Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

02.11.2021 року [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якій просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № 20585 від 09.06.1997 року - квартири під [ADDRESS] , загальною площею 62,40 кв.м., корисною площею 58,8 кв.м., яка складається з трьох кімнат житловою площею 37,2 кв.м., укладений між [PERSON] , як покупцем, та[PERSON] , яка діяла в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої - [PERSON] , та [PERSON] , який діяв в своїх інтересах та інтересах [PERSON] , як продавцями, зареєстрований на Одеській товарній біржі в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, реєстраційний № 20585 від 09 червня1997 року. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 09 червня 1997 року на Одеській товарній біржі між [PERSON] , яка діяла в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої - [PERSON] , та [PERSON] , який діяв в своїх інтересах та інтересах [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна №20585, предметом якого була квартира загальною площею 62,40 кв.м., корисною площею 58,8 кв.м., яка складається з трьох кімнат житловою площею 37,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до договору № 20585 сторони домовились щодо всіх істотних умов, а пунктом 5 цього договору підтверджується одержання продавцями зазначеної квартири від [PERSON] а її вартості у розмірі 37 000,00 грн. Вказана угода у встановленому законом порядку зареєстрована Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості в реєстровій книзі 229пр-стор.2-р.№240. Позивач зазначає, що після придбання вказаної квартири він зареєстрував своє місце проживання у вказаній квартирі з 20.06.1997 року. На даний час, як вказує позивач, він має намір відчужити зазначену квартиру, однак договір купівлі-продажу нерухомого майна №20585 від 09 червня 1997 року, на підставі якого було придбано квартиру, не відповідає вимогам закону в частині його нотаріального посвідчення. Таким чином, як вказує позивач, він не має можливості реалізувати своє право на вищевказане майно у повному обсязі. У зв`язку зі змінами у законодавстві щодо нотаріального посвідчення угод з нерухомістю на теперішній час вказаний договір є недійсним, що і вимусило [PERSON] азвернутися із відповідним позовом до суду. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 03.11.2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні. Витребувано з Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради відомості відносно того, за ким саме та на підставі яких правовстановлюючих документів зареєстрована квартира під [ADDRESS] . 22.11.2021 року до канцелярії суду від Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради надійшли витребувані судом відомості. У судове засідання 02.12.2021 року позивач не з`явилась, однак 02.12.2021 року його представник надав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, а також вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, у судове засідання 02.12.2021 року не з`явились, про поважність причин відсутності не повідомили, відзив на позовну заяву не надали. Крім того, відповідачі - [PERSON] та [PERSON] про час та місце судового засідання повідомлялися через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України. Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України за згодою представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. У судовому засіданні встановлено, що 09 червня 1997 року на Одеській товарній біржі між [PERSON] , яка діяла в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої доньки - [PERSON] , [PERSON] , який діяв в своїх інтересах та інтересах [PERSON] , як продавцями, та [PERSON] , як покупцем, було укладено договір № 20585 купівлі-продажу нерухомого майна, за умовами якого, [PERSON] , яка діяла в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої доньки - [PERSON] , [PERSON] , який діяв в своїх інтересах та інтересах [PERSON] , продали, а [PERSON] купив квартиру [ADDRESS] , загальною площею 62,40 кв.м., корисною площею 58,8 кв.м., яка складається з трьох кімнат житловою площею 37,2 кв.м. Договір був зареєстрований на Одеській товарній біржі в «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю» за № 205/85 від 09 червня 1997 року, а також зареєстрований 12 червня 1997 року в ОМБТІ під № 240 стр.2 кн.229пр. Відповідно до пункту 5 спірного договору продавцями до підписання договору отримані гроші за продану квартиру у розмірі 37 000,00 гривень. На момент укладання договору купівлі-продажу вказаної квартири був чинним Закон України "Про товарну біржу", відповідно до умов якого договори, оформлені товарною біржею, визнавались дійсними, а сам правочин купівлі-продажу було вчинено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства. В подальшому до ЦК Української РСР 1963 року були внесені зміни, відповідно до яких угоди щодо відчуження нерухомого майна підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. Відсутність належних правовстановлюючих документів на квартиру, на думку суду, істотним чином порушує право власності позивачів, яке підлягає судовому захисту. Згідно положень ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР 1963 року якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Аналогічне за змістом положення містить ч. 2 ст. 220 ЦК України - якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Судом встановлено, що всі зобов`язання за договором № 20585 від 09 червня 1997 року купівлі-продажу нерухомого майна його сторонами виконані у повному обсязі - покупцю була передана у власність квартира [ADDRESS] , а продавцям передані грошові кошти за продану квартиру, що підтверджується письмовими доказами. Крім того, згідно довідки Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради від 12.11.2021 року №4777-06/293, станом 31.12.2012р. згідно з архівними даними право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , в КП «БТІ» ОМР зареєстровано за [PERSON] , на підставі договору № 20585 купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого на Одеській товарній біржі 09.06.1997. Дата реєстрації права власності 12.06.1997 в реєстровій книзі 229пр - стор. 2 - р.№ 240. Також, згідно відомостей №М4-318155-ф/л про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] з 20.06.1997 року; [PERSON] з 26.06.1998 року; [PERSON] з 26.10.2004 року. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна - квартири під [ADDRESS] ,дійсним, є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved