Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

Позивачі звернулися з позовом до ПАТ «Криворіжгаз» (далі за текстом «ПАТ»), в якому просять: визнати незаконними акт ПАТ від 19.10.2016 року № 98, який був складений ПАТ, що засвідчує відмову [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] від встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу на обєкті на бульварі Вечірній, будинок № 10 міста [PERSON]; визнати незаконним та скасувати рішення комісії ПАТ з розгляду актів про порушення та визначення перерахунку (донарахування) або зміну режиму нарахування природного газу побутовому споживачу (фізичній особі) та споживачу, що не є побутовим від 20.10.2016 року про зміну для [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], як побутових споживачів, що проживають в будинку за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, бульвар Вечірній, будинок № 10 норми використання природного газу з 7,1 м3 на 18,3 м3; зобовязати ПАТ поновити [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Н.М., [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], як побутовим споживачам, що проживають в будинку за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, бульвар Вечірній, будинок № 10, режим нарахування природного газу відповідно до [PERSON] споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.2016 року № 203. В обґрунтування позову навели наступне. На підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2500 між ними, позивачами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], як споживачами та ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» був укладений типовий договір постачання природного газу споживачам. Згідно п. 2.1. даного договору ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» (далі за текстом «ТОВ) взяло на себе зобов'язання постачати природний газ споживачам, в необхідних обємах (обсягах), а вони взяли на себе зобов'язання своєчасно сплачувати ТОВ вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором. Сумлінно виконуючи всі умови даного договору вони, споживачі, регулярно оплачували рахунки ТОВ про сплату послуг за договором в терміни, визначені в рахунках. Жодної заборгованості перед ТОВ не мають. В свою чергу ТОВ в односторонньому порядку перестало виконувати свої зобовязання, визначені п. 6.2. даного договору в частині забезпечення споживачів безперервним постачанням природного газу в порядку та на умовах, передбачених цим договором та забезпечення належної якість надання послуг з постачання природного газу відповідно до вимог чинного законодавства та цього договору. В листопаді 2016 року ним, споживачам, стало відомо, що для них в односторонньому порядку в жовтні 2016 року було змінено норму використання природного газу з 7,1 м3 на 18,3 м3. Після численних звернень до ТОВ та ПАТ були отримані наступні пояснення. Листом ПАТ від 03.11.2016 року № 34/26427 споживачів будинку № 10 по бульвару Вечірньому в м. Кривому Розі було повідомлено, що 19.10.2016 року працівниками ПАТ було складено акт про порушення № 98, згідно якого, нібито, споживачі відмовились від встановлення лічильника газу за рахунок ПАТ. 20.10.2016 року акт про порушення від 19.10.2016 року № 98 було розглянуто на комісії з розгляду актів про порушення та визначення перерахунку (донарахування) або зміну режиму нарахування природного газу побутовому споживачу (фізичній особі) та споживачу, що не є побутовим. На комісії було винесено рішення про здійснення споживачам нарахувань за спожитий природний газ з 01.09.2016 року за граничними обємами споживання природного газу по формулі: 18,3 м3 х 6,879 грн. = 125 грн. 89 коп. на одну людину. До жовтня 2016 року для споживачів будинку № 10 на бульварі Вечірньому в м. Кривому Розі нарахування за спожитий природний газ здійснювались згідно [PERSON] споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.2016 року № 203, по формулі 7,1 м3 х 6,879 грн. = 48 грн. 84 коп. на людину. У звязку вважають, що ПАТ необґрунтовано та незаконно збільшив норму споживання природного газу для зазначених споживачів. Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Свої дії ПАТ обґрунтовує наявністю акту ПАТ від 19.10.2016 року № 98, який був складений посадовими особами ПАТ та по теперішній час не вручений у встановленому законом порядку Споживачам. Аналізуючи правову природу даного акту, приходять до висновку, що він є незаконним, оскільки був складений всупереч вимогам Розділу 11 глави 5 пунктів 1-7 «Кодексу газорозподільних систем», затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2494. Акт про порушення після предявлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи обєкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення. Представник Оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобовязаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень. У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення він вважається дійсним, якщо його підписали: або більше одного представника Оператора ГРМ, а відмова споживача (несанкціонованого споживача) від підпису акта про порушення підтверджується відеозйомкою; або представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представника власника/користувача, на території чи обєкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення цієї особи. Кодекс газорозподільних систем, затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2494, визначає, що споживач природного газу (споживач) фізична особа, фізична особа підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу. Згідно п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами. По теперішній час ПАТ не вручило завчасно під підпис споживачам копії рішення комісії з розгляду актів про порушення та визначення перерахунку (донарахування) або зміну режиму нарахування природного газу побутовому споживачу (фізичній особі) та споживачу, що не є побутовим із зазначенням дати та причини зміни норму використання природного газу з 7,1 м3 на 18,3 м3, не надало чіткої та достовірної інформації про причини зміни норми використання природного газута фактично відсторонилось від забезпечення мене, як споживача, постачанням природного газу на умовах та в обсягах, визначених договором на постачання природного газу. Наполягають, що своїми діями ПАТ фактично порушило права споживачів, визначені п. 21 Розділу 2 Правил постачання природного газу, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496, на отримання природного газу в обсягах, визначених договором постачання природного газу, за умови дотримання його умов. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Нормою ч. 1 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів» держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров'я і життєдіяльності. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов'язків для виконання сторонами. Згідно із вимогами ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до вимог ст. ст. 662 та 663 ЦК України, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу у встановлений у договорі строк. Нормою ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати повернення суми попередньої оплати. Відповідно до п. 5 ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов'язання, не звільняє його від виконання зобов'язання в натурі. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав'язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору. У судовому засіданні 27 січня 2017 року, в якому розпочався розгляд справи за суттю та був оголошений позов, позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], кожний окремо, позов підтримали повністю та надали пояснення, в яких підтвердили зміст позову. Позивач [PERSON], крім того, пояснила, що ЖБК «Домобудівельник - V», головою якого вона є, не укладав договір про постачання ЖБК газу, та не є споживачем газу. Члени кооперативу, які є мешканцями будинку №10 по бул. Вечірній у м. Кривому Розі, не надавали їй довіреностей на представлення їх інтересів перед ПАТ «Криворіжгаз». В день складання акту вона пояснила представнику ПАТ, що не може надати дозвіл не встановлення загальнобудинкового лічильника, поки не проведе збори та мешканці не вирішать це питання. Акт складався у підїзді, при складанні акту нікого з мешканців будинку, крім неї, не було. На проведених зборах не було вирішено про відмову від встановлення загальнобудинкового лічильника. Інші позивачі у судове засідання не зявилися, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності та зазначили, що позов підтримують повністю. Третя особа [PERSON]. висловив думку про те, що позов є обґрунтованим. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що в день складання акту, який оскаржується, на будинок №10 по бул. Вечірній у м. Кривому Розі майстер та старший майстер виїхали, щоб встановити лічильник на цьому будинку. На комісії, яка розглядала акт, була присутньою голова ЖБК, вважає що остання мала повноваження представляти всіх мешканців. В який саме час та при яких обставинах складався акт, не знає. Робітники ПАТ, коли їхали до будинку, не знали, що мешканці відмовляться від встановлення лічильника. Визнає, що всі позивачі є споживачами газу, що всім їм була встановлена на підставі рішення комісії норма споживання в розмірі 18,3 м.куб. Також представник відповідача підтвердив свої письмові заперечення, в яких зазначено наступне. Вимоги позивачів щодо визнання незаконним дій щодо збільшення норми використання природного газу, у зв'язку із захистом прав споживачів, вважає необґрунтованими і безпідставними та відповідно такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Особливості встановлення лічильників газу споживачам визначаються Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу». [PERSON] визначає правові, економічні та організаційні засади забезпечення всіх категорій споживачів вузлами обліку природного газу та здійснення контролю за використанням ресурсів імпортованого природного газу і природного газу власного видобутку. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету; інших джерел, не заборонених законодавством. Враховуючи вищезазначене, суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язані в термін до 01.01.2018 для зазначеної групи населення забезпечити встановлення вузлів обліку газу, як індивідуальних так і загальнобудинкових, що забезпечить 100% облік спожитого природного газу населенням. Згідно листа Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №5524/16.1.1/7-16 від 02.06.2016, направленого міським (селищним) головам, міським (селищним) радам, газорозподільним підприємствам на сьогодні фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок коштів газорозподільних підприємств, що передбачені в структурі тарифу на послуги розподілу природного газу, а не за рахунок виділених бюджетних коштів на встановлення індивідуальних лічильників газу. Враховуюче зазначене, НКРЕКП просить проводити роз'яснювальну роботу серед населення та всіляко сприяти газорозподільним підприємствам щодо забезпечення обліку природного газу для населення у відповідному регіоні. Так, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №547 від 31.03.2016 затверджено план розвитку газорозподільної системи ПАТ на 2016-2025 роки та джерела його фінансування по розділах згідно з додатком. Згідно п. 3.2.187 розділу І Плану розвитку газорозподільної системи ПАТ на 2016 рік передбачено встановлення загальнобудинкових вузлів обліку газу за адресою: бул. Вечірній, буд. 10, за рахунок ПАТ Згідно глави 5 розділу 9 Кодексу ГРМ за ініціативи балансоутримувача (управителя) або Оператора ГРМ та за їх рахунок в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків (гуртожитків), мешканці яких в повному обсязі чи частково розраховуються за нормами споживання, або для цілей складання загального балансу споживання природного газу може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу. Згідно Постанови КМУ від 27.01.2016 №46 «Про внесення змін до Постанови КМУ від 16.05.2002 №620 "Про затвердження Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання лічильників природного газу (будинкових або на групу будинків)» (далі за текстом «Тимчасове положення»), можливість об'єднання споживачів в єдину групу для поліпшення ведення обліку природного газу визначається схемою газопостачання. Рішення про необхідність об'єднання споживачів в єдину групу приймає оператор газорозподільної системи. Ініціювати встановлення будинкового вузла обліку на багатоквартирний будинок, групу багатоквартирних будинків, групу споживачів можуть як власник (власники) такого будинку (таких будинків) (квартир), так і оператор газорозподільної системи. Встановлення будинкового вузла обліку здійснюється згідно з Кодексом газорозподільних систем. Крім того, з метою упередження негативних наслідків у місті було створено робочу групу з упередження негативних наслідків у місті, пов'язаних з підвищенням цін і тарифів на житлово-комунальні послуги. Головою робочої групи призначено секретаря Криворізької міської ради [PERSON] Протоколом № 1 проведення засідання робочої групи від 15.09.2016, вирішено, зокрема, робочій групі забезпечити підготовку звернення до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг з приводу проблем з встановленням будинкових приладів обліку. На запит ПАТ "Криворіжгаз", Криворізька міська рада надала відповіді на листи від Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та Міністерства енергетики та вугільної промисловості України. Згідно відповіді Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг відповідно до пункту 4 Тимчасового положення у разі незгоди власника квартири (будинку) розрахуватися за спожитий газ за показами будинкового вузла обліку на будинок (групу будинків), він може встановити квартирний лічильник газу (вузол обліку) окремо на квартиру (будинок) за власні кошти. Згідно абз. 7 п. 3 гл. 4 розділу IX кодексу ГРМ якщо побутовий споживач, який не забезпечений лічильником газу, відмовляється від його встановлення за рахунок Оператора ГРМ (що підтверджується актом про порушення, складеним відповідно до вимог глави 5 розділу XI цього Кодексу), фактичний об'єм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу по побутовому споживачу за відповідний календарний місяць визначається за граничними об'ємами споживання природного газу населенням, визначеними у додатку 10 до цього Кодексу. Також зазначено, що встановлення індивідуальних лічильників газу може здійснюватись за рахунок коштів місцевого бюджету, а питання фінансування за рахунок коштів місцевого бюджету належить до компетенції відповідних місцевих рад.

Outcome: approved