Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

03 червня 2015 року позивач звернулась до Центрального райнного суду м.Миколаєва із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі продажу нерухомого майна, а саме квартири № 87, розташованої за адресою: м.Миколаїв. вул.Дзержинського 28, дійсним. В обгрунтування позовних вимог позивач вказала, що на Миколаївській Універсальній товарно-сировинній біржі, 22.08.2001 року згідно договору купівлі-продажу №1592, вона за 17526,00 грн. придбала квартиру №87 яка розташована за адресою: м.Миколаїв, вул.Дзержинського 28 у [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Договір зареєстровано у Миколаївському БТІ за реєстровим номером 15902 від 20.09.2001 року. Посилаючись на те, що при укладенні угоди сторони досягли згоди з усіх її істотних умов та виконали умови договору, але на час укладання договору сторони ухилились від нотаріального посвідчення, оскільки керувались нормами діючого на той час ЗУ "Про товарну біржу", позивач просила визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна № 1592 дійсним. Представник позивача надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вказала, що на задоволенні позову наполягає, справу просить розглядати у її відсутність. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про день слухання справи повідомлялися належним чином за місцем реєстрації, про причини неявки суд не сповістив. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістили. Суд, оглянувши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 22 липня 2001 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON] на Миколаївській Універсальній товарно-сировинній біржі був укладений договір № 1592 купівлі-продажу квартири № 87 яка розташована за адресою: м.Миколаїв, вул.Дзержинського 28, яка належала відповідачам в рівних долях на підставі свідоцтва про право власності на житло від 09.08.1993 року, зареєстрованого Миколаївським БТІ №15902 від 21.08.2001 року. Цей Договір купівлі-продажу квартири був зареєстрований у «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомим майном» за № 1592 від 22.08.2001 року, право власності на квартиру зареєстровано за позивачем у БТІ 20.09.2001 року за № 15902. Згідно зі ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. У відповідності до вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно положень ч. 2 ст.47 ЦК Української РСР 1963 року якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Аналогічне за змістом положення містить ч.2 ст.220 ЦК України - якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. На підставі вищевикладеного суд, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Приймаючи до уваги, що позивачем не заявлені вимоги про відшкодування судового збору за розгляд справи, у суду відсутні підстави для покладення витрат на відповідача, разом з тим суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернутися в подальшому з заявою для вирішення питання про розподіл судових витрат.

Outcome: approved