Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та утримання дружини, в котрій зазначено, що 25 липня 2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Кутівській сільській раді Буського району Львівської області, актовий запис № 3. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], який народився до вступу в шлюб, але відповідач є біологічним батьком дитини. Діти проживають разом з позивачкою і знаходяться на її утриманні та потребують матеріального забезпечення від відповідача. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, інших утриманців не має. Враховуючи викладене, просила стягувати з нього щомісячно аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі Ѕ частини від всіх видів його доходів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття і 1/6 частину від всіх видів його доходів на її особисте утримання. В судовому засіданні позивачка зазначила, що вона не працює, перебуває в декреті по догляду за дитиною. На утримання доньки потрібні кошти на придбання одягу, продуктів харчування, ліків в разі хвороби. Нерухомого та рухомого майна позивачка не має. Крім того, зазначила, що відповідач є особою працездатною, але на даний час офіційно не працює, на праві власності відповідач майна немає, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Крім того вказала, що [PERSON] не являється сином [PERSON] тому\~відмовляється від\~позивних вимог\~в частині\~стягнення аліментів\~з [PERSON]на сина [PERSON]. На утримання доньки просила стягнути аліменти в частині, що передбачає чинне законодавство України. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Відзиву щодо позову та клопотань до суду не направив, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в частині стягнення аліментів на утримання [PERSON]'янівни, а відмову позивачки в іншій частині позовних вимог слід прийняти та закрити в цій частині провадження по справі. В силу сстатті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В силу ч. 2, ч. 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. В судовому засіданні встановлено, що 25 липня 2014 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 3, прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу «Мурська» (а.с. 5, 7, 2). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4, 6, 41-42). Батьком [PERSON], [INFO], (а.с. 3) в свідоцтві про народження зазначено [PERSON]. Донька проживає разом з позивачкою і знаходяться на її утриманні та потребує матеріального забезпечення від відповідача. Позивачка не працює, перебуває в декреті по догляду за дитиною. Нерухомого та рухомого майна позивачка не має. Відповідач є особою працездатною, але на даний час офіційно не працює, на праві власності майна немає, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, інших утриманців не має. Пункт 1 ст. 3 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п. 2 дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов"язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Пунктом 2 ст. 27 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" передбачено, що розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 01 січня 2019 року становить 1626 грн.. Враховуючи дані обставини, матеріальне становище сторін, їх стан здоров'я та ті обставини, що дитина потребує матеріального забезпечення, а відповідач є особою працездатною, а також вимоги ст. 182 СК України та ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік», Конвенції про права дитини, суд вважає, що з відповідача на утримання неповнолітнього сина необхідно щомісячно стягнути аліменти в розмірі ј частини від всіх видів його доходів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, що буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Крім того, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 84 СК України, суд вважає, що [PERSON] здатний надавати матеріальну допомогу на особисте утримання позивачки, а тому з нього необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/6 частини його доходу, до досягнення донькою трьохрічного віку. В іншій частині позовних вимог необхідно прийняти відмову позивачки та закрити в цій частині провадження по справі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в дохід бюджету судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved