Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

04.12.2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач не мешкає в спірній квартирі без поважних причин та втратив право користування житловим приміщенням. Ухвалою судді від 16.01.2019 року справа прийнята до свого провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судді від 16.01.2019 року цивільна справа прийнята до провадження судді Салтан Л.Г., призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 14.02.2019 року справа призначена до розгляду. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Рекомендований лист не отримано відповідачем та повернуто до суду за закінченням терміну зберігання. У відповідності до ч.8 п.4 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у законом порядку , якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, відповідач повідомлявся про час судового засідання шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Хортицького райсуду м.запоріжжя Відзив на позов у відповідності до ст. 178 п.8 ЦПК України не надано, позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі документів наявних у матеріалах справи з ухваленням заочного рішення, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з ч.1 п.2 ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню, у зв'язку з наступним. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченим Запорізькою Товарною Біржею «Гілея» 20.07.1996 року та зареєстрованого орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації 25.07.1996 року, про що здійснено запис в реєстровій книзі №188. Вказане підтверджується реєстраційним написом. У квартирі [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] та її син, [PERSON], який з червня 2017 року в спірній квартирі не проживає, його реєстрація має формальний характер. З цього часу відповідач вказаною квартирою не користується, участі у витратах по утриманню квартири та оплаті комунальних платежів не приймає. Проте у позасудовому порядку знятися з реєстрації місця проживання не бажає, внаслідок чого позивач змушений нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг та обмежений у праві розпорядження квартирою. Зазначені обставини підтверджені в судовому засіданні поясненнями свідка [PERSON] Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. ст. 317, 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник житла має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі статтею 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом, у випадку відсутності без поважних причин більш ніж одного року. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved