Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

Позивач просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ним, [PERSON] та відповідачкою , [PERSON], який зареєстрований виконавчим комітетом Гузіївської сільської ради, Болехівської міської ради , Івано-Франківської області, актовий запис №11. Витрати по справі покласти на нього. Свої вимоги мотивує тим, що 04.10.1986 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Гузіївської сільської ради, Болехівської міської ради, Івано-Франківської області, актовий запис №1. За час перебування у шлюбі у них народилось троє дітей, які на даний час є повнолітніми. Спільне життя з відповідачкою не склалось, оскільки у них різні погляди на сімейне життя та сімейні обов»язки. Вони намагались всіма силами зберегти сім»ю, однак їм це не вдалось. Подальше сумісне життя і збереження сім»ї вважає неможливим . На даний час шлюбні відносини фактично між ними припинені, оскільки з листопада 2013 року вони не проживають як подружжя, спільного господарства не ведуть. Надання терміну на примирення , вважає за недоцільне, оскільки вони з відповідачкою не проживають як подружжя вже п»ять років, тому мали достатньо часу, щоб примиритись. Розірвати шлюб через органи ДРАЦСу - відповідачка відмовилась. Позивач [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, зіславшись на вищевказані обставини. Додатково пояснив, що з відповідачкою по справі вони не проживають з 2013 року, спільного господарства не ведуть. На даний час він має намір створити нову сім»ю, оскільки протягом двох останніх років він проживає з іншою жінкою, яка є йому ближчою в розумінні шлюбних стосунків подружжя. Враховуючи обставини справи, він наполягає на розірванні шлюбу. Просив позов задоволити. Відповідачка [PERSON], в судове засідання не з»явилась, причини своєї неявки суд не повідомила, хоч про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому Законом порядку. В Долинський районний суд від відповідачки [PERSON] поступив відзив на позовну заяву (а.с.13-14) , згідно якого відповідачка заперечує проти позову чоловіка [PERSON], оскільки з ним вона одружена вже близько 32 роки,просить відмовити в задоволенні позову та надати їх подружжю час на примирення на строк 6 місяців. Представник відповідачки - адвокат [PERSON] (договір про надання правової допомоги а.с.11-12), в судове засідання не з»явився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений судом, про що свідчить розписка-повідомлення (а.с.18) . В Долинський районний суд поступила заява (а.с.22), згідно якої адвокат [PERSON] просить розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON] провести без його участі, відмовивши у позові і надати термін 6-ть місяців для примирення. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов належить до задоволення, виходячи з наступного: Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 12, 81 ЦПК України є визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Ч.3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя. У відповідності до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Свідоцтво про шлюб [NUMBER] (а.с.6) свідчить про те, що між [PERSON] та [PERSON] , 04.10.1986 року був укладений шлюб зареєстрований виконавчим комітетом Гузіївської сільської ради, Болехівської міської ради, Івано-Франківської області , актовий запис №11. Прізвища після реєстрації шлюбу : [PERSON]", дружини "[PERSON]". Як встановлено в судовому засіданні , від спільного проживання у сторін по справі народилось троє дітей, які на даний час є повнолітніми. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім'ї. Позивач не бажає зберегти сім'ю, оскільки вони на протязі значного періоду часу не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного побуту , їх сім'я розпалася. Крім цього , як вказує позивач , він має намір створити іншу сім»ю. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Беручи до уваги волевиявлення позивача щодо розірвання шлюбу, а також те, що внаслідок розірвання шлюбу права сторін по справі порушені не будуть, враховуючи заборону щодо примушування жінки чи чоловіка до шлюбу, суд вважає за доцільне заяву про розірвання шлюбу задоволити, витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану, покласти на позивача . Оскільки позивач настоює на розірвання шлюбу, а примушування до проживанні у шлюбі заборонено, суд вважає, що клопотання відповідачки та її представника про надання терміну на примирення не підлягає до задоволення, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст. ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved