Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

10.08.2016 року Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивував тим, що в с.Мечиславка по вул.Леніна,126 (в подальшому переадресовано на вул.Травнева,78) проживав його батько [PERSON], який помер18.01.2014 року. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул.Травнева,78 в с.Мечиславка Благовіщенського району Кіровоградської області, який він успадкував після смерті діда Позивача [PERSON], померлого 07.01.1989 року. При зверненні до нотаріуса для оформлення спадщини, позивачу нотаріусом було відмовлено у зв"язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів про належність вказаної спадщини спадкодавцеві. У зв"язку з цим [PERSON] вимушений звернутись до суду з позовом про визнання за ним права власності на зазначену спадщину. Позивач в судове засідання не зявився. Про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Подав до суду клопотання, в якому просить суд слухати справу за його відсутності. Свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд задовольнити позов. Представник відповідача в судове засідання не зявився. Про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Подав до суду клопотання, у якому не заперечує проти позовних вимог та просить суд слухати справу за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлені слідуючі обставини. Згідно технічної документації (а.с.12-15) житловий будинок по вул.Леніна 126 в с.Мечиславка належав [PERSON]. Копією архівної довідки №95 від 21.06.2016 р. зазначено, що право власності на вказаний будинок за [PERSON] не було зареєстровано у встановленому законом порядку. У відповідності до копії свідоцтва про смерть (а.с.8) [PERSON] помер 07.01.1989 року. Довідкою Мечиславської сільської ради (а.с.19) зазначається, що у звязку з проведенням Мечиславською сільською радою інвентаризації житлових будинків, будинок по вул.Леніна,126 переадресовано на Травнева,78. Батько позивача [PERSON] доводився померлому [PERSON] сином, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9) та у відповідності до ст..1261 ЦК України являвся спадкоємцем за законом першої черги. [PERSON] проживав у батьківському будинку з 1959 року і по день смерті, що підтверджується довідкою Мечиславської сільської ради (а.с.16). У відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно постанови нотаріуса (а.с.18) після смерті [PERSON] спадщину прийняв [PERSON], інші спадкоємці, які б претендували на житловий будинок після смерті [PERSON] відсутні. 18.01.2014 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.10). Як вбачається з довідки Мечиславської сільської ради (а.с.16) на день смерті [PERSON] у будинку по вул..Травнева 78 ніхто окрім нього не проживав та не був зареєстрований. Від імені померлого в виконкомі Мечиславської сільської ради заповіт не посвідчувався. Позивач [PERSON] звернувся до нотаріуса щодо видачі йому свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по вул..Травнева,78 в с.Мечиславка після смерті батька [PERSON] [PERSON] нотаріус відмовила йому у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність спадкового майна спадкодавцеві, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.18). Позивач являється сином померлого [PERSON] та спадкоємцем за законом першої черги. Через відсутність правовстановлюючих документів про право власності його померлого батька на житловий будинок, він не може оформити свої спадкові права на нього. Приймаючи рішення суд виходить з наступного. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений у його здійсненні. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частинами 1, 2ст. 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає,що [PERSON] мав всі права та обов'язки на спадкове майно, а саме на будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул..Травнева,78 в с.Мечиславка Благовіщенського району Кіровоградської області, який він успадкував після смерті [PERSON] м.Ф., тому ці права та обов'язки не припинились після його смерті та входять до спадкової маси. Таким чином, [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті батька, інші спадкоємці за законом і заповітом, які б претендували на даний будинок відсутні, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання за ним права власності на спірний житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 18.01.2014 року, обґрунтовані та підлягають задоволенню, так як позивач в іншій спосіб, окрім як звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування за законом, захистити своє порушене право не може. Окрім того, відповідно до ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved