Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду із даним позовом посилається на те, що у 2006 році зареєструвала шлюб з відповідачем від якого народилася спільна дитина - [PERSON], [INFO]. На даний час шлюбні відносини між подружжям припинилися і відповідач ухиляється від виконання батьківського обов'язку у частині матеріального забезпечення дітей, хоча є працездатним та фізично здоровим, інших утриманців не має. В зв»язку з виниклими обставинами, просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі по 1000 грн. щомісячно, оскільки сама не взмозі матеріально забезпечити її потреби. У судовому засіданні позивачка пояснила, що після припинення шлюбних відносин відповідач через сусідів щотижня передавав їй по двісті гривень, а з середини березня припинив вчиняти ці дії. Також погодилася на часткове зменшення заявленої суми до 800 грн. Відповідач проти зменшених судових вимог не заперечив. Вивчивши та дослідивши подані докази, заслухавши пояснення сторін, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а тому підлягаючими до задоволення, виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 02 вересня 2006 року сторони зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження 02 вересня 2006 року зроблено запис № 412. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10 червня 2010 року у сторін [INFO] народилася спільна дитина [PERSON]. Позивачка ствердила, що на даний час дитина перебуває на її повному утриманні. Даний факт відповідачем не оспорювався. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на судовий захист. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2 ст.182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Так, згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2014 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років складає 1032 грн., від 06 до 18 років з 01 січня по 30 червня 2014 року - 1286 грн. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення . Задовольняючи позовні вимоги суд виходить з того, що діти сторін перебувають на матеріальному утриманні позивачки, відповідач є здоровим та працездатним чоловіком, працевлаштований і згідно довідки про заробітну плату і інші прибутки за перше півріччя 2014 року його місячний заробіток становить 1218 грн., інших утриманців немає, а оскільки добровільно допомоги на дітей не надає, то з нього слід стягувати аліменти у на утримання дитини. На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст. 180, 181, 182, 191 СК України,

Outcome: approved