overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.11.1983 року, від якого мають двоє дітей, один з яких -повнолітній. Неповнолітня дочка [PERSON], [INFO], проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні. Позивач у підтвердження заявлених вимог, посилається на те, що відповідач проживає окремо від сім"ї з вересня 2015 року, не бере участі у вихованні дочки, не надає матеріальну допомогу на її утримання та не виконує жодних обов`язків батька. Оскільки позивачу важко одній утримувати дитину, тому просить стягувати з відповідача аліменти, на утримання дочки, в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні позивач, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, вимоги підтримала. Відповідач позов визнав, згідний сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі, вважає, що вимоги підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав: У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO] і її батьками в свідоцтві зазначені сторони у справі. Оскільки, відповідач добровільно не виконує свої обов"язки по наданню утримання на дитину, а має можливість, так як є забезпеченим, отримує пенсію, інших утриманців немає, тому заявлені вимоги підлягають задоволенню - стягнення аліментів визначити у частці від доходів, але не менше ніж 30 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28.01.2011 року. Від спільного проживання у них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з матір"ю. Позивач у підтвердження заявлених вимог, посилається на те, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. З початку 2014 р. відповідач почав виносити з дому речі домашнього вжитку, які або продавав, або здавав в ломбард. Виручені кошти витрачав для придбання наркотиків. Перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, наносив побії та виганяв позивача з дому. Вихованням дитини не займається, матеріально сім`ю не забезпечує. Із лютого цього року проживають окремо, не підтримують жодних відносин, не ведуть спільного господарства. Все це привело до того, що втратила до відповідача почуття поваги та взаєморозуміння. Ухвалою суду від 19.09.2014 року сторонам надавався строк для примирення. У судовому засіданні позивач та її представник, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, вимоги підтримали. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, незважаючи на те, що був повідмлений належним чином ( газета "Високий Замок" № 18 (5244) від 5-7.12.2014 р.), про причини неявки не повідомив. При таких обставинах, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує позивач та її представник. Суд, заслухавши пояснення позивача, її представника, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що вимоги підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав. Позивач на примирення не погоджується. Строк, який надавався сторонам для примирення не приніс бажаних результатів, так як ніхто із них не вживав жодних заходів для примирення. Сторони тривалий час проживають окремо, не підтримують жодні відносини, не ведуть спільне господарство. При таких обставинах шлюб носить формальний характер, збереження його є неможливим і недоцільним, суперечить інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. Спору щодо місця проживання дитини сторін немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Сторони перебувають в шлюбі з 05.09.2010 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 361. Під час шлюбу у подружжя народився син [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони мають різні погляди на життя, між ними відсутнє взаєморозуміння, із-за чого в сім"ї часто виникають сварки, образи, рукоприкладство. Сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують. Позивачка просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з"явилася, подавши суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю та просить його задоволити. Відповідач в судове засідання не з"явився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як вбачається з свідоцтва про шлюб сторони перебувають у шлюбі з 05.09.2010 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 361. Під час перебування сторін у шлюбі у подружжя народився син [PERSON], [INFO] Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як слідує зі змісту позовної заяви, сторони не проживають разом, не підтримують подружніх стосунків. З часу подання позову до суду позитивних змін у сім'ї не відбулося, позивач наполягає на розірванні шлюбу аргументуючи тим, що шлюб розпався остаточно, а збереження шлюбу є неможливим, оскільки суперечить її інтересам та інтересам дитини. . За таких обставин суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати. Судові витрати слід віднести за рахунок позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

Сторони перебувають в шлюбі з 13 липня 2013 року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 784. Від шлюбу сторони дітей не мають. Причиною звернення позивача до суду з позовом про розірвання шлюбу стало те, що спільне життя не склалось через різні погляди на життя, з листопада 2014 року сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин. За вказаних обставин позивач вважає, що шлюб існує лише формально й зберегти сім'ю неможливо, а тому просить шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково суду пояснила, що вона проживає в м. Луцьку, там же працює фармацевтом. Змінювати місце свого проживання наміру не мала і не має. На даний час проживає у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком, має намір створити нову сім"ю. Під час перебування у шлюбі спільних дітей немає, спір про поділ спільного майна відсутній. Просить його задоволити та змінити її прізвище на дошлюбне. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що вважає можливим зберегти сім"ю. На його думку, сімейне життя не склалося у зв"язку з проживанням подружжя у різних населених пунктах. На його прохання переїхати на постійне місце проживання у м. Ковель дружина відмовлялася. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб, сторони перебувають у шлюбі з 13 липня 2013 року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 784. Від шлюбу у подружжя дітей немає. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні сторони з листопада 2014 року не проживають разом, не підтримують подружніх стосунків. Під час перебування у шлюбі спільних дітей немає, спір про поділ спільного майна відсутній. З часу подання позову до суду позитивних змін у сім'ї не відбулося, позивач наполягає на розірванні шлюбу, аргументуючи тим, що шлюб розпався остаточно, а збереження шлюбу суперечить її інтересам. Суд вважає, що позивачем представлено достатньо доказів того, що шлюб розпався і спільне проживання сторін надалі неможливе. З урахуванням тривалості припинення подружніх відносин сторонами, відсутності дітей у шлюбі та відсутності спору з приводу майна, суд вважає недоцільним надавати сторонам строк для примирення. За таких обставин суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати. Судові витрати слід віднести за рахунок позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Сторони перебувають в шлюбі з 18 липня 1987 року, який був зареєстрований виконкомом Дубечненської сільської ради Старовижівського району Волинської області за актовим записом №21. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що на даний час відносини між нею та відповідачем погіршились, в сім"ї відсутнє взаєморозуміння і повага, крім того почалися конфлікти, відповідач почав зловживати спиртними напоями, поводить себе агресивно по відношенню до неї, а також постійно погрожує та залякує. Ухвалою Старовижівського районного суду від 23.10.2013 року провадження у справі було зупинене до 23.01.2014 року, в звязку з наданням сторонам строку для примирення на три місяці. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повністю і пояснила, що відповідач продовжує зловживати спиртними напоями, дебоширить та б"ється і вона не має на нього ніякого впливу. Надії на збереження шлюбу вона не має і тому наполягає на його розірванні. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення йому 11.01.2014 р. поштового відправлення про явку в це судове засідання. Однак в судове засідання відповідач не з'явився, про причини неявки не повідомив і тому зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача [PERSON] та дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні з пояснення позивача [PERSON] основною причиною розпаду сім"ї являється та обставина, що відповідач постійно зловживає спиртними напоями та спричиняє їй тілесні ушкодження, поводить себе агресивно. При таких обставинах суд приходить до висновку, що поведінка відповідача дійсно створює неможливі умови для спільного з ним проживання. Примирення між сторонами не відбулося, що привело до того, що починаючи з серпня 2013 року і по даний час сторони припинили сімейні відносини. Тому суд вважає, що сім'я фактично розпалась і шлюб слід розірвати, оскільки його збереження суперечить інтересам кожної з сторін. У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

сторони перебувають в шлюбі з 23.02.2008року, який був зареєстрований Солов"ївською сільською радою Старовижівського району Волинської області за актовим записом № 1. Від шлюбу [INFO] року народилася дочка [PERSON]. Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що протягом останнього року шлюбні відносини відчутно погіршились, основною причиною чого являється різниця характерів та відсутність між сторонами взаєморозуміння і довіри В судовому засіданні позвича [PERSON] позов підтримала повністю і пояснила, що відповідач не вважає за потрібне налагоджувати сімейні стосунки, не бажає спільно проживати, а продовжувати такі шлюбні відносини вона не бажає. Вважає, що подальше спільне подружнє життя неможливе, а тому просить шлюб розірвати. Іх обох вважає винними в розпаді сім"ї. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю і пояснив, що в розпаді сім"ї вважає винним себе, оскільки він не бажає рахуватися з інтересами дружини, а намагається все роботи по-своєму. На розірвання шлюбу згідний. Заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Як з'ясовано в судовому засіданні сторонам так і не вдалося досягти взаєморозуміння та налагодити нормальне сімейне життя із-за відсутності між ними поваги, вміння і бажання знайти компроміс між собою з врахуванням інтересів кожного з них та малолітньої дитини, що привело до того, що протягом останнього року сторони фактично припинили шлюбні відносини. Примирятися сторони не бажають і обоє згідні на розірвання шлюбу, вбачаючи в цьому єдиний правильний вихід із становища, що склалось. При таких обставинах суд приходить до висновку, що конфлікт в сім'ї являється закономірним, а не випадковим, в зв'язку з чим примирення між -2- сторонами неможливе, а тому суд вважає, що сім'я фактично розпалась і шлюб необхідно розірвати, оскільки його збереження суперечить інтересам кожної із сторін. У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Сторони перебувають в шлюбі з 28.08.2008 року. Шлюб було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Коростишівського РУЮ Житомирської області, про що був зроблений актовий запис за № 146. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину -[PERSON],[INFO]. Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи це небажанням перебувати у шлюбі з відповідачем, збереження сім"ї є неможливим, оскільки між подружжям неодноразово виникали непорозуміння, спільне господарство не ведеться, примирятися з відповідачем вона не бажає. Спорів щодо спільно нажитого під час даного шлюбу майна між ними не має. Тому, просить суд розірвати шлюб, неповнолітню дитину залишити на її вихованні, після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]».. Позивач в судове засідання не з»явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, не заперечує проти заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи належним чином повідомлений, причини неявки суду невідомі, письмових пояснень, доказів та заперечень на позовну заяву не надано. Відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України зі згоди позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. Свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] підтверджується факт перебування сторін у шлюбі. Відповідно до копії свідоцтва про народження [NUMBER] підтверджується наявність у подружжя спільної дитини [PERSON], [INFO]. Сторони зберегти сім"ю не бажають, спільно не проживають, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому суд вважає, що сім"я сторін розпалася остаточно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Сторони перебувають в шлюбі, котрого зареєстрували 23 серпня 2008 року, актовий запис № 366 у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції . При спільному проживанні у подружжя народилася дитина: син [PERSON] , [INFO] Батьком дитини являється відповідач [PERSON]. Через сімейні незгоди, різні характери та погляди на життя, постійні сварки та скандали в сім'ї, застосування відповідачем фізичного насильства в сім ї, сторони припинили спільні сімейні стосунки, проживають окремо з лютого місяця 2013 року та спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що подальше сімейне життя з відповідачем неможливе та просить суд, шлюб з відповідачем [PERSON] розірвати, а неповнолітню дитину сина [PERSON] залишити проживати з нею та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON] . Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні мотиви та вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити та не заперечує щодо заочного розгляду справи Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлений належно по місцю проживання, причини неявки суду не повідомив, письмових заперечень проти позову не подав і від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Врахувавши подану заяву позивача та матеріали даної справи суд прийшов до висновку, що між сторонами склались неможливі умови спільного проживання із-за різних характерів та поглядів на життя, постійних сварок та скандалів в сім'ї, застосування відповідачем фізичного насильства в сім ї, що сторони припинили спільні сімейні стосунки, проживають окремо з лютого місяця 2013 року та спільного господарства не ведуть, тому зберігати такий шлюб недоцільно, так як він носить лише формальний характер. Неповнолітню дитину від цього шлюбу - сина [PERSON] , [INFO], суд вважає за доцільне залишити на проживання при матері позивачці по справі - [PERSON] Після розірвання шлюбу позивачці слід залишити прізвище " [PERSON] ", як вона цього просить . На підставі наведеного та ст.ст.109,110,112 СК України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

Сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрували 05 червня 2006 року у виконкомі Уторопської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис № 4. Під час спільного проживання у сторін народилося п"ятеро дітей : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Із-за сімейних незгод, різних характерів та поглядів на шлюб, сім"ю, постійних сварок, скандалів, сторони припинили спільні сімейні стосунки, спільного господарства не ведуть, проживають окремо з листопада місяця 2016 року. Відповідач матеріально сім"ю не утримує, не цікавиться фізичним та духовним розвитком дітей. Позивачка вважає, що сім я їх розпалася, шлюб носить формальний характер, збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому просить суд, шлюб із відповідачем [PERSON] розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати з нею. Позивачка в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву та просить справу розглянути у її відсутності, позовні мотиви та вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлений належно по місцю проживання, причини неявки суду не повідомив, письмових заперечень проти позову не подав і від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальної техніки не здійснюється. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Врахувавши подану заяву позивача та матеріали даної справи суд прийшов до висновку, що між сторонами склались неможливі умови спільного проживання із-за різних характерів та поглядів на шлюб, сімю, постійних сварок, скандалів в сім ї, що сторони спільного господарства не ведуть, проживають окремо з листопада місяця 2016 року,тому зберігати такий шлюб недоцільно, так як він носить лише формальний характер. Неповнолітніх дітей від цього шлюбу : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] суд, вважає за доцільне залишити на проживання при матері, позивачці по справі [PERSON]. На підставі наведеного та ст.ст. 109,110,112 СК України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі від 08.07.2011 року. Від шлюбу народилася дочка [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивача. Позивач у підтвердження заявлених вимог, посилається на те, що відповідач з лютого 2016 року проживає окремо від сім"ї, зловживає алкоголем, не бере участі у вихованні дочки, не надає матеріальну допомогу на її утримання та не виконує жодних обов`язків батька. Їй важко одній утримувати дитину, крім того, на утриманні позивача є ще син від попереднього шлюбу, [PERSON], [INFO] Позивач просить стягувати з відповідача аліменти, на утримання дочки в твердій грошовій сумі -1 500 грн, щомісячно до досягнення нею повноліття. Позивач, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві вимоги підтримала. Окрім того доповнила, що відповідач періодично їздить за кордон, отримує достойну зарплату, а перебуває на Україні також працює неофіційно, виконує будівельно- ремонтні роботи. Відповідач подав заяву, про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що вимоги підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав: Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народилася 19.04.2012 р. і її батьками заначені сторони у справі . Оскільки, відповідач добровільно, не виконує свої обов"язки по наданню утримання на дитину, а має можливість, так як є працездатним, інших утриманців не має, та з врахуванням того, що немає постійного місця роботи і стабільних доходів, тому стягнення аліментів доцільно визначити у твердій грошовій сумі. Суд, вважає, що повне визнання відповідачем позову слід прийняти, так як це не суперечить закону, не порушує чиї не-будь права, свободи або інтереси, а відтак - позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі від 20.04.2009 року. В шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивача. Позивач у підтвердження заявлених вимог, посилається на те, що відповідач проживає окремо від сім"ї, не бере участі у вихованні дочки, не надає матеріальну допомогу на її утримання та не виконує жодних обов`язків батька. Оскільки позивачу важко одній утримувати дитину, тому просить стягувати з відповідача аліменти, на утримання дитини, щомісячно до досягнення дочкою повноліття, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку ,щомісячно до досягнення нею повноліття. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач подав заяву, про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що вимоги підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав: Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народилася 18.09.2009 р. і її батьками заначені сторони у справі . Оскільки, відповідач добровільно не виконує свої обов"язки по наданню утримання на дитину, а має можливість, так як є працездатним, позов визнає, тому заявлені вимоги підлягають задоволенню - стягнення аліментів визначити у частці від заробітку (доходів).

Outcome: approved