Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивачі звернулись до Васильківського міськрайонного суду Київської області із позовом до [PERSON], Барахтівської сільської ради Васильківського району Київської області, третя особа: Васильківське міжрайонного бюро технічної інвентаризації про визнання права власності в порядку спадкування. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті [INFO] [PERSON], залишилось спадкове майно а саме: домоволодіння (житловий будинок з надвірними спорудами), яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складається з житлового будинку (А), сараю (Б), криниці (К), який заінвентаризований в Васильківському міжрайонному бюро технічної інвентаризації на ім'я [PERSON]; права на земельну частку (пай), із земель колективного сільськогосподарського підприємства «Прогрес», с. Барахти, Васильківського району Київської області, розміром 3,43 га, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай), серія [NUMBER]. Спадкоємцями [PERSON] є її діти: [PERSON] (донька), [PERSON] (донька), [PERSON] (донька) [PERSON] (син), [PERSON] (син) та [PERSON] (син), які у встановлений ст. 549 ЦК УРСР строк спадщину прийняли, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки на день смерті [PERSON] проживали та були прописані в будинку, який входить до складу спадщини. [INFO] помер [PERSON], до складу спадщини якого входить 1/6 частина домоволодіння (житловий будинок з надвірними спорудами), яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складається з житлового будинку (А), сараю (Б), криниці (К) та 1/6 частина права на земельну частку (пай), із земель колективного сільськогосподарського підприємства «Прогрес», с. Барахти, Васильківського району Київської області, розміром 3,43 га який в установлений законом строк прийняли [PERSON], та [PERSON]. Листом від 09.03.2011 року вих. № 477/02-14 завідувачем Васильківської державної нотаріальної контори Смоліною І.В. [PERSON] було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої [INFO] [PERSON] а саме на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS], оскільки немає правовстановлюючого документу на будинок. Листом від 10.11.2012 року вих. № 2515/02-14 завідувачем Васильківської державної нотаріальної контори Смоліною І.В [PERSON] було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого [INFO] [PERSON], який прийняв але не оформив своїх спадкових прав а саме на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] оскільки немає правовстановлюючого документу на будинок. 21 листопада 2013 року надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій позивачі просили встановити факт прийняття позивачами спадщини після смерті [INFO] [PERSON] та визнати за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в порядку спадкування після померлої [PERSON] право власності на 1/6 частину спірного будинку за кожним; визнати за [PERSON], [PERSON] в порядку спадкування після померлого [PERSON] право власності на 1/12 частину спірного будинку за кожним. Позивач [PERSON], яка діє в своїх інтересах, в інтересах недієздатного [PERSON] та є представником [PERSON] на підставі довіреності та представник [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надіслала заяву про слухання справи у її відсутність, просила позов задовольнити. Представник відповідача - Барахтівської сільської ради Васильківського району Київської області в судове засідання не з'явився, надіславши заяву про слухання справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі. Суд дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові №7 від 30.05.2008р. « Про судову практику у справах про спадкування» (пункт 2) роз'яснив, що справи про спадкування розглядаються за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на права та обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, априклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію та інше. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 20 серпня 1997 року ( а.с. 10). Згідно довідки Барахтівської сільської ради № 436 від 24 жовтня 2012 року [PERSON] постійно проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] по день смерті [INFO]. (а.с.13) Згідно довідки № 461 від 31.10.2012 року виданої Барахтівською сільською радою в будинку [ADDRESS] який належав померлій [INFO] [PERSON] на день смерті буди постійно зареєстровані та проживали: [PERSON]; [PERSON], яка в 1984 році вибула в Київ; [PERSON] в 1980 році вибула в Київ; [PERSON], помер в [INFO]; [PERSON], в 2000 році вибув в Київ, [PERSON], проживає за данною адресою по даний час; [PERSON] вибув в 2001 році в психоневрологічний диспансер (а.с.14) [PERSON] народилася [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], мати - [PERSON] (а.с. 141). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого міським відділом ЗАГС м. Ужгород Закарпатської області 13.06.1987 року [PERSON] та [PERSON] уклали 13 червня 1987 року шлюб, прізвище дружини після шлюбу - [PERSON] (а.с.20) [PERSON] народилася [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], мати - [PERSON] (а.с. 142). [PERSON] народилася [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], мати - [PERSON] (а.с.143). [PERSON] народився [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], мати - [PERSON] (а.с.144). [PERSON] народився [INFO], що підтверджується копією погосподарської книги, мати - [PERSON] (а.с. 122). Встановлені в судовому засіданні обставини не ставлять під сумнів про близькі родинні відносини між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а саме те, що вони є її рідними дітьми. Відповідно довідки № 627 від 09.12.2013 року виданої Барахтівською сільською радою [PERSON] в шестимісячний термін після смерті [INFO] своєї матері [PERSON] прийняла спадщину шляхом вступу в управління та володіння майном, оскільки на день смерті разом із братами та сестрами проживала в [ADDRESS] та похоронила свою матір, відбували панахиду 9 днів та 40 днів. Обробляли город, перекривали покрівлю будинку, обмазували стіни, копали картоплю, та виконували іншу роботу по догляду за будинком та присадибною ділянкою (а.с. 131). Спадщина відкрилась [INFO]- в день смерті спадкодавця [PERSON] та на час дії ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до абз.1 п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003р., який почав діяти з 01.01.2004р., правила Книги шостої цього Кодексу ( спадкове право), до спадщини, яка відкрилася раніше як 30.06.2003р. ( більше шести місяців до 01.01.2004р.), повинні застосовуватися норми ЦК 1963 року. Тому дані правовідносини регулюються розділом VІІ «Спадкове право» ЦК 1963 року, статтею 529 якого визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно приписів статей 525,548, 549 ЦК 1963 року, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. За змістом розділу VІІ вказаного Кодексу, прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об'єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Згідно ч.1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР 1963 року, якщо спадкоємець в установлений ст. 549 цього Кодексу строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно (п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин). Пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 р № 18/5 передбачено що, зокрема доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка жилого-експлуатаційної організації, правління житлово -будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або, про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім'я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців. Згідно матеріалів спадкової справи № 65/1998 року до майна померлої [INFO] [PERSON] 18.02.1998 року з заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] звернулась [PERSON], інші спадкоємці до нотаріальної контори не звертались (а.с. 82-85). Листом від 09.03.2011 року вих. № 477/02-14 завідувачем Васильківської державної нотаріальної контори Смоліною І.В. [PERSON] було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої [INFO] [PERSON] а саме на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] оскільки немає правовстановлюючого документу на будинок. Оскільки з матеріалів справи вбачається що діти спадкодавця вчасно вступили в управління та володіння спадковим будинком суд приходить до висновку про задоволення вимог про встановлення факту прийняття спадщини [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 14 травня 2006 року ( а.с. 11). Згідно матеріалів спадкової справи № 389/2012 року до майна померлого [INFO] [PERSON] 10.11.2012 року з заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] звернулась [PERSON], інші спадкоємці до нотаріальної контори не звертались (а.с 77-81). Листом від 10.11.2012 року вих. № 2515/02-14 завідувачем Васильківської державної нотаріальної контори Смоліною І.В. [PERSON] було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого [INFO] [PERSON], який прийняв але не оформив своїх спадкових прав а саме на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] оскільки немає правовстановлюючого документу на будинок. Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 04 грудня 2009 року [PERSON], [INFO], визнано недієздатним; опікуном призначено [PERSON] (а.с. 15). Частиною 2 ст. 1258 ЦК України передбачено, що кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Оскільки в матеріалах справи відсутня заява [PERSON] до нотаріальної контори про прийняття спадщини та відомості про те, що він постійно проживав із братом [PERSON] на час його смерті, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вимоги щодо визнання за ним права власності на частку спадкового майна після смерті [PERSON]. Як слідує з довідки Барахтівської сільської ради № 436 від 24.10.2013р. та згідно погосподарської книги, будинок по [ADDRESS] до 18.08.1997 року рахувався за [PERSON], а після її смерті будинок рахувався за [PERSON]. Після його смерті за ким даний будинок рахується відомостей не має. Згідно ІV розділу погосподарської книги «земля в приватній власності та користуванні громадян» станом на 1 червня 2000 року: всього землі (в сотих гектара з точністю, до 0,01 - 0,44, в тому числі під будівлями для обслуговування житлового будинку і господарських будівель - 0,02; під ріллею - 0,27; під багаторічними насадженнями - 0,15; (а.с. 14, 122-123). Згідно довідки № 461 від 31.10.2012 року в будинку [ADDRESS] який належав померлій [INFO] [PERSON] на день смерті буди постійно зареєстровані та проживали: [PERSON]; [PERSON], яка в 1984 році вибула в Київ; [PERSON] в 1980 році вибула в Київ; [PERSON], помер в [INFO]; [PERSON], в 2000 році вибув в Київ, [PERSON], проживає за данною адресою по даний час; [PERSON] вибув в 2001 році в психоневрологічний диспансер (а.с.14) Згідно Технічного паспорту на житловий будинок, складеного КП КОР «Васильківське міжрайонне БТІ», станом на 16.12.2008 р. за адресою [ADDRESS] знаходиться одноповерховий будинок загальною площею 42,3 м.кв., збудований у 1906 році. За даними погосподарської книги, головою домогосподарства житлового будинку [ADDRESS] зазначена [PERSON] (а.с. 125). Згідно Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь в містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР від 31.01.1966 року, яка діяла до затвердження Правил державної реєстрації об'єктів нерухомого майна, що знаходиться у власності юридичних та фізичних осіб, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 19 січня 1996 року за №31/1056, реєстрації в БТІ підлягали лише будинки, які розташовані в містах та селищах міського типу. Відповідно до п.20 зазначеної Інструкції, належність права власності фізичної особи на жилий будинок може бути доведена при наявності погосподарських книг сільської ради з відповідними записами, і ці записи були на період дії Інструкції підставою для винесення виконавчим комітетом міської ради рішення про оформлення права власності на будинок видачею власникові свідоцтва про це. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ „Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування " від 16.05.2013 року N 24-753/0/4-13, в яких зазначено, що відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Згідно ст.ст. 328, 1216 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Тому спадкування є однією з підстав виникнення права власності. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пре'дявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. А ст.3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У зв'язку з вищевикладеним суд дійшов висновку про належність вищевказаного житлового будинку спадкодавцю [PERSON] та його віднесення до спадкової маси. На підставі викладеного,

Outcome: partial