Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

03.09.2015 року Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в розмірі 4122,18 грн. та судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.06.2013 року між Приватним акціонерним товариством "СК "АХА Страхування" та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 013-а/13ЛВ/ГЛ, а саме: автомобіля [NUMBER]. 18.11.2013 року близько 09.20год. по вул. Смольського, 4 у м. Львові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: «Мерседес» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] (винуватця ДТП) та автомобіля [NUMBER] під керуванням потерпілого [PERSON] В результаті ДТП, винуватцем якої визнано відповідача, застрахований автомобіль [NUMBER] отримав механічні пошкодження. 18.11.2013 року страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу та виплату страхового відшкодування й надав всі необхідні документи. Відповідно до рахунку - фактури №1172 від 26.11.2013 року виданого ТзОВ «Компанія Україна «ЛВ-ТУР» вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] склала 4122,18 грн. Приватним акціонерним товариством "СК "АХА Страхування" 20.12.2013 року складено страховий акт на суму 4122,18 грн., яку 23.12.2013 року згідно платіжного доручення №79622 виплачено на рахунок ТзОВ «Компанія Україна «ЛВ-ТУР». Таким чином, розмір страхової виплати Приватного акціонерного товариства "СК"АХА Страхування» на користь [PERSON] склав 4122, 18 грн. Оскільки кошти в добровільному порядку не сплачено, позивач звернувся з відповідною позовною заявою до суду. В судове засідання представник позивача не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Позивачем була подана заява про підтримання позовних вимог у повному обсязі та про згоду на ухвалення судом заочного рішення на підставі наявних у справі доказів згідно ст. 224 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст. ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. У відповідності до ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Так, відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту № 013-а/13ЛВ/ГЛ від 21.06.2013 року, укладеного між Приватним акціонерним товариством "СК "АХА Страхування та [PERSON], застрахованим є автомобіль [NUMBER]. Відповідно до євро протоколу, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 18.11.2013 року, відбулося пошкодження автомобіля [NUMBER], належного [PERSON] Згідно рахунку - фактури №1172 від 26.11.2013 року виданого ТзОВ «Компанія Україна «ЛВ-ТУР» вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] склала 4122,18 грн. В подальшому, позивачем 20.12.2013 року складено страховий акт на суму 4122,18 грн., яку 23.12.2013 року згідно платіжного доручення №79622 виплачено на рахунок ТзОВ «Компанія Україна «ЛВ-ТУР». Таким чином, відповідно до вказаного акту, Приватним акціонерним товариством "СК "АХА Страхування" сплачено [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 4122,18 грн. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 14 та ст. 204 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке Страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Статтею 993 ЦК України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (права власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Отже, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування в розмірі 4122,18 грн., набув право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, а тому оскільки [PERSON] є відповідальною особою за пошкодження автомобіля [NUMBER], вимоги позивача щодо відшкодування суми страхової виплати за пошкодження є обґрунтованими. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати у справі, які складаються з судового збору - 243,60грн.

Outcome: approved