Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

09 лютого 2021 року представник заявника адвокат Бєлоусов С.Г. звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженки ст. Старо-Щербинівська, Старо-Шербинівського району Краснодарського краю, громадянки України, яка настала [INFO] в м. Шахтарськ Донецької області, Україна. В обґрунтування заяви зазначає, що [INFO] в м. Шахтарськ Донецької області померла [PERSON] , [INFO] , про що 13 листопада 2020 року видано свідоцтво про смерть [NUMBER] . 05.02.2021 року Костянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) відмовлено в державній реєстрації смерті [PERSON] , оскільки не пред`явлений документ, форма якого відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024 та виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Заявник та його представник адвокат Бєлоусов С.Г. в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, повністю підтримали заяву. Представник заінтересованої особи Костянтинівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) у судове засідання не з`явився. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій територій України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої територій, відповідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] бабуся [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~ [INFO] у м. Шахтарськ Донецької області [PERSON] померла, про що 13 листопада 2020 року відділом ЗАГС Шахтарського міськрайонного управління юстиції МЮ ДНР видано свідоцтво про смерть [NUMBER] . 05 лютого 2021 року Костянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) було відмовлено представнику заявника [PERSON] у державній реєстрації смерті [PERSON] , оскільки ним не пред`явлений документ, форма якого відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024 та виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до п. 1 Постанова Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Відповідно до ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Пунктом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть). Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що заявник [PERSON] , [INFO] , є громадянкою України, зареєстрована за адресою\~ [ADDRESS] ,\~що підтверджується\~копією паспорту\~ [NUMBER] ,\~виданого Київським\~РВ ДМУ\~УМВС України\~в Донецькій\~області 25.03.2011\~року. Померла [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована за адресою [ADDRESS] , згідно копії паспорту [NUMBER] , виданого Шахтарським МВ УМВС України в Донецькій області 02.04.1999р., померла [INFO] на тимчасово непідконтрольній Україні території у м. Шахтарськ Донецької області. Після її смерті заявник не може отримати свідоцтво про смерть відповідного зразка, а отримане свідоцтво про смерть [NUMBER] , видане відділом ЗАГС Шахтарського МРУЮ ДНР, який розташований на непідконтрольній території України, не може бути використане заявником для державної реєстрації смерті на території України. Встановлення факту смерті [PERSON] заявнику необхідно для отримання свідоцтва про смерть відповідного зразка для подальшого його використання в цивільно-правових відносинах згідно законодавства України. Беручи до уваги те, що від встановлення даного факту залежить виникнення особистих майнових прав заявника, а законом не визначено іншого порядку їх встановлення, а також той факт, що заявник має на меті встановити факт смерті [PERSON] для отримання свідоцтва про смерть відповідного зразка та для подальшого його використання в цивільно-правових відносинах згідно законодавства України, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved