overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09.11.2002 року між нею та відповідачем укладено шлюб. У шлюбі народилось двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалось, більше двох років вони спільно не проживають. Діти проживають з нею та перебувають на повному її утриманні. Батько дітей у їх утриманні участі не приймає. Представник позивача в судове засідання не з"явилася, подала заяву в якій просить розглянути справу у відсутності позивача, проти винесенням заочного рішення не азперечує. Відповідач не з'явився в судове засідання, належним чином повідомлений про розгляд справи, причин неявки суду не повідомив, заяв не надійшло. Розгляд справи проведено в порядку, визначеному ст.ст.224, 225 ЦПК України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що шлюб сторін існує формально, а фактично розпався. За час окремого проживання сторони не примирились. Збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Згідно вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника, тощо, інші обставини, що мають істотне значення. Сторони є батьками двох малолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с.9,10). Діти проживають з матір"ю та перебувають на повному її утриманні. Батько дітей у їх утриманні участі не приймає. Також з матеріалів справи вбачається, що особи, які перебували на утриманні відповідача відсутні. Відповідач офіційно не працевлаштований, однак він є здоровою працездатною людиною. За встановлених обставин, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у останнього інших утриманців, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Поряд з цим, на переконання суду відсутність стабільного заробітку відповідача не звільняє його від обов"язку утримувати власних дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 02.09.2011 року. Від шлюбу дітей не мають. Подружні відносини між подружжям припинені з вересня 2015 року. Основна причина розпаду сім"ї це різниця характерів. відсутність між сторонами взаєморозуміння і довіри, в зв"язку з чим просить розірвати шлюб в судовому порядку. Позивач в судове засідання не з'явилась, на адресу суду надала заяву згідно якої підтримала заявлені вимоги та просила суд їх задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02.09.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Херсоні, актовий запис №397. З матеріалів справи судом встановлено, що від шлюбу сторони дітей не мають. Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені. Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів. Шлюб носить формальний характер. Примирення і подальше спільне проживання неможливе і суперечить інтересам позивача. Майнового спору між сторонами на час розгляду справи немає. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи ці обставини, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 10.07.2004 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільного господарства подружжя не веде, проживають окремо, у фактичних шлюбних відносинах не перебувають. Спільне життя з відповідачем не склалось, проживання однією сім"єю в подальшому не можливе, в зв"язку з чим просить розірвати шлюб в судовому порядку. Позивач в судове засідання не з'явилась, на адресу суду надала заяву згідно якої підтримала заявлені вимоги та просила суд їх задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10.07.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Херсоні, актовий запис №248. З матеріалів справи судом встановлено, що від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені. Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів. Шлюб носить формальний характер. Примирення і подальше спільне проживання неможливе і суперечить інтересам позивача. Майнового спору між сторонами на час розгляду справи немає. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи ці обставини, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 18.10.2008 року. Від шлюбу мають спільних дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалося по тій причині, що у подружжя різні характери, різні погляди на життя. У зв"язку з чим, втратились почуття любові один до одного. Шлюб носить формальний характер. За таких обставин, позивач вважає, що сім"ю зберегти неможливо, примирення не бажає. Позивач в судове засідання не зявилась, на адресу суду надала заяву згідно якої підтримала заявлені вимоги та просила суд їх задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії І-КГ №041000 сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18.10.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Херсоні, актовий запис №707. З матеріалів справи судом встановлено, що від шлюбу сторони мають спільних дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені. Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів. Шлюб носить формальний характер. Примирення і подальше спільне проживання неможливе і суперечить інтересам позивача. Майнового спору між сторонами на час розгляду справи немає. Відповідно до ст. 110 СК України \~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи ці обставини, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 20 березня 1999 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO]. Батько дитини, відповідач [PERSON] - ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає. Тому позивач просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитини відповідного віку до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не з"явилася до суду подала заяву згідно якої просила справу розглянути у її відсутності, позов підтримала повністю та просила задоволити. Відповідач в судовому засідання не з"явився до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності та згідно заяви не заперечував про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини, щомісячно. Так, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження від 27 квітня 1999 року, актовий запис №496, сторони по справі мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO]. Дитина перебуває на повному утриманні позивача. Дані обставини повністю підтверджуються свідоцтвом про народження дитини, свідоцтвом про реєстрацію шлюбу, свідоцтвом про розірвання шлюбу, актом обстеження умов проживання від 24 червня 2014 (а.с.5), та актом №37 від 14.07.2014 року про те, що [PERSON] 1999 року народження проживає без реєстрації зі своєю матір"ю [PERSON] за адресою вулиця Некрасова, 83. кв.202 з 01 червня 2012 року і по даний час (а.с.6), та заявами позивачки та відповідача, який не заперечував про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини, щомісячно. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними віку повноліття. Згідно ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, які мають значення для справи. Згідно з ч. 2 цієї статті мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімума для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведене, а також те, що відповідач є повнолітнім, працездатним, на утриманні інших осіб не має, а тому на утримання своєї неповнолітньої дочки, на думку суду, може сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини, щомісячно. Також необхідно стягнути з відповідача на користь держави судові витрати в розмірі 243 гривень 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі з 15.11.2002 року. За час перебування у шлюбі у них народилися: син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO] Діти проживають разом з нею та перебувають на повному її утриманні. Відповідач не приймає участі у утриманні дітей. У зв"язку з чим позивач просить стягувати з відповідача аліменти на кожну дитину в розмірі по 500 грн. щомісячно. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач не з'явився в судове засідання, належним чином повідомлений про розгляд справи, причин неявки суду не повідомив, заяв не надійшло. Розгляд справи проведено в порядку, визначеному ст.ст.224, 225 ЦПК України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено в судовому засіданні, сторони по справі є батьками п"ятьох дітей: сина [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.13-17). Діти знаходиться на утриманні матері, оскільки відповідач участі в їх утриманні не приймає (а.с.5,10,18). Також з матеріалів справи вбачається, що особи, які перебували на утриманні відповідача відсутні. Відповідач офіційно не працевлаштований, але виїзжає на сезонні роботи маючи періодичний заробіток. За встановлених обставин, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у останнього інших утриманців, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Поряд з цим, на переконання суду відсутність стабільного заробітку відповідача не звільняє його від обов"язку утримувати власних дітей. А тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення 23-х річного віку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. В останнє судове засідання не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву в якій просила проводити розгляд справи без її участі, також зазначила що не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в порядку ст.ст. 74,76 ЦПК України. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в порядку ст.ст. 74,76 ЦПК України, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки, відповідно до ст. 199 СК України батьки зобовязані утримувати дитину за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу до досягнення нею двадцяти трьох років, якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги. Зі свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], вбачається, що сторони по справі є його батьком (а.с.3). Відповідно до довідки №355 від 20.07.2016 року (а.с.5) [PERSON] є студентом Херсонського Національного технічного університету ІІ-го курсу, денного форми навчання факультету кібернетики та системної інженерії, навчається за держзамовленням, зі строком завершення навчання 30.06.2019 року. Відповідно до довідки Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції ГУДФС у Херсонській області [PERSON] вадим Дмитрович працює в ПАТ "ЕК "Херсонобленерго" та отримує заробітну плату, зокрема, у першому кварталі 2016 року він отримав 27974,36 гривень, у другому кварталі - 34659,49 гривень, у третьому кварталі - 47125,24 гривень, в четвертому кварталі - 36378,79 гривень, з чого вбачається, що відповідач офіційно працевлаштований та отримує регулярний дохід. Враховуючи обставини справи щодо матеріального становища сторін, потреб повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, можливості батька надавати матеріальну допомогу, суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, на утримання сина, до досягнення ним двадцяти трьох років, оскільки [PERSON] продовжує навчання і, у звязку з цим, потребує матеріальної допомоги. Також, на підставі ст. 88 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн. на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. В судовому засіданні позивач просила позов задовольнити, а відповідач не заперечував щодо задоволення позову, не погоджуючись з посиланням позивача на те, що він протягом тривалого часу ніякої допомоги на утримання дитини не надає. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, сторони є батьками малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] У відповідності до ст. ст. 180, 183 СК України частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Батьки зобов"язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12.06.2009р. № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи визнання відповідачем позову і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує судовий збір з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved