Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

У лютому 2019 року ТОВ «Фінансова компанія «Преміум актив» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у сумі 8120,55 гривень. Свої вимоги позивач мотивує тим, що між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та [PERSON] був укладений договір №3450901437-017802 від 13.07.2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Цей договір було укладено в електронному виді шляхом реєстрації відповідача на відповідному сайті і виконання ним відповідних дій, які свідчать про укладення договору. ТОВ «Фінансова компанія є гроші» свої зобов`язання за вказаними умовами договору виконав та надав відповідачу суму коштів, яка була обумовлена сторонами договору, однак відповідач в порушення умов договору належним чином свої зобов`язання не виконує, а тому у нього виникла заборгованість по сплаті кредиту у розмірі 8120,55 грн., яка складається з наступного: 1500,00 грн. заборгованість за кредитом, 2975,55 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3645,00 грн. заборгованість за пенею. У подальшому між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та ТОВ «Фінансова компанія «Преміум актив» було укладено договір факторингу №0111/2 відповідно до якого позивач набув прав кредитора за вказаним вище кредитним договором, про що письмово було повідомлено відповідача по справі. Враховуючи заборгованість відповідача по вказаному вище кредитному договору, та ухилення його від її сплати, вважаючи свої права порушеними позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Представник позивача у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, тому суд відповідно до ч.1 ст.280, ч.4 ст.223 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у зв`язку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи представника позивача. Згідно ч.2 ст.281 розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст.509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору №3450901437-017802 від 13.07.2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, сторони уклали в електронному виді шляхом реєстрації відповідача на відповідному сайті і виконання ним відповідних дій, які свідчать про укладення договору, вказаний договір про надання кредиту. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до норм ст. 13 вказаного вище ЗУ\~«Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця. Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 цього закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12, ч. 1 ст. З Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом, який зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторін». Так, виходячи з вищезазначеного, договір №3450901437-017802 від 13.07.2018 року є письмовим правочином, який відповідає формі передбаченої ст.ст. 207,208,1047, 1055 ЦК України, оскільки він вчинений в письмовій формі, підписаний уповноваженими особами, що підтверджується досягнення всіх істотних умов договору. ТОВ «Фінансова компанія є гроші»\~свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу позику у розмірі, встановленому Договором. Платіжним повідомленням від 13.07.2018 року підтверджується, що позивачем було перераховано видачу займу на карту відповідача у розмірі 1500,00 гривень (а.с.25). Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно із\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання повинен сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно п.2.1. Договору позикодавець на умовах цього договору надає позичальнику кошти у позику на умовах фінансового кредиту, що виражена у грошових коштах у національній валюті України, відповідно до заявки на отримання позики, та відповідно до умов цього договору, а позичальник зобов`язується отримати (прийняти) та повернути позику та сплатити суму процентів користування позикою в порядку і в строк визначений цим Договором. Відповідно до умов п.10.1.3. договору позичальник зобов`язується вчасно повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою. Строк, на який надається позика за цим договором становить 31 день, що встановлено п. 5.2 вказаного договору. Відповідно до умов вказаного договору сума процентів за користування позикою становить 545,55 грн. за 31 день. Проценти за користування позикою становлять 2% за кожен день користування позикою, що становить 730 процентів річних. Таким чином, судом із умов вказаного кредитного договору вбачається, що сторони визначили усі істотні умови вказаного договору, зокрема порядок надання, погашення кредиту та нарахування і сплати відсотків за його користування, строк дії вказаного договору та відповідальність сторін. Так, відповідно п. 7.1. Договору у випадку порушення (прострочення) позичальником строку повернення позики та/або оплати суми процентів за користування позикою, позикодавець має право додатково, крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з позичальника пеню у розмірі 3,00% від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. Також судом вбачається, що сторони даною угодою визначили графік погашення платежів та детальний розпис загальної вартості кредиту. Таким чином суд приходить до обґрунтованого висновку, що відповідач належним чином був ознайомлений із умовами отримання вказаного кредиту, порядком його користування та термінами сплати як тіла кредиту так і процентів за його користування, про що свідчить його електронний цифровий підпис на вказаному вище договорі. Також суд бере до уваги, що доказів зворотного матеріали справи не містять та самим відповідачем надані не були, хоча останній належним чином був повідомлений про позовні вимоги позивача та доводи, якими вони обґрунтовані, що стверджується відповідним поштовим повідомленням про вручення останній копії позовної заяви з додатками. Відповідно до договору про надання фінансових послуг факторингу №0111/2 від 01.11.2018 року, укладеного між ТОВ «Фінансовою компанією «Преміум актив» та ТОВ «Фінансова компанія є гроші», був укладений договір факторингу, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами в тому числі і кредитним договором №3450901437-017802 від 13.07.2018 року, за яким відповідач являється боржником, що стверджується відповідним витягом з додатку до договору факторингу, що знаходиться в матеріалах справи. Згідно із\~ст. 1079 ЦК України\~сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Відповідно до ст.512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1\~ст. 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до\~ст. 1082 ЦК України\~боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Разом із тим, як вбачається із кредитного договору №3450901437-017802 від 13.07.2018 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та [PERSON] , зокрема в п. 5.4 був встановлений термін повернення позики і в тому числі процентів не пізніше 12.08.2018 року включно. Отже, право грошової вимоги до позивача перейшло 01.11.2018 року після переходу грошової вимоги заборгованості фактор має право нараховувати, як новий кредитор, проценти, штрафні санкції та інші обов`язкові платежі відносно боржників у разі невиконання ними вимог кредитних договорів по сплаті обов`язкових платежів, строк сплати яких не настав на дату підписання цього договору, але настане у майбутньому. Таким чином, право нараховувати проценти та пеню за кредитом припинилося зі спливом строку кредитування 12.08.2018 року, а тому вимога позивача про стягнення заборгованості за нарахованими процентами за період з 13.08.2018 року по 01.11.2018 року, а також обумовлену в договорі неустойку є необґрунтованою. Із розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 12.08.2018 року сума заборгованості за згаданим договором становить 2045,55 грн., яка складається з наступного: 1500,00 грн. заборгованість за кредитом, 545,55 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом (а.с.20-23). За таких обставин, суд приходить до висновку, що із [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Преміум актив" підлягає до стягнення заборгованість за кредитом в сумі 1500 грн. та заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 545,55 грн., а тому позовна заява підлягає частковому задоволенню. Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Outcome: partial