Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

08 серпня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дочки з [PERSON] .. В обгрунтування своїх вимог позивачка зазначала, що з відповідачем [PERSON] перебувала у шлюбі з 21.05.2016 року від якого [INFO] у них народився син [PERSON] . З кінця квітня 2019 року їх з відповідачем спільне проживання припинено, будь-яких сімейних або особистих стосунків не підтримують. Відповідач свого обов`язку щодо утримання сина не виконує, жодної матеріальної та фінансової допомоги не надає. Відповідач має дохід, та має можливість сплачувати аліменти на утримання сина, просила присудити з відповідача на її користь аліменти на утримання сина , починаючи з дня пред`явлення позову і до його повноліття, щомісячно. У судовому засіданні позивачка уточнила свої вимоги, просила з зазначених у позовній заяві підстав щодо обгрунтування потреб дитини, а також з тих підстав, що відповідач має постійний дохід, стягнути з останнього на її користь на утримання сина в розмірі ј частки від його доходу щомісячно, починаючи з моменту пред`явлення позову. Відповідач, стверджував, що він надає позивачці матеріальну допомогу на утримання сина, належним чином виконує обов`язок щодо участі в його вихованні. З огляду на бажання позивачки отримувати аліменти за рішенням суду, не заперечував щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 3 500 гривень щомісячно з урахуванням того, що він регулярно проводить час із сином у зв`язку з чим також несе витрати на його утримання. Заслухавши сторони у справі, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього - [PERSON] , [INFO] . (а.с. 4). На час вирішення справи судом, малолітній син сторін у справі - [PERSON] проживає разом з матір"ю за адресою - [ADDRESS] . Позивачка бажає отримувати від відповідача аліменти на утримання сина у примусовому порядку, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду. Статтями 180,181,182,183,184 СК України передбачено, що батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина; при визначенні розміру аліментів суд враховує - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Наразі судом встановлено, що син сторін у справі проживає з матір`ю, батько приймає участь у його матеріальному забезпеченні та вихованні. Батько дитини є працездатним, на час вирішення судом справи приймає участь у вихованні сина та матеріальному забезпеченні, однак не має заперечень щодо стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 3 500 гривень щомісячно. Отже, приймаючи до уваги, що відповідач заперечує визначений позивачкою спосіб стягнення аліментів, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявленого позову та з урахуванням потреб дитини, а також думки батьків, потреб дитини, а також можливості батька суд приходить до висновку, що відповідач зможе сплачувати ліменти на дитину в твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 гривень щомісячно, оскільки це буде складати необхідний мінімум для забезпечення утримання сина. Зазначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі 4 000 гривень підлягає стягненню з відповідача на утримання сина, починаючи з моменту пред`явлення позову і до повноліття останнього, або ж зміни матеріального стану сторін,однак не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку. Судові витрати за розгляд справи судом у частині сплати судового збору на користь держави підлягають стягненню з відповідача за правилами ст. 141 ЦПК України. Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежів за один місяць допустити до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: approved