Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Позивач Печерська районна у м. Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування звернувся до суду із вимогами про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей : [PERSON], [INFO] , [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], вказуючи на те , що тривалий період часу мати дітей не приймає ніякої участі у їх вихованні, не піклується про них та не цікавиться їх розвитком, не забезпечує їх усім необхідним для їх повноцінного розвитку. Під час судового розгляду представник органу опіки та піклування [PERSON] підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволення, подала заяву про призначення опікуном малолітніх дітей [PERSON], який опікується дітьми з 01.09.2015р. та просила стягнути аліменти з відповідача на користь опікуна . Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала, не заперечувала проти призначення опікуном її малолітніх дітей [PERSON] Третя особа [PERSON] підтримуючи позовні вимоги органу опіки та піклування зазначив про те, що з 01 вересня 2015 року діти проживають разом з ним та його дружиною, з того часу відповідач декілька разів цікавилась життям дітей, проте більш дієвих вчинків та заходів нею здійснено не було. Суд вислухавши пояснення представника позивача [PERSON], відповідача [PERSON], третьої особи [PERSON], дослідивши письмові матеріали, прийшов до наступного висновку. Встановлено, що родина [PERSON] перебуває на профілактичному обліку Служби у главах дітей з 23 грудня 2013 року у зв'язку, з тим, що мати гр. [PERSON] протягом тривалого часу систематично, злісно не виконує встановлені законом обов'язки по догляду за своїми малолітніми дітьми: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], порушуючи вимоги ст. 151 Сімейного кодексу України та принципи, проголошені Генеральною Асамблеєю ООН в Декларації прав дитини, а саме: не забезпечує малолітнім дітям належні умови виховання, проживання, навчання та відпочинку. Гр. [PERSON] - одинока мати, діти записані відповідно до ст. 135 ч. І Сімейного кодексу України. Діти зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. Гр. [PERSON] постійно залишала малолітніх дітей одних без нагляду на період 10-15 днів. Дитячі кошти, які вона отримувала на дітей, як мати одиначка використовувала не за призначенням. Протягом тривалого періоду не працювала. За інформацією навчального закладу який відвідує [PERSON] мати з'являється в школі дуже рідко. Ніколи не цікавиться навчанням дитини. Хлопчик неохайно одягнений, не має змінного взуття та недоглянутий. За інформацією дитячого садочку де перебували дівчатка: також негативна - діти брудні неохайні, недоглянуті, голодні. З матір'ю гр. [PERSON] проводилась постійна профілактично- роз'яснювальна робота, щодо виконання своїх обов'язків щодо спілкування з дітьми, забезпечення їх всім необхідним - готувати їжу, прати білизну, читати книжки. Однак встановлено, що гр. [PERSON] не відчуває своєї відповідальності за дітей , з огляду на це, Службою у справах дітей було вирішено тимчасово влаштувати дітей до Центру допомоги дітям „Місто щасливих дітей" та вирішити їх подальшу долю. З 30 червня 2015 року по 30 серпня 2015 року діти перебували у вищезазначеному закладі, який мати відвідала 2 рази. 3і слів соціального педагога [PERSON], у двох малолітніх: [PERSON] та [PERSON] спостерігається педагогічна занедбаність різного ступеню складності та відповідно довідкам ПМПК - затримка психічного розвитку. Повернення дітей у попереднє оточення може призвести до соціальної дезадоптованості. Відтак, дітям рекомендовано сприятливі умови сімейного виховання. Станом на 01 вересня 2015 року діти проживають в родині родичів, які готують документи на опіку. Згідно з ч.І ст. 11 Закону України від 13 січня 2005 p. № 2342-IV «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. Відповідно до ст.12. цього ж Закону безпосереднє ведення справ та координація дальності стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування , покладаються на служби у справах дітей. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»: «Кожна дитина »має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального , культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України». Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ст. 155 цього ж Закону здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. 26 серпня 2015 року відбулась міжвідомча нарада щодо можливості призначення опікуна для дітей. Були зібрані родичі родини [PERSON]. На комісії виявив бажання взяти опіку двоюрідний дідусь дітей, гр. [PERSON]. Він має родину: дружину, 2 дітей повнолітніх, які проживають уже окремо, хороша, добра, віруюча людина. З 01.09.2015 року діти були передані на виховання в родину гр. [PERSON]. Зі шкільних характеристик, навчальних закладів, де навчаються діти, наданої класними керівниками навчальних закладів, відомо, що саме дідусь приділяє велику увагу вихованню онуків, цікавиться шкільним життям, успішністю, поведінкою дітей. Мати ж, натомість, не займається та не цікавиться дітьми. З 01.09.2015 року діти проживають за адресою: [ADDRESS] у приватному будинку в Голосіївському районі. Спеціалістами Служби у справах дітей Печерської районної в місті Києві державної адміністрації проведено обстеження житлово-побутових умов. Відповідно до акту, підготовленого за результатами обстеження, умови для проживання, навчання та виховання дітей створено належним чином. Стосунки в родині добрі. Гр. [PERSON] за станом здоров'я може бути опікуном. Перебуває на обліку опікунів в Голосіївській Службі у справах дітей. [PERSON] отримує пенсію за віком при повному стажі. Суд оцінивши вище встановлені та доведені під час їх судового розгляду обставини вважає, що вимоги піддягають задоволенню. Так, у Постанові № 3 Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30 березня 2007р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Вище встановлене приводить суд до переконання, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню своїх малолітніх дітей , оскільки маючи на те можливість не піклується про їх здоров'я , їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Третя особа [PERSON] відповідно до доданих до подання документів може бути опікуном. Згідно ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи те, що відповідач не звільняється від обов'язку щодо утримання дітей, з неї необхідно стягнути аліменти на їх утримання на користь третьої особи. Крім цього з відповідача необхідно стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved