Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

01 березня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївської області про визнання права власності на 1/2 частку житлового будинку в порядку спадкування. На обґрунтування своїх вимог вказала, що 17 грудня 2014 року померла її матір [PERSON], смерть якої було зареєстровано 17 грудня 2014 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївської області за актовим записом № 29. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок, розташований за адресою: с. Широколанівка, вул. Центральна, 54 Веселинівського району Миколаївської області. Чоловік померлої [PERSON] за життя визнав своє право власності на частку у спільному майні подружжя, зокрема, право власності на 1/2 частку житлового будинку № 54, розташованого по вул. Центральній в с. Широколанівка Веселинівського району Миколаївської області, що підтверджується рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 29 березня 2016 року по справі № 472/63/16-ц. Внаслідок цього до складу спадщини увійшла 1/2 частка вищевказаного житлового будинку. За життя [PERSON] склала заповіт, але належний їй житловий будинок не був охоплений заповітом. Вона (позивач), як дочка спадкодавця, прийняла спадщину за заповітом та за законом після смерті матері, про що подала заяву до Веселинівської державної нотаріальної контори, на підставі якої було заведено спадкову справу за № 49/2015 року. Після витоку шести місяців з часу відкриття спадщини, вона звернулася до Веселинівської державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, в тому числі і на 1/2 частку житлового будинку. Нотаріус, оглянувши документи на спадкове майно, відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частку житлового будинку у зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ про належність спадкового майна спадкодавцеві. Тому, вона звернулася з відповідним позовом до суду та просить визнати за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку з усіма господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: с. Широколанівка, вул. Центральна, 54 Веселинівського району Миколаївської області, успадковану нею після смерті матері - [PERSON], яка померла 17.12.2014 року. 27 березня 2017 року судом було постановлено ухвалу про залучення до участі у справі співвідповідача [PERSON]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] зменшила позовні вимоги, а саме: просить суд визнати за нею право власності на 1/4 частку житлового будинку з усіма господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: с. Широколанівка, вул. Центральна, 54 Веселинівського району Миколаївської області, успадковану нею після смерті матері - [PERSON], яка померла 17.12.2014 року. Суду пояснила, що 17 грудня 2014 року померла її матір [PERSON] та після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частку житлового будинку № 54, розташованого по вул. Центральна в с. Широколанівка Веселинівського району. За рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 29.03.2016 року було визнано за чоловіком [PERSON] право власності на іншу 1/2 частку житлового будинку. Після смерті матері право на успадкування отримала вона та її брат [PERSON], вона прийняла спадщину шляхом подання заяви до нотаріуса, а інший спадкоємець її брат [PERSON] не встиг прийняти спадщину, оскільки помер 23 грудня 2014 року. Однак, його дочка [PERSON] подала до нотаріуса заяву та прийняла спадщину після смерті своєї баби [PERSON], тобто вона має право на на 1/4 частку даного житлового будинку. З врахуванням цього, просить суд задовольнити її позовні вимоги та визнати за нею право власності на 1/4 частку житлового будинку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] просив задовольнити позовні вимоги позивача з підстав, які викладені в позовній заяві, а саме: визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частку житлового будинку № 54, розташованого по вул. Центральній в с. Широколанівка Веселинівського району Миколаївської області, з господарчими будівлями та спорудами, успадковану нею після смерті матері - [PERSON], яка померла 17.12.2014 року в с. Широколанівка Веселинівського району Миколаївської області. Співвідповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов визнали повністю та не заперечують щодо визнання за [PERSON] право власності на 1/4 частку житлового будинку № 54, розташованого по вул. Центральній в с. Широколанівка Веселинівського району Миколаївської області, успадковану нею після смерті матері - [PERSON], яка померла 17.12.2014 року в с. Широколанівка Веселинівського району Миколаївської області. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївської області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений своєчасно, але до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника та визнання позову. Суд за згодою позивача [PERSON], представника позивача [PERSON], співвідповідача [PERSON], представника співвідповідача [PERSON] відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає можливим розглядати справу у відсутність представника відповідача [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївської області. Заслухавши пояснення позивача [PERSON] представника позивача [PERSON], співвідповідача [PERSON], представника співвідповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та з урахуванням наданих доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 17 грудня 2014 року в с. Широколанівка Веселинівського району Миколаївської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ФП № 209529, виданим 17 грудня 2014 р. (а.с. 6). Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої у тому числі увійшов житловий будинок, розташований за адресою: с. Широколанівка, вул. Центральна, 54 Веселинівського району Миколаївської області. Чоловік померлої [PERSON] за життя визнав своє право власності на частку у спільному майні подружжя, зокрема, право власності на 1/2 частку житлового будинку № 54, розташованого по вул. Центральній в с. Широколанівка Веселинівського району Миколаївської області. Відповідно до рішення Веселинівського районого суду Миколаївської області від 29 березня 2016 року, яке набрало законної сили 11 травня 2016 року, було визнано за [PERSON], [INFO], право власності на 1/2 частку житлового будинку № 54, розташованого по вулиці Центральній в с. Широколанівка Веселинівського району Миколаївської області. - (а.с.20-22). 06 квітня 2016 року в смт. Веселинове Миколаївської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ФП № 237316, виданим 07 квітня 2016 року. Оскільки [PERSON] заповіту щодо житлового будинку не склала, то у відповідності зі ст. 1261 ЦК України право на спадкування за законом у першу чергу набули позивач [PERSON], як її дочка, чоловік спадкодавця [PERSON] та співвідповідач [PERSON], так як її батько [PERSON] (син спадкодавця) помер 23 грудня 2014 року. В установлений законом строк позивач звернулася до Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області із заявою про прийняття спадщини. Після витоку шестимісячного строку позивач звернулася до нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину за законом, але нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ про належність спадкового майна спадкодавцеві, про що було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17 лютого 2017 року - (а.с. 10). Співвідповідач [PERSON] також подала 12 травня 2015 року до Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області заяву про прийняття спадщини, зазначеної в заповіті, та не охопленої заповітом, а тому є особою, яка прийняла спадщину. [PERSON] 12 травня 2015 року подав до Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області заяву про відмову від одержання обов'язкової частки в спадщині. Таким чином, в позасудовому порядку позивач позбавлена можливості оформити своє право власності на успадковане майно через відсутність правовстановлюючого документу. Відповідно до ст.16 ЦК України одним із способів захисту порушеного права чи інтересу може бути визнання права. Крім того, ст.ст. 1218, 1268 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, і що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 01 жовтня 2015 року секретарем виконкому [PERSON] сільської ради [PERSON] позивачеві було видано дублікат Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок замість втраченого, за даними якого, 19 липня 1998 року [PERSON] сільською радою Веселинівського району Миколаївської області видано [PERSON] свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, згідно з яким житловий будинок, розташований в с. Широколанівка по вул. Леніна, 54, дійсно належить [PERSON] на праві особистої власності - (а.с.28). 05 лютого 2016 року [PERSON] сільською радою Веселинівського району було прийнято розпорядження № 02-р "Про перейменування вулиць, провулка сіл Широколанівка і Піщаний Брід та ліквідацію атрибутів тоталітарного режиму", яким вулицю Леніна перейменовано на вулицю Центральна - (а.с. 29). Зазначене свідчить, що [PERSON] на законних підставах володіла житловим будинком, розташованим в с. Широколанівка по вул. Центральній, 54 Веселинівського району Миколаївської області. Виходячи з цього, до складу спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті [PERSON], входить 1/2 частка спадкового будинку, проте позивач не може оформити належне їй право власності на 1/4 частку вказаного будинку в порядку спадкування за законом відповідно до вимог закону з тих підстав, що відсутній правовстановлюючий документ про належність спадкового майна спадкодавцеві. Оскільки позивач прийняла спадщину в установлений ст. 1270 ЦК України строк, то спадщина належить їй з часу її відкриття. Із дослідженої фотокопії спадкової справи № 49/2015, заведеної після смерті 17 грудня 2014 року [PERSON] (а.с. 56-101), вбачається, що за життя [PERSON] на випадок своєї смерті склала заповіти. Так, згідно з заповітом, посвідченим 17 жовтня 2005 року державним нотаріусом Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області, належну їй квартиру № 15, що розташована в с. Широколанівка по вул. Леніна, 56-а, Веселинівського районного суду Миколаївської області, [PERSON] заповіла сину [PERSON]. Згідно з заповітом, посвідченим 15 квітня 2008 року секретарем виконкому [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 8,46, заповіла [PERSON], а грошові внески заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному. Судом встановлено, що житловий будинок, розташований в с. Широколанівка Веселинівського району Миколаївської області по вул. Центральна (Леніна), 54, заповітом охоплений не був. Згідно зі ст. 1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. Згідно зі ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Із дослідженої фотокопії спадкової справи № 110/2016, заведеної після смерті 06 квітня 2016 року [PERSON] (а.с. 115-174), вбачається, що до приватного нотаріуса [PERSON] з заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] 31 серпня 2016 року, яка отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом, в тому числі на 1/2 частку житлового будинку, що знаходиться в с.Широколанівка, вул. Центральна,54 Веселинівського району Миколаївської області. Відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Таким чином, виходячи з викладеного, враховуючи, що позивач прийняла спадщину в установленому законом порядку, однак, не може отримати свідоцтво про право на спадщину через втрату правовстановлюючого документу, та, враховуючи, що спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON], яка померла 17.12.2014 року, в порядку спадкування за законом прийняли позивач [PERSON] та свіввідповідач [PERSON], та, приймаючи до уваги, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, то суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved