Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

02.09.2016 року [PERSON] звернулась до суду з заявою, заінтересована особа - Миколаївська міська рада в особі Виконавчого комітету, про встановлення факту неможливості отримання свідоцтва про право на спадщину за законом та постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У заяві [PERSON] вказала, що є спадкоємцем після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO]. У теперішній час після смерті матері виникла необхідність оформити спадщину, але заявник не має такої можливості, оскільки спадкодавець померла на території, на якій відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та є населеним пунктом, що розташований на лінії зіткнення, через що заявниця змушена звертатися до суду. До судового засідання заявник не з'явився, суду надала заяву, в якій вимоги за заявою підтримала, справу просила розглядати за її відсутності, просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] в м. Свердловську Луганської області померла мати заявника [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/50 частини домоволодіння [ADDRESS] яка належала померлій на підставі договору дарування від 25.04.2003 року за реєстровим №2823. У 2012 році заявник звернулась до Другої Свердловської державної нотаріальної контори з заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом, однак 29.10.2013 року нотаріусом направлено заявнику роз'яснення, відповідно до якого видати свідоцтво про право на спадщину неможливо у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ - договір дарування 1/25 частини домоволодіння розташованого за адресою: [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу, за реєстровим № 2823 від 25.04.2003 року та технічний паспорт на вказаний вище об'єкт, містять суперечливі відомості щодо технічної характеристики домоволодіння та відповідно встановлення дійсного розміру успадкованої частки домоволодіння. Також в телефонній розмові нотаріусом було повідомлено заявника, що Друга Свердловська державна нотаріальна контора не вчиняє нотаріальні дії від імені України, оскільки знаходиться на тимчасово окупованій території України. В зв'язку з чим заявник не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] та постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Зі змісту ст.3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав. Згідно п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до п. 1 Постанова Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Згідно з ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно положень ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Пунктом 3.3 глави 10 розділу ІІ порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 передбачено, що заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. Оскільки заявник є громадянкою України, а її мати померла на тимчасово непідконтрольній Україні території в м. Свердловськ, Луганської області, після її смерті заявник не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом відповідного зразку. Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, на підставі ст. 256 ЦПК України, зібраних письмових матеріалів, з метою захисту законних прав та інтересів громадянина України, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved