Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

Позивач, КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» в липні 2013 року звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд зобов'язати [PERSON] звільнити земельну ділянку площею 610,38 кв.м., що знаходиться на території, яка відведена КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві за адресою: [ADDRESS], з наданням їй компенсації в розмірі ринкової оцінки майна та експертної оцінки земельної ділянки з поліпшенням на підставі висновку судової експертизи, судові витрати, пов'язані з розглядом справи просить покласти на відповідача. В процесі розгляду справи позивач уточнив свої вимоги, просив зобов'язати [PERSON] звільнити земельну ділянку площею 610,38 кв.м., що знаходиться на території, яка відведена КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER] після сплати КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» компенсації в розмірі 740 275,00 грн., судові витрати, пов'язані з розглядом справи просить покласти на відповідача. 16 листопада 2017 року позивач змінив свої позовні вимоги, виклав їх в остаточній редакції та просив зобов'язати [PERSON] звільнити земельну ділянку площею 610,38 кв.м., що знаходиться на території, яка відведена КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER] після сплати КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» компенсації в розмірі 878 811,00 грн., судові витрати, пов'язані з розглядом справи просить покласти на відповідача. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Київської міської ради від 28 грудня 2010 року № 530/5342 «Про надання земельної ділянки комунальному підприємству «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві на території Русанівських садів (відрізок від садового товариства «Мічуренець» до садового товариства «Рубін») у Дніпровському районі м. Києва КП «Дирекції будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» надано в постійне користування вказана земельна ділянка та видано державний акт від 14 лютого 201 року серія [NUMBER]. В межах земельної ділянки, яка відведена Дирекції відповідно до вищезазначеного рішення КМР № 530/5342, знаходиться земельна ділянка [ADDRESS], площею 610,38 кв.м., кадастровий номер [NUMBER], яка підпадає під межі будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві. З метою створення умов для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві 16 грудня 2005 року Київською міською радою було прийнято рішення № 607/3068 «Про винесення з траси будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену частини садових ділянок Русанівських і Воскресенських садів» зі змінами та доповненнями, яким затверджено перелік земельних ділянок на території Русанівських та Воскресенських садів у Дніпровському районі м. Києва, які підлягають вилученню (викупу) для суспільних потреб м. Києва при будівництві Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену (зі змінами та доповненнями), згідно якого Дирекція доручено викупити земельні ділянки на території Русанівських та Воскресенських садів, які знаходяться у приватній власності громадян, з вирішенням майново-правових питань в повному обсязі відповідно до законодавства або забезпечити компенсацію громадянам, які не оформили прав власності і ділянки яких підлягають винесенню з траси будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену, за земельні ділянки, зелені насадження, садові будинки та інші споруди, що підлягають знесенню в зв'язку з будівництвом Подільського мостового переходу та лінії метрополітену. Серед цього переліку зазначено і земельну ділянку [ADDRESS], площею 610,38 кв.м., кадастровий номер [NUMBER] яка входить до меж площі землі, яка відведена Дирекції і знаходиться на території Садівницького товариства «Сад-будівник», та підпадає під межі будівництва Подільського мостового переходу. Фактичне користування вищезазначеної земельною ділянкою здійснює [PERSON] Враховуючи наявність у Дирекції державного акту про право постійного користування земельною ділянкою на території Русанівських садів (відрізок від садового товариства «Мічурінець» до садового товариства «Рубін») у Дніпровському районі м. Києва від 14 лютого 2011 року (серія [NUMBER]), що підтверджує законне землекористування позивача спірною земельною ділянкою, жодних прав, в розумінні ЗК України, на вказану земельну ділянку у відповідача немає. На даний час рішення КМР № 530/5342 не скасовано та є легітимним. Крім того, СТ «Сад-будівник», членом якого є [PERSON] дане рішення КМР № 530/5342 було оскаржено до Окружного адміністративного суду м. Києва. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 листопада 2011 року по справі № 2а-7830/10/2670 у задоволенні позову СТ «Сад-будівник» було відмовлено повністю. Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 листопада 2011 року по справі № 2-а-7830/10/2670 було залишено без змін Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2012 року та Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20 червня 2013 року по справі № К/9991/67417/12. Судом було встановлено, що СТ «Сад-будівник» не доведено факт порушення його прав, свобод та інтересів Рішенням КМР № 530/5342 та вданим на його підставі Державним пактом про право постійного користування земельною ділянкою КМР № 530/5342 та виданим на його підставі Державним актом про право постійного користування земельною ділянкою серії [NUMBER], оскільки не доведено свої права на відповідну земельну ділянку. Відповідно до земельно-кадастрової інформації на момент прийняття КМР Рішення № 530/5342 від 28 грудня 2010 року землекористувачем спірної земельної ділянки було Міністерство міського та сільського будівництва. Жодних доказів, які б підтверджували передачу відповідної земельної ділянки у власність, постійне користування, оренду та на іншому праві СТ «Сад-будівник», суду надано не було, таким чином СТ «Сад-будівник"» не було станом на час прийняття оскаржуваного рішення землекористувачем земельної ділянки, а тому надання земельної ділянки Дирекції не потребувало попереднього вилучення її у СТ «Сад-будівник». Оскільки, відповідач [PERSON] здійснює фактичне користування спірною земельною ділянкою [ADDRESS], площею 610,38 кв.м., кадастровий номер [NUMBER], яка знаходиться в межах земельної ділянки та відведена Дирекції, виключно на підставі членства в даному СТ «Сад-будівник», то в неї, також відсутні будь-які підтвердження законного користування, в розумінні ЗК України, спірною земельною ділянкою. Відповідач, який фактично здійснює постійне користування земельною ділянкою, не надала згоди на добровільне звільнення земельної ділянки, з наданням компенсації згідно рішення Київської міської ради, чим порушила права землекористувача на використання вказаної земельної ділянки. Ухвалою суду від 25 липня 2013 року відкрито провадження у справі (суддя Антипова Л.О.). Довідкою від 29 серпня 2013 року розгляд справи знято зі складу в зв'язку з хворобою судді, справа призначена до розгляду на 06 листопада 2013 року. Довідкою від 06 листопада 2013 року розгляд справи знято зі складу в зв'язку з хворобою судді, справа призначена до розгляду на 24 грудня 2013 року. Ухвалою суду від 24 грудня 2013 року задоволено клопотання представника позивача про направлення справи для проведення судової будівельно-технічної експертизи, провадження по справі зупинено до проведення експертизи. Ухвалою суду від 24 грудня 2014 року провадження у справі відновлено, справу призначено до розгляду на 22 січня 2015 року. Ухвалою суду від 06 лютого 2015 року в задоволенні заяви представника відповідача [PERSON] про відвід судді - відмовлено. Крім того, ухвалою суду від 06 лютого 2015 року, в задоволенні повторної заяви представника відповідача [PERSON] про відвід судді - відмовлено. Довідкою від 12 лютого 2015 року фіксування судового процесу не здійснювалось, оскільки сторони в судове засідання не з'явились, розгляд справи перенесено на 18 березня 2015 року. Ухвалою суду від 18 березня 2015 року в задоволенні заяви представника відповідача про відвід судді - відмовлено. 18 березня 2015 року задоволено клопотання представника відповідача про виклик експерта, оголошено перерву до 20 березня 2015 року. Ухвалою суду від 20 березня 2015 року в задоволенні заяви представника відповідача про відвід судді - відмовлено, у справі оголошено перерву до 28 квітня 2015 року для повторного виклику свідка 14 травня 2015 року у справі оголошено перерву до 28 серпня 2015 року для повторного виклику представника позивача. В судовому засідання, призначеному на 28 серпня 2015 року допитано експерта, оголошено перерву до 12 жовтня 2015 року за клопотанням представника відповідача. 12 жовтня 2015 року у справі оголошено перерву до 29 жовтня 2015 року для підготовки думки про доцільність проведення експертизи. Розпорядженням в.о.керівника апарату Дніпровського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2015 року щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ, судову справу № 755/17570/13-ц призначено до повторного автоматизованого розподілу. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, розгляд даної справи визначено судді Яровенко Н.О. Довідкою від 29 жовтня 2015 року звукозаписувальний технічний запис не здійснювався в зв'язку з неявкою сторін, справу призначено до розгляду на 26 листопада 2015 року. Довідкою від 26 листопада 2015 року розгляд справи знятий зі складу в зв'язку з перебуванням головуючої судді у колегії суддів по іншій справі, розгляд справи призначено на 21 грудня 2015 року. В судовому засіданні, призначеному на 21 грудня 2015 року, клопотання представника відповідача щодо призначення повторної експертизи залишено без розгляду, оголошено перерву до 29 січня 2016 року. 29 січня 2016 року оголошено перерву до 19 лютого 2016 року для виклику сторін та задоволення клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи. Довідкою від 19 листопада 2016 року розгляд справи знятий зі складу в зв'язку з перебуванням головуючої судді на лікарняному, розгляд справи призначено на 17 березня 2016 року. Довідкою від 17 березня 2016 року розгляд справи знятий зі складу в зв'язку з перебуванням головуючої судді на лікарняному, розгляд справи призначено на 11 квітня 2016 року. В судовому засіданні, призначеному на 11 квітня 2016 року задоволено клопотання представника відвідача про витребування з КП «КМБТІ» копії інвентаризаційної справи нерухомого майна (садового будинку), яке знаходиться а СТ «Сад-будівник», земельна ділянка [ADDRESS], оголошено перерву до 17 травня 2016 року. 17 травня 2016 року оголошено перерву до 13 червня 2016 року в зв'язку з повторним витребуванням документів. 13 червня 2016 року в судовому засіданні оголошено перерву до 04 липня 2016 року для виклику експерта. 04 липня 2016 року в судовому засіданні оголошено перерву до 20 липня 2016 року для виклику експерта. 20 липня 2016 року оголошено перерву до 15 серпня 2016 року для підготовки клопотання про проведення експертизи. Ухвалою суду від 15 серпня 2016 року за клопотанням представника відповідача у справі призначено додаткова судова будівельно-технічна експертиза, провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 16 листопада 2017 року провадження у справі відновлено, судове засідання призначене на 15 січня 2018 року. Представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав викладених в уточненій позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечують, пояснили суду, що відповідач є належним користувачем даної земельної ділянки. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено в новій редакції. У відповідності до п.п. 9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до положень ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться за межами території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Рішення про розмежування земель державної і комунальної власності в межах населених пунктів приймають відповідні сільські, селищні, міські ради за погодженням з органами виконавчої влади, а за межами населених пунктів - органи виконавчої влади за погодженням з відповідними органами місцевого самоврядування. (п. 12 Розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання). Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Київської міської ради «Про винесення з траси будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену частини садових ділянок Русанівських та Воскресенських садів» від 16 грудня 2005 року № 607/3068, із змінами і доповненнями, внесеними рішенням Київської міської ради від 14 червня 2007 року № 764/1425, затверджено перелік земельних ділянок садівницьких товариств і фізичних осіб на території Русанівських та Воскресенських садів у Дніпровському районі м. Києва, які підлягають вилученню (викупу) для суспільних потреб м. Києва - будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену; доручено КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» від імені Київської міської ради для забезпечення суспільних потреб м. Києва викупити земельні ділянки на території Русанівських та Воскресенських садів, які знаходяться у приватній власності громадян, з вирішенням майново-правових питань в повному обсязі, відповідно до законодавства та забезпечити компенсацію громадянам, які не оформили прав власності і ділянки яких підлягають винесенню з траси будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену, за земельні ділянки, земельні насадження, садові будинки та інші споруди, адреси яких зазначені в додатку 1 до цього рішення на підставі матеріалів земельної інвентаризації та довідок садових товариств; попередити власників земельних ділянок, які підлягають викупу для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену, про їх викуп для суспільних потреб (а.с.8-10, т. 1). Згідно Додатку 1 до рішення Київради від 16 грудня 2005 року № 607/3068, затверджено перелік земельних ділянок садівницьких товариств та приватних осіб Русанівських та Воскресенських садів, які підлягають вилученню (викупу) для суспільних потреб м. Києва - прокладання траси Подільського мостового переходу та лінії Київського метрополітену, до якого, серед іншого належить земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11-13, т. 1). 28 грудня 2010 року Київською міською Радою було винесено рішення № 530/5342 «Про надання земельної ділянки комунальному підприємству «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві на території Русанівських садів (відрізок від садового товариства «Мічурінець» до садового товариства «Рубін») у Дніпровському районі м. Києва, відповідно до якого Комунальному підприємству «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» було надано, за умови виконання пункту 4 цього рішення, в постійне користування земельну ділянку загальною площею 6,32 га для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві на території Русанівських садів (відрізок від садового товариства «Мічуренець» до садового товариства «Рубін») у Дніпровському районі м. Києва, в тому числі: площею 6,12 га - за рахунок земель запасу промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення та площею 0,20 га - за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування (а.с.23, т. 1). В подальшому на підставі рішення Київської міської ради від 28 грудня 2010 року № 530/5342, Комунальному підприємству «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» було видано державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, площею 6,3204 га, яка розташована на території Русанівських садів (відрізок від садового товариства «Мічурінець» до садового товариства «Рубін») у Дніпровському районі м. Києва для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві (а.с.24, т. 1). Відповідно до кадастрового номеру [NUMBER], земельна ділянка [ADDRESS], площею 610,38 кв.м., перебуває у фактичному користуванні [PERSON], що не заперечується сторонами у справі. В порядку виконання наведених рішень, позивач звертався до відповідача з листом про визначення варіанту компенсації відповідно до рішення Київради від 14 червня 2007 року № 764/1425 і укладення угоди з Дирекцією будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва (а.с. 16,18, 19, 20, т. 1), однак відповідач так і не надала згоду на звільнення ділянки таким чином. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 листопада 2011 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2011 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20 червня 2013 року, позовні вимоги СТ «Сад-будівник» про визнання рішення Київської міської ради від 28 грудня 2010 року № 530/5342 «Про надання земельної ділянки комунальному підприємству «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві на території Русанівських садів (відрізок від садового товариства «Мічуренець» до садового товариства «Рубін») у Дніпровському районі м. Києва недійсним були залишені без задоволення (а.с.38-42, т. 1). Відповідно до ч. 1 ст. 92 ЗК України, право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Громадяни та юридичні особи набувають право постійного користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених Земельним кодексом України. (ст.ст. 9, 12 ЗК України). Надання у постійне користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому статтями 149, 151 ЗК України. Право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її користувачем документа, що посвідчує право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: підготовка висновків щодо надання або вилучення в установленому законом порядку земельних ділянок, що проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 ЗК України, в редакції чинній на 30 листопада 2010 року). Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 ЗК України в редакції чинній на 25 грудня 2013року). Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою. Форми державних актів на право власності на земельну ділянку, право постійного користування земельною ділянкою затверджуються Кабінетом Міністрів України (ст. 126 ЗК України в редакції чинній на 30 листопада 2010року). Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (ст. 126 ЗК України в редакції чинній на 25 грудня 2013року). Надання земельних ділянок підприємствам, установам та організаціям, що належать до державної або комунальної власності, у постійне користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок. Порядок надання у постійне користування земельних ділянок цим суб'єктам передбачено статтями122 і 123 ЗК України. Згідно положень ч. 1, 7 ст. 149 ЗК України, земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом. Київська, Севастопольська міські державні адміністрації вилучають земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, в межах їх територій для всіх потреб, крім випадків, визначених частиною дев'ятою цієї статті. Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків. Згідно висновку № 14 891/16-43 за результатами проведення додаткової судової оціночно - будівельної та оціночно-земельної експертизи від 22 серпня 2017 року, складеної судовим експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Гучко О.В., ринкова вартість земельної ділянки площею 610,38 кв.м., що знаходиться на території Садівницького товариства «Сад-будівник» за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер [NUMBER]) становить 805 549,00 грн.; імовірна вартість збитків, відшкодувань і витрат на поліпшення (завезення родючого ґрунту) земельної ділянки площею 610,38 кв.м., що знаходиться на території Садівницького товариства «Сад-будівник» за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер [NUMBER]) в Дніпровському районі м. Києва, станом на дату оцінки 31 липня 2017 року складає 60 004,00 грн.; імовірна ринкова вартість зелених насаджень, що знаходяться на території Садівницького товариства «Сад-будівник» по [ADDRESS] (кадастровий номер [NUMBER]) в Дніпровському районі м. Києва, станом на дату оцінки 31 липня 2017 року складає 828,00 грн., імовірна ринкова вартість зелених насаджень, що зазначені в переліку, наданому на дослідження, які знаходились на земельній ділянці по [ADDRESS] (кадастровий номер [NUMBER]) у Дніпровському районі м. Києва у м. Києві без врахування зелених насаджень, які наявні на земельній ділянці, станом на дату оцінки 31 липня 2017 року, мала бути 4 484,00 грн.; імовірна ринкова вартість збитків у зв'язку з неотриманням врожаю можна було б отримати на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] в Дніпровському районі м. Києва, станом на дату оцінки складає 7 946,00 грн. В тому числі, імовірна ринкова вартість збитків у зв'язку з неотриманням врожаю можна було б отримати з плодоягідних багаторічних насаджень, знаходяться на території Садівницького товариства «Сад-будівник» по [ADDRESS], на дату оцінки 31 липня 2017 року становить 2 222,00 грн.; імовірна ринкова вартість збитків в зв'язку з неотриманням врожаю, можна було б отримати з плодоягідних багаторічних насаджень, що зазначені в переліку, наданому на дослідження, які знаходились на земельній ділянці по [ADDRESS] (кадастровий номер [NUMBER]) в Дніпровському районі м. Києва без врахування вартості збитків у зв'язку з неотриманням врожаю можна було б отримати з плодоягідних багаторічних насаджень, які наявні на земельній ділянці, станом на дату оцінки 31 липня 2017 року мала бути 5 724,00 грн. (а.с. 3-17, т. 2). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, враховуючи висновок експертизи та те, що право постійного користування позивача - КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» на земельну ділянку підтверджується Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою від 14 лютого 2011 року (Серія [NUMBER]), відповідач не надає згоди на добровільне звільнення земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер [NUMBER]), взявши до уваги те, що на час розгляду справи відповідач не отримала від позивача грошової компенсації, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню шляхом зобов'язання звільнити відповідача вищевказану земельну ділянку, але після сплати позивачем грошової компенсації за земельну ділянку. Аналізуючи вищевикладене, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва», відповідач [PERSON] зобов'язана звільнити земельну ділянку площею 610,38 кв.м., що знаходиться на території, яка відведена КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в Києві за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер [NUMBER]), після сплати їй КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» компенсації в розмірі 878 811,00 грн. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 114,70 грн. та 8 808,00 грн. витрат за проведення експертизи. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved