Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-31 00:00:00

03.06.2021 позивач звернулася до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до ТДВ "Міжнародна страхова компанія", в якому просить стягнути з відповідача на її користь суму страхового відшкодування за наслідками ДТП, що сталася 05.10.2020, в розмірі 29 087 грн 72 коп., три відсотки річних в сумі 191 грн 26 коп., пеню в розмірі 902 грн 10 коп., інфляційні збитки в сумі 701,00 грн, моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 05.10.2020, о 12 год. 54 хв., [PERSON] в м. Чернігові на пров. Лєрмонтова - другорядна дорога, керував автомобілем «ЗАЗ 1102», державний номерний знак [NUMBER] , рухався в напрямку вул. О. Міхнюка та на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг не надав переваги в русі автомобілю «Ford Fusion, державний номерний знак [NUMBER] , який рухався по головній дорозі вул. О. Міхнюка в напрямку вул. Шевченка, та здійснив зіткнення з ним, після чого автомобіль «Ford Fusion, державний номерний знак [NUMBER] , продовжив рух та здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Renault Duster», державний номерний знак [NUMBER] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги пункту 16.11 Правил дорожнього руху (далі за тестом - ПДР). Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 28.12.2020 у справі № 750/9106/20 притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом - КУпАП) та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. Згідно з полісом ЕР-103284158 ТДВ «Міжнародна страхова компанія» здійснює страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу «ЗАЗ 1102», державний номерний знак [NUMBER] . За фактом зазначеної ДТП надійшла заява про виплату страхового відшкодування. ТДВ "Міжнародна страхова компанія" було погоджено розмір страхового відшкодування в порядку, передбаченому п. 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за шкоду, заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу «Renault Duster», державний номерний знак [NUMBER] , сума якого склала 29 087 грн 72 коп., про що позивача було повідомлено листом № 1039 від 19.02.2021. Також, листом № 1137 від 25.02.2021 позивача було повідомлено про те, що відповідно до статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» комісія ТДВ «Міжнародна страхова компанія» визнала ДТП, яка сталася 05.10.2020 за участю забезпеченого ТЗ та «Renault Duster», державний номерний знак [NUMBER] , страховим випадком і визначила страхове відшкодування у розмірі 29 087 грн 72 коп., зазначивши, що вказана сума буде сплачена на зазначені позивачем реквізити. Позивач вказала, що виплата страхового відшкодування ТДВ «Міжнародна страхова компанія» дотепер не здійснена, внаслідок чого відбулося порушення її звичайного способу життя, а пошкодження автомобіля внаслідок ДТП спричинило моральні страждання та незручності, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з ТДВ "Міжнародна страхова компанія" 5 000,00 грн у відшкодування моральної шкоди. Ухвалою судді від 07.06.2021 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачеві в триденний строк з дня отримання копії ухвали усунути вказаний в ній недолік. 10.06.2021, на виконання вимог ухвали судді від 07.06.2021 про залишення позовної заяви без руху, позивачем усунуто недолік позовної заяви. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.06.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та призначено для розгляду по суті на 05.07.2021. 05.07.2021 розгляд справи відкладено на 01.09.2021, у зв`язку з незакінченням строку для подання відзиву. У судове засідання 01.09.2021 сторони не з`явилися, про час і місце розгляду справи оповіщені належним чином. Позивач у письмовій заяві позовні вимоги підтримала, просила справу розглядати без її участі в порядку заочного провадження. Відповідач про причини неявки суду не повідомив, відзиву не подав. За письмовою згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, у відповідності до статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України). Згідно вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 05.10.2020, о 12 год. 54 хв., [PERSON] в м. Чернігові на пров. Лєрмонтова - другорядна дорога, керував автомобілем «ЗАЗ 1102», державний номерний знак [NUMBER] , рухався в напрямку вул. О. Міхнюка та на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг не надав переваги в русі автомобілю «Ford Fusion, державний номерний знак [NUMBER] , який рухався по головній дорозі вул. О. Міхнюка в напрямку вул. Шевченка, та здійснив зіткнення з ним, після чого автомобіль «Ford Fusion, державний номерний знак [NUMBER] , продовжив рух та здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Renault Duster», державний номерний знак [NUMBER] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги пункту 16.11 ПДР. Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова у справі № 750/9106/20 від 28.12.2020, яка набрала законної сили 12.01.2021, притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн (а.с. 7-11). Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. За таких обставин, суд дійшов висновку, що вина [PERSON] у дорожньо-транспортній пригоді (далі за текстом - ДТП) встановлена постановою Деснянського районного суду м. Чернігова у справі № 750/9106/20 від 28.12.2020. ТДВ "Міжнародна страхова компанія" було погоджено розмір страхового відшкодування в порядку, передбаченому п. 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за шкоду, заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу «Renault Duster», державний номерний знак [NUMBER] , сума якого склала 29 087 грн 72 коп., про що позивача було повідомлено листом № 1039 від 19.02.2021 (а.с. 12). Також, листом № 1137 від 25.02.2021 позивача було повідомлено, що згідно з полісом ЕР-103284158 ТДВ «Міжнародна страхова компанія» здійснює страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу «ЗАЗ 1102», державний номерний знак [NUMBER] . За фактом ДТП, яка сталася 05.10.2020, за участю забезпеченого ТЗ та «Renault Duster», державний номерний знак [NUMBER] , надійшла заява про виплату страхового відшкодування. Відповідно до статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» комісія ТДВ «Міжнародна страхова компанія» визнала зазначену подію страховим випадком і визначила страхове відшкодування у розмірі 29 087 грн 72 коп., зазначивши, що вказана сума буде сплачена на зазначені позивачем реквізити (а.с. 13). Однак, виплата страхового відшкодування ТДВ «Міжнародна страхова компанія» дотепер позивачу не здійснена, у зв`язку з чим остання звернулася до суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав. Згідно положень статті 22 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування . Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду № 6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що питання про відповідальність за шкоду, заподіяну (внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки) самим джерелам підвищеної небезпеки кожного із їх володільців перед іншим з них, вирішується за правилами ст. 440 ЦК ( 1540-06 ): шкода, заподіяна одному з володільців з вини іншого - відшкодовується винним; при наявності лише вини володільця, якому заподіяна шкода, вона йому не відшкодовується; при наявності вини обох володільців - розмір відшкодування визначається відповідно до ступеня вини кожного; при відсутності вини володільців у взаємному заподіянні шкоди - жоден з них не має права на відшкодування. (Абзац другий пункту 3 із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 9 ( v0009700-03 ) від 24.10.2003 ). Право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні. Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20.01.2016 у справі № 6-2808цс15. Відповідно до п. 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з п. 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved