборгованості станом на 07.09.2020 року становить - 18587,47 грн., яка складається з: - 4414,13 грн. - заборгованість за кредитом; -4379,74 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; -0,00 грн. - заборгованість за комісією; -9793,60 грн. - заборгованість за пенею; -0,00 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Вказана сума заборгованості відповідачем та наявними доказами не була спростована при розгляді справи, оскільки належних доказів, які б спростовували розмір нарахувань по кредитному договору відповідачем до суду надано не було. Заяви про застосування строків позовної давності відповідачем до суду також не надано. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1ст.626 ЦК України). Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до змісту ст.ст.610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач після отримання кредитних коштів взяті на себе зобов`язання відповідно до укладеного договору не виконує, істотно їх порушує, до погашення заборгованості заходів не вживав, що є підставою для стягнення з нього заборгованості за кредитним договором. Крім того, згідно з ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати, які складаються з сплати судового збору, у розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved