Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулася в суд в інтересах позивача [PERSON] з позовом до [PERSON] про виселення відповідача та зняття його з реєстрації в будинку [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що [PERSON] є власником вищевказаного будинку. Зазначає, що після одруження її дочки [PERSON] з відповідачем [PERSON] останній був за згодою позивача зареєстрований на постійне місце проживання у її будинку. Шлюб між її донькою та відповідачем був розірваний 26.12.2017 року, однак [PERSON] продовжив проживати в будинку [ADDRESS] і після розлучення. Позивач стверджує, що [PERSON] безпідставно вчиняє сварки, псує майно, приходить в будинок в станні алкогольного сп"яніння, до нього неодноразово викликалась поліція, що підтверджується матеріалами справи, що негативно впливає на здоров`я позивача, яка хворія цукровим діабетом та потребує спокою. На прохання переїхати проживати у своє житло відповідач відмовляється, чим порушує право власності позивача, обмежує її, не дає вільно та на власний розсуд розпоряджатись її майном, тому вона звернулась із даним позовом до суду. Представники позивача в судовому засіданні заявлені вимоги позивача підтримали, посилаючись на обставини зазначені у позові, просили позов задоволити. Свідок [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги позивача підтримав, вказав, що батько постійно зловживає алкогольними напоями, вчиняє сварки в сім"ї, не допомагає як в матеріальному так і в духовному плані. Відповідач у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, просив у такому відмовити повністю. Заслухавши показання сторін по справі, свідків, пояснення представників сторін, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав. Правилами ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.5 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Частиною першою ст.76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За загальними положеннями ЦПК України обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Згідно Свідоцтва про право особистої власності на будівлі від 28.12.1988 року виданого на підставі рішення Кам"янка-Бузького райвиконкому №307 від 22.12.1988 року [PERSON] є власницею будинку [ADDRESS] . З копії будинкової книги будинку [ADDRESS] , вбаяається, що в ньому також зареєстрований на постійне місце проживання [PERSON] [PERSON] притягувався до відповідальності за адміністративним правопорушенням, стаціонарно лікувався від алкогольної залежності, що підтверджується доказами доданими до матеріалів справи. Статтею 47 Конституції України, закріплено право кожного громадянина України на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частина 4 статті 9 ЖК України передбачає, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно з ч.1 ст.116 ЖК України, за якою якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Положення ст.157 ЖК України передбачає, що членів сім`ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених ч.1 ст.116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Всебічно та повно дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позивачем доведені обставини, які б слугували підставою для виселення відповідача КороткоМ.Р. з будинку [ADDRESS] відповідно до ст.ст.116,157 ЖК України. Тому

Outcome: approved