Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» 13 жовтня 2015 року звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит, мотивуючи позов тим, що 14 лютого 2008 року [PERSON] уклала з Банком договір про іпотечний кредит №НЕQ0GI0000003451, за яким їй було надано кредит в сумі 48 500 грн., на термін до 14 лютого 2013 року. Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі та надало кредит в сумі 48 500 грн. Згідно заяви відповідачки договір про іпотечний кредит №НЕQ0GI0000003451 від 14 лютого 2008 року було переведено з валюти гривня в валюту долар США та 16 липня 2008 року укладено додаткову угоду до договору про іпотечний кредит. Розмір кредиту після проведення конвертації з урахуванням винагороди банку склав 9905,55 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка [PERSON] зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитом не виконує належним чином, в результаті чого станом на 10 липня 2015 року виникла заборгованість у загальній сумі 32042,33 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 9018,71 доларів США, заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 7675,14 доларів США, заборгованості за комісією в сумі 138,22 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 13673,53 доларів США, фіксована частина штрафу в сумі 11,45 доларів США, процентна складова штрафу в сумі 1525,28 доларів США. Загальний борг відповідачки перед Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» становить 32042,33 доларів США, відповідно до службового розпорядження НБУ складає від 10 липня 2015 року складає 699804 грн. 42 коп. З метою забезпечення виконання зобов`язань за договором про іпотечний кредит між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] 14 лютого 2008 року було укладено договір поруки, згідно якого відповідач [PERSON] взяв на себе зобов'язання перед Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» по зобов'язанням [PERSON] кредитного договору на умовах надання кредиту. При зверненні до відповідачів з вимогою погасити заборгованість, що утворилась, відповідачі ніяких дій, направлених на виконання цих вимог не здійснюють. Просили стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за договором про іпотечний кредит №НЕQ0GI0000003451 від 14 лютого 2008 року в сумі 9018,71 доларів США, що відповідно до службового розпорядження НБУ від 10 липня 2015 року складає 699804 грн. 42 коп. та судові витрати по справі. В ході судового засідання 30 червня 2016 року представник позивача подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, а саме просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за договором про іпотечний кредит №НЕQ0GI0000003451 від 14 лютого 2008 року, станом на 30 червня 2016 року в сумі 558263 грн. 81 коп., яка складається із заборгованості: за кредитом в сумі 42099 грн. 02 коп., по відсоткам за користування кредитом в сумі 133406 грн. 03 коп., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 355936 грн. 37 коп., штрафів в сумі 250 грн. (фіксована частина), та в сумі 26572 грн. 09 коп. (процентна складова) та судові витрати по справі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги не визнали, подали запереченням, в яких зазначили, що позовні вимоги позивача базуються на додатковій угоді від 16 липня 2008 року до договору про іпотечний кредит №НЕQ0GI0000003451 від 14 лютого 2008 року. Відповідно до додаткової угоди банк без їх згоди перевів гроші з валюти гривня в валюту долар США, розмір кредиту після проведення конвертації з урахуванням винагороди банку склав 9905,55 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В липні 2013 року вони звернулися до Білозерського районного суду Херсонської області до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» з позовом про визнання додаткової угоди до договору про іпотечний кредит недійсною. Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 14 листопада 2013 року їх позов був задоволений та дане рішення є таким, що набрало законної сили. 16 серпня 2016 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] надали заперечення на заяву про уточнення позовних вимог, просили суд у задоволенні позовних вимог банку про стягнення з них заборгованості в сумі 558 263 грн. 81 коп. відмовити, в зв`язку з пропуском позивачем позовної давності. Додатково відповідачка [PERSON] суду пояснила, що після того, як банк закрив її гривневий рахунок, вона здавала гроші в банк, а працівники останнього переводили гривні в долари. Так як, банк сфальсифікував додаткову угоду та закрив гривневий рахунок, вона перестала погашати кредит. Останні платіж був здійснений нею 22 січня 2009 року, при цьому працівники банку самостійно переводили надані нею кошти в гривнях на долари США.. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи зі слідуючого. Судом встановлено, що 14 лютого 2008 року [PERSON] уклала в простій письмовій формі з Закритим акціонерним товариством Комерційний банком "Приватбанк" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк) договір про іпотечний кредит №НЕQ0GI0000003451. Відповідно до п. 1.1. зазначеного договору, кредитор зобов`язався надати позичальнику грошові кошти в сумі 48500 грн., а позичальник зобов`язався прийняти належним чином використати та повернути кредит в сумі 48500 грн., сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 15 % на рік, а також інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. Відповідно до п. 1.3 зазначначеного договору, кредит був наданий з кінцевим строком погашення не пізніше 14 лютого 2013 року. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав. Факт отримання коштів за договором не заперечувався відповідачкою в судовому засіданні та підтверджується заявою на видачу готівки № 1 від 15 лютого 2008 року. З метою забезпечення виконання зобов`язань за договором про іпотечний кредит №НЕQ0GI0000003451 від 14 лютого 2008 року, між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] 14 лютого 2008 року було укладено договір поруки, відповідно до якого відповідач [PERSON] взяв на себе зобов'язання перед Закритим акціонерним товариство Комерційним банком «ПриватБанк» за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що витікають з договору про іпотечний кредит. Стягнення заборгованості в доларах США позивач мотивував тим, що згідно заяви відповідачки, договір про іпотечний кредит №НЕQ0GI0000003451 від 14 лютого 2008 року було переведено з валюти гривня в валюту долар США та укладено додаткову угоду до договору про іпотечний кредит. Розмір кредиту після проведення конвертації з урахуванням винагороди банку склав 9905,55 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Ознайомившись із запереченнями відповідачів, суд прийшов до висновку, що позивач заявив позовні вимоги до відповідачів по додатковій угоді, яка була визнана судом недійсною та просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість яка утворилась станом на 10 липня 2015 року в загальній сумі 32042,33 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 9018,71 доларів США, заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 7675,14 доларів США, заборгованості за комісією в сумі 138,22 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 13673,53 доларів США, фіксована частина штрафу в сумі 11,45 доларів США, процентна складова штрафу в сумі 1525,28 доларів США. . Факт недійсності вище зазначеної угоди підтверджується наступним. Відповідно до рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 14 листопада 2013 року було задоволено позов [PERSON], [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання додаткової угоди до договору про іпотечний кредит недійсною, зокрема визнано додаткову угоду від 16 липня 2008 року до договору про іпотечний кредит №НЕQ0GI0000003451 від 14 лютого 2008 року укладену між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] недійсною. Відповідно до ували Апеляційного суду Херсонської області від 14 січня 2014 року, рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 14 листопада 2013 року залишено без змін. Згідно ухвали Вищого Спеціалізованого Суду України від 05 березня 2014 року Публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» було відмовлено у відкритті касаційного провадження на рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 14 листопада 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 14 січня 2014 року у справі за позовом [PERSON], [PERSON] до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання додаткової угоди до договору про іпотечний кредит недійсною. На вимогу суду, позивачем було проведено перерахунок суми заборгованості, відповідно до договору про іпотечний кредит №НЕQ0GI0000003451 від 14 лютого 2008 року. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором про іпотечний кредит №НЕQ0GI0000003451 від 14 лютого 2008 року, складеного 30 червня 2016 року, позивач просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість в сумі 558263 грн. 81 коп., яка складається із заборгованості: за кредитом в сумі 42099 грн. 02 коп., по відсоткам за користування кредитом в сумі 133406 грн. 03 коп., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 355936 грн. 67 коп., штрафів в сумі 250 грн. (фіксована частина), та в сумі 26572 грн. 09 коп. (процентна складова). Ознайомившись із зазначеним розрахунком, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, при цьому суд зауважує, що судове рішення повинно законним, справедливим, добросовісним та розумним. В даному випадку, позивач, діючи всупереч укладеному між ним та відповідачкою [PERSON] 14 лютого 2008 року договору про іпотечний кредит №НЕQ0GI0000003451, без її згоди (що підтверджується судовим рішенням, яке набрало законної сили ) перевів валюту гривня в валюту долар США та при цьому закрив відповідачці рахунок [NUMBER] (для зарахування коштів в гривнях), а натомість відкрив рахунок [NUMBER] (для зарахування коштів в доларах), таким чином, позбавив відповідачку належним чином виконувати умови договору, передбачені п. 1.5 вище зазначеного договору, відповідно до якого погашення платежів за кредитом здійснюється позичальником виключно у національній валюті України. З огляду на викладене, суд, вважає, що буде справедливим стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за договором про іпотечний кредит №НЕQ0GI0000003451 від 14 лютого 2008 року в сумі, яка існувала до порушення позивачем прав відповідачки, виходячи з того, що відповідно до положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Останній платіж був здійснений відповідачкою 22 січня 2009 року, а отже до стягнення підлягає заборгованість, яка утворилася в лютому 2009 року. Згідно розрахунку від 30 червня 2016 року, станом на 16 лютого 2009 року за відповідачкою рахувалася заборгованість в загальній сумі 42 285 грн. 37 коп. із яких: 41 483 грн. 67 коп. - поточна заборгованість за кредитом, 615 грн. 35 коп. - прострочена заборгованість за кредитом та 186 грн. 35 коп. - заборгованість за відсотками. Одночасно суд вважає, що з наведених вище обставин немає підстав для застосування до даних правовідносин строків позовної давності. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial