Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

06 червня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON], в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. Обґрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] у позовній заяві вказав, що він наймачем квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], у якій зареєстрований і проживає з 12.05.1989 по теперішній час. Квартира не приватизована, перебуває на балансі Савинської селищної ради Балаклійського району Харківської області. Відповідач [PERSON] є його сином, також зареєстрований у цій квартирі. Однак з 2010 року відповідач фактично не проживає постійно у зазначеній квартирі, оскільки виїхав на заробітки до м. Москва. На прохання позивача добровільно знятися з реєстрації у квартирі відповідач відмовляв. Востаннє відповідач приїжджав до квартири восени 2013 року та повідомив, що має намір поїхати на Північ Росії. Після цього телефонував кілька разів та говорив, що працює у Тюменській області. З весни 2014 року вони не спілкуються, відповідач на звязок не виходить. Витрат з утримання квартири та з оплати житлово-комунальних послуг відповідач не несе. Реєстрація відповідача у квартирі перешкоджає позивачу оформити належним чином субсидію на оплату житлово-комунальних послуг, що негативно впливає на його бюджет. А необхідність кожні півроку подавати до відділу призначення субсидій акти про непроживання відповідача у квартирі становить складність для позивача. Крім того, позивач позбавлений можливості подати заяву для приватизації зазначеної квартири, оскільки така заява повинна містити згоду та підписи усіх зареєстрованих у квартирі осіб, у тому числі і відповідача, який фактично не проживає у квартирі. Позивач надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні, просив справу розглянути за його відсутності. Третя особа просила розглядати справу за відсутності представника Савинської селищної ради Балаклійського району Харківської області, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з`явився. Про причину неявки суд не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзиву на позов та заперечень проти позову не надходило. У зв`язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, беручи до уваги заяву третьої особи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно довідки виконавчого комітету Савинської селищної ради Балаклійського району Харківської області від 01.06.2018 у квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], його дружина [PERSON], син [PERSON] (а.с. 8). З довідки Комунального підприємства житлово-комунального господарства «Савинське» від 01.06.2018 убачається, що особовий рахунок № 419 за адресою: [ADDRESS], відкрито на імя [PERSON] (а.с. 7). За інформацією Савинської селищної ради Балаклійського району Харківської області від 11.06.2018 на запит суду відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с. 12). Актом обстеження від 04.06.2018, складеним депутатом Савинської селищної ради Балаклійського району Харківської області [PERSON] у присутності свідків [PERSON], [PERSON], підтверджується та обставина, що [PERSON] з 2010 року не проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS], його речі у квартирі відсутні (а.с. 9). Відповідно до положень ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу Української РСР (далі ЖК УРСР) при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК УРСР передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У правових позиціях, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 з наступними змінами "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", у справах про визнання наймача або члена його сімї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно зясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, тощо) суд може продовжити пропущений строк. Таким чином, обовязковою умовою для визнання особи такою, що втратила право користування житлом, є її відсутність в житловому приміщенні протягом шести місяців без поважних причин. Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів убачається, що відповідач не проживає у квартирі за місцем реєстрації з 2010 року з власної волі, його речі за зареєстрованим місцем проживання відсутні, а позов пред'явлено до суду у червні 2018 року. Відповідач не проживає у квартирі, наймачем якої є позивач, більше встановленого шестимісячного строку, а своєю реєстрацією у квартирі порушує права позивача. Згідно\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. На підставі викладеного,

Outcome: approved