overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

04 травня 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача \~\~про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що 23 серпня 1986 року уклала шлюб з [PERSON], який зареєстровано у відділі ЗАГС Березнегуватського райвиконкому Миколаївської області, актовий запис \~№60. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя в сторін не склалося, на даний час шлюбні стосунки між ними фактично припинені з вересня 2015 року, спільне господарство не ведеться. Добровільно розривати шлюб відповідач не бажає. [PERSON] вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, в зв'язку з чим просить суд розірвати шлюб, укладений з [PERSON], після розірвання шлюбу прізвище залишити "Артеменко". Позивачка \~\~свої вимоги підтримала, \~\~надавши до суду письмову заяву, на розірванні шлюбу наполягала, а справу просила слухати за її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. \~Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст.224 ЦПК України \~\~ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. \~Також, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, оскільки від позивача надійшла заява про слухання справи за його відсутності, а відповідач не зявився у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~Судом встановлено, що 23 серпня 1986 року між позивачкою та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано у відділі ЗАГС Березнегуватського райвиконкому Миколаївської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №60 ( а.с.5). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. В органах ДРАЦС відповідач розривати шлюб відмовляється. \~Шлюбно сімейні відносини між сторонами фактично припинені з вересня 2015 року,\~\~на примирення вони не згодні. Таким чином, суд доходить висновку, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими, це суперечить їх інтересам, що має істотне значення. На підставі викладеного вище, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, суд доходить висновку про можливість задоволення позову про розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

04 травня 2017 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Мотивує свої вимоги тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 14 жовтня 2006 року. Від шлюбу має сина [PERSON], [INFO]. На утримання дитини відповідач матеріальної допомоги не надає, тому просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку і до повноліття дитини. В судове засідання сторони не з'явились, направили до суду письмові заяви в яких просять розглянути справу без їхньої участі. Позивачка зазначає, що підтримує позовні вимоги, відповідач вказує, що визнає позов. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою учасників процесу в судове засідання, фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до представлених копій документів сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 жовтня 2006 року (а.с. 11). Мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 12). Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частино 3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. На підставі ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Сторонами визнано, що їхня дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Згідно копії довідки №59 від 31.05.2017 року, [PERSON] працює в ПП "Рута" на посаді електромонтера з 04.05.2017 року, з посадовим окладом 3 550.00 грн.. Тому суд вважає, що відповідач взмозі сплачувати аліменти. Таким чином, з [PERSON] на користь [PERSON], підлягають стягненню аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO], до його повноліття. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, оскільки позивачка, при зверненні до суду, була звільнена від його сплати. Згідно п. 1) ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

04 травня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 11 грудня 2015 року, який зареєстровано Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 957. Мають малолітню [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між ними припинені з червня 2017 року, оскільки відповідач без пояснень залишив її з малолітньою донькою, внаслідок чого вона змушена була повернутися до батьків, де на даний час проживає. Вважає, що сім'ю зберегти не можливо, оскільки примирення між ними бути не може. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Доньку залишити проживати з нею. Після розірвання шлюбу залишити прізвище "[PERSON]". Позивачка в судове засідання надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу без її участі. Згодна на винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, але своєчасно та належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи. Про причини своєї неявки не повідомив. Судом, за згоди позивачки, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши докази у справі дійшов наступного. Позивачка та відповідач уклали шлюб 11 грудня 2015 року, який зареєстро-вано Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 957 та є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим за актовим записом № 140 від 23 лютого 2016 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції (а.с.9,10). Спільне життя в сторін не склалося, шлюбні стосунки припинені з червня 2017 року. Позивачка вважає, що їхню сім'ю зберегти не можливо. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 3 ст.105 СК України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідача обов'язок по відшкодуванню позивачці судового збору в розмірі 704 грн 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

04 червня 2014 року ПАТ "Страхова компанія «Країна" звернулись до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, посилаючись на те, що 07 квітня 2011 року на вул. Володимирській у м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Фіат», ДНЗ [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобілем «Сітроєн», ДНЗ [NUMBER], під керуванням [PERSON] 27 травня 2011 року Постановою Шевченківського районного суду м. Києва у справі №3- 5130/11 , визнано вину відповідача у вчинені правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Оскільки згідно договору добровільного страхування наземного транспорту №23.0011318.03 від 31 січня 2011 р. транспортний засіб «Сітроєн», ДНЗ [NUMBER] був застрахований у ПрАТ «СК «Альянс», [PERSON] (Страхувальник) звернулася до ПрАТ «СК «Альянс» із заявою про виплату страхового відшкодування. На підставі страхового акту №23.7129.11 та відповідно до платіжного доручення №973 від 16 червня 2011 р. ПрАТ «СК «Альянс» виконала свої зобов'язання перед страхувальником та оплатила суму страхового відшкодування у розмірі 6 826,76 грн. В зв'язку з тим, що цивільно-правова відповідальність відповідача, була застрахована у ПАТ «Страхова компанія «Країна» згідно полісу №ВЕ/6463780, ПрАТ «СК «Альянс» звернулося до ПАТ «Страхова компанія «Країна» з письмовою заявою про відшкодування шкоди завданої відповідачем. Вартість заподіяної шкоди автомобілю «Сітроєн», ДНЗ [NUMBER] визначено на підставі Звіту №408 з визначення вартості матеріального збитку і становить 5 088,10 гривень. Абзацом другим пункту 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказано, що страхове щдшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Франшиза згідно полісу № ВЕ/6463780 становить 510,00 гривень. Тобто на ПАТ «Страхова компанія «Країна» було покладено обов'язок відшкодувати шкоду розмірі 5 088,10 грн. - 510,00 (франшиза) грн. = 4 578,10 грн. Платіжним дорученням №149 від 16.08.2012 року страхове відшкодування було перераховане ПрАТ «СК «Альянс». Таким чином Позивач повністю виконав покладені на нього зобов'язання щодо виплати страхового відшкодування потерпілій стороні, а тому просять стягнути з відповідача дану суму та витрати по сплаті судового збору у розмірі 243, 60 гривень. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач по справі в судові засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Виходячи з вищенаведеного та зі згоди позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

04 червня 2014 року позивачка [PERSON] звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалася на те, що вони з відповідачем 21 жовтня 1993 року зареєстрували шлюб у Міському відділ реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Розлад сімейного життя стався через відсутність порозуміння між ними, розбіжність характерів та різні погляди на сімейне життя. Шлюбні відносини припинені, з серпня 2012 року з цього часу вони проживають окремо. Збереження шлюбу вважає неможливим, просила шлюб розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу не має сенсу, на примирення не згодна. Спору щодо місця проживання неповнолітньої доньки та майнового спору на даний час вони не мають. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, надавши до суду заяву з проханням слухати справи за її відсутності, на задоволені позовних вимог наполягала. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільно-процесуального Кодексу України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 жовтня 1993 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], повторно виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 3 червня 2014 року, актовий запис № 2298. Згідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Маріуполя Донецької області, [PERSON] народилась 25 січня 2002 року, актовий запис № 67, в графі "батьки" зазначені: батько - [PERSON], та мати - [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. З урахуванням зазначених обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно, у зв'язку з чим подальше сумісне проживання подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і буде суперечити інтересам подружжя. Проаналізувавши наведені норми діючого законодавства, враховуючи конкретні обставини даної справи, суд приходить до висновку про розірвання шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище чоловіку та дружині залишити без змін, На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-18 00:00:00

04 червня 2018 року позивач [PERSON], [INFO], звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], [INFO], про розірвання шлюбу. Мотивує свої вимоги тим, що вона з відповідачем 31 березня 2012 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис за №111. Фактично шлюбні відносини припинено на початку червня 2016 року і одночасно припинено сумісне ведення господарства. Від шлюбу подружжя має малолітню дочку, яка мешкає з позивачкою. Просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, малолітню дочку залишити проживати разом із нею, прізвище хоче мати після розірвання шлюбу - "Носуля". \~ \~ \~ \~В судове засідання, позивачка не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, проте надала заяву слухати позов за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягає. Проти заочного рішення не заперечує (а.с.22). \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте надав заяву слухати позов без його участі, проти позовних вимог і розірвання шлюбу не заперечує, зазначає, що майновий спір між подружжям відсутній, дитина проживає разом з позивачкою за їх сумісною домовленістю (а.с.21). \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Оцінивши усі докази, зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

04 червня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27 серпня 2013 року виконкомом Собицької сільської ради Шосткинського району Сумської області, актовий запис № 02. В обґрунтування позову зазначає, що спільне життя з відповідачем у них не склалося. Між нею та відповідачем виникли непорозуміння, різні погляди на життя. Непорозуміння та суперечки створили умови, за яких шлюб фактично припинився, тривалий час не мають спільного господарства. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем неможливе, оскільки між ними втрачено почуття кохання та поваги, що призвело до повного взаємного відчуження. Ухвалою суду від 05.11.2018 відкрито провадження та справа призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні. Відзив на позовну заяву відповідач не подавав. В судове засідання сторони не з`явились, подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, від відповідача також надійшла заява про визнання позову. Сторони вказали, що час на примирення не потрібен. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі. Вказана обставина встановлена на підставі копії свідоцтва про шлюб, наявної в матеріалах справи. Ст. 24 СК України вказує, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до ч.2 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину, щодо другого з подружжя або дитини. Суд приходить до висновку, що розірвання шлюбу, укладеного між сторонами у даній справі, не суперечить закону, зокрема нормі ч. 2 ст. 110 СК України та не порушує прав інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

04 червня 2020 року позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 11 вересня 2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею. Спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого виникали сварки та непорозуміння, які призвели до втрати почуття поваги та любові один до одного. Шлюбні відносини вони припинили в лютому 2020 року, з того часу спільне господарство разом не ведуть та проживають окремо. Розірвання шлюбу у позасудовому порядку є неможливим. Додала, що спору щодо поділу майна вони не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою суду від 02 липня 2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження і відкрито провадження у справі (а.с. 11-12). У судове засідання сторони не з`явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає (а.с. 17, 18). У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 11 вересня 2012 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів виконавчим комітетом Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за № 13 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 6). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записані позивач і відповідач, що підтверджується відповідним свідоцтвом про його народження, наданим суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 7). За час спільного проживання через взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними почуття любові один до одного, припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім`ї стало неможливим. Шлюбні відносини між сторонами припинені у квітні 2020 року, з того часу спільне господарство вони разом не ведуть та проживають окремо. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, з урахуванням визнання позову відповідачем, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім`я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Разом з тим, на підставі ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" суд вважає за необхідне повернути позивачеві з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 420 грн. 40 коп. (а.с. 1), решта суми підлягає відшкодуванню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved