Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

01 серпня 2017 року орган опіки та піклування виконкому Леляківської сільської ради Варвинського району Чернігівської області звернувся до суду з позовом, яким просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її малолітнього сина [PERSON], 08 травня 2010 року, та малолітньої дочки [PERSON], [INFO] року, та стягнути з неї аліменти на утримання дітей в розмірі 2000,00 грн. на кожну дитину щомісячно з урахуванням індексації, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] має чотирьох дітей, двоє з яких повнолітні. Після розлучення з першим чоловіком вела мандрівний спосіб життя, а завагітнівши, повернулась до батьків в с. Леляки, де і народила сина [PERSON]. В свідоцтві про народження [PERSON] графа про батька не заповнена. Проживаючи у батьківському будинку, [PERSON] фактично не займалась вихованням сина. Потім, викравши сина з будинку батьків, знову почала вести мандрівний спосіб життя. Повернувшись в с. Леляки, знайшла коханця в с.м.т. Дігтярі Срібнянського району, куди згодом вийшла заміж, взявши прізвище чоловіка. В шлюбі народилась дочка [PERSON]. Реєстрація народження проводилась в Лубенському районі Полтавської області в зв'язку з тим, що дитина народилась саме там, адже мати знову змінила місце проживання. Ситуація в сім'ї стала критичною після того, як у сина [PERSON] було виявлено онкологічне захворювання. Мати перешкоджала вчасному лікуванню сина, залишала на чужих людей, потім, знову змінивши місце проживання, взагалі не лікувала сина, що призвело до прогресування хвороби. Лише завдяки вчасному втручанню вчителів школи в с. Машево Семенівського району [PERSON] було відправлено на лікування до Чернігівської обласної дитячої лікарні. Дочку [PERSON] мати залишила в невідомих людей, а тому, коли її забрали дідусь і бабуся, дитина була виснажена і хвора. Викликаний сільський медик змушений був викликати швидку допомогу. Пролікувавши дитину, дідусь з бабусею залишили внучку в себе. Коли мати дівчинки з'явилася в будинку батьків, то служби разом з сільською радою примусили її забрати сина [PERSON] з Лубенського району, де він в цей час перебував після проходження курсу хіміотерапії у, так званої, названої бабусі. [PERSON] деякий час перебувала в с. Леляки, а потім залишила дітей на своїх батьків і поїхала в невідомому напрямку. Півроку мати не зверталась до лікарів і стан [PERSON] став критичним. Бабуся зателефонувала в службу у справах дітей та викликала дитячого лікаря. За висновком дитячого лікаря виконавчий комітет Леляківської сільської ради прийняв рішення про тимчасове вилучення [PERSON] з сім'ї в зв'язку з терміновою госпіталізацією. [PERSON] була повідомлена про те, що її буде позбавлено батьківських прав щодо дітей, але поводилась зухвало і неадекватно. На прохання з'явитись в лікарню до сина [PERSON] не відреагувала. Оскільки мати дітей постійно змінювала місце проживання, соціальні служби лише встигали передавати службам інших адміністративно-територіальних одиниць інформацію про те, що мати неналежно виконує свої обов'язки по догляду за малолітніми дітьми. 30 червня 2017 року [PERSON] приїхала до батьків з дочкою [PERSON], але без сина [PERSON]. Батьки повідомили про візит дочки та внучки соціальні служби, після чого комісія в складі представника Служби у справах дітей Варвинської районної державної адміністрації, представника Варвинського районний центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді та голови Леляківської сільської ради Варвинського району Чернігівської області відвідала сім'ю. В ході бесіди комісії з матір'ю члени комісії змусили її поїхати та забрати сина [PERSON] з Лубенського району, де він перебував у матері колишнього співмешканця. [PERSON] привезла [PERSON] та знову залишила дітей на дідуся і бабусю, на утриманні яких діти і перебували допоки не став погіршуватися стан [PERSON]. 14 вересня 2017 року представник позивача подала заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо їх малолітньої дочки [PERSON], призначити опікуном над малолітньою [PERSON] [PERSON], а також стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1000,00 (однієї тисячі) гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з кожного до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування уточнених позовних вимог представник позивача посилається на те, що влітку 2017 року орган опіки і піклування виконкому Леляківської сільської ради Варвинського району Чернігівської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] в інтересах малолітніх дітей - сина [PERSON] та малолітньої дочки [PERSON], про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, оскільки мати ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Проте під час судового розгляду було подано заяву про залишення позовних вимог щодо [PERSON] без розгляду у зв'язку з його смертю. Смерть [PERSON] сталась внаслідок онкозахворювання, яке не лікувалось належним чином по вині матері. Крім того, стало відомо, що малолітня [PERSON] має батька - [PERSON], однак останній у вихованні, розвитку та матеріальному забезпеченні дочки участі не приймає. Згідно інформації, наданої сільським головою с.м.т. Дігтярі [PERSON], [PERSON] від народження постійно проживає на території с.м.т. Дігтярі. [PERSON] не проживала разом з [PERSON] жодного дня. Малолітня дитина [PERSON] проживає спільно з рідними дідусем [PERSON] та бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS], які про неї піклуються та матеріально забезпечують вже тривалий час. [PERSON] та [PERSON] отримують пенсії, мають матеріальні кошти від пайової участі, що надає їм можливість забезпечувати малолітню онуку. Окрім цього рідний дідусь [PERSON] має непереборне бажання опікуватися [PERSON] В судовому засіданні голова Леляківської сільської ради Бачиш Н.М. уточнені позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у первісній та уточненій позовній заявах, та просила їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились з невідомих суду причин, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи (а.с. 107, 108). Від відповідача [PERSON] надійшла засвідчена секретарем виконавчого комітету Дігтярівської селищної ради Срібнянського району заява про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо неповнолітньої дочки [PERSON] (а.с. 95). Представник служби у справах дітей Варвинської районної державної адміністрації [PERSON] уточнений позов підтримала та просила його задовольнити. Пояснила, що [PERSON] постійно змінює місце свого проживання, про дітей не піклується. Син [PERSON] помер від онкологічного захворювання, яке не лікувалося належним чином з вини матері. Представник Варвинського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді [PERSON] позов підтримала, надала копію Акту оцінки потреб дитини та її сім'ї (а.с. 113-115). Від Дігтярівського селищного голови [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі та висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо його малолітньої дочки [PERSON] (а.с. 109, 110). Третя особа [PERSON] просить суд призначити його опікуном малолітньої [PERSON], яка доводиться йому рідною онукою. Зазначив, що дочка [PERSON] з ним не спілкується, не відповідає на телефонні дзвінки, всіляко ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків стосовно [PERSON]. Прокурор Пуць Т.М. проти задоволення позову не заперечує, оскільки з пояснень учасників судового розгляду та матеріалів справи вбачається, що батьки дійсно ухиляються від участі у вихованні та утриманні своєї малолітньої дочки [PERSON]. Заслухавши пояснення представника позивача, прокурора, представників третіх осіб - [PERSON], [PERSON], третьої особи [PERSON], свідка [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги в інтересах малолітнього [PERSON] підлягають залишенню без розгляду, а уточнений позов в інтересах малолітньої [PERSON] слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO], та малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 14, 15). [INFO] року [PERSON], [INFO], помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 46). Згідно довідки Леляківської сільської ради сільської ради Варвинського району Чернігівської області [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], має в складі своєї сім'ї малолітню доньку [PERSON], [INFO], але за вказаною адресою не проживає (а.с. 8). З Актів обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS], від 30 червня, 07 липня та 24 липня 2017 року (а.с. 11, 12, 13), вбачається, що [PERSON] зі своїми дітьми не проживає, у веденні підсобного господарства участі не приймає, водночас отримує допомогу на дочку [PERSON] та сина [PERSON] і витрачає ці кошти на задоволення власних потреб. Умови життя дітей задовільні, вони перебувають на утриманні дідуся і бабусі. В характеристиці, виданій виконкомом Леляківської сільської ради Варвинського району Чернігівської області на [PERSON] (а.с. 17), зазначено, що остання періодично з'являється у батьків з дітьми або сама, систематично залишає дітей на чужих незнайомих людей, особистого житла не має, веденням особистого селянського господарства не займається, дуже часто надає неправдиву вигадану інформацію, під час бесід з приводу невиконання своїх батьківських обов'язків поводить себе неадекватно. Визначити місце перебування [PERSON] неможливо, адже вона швидко його змінює. Кошти, отримувані на дітей, використовує на задоволення своїх власних потреб, участі у вихованні дітей не приймає та відмовляється виправляти становище. З Акту оцінки потреб дитини та її сім'ї (а.с. 113-114), наданого представником Варвинського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, через часті зміни проживання, відсутність належного догляду, уваги, дитина потребує соціальної адаптації до нових умов проживання у сім'ї та баби. Дохід сім'ї достатній для забезпечення потреб дитини, однак є потреба у виховній корекції, розвитку навичок самообслуговування. За інформацією рідних та сільського голови виховний потенціал матері недостатній для забезпечення потреб дітей у постійному місці проживання, лікуванні, вихованні та навчанні. Свідок [PERSON] дала суду показання, суть яких зводиться до того, що відповідач [PERSON] постійно змінює місце свого проживання та не піклується про своїх дітей. Свідок доводиться дітям двоюрідною бабусею, оскільки є сестрою їхнього діда - [PERSON]. Коли [PERSON] залишала дітей у чужих людей, вона їздила їх забирати та привозила в с. Леляки до діда з бабою. Близько двох років тому вона забирала дітей з залізничного вокзалу в м. Прилуки та одразу повезла до лікарні, оскільки діти були в дуже занедбаному стані та потребували лікування. [PERSON] була злякана, боялась людей, особливо працівників поліції. Орган опіки і піклування виконкому Леляківської сільської ради Варвинського району Чернігівської області для захисту прав та законних інтересів дитини вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її малолітньої дочки [PERSON], що викладено у висновку від 28 липня 2017 року (а.с. 10). Відповідно до засвідченої секретарем виконавчого комітету Дігтярівської селищної ради Срібнянського району заяви від 26 вересня 2017 року [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] року (а.с. 95). Згідно висновку виконавчого комітету Дігтярівської селищної ради Срібнянського району Чернігівської області (а.с. 110) громадянин [PERSON] зареєстрований та постійно проживає за адресою: [ADDRESS], не працює, не перебуває на обліку в центрі зайнятості. Відмічено, що житлові кімнати знаходяться в антисанітарному стані та потребують упорядкування. При неодноразовому обстеженні житлово-побутових умов сім'ї [PERSON] факт проживання [PERSON] та дочки [PERSON] в його житловому будинку не підтверджувався. Зі слід самого [PERSON] з самого народження і до цього часу він своєї дочки [PERSON] не бачив, ніколи не займався її вихованням, не цікавився її життям, не приймав участі у її фізичному, духовному та моральному розвитку, не надавав матеріальної допомоги. Беручи до уваги вищевикладене, захищаючи права та інтереси малолітньої дитини, орган опіки і піклування Дігтярівської селищної ради Срібнянського району Чернігівської області вважає доцільним позбавити [PERSON] стосовно малолітньої дитини [PERSON]. Таким чином, при дослідженні всіх наявних у справі доказів у їх сукупності і взаємозв'язку судом достовірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідно до ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя і праці. Згідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Беручи до уваги те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, повно, всебічно та об'єктивно з'ясувавши обставини справи, взявши до уваги інформацію про застосування соціального супроводу, дослідивши докази в їх сукупності, виходячи з інтересів дитини, суд приходить до переконання про доцільність позбавлення відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо дочки [PERSON]. Згідно ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування. За змістом ст. 63 ЦК України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Оскільки рішенням суду батьки [PERSON] позбавляються батьківських прав, суд вважає, що над дитиною необхідно встановити опіку. Варвинською районною державною адміністрацією Чернігівської області надано висновок про доцільність встановлення опіки та відповідність її інтересам дитини, де зазначено, що служба вважає за доцільне призначити опікуном [PERSON] її діда [PERSON], оскільки це повністю відповідає інтересам дитини (а.с. 112). Житлові та матеріальні умови, стан здоров'я, відсутність судимості потенційного опікуна, на думку органу опіки і піклування Варвинської районної державної адміністрації Чернігівської області, відповідають законодавчим вимогам. [PERSON] подав відповідну письмову заяву (а.с. 116). За таких обставин суд вважає, що для забезпечення інтересів дитини опікуном малолітньої [PERSON] слід призначити [PERSON]. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевказане та те, що відповідачі є батьками дитини і зобов'язані утримувати дочку до досягнення нею повноліття, позовні вимоги в частині стягнення аліментів підлягають задоволенню. Оскільки у разі звернення органу опіки та піклування до суду із заявою про захист прав малолітніх та неповнолітніх осіб, у тому числі про позбавлення батьківських прав, вони звільнені від сплати судового збору, так само як і позивачі за позовами про стягнення аліментів, то у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Повний текст рішення складено 10 листопада 2017 року. На підставі наведеного,

Outcome: approved