Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

04.09.2015 р. представник позивача звернувся до суду з зазначеним позовом в якому вказав, що між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] було укладено договір кредиту №500211149 від 01.06.2011 р. Згідно з умовами вказаного договору ПАТ «Альфа Банк» надав відповідачу кредит на принципах поворотності, платності, строковості у вигляді відновлювальної кредитної лінії в сумі 18\~530 грн., з кінцевим строком погашення до 02.12.2013 р. Позивач вказує, що відповідач виконував взяті на себе зобовязання з істотним порушенням умов вказаного договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості за договором кредиту №500211149 від 01.06.2011 р. Внаслідок істотних порушень відповідачем зобовязань за договором кредиту №500211149 від 01.06.2011 р., ПАТ «Альфа Банк», згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, визнав строк повного повернення кредиту таким, що настав та розпочав процедуру досудового врегулювання проблемної заборгованості, здійснюючи телефонні дзвінки, направляючи письмові повідомлення про необхідність сплати простроченої заборгованості. Але вимоги ПАТ «Альфа Банк» щодо погашення простроченої заборгованості за вказаним договором відповідачем були проігноровані, а прострочена заборгованість не сплачена. 23.12.2013 р. між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу № 2013-1, відповідно до умов якого ПАТ «Альфа Банк» відступив на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» своє право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту №500211149 від 01.06.2011 р., укладеного між [PERSON] та ПАТ «Альфа Банк». Станом на 23.12.2013 р. заборгованість за договором кредиту №500211149 від 01.06.2011 р. складала 23016 грн. 06 коп., в тому числі: -прострочена заборгованість по тілу кредиту 12\~742 грн. 10 коп.; -прострочені відсотки за користування кредитом 95 грн. 59 коп.; -прострочена комісія 3\~878 грн. 37 коп.; -пеня 6 300 грн. 00 коп. З метою вирішення питання щодо сплати відповідачем простроченої заборгованості за договором кредиту №500211149 від 01.06.2011 р., позивач неодноразово телефонував та надсилав повідомлення з проханням здійснити оплату заборгованості, а також надіслав відповідачу «Вимогу про погашення простроченої заборгованості». Відповідач всі звернення проігнорував, Вимогу не задовольнив, погашення простроченої заборгованості не здійснив, чим порушив права позивача. В своєму позові представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованість за договором кредиту №500211149 від 01.06.2011 р. укладеного між ПАТ "Альфа Банк" та [PERSON], в сумі 23016 грн. 06 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., розглядати справу за його відсутності, проти заочного рішення не заперечує. 24.09.2015 р. надійшло заперечення на позовну заяву про стягнення грошових коштів за договором кредиту № 500211149 від 01.06.2011 р. від [PERSON], в якому повідомляється наступне. За договором факторингу № 2013-1 від 23.12.2013 р., укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна», останньому було передано право вимоги на пеню в сумі 6\~300 грн., яка була нарахована до 23.12.2013 р. Позивач звернувся до суду з позовом від 31.08.2015 р. У звязку з цим відповідач пояснює, що строки давності щодо стягнення неустойки минули та просить суд застосувати позовну давність до стягнення неустойки та відмовити позивачеві в задоволенні позовної заяви в цій частині. Враховуючи, що за умовами договору кредиту погашення кредиту та відсотків повинно було здійснюватися позичальником у вказані в додатку № 1 строки, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з дня невиконання позичальником кожного із цих зобовязань. Таким чином, відповідач пояснює, що строки давності щодо стягнення основної заборгованості та відсотків минули за період по 02.08.2012 р. включно. Також в своєму запереченні відповідач вказує, що позивачем не доведено факт передачі права вимоги за договором кредиту № 500211149 від 01.06.2011 р., укладеного між ним та ПАТ «Альфа Банк». Відповідач в судовому засіданні підтверджує надане ним заперечення і просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у звязку зі сплином позовної давності, необґрунтованістю і недоведеністю вимог позивача. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача, який заявив про розгляд справи за його відсутності, на підставі наданих у справі доказів, відповідно до вимог ст.158 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Матеріалами справи встановлено, що згідно Витягу з Реєстру передачі прав вимоги до договору факторингу № 2013-1 від 23.12.2013 р., укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованість [PERSON] за договором кредиту № 500211149 від 01.06.2011 р. складає 23016 грн. 06 коп. З урахуванням вини відповідача у порушенні ним взятих на себе зобовязань за кредитним договором №500211149 від 01.06.2011 р., підлягає стягненню на користь позивача заборгованість в сумі 23016 грн. 06 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved