overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

Сторони - колишнє подружжя, шлюб між ними розірвано. Від шлюбу в них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивача. Позивач у підтвердження заявлених вимог, посилається на те, що відповідач проживає окремо від сім"ї, не бере участі у вихованні дочки, не надає матеріальну допомогу на її утримання та не виконує жодних обов`язків батька. Оскільки позивачу важко одній утримувати дитину, тому просить стягувати з відповідача аліменти, на утримання дитини, щомісячно до досягнення дочкою повноліття, в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку ,починаючи з часу подачі позовної заяви . Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що вимоги підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав: Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] народилася [INFO] і її батьками заначені сторони у справі. Оскільки, відповідач добровільно не виконує свої обов"язки по наданню утримання на дитину, а має можливість, так як є працездатним, працює, інших утриманців немає, тому заявлені вимоги підлягають задоволенню - стягнення аліментів визначити у частці від доходів, але не менше ніж 30 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

Сторони - колишнє подружжя, шлюб між ними розірвано. Від шлюбу в них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивача. Позивач у підтвердження заявлених вимог, посилається на те, що відповідач проживає окремо від сім"ї, не бере участі у вихованні дочки, не надає матеріальну допомогу на її утримання та не виконує жодних обов`язків батька. Оскільки позивачу важко одній утримувати дитину, тому просить стягувати з відповідача аліменти, на утримання дитини, щомісячно до досягнення дочкою повноліття, в розмірі 600 гривень. У судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що вимоги підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав: Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] народилася [INFO] і її батьками заначені сторони у справі. Оскільки, відповідач добровільно не виконує свої обов"язки по наданню утримання на дитину, а має можливість, так як є працездатним, і не має інших утриманців, та з врахуванням того, що немає постійного місця роботи, тому заявлені вимоги підлягають задоволенню - стягнення аліментів визначити у твердій грошовій сумі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

Сторони -колишнє подружжя, шлюб між ними розірвано на підставі рішення Жидачівського районного суду від 16.12.2014 року. Від шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні матері. Позивач у підтвердження заявлених вимог посилається на те, що відповідач проживає окремо, ухиляється від виконання свого обов`язку щодо утримання дитини, матеріально не допомагає, участі у вихованні не бере. Позивачу важко одній забезпечити нормальні умови для проживання та добробуту сім"ї, тому просить стягувати з відповідача аліменти, на утримання сина в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення нею повноліття. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Суд, дослідивши письмові докази у справі вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав: Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народився 17.10.2010 року і його батьками в свідоцтві зазначені сторони у справі. Як встановлено, що відповідач проживає окремо від сім`ї, коштів на утримання дитини не дає. Оскільки, відповідач добровільно, не виконує свої обов"язки по наданню утримання на дитину, а має можливість, так як є працездатним, працює, інших утриманців не має, тому стягнення аліментів визначити у частці від доходу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Сторони не перебувають у шлюбі, мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги неповнолітній дитині. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, оскільки відповідач працює на Чаплинському підприємстві РЕЗ і ЕМ ПАТ "ЕК "Херсонобленерго" і отримує стабільний заробіток. Відповідач у справі [PERSON] позовні вимоги визнав, пояснивши, що його дохід дійсно складає близько 3 тис. гривень, тому з розрахунку цього суд має виходити при стягненні аліментів, стягнувши 1/4 частину всіх видів його заробітку. Заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали у справі, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати неповнолітню дитину. Згідно ст. 181 СК України способом виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначено - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити у обсязі стягнень по 1/4 частині з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, оскільки відповідає розміру аліментних зобов'язань батька на утримання малолітньої дитини, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Сторони перебувала в юридичному шлюбі, який відповідно до рішення Прилуцького міськрайонного суду від 26 грудня 2013 року був розірваний та від якого мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні . Мотивуючи тим, що відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дочки [PERSON], позивачка і просить суд стягнути з нього аліменти на утримання дитини. В судове засідання позивачка не з"явилася, проте подала заяву в якій позовні вимоги підтримує повністю та просить слухати справу за її відсутності. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Проаналізувавши наявні по справі докази, суд вважає необхідним задовольнити даний позов, стягнувши з відповідача в користь позивачки аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки на обох батьків лежить обов"язок по утриманню та вихованню своїх неповнолітніх дітей, як це передбачено ст.ст.180-183 СК України, а відповідач не виконує такого свого обов"язку. Тому, на підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 16 листопада 2007 року, актовий запис №36. Рішенням Устинівського районного суду Кіровоградської області шлюб розірвано. Від шлюбу є дочка, [PERSON], [INFO]. Позивачкою [PERSON] подано до суду позов до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Вимоги мотивуються тим, що батько зобов"язаний утримувати дитину до досягнення ними повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не з"явилася, в позовні заяві просить розглянути справу у її відсутність та задовольнити позовні вимоги. В судове засідання відповідач [PERSON] не з"явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Під час розгляду справи встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого на підставі актового запису про народження є дитина, батьком якої записаний [PERSON] Згідно довідки Устинівської селищної ради за №1952 від 25 вересня 2017 року, дитина перебуває на утриманні [PERSON], і відповідно до ст.180 СК України позовні вимоги про стягнення з [PERSON] аліментів підлягають задоволенню. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів враховуються обставини, передбачені ст.182 СК України, і суд вважає за необхідне в порядку ч.3 ст.181 цього Кодексу стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини у частці від доходу. Судові витрати по справі в порядку п.3 ч.1 ст.80, п.4 ч.3 ст.81 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.04.2007 року до 23.10.2014 року. Під час спільного проживання народилася донька [PERSON] [INFO], батьком якої у Свідоцтві про народження записано [PERSON]. [PERSON] і [PERSON] на даний час не проживають однією сім'єю, дитина перебуває на утриманні матері, яка не працює, має лише дохід від власного підсобного господарства. Батько дитини [PERSON] добровільно і постійно не надає [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини, а тому вона звернулася з даним позовом про стягнення аліментів. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з"явилася, надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутність, свої вимоги підтвердила, просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі на утримання дитини по 500 гривень щомісячно. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з"являється, про причини неявки суд не повідомляє, будучи належним чином повідомлений про місце, час розгляду справи, заяви про розгляд справи у його відсутність не надав, тому відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України відповідач, який належним чином, повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши докази по справі, прийшов до висновку про задоволення позову за слідуючих підстав. Сторони не проживають однією сім"єю. За час спільного проживання у них народилася дитина, батьком якої є відповідач згідно свідоцтва про народження дитини. [PERSON] добровільно кошти на утримання доньки не надає, дитина знаходиться на утриманні матері згідно довідок сільської ради, а позивачка не працює. При вирішенні питання розміру аліментів суд враховує матеріальне становище дитини, платника аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

Сторони перебували у шлюбі, який рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області від 23.04.2014 р. розірвано. Від шлюбу [INFO] року у них народився син [PERSON], який в даний час проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивачка у підтвердження заявлених вимог, посилається на те, що з відповідачем спільно не проживає, він самоусунувся від виконання обов`язків батька, матеріально сину не допомагає, не цікавиться інтересами дитини, їй важко одній утримувати дитину, а тому просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення сином повноліття. У судовому засіданні позивачка, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, заявлені вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, згіжний сплачувати аліменти на утримання сина, але заперечив проти стягнення з нього судових витрат, оскільки є інвалідом ІІІ групи. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав: Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] року, його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Поскільки, відповідач не виконує свого обов"язку щодо утримання дитини, враховуючи стан здоров"я, що відповідач є інвалідом ІІІ групи, та матеріальне становище відповідача та дитини, позов підлягає до задоволення.Підстав для звільнення відповідача, як інваліда ІІІ групи, від сплати судового збору немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01 жовтня 1988 р. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами були припинені з липня 2008 року. Спільне життя між ними не склалося. Примирення не можливе. Спільне господарство не ведеться. Спору про розділ майна, що є їх сумісною власністю не мають. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. До початку судового засідання позивач надав до суду заяву у якій просив розірвати шлюб з відповідачем, справу розглянути у відсутність його та представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач свого права на участь у судовому засіданні не використала, про час і місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, рекомендованим поштовим повідомленням, яке повернулося на адресу суду з приміткою «інші причини», також відповідач викликалася шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі "Судова влада України", але про причини нез`явлення в суд не повідомила, клопотань про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило, тому суд, зі згоди позивача та предстаника позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-284 ЦПК України. Оскільки позивач та представник позивача не заперечують проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 3 ст. 105 СК України, визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Тому, суд приходить до висновку про те, що сім"я позивача та відповідача існує лише формально і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, оскільки, сторони однією сім`єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Оскільки, відповідач не скористалася правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу, відповідно до ст.. 113 СК України - тому суд залишає відповідачу шлюбне прізвище « [PERSON] ». На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112,113,114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05 листопада 2009 р. Від спільного подружнього життя сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей : сина [PERSON] , [INFO] і сина [PERSON] , [INFO] , які мешкають з позивачем. Спір щодо поділу майна відсутній. З викладених обставин, в поданому позові позивач просить розірвати шлюб між нею та позивачем, спільних неповнолітніх дітей залишити на її вихованні, прізвище залишити шлюбне « [PERSON] ». Позивач в судове засідання не з`явилася, у наданій заяві просила суд розглянути справу за її відсутності, позов підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач свого права на участь у судовому засіданні не використав, належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті "Судова влада України, відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відповідач не подав відзив у даній справі, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення . 25.02.2020 р. на підставі ст.ст.280, 281 ЦПК України було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Предметом даного позову є вирішення питання про розірвання шлюбу, що регулюється положеннями Сімейного Кодексу України. Відповідно до положень ст.112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05 листопада 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Попаснянського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис № 115. Подружні стосунки з відповідачем припинені з 2014 року через відсутність взаєморозуміння, сім`я фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків позивачка не бажає. Від спільного подружнього життя мають двох спільних неповнолітніх дітей, які мешкають з позивачем. Спір щодо поділу майна відсутній. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов обгрунтований і доведений позивачем належними доказами, оскільки, дійсно сторони не підтримують подружні відносини, загальне господарство не ведеться, сім*я фактично не існує, подальше перебування у шлюбі чоловіка і жінки буде суперечить інтересам обох сторін, у зв*язку з чим позов підлягає задоволенню. Вирішуючи позов таким чином, врахвуючи, що позивач скористалася правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу, згідно ст. 113 СК України, суд вважає необхідним залишити позивачу прізвище " [PERSON] ". На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104-113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06 серпня 2014 року. Від спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. Позивач у підтвердження заявлених вимог про стягнення аліментів, посилається на те, що з відповідачем проживають окремо. Відповідач добровільно не надає жодної матеріальної допомоги ні на утримання дитини, ні на її . Оскільки вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку, і окрім допомоги, яку отримує на дитину, інших доходів немає, тому просить стягувати з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 300 гривень щомісячно до досягнення сином трьох років. У судовому засіданні позивач, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, заявлені вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнає. Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази у справі, вважає, що вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з таких підстав: Згідно ст.ст. 80 ч.1, 84 ч.2, 4 Сімейного кодексу, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно свідоцтва про шлюб, сторони 06 серпня 2014 р. зареєстрували шлюб. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO] і його батьками в свідоцтві зазначені сторони у справі. Як встановлено в судовому засіданні, що сторони проживають окремо від дня народження сина. Дитина проживає з матір"ю, перебуває на її утриманні. Позивач не працює, доглядає сина, окрім соціальних виплат на утримання дитини, інших доходів немає. Відповідач добровільно не виконує свої обов"язки по наданню утримання на дружину - матір їх спільної дитини, а має можливість, так як є працездатним, може працювати, і на даний час працює, але неофіційно, і може надавати матеріальну допомогу. Однак, з врахуванням того, що відповідач зобов"язаний сплачувати аліменти на утримання дитини, та наведених вище обставин, суд вважає, що розмір аліментів, визначений позивачем, доцільно зменшити до 200 грн, а відтак позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір в дохід держави стягнути з відповідача .

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08 серпня 2005 року. Від спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. Позивач у підтвердження заявлених вимог, посилається на те, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, протягом останніх років шлюбні відносини погіршилися. Відповідач не поважав її як жінку, часто влаштовував безпідставні сварки, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім"ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"і на почуттях взаємної поваги та взаємодопомоги. Впродовж трьох років сторони проживають окремо, не ведуть спільне господарство. Все це привело до того, що позивач втратила до відповідача почуття поваги та взаєморозуміння, просить розірвати шлюб. Ухвалою суду від 30.07.2015 р. сторонам надавався строк для примирення. У минулому судовому засіданні позивач позовні вимоги, викладені у заяві, підтримала, наполягала на розірвання шлюбу. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, шлюб просить розірвати. Відповідач в сьогоднішнє судове засідання не з"явився, про причини неявки суду не повідомив. У судовому засіданні 30.07.2015 р. позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що вимоги підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав: Сторони на примирення не погоджуються, проживають окремо, не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство. Строк, який їм надавався для примирення не приніс бажаних результатів, оскільки ніхто із них не вживав жодних заходів для примирення. Спору щодо місця проживання дитини немає. При таких обставинах шлюб носить формальний характер, збереження його є неможливим і недоцільним, суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved