Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

У січні 2021 року представник позивачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - адвокат Яременко М.М. звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування заявлених вимог, позивачі вказують на те, що станом на 15.04.1991 року, до введення в дію Закону України «Про власність», яким було ліквідовано колгоспні двори, в б. № [NUMBER] , який відносився до типу колгоспних дворів, по [ADDRESS] проживали [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] та [PERSON] . У майні колгоспного двору як його членам, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належало по 1/5 частині житлового будинку [ADDRESS] . Після реєстрації шлюбу 19.04.2002 року прізвище [PERSON] стало [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , яка на день смерті мешкала та була зареєстрована у вказаному вище будинку. Після померлої [PERSON] Носівською районною державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа за № 239/2012. Спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] , є її син [PERSON] спадкове майно складалося з 1/5 частини житлового будинку [ADDRESS] та іншого майна. Відповідно до технічного паспорта вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] становить 72500 гривень. Правовстановлюючі документи на вказане домоволодіння відповідно до чинного законодавства не виготовлялись і право власності в установленому законом порядку оформлено не було. Позивачем [PERSON] зазначено, що нотаріус не може видати йому свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/5 частину вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по причині того, що відсутні правовстановлюючі документи на це майно, відтак позивач [PERSON] просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] та визнати за ним право власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, як членом колишнього колгоспного двору, інші позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] просили суд визнати за ними право власності по 1/5 частині житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, як членами колишнього колгоспного двору. Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 11.01.2021 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження із визначенням дати підготовчого судового засідання на 26.01.2021 року ( а.с. 36). У призначене на 26.01.2021 року підготовче засідання позивачі не з`явились. Надали суду заяви, в яких просили слухати справу у їх відсутність. Позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі. У призначене на 26.01.2021 року підготовче засідання представник позивачів адвокат Яременко М.М. не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивачів. Позов просив задовольнити в повному обсязі. У призначене на 26.01.2021 року підготовче судове засідання представник відповідача не з`явився, подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи у відсутності Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області, позовні вимоги визнали, просили позов задовольнити. Враховуючи наведене, суд розглянув справу у відсутності сторін в підготовчому судовому засіданні в порядку положень\~ст. 206 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно із ч. 4\~ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями\~206,\~207\~цього\~Кодексу. Частиною 1\~ст. 206 ЦПК України\~передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24\~постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності та взаємозв`язку, приходить до наступного. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] відноситься до типу колгоспного. Станом на 15.04.1991 року в домоволодінні [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] що підтверджується довідкою Калинівської сільської ради Носівського району Чернігівського області (а.с. 21). Відповідно до\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності"\~з наступними змінами, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору. За нормами ст.ст.\~120,\~123 ЦК УРСР, які діяли до ведення в дію\~Закону України "Про власність", кожен з членів колгоспного двору мали рівне право на майно колгоспного двору. Тобто, після введення в дію Закону України "Про власність" 15.04.1991 року у всіх членів колгоспного двору виникло право власності на все його майно в рівних частинах, в тому числі і на будинок з господарськими спорудами, які відносилися до цього колгоспного двору, які не втратили право на витребування частки. Таким чином, всі члени колгоспного двору мали рівну частку житлового будинку з господарськими спорудами, а саме по 1/5 частині. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 16). 28 січня 2008 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Калинівської сільської ради Носівського району Чернігівської області Набок В.І., зареєстрований в реєстрі за № 102, яким заповіла\~\~ [PERSON] все своє майно. (а.с. 18). З копії спадкової справи заведеної Носівською районною державною нотаріальною конторою від 7 серпня 2012 року за № 239/2012 вбачається, що у встановлений законодавством 6-місячний строк спадщину померлої [PERSON] прийняв позивач [PERSON] , отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 1,8304 га, кадастровий номер 7423881500:02:0011:0667 та свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,1342 га, кадастровий номер 7423881500:02:0011:0666 (а.с. 47-49). Державним нотаріусом Носівської районної державної нотаріальної контори Перев`язко Л.М. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/5 частку житлового будинку [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Як передбачено\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (статті 1233, 1235 ЦК України). Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину судом не встановлено. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача [PERSON] в частині визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на 1/5 частину житлового будинку [ADDRESS] . Щодо заявлених позивачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] вимог про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який входив до суспільної групи колгоспний двір, у зв`язку з припиненням існування колгоспного двору, суд приходить до наступних висновків. Існування колгоспного двору припинено 15 квітня 1991 року на підставі набуття чинності Закону України "Про власність". Усі члени колгоспного двору мали право на вказаний вище будинок з господарськими будівлями та спорудами по 1/5 частині кожен, що підтверджується матеріалами справи і не спростовано відповідачем. З огляду на викладене, всі члени колгоспного двору, які були такими станом на 15 квітня 1991 року, мали право спільної сумісної власності на майно колгоспного двору, яким слід вважати і позивача, який не вибув з членів двору, та не втратив права на частку в його майні, яка визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. За встановлених обставин суд приходить до висновку про те, що в частині визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який входив до суспільної групи колгоспний двір, у зв`язку з припиненням існування колгоспного двору позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved