Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

04.12.2015 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява [PERSON], [PERSON] до Мирівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, про визнання права власності на спадкове майно, в якій позивачі просять суд винести рішення, яким: - визнати за ним, [PERSON], як спадкоємцем за заповітом, право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,2500га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером 3222285601:01:354:0006, яка знаходиться біля будинку № 74 по вул. Щорса у с. Мирівка Кагарлицького району Київської області, та право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,3400 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 3222285601:01:354:0007, яка також розташована біля будинку № 74 по вул. Щорса у с. Мирівка Кагарлицького району Київської області, на які відповідно до рішення Мирівської сільської ради Кагарлицького району Київської області №101-01/ХVІІ сесія VІ скликання від 18.04.2012року спадкодавець [PERSON] отримав дозвіл на приватизацію та замовив виготовлення державних актів, але не встиг отримати правовстановлюючі документи на них, а саме: державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №654188 площею 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд кадастровий номер 3222285601:01:354:0006, на якій розташований житловий будинок № 74 по вул. Щорса у с. Мирівка Кагарлицького району Київської області та державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 654189 площею 0,3400га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 3222285601:01:354:0007, яка розташована за тією ж адресою. - визнати за нею, [PERSON], як спадкоємцем за заповітом, право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером 3222285601:01:354:0006, яка знаходиться біля будинку № 74 по вул.Щорса у с. Мирівка Кагарлицького району Київської області, та право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,3400 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 3222285601:01:354:0007, яка також розташована біля будинку №74 по вул. Щорса у с. Мирівка Кагарлицького району Київської області, на які відповідно до рішення Мирівської сільської ради Кагарлицького району Київської області №101-01/ХVІІ сесія VІ скликання від 18.04.2012 року спадкодавець [PERSON] отримав дозвіл на приватизацію цих земельних ділянок та замовив виготовлення державних актів, але не встиг отримати правовстановлюючі документи на них, а саме: державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №654188 площею 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд кадастровий номер 3222285601:01:354:0006, на якій розташований житловий будинок № 74 по вул. Щорса у с. Мирівка Кагарлицького району Київської області та державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 654189 площею 0,3400 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 3222285601:01:354:0007, яка розташована за тією ж адресою. Автоматизованою системою документообігу суду для слухання справи на підставі ч. 3 ст. 11 1 ЦПК України був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В. 08.12.2015 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 122, 127 ЦПК України винесена ухвала про відкриття провадження та призначено справу о слухання на 21.12.2015 року. В судове засідання, яке відбулоя 21.12.2015 року, позивач [PERSON] не з»явися, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява позивача, в якій він просить суд слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання, яке відбулоя 21.12.2015 року, позивачка [PERSON] не з»явилая, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява позивачки, в якій вона просить суд слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання, яке відбулося 21.12.2015 року, представник відповідача, - Мирівської сільської ради Кагарлицького району не з»явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява відповідача, в якій він просить суд слухати справу без участі його представника, проти позову не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, та позовні вимоги задовольнити, шляхом винесення рішеня, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм права. Позивачами по даній справі є громадяни України: - [PERSON], [INFO], уродженець [INFO]; - [PERSON], 22 груня [INFO], уродженка село Мирівка Кагарлицького району Київської області. Позивачі походять від одного батька, - [PERSON], що підведжується свідоцтвами про народження: - серії І ЯР № 144778, яке видане 16 червня 1957 року Мирівською сільською радою Кагарлицького району Київської області, де зазначено, що [PERSON] народився 04.06.1957 року в село Мирівка Кагарлицького району Київської області, про що в книзі записів актів громадянського стану 16 червня 1957 року зроблено відповідний запис за № 33. В графі «батько» зазначений спадкодавець по даній справі, - [PERSON]. - серії ЯЕ № 615285, яке видане 4 січня 1953 року Мирівською сільською радою Кагарлицького району Київської області, в якому зазначено, що [PERSON] народилася 22.12.1953 року в селі Мирівка Кагарлицького району Київської області, про що в книзі записів громадянського сану про народження зроблено відпвідний запис за № 1. В графі «батько» зазначений спадкодавець по даній справі, - [PERSON]. В подальшому, внаслідок одруження позивачка [PERSON] змінила своє прізвище на «Бурімова». 19 липня 2012року помер батько позивачів, - [PERSON], який проживав у власному житловому будинку №74 по вул. Щорса у с. Мирівка Кагарлицького району Київської області. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії І ОК № 248379, видане 23 липня 2012 року виконкомом Мирівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, в якому зазначено, що [PERSON] Мифодієвич помер 19 липня 2012 року у віці 85 років, про що в Книзі реєстрації смертей 23 липня 2012 року зроблено відповідний актовий запис за № 19. Місце смерті, - с. Мирівка Кагарлицького району Київської області. Ще за життя, а саме, - 15 грудня 2003 року, спадкодавець по даній справі, - [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого він все своє майно, де б воно не було із чого б воно не складалося і взагалі все, що належало йому на день його смерті і на що він за законом матиме право, заповів позивачам по справі, - [PERSON] та [PERSON]. Заповіт складено 15 грудня 2003 року в селі Мирівка Кагарлицького району Київської області, та зареєстровано реєстрі за № 292. Як встановлено судом, на момент смерті заповіт [PERSON] на час його смерті не було скасовано, не було змінено. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Отже після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Отже, право на спадкування за заповітом на майно померлого [PERSON] мають його діти [PERSON] та [PERSON], які позивачами по даній справі, інших спадкоємців немає, спадщина в установленому законом порядку не визнана відумерлою. Оскільки, відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно у строки, встановлені законодавством України, позивачі [PERSON] та [PERSON] 29 липня 2012 року звернулися до нотаріуса Кагарлицької державної нотаріальної контори, де на підставі ст.1269 ЦК України подали заяву про прийняття спадщини на майно покійного батька та кожен отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину житлового будинку з відповідними будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Мирівка Кагарлицького району Київської області по вул. Щорса під номером 74, що належав померлому на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно. На земельну ділянку, площею 0,25 га, на якій побудований спадковий житловий будинок та земельну ділянку площею 0,34 га для ведення особистого селянського господарства, приблизно на початку травня 2012 року покійний батько позивачів здав документи до землевпорядної організації для виготовлення державних актів. Але при житті він їх не одержав, тому що їх виготовили лише 07.09.2012 року, що стало відомопозивачам лише в 2015 році, коли вони намагалися узаконити свої права на землю біля будинку. Звернувшись з цього питання до Управління Держземагенства у Кагарлицькому районі, позивачі [PERSON] та [PERSON] дізнались, що на ім»я їхнього померлого батька виготовлені державні акти на земельні ділянки, а саме: державний акт на право власності серії ЯМ № 654188 на земельну ділянку площею 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд кадастровий номер 3222285601:01:354:0006, на якій розташований житловий будинок № 74 по вул. Щорса у с. Мирівка Кагарлицького району Київської області та державний акт на право власності серії ЯМ № 654189 на земельну ділянку площею 0,3400 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 3222285601:01:354:0007, яка також розташована біля будинку №74 по вул. Щорса у с. Мирівка Кагарлицького району Київської області. Отже, покійний спадкодавець по даній справі, - [PERSON], який є батьком позивачів, відповідно до рішення Мирівської сільської ради Кагарлицького району Київської області №101-01/ХVІІ сесія VІ скликання від 18.04.2012року отримав дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою на дві земельні ділянки та замовив виготовлення державних актів на них, але не встиг їх отримати, так як помер. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст. 1218 ЦК України встановлює, що «до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті». Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає, що за даних обставин право позивачів [PERSON] та [PERSON] на отримання спадщини за заповітом порушено, а тому повинно бути поновлено на підставі рішення суду. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму ВС України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7 спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-ХІІ "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року N 2709-IV Про міжнародне приватне право, іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не виплаває із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Відповідно до ст. 4 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень » обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, а саме право власності на нерухоме майно. Згідно ч. 7 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» \ в редакції Закону N 5037-VI від 04.07.2012 року\, державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом. Таким чином, станом на даний час, зареєструвати в установленому законом порядку право власності покійної [PERSON] на будинок неможливо, в зв'язку із смсртю особи, якій фактично належало нерухоме майно, так як згідно частини 4 ст. 25 ЦПК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент смерті, тому спадкодавець, відповідно, не може самостійно зареєструвати своє право власності на нерухоме майно чи уповноважити другу особу здійснити вказану вище дію. Згідно п. 4.15. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», в разі смерті фізичної особи, підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду стосовно речових прав не нерухоме майно, що набрало законної сили. Відповідно до ст. З Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. У відповідності до ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. На підставі викладеного й у відповідності із ст.ст. 15, 16, ч. 4 ст. 25, 316, 317, 328, 1222, 1223 та 1261 ЦК України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»,

Outcome: approved