Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

13.01.2021 позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей, та в обґрунтування позову вказує, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі, який зареєстровано 15.06.2018 Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 230. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з матір`ю (позивачем) та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, таким чином не виконує своїх батьківських обов`язків. У зв`язку з викладеним позивач звернулася до суду з цим позовом та просила постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі заяви про видачі судового наказу до суду, тобто з 03.12.2020, до досягнення старшою дитиною повноліття. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20.01.2021 за вказаною цивільною справою було відкрито спрощене позовне провадження по справі та призначено судове засідання. Відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву. В строк, встановлений судом, відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, разом з тим, надала заяву про розгляд справи без її участі, зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, він у встановленому законом порядку був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (шляхом надіслання судової повістки за адресою реєстрації. 25.01.2021 від нього надійшла заява, згідно якої позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення, просив розглянути справу за його відсутності. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Встановлено, що 15 червня 2018 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області був зареєстрований шлюб, актовий запис № 230. Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.10). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] (арк.с.11) та серії [NUMBER] (а.с.12), батьками дітей є [PERSON] та [PERSON] . Відповідач, являючись батьком дітей, зобов`язаний згідно ст. 180 СК України утримувати їх до досягнення ними повноліття, але матеріальної допомоги на їх утримання не надає. В судовому засіданні встановлено, що діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір`ю (позивачем), що підтверджується довідкою ОСББ «Бахмут» від 03.12.2020 та знаходяться на її утриманні. Разом з тим, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Згідно ст.179 Сімейного Кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення в суд з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Згідно ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Із наведених доказів вбачається, що сторони проживають окремо, позивач виховує і утримує дітей самостійно. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, проте має можливість утримувати дітей, так як працездатний, аліменти на утримання інших дітей не виплачує, інших обставин, які могли би вплинути на визначення аліментів в іншій частці від заробітку (доходу), аніж просить в своєму позові позивач. А тому позивач довела своє право на стягнення аліментів з відповідача на утримання їх дітей. З матеріалів справи вбачається, що 03.12.2020 позивач зверталась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей (а.с.14-16). У зв`язку із неможливістю встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника, суд ухвалою від 21.12.2020 відмовив у прийнятті заяви про видачу судового наказу. На підставі ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тобто, позивачем доведено, що нею вживали заходів щодо одержання аліментів з відповідача шляхом подачі заяви про видачу судового наказу, однак їй було відмовлено. Тому,

Outcome: approved