Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

14.03.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, а 11.04.2017 року з уточненою позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14.11.2014 року Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, актовий запис №100. В обґрунтування позову зазначила, що з 14.11.2014 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки в них різні погляди на сімейне життя і обов'язки. Через ставлення до неї відповідача виникають сварки та конфлікти, що принижують честь та гідність позивачки. При цьому участі у матеріальному забезпеченні своєї сім'ї відповідач не бере, рішення суду щодо сплати аліментів на утримання спільної дитини також не виконує. Спору про розділ майна, що є їхньою сумісною власністю немає, з липня 2016 року вони проживають окремо один від одного, спору стосовно місця проживання та виховання дитини між ними немає. Примирення між ними не є можливим. Збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, оскільки вона бажає створити нову сім'ю. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, від позову не відмовилася, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище "Ходикіна". Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Згідно свідоцтву про шлюбу та копії свідоцтва про народження, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.11.2014 року, від шлюбу мають спільного сина [PERSON], [INFO]. (а. с. 7, 8). Зі змісту заяв, поданих сторонами, вбачається, що ними визнані та, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню ті обставини, що фактично вони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки. Спору про розділ майна та місце проживання малолітнього сина між сторонами немає. Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідністю зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивачка [PERSON] у заяві наполягала на розірванні шлюбу, проти чого не заперечував відповідач [PERSON], а подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечило б інтересам позивачки, позовна заява про розірвання шлюбу є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки належить стягнути витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved