Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

у липні 2015 року [PERSON] звернулася у суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 30 серпня 1997 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, від якого [INFO] року народився син [PERSON]. 26 березня 2004 року шлюб з [PERSON] розірвано. З 2004 року вони проживають окремо. [PERSON] не бачиться та не спілкується з сином, не бере участь у його вихованні, матеріально не допомагає дитині, його станом здоров'я не цікавиться. Позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], а також стягнути з відповідача аліменти у сумі 2 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином. Третя особа - служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не забезпечила явку свого представника. Поштою надіслали клопотання про слухання справи без участі їх представника. Третя особа - Служба у справах дітей Богуславської районної державної адміністрації Київської області в судове засідання не забезпечила явку свого представника. Поштою надіслали клопотання про слухання справи без участі їх представника. Також надано висновок від 29.09.2015 р. № 07-16/2790 про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина. Суд за згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 30 серпня 1997 року по 26 березня 2004 року. (а.с. 5, 6) Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO].(а.с. 7) Позивач на підтвердження своїх вимог посилається на письмові докази. Відповідно до довідки, виданої Медвинською сільською радою Богуславського району Київської області, неповнолітній [PERSON] зареєстрований разом з матір"ю та дідусем у будинку [ADDRESS]. 31 серпня 2015 року Медвединською сільською радою Богуславського району Київської області складеноакт обстеження житлово-побутових умов проживання сім"ї за адресою: [ADDRESS], з якого вбачається, що неповнолітній [PERSON], [INFO], проживає разом з матір"ю у житловому будинку, який має задовільний санітарний стан. (а.с. 28) Судом встановлено, що з моменту розірвання шлюбу дитина весь час проживає з позивачкою. Відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, не виховує дитину. Жодного разу відповідач не відвідував школу, в якій навчається дитина. Дана обставина підтверджена довідкою № 86 від 12.06.2015 р., яка видана Медвинською загальноосвітньою школою. (а.с. 9) Відповідач не забезпечує дитині необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання. Відповідач не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню нею загановизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створив жодної умови для отримання дитиною освіти. Згідно висновку Богуславської районної державної адміністрації Київської області від 29 вересня 2015 року № 07-16/2790 позбавлення батьківських прав [PERSON], відносно його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], є доцільним і таким, що на даний час відповідає інтересам дитини. З огляду на викладене, оцінивши надані докази, враховуючи вік дитини та її інтереси, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо свого сина [PERSON], [INFO], а тому є підстави для позбавлення його батьківських прав та задоволення позовних вимог в цій частині. Також позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання їх неповнолітнього сина у розмірі 2000 грн. щомісячно і до повноліття дитини. За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право нa рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 184 СК України визначено якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання законом не віднесено до обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Такий факт не звільняє батьків від обов'язку по утриманню дитини, проте, безумовно, враховується судом при визначенні розміру аліментів. Позивач не надавала суду перелік витрат на утримання дитини, їх доцільність та вартість. За таких обставин, враховуючи вік дитини, факт її перебування на утриманні позивача, а також мінливий дохід відповідача, суд приходить до висновку про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання їх сина в розмірі 2000 гривень щомісяця, оскільки відповідач є працездатною особою та має рівні обов'язки з позивачем по утриманню дитини. Частиною 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Вимога про стягнення аліментів заявлена позивачем 23 липн 2015 року. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 243 гривень 60 копійок за вимогу про стягнення аліментів. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved