Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

14.03.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що 15.02.2006р. вони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають п»ять ох неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO]; сина - [PERSON], [INFO]; сина - [PERSON], [INFO]; доньку - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO]. На даний час проживають окремо. Відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дітей. Діти проживають з нею, та знаходяться на її повному утриманні, на підставі чого просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку, починаючи з дня подання позову, до повноліття дітей. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 14.04.2014р. відкрито провадження у справі та доручено Петриківському районному суду Дніпропетровської області допитати відповідача в порядку судового доручення. На адресу суду надійшов 20.05.2014 року журнал судового засідання Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 08.05.2014 року відповідно до якого, був допитаний [PERSON], який пояснив, що позов визнає. На розгляд справи у його відсутність згоден. Непрацездатних осіб на його утриманні, зокрема інших дітей немає. Стягнення по іншим виконавчим листам з нього не проводяться. (а.с. 21). В судове засідання позивачка не з'явилася, надала до суду заяву від 30.05.2014р. про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує у повному обсязі. (а.с.26) Враховуючи, що відповідач позов визнає повністю та не заперечує проти розгляду справи у його відсутності, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання позову відповідачем по справі не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання позову та задовольняє позов в повному обсязі. Судом встановлено, що 15 лютого 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб позивачки з відповідачем, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 9, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER], виданим 15.02.2006р. (а.с. 3). Від цього шлюбу народилися діти: донька [PERSON], [INFO], Свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане відділом реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області 20.03.2006р. (а.с.4); син [PERSON], [INFO], Свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане відділом реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області 22.01.2008р. (а.с.3); син [PERSON], [INFO], Свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане відділом реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області 22.09.2009р. (а.с.24); донька [PERSON], [INFO], Свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане відділом реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області 15.09.2010р. (а.с.5); донька [PERSON], [INFO], Свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 18.01.2012р. (а.с.4). Згідно довідки виконавчого комітету Верхньодніпровської міської ради Дніпропетровської області від 23.01.2014 року № 145, донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], знаходяться на утриманні позивачки (а.с. 10). Шлюб між позивачкою та відповідачем не розірвано, проживають окремо. Відповідач ухиляється від утримання дітей та не надає позивачці матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позивачка просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/2 частки від усіх видів заробітку (доходу) на утримання дітей. Статтею 191 СК України, передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За такими обставинами позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини з усіх доходів щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Згідно зі статтею 5 частини 1 пункта 3 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 81, 88 Цивільно-процесуального кодексу України, позивач звільнений від сплати судових витрат при зверненні з позовом про стягнення аліментів та вони стягуються з відповідача. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved