Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

04.06.2014 року представник позивача ТОВ "Агросфера" звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором поруки. В обґрунтування позову зазначено, що 18.05.2012 року між позивачем та ПП «Париж» було укладено договір купівлі-продажу № 9980, відповідно до умов якого ТОВ «Агросфера» надав ПП «Париж» товарний кредит з відстрочкою платежу. Одночасно, з укладенням вказаного договору договору, в забезпечення виконання зобов`язань, між позивачем та відповідачем, який є директором ПП «Париж», 18.05.2014 року було укладено договір поруки, відповідно до якого відповідач зобов`язався перед кредитором солідарно відповідати за своєчасне та повне погашення позичальником основного зобов`язання. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 21.01.2013 року позов ТОВ «Агросфера» до ПП «Париж» та ТОВ «Гран Інвест» про стягнення заборгованості був задоволений. Заборгованість перед ТОВ «Агросфера» не погашена, а тому позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та просить суд стягнути заборгованість сумі 34 713,35 грн. із відповідача, як поручителя за кредитним договором. 21.09.2015 року ухвалою Арцизького районного суду Одеської області у якості правонаступника ТОВ «Агросфера» було залучено ІП «БЕСТ». 22.01.2019 року ухвалою Арцизького районного суду Одеської області у якості правонаступника ІП «БЕСТ» було залучено ТОВ «БЕСТ АГРОКЕМІКАЛ». 30.09.2019 року [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до ТОВ «Агросфера» про визнання недійсним договору поруки, оскільки договір поруки № 9980-ПОР від 18.05.2014 року [PERSON] не підписував. Представник ТОВ «БЕСТ АГРОКЕМІКАЛ» в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі та просив вимоги задовольнити з викладених в позові підстав. Ц задоволені зустрічного позову просив відмовити. Представник [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] до суд не з`явилися, сповіщалися належним чином. Представник [PERSON] - [PERSON] неодноразово звертався до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи на стадії дослідження доказів, а саме 30.07.2019 року та 09.07.2019 року. Представник ТОВ «БЕСТ АГРОКЕМІКАЛ» наполягав на продовжені розгляду справи відповідно до положення ст. 233 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Щодо позовної заяви ТОВ «БЕСТ АГРОКЕМІКАЛ» до [PERSON] про стягнення заборгованості, слід зазначити наступне. Відповідно до вимог ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є право відношення , в якому одна сторона ( боржник ) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк . Судом встановлено, що 18.05.2012 року між позивачем та ПП «Париж» було укладено договір купівлі-продажу № 9980, відповідно до умов якого ТОВ «Агросфера» надав ПП «Париж» товарний кредит з відстрочкою платежу. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Так згідно ч.1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Відповідно до ч. 1 ст. 654 ЦК України договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Відповідно до ч. 4 ст. 654 ЦК України якщо покупець прострочив оплату товару, проданого в кредит, продавець має право вимагати повернення неоплаченого товару. Відповідно до ч. 5 ст. 654 ЦК України якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати. Договором купівлі-продажу може бути передбачений обов`язок покупця сплачувати проценти на суму, що відповідає ціні товару, проданого в кредит, починаючи від дня передання товару продавцем. Відповідно до ч. 6 ст. 654 ЦК України з моменту передання товару, проданого в кредит, і до його оплати продавцю належить право застави на цей товар. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 21.01.2013 року позов ТОВ «Агросфера» до ПП «Париж» та ТОВ «Гран Інвест» про стягнення заборгованості був задоволений та стягнуто заборгованості в розмірі 34713,35 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 81 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Крім того, судом встановлено, що з метою забезпечення виконання зобов`язань за договором №9980 від 18.05.2014 року, 18.05.2014 року було укладено договір поруки між позивачем та відповідачем № 9980-ПОР, за умовами якого поручитель зобов`язався відповідати за своєчасне та повне погашення позивальником основного зобов`язання. Відповідно до п.п. 1.4, 5.1 договору поруки, сторони погодили, що у випадку невиконання позичальником основного зобов`язання кредитор має право вимагати виконання цього зобов`язання у поручителя та/або позичальника, як у солідарних боржників. Відповідно до вимог ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Таким чином, договір поруки є таким способом забезпечення виконання зобов`язання, який полягає у залученні третьої особи - поручителя до основного зобов`язання, яке виникло між боржником та кредитором. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до пункту 4.1 Договору поруки сторонами узгоджено, що у разі порушення зобов`язання Боржником Кредитор має право, на власний вибір, направити Поручителю письмову вимогу виконати зобов`язання або пред`явити до Поручителя позов. Пунктом 5.1 Договору поруки передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник. Відповідно до п. 14.1.245. ст. 14 Податкового кодексу України, товарний кредит - товари (роботи, послуги), що передаються резидентом або нерезидентом у власність юридичних чи фізичних осіб на умовах договору, що передбачає відстрочення остаточних розрахунків на визначений строк та під процент. Товарний кредит передбачає передачу права власності на товари (роботи, послуги) покупцеві (замовникові) у момент підписання договору або в момент фізичного отримання товарів (робіт, послуг) таким покупцем (замовником), незалежно від часу погашення заборгованості. Таким чином, поручитель є солідарним боржником з позичальником, а в силу ч. 1 ст. 543 ЦК України кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Враховуючи вище наведене суд приходить до висновку що позовна заява ТОВ «БЕСТ АГРОКЕМІКАЛ» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню у повному обсязі. Щодо зустрічної позовної заяви [PERSON] до ТОВ «БЕСТ АГРОКЕМІКАЛ» про визнання недійсним договору поруки слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 202, ч. 2 ст. 207 ЦК України, договір є правочином, спрямованим на набуття позивачем цивільних прав та обов`язків з поруки і вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. Згідно зі ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Положеннями ст. 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. У відповідності до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Цивільним процесуальним кодексом України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, які мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності. У відповідності до частини 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2 вказаної статті Кодексу). Так, за клопотаннями представника [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] судом неодноразово призначалося проведення судової почеркознавчої експертизи та технічної експертизи. Так ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 18.02.2015 року було призначено відповідну експертизу, які відповідно до повідомлення №2406/03 від 06.07.2015 року та повідомлення №2338/02 від 13.07.2015 року не була проведена у зв`язку з несплатою та не наданням оригіналів документів та вільних зразків. Ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 21.10.2015 року було призначено відповідну експертизу, які відповідно до повідомлення №7003 від 03.08.2016 року не була проведена у зв`язку з наданням оригіналів документів та вільних зразків та ідповідно до повідомлення №7002/03 від 19.10.2016 року не була проведена у зв`язку з тим що надані копії не є придатними для ідентифікації. Ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 02.03.2017 року було призначено відповідну експертизу, яка відповідно до повідомлення №17-2004/01 від 18.07.2017 року не була проведена у зв`язку з наданням оригіналів документів та вільних зразків. Ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 28.12.2017 року було призначено відповідну експертизу, яка відповідно до листа ОНДІСЕ МЮУ №18-187 від 16.04.2018 року не була проведена у зв`язку з несплатою. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України). В силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання договору поруки недійсними, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, адже не є доведеними існування обставин, з якими закон пов`язує недійсність правочину, а відтак і не знаходить підстав для задоволення позову. В порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 347,13 грн.

Outcome: approved