Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

13.11.2020 р. Гавронщинська сільська рада Макарівського району Київської області (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння, в якому просив: витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] на користь Гавронщинської сільської ради Макарівського району Київської області (ідентифікаційний код юридичної особи 04362250) земельну ділянку з кадастровим номером 3222781801:00:004:0002, площею 0,563 га, цільове призначення - для ведення підсобного сільського господарства, адреса розташування ділянки: Київська обл., Макарівський р-н, с. Гавронщина; витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] на користь Гавронщинської сільської ради Макарівського району Київської області (ідентифікаційний код юридичної особи 04362250) земельну ділянку з кадастровим номером 3222781801:02:004:0013, площею 0,563 га, цільове призначення - для ведення підсобного сільського господарства, адреса розташування ділянки: Київська обл., Макарівський р-н, с. Гавронщина. Ухвалою суду від 06.07.2021 р. залучено до участі у даній справі правонаступника позивача Гавронщинської сільської ради Макарівського району Київської області - Макарівську селищну раду. 15.07.2021 р. позивачем до суду подано заяву про зміну предмета позову, яка прийнята судом та приєднана до матеріалів справи. В обгрунтування позову позивач з урахуванням заяви про зміну предмета позову вказав, що в провадженні Макарівського районного суду Київської області перебувала справа № 370/570/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Гавронщинської сільської ради Макарівського району Київської області про визнання рішення Гавронщинської сільської ради, державних актів на право власності на земельні ділянки недійсними, визнання права власності на спадкове майно. Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 23.05.2014 року у справі №370/570/14-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 20.11.2017 та постановою Верхового Суду від 12.08.2020, позовні вимоги було задоволено та, зокрема: визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії КВ № 061627, зареєстрований 11 червня 2004 року за № 9117, яким посвідчується право власності [PERSON] на земельну ділянку загальною площею 0,813 га, з якої площею 0,563 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3222781801:00:004:0002, площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер 3222781801:00:004:0003; визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії КВ № 061626, зареєстрований 11 червня 2004 року за № 9116, яким посвідчується право власності [PERSON] на земельну ділянку загальною площею 0,813 га, з якої площею 0,563 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3222781801:00:004:0004, площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер 3222781801:00:004:0005. Під час розгляду справи № 370/570/14 було встановлено обставини, що вказують на протиправне вибуття із комунальної власності Гавронщинської сільської ради земельних ділянок з кадастровими номерами 3222781801:00:004:0002 та 3222781801:00:004:0004. Зокрема, судами було встановлено, що рішення сесії Гавронщинської сільської ради, с. Гавронщина Макарівського району Київської області від 19 травня 2004 № 101-11-ХХІУ «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для безоплатної передачі у власність громадянам [PERSON] та [PERSON] », яке було правовою підставою для оформлення у власність зазначених земельних ділянок, відсутнє. В той же час, рішенням Макарівського районного суду Київської області від 23.05.2014 у справі № 370/570/14-ц встановлено, що Гавронщинською сільською радою як органом місцевого самоврядування не приймалось жодних рішень щодо затвердження відповідного проекту землеустрою та передачу у приватну власність земельних ділянок з кадастровими номерами 3222781801:00:004:0002 та 3222781801:00:004:0004 їх первісним набувачам - [PERSON] та [PERSON] . Відповідно зазначені земельні ділянки вибули з комунальної власності проти волі їх попереднього власника - Гавронщинської сільської ради. На даний час власником спірних земельних ділянок з кадастровими номерами 3222781801:00:004:0002 та 3222781801:00:004:0004 є відповідачка по справі [PERSON] . Окрім того, при ознайомленні з інформацією, яка наявна на веб-ресурсі «Публічна кадастрова карта» за посиланням в мережі Інтернет https://map.land.gov.ua/, позивачу стало відомо, що кадастровий номер земельної ділянки 3222781801:00:004:0004 змінено на 3222781801:02:004:0013. Право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3222781801:00:004:0002, площею 0,563 га, цільове призначення - для ведення підсобного сільського господарства, адреса розташування ділянки: Київська обл., Макарівський р-н, с. Гавронщина, набуто відповідачкою на підставі договору купівлі-продажу від 12.08.2018 №1295 (зазначені обставини підтверджуються інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна від 10.11.2020 р. №231916860). Право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3222781801:02:004:0013, площею 0,563 га, цільове призначення - для ведення підсобного сільського господарства, адреса розташування ділянки: Київська обл., Макарівський р-н, с. Гавронщина. набуто відповідачкою на підставі договору купівлі-продажу від 12.08.2018 р. №1296 (зазначені обставини підтверджуються інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна від 10.11.2020 р. №231917054). Враховуючи викладене, позивач просить: скасувати державну реєстрацію права власності та припинити право власності [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) на земельну ділянку з кадастровим номером 3222781801:00:004:0002 (номер запису про право власності: 24786058, дата та час державної реєстрації: 12.02.2018 11:24:21, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 1483000332227) шляхом скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно індексний номер: 39625986 від 12.02.2018 11:26:21; визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 3222781801:00:004:0002, площею 0,563 га, цільове призначення: для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, місце розташування: Київська область, Макарівський район, с. Гавронщина, шляхом скасування кадастрового номера зазначеної земельної ділянки; скасувати державну реєстрацію права власності та припинити право власності [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) на земельну ділянку з кадастровим номером 3222781801:02:004:0013 (номер запису про право власності: 24786579, дата та час державної реєстрації: 12.02.2018 11:35:35, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 1483027332227) шляхом скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно індексний номер: 39626503 від 12.02.2018 11:37:33; визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 3222781801:02:004:0013, площею 0,563 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: Київська область, Макарівський район, с. Гавронщина шляхом скасування кадастрового номера зазначеної земельної ділянки. Ухвалою суду від 08.02.2021 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України. Копія ухвали суду від 08.02.2021 року та копію позовної заяви з додатками відповідач отримала 18.05.2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням № 0800105295657. У встановлений судом строк відзиву на позовну заяву відповідач не подала, а також від неї не надходило будь-яких заяв, клопотань, тому у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Копію заяви про зміну предмета позову відповідач отримала 26.07.2021 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням № 0800105295657. Будь-яких заяв, клопотань, заперечень від відповідача не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин дійшов наступних висновків. Згідно зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі ст. ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено наступне. Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 23.05.2014 року у справі №370/570/14-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 20.11.2017 та постановою Верхового Суду від 12.08.2020, позовні вимоги було задоволено та, зокрема: визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії КВ № 061627, зареєстрований 11 червня 2004 року за № 9117, яким посвідчується право власності [PERSON] на земельну ділянку загальною площею 0,813 га, з якої площею 0,563 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3222781801:00:004:0002, площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер 3222781801:00:004:0003; визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії КВ № 061626, зареєстрований 11 червня 2004 року за № 9116, яким посвідчується право власності [PERSON] на земельну ділянку загальною площею 0,813 га, з якої площею 0,563 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3222781801:00:004:0004, площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер 3222781801:00:004:0005 (а.с. 8-43). Під час розгляду справи № 370/570/14 було встановлено обставини, що вказують на протиправне вибуття із комунальної власності Гавронщинської сільської ради земельних ділянок з кадастровими номерами 3222781801:00:004:0002 та 3222781801:00:004:0004. Зокрема, судами було встановлено, що рішення сесії Гавронщинської сільської ради, с. Гавронщина Макарівського району Київської області від 19 травня 2004 № 101-11-ХХІУ «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для безоплатної передачі у власність громадянам [PERSON] та [PERSON] », яке було правовою підставою для оформлення у власність зазначених земельних ділянок, відсутнє. В той же час відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. В даній справі, Макарівська селищна рада, як процесуальний правонаступник Гавронщинської сільської ради є органом місцевого самоврядування, яка діє на підставі Конституції України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та якій надано право в межах повноважень, визначених законом, приймати рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території, а також надано повноваження захищати права місцевого самоврядування в судовому порядку (згідно статей 144 - 145 Конституції України). Відповідно до ст. 142 Конституції України матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл. селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Відповідно до ст. 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності. Згідно з ч. 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», територіальним громадам сіл належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, землю, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності. Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. Статтею 12 ЗК України встановлено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу та ін. Відповідно до ст. 116 ЗК України (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Згідно з ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання. Відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву, а при передачі земельної ділянки фермерському господарству - також висновки конкурсної комісії, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення. В той же час, рішенням Макарівського районного суду Київської області від 23.05.2014 у справі № 370/570/14-ц встановлено, що Гавронщинською сільською радою як органом місцевого самоврядування не приймалось жодних рішень щодо затвердження відповідного проекту землеустрою та передачу у приватну власність земельних ділянок з кадастровими номерами 3222781801:00:004:0002 та 3222781801:00:004:0004 їх первісним набувачам - [PERSON] та [PERSON] . Відповідно зазначені земельні ділянки вибули з комунальної власності проти волі їх попереднього власника - Гавронщинської сільської ради. На даний час власником спірних земельних ділянок з кадастровими номерами 3222781801:00:004:0002 та 3222781801:00:004:0004 є відповідачка по справі [PERSON] . Окрім того, з інформації, яка наявна на веб-ресурсі «Публічна кадастрова карта» за посиланням в мережі Інтернет https://map.land.gov.ua/, встановлено, що кадастровий номер земельної ділянки 3222781801:00:004:0004 змінено на 3222781801:02:004:0013. Право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3222781801:02:004:0013, площею 0,563 га, цільове призначення - для ведення підсобного сільського господарства, адреса розташування ділянки: Київська обл., Макарівський р-н, с. Гавронщина, набуто відповідачкою на підставі договору купівлі-продажу від 12.08.2018 р. №1296 (зазначені обставини підтверджуються інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна від 10.11.2020 р. №231917054) (а.с. 44). Право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3222781801:00:004:0002, площею 0,563 га, цільове призначення - для ведення підсобного сільського господарства, адреса розташування ділянки: Київська обл., Макарівський р-н, с. Гавронщина, набуто відповідачкою на підставі договору купівлі-продажу від 12.08.2018 №1295 (зазначені обставини підтверджуються інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна від 10.11.2020 р. №231916860) (а.с. 45). Вирішуючи позовні вимоги суд керується також наступним. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 152 ЗК України від 25.10.2001 захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ч. 3 та 4 ст. 79-1 ЗК України сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Відповідно до чинної редакції ч. 13 ст. 79-1 ЗК України земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі, зокрема, скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Згідно з ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Нормами ч. 6 ст. 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Відповідно до ч. 10 ст. 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі, зокрема, ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Таким чином наведені положення чинного законодавства вказують на те, що скасування державної реєстрації земельної ділянки має наслідком скасування її кадастрового номера. За змістом ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Формування та державна реєстрація земельних ділянок кадастровими номерами 3222781801:00:004:0002 та 3222781801:02:004:0013 була проведена незаконно, що вбачається з обставин, наведених вище. Таким чином, державна реєстрація спірних земельних ділянок підлягає скасуванню з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо них. Відповідно до ч. 10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Як встановлено з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державно реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 10.11.2020 № 231916860 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявний запис про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3222781801:00:004:0002, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1483000332227: номер запису про право власності: 24786058, власник [PERSON] , дата та час державної реєстрації: 12.02.2018 11:24:21; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 39625986 від 12.02.2018 11:26:21, розмір частки: 1. Як встановлено з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державно реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 10.11.2020 р. №231917054 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявний запис про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3222781801:02:004:0013, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1483027332227: номер запису про право власності: 24786579, власник [PERSON] , дата та час державної реєстрації: 12.02.2018 11:35:35; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 39626503 від 12.02.2018 11:37:33, розмір частки: 1. З листа-відповіді Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 18-10-0.221-8095/2-21 від 09.07.2021 р. щодо надання інформації на лист Макарівської селищної ради восьмого скликання Київської області від 27.05.2021 №1000 про зміну кадастрового номера та цільового призначення земельних ділянок встановлено, що відповідно до інформації Відділу у Макарівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області та даних автоматизованої системи ведення Державного земельного кадастру відомості про земельну ділянку кадастровим номером 3222781801:00:004:0004 (обліковувалась за гр. [PERSON] ) площею 0,563 га, перенесено до архівного шару та в подальшому, на підставі Державного акта від 03.09.2007 серії ЯД№949814, дану земельну ділянку зареєстровано в Державному земельному кадастрі та визначено новий кадастровий номер: 3222781801:02:004:0013 (обліковується за гр. [PERSON] ). Щодо цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером: 3222781801:00:004:0002 Головне управління Держгеокадастру у Київській області повідомило, що відомості про вказану земельну ділянку перенесені з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру в і автоматизованому порядку, відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр». При перенесенні інформації програмним забезпеченням було визначено цільове призначення: для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, вид використання: А.01.04, категорія земель зазначено вірно - землі сільськогосподарського призначення (а.с. 82). З огляду на положення ч. 10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» суд має право скасувати державну реєстрацію зазначених земельних ділянок з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельних ділянок. При цьому, для відновлення порушеного права позивача не вимагається визнання недійсними відповідно до ст. 216 ЦК України договорів купівлі-продажу, на підставі якого відповідачка набула спірні земельні ділянки у власність. Норма ч. 1 ст. 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. Вказана вище, правова позиція закріплена у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними». Реституція як спосіб захисту цивільного права застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв`язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред`явлена тільки стороні недійсного правочину. Дана правова позиція також висловлена Верховним Судом у постанові від 04.10.2018 по справі № 362/7939/15-ц (http://revestr.court.gov.ua/Review/77136357) та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.12.2020 по справі № 915/1784/18 (https://revestr.court.gov.ua/Review/93263274). Також не вимагається залучення до участі у справі суб`єкта державної реєстрації, який приймав рішення про державну реєстрацію речових прав на спірні земельні ділянки за відповідачкою. У постанові від 13.06.2018 по справі №361/4307/16-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що державний реєстратор і орган державної реєстрації не можуть бути належними відповідачами за позовними вимогами про скасування рішення по державну реєстрацію прав чи скасування запису про проведену державну реєстрацію. У даній справі позивачами не оскаржується законність дій суб`єкта державної реєстрації речових прав та не пред`явлено жодних вимог зобов`язального характеру до нього, оскільки підставою подання позову є наявність факту взаємного перетину земельних ділянок сторін по справі. Відновлення порушених прав позивачів в цьому випадку можливе шляхом скасування державної реєстрації спірних земельних ділянок. В свою чергу, з огляду на положення ч. 13 ст. 79-1 ЗК України та ч. 10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» скасування державної реєстрації земельної ділянки як об`єкта цивільних прав можливе лише після припинення речових прав на цю земельну ділянку. Таким чином, в цьому спорі вимога про скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно фактично має похідний характер і не стосується прав та обов`язків суб`єкта державної реєстрації, рішення якого оскаржується. Тож, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки позивачем доведено ті обставини на які він посилався як на підставу своїх вимог, відповідачем їх не спростовано. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати складаються з судового збору сплаченого позивачем при подачі позову в розмірі 4204,00 грн. (документально підтверджені а.с. 1) та 4540,00 грн. (документально підтверджені а.с. 76). Оскільки позовні вимоги задоволені повністю, підстав для звільнення відповідача судом не встановлено, тому вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved