Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

Позивач пред`явив даний позов і просить стягнути з відповідача заборгованість за використану теплову енергію в сумі 7 469 грн 37 коп та судові витрати по справі. Свій позов позивач мотивує тим, що відповідач є користувачем теплової енергії, що надає тепломережа, яка була надана і відповідачем використана, але не оплачена станом на 01.06.2017 р., борг склав 7 469 грн 37 коп, Представник позивача звернулася до суду із заявою про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення 1940201779088, у судове засідання не з"явився, про причину своєї неявки суд не повідомив. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, з»ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. За період з червня 2014 року по травень 2017 року, станом на 01 червня 2017 року у останнього утворилася заборгованість за отримані послуги з теплопостачання, яка становить 7469 грн. 37 коп, що підтверджується довідкою (а.с.3). Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інші юридичні факти. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору (п.1 ч.3 ст.20). Крім того, згідно п.п.5 та 10 ч.3 ст.20 вказаного Закону споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах. Відповідно до ч.1 ст.32 вказаного Закону плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно, відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Закріплена в п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати житлово-комунальних послуг у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України. Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.п.1, 13 постанови № 14 від 23.12.2011«Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» роз'яснено, що перелік вимог, визначених частиною першою статті 96 ЦПК України, які можуть розглядатися в порядку наказного провадження, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. А якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані в т.ч. житлово-комунальні послуги телебачення та радіомовлення (п. 3 ч.1 ст. 96 ЦПК України), судовий наказ може бути видано лише за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. За таких обставин суд приходить до висновку, що вказана справа підлягає розгляду в порядку позовного провадження, оскільки відповідач відмовився укладати письмовий договір з позивачем щодо надання послуг з теплопостачання. Оскільки відповідач, всупереч вказаним вище нормам законодавства, отримував послуги відповідача щодо теплопостачання, але не оплачував їхню вартість, суд приходить до висновку про порушення прав позивача, у зв*язку з чим повністю задовольняє позов останнього. У зв'язку із задоволенням даного позову, суд, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 1600 грн. 00 коп.

Outcome: approved