Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

03.04.2015 року Вознесенський міжрайонний прокурор Миколаївської області звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на лікування в розмірі 1 995 грн. 44 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27.08.2013 року позивачу [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження, що відносяться до тяжких за ознакою небезпеки для життя в момент їх заподіяння. Винним за вказані дії визнано [PERSON], який був засуджений вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.01.2014 року за ч.1 ст. 121 КК України. Також з останнього на користь [PERSON] стягнуто витрати на лікування в розмірі 5 915 грн. 76 коп. Проте, в зв'язку з перенесеними травмами з 08.12.2014 року по 18.12.2014 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні КУ "Вознесенська центральна районна лікарня . За цей період ним були придбані медикаменти на загальну суму 1 995 грн. 44 коп. Враховуючи вказані обставини, прокурор просив стягнути вищевказану суму з [PERSON] на користь [PERSON] В судовому засіданні представник Вознесенської міжрайонної прокуратури Лісовець М.Ю. зменшив розмір позовних. Просив стягнути з відповідача витрати на лікування позивача в розмірі 1 708 грн. 00 коп. Позивач у судове засідання не з'явився. Надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явився, проте надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з підстав, передбачених ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Так, як вбачається з матеріалів справи, 27.08.2013 року позивачу [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження, що відносяться до тяжких за ознакою небезпеки для життя в момент їх заподіяння. Винним за вказані дії визнано [PERSON], який був засуджений вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.01.2014 року за ч.1 ст. 121 КК України. Також з останнього на користь [PERSON] стягнуто витрати на лікування в розмірі 5 915 грн. 76 коп. (а.с. 13-14). Проте, в зв'язку з перенесеними травмами з 08.12.2014 року по 18.12.2014 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні КУ "Вознесенська центральна районна лікарня . За цей період ним були придбані за особисті кошти медикаменти, з урахуванням призначення лікаря, на загальну суму 1 708 грн. 29 коп. (а.с.5,10, 22). Матеріальна шкода, завдана внаслідок скоєння злочину, відшкодовується потерпілій особі винною на загальних підставах, проте з особливостями, передбаченими законом. Зокрема, згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки. Матеріальне становище особи, яка завдала шкоду внаслідок вчинення злочину не підлягає врахуванню під час відшкодування такої шкоди (ч. 4 ст. 1193 ЦК України). Таким чином, виходячи з наведеного, позов Вознесенського міжрайонного прокурора Миколаївської області в інтересах [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на лікування підлягає задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави також підлягають стягненню судові витрати (судовий збір) в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved