Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

09.09.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 08.09.2012 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб Виконавчим комітетом Кіровської селищної ради Краснолиманського району Донецької області, актовий запис № 10. Від шлюбу з відповідачем вони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження, батьком дитини є відповідач. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Дитина мешкає з позивачем та перебуває на її утриманні. Позивач просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини усіх його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримує повністю та просила справу розглянути без її участі. (а.с. 18) Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій позовні вимоги позивача визнає в повністю та просив справу розглянути без його участі. (а.с. 14) Судом встановлено, що 08.09.2012 року між сторонами був зареєстрований шлюб Виконавчим комітетом Кіровської селищної ради Краснолиманського району Донецької області, актовий запис № 10. (а.с. 5) Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. (а.с. 6) Відповідно до свідоцтва про народження дитини, батьком дитини є відповідач по справі - [PERSON]. Дитина здорова, проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні (а.с. 7,8,9). Відповідач матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина не надає, працює в ДП "Краснолиманський лісгосп", хронічними захворюваннями не страждає, інших осіб на утриманні не має. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до частин 1, 4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає диспозитивне розпорядження відповідача та вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, визначених ст. 7 СК України, суд вважає необхідним та достатнім для матеріального забезпечення малолітнього сина утримання аліментів з [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму, визначеного законом для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд зазначає таке. Згідно із ст. 79 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від сплати судового збору позивачі у справах про стягнення аліментів. Якщо позивача, на користь якого ухвалене рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в доход держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (ст. 88 ЦПК України). Отже, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що в грошовому вираженні складає 551,20 грн.

Outcome: approved