Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Національна мережа аукціонних центрів" про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати. Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебувала у трудових правовідносинах з Публічним акціонерним товариством "Державна акціонерна компанія "Національна мережа аукціонних центрів". 05 квітня 2012 року Дніпровським районним судом м. Києва у справі № 2604/7707/2012 було видано судовий наказ про стягнення з відповідача на її користь нараховану, але не виплачену суму заробітної плати у розмірі 5 928,30 грн. 29 січня 2013 року державним виконавцем Мироненко Н.М. відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 36223485 з виконання судового наказу від 05 квітня 2012 року. Однак на даний час заборгованість по заробітній платі позивачу не виплачена. Просить стягнути з відповідача на її користь суму середнього заробітку за весь час затримки заробітної плати по день подачі позову до суду у розмірі 85 111, 52 грн. Позивач у судове засідання не з'явилася, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином. До початку судового засідання надала письмову заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. За згодою позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступні фактичні обставини. Позивачка перебувала у трудових правовідносинах з відповідачем з 02 квітня 2007 року по 04 жовтня 2012 року. Звільнена за п. 1 ст. 40 КЗпП України - у зв'язку зі скороченням (а.с.12). У відповідності зі ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Пункт 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" передбачає виплату середнього заробітку за час затримки виплат, якщо роботодавець не доведе відсутність у цьому своєї провини, відсутність грошей у роботодавця не виключає його відповідальності. Згідно інформації про заборгованість із виплати заробітної плати станом на 06 березня 2012 року заборгованість позивачу складала 5 928,30 грн. (а.с. 5-6). 05 квітня 2012 року Дніпровським районним судом м. Києва у справі № 2604/7707/2012 було видано судовий наказ про стягнення з відповідача на її користь нараховану, але не виплаченої суму заробітної плати у розмірі 5 928,30 грн. (а.с.7). 29 січня 2013 року державним виконавцем Мироненко Н.М. відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 36223485 з виконання судового наказу від 05 квітня 2012 року про стягнення боргу в сумі 5 928,30 грн. (а.с.8). Згідно інформаційної довідки про виконавче провадження від 07 квітня 2015 року постанову про відкриття виконавчого провадження № 36223485 від 29 січня 2013 року приєднано до зведеного виконавчого провадження, у зв'язку з тим, що у відділі відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів щодо цього боржника (а.с.9-11). З урахуванням роз'яснення п.32 постанови № 9 від 6 листопада 1992 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв'язку з незаконним звільненням, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку виходячи із заробітку за останні два календарних місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві менш двох місяців, обчислення провадиться з розрахунку середнього заробітку за фактично відпрацьований час. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100. Механізм здійснення відповідного розрахунку визначено Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100. Під час його проведення слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні з використанням даних про середній заробіток позивача виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана дана виплата. Так, абзацом третім пункту 2 Порядку встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо. Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з пунктом 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 розділу IV Порядку). Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 лютого 2012 року та від 11 червня 2014 року. Виходячи із вищевказаного та враховуючи робочий графік позивачки, належно нараховувати середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати за таку кількість днів: жовтень 2012 року - 19 робочих днів, листопад 2012 року - 22 робочих днів, грудень 2012 року - 21 робочий день, січень 2013 року - 21 робочий день, лютий 2013 року - 20 робочих днів, березень - 20 робочих днів, квітень 2013 року -22 робочих днів, травень 2013 року - 19 робочих днів, червень 2013 року - 18 робочих днів, липень 2013 року - 23 робочих днів, серпень 2013 року - 21 робочий день, вересень 2013 року - 21 робочий день, жовтень 2013 року - 23 робочих днів, листопад 2013 року - 21 робочих днів, грудень 2013 року - 22 робочих днів, січень 2014 року - 21 робочий день, лютий 2014 року - 20 робочих днів, березень 2014 року - 20 робочих днів, квітень 2014 року - 21 робочий день, травень 2014 року - 19 робочих днів, червень 2014 року - 19 робочих днів, липень 2014 року - 23 робочих днів, серпень 2014 року - 20 робочих днів, вересень 2014 року - 22 робочих днів, жовтень 2014 року - 23 робочих днів, листопад 2014 року - 20 робочих днів, грудень 2014 року - 23 робочих днів, січень 2015 року - 19 робочих днів, лютий 2015 року - 21 робочий день, березень 2015 року - 21 робочий день, квітень 2015 року - 21 робочий день, травень 2015 року - 18 робочих днів, червень 2015 року - 20 робочих днів, липень 2015 року - 23 робочих днів, серпень 2015 року - 20 робочих днів, вересень 2015 року - 22 робочих днів, жовтень 2015 року - 5 робочих днів, а всього 754 робочих днів. Згідно довідки Публічного акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Національна мережа аукціонних центрів" № 185 заробітна плата позивача в серпні 2012 року складала - 1 432,98 грн., в вересні 2012 року - 2 292,07 грн., а середньоденна заробітна плата позивача склала у розмірі 112 грн. 88 коп. (а.с.13). Середній заробіток за час затримки виплат за період з 05 жовтня 2012 року по 07 жовтня 2015 року включно складає 85 111 грн. 52 коп. (112,88 х 754 робочих дні). Сума середнього заробітку, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за час затримки виплат при звільненні, складає 85 111 грн. 52 коп. (без врахування прибуткового податку й інших обов'язкових платежів). Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки виплати підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при подачі позовної заяви: майнового характеру оплаті підлягає судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. На підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Місячний розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2014 року становить 1218 грн. 00 коп. Тому за подачу позову майнового характеру підлягає сплаті судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову в сумі 851 грн. 11 коп. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в сумі 851 грн. 11 коп.

Outcome: approved