Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

07 липня 2021 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до ТОВ «ВЕЛЛФІН», треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, Кобеляцький районний відділ Державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Суми), про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. 08 липня 2021 року ухвалою суду було відкрито провадження в справі та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження на 06 вересня 2021 року. 06.09.2021 сторони в судове засідання не з`явилися: представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримала, прохала задовольнити та викликати відповідача, який ухиляється від явки до суду, через оголошення на вебсайті судової влади України; від інших учасників процесу, які до суду не з`явилися, жодних заяв, клопотань чи заперечень не надходило. Ухвалою суду від 06.09.2021 відкладено розгляд справи на 30.09.2021 та викликано представника відповідача ТОВ «ВЕЛЛФІН» до суду через оголошення на офіційному вебсайті Судової влади України Позивачка вказувала, що наразі стосовно неї відкрито виконавче провадження ВП № 65802902 на підставі виконавчого напису № 51540 від 24.05.2021 приватного нотаріуса Грисюк О. В. про стягнення коштів у розмірі 49 209,60 грн на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН». Оскільки вона заперечує проти нарахованої заборгованості за кредитним договором, то вбачається спір по право, й тому прохає суд визнати цей виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримала, прохала задовольнити. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін», будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення йому судової повістки, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, жодних заяв, пояснень, заперечень та відзивів до суду не подавав. Трета особа - приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, належним чином не повідомлена про час і місце слухання справи, оскільки судова повістка повернулися до суду не врученою з відміткою поштарки «Адресат відсутній за вказаною адресою, організація розформована». Представник третьої особи - Кобеляцького районного відділу Державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Суми), будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою про вручення йому судової повістки, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, жодних заяв, клопотань, заперечень до суду не надавав. Суд вважає, що у справі є достатньо доказів про права та стосунки сторін, тому справу можливо розглянути за правилами спрощеного позовного провадження у відсутності сторін. Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими такі факти та зміст спірних правовідносин. Державним виконавцем Кобеляцького районного відділу ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Даценко В. В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 15.06.2021 року (ВП № 65802902) на підставі виконавчого напису № 51540, вчиненого 24.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» заборгованості у розмірі 49 209 грн 60 коп. Державний виконавець разом із вказаною постановою про відкриття виконавчого провадження, надав позивачці такі документи: 1) копію заяви про відкриття виконавчого провадження від 07.06.2021 року; 2) копію виконавчого напису № 51540 від 24.05.2021року; 3) копію договору позики № 653436 від 04.12.2018 року; 4) постанову про стягнення виконавчого збору від 15.06.2021 року у розмірі 4 920,60 гривень; 5) постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 15.06.2021 року у сумі 225 гривень; 6) постанову про арешт коштів боржника від 15.06.2021 року; 7) постанову про арешт майна боржника від 15.06.2021 року. Із вказаним виконавчим написом [PERSON] не згодна та вважає, що він вчинений з порушенням чинного законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до змісту статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5. Відповідно до п. 2 Переліку документів для одержання виконавчого напису, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису за кредитним договором додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п.п. 1.2, 3.1, 3.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України; нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року; безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172. Пунктом 3.5 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України встановлено, що при вчиненні виконавчого напису, нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», такими документами для одержання виконавчого напису є нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж стовідсотково підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Але наявна заборгованість не є безспірною і не може вважатись обґрунтованою у зв`язку з тим, що позивач не отримував від відповідача будь-які грошові, кредитні кошти, а також не укладала кредитні та/або інші договори з Відповідачем; правова природа та підстави нарахування заборгованості за договором позики № 653436 від 04 грудня 2018 року [PERSON] не відомі. Окрім цього, позивачка змушена була звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального порушення за ч.1 ст. 190 Кримінального кодексу України щодо дій відповідача, а саме про те, що без її відома, на її ім`я у ФК «Верона», ФК «Дінеро» ФК «CREDITUP», у тому числі і у ТОВ «ВЕЛЛФІН», були оформлені договори позики, і починаючи з грудня 2018 року представники із зазначених фінансових установ (колекторські контори) турбували її та родину телефонними дзвінками з безпідставними обвинуваченнями повернути кошти, які вона ніколи не брала у кредит. Посилання на заборгованість у сумі 49 209, 60 гривень, яку нарахував нотаріус не підтверджена жодними доказами. Вчинений виконавчий напис здійснений із порушенням, адже стягувачем не було надіслано на адресу боржника вимогу про погашення простроченої заборгованості із зазначення суми погашення; не було повідомлено про зміну кредитора у зобов`язанні. Такими діями відповідач позбавив позивача можливості добровільно виконати вимогу, яку б останній міг отримати. В письмовому повідомленні, яке відповідач не надіслав на адресу позивача, повинна б була міститися така інформація: 1) зміст порушення, вчиненого боржником; 2) загальний розмір не виконаної боржником забезпеченої обтяженням вимоги; 3) опис предмета забезпечувального обтяження; 4) посилання на право іншого обтяжувача, на користь якого встановлено зареєстроване обтяження, виконати порушене зобов`язання боржника до моменту реалізації предмета обтяження або до переходу права власності на нього обтяжувачу; 5) визначення позасудового способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, який має намір застосувати обтяжувач; 6) вимогу до боржника виконати порушене зобов`язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувачу протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Отже, Відповідачем були порушенні норми п. 6 ч. 2 ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (обов`язок стягувача щодо надання 30-ти днів на добровільне виконання вимоги) та норми п. 5 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (відсутність попередження про позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, який має намір застосувати Відповідач). За результатами аналізу наведених норм суд дійшов таких висновків. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно бути на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Отже вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. В свою чергу, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий висновок відповідає, зокрема, правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17. Позивач вважає, що відомості про отримання позивачем претензії про наявність у нього боргу не згадуються нотаріусом у виконавчому написі, тобто він вчинений нотаріусом 24.05.2018 без дотримання строку, що є порушенням законодавства. Неотримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором та вчиненням виконавчого напису позбавив можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги відповідача, або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Отже, з виконавчого напису вбачається спір про право, оскільки позивач заперечує проти нарахованої заборгованості за кредитним договором. Також, нотаріусом за відсутності будь-яких правових підстав, стягнуто з боржника плату за вчинення виконавчого напису та включено його в розмір заборгованості за кредитним договором. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 20 травня 2015 року у справі № 6-158цс15, відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. За таких обставин підстав для вчинення виконавчого напису не було, виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню. Тому, з урахуванням наведеного вище, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовна вимога [PERSON] знайшла є підтвердженою під час судового розгляду справи, а тому підлягає задоволенню. Тому, потрібно визнати виконавчий напис, вчинений 24.05.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною та зареєстрований в реєстрі за № 51450 про стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛЛФІН" (код ЄДРПОУ 39952398, юридична адреса: 03061, м. Київ, вул. Героїв Севастополя, 48) боргу у сумі 49 209,60 грн (сорок дев`ять тисяч двісті дев`ять грн 60 коп.) таким, що не підлягає виконанню. В поряду ст. 141 ЦПК України здійснити розподіл судових витрат. Стягнути з відповідача судовий збір в сумі 2270,00 грн в доход держави, оскільки позивач за ухвалою суду звільнений від сплати судового збору, а рішення ухвалене на його користь. З огляду на вищенаведене,

Outcome: approved