Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] дійсним , оскільки при укладанні договору купівлі-продажу 03.03.1998 року цей договір був посвідчений Товарною біржею «БУД-ІНВЕСТ» та зареєстрований у ОП «ЗМБТІ» без нотаріального посвідчення, тобто сторони вважають себе власниками спірної квартири, яка належить їм на праві спільній сумісній власності. Крім того, позивачі просять визначити порядок користування спірною квартирою, оскільки після розірвання шлюбу 18.04.2012 року між [PERSON] та [PERSON], сумісне господарство не ведуть і сумісно користуватись належною їм на праві сумісної власності спірною квартирою не можуть. Так позивачі просять визначити порядок користування спірною квартирою № 36 у будинку №14 по вулиці Хортицьке шосе у м. Запоріжжі й виділити їм у користування кімнату № 2 площею 12,4 кв.м. та кімнату №6 площею 16,4 кв.м. й визнати за ними право спільної сумісної власності на цю частку квартири, а відповідачу [PERSON] виділити кімнату №5 площею 8, 3 кв.м., комору №8 площею 1,2 кв.м. й визнати право власності за ним на цю частку квартири, у загальному користуванні залишити кухню №7, туалет №3, ванну кімнату №4, коридор №1, змінивши при цьому розмір часток у праві спільної часткової власності й відповідно у спільній сумісній власності спірної квартири. Позивачі в судове засідання не зявилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі й надали уточнену позовну заяву в якій просять визначити порядок користування спірною квартирою № 36 у будинку №14 по вулиці Хортицьке шосе у м. Запоріжжі й виділити їм у користування кімнату № 2 площею 12,4 кв.м. та кімнату №6 площею 16,4 кв.м. та лоджію площею 1,35 кв.м. й визнати за ними право спільної сумісної власності на 67/100 частин спірної квартири, а відповідачу [PERSON] виділити кімнату №5 площею 8, 3 кв.м., балкон площею 0,74 кв.м. й визнати за ним право власності на 33/100 частин спірної квартири, у загальному користуванні залишити кухню №7, туалет №3, ванну кімнату №4, коридор №1, комору №8 площею 1,2 кв.м. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі з уточненими позовними вимогами згоден не заперечує проти задоволення позову з урахуванням наданих позивачами уточнень. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився за невідомою суду причиною, про місце, день та час розгялду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Представник Товарної біржі «БУД-ФНВЕСТ» в судове засідання не зявився за невідомою суду причиною , про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Обєктивно дослідивши матеріали справи, висновок експерта, з урахуванням уточнених позовних вимог, суд вважає вимоги позивачів законними й обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.03.1998 року між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу №270/1449, який був посвідчений Товарною біржею «Строй-Інвест» та зареєстрований за № 270/1449. На підставі даного договору сторони придбали у власність трьохкімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 62,49 кв.м, у тому числі житловою площею 37,1 кв.м. Даний договір був зареєстрований ОП ЗМБТІ в реєстровій книзі за номером 209р№35763 від 05 березня 1998 року, про що свідчить відповідне реєстраційне посвідчення, однак нотаріально посвідчений не був. З моменту укладання договору купівлі-продажу з 1998 року й дотепер сторони користуються квартирою, сплачують комунальні послуги і вважають себе співвласниками спірної квартири. Відповідно до ст. 128 ЦК України (1963р), який діяв на час вчинення правочину, право власності у набувача майна за договором виникає з часу передачі майна. Статтею 47 ЦК України (діючої на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а інша сторона ухилилася від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 3 від 28.04.1978 року "Про судову практику в справах про визнання угод недійсними" (діючий на час виникнення спірних правовідносин), з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання, застави, купівлі-продажу, в тому числі при придбанні на біржових торгах, міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини, дарування іншого майна. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд, на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України (2003р.) власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Після розірвання шлюбу 18.04.2012 року між [PERSON] та [PERSON], сумісне господарство не ведуть і сумісно користуватись належною їм на праві сумісної власності спірною квартирою не можуть, тому позивачі просять визначити порядок користування спірною квартирою. Відповідно до ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють та користуються ним спільно, якщо інше не встановлене домовленістю між ними. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власник має невід'ємне право володіння, користування та розпорядження власністю. Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Тобто кожному з співвласників належить по 1/4 частині спірної квартири кожному. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Відповідно до п.14 Постанови Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» N 20 від 22.12.1995, квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Квартира [ADDRESS] складається з трьох ізольованих кімнат: кімната №2 площею 12,4 кв.м; кімната №5 площею 8,3 кв.м, кімната №6 площею 16,4 кв.м. Загальна площа квартири 62,49 кв.м., житлова площа спірної квартири складає 37,1 кв.м, на кожного з співвласників припадає 9,28 кв.м житлової площі. З метою визначення ринкової вартості квартири [ADDRESS], визначення варіантів порядку користування спірною квартирою, а також визначення ідеальних часток прав власності, ухвалою суду від 20.12.2013 року була призначена судово-технічна експертиза. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно висновку експерта Регіонального судово-експертного бюро № 1928 від 03.03.2014 року ринкова вартість квартири [ADDRESS] складає 298094,00 грн., площі внутрішніх приміщень квартири [ADDRESS], ідеальні долі співвласників, не дозволяють надати на розгляд суду варіанти порядку користування квартирою у відповідності з ідеальними долями співвласників. Експертом на розгляд суду надаються три варіанти порядку користування вказаною квартирою з відступленням від ідеальних доль співвласників. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На думку суду найбільш вигідний для обох сторін та такий, що не порушуватиме права кожного із співвласників квартири [ADDRESS] є варіант №2 визначений експертом, з яким також і згодні обидві сторони , а саме : [PERSON], [PERSON], [PERSON] є користувачами 67/100 частинами квартири [ADDRESS], [PERSON] є користувачем 33/100 спірної квартири. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ З урахуванням наданих позивачами уточнених позовних вимог, суд вважає, що виділивши у користування співвласників квартири [ADDRESS] - [PERSON], [PERSON], [PERSON] кімнату № 2 площею 12,4 кв.м. та кімнату №6 площею 16,4 кв.м. та лоджію площею 1,35 кв.м. та визнавши за ними право спільної сумісної власності на 67/100 частин спірної квартири, а виділивши співвласнику [PERSON] відповідачу по справі кімнату №5 площею 8, 3 кв.м., балкон площею 0,74 кв.м. й визнавши за ним право власності на 33/100 частин спірної квартири, не порушуватиме прав кожного із співвласника, тим більш з таким порядком користування сторони згодні. У загальному користуванні залишити кухню №7, туалет №3, ванну кімнату №4, коридор №1, комору №8 площею 1,2 кв.м. У звязку з вищевикладеним суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved