Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

13.09.2018 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, у якій зазначила, що знаходячись на окупованій території Автономної Республіки Крим, а саме у м.Севастополь 18.09.2017 року вона народила дитину чоловічої статі та отримала медичне свідоцтво про народження. На час народження сина, на території міста Севастополь не було жодного держаного органу влади України. При зверненні до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області їй було відмовлено, оскільки медична довідка, видана при реєстрації народження у м.Севастополь, є незаконною та не створює правових наслідків. Встановлення факту народження дитини необхідно їй для здійснення реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження дитини. Заявниця у судове засідання не з'явилася. Про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просила заяву розглядати без її участі, вимоги заяви підтримала і просила їх задовольнити з зазначених вище підстав. Представник зацікавленої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав, не заперечував проти їх задоволення. Суд, розглянувши заяву та додані матеріали, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що вимоги [PERSON] про встановлення факту народження дитини підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно ч.1\~\~\~\~ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Судом встановлено, що [PERSON] у м.Севастополь народила хлопчика, про що видане медичне свідоцтво про народження серії 67№172809, яке видане Державним бюджетним закладом охорони здоровя «Міська лікарня №5» м.Севастополя і яке, відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», є незаконним і не створює правових наслідків. Приписами п.7 ч. 1\~\~ст.\~315\~ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до п. 18\~\~\~\~постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року,\~\~\~\~рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі\~ст. 319 ч.2 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявниці для державної реєстрації народження дитини. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту народження дитини, що надасть заявниці можливість отримати свідоцтво про народження видане відповідним державним органом України.

Outcome: approved