Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

27 червня 2014 року, в провадження судді передано вищевказану позовну заяву, в якій позивач зазначає, що в період з жовтня 2012 року по [INFO] року, він проживав у фактичних шлюбних відносинах, без реєстрації шлюбу, з [PERSON]. За час їх спільного проживання однією сім"єю, в них народилося дві доньки: [PERSON] та [PERSON], [INFO]. У зв"язку з ускладненням стану здоров"я, [PERSON], [INFO] року, померла. А так як позивач та [PERSON], не були у зареєстрованому шлюбі та не встигли подати спільну заяву про реєстрацію дітей, то останні, буди записані на прізвище [PERSON]. На підставі вищевикладеного, позивач прохає суд, визнати його батьком двох дітей. У судовому засіданні позивач прохав суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі на піддставі тих даних, які вказані та вказав, що саме він є батьком двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Представник відповідача Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області як орган опіки та піклування, та третьої особи Служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області - Брежнєва С.А., яка діє на підставі довіреності від 21 липня 2014 року підтримала позов позивачане та вказала, що знаходить позовні вимоги позивача такими, що підлягають задовленню, і це буде повністю відповідати інтересам дітей. Третьою особою, Харківською обласною дитячею клінічною лікарнею не забезпечено явку свого представника, але ними надано письмову заяву, відповідно до якої не заперечували проти задоволення позовних вимог позивача та прохали слухати цивільну справу за їхньою відсутністю. Третьою особою, Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції не забезпечено явку свого представника, але ними надано письмову заяву, відповідно до якої прохали слухати цивільну справу за їхньою відсутністю. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом з"ясовано, що [PERSON], позивач по справі, з жовтня 2012 року по [INFO] року проживав однією сім»єю без державної реєстрації шлюбу з [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою від 11 червня 2014 року, складену квартальною Лозівського міського кварталу № 39 Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області. (а.с.№ 14) З пояснень позивача, судом встановлено, що [PERSON] [INFO] року померла в Харківській обласній лікарні, що підтверджується свідоцтвом про смерть № 220, виданого 10 червня 2014 року та Лікарським свідоцтвом про смерть № 220, виданого 10 червня 2014 року (а.с.№ 9-10). В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач та [PERSON] протягом усього часу жили однією сім»єю, вели спільне господарство, були пов»язані спільним побутом, мали спільний бюджет, спільно виховували дітей [PERSON]: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ксерокопії свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER], встановлено, що [INFO] року у позивача з [PERSON] народилися доньки - [PERSON] та [PERSON] (а.с.№ 19-20). З пояснень позивача та матеріалів справи, встановлено, що 12 червня 2014 року він звернувся із письмовою заявою до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Лозова Реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області з проханням зареєструвати народження його дітей. Але отримав письмову відмову, в якій йому було роз»яснено право на звернення до суду для визнання батьківства (а.с.№ 17-18). Крім того, в судовому засіданні, були допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON], які зазначили, що знали померлу [PERSON]. Свідки підтверджують те, що позивач та [PERSON],. проживали однією сім»є,ю та виховували разом дітей. Свідки також зазначили, що знаютю [PERSON], тільки з позитивної сторони. Даючи оцінку свідченням свідків, у суду не має ставити їх свідчення під сумнів чи недовіряти їм, оскільки дані свідки принесли присягу свідка, попереджені про кримінальну відповідальність за відмову від давання свідчень та за дачу завідомо неправдивих свідчень. Крім того, допитані в присутності позивача; їх свідчення ним не спростовані та відповідають матеріалам справи. Згідно до ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Статтею 128 Сімейного кодексу України визначено, що визнання батьківства за рішенням суду проводиться у разі: 1. За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. 2. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. 3. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. 4. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. У відповідності до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", 4. Справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо: - дитина народжена матір'ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК); - у разі смерті матері, а також за неможливості встановити місце її проживання запис про неї та про батька дитини вчинено за заявою родичів, інших осіб або уповноваженого представника закладу охорони здоров'я, в якому народилася дитина (ч. 1 ст. 135) СК. Згідно з пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до вимог ст.134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Таким чином, з'ясувавши фактичні взаємини сторін, дійсні підстави позову про встановлення батьківства, оскільки позивач вважає себе батьком дітей, народжених [PERSON], враховуючи інтереси малолітніх дітей: з метою забезпечення їхнього психологічного комфорту, усунення в майбутньому непорозумінь, пов'язаних з іншим прізвищем, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Згідно до п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Суд не стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, а вирішує питання відповідно до ст.11 ЦПК України.

Outcome: approved