Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

06 червня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Широколанівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. У позові зазначила, що [INFO] року померла її мати [PERSON]. В наслідок її смерті відкрилась спадщин, до складу якої увійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 8,70 га, розташована на території Широколанівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, яку [PERSON] успадкувала після смерті матері [PERSON] [PERSON] за життя заповіту не склала, тому позивач, як її донька, отримала право на спадкування за законом у першу чергу. Оскільки позивачка разом зі спадкодавцем не проживала, вона звернулась до Веселинівської державної нотаріальної контори з метою подання заяви про прийняття спадщини. Однак нотаріус оглянувши подані нею документи відмовила у вчиненні нотаріальної дії через те, що нею був пропущений передбачений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини. Позивачка вважає, що строк для прийняття спадщини був пропущений нею з поважних причин, а саме, через те, що її мати [PERSON] померла на тимчасово окупованій територій України, а свідоцтво про смерть матері, яке видане Кіровським районним відділом запису актів громадського стану Департаменту записів актів громадського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, не створює на території України будь-яких правових наслідків. В зв'язку з цим, вона вимушена була звертатись до суду з заявою про встановлення факту смерті матері. Факт смерті [PERSON] був встановлений рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 03 лютого 2016 року, на підставі якого 10 березня 2016 року у Веселинівському відділі ДРЦС отримала свідоцтво про смерть. Посилаючись на ці обставини, як на поважну причину пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, позивачка звернулась до суду та просить визначити їй додатковий строк в три місяці для прийняття спадщини за законом після смерті її матері [PERSON], померлої [INFO] року. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали повністю. Представник відповідача Широколанівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області в судове засідання не з`явився. Від сільського голови [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника сільської ради, позов визнають повністю. Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року в с. Золоте Поле Кіровського району Автономної Республіки Крим померла мати позивачки [PERSON]. Згідно письмового роз'яснення завідуючої Веселинівської державної нотаріальної контори Євстратової О.М. від 01.06.2017 року № 508/01-16 [PERSON], як донька померлої, у першу чергу набула право на спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. Заяву про прийняття спадщини вона повинна була подати до 03 грудня 2015 року. Оскільки вона цього не зробила вона вважається такою, що не прийняла спадщину. В зв'язку з цим, позивачці відмовлено в оформлені спадкових прав. Як встановлено ч. 1 ст. 1268 ЦК України та ч. 1, ч. 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ст.1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 48114320 від 17.06.2017 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, спадкоємці які б прийняли спадщину відсутні. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Частинами 2, 3, 4 ст.9 вище зазначеного Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України. Відповідно до ч. 1 ст. 17 цього ж Закону, у разі порушення його положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7 вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Наданими позивачем документами підтверджується, що позивач з об'єктивних причини не мала змоги у визначений законодавством строк звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлої матері [PERSON], оскільки остання померла в с. Золоте Поле Кіровського району Автономній Республіці Крим, що є тимчасово окупованою територією України. Листом відділу ДРАЦС Веселинівського районного управління юстиції у Миколаївській області від 07.12.2015 року № 03.04-29/1501 встановлено, що позивач звернулась 20 листопада 2015 року до відділу ДРАЦС з заявою про державну реєстрацію смерті матері. В державній реєстрації [PERSON] було відмовлено з посиланням на те, що надане нею лікарське свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане Феодосійським відділом бюджетної установи охорони здоров'я Республіки Крим та свідоцтво про смерть [PERSON] серії [NUMBER], видане 05 червня 2015 року Кіровським районним відділом запису актів громадського стану Департаменту записів актів громадського стану Міністерства юстиції Республіки Крим не відповідають вимогам законодавства України та відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсними і не створюють правових наслідків. Згідно письмової відповіді завідуючої Веселинівською державною нотаріальною конторою Євстратової О.М. від 09.12.2015 року № 097/10-16 позивач зверталась до нотаріальної контори з питанням подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] У вчиненні нотаріальної дії позивачу було відмовлено, оскільки надані нею документи про факт смерті матері видані на окупованій території України та їх недійсність встановлена законом. Згідно рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області по справі № 472/1618/15-ц, яке набрало законної сили 24 лютого 2016 року, заяву [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] задоволено та встановлено факт смерті [PERSON] [INFO] року в с. Золоте Поле Кіровського району Автономної Республіки Крим. Матеріалами справи встановлено, що реєстрація смерті [PERSON] на території України була проведена тільки 10 березня 2016 року відділом ДРАЦС Веселинівського районного управління юстиції у Миколаївській області. Позивачка [PERSON] пропустила шестимісячний термін для подання заяви про прийняття спадщини через те, що в зв'язку зі смертю спадкодавця на тимчасово окупованій території України - с. Золоте Поле Кіровського району Автономної Республіки Крим, змушена була звертатись до суду з заявою про встановлення факту смерті [PERSON], оскільки інший порядок реєстрації смерті спадкодавця в державних органах України, який помер на тимчасово окупованій території, не визначено. Враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу задоволення своїх позовних вимог, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, тому суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, а тому позивачці необхідно визначити додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини, тривалістю 3 (три) місяці з моменту набрання чинності рішенням суду. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 10, 11, 30, 60, 174, 212 -215, 218 ЦПК України, суд

Outcome: approved