Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, пояснивши, що сторони близько 2 років проживають окремо, тривалий час не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин, мають окремий бюджет для кожного, стосунки між сторонами стали напружені, у сторін виявились різні погляди на життя на сімейні відносини, тому позивачка вважає, що їх сім'я розпалась остаточно на підставі повної втрати почуття кохання, взаєморозуміння та поваги одне до одного, терміну для примирення призначати не потрібно. За таких обставин просить розірвати шлюб та стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/2 частини від всіх його доходів щомісяця, починаючи з дня винесення рішення, так як відповідач не надає будь-якої матеріальної допомоги на утримання сина. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином (а.с.17), з заявами до суду про неможливість розгляду справи у його відсутність не звертався. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.2, ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сторони 31.07.2003 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №992 (а.с.6). Від спільного проживання вони мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO] (а.с.7). Як встановлено в судовому засіданні, що сторони близько 2 років не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин, мають окремий бюджет для кожного, стосунки між сторонами були завжди напружені, у сторін виявились різні погляди на життя на сімейні відносини, тому сторони вважають, що їх сім'я розпалась остаточно на підставі повної втрати почуття кохання, взаєморозуміння та поваги одне до одного, терміну для примирення призначати не потрібно, тому з цього приводу суд також приходить до висновку, що сім'я даного подружжя розпалась остаточно і терміну для примирення призначати не потрібно. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 статті 181 СК України зазначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1, ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Крім того, судом встановлено, що дитина сторін знаходиться на утриманні матері - позивачки по справі. На даний час шлюб між сторонами не розірвано. Дані обставини не заперечувались сторонами по справі. У відповідності до ст.7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2014 рік" - установити у 2014 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 1176 гривень, з 1 липня - 1207 гривень, з 1 жовтня - 1256 гривень та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1032 гривні, з 1 липня - 1059 гривень, з 1 жовтня - 1102 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 1286 гривень, з 1 липня - 1320 гривень, з 1 жовтня - 1373 гривні. Як встановлено у судовому засіданні, відповідач [PERSON] працює технологом напівфабрикатів ТОВ „Залтех Україна", розташованого в м. Львові, вул. Промислова, 50/52. Відповідач не проживає разом з сім'єю, не приймає участі в утриманні дитини, тому позивачка бажає отримати аліменти на утримання дитини в судовому порядку. Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд вважає необхідним, приймаючи до уваги обов'язок відповідача утримувати свою дитину [PERSON], наявність на даний час постійного щомісячного його доходу, задовольнити позов частково і стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини всіх його доходів щомісяця на користь позивачки для утримання малолітньої дитини з 6.02.2014 року - дня подачі позову до суду, розмір, який відповідає межам встановлених Законом України „Про Державний бюджет України на 2014 рік" для дітей такого віку (з 1 січня - 1286 гривень, з 1 липня - 1320 гривень, з 1 жовтня - 1373 гривні), і не є меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в решті вимог необхідно відмовити. Згідно ст.79; 88 ЦПК України поскільки суд задовольняє позов в частині стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини частково, тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору, від якого була звільнена позивачка при зверненні до суду, а також таку ж суму судового збору на користь позивачки в частині вимог розірвання шлюбу, сплаченого нею при зверненні до суду.

Outcome: partial