Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

30.03.2018 року [PERSON] звернувся до Мар'їнського районного суду Донецької області із позовною заявою про стягнення моральної шкоди (а.с.1-3). Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач, працюючи на підземних роботах за професією «майстер гірничий ділянці шахтного транспорту колісного» на Державному підприємстві «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1»при виконанні трудових обов'язків в шахті 18.07.2017 року отримав травму на виробництві. Як зазначено в Акті про нещасний випадок на виробництві № 6 від 18.07.2017 р., шматком породи позивачу було завдано удар по голові та тілу, що спричинило закриту черепно - мозкову травму, струс головного мозку, забій та розтягнення шийного відділу хребта. Висновком МСЕК від 25.01.2018 р. позивачу вперше встановлена стійка втрата професійної працездатності внаслідок травми у розмірі 25%. Пошкодженням здоров'я внаслідок травми йому завдано моральну шкоду, яку відповідач відмовляється відшкодовувати. З наведених підстав позивач просить суд стягнути з відповідача 50 000 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди (а.с. 1-3). Ухвалою суду від 02.04.2018 року було відкрито провадження по справі (а.с.17). Ухвалою суду від 26.04.2018 року було призначено судовий розгляд (а.с.25). Позивач в судове засідання не з'явився, у прохальній частині позовної заяви просив справу розглядати без його участі (а.с. 3). У судове засідання, яке було призначено на 11.05.2018 року з'явився представник позивача [PERSON], яка у судовому засіданні наполягала на задоволенні позову з підстав, які наведені у позивній заяві. Також, представник позивача зазначила, що фізичні та моральні страждання носять постійний характер другий рік, позивач відчуває неспроможність надати своїй сім'ї належних умов існування внаслідок погіршення стану здоров'я, він відчуває страх за майбутнє своєї родини, з огляду на те, що у свої 33 роки не має змоги налагодити свій звичний йому побут, та відновити втрачені внаслідок хвороби та фізичних страждань соціальні зв'язки. Моральні страждання позивача носять глибинний та тривалий характер. 24.04.2018 року від представника відповідача Воробцова Р.С. через канцелярію суду надійшло заперечення на позовну заяву, відповідно до якої проти задоволення позову заперечує, оскільки згідно узагальненого аналізу судової практики у справах про відшкодування моральної шкоди роботодавцем завданої робітнику у зв'язку з ушкодженням здоров'я під час виконання трудових обов'язків розмір моральної шкоди визначається відповідно до відсотків втрати працездатності, встановленої МСЕК, при 10% - 3000 гривень, 30% - 9000 гривень. Просить суд при прийнятті рішення, також прийняти до уваги тяжкий фінансово-економічний стан підприємства (а.с.19). У судове засідання, яке було призначено на 11.05.2018 року представник відповідача Воробцов Р.С. в судове засідання з'явився та не погодився з позовними вимогами з підстав, викладених у запереченні на позовну заяву. Всебічно, об'єктивно, повно та безпосередньо у судовому засіданні дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи ці докази з огляду на їх належність, допустимість, достовірність, кожного окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наданих доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновків, які наведені нижче. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є громадянином України віком 33 років (а.с.4). Судом встановлено, що позивач [PERSON] працював на Державному підприємстві "Шахтоуправління "Південнодонбаське № 1" у період з 21 жовтня 2002 року по теперішній час, що підтверджується копією трудової книжки серії [NUMBER] (а.с.5). Відповідно до акту проведення розслідування нещасного випадку від 20.07.2017 року, що стався 18.07.2017 року о 16 годині 45 хвилин на ДП "Шахтоуправління "Південнодонбаське № 1" (34032208), причинами нещасного випадку з [PERSON], який стався 18.07.2017 року о 16 годині 45 хвилин на ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» (а.с.6-8), визнано: - незадовільний технічний стан виробничих об'єктів,будівель, споруд, інженерних комунікацій, території, що відобразилося в наявності незакладених пустот за рамами металевого аркового кріплення між затяжкою та масивом порід покрівлі після ремонту виробки; - невиконання посадових інструкцій майстром гірничим [PERSON], що відобразилося у недостатньому контролі за станом кріплення у виробці, по якій він пересувався по маршруту, у не вжитті заходів для усунення кріплення виробки або відгородження небезпечної зони, та не вжиті належних заходів для забезпечення власної безпеки. Відповідно до акту № 16 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, потерпілий [PERSON] у результаті нещасного випадку на виробництві отримав закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку; забій, розтягнення зв'язок шийного відділу хребта (а.с.9-11) Відповідно до висновків МСЕК від 25 січня 2018 року серія АБ № 0048649 [PERSON] було встановлено втрату професійної працездатності 25% з 26.12.2017 року по 01.02.2019 року, потреба у медичній допомозі та соціальній допомозі визначено як: медикаментозне лікування за наслідками трудового каліцтва (а.с.12). Згідно довідки про заборгованість по заробітній платі з нарахуваннями по ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» станом на 13.04.2018 року, сума заборгованості по заробітній платі з нарахуваннями станом на 13.04.2018 року складає 49315 тисяч гривень (а.с. 23). Відповідач не заперечує цих обставин у своїх запереченнях на позов, окрім того ці факти підтверджені наведеними вище документами, які були досліджені в судовому засіданні. З огляду на вимоги ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із пошкодженням здоров'я. Відповідно до ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Відповідно до статей 1167, 1168 ЦК України відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження здоров'я або у випадку смерті працівника, здійснюється винною особою, яка її завдала. Згідно зі ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Як вбачається із досліджених матеріалів справи, порушення законних прав позивача з боку відповідача призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідач не заперечував факту порушення законних прав позивача та не заперечує, що таке порушення призвело до моральних та фізичних страждань позивача. Згідно з п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до ст. 237-1 КЗпП України (набрала чинності 13 січня 2000 р.), за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Окрім того, вирішуючи питання щодо розміру моральної шкоди, суд враховує роз'яснення п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Згідно з п.4.1 Рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 р. №1-9 рп/2004, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Як наслідок, моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричинює порушення таких особистих немайнових прав, як право на життя, право на охорону здоров'я тощо. У випадку втрати потерпілим працездатності він зазнає значно більше моральної шкоди, ніж яка заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. Отже, в судовому засіданні об'єктивно встановлено, що внаслідок нещасного випадку на виробництві, пошкоджено здоров'я позивача, йому завдано моральну шкоду, яка обумовлена моральними та фізичними стражданнями з приводу пошкодження здоров'я, погіршення життєвих умов, що потребує від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Також, встановлено, що відповідач не заперечує проти того, що позивач отримав травми та втрату професійної працездатності саме підчас нещасного випадку, який стався за час роботи на ДП "Шахтоуправління "Південнодонбаське № 1", також не заперечує проти причин втрати працездатності. Тому суд, враховуючи вимоги розумності та справедливості, постійний характер негативних наслідків, обмеження життєдіяльності позивача, порушення та зміну його звичайного укладу життя і його особистих зв'язків, вважає за можливе та необхідне стягнути з відповідача Державного підприємства "Шахтоуправління "Південнодонбаське № 1" на користь позивача [PERSON] в порядку відшкодування моральної шкоди, 50000 (п'ятдесят тисяч) гривень. Згідно зі ст. 141 ч. 6 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved