Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності на транспортні засоби в порядку спадкування за законом після смерті його батька [PERSON], померлого [INFO]. З урахуванням уточнених позовних вимог (а.с. 63-69) [PERSON] просив суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO]., в частці на 3/4 частини автомобіля ВАЗ-21061 1983 р.в. р/н [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 20.01.2001 р. №кузова [NUMBER] та в частці на 3/8 частини автомобіля Mercedes Benz 190, 1991 р.в. р/н [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 16.11.1999 р. №кузова [NUMBER] ( а.с.1). Представник відповідача - 1 адвокат Лукаш Л.О. надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову [PERSON] заперечувала та просила відмовити в задоволенні позову (а.с.76). Представник відповідача - 2 за довіреністю [PERSON] просив суд задовольнити зустрічний позов повністю: поновити [PERSON] строк позовної давності у зв'язку з пропуском даного строку звернення до суду з поважних причин, оскільки 26 грудня 2014 р. [PERSON] з уточненої позовної заяви [PERSON] та листа начальника Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Дніпропетровськ та Солонянського району №1, підпорядкованого ГУМВС України в Дніпропетровській області [PERSON], стало відомо, що [PERSON] за час шлюбу із [PERSON] (за три місяці до розірвання шлюбу) придбав автомобіль Mercedes Benz 190, 1991 р.в., р/н [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 16.11.1999 р. №кузова [NUMBER], який фактично за законом є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON], а також за зустрічним позовом [PERSON] просила суд визнати за нею право власності в ідеальній частці на ? частини автомобіля Mercedes Benz 190, 1991 р.в., р/н [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 16.11.1999 р. №кузова [NUMBER] без його реального поділу із залишенням автомобіля у спільній частковій власності. У судове засідання, в якому ухвалено судове рішення, сторони не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач [PERSON] в окремо наданій суду заяві повідомив, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просив справу слухати у його відсутність. Представник [PERSON] - [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій зазначив, що зустрічний позов [PERSON] підтримує повністю та просив суд повністю задовольнити зустрічний позов. Представник [PERSON] - адвокат Лукаш Л.О. надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. В окремо наданій суду заяві четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора надала до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника та винести рішення на розсуд суду (а.с. 94). Врахував заяви сторін та їх представників, дослідивши докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову [PERSON] та про наявність підстав для задоволення зустрічного позову [PERSON], виходячи з наступного. Судом встановлено, що 31 липня 1971 р. було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] /свідоцтво про одруження [NUMBER]/ (а.с. 60). Подружжя мало трьох дітей - [PERSON], 1972 р.н., [PERSON], 1978 р.н., та [PERSON], 1985 р.н. [PERSON] є сином [PERSON] згідно свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с. 31). 08 лютого 2000 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] припинений внаслідок його розірвання, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER] від 12 10.2005 р. (а.с. 61). 16 лютого 2002 р. згідно свідоцтва про одруження [NUMBER] [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] (а.с. 32). [INFO]. [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 10.10.2011 р. (а.с. 29). Заповіту померлий не залишив. За ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом, та до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцю незалежно від часу її прийняття з часу відкриття спадщини. Статтею 396 ЦК України встановлено, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права відповідно до положень глави 29 ЦК України, в тому числі і на витребування цього майна від добросовісного набувача. Згідно ч. 1. ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України законодавець визначив шестимісячний строк для прийняття спадщини. В строки визначені законом для подачі заяви про прийняття спадщини [PERSON] подав заяву до четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] (а.с. 33). [PERSON] також подала заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 35). Коло спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] є таким: [PERSON], [PERSON], [PERSON] (діти померлого) та [PERSON]. Згідно ч. 2. ст. 1274 ЦК спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини після смерті [PERSON] на користь [PERSON], що підтверджується відповідними заявами до нотаріальної контори (а.с. 34). 17 жовтня 2014 р. листом Вих. № 14/1ЦНП-5258 начальник Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Дніпропетровськ та Солонянського району № 1 підпорядкований ГУМВС України в Дніпропетровській області повідомив (а.с. 62), що станом на 06.10.2011р. за гр. [PERSON], [INFO], знаходяться на обліку автомобілі: · ВАЗ-21061, 1983 р.в., р/н [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 20.01.2001 р., № кузова [NUMBER]; · Mercedes Benz 190, 1991 р.в., р/н [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 16.11.1999 р., № кузова [NUMBER]. Автомобіль Mercedes Benz 190, 1991 р.в., р/н [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 16.11.1999 р., № кузова [NUMBER] було зареєстровано за [PERSON] - 16.11.1999 р. під час знаходження у шлюбі з [PERSON] Таким чином після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на автомобіль ВАЗ-21061, 1983 р.в., р/н [NUMBER] (свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 20.01.2001 р., №кузова [NUMBER]) та на ? частину автомобіля Mercedes Benz 190, 1991 р.в., р/н [NUMBER] (свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 16.11.1999 р., №кузова [NUMBER]). Спадкоємцями після смерті померлого є спадкоємці першої черги: дружина померлого [PERSON] та син померлого - [PERSON] Позовні вимоги щодо автомобіля ЖУК А07, 1987 р.в., р/н [NUMBER] (свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 11.12.1991 р.), який входить до складу спадщини після смерті [PERSON], не заявлялися. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття, тобто з дня смерті спадкодавця. Крім того відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, адже для спадкоємця, який прийняв спадщину, строк для звернення за свідоцтвом про право на спадщину чинним законодавством не обмежений. 25 жовтня 2014 р. державний нотаріус четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої було відмовлено гр. [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS], у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на автомобіль марки ВАЗ-21061, 1983 р.в., р/н [NUMBER] та автомобіль марки Mercedes Benz 190, 1991 р.в., р/н [NUMBER], які належали гр. [PERSON], померлому [INFO]., у зв'язку з тим, що спадкоємцем не подані правовстановлюючі документи на дане майно (а.с. 72). Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі. Відповідно до частки кожного спадкоємця першої черги, у відповідності до позовних вимог за Позивачем [PERSON] підлягає визнанню право власності в порядку спадкування за законом в ідеальній частці на 3/4 частини автомобіля ВАЗ-21061 1983 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 20.01.2001 р. № кузова [NUMBER] та в ідеальній частці на 3/8 частини автомобіля Mercedes Benz 190, 1991 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 16.11.1999 р. № кузова [NUMBER] після смерті померлого [PERSON]. Розв'язуючи вимогу за зустрічним позовом, суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до п. 4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України 2003 року, що набрав чинності 1 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Згідно із частиною першою Прикінцеві положення Сімейного кодексу України цей Кодекс набрав чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України, тобто з 1 січня 2004 року. Таким чином на спірні правовідносини за зустрічним позовом поширюється дія норм ЦК УРСР 1963 року, КпШС УРСР, чинних на час їх виникнення. Згідно ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Відповідно до статей 16, 17 Закону України "Про власність", статті 22 КпШС України спільною сумісною власністю визнавалось майно, нажите подружжям за час шлюбу (майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, чи майно, що є у власності осіб, які ведуть селянське (фермерське) господарство, якщо письмовою угодою відповідно між членами сім'ї чи членами селянського (фермерського) господарства не передбачено інше, або майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що об'єдналися для спільної діяльності, коли укладеною між ними письмовою угодою визначено, що воно є спільною сумісною власністю). Як встановлено судом, з 31 липня 1971 р. по 08 лютого 2000 р. [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] і згідно ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України придбаний в період шлюбу автомобіль Mercedes Benz 190, 1991 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 16.11.1999 р. № кузова [NUMBER] є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON]. Згідно ст. 28 Кодексу про шлюб та сім'ю України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Зважаючи на те, що спірний автомобіль було набуто [PERSON] в період шлюбу з [PERSON], він у відповідності до вимог ст. 22 КпШС і ст. 16 Закону України „Про власність" є спільною сумісною власністю подружжя, а відтак [PERSON] у відповідності зі ст. 28 КпШС має право на ? його частку. Суд звертає увагу, що у п. 25 своєї постанови від 21 грудня 2007 р. №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» Пленум ВСУ України роз`яснив, що вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосувати положення частин 4, 5 ст.71 СК щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст.365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст.11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Відповідно до вимог пунктів 3, 4, 5 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності порушене право підлягає захисту. До винесення рішення суду з боку сторін не надходило заяв про застосування строку давності. Початок позовної давності до вимоги про поділ спільного майна подружжя, шлюб якого розірвано, обчислюється від дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права (ст. 11 КпШС України, ст. 76 ЦК УРСР). Про порушення свого права на спірний автомобіль [PERSON] дізналась лише 26 грудня 2014 р. - з дати отримання нею уточненої позовної заяви [PERSON] з долученим листом начальника Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Дніпропетровськ та Солонянського району №1, підпорядкованого ГУМВС України в Дніпропетровській області (від 17.10.2014 р. вих. № 14/1ЦНП-5258), в якому зазначено, що за гр. [PERSON], [INFO], знаходиться на обліку автомобіль Mercedes Benz 190, 1991 р.в., р/н [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 16.11.1999 р., № кузова [NUMBER]. Згідно ст. 80 ЦК УРСР, який діяв на час спірних відносин, якщо суд, арбітраж або третейський суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові. З урахуванням того, що [PERSON] за три місяці до розірвання шлюбу придбав автомобіль Mercedes Benz 190, 1991 р.в., р/н [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 16.11.1999 р. №кузова [NUMBER], та з урахуванням пояснень [PERSON], викладених у зустрічному позові щодо того, що [PERSON] не було відомо про придбання даного автомобілю під час дії шлюбу, так як в цей час [PERSON] та [PERSON] фактично перестали спілкуватися, в цій частині суд погоджується із слушністю доводів [PERSON] щодо поважності причин пропущення цього строку; початок перебігу трирічного строку на звернення до суду за захистом позивачка підставно обчислює з 26 грудня 2014 р., тобто дати отримання нею уточненої позовної заяви [PERSON] з долученим листом начальника Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Дніпропетровськ та Солонянського району №1, підпорядкованого ГУМВС України в Дніпропетровській області (від 17.10.2014 р. вих. № 14/1ЦНП-5258), тому слід визнати поважними причини пропущення позовної давності з боку [PERSON] Таким чином, порушене право відповідача [PERSON] підлягає захисту у спосіб, обраний нею у позовній заяві (ст. 16 ЦК України; суд вважає, що строк звернення до суду [PERSON] дійсно пропущено з поважних причин та вважає за доцільне його поновити. Задовольняючи позов [PERSON] про визнання за нею права власності на ? частину автомобіля Mercedes Benz 190, 1991 р.в. р/н [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 16.11.1999 р. №кузова [NUMBER], суд виходить з того, що жодною із сторін не заявлено вимог про визнання права власності на автомобіль зі сплатою компенсації вартості його частки та не внесено її на депозитний рахунок, що є підставою для визнання за [PERSON] ? частки у праві власності на автомобіль, який залишається у спільній частковій власності. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: approved