Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

03 січня 2014 року [PERSON] звернулася у суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування вимог зазначає, що 07 березня 2013 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них [INFO] року народилася дочка [PERSON]. Подружні стосунки з відповідачем не склалися, останній з нею та дитиною не проживає. Вона навчається у Східноєвропейському національному університеті ім. Лесі Українки, стипендії не отримує. Дитину їй допомагає утримувати її родина. Відповідач не працює, вихованням дитини не займається, матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, а тому позивач просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 200 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, та понесені нею судові витрати по наданню правової допомоги. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, і просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, погодившись сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 200 гривень. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, суд доходить висновку, що позовні вимоги належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони від шлюбу, який було зареєстровано 07 березня 2013 року Видричівською сільською радою Камінь-Каширського району Волинської області, мають одну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.2 зворот). Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, сторони у справі, як батьки дитини, зобов'язані її утримувати, до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України). У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження наявності між сторонами домовленості про розмір і порядок сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" визначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Аліменти стягуються на користь того із батьків з ким проживає дитина. Неповнолітня дочка сторін [PERSON] проживає з матір'ю і перебуває на її утриманні, чого відповідач у судовому засіданні не заперечив. [PERSON], будучи особою працездатного віку, матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає, а тому суд доходить висновку про необхідність стягнення з нього аліментів на користь позивача [PERSON] Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу - визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів, суд бере до уваги матеріальне становище відповідача, який офіційно не працевлаштований, разом з тим є працездатним, інших утриманців немає, відсутність даних про незадовільний стан його здоров'я, та вважає, що позов необхідно задовольнити повністю у межах заявлених позивачем вимог. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення в частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць до негайного виконання. Задовольняючи позовні вимоги, суд, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, п. 1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. та на користь позивача понесенні останньою та документально підтвердженні судові витрати за надання правової допомоги у розмірі 160 грн.

Outcome: approved