Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

Представник позивача 18.09.2015 року звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за комерційним кредитом. В своєму позові, представник позивача зазначив, що 20.12.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 3000 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на порушення відповідачем умов вищевказаного кредитного договору, на не виконання ним своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, внаслідок чого виникла загальна заборгованість за кредитним договором, яка, станом на 01.07.2015 року, за підрахунками банку, склала 21000,85 грн, і, яку позивач просив суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приват Банк» та судові витрати у в розмірі 1218 гривень по оплаті судового збору. В судове засідання сторони не з'явилися. 19.10.2015 року, до суду надійшла письмова заява від представника позивача, в якій він зменшив свої позовні вимоги, в зв"язку з наявним судовим наказом Новоодеського районного суду Миколаївської області від 24.11.2008 року, яким з відповідача було стягнуто на користь банку кредитну заборгованість станом на 19.10.2008 року в розмірі 3268,17 грн.. В зменшених позовних вимогах представник позивача, просив суд стягнути з відповідача заборгованість, яка підлягає достягненню станом на 01.07.2015 року в сумі 20741,96 грн., з яких: 11487,16 грн. загальний залишок заборгованості за відсотками; 8029,00 грн. заборгованості по комісії ; 250,00 грн. заборгованості по судовим штрафам (фіксована частина); 975,80 грн. заборгованості по судовим штрафам (процентна складова) та просив суд слухати справу у його відсутності, та можливістю розгляду справи в порядку заочного розгляду, у випадку неявки відповідача. Відповідач в судове засідання за викликом суду не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового розгляду справи, про що свідчить картка зворотного поштового повідомлення. Згідно зі ст.. 74 ч.5 ЦПК України, відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи. На адресу суду не надходило ніяких заяв від відповідача про відкладення розгляду справи, про розгляд справи у його відсутності, а також він не повідомляв суд про причини своєї неявки. Неявка відповідача в судове засідання за викликом, судом визнана без поважних причин. Справа, у відповідності з вимогами ст.ст.169, 224 ЦПК України, розглянута у відсутність представника позивача та у відсутність відповідача, на підставі наявності у справі достатніх даних про права та взаємовідносини сторін, в порядку заочного розгляду. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, між відповідачем і позивачем, 20.12.2007 року було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 3000 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач, отримавши 20.12.2007 року кредит, в порушення умов вищевказаного кредитного договору, не виконував своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, відсотків, комісії по ньому, внаслідок чого у нього перед кредитором виникла заборгованість за кредитним договором, яка, станом на 01.07.2015 року, за розрахунками банку, склала 21000,85 грн. Судовим наказом Новоодеського районного суду Миколаївської області від 24.11.2008 року з відповідача на користь банку було стягнуто кредитну заборгованість в розмірі 3268,17 грн., яка виникла станом на 24.11.2008 року. Позивач, в процесі судового розгляду справи, зменшив свої позовні вимоги і просив суд стягнути заборгованість відповідача за цим кредитним договором, яка виникла станом на 01.07.2014 року, у розмірі 20741,96 грн., з яких: -11487,16 грн. загальний залишок заборгованості за відсотками; -8029,00 грн. заборгованості по комісії ; -250,00 грн. заборгованості по судовим штрафам (фіксована частина); -975,80 грн. заборгованості по судовим штрафам (процентна складова) . Оскільки відповідач порушив умови кредитного договору, односторонньо не виконує належним чином своїх зобов'язань по цьому кредитному договору, порушує вимоги ст.ст.526, 530, 1054 ЦК України, тому, у відповідності до умов цього кредитного договору, згідно до вимог ст.ст.610-612,1050 ч.2 ЦК України, та беручи до уваги вимоги статтей 256, 259 ЦК України, суд вважає, що відповідач повинен нести відповідальність за невиконання кредитних зобов"язань та відшкодувати позивачу заборгованість по кредиту, виниклу станом на 01.07.2015 року в сумі 13764,96 грн., а не 20741,96 грн., як просив позивач, і яка складається з 11487,16 грн. - заборгованості за процентами і 2277,80 грн. - неустойки у виді пені і штрафу. Цей висновок суду грунтується на наступному. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пунктом 1 ч.2 статті 258 ЦК України передбачено, що вимог про стягнення неустойки застосовується спеціальна позовна давність строком в один рік. Як вбачається з обставин, викладених в позові і доданого до нього розрахунку заборгованості по кредитному договору, банком було нараховано відповідачу за весь час користування кредитом неустойку у виді комісії та пені в розмірі 8029,00 грн., а також 250 грн. штрафу (фіксована частина) та 975,80 грн. штрафу (процентна складова). З урахуванням вимог ст. 258 ч.2 ЦК України, з відповідача підлягає стягненню неустойка у виді пені за останній рік до дня звернення до суду з позовом, тобто, за період з моменту звернення до суду, а саме: з 01.07.2014 року по день звернення до суду - до 01.07.2015 року., що в грошовому еквіваленті складає 1302,00 грн. ( 8029,00 грн. - 6727,00 грн. = 1302, 00 грн.). Що ж стосується вимоги банку стосовно стягнення з відповідача штрафу (фіксованої частини) в розмірі 250,00 грн. за неналежне виконання ним грошового зобов"язання, то суд не може погодитися з задоволенням цієї частини вимог позивача. Так, згідно ч.3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до вимог цієї статті, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Як вбачається з обставин справи, банком в позові вже заявлено вимогу стосовно стягнення з відповідача 975,80 грн. штрафу (процентної складової), окрім цього, позивач ще й обчислив зазначену неустойку в фіксованому грошовому виразі, а саме: в розмірі 250,00 грн., що суперечить чинному законодавству. Відповідачем до ч.2 ст. 549 ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Тому, покладення банком на відповідача обов'язку зі сплати додатково штрафу у фіксованому розмірі в сумі 250 грн., являється порушенням чинного законодавства, що не відповідає вимогам ч.2 ст. 549 ЦК України, а тому ця частина заявлених позовних вимог задоволенню не підлягає. Виходячи з вищенаведеного, суд, вважає, що з з відповідача на користь банку за порушення та невиконання зобов'язань по вищезазначеному кредитному договору слід стягнути: - 11487,16 грн. загального залишку заборгованості за відсотками; - 1302,00 грн. заборгованості по комісії; - 975,80 грн. заборгованості по судовим штрафам (процентна складова), а всього стягнути заборгованість в розмірі -13764,96 грн. Згідно з вимогами ч.1 ст.88 ЦПК України, якщо позов судом задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, але не менше 243,60 грн., тому з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати в розмірі 243, 60 гривень.

Outcome: partial