Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

04 листопада 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про виселення його та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку, розташованого за адресою:[ADDRESS]. Справа знаходилась в провадженні судді Прохорова П.А.28.02.2014 року справа передана судді Гуденко О.А., у зв'язку з неможливістю розгляду справи попереднім складом суду. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи неодноразово повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду невідомі. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності відповідача в порядку ст.224 ЦПК України, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи , судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, 29 березня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк», та відповідачем було укладено кредитний договір відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 43563,00 доларів США із сплатою 12.00% річних. На забезпечення виконань зобов'язань за вказаним договором відповідач передав позивачу у іпотеку належне йому майно, будинок та земельну ділянку, які розташовані за адресою : [ADDRESS] З метою забезпечення виконання відповідачем умов за кредитним договором між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем 29 березня 2007 року було укладено іпотечний договір, згідно якого відповідач надав Банку в іпотеку нерухоме майно, а саме цілий житловий будинок з усіма господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться у [ADDRESS] та складається з житлового будинку кам'яного позначеного на плані літ.А житловою площею 53,0 кв.м., загальною площею 59,0 кв.м., який належить на праві власності [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу посвідченим ПН ММНО [PERSON] від 29.03.2007 року за р.№1901. Рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 13 грудня 2012 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на будинок та земельну ділянку за адресою [ADDRESS] шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форми власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, в рахунок чого задовольнити вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором № NKCNGK04040073 від 29 березня 2007 року. 16 вересня 2013 року позивачем на адресу відповідача направлялася вимога, відповідно до якої позивач вимагав в тридцятиденний термін з дня отримання цієї вимоги відповідача та всіх зареєстрованих осіб, згідно положень ст.40 ЗУ «Про іпотеку», добровільно звільнити нерухоме майно, а саме житловий будинок по [ADDRESS], разом із усіма незареєстрованими у предметі іпотеки членами сімї та іншими мешканцями, яка була отримана відповідачем 01.10.2013 року, про що свідчить підпис в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про іпотеку», звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймача та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення на передані в іпотеку житловий будинок або житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок або житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналогічний порядок щодо виселення осіб, що мешкають у житловому будинку, який є предметом іпотеки, встановлений і ч. 3 ст. 109 ЖК України, а саме, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Громадянам, яких виселяють з жилих приміщень при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення виселяються без надання іншого приміщення. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. З матеріалів справи вбачається, що вимоги зазначені у ч. 3 ст. 109 ЖК України та частинах 2 та 3 ст.40 Закону України «Про іпотеку» позивачем виконані, а за такого, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved