Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

07.11.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, посилаючись на те що він є власником будинку № 11 в с. Велика Снітинка Фастівського району Київської області. За вказаною адресою зареєстрований відповідач та його неповнолітній син, але фактично відповідач з 2008 року в будинку не проживав, а син - з часу реєстрації. Участі у обслуговуванні будинку та сплаті комунальних платежів [PERSON] не брав, його місцезнаходження не відоме. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21.11.2018 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги свого довірителя підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених в позовні заяві. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення, зазначивши, що він з сином [PERSON] проживають в [INFO] у дружини. З власної ініціативи знятися з реєстрації не має можливості, за браком часу. В судовому засіданні представник третьої особи проти задоволення позовних вимог не заперечував. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При розгляді справи, судом встановлено, що [PERSON], позивач по справі є власником житлового будинку, розташованого за адресою по вул. Гагаріна. 11 в с. Велика Снітинка Фастівського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом посвідченим 06.04.2016 року державним нотаріусом Фастівської районної державної нотаріальної контори Київської області [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 1045. Відповідно до довідки виданої сільським головою Великоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області [PERSON] від 17.10.2018 року за № 548, [PERSON] та [PERSON], зареєстровані за адресою [INFO]. Як вбачається з акту про непроживання осіб за місцем реєстрації від 17.10.2018 року, депутата Великоснітинської сільської ради [PERSON] та жителів села, [PERSON], [INFO], та його син [PERSON], які зареєстровані за адресою: [INFO] фактично не проживають за вказаною адресою починаючи з 2008 року, а син [PERSON] з дня народження, будь-які особисті речі в будинку відсутні. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до п.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі вітсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 01.11.1996 року №9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або для відмови їй у цьому. Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. В той же час, відповідно до вимог ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. При розгляді справи було встановлено, що відповідач [PERSON], проживає разом зі своєю дружиною [PERSON] та неповнолітніми дітьми [PERSON], [PERSON] за місцем реєстрації дружини в с.Бортники, вул..Каштанова, 1 Фастівського району Київської області. Даний факт не заперечується відповідачем. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням знайшли своє підтвердження у судовому засіданні є обгрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved