Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

10 квітня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: 51400, [ADDRESS]. [PERSON] обґрунтовано тим, що позивачу на праві приватної власності належить вищевказана квартира, в якій зареєстровані, але не проживають та ніколи не проживали відповідачі. Де знаходяться відповідачі на теперішній час позивачу невідомо, оскільки звязок з ними не підтримує. Відповідачі плату за комунальні послуги не сплачують, участь у веденні господарства не приймають. Через високі тарифи на комунальні послуги, позивач бажає оформити субсидію, але через реєстрацію у своїй квартирі відповідачів, позбавлена такої можливості. Позивач у судове засідання не зявилась, подала до суду заяву, згідно якої просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надавали, відзив не подали. Суд, враховуючи думку представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Дана обставина підтверджується копією дублікату свідоцтва про право власності на житло від 08 серпня 2013 року (а.с.7). Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 07 травня 2018 року, відповідачі [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], зареєстровані за адресою: [INFO] (а.с.18,19,20). Як вбачається з акту обстеження, складеного 12 квітня 2018 року головою ОСМД [PERSON], за результатами комісійного обстеження квартири № 4 у житловому будинку № 76б по вул. Харківська м. Павлограда, [PERSON], [PERSON], [PERSON], з 2013 року зареєстровані, але не проживають за даною адресою (а.с.13), що підтверджується, також, довідкою від 30.03.2018 ОСББ "Харківська, 76б", відповідно до якої, відповідачі зареєстровані за адресою: квартира № 4 у житловому будинку № 76б по вул. Харківська м. Павлограда, але ніколи не проживали. Відповідно до ст.405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив, що відсутність відповідачів у квартирі № 4, розташованої в будинку № 76б по вул. Харківській в м.Павлограді Дніпропетровської області, складає понад один рік, що є підставою для визнання їх такими, що втратили право користування вищезазначеним житловим приміщенням. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved