Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

13.01.2014 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 29.11.2006 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та [PERSON] було укладено Кредитний Договір №РL3-001/140/2006, відповідно до умов якого Банк надає позичальнику кредитні кошти в розмірі 13 000,00 грн. з процентною ставкою 22 % річних та кінцевим строком повернення 26.11.2011 року. Свої зобов'язання за Договорами Банк виконав, та надав позичальнику грошові кошти, водночас, [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконав належним чином, платежі в рахунок погашення кредиту не здійснював, у зв'язку з чим, станом на 05.12.2013 має прострочену заборгованість в розмірі 117 450,66 грн. за Договором №РL3-001/140/2006. 25.06.2011 року між ПАТ «ПАТ ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено Договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до умов якого Банк відступив позивачеві право вимоги за певним переліком кредитних договорів, зокрема Кредитним договором №РL3-001/140/2006. З огляду на вищевказане, ТОВ «ОТП Факторинг Україна», як належний позивач за вказаним позовом, просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за договором, а також судові витрати. 15.04.2014 року представник позивача подав до суду заяву, відповідно до якої просив також стягнути з відповідача витрати на здійснення публікації про виклик в судове засідання в пресі, яку було здійснено з метою належного повідомлення [PERSON] про час та місце розгляду справи, розмір вказаних витрат становить 1013, 76 грн.. Позивач надав суду заяву про розгляд справи за відсутності свого представника, зазначив, що проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом здійснення публікації про виклик до суду в газеті «Хрещатик» №48 (4448) від 08 квітня 2014 року. За таких обставин, враховуючи заяву позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. В судовому засіданні достовірно встановлено, що 29.11.2006 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та [PERSON] було укладено Кредитний Договір №РL3-001/140/2006, відповідно до умов якого Банк надає позичальнику кредитні кошти в розмірі 13 000,00 грн. з процентною ставкою 22 % річних та кінцевим строком повернення 26.11.2011 року. Як вбачається з кредитної заявки від 29.11.2006 року в матеріалах справи, Банк свої зобов'язання за Договором №РL3-001/140/2006 виконав належним чином, та надав відповідачі кредитні кошти в розмірі 13 000,00 грн.. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання за Договорами №РL3-001/140/2006 належним чином не виконав, та, як вбачається з Розрахунку заборгованості по кредитному Договору №РL3-001/140/2006 в матеріалах справи, останній має заборгованість в розмірі 117 450,66 грн., з яких 12 734,81 грн. заборгованість по тілу кредиту, 5 404,29 грн. сума несплачених відсотків за користування кредитом, 99 311,56 грн. пеня за прострочення виконання зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч.1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). 25.06.2011 року між ПАТ «ПАТ ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено Договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до умов якого Банк відступив позивачеві право вимоги за певним переліком кредитних договорів, зокрема Кредитним договором № №РL3-001/140/2006. З огляду на вказане вбачається, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна» є належним стягувачем за Договором №РL3-001/140/2006 Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту є обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. Також, на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача також необхідно стягнути на користь позивача вартість сплаченого судового збору в розмірі 1 174,51 грн. та витрати на здійснення публікації в пресі в розмірі 1013,76 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved