Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

01.03.2019 року Дніпровська міська рада звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом, остаточно уточнивши який 27.01.2021 року просила визнати протиправним та cкасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності на об`єкт нерухомого майна: житловий будинок літ А-1, загальною площею 118 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1690303812101), номер запису про право власності № 28848036 від 10.11.2018 року, внесений державним реєстратором Чумаківської сільської ради Дніпровського районі Дніпропетровської області Третяк Т.В., за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та припинити право власності на об`єкт нерухомого майна: житловий будинок літ. А-1, загальною площею 118 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1690303812101). Уточнення позовних вимог Дніпровською міською радою зумовлено, як зазначено самим позивачем, змінами, що відбулись у законодавстві щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Позовні вимоги обґрунтовують наступним чином. Дніпровською міською радою було виявлено, що 10.11.2018 року державним реєстратором Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Третяк Тетяною Василівною було зареєстровано право приватної власності на житловий будинок літ. А-1, загальною площею 118 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] . Реєстрація була проведена згідно з пунктом 42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.10.2015 № 1127, зі змінами. Запис про право власності права власності на житловий будинок, літ. А-1, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] підлягає скасуванню, оскільки рішенням Бабушкінського районного народного суду м. Дніпропетровська від 28.11.1991 року було змінено ідеальні долі в домоволодінні та визнано право власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] (13/100 частин), [PERSON] (5/100 частин), [PERSON] (13/100 частин), [PERSON] , [PERSON] (16/100 частин), [PERSON] (22/100 частин), [PERSON] та [PERSON] (20/100 частин в рівних долях за кожним). 19.10.1995 року, у зв`язку зі смертю [PERSON] , державним нотаріусом Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину (16/100 частин спірного домоволодіння), відповідно до якого частка домоволодіння, яка перебувала у власності [PERSON] , перейшла до держави в особі фінансового відділу Бабушкінської районної ради народних депутатів. Рішенням виконавчого комітету Бабушкінської районної ради народних депутатів від 20.10.1995 року № 623 «Про взяття на баланс 16/100 частин домоволодіння по [ADDRESS] » 16/100 частин домоволодіння, розташованого на земельній ділянці розміром 577 кв. м., яке знаходиться в [ADDRESS] , було вилучено з приватного і включено до державного житлового фонду. Відповідно до листа Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради від 11.09.2018 № 13243, станом на 31.12.2012 в інвентаризаційній справі за адресою: [ADDRESS] містяться такі відомості про право власності: - \~ \~ \~ \~22/100 ч. за гр. [PERSON] ; - \~ \~ \~ \~11/100 ч. за гр. [PERSON] ; - \~ \~ \~ \~16/100 ч. за гр. [PERSON] ; - \~ \~ \~ \~5/100 ч. за гр. [PERSON] ; - \~ \~ \~ \~13/100 ч. за гр. [PERSON] ; - \~ \~ \~ \~13/100 ч. за місцевою радою; - \~ \~ \~ \~10/100 ч. за гр. [PERSON] ; - \~ \~ \~ \~10/100 ч. за гр. [PERSON] . Згідно з листом відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 31.10.2018 № 5920/03.1-41, [PERSON] помер [INFO] . Зі слів сусідів, спадщину, що відкрилась після його смерті, ніхто не приймав, тому Дніпровською міською радою проводиться робота щодо визнання її відумерлою. Відповідно до листа відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 31.10.2018 року № 5918/03.1-41, [PERSON] помер [INFO] . Дніпровською міською радою проводиться робота щодо визнання спадщини, яка відкрилась після його смерті, відумерлою. Відповідно до пункту 30 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до виключної компетенції міської ради відноситься прийняття рішень щодо відчуження, відповідно до закону, комунального майна. Дніпровська міська рада не приймала рішення щодо відчуження своєї частки домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до частини 1 статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відносини, що пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються нормами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Тобто у державній реєстрації права приватної власності на житловий будинок, літ. А-1, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] мало бути відмовлено у зв`язку з тим, що наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно. Але державний реєстратор Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Третяк Т.В. зареєструвала право приватної власності на житловий будинок літ. А-1, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] , незважаючи на те, що це домоволодіння вже перебуває у приватній власності інших осіб та місцевої ради. Підставою для реєстрації права власності на вищезазначену будівлю за [PERSON] стало рішення органу місцевого самоврядування від 14.03.2014 року № 20-р «Про присвоєння адреси житловому будинку по [ADDRESS] ». Однак, адреса « [ADDRESS] » згадується ще у рішенні Бабушкінського районного народного суду м. Дніпропетровська від 28.11.1991 року, а відповідно до пункту 1.14 Положення щодо адресації об`єктів нерухомого майна у м. Дніпропетровську, затвердженого рішенням Дніпропетровської міської ради «Про положення щодо адресації об`єктів нерухомого майна у м. Дніпропетровську» від 29.05.2013 року № 41/35, присвоєння або зміна адреси здійснюється на підставі розпорядження міського голови з обов`язковим додаванням графічних матеріалів. Але, розпорядження міського голови від 14.03.2014 року № 20-р «Про присвоєння адреси житловому будинку по [ADDRESS] », не приймалось. Крім того, згідно із пунктом 3.3.1 вищезазначеного положення, для встановлення адреси відповідач мав би подати до міської ради довідку від Комунального підприємства «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради про те, що присвоєння адреси даній будівлі не порушує права територіальної громади міста. В свою чергу, у зв`язку з тим, що дана адреса вже присвоєна будівлі, в якій є приміщення, що знаходиться у комунальній власності територіальної громади міста, Комунальним підприємством «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради була б видана довідка про порушення прав територіальної громади міста, що стало б підставою для відмови у присвоєнні адреси. Враховуючи вищенаведене, реєстрація права приватної власності на житловий будинок, літ. А-1, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] призвела до порушення права територіальної громади міста в особі Дніпровської міської ради. Запис про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень вноситься до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, скасування записів про проведену державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 14.05.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. \~ \~ \~ \~Протокольною ухвалою від 14.08.2019 року залучено до участі у справі як третіх осіб [PERSON] та [PERSON] \~ \~ \~ \~23.10.2019 року третьою особою [PERSON] надано пояснення щодо позову Дніпровської міської ради, з якого вбачається наступне. [PERSON] підтримує позовні вимоги Дніпровської міської ради, оскільки її право власності на частку домоволодіння, як і право власності ради, порушено протиправною реєстрацією права власності [PERSON] на домоволодіння у цілому. Право власності [PERSON] на спірне нерухоме майно зареєстровано протиправно на підставі підробленого рішення органу місцевого самоврядування та всупереч існуючим зареєстрованим правам інших співвласників майна. Починаючи з 2015 року [PERSON] вчиняв дії із захоплення спірної нерухомості, звертався до суду з позовом про право власності на нерухоме майно, до якого також долучав підроблені документи. За фактом протиправних, узгоджених дій державного реєстратора Третяк Т.В. здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 4201904000000047 від 18.01.2019 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України, де вона визнана потерпілою. \~ \~ \~ \~01.12.2020 року відповідач [PERSON] надав до суду заяву про визнання позову, у якій прохав не покладати на нього судові витрати по справі, оскільки спір виник з вини особи, яка надавала публічні послуги державного реєстратора [PERSON] \~ \~ \~ \~14.12.2020 року міська рада надала до суду уточнену позовну заяву. \~ \~ \~ \~Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2021 року, справу передано у провадження цього складу суду. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 19.01.2021 року справу прийнято до провадження цим складом суду та залишено позовну заяву міської ради без руху. \~ \~ \~ \~27.01.2021 року Дніпровською міською радою надано до суду заяву про усунення недоліків позову, що визначені в ухвалі від 19.01.2021 року та позовну заяву у новій, остаточній, редакції. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 29.01.2021 року продовжено розгляд справи та призначено підготовче судове засідання. \~ \~ \~ \~Листом від 22.03.2021 року Чумаківська сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області повідомила про звільнення 17.01.2020 року державного реєстратора [PERSON] з займаної посади. Окрім того, органом місцевого самоврядування 13.12.2019 року прийнято рішення про внесення змін до штатного розпису та ліквідацію посад державних реєстраторів. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 06.04.2021 року витребувано з Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради засвідчені копії матеріалів реєстраційної справи, на підставі яких державним реєстратором Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Третяк Т.В. 10.11.2018 року внесено запис № 28848036 про державну реєстрацію за [PERSON] права власності на нерухоме майно розташоване за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер нерухомого майна 1690303812101. \~ \~ \~ \~13.05.2021 року, на виконання ухвали суду від 06.04.2021 року, до суду надійшли копії витребуваних матеріалів реєстраційної справи. \~ \~ \~ \~19.05.2021 року до суду надійшло повідомлення Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про те, що у складі виконавчого комітету сільради відсутні посади державних реєстраторів та надати пояснення щодо дій звільненої реєстраторки [PERSON] можливості немає, оскільки реєстратор самостійно, на власний розсуд, приймає рішення про державну реєстрацію прав, втручання до дискреційних повноважень реєстратора заборонено законом. Внаслідок зазначеного, справу прохали розглянути у відсутність їх представника. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 30.06.2021 року закрито підготовче провадження у справі. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні представниця позивача підтримала заявлені позовні вимоги в останній редакції, наполягала на їх задоволенні. Пояснення надала аналогічні тексту позовної заяви. \~ \~ \~ \~Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Прохав не покладати на його довірителя судові витрати по справі, оскільки спір, на йому думку, виник з протиправних дій реєстратора. \~ \~ \~ \~Треті особи у судовому засіданні підтримали позовні вимоги Дніпровської міської ради, посилаючись на порушення їх прав реєстрацією за відповідачем права власності на спірне нерухоме майно. \~ \~ \~ \~Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак явку свого представника у судове засідання не забезпечив, письмових заяв чи клопотань не надав. \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Як встановлено судом та підтверджується матеріалами цивільної справи, рішенням Бабушкінського районного народного суду м. Дніпропетровська від 28.11.1991 року змінено ідеальні долі у домоволодінні [ADDRESS] та визнано право власності за [PERSON] на 13/100 частин домоволодіння [ADDRESS] ; за [PERSON] на 5/100 частин домоволодіння [ADDRESS] ; за [PERSON] на 13/100 частин домоволодіння [ADDRESS] ; за [PERSON] на 11/100 частин домоволодіння [ADDRESS] ; за [PERSON] на 16/100 частин домоволодіння [ADDRESS] ; за [PERSON] на 22/100 частини домоволодіння [ADDRESS] ; за [PERSON] та [PERSON] на 20/100 частин домоволодіння [ADDRESS] ( в рівних долях за кожним). \~ \~ \~ \~Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданому 19.10.1995 року державним нотаріусом Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори за № 6-4533, власником спадкового майна 16/100 частин домоволодіння [ADDRESS] , що належали спадкодавцю [PERSON] , є держава в особі фінансового відділу Бабушкінської районної ради народних депутатів. \~ \~ \~ \~Рішенням виконавчого комітету Бабушкінської районної ради народних депутатів № 623 від 20.10.1995 року, 16/100 частин домоволодіння [ADDRESS] , які успадковано державою, вилучено з приватного житлового фонду та включено до державного житлового фонду. \~ \~ \~ \~Згідно із відповіддю КП «ДМБТІ» ДОР від 11.09.2018 року за № 13243, станом на 31.12.2012 року в інвентаризаційній справі на домоволодіння по [ADDRESS] , містяться наступні відомості про право власності на нерухоме майно: [PERSON] власниця 22/100 частин; [PERSON] власниця 11/100 частин; [PERSON] власник 16/100 частин; [PERSON] власниця 17/100 частин; [PERSON] власник 13/100 частин; місцева рада власниця 13/100 частин; [PERSON] власник 10/100 частин; [PERSON] власниця 10/100 частин. \~ \~ \~ \~Відповідно до листа відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації ГТУЮ у Дніпропетровській області від 31.10.2018 року за № 5918/03.1-41, [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до листа відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації ГТУЮ у Дніпропетровській області від 31.10.2018 року за № 5920/03.1-41, [PERSON] помер [INFO] . Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 156259703 від 14.02.2019 року, 10.11.2018 року до Реєстру, державним реєстратором Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Третяк Т.В. внесено запис № 28848036 про право власності [PERSON] на житловий будинок літ. А-1, загальною площею 118 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1690303812101), яке виникло на підставі рішення Дніпропетровської міської ради № 20-р від 14.03.2014 року «Про присвоєння адреси житловому будинку по [ADDRESS] ». З цього витягу також вбачається, що станом на 10.11.2018 року до Реєстру вже були внесені відомості про право власності [PERSON] на 10/100 частин спірного домоволодіння, про право власності [PERSON] на 10/100 частин спірного нерухомого майна та про право власності [PERSON] на 11/100 частин спірного домоволодіння. Зазначені особи значились як співвласники житлового будинку літ. А-1, загальною площею 118 кв.м., розташованого по [ADDRESS] . Згідно із відповіддю ГоловАПУ Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради № 3/15-87 від 21.02.2019 року, жоден розпорядчий документ про присвоєння адреси будинку по [ADDRESS] не приймався, така адреса на території міста не присвоювалась. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 176477696 від 06.08.2019 року, 30.05.2019 року до Реєстру було внесено запис про право власності [PERSON] на 11/100 частин домоволодіння по [ADDRESS] . Підставою внесення такого запису значиться договір дарування від 30.05.2019 року, посвідчений за реєстровим № 5-288 П`ятою Дніпровською державною нотаріальною конторою. Згідно із листом Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 01.02.2019 року за № 5/15-15, сесія Дніпропетровської міської ради 14.03.2014 року не скликалась, за даними містобудівного кадастру та адресного плану міста Дніпра, адреса [ADDRESS] офіційно не присвоювалась, відповідний документ про присвоєння такої адреси відсутній. Підставою реєстрації права власності на житловий будинок зазначено рішення Дніпропетровської міської ради від 14.03.2014 року за № 20р, яке державним реєстратором Третяк Т.В., в порушення Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, не було виготовлено в електронному вигляді для долучення до державного реєстру. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.05.2019 року по справі № 200/18200/19 визнано відумерлою спадщиною, що відкрилась після смерті [PERSON] , яка складається з 13/100 частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Згідно із інформаційною довідкою № 247137363 від 05.03.2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 18.10.2019 року до Реєстру, під час дії ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04.03.2019 року за № 202/1505/19 про арешт майна, внесено відомості про право власності на 11/100 частин домоволодіння по [ADDRESS] за [PERSON] , на підставі договору дарування майна від 18.10.2019 року за № 5-545, що посвідчений П`ятою Дніпровською державною нотаріальною конторою. В цей же час, [PERSON] значиться власницею нерухомого майна за тією ж адресою з іншим реєстраційним номером 480626412101, а не 1690303812101. Відповідно до витребуваної судом копії реєстраційної справи, що заведена у зв`язку із внесенням оспореного запису про право власності [PERSON] на житловий будинок по [ADDRESS] за № 28848036, 10.11.2018 року [PERSON] звернувся з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на спірний будинок до державного реєстратора Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Третяк Т.В. До заяви додав фотокопію розпорядження Дніпропетровського міського голови від 14.03.2014 року за № 20-р про присвоєння адреси житловому будинку по [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Згідно із роздрукованою реєстраторкою [PERSON] інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 144812764 від 10.11.2018 року, співвласниками нерухомого майна у вигляді домоволодіння, в тому числі житлового будинку літ. А-1, загальною площею 118 кв.м. по [ADDRESS] значились [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] \~ \~ \~ \~10.11.2018 року державним реєстратором Третяк Т.В. прийнято рішення № 43970385 про державну реєстрацію права власності на житловий будинок по [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За приписами ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Нормою ст. 41 Конституції України визначено, що право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно з вимогами ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з вимогами ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до вимог ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з вимогами ст.ст. 79-80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. В силу вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. За приписами ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідно до вимог ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, визначено процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна. Відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зберігання реєстраційних справ у паперовій формі здійснюється виключно виконавчими органами міських рад міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення, Київською, Севастопольською міськими, районними, районними у містах Києві та Севастополі державними адміністраціями за місцезнаходженням відповідного майна. Отже, витребувана судом копія реєстраційної справи, що заведена у зв`язку з вчиненою реєстраційною дією, є достатніми, належними, достовірними та допустимими доказами, які беспосередньо стосуються предмета доказування. Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації прав підлягають - право власності та право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва. Відповідно до вимог ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції, чинній на день проведення оспореної реєстраційної дії, державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви. Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Згідно зі ст. 26 цього Закону (у тій же редакції), записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується. Статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції, чинній на день проведення оспореної реєстраційної дії, визначено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: 1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; 2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; 5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; 6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката; 7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; 9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації; 13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно. Відповідно до п. 10 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, у редакції, що діяла на час вчинення оспореного запису, під час формування та реєстрації заяви державний реєстратор, уповноважена особа з оригіналів документів чи відповідно оформлених копій необхідних для державної реєстрації прав документів у випадку, передбаченому абзацом другим пункту 7 цього Порядку, обов`язково виготовляє електронні копії шляхом сканування таких документів, які додаються до заяви. Пунктом 12 цього Порядку (у тій же редакції) встановлено, що розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав. Під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обов`язково використовує відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, а також відомості з інших інформаційних систем, доступ до яких передбачено законодавством, у тому числі відомості з Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів. Пунктом 18 Порядку було визначено, що за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації. Державний реєстратор за результатом прийнятого рішення щодо державної реєстрації прав відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав (п. 19 Порядку). Пунктом 40 Порядку (у редакції, що діяла на час вчинення оспореного запису) визначено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та цим Порядком. Для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються: 1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси (п. 42 Порядку). Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.04.2020 року по справі № 520/13067/17, записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав (абзац перший частини першої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції, що була чинною на час державної реєстрації права власності на квартиру за ТзОВ «Кей-Колект»). Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що заявлена позовна вимога про визнання протиправним і скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності на квартиру за ТзОВ «Кей-Колект» фактично стосується запису про це право від 4 квітня 2016 року. Саме скасування такого запису є належним способом захисту прав та інтересів позивачки. Рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16 (пункт 5.17), від 4 вересня 2018 року у справі № 915/127/18 (пункт 5.17), від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц (пункт 74), від 20 листопада 2019 року у справі № 802/1340/18-а). А крім того, як встановив суд апеляційної інстанції, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень стосовно державної реєстрації права власності на квартиру за ТзОВ «Кей-Колект» приватний нотаріус прийняла 7 квітня 2016 року, тобто після внесення 4 квітня 2016 року запису про таку реєстрацію. За змістом абзацу першого частини другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції, що була чинною на час державної реєстрації права власності на квартиру за ТзОВ «Кей-Колект», а також на час ухвалення судами першої й апеляційної інстанцій оскаржених рішень, у разі скасування на підставі рішення суду записів про проведену державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відтак, позивачка, звертаючись до суду, обрала спосіб захисту її порушеного права, який узгоджувався зі змістом статей 26 і 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у вказаній редакції. Отже, встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що прийняте державним реєстратором Третяк Т.В. рішення про державну реєстрацію права власності на спірне нерухоме майно за відповідачем [PERSON] є незаконним, оскільки існували усі підстави для відмови у вчиненні реєстраційної дії, через те, що [PERSON] ніколи не був одноосібним власником спірного нерухомого майна. Житловий будинок літ. А-1, загальною площею 118 кв.м. по [ADDRESS] перебував та перебуває у спільній частковій власності громадян та міської ради. Для реєстрації права власності на будинок [PERSON] використав неіснуючий, а фактично підроблений документ, яким є розпорядження Дніпропетровського міського голови від 14.03.2014 року за № 20р, що у дійсності органом місцевого самоврядування не приймалось. Крім того, саме по собі розпорядження про присвоєння поштової адреси не є правовстановлюючим документом та могло б бути однією із підстав для реєстрації права власності на новостворений чи виділений об`єкт нерухомого майна, що у даному випадку місця не мало. Спірне нерухоме майно зведено ще за радянських часів, на що вказує і рішення народного суду про визначення часток співвласників нерухомого майна. Поштова адреса спірного нерухомого майна - [ADDRESS] існувала задовго до моменту подання [PERSON] до реєстратора підробного розпорядження міського голови, на що вказує і роздрукований самим реєстратором, при формуванні справи, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно із яким на день вчинення реєстраційних дій вже були зареєстрованими права власності на частки у нерухомому майні третіх осіб. Встановивши наявність зареєстрованих прав власності інших осіб на частки у спірному нерухомому майні, у відсутність відповідних документів, що підтверджують відчуження таких часток такими особами на користь [PERSON] , реєстратор мала прийняти інше рішення про відмову у вчиненні реєстраційних дій. Виконавши своє ж рішення про державну реєстрацію права власності за [PERSON] шляхом внесення до Реєстру оспореного запису, реєстратор, за фактичного потурання самого відповідача [PERSON] , порушила права не тільки міської ради, як власника частки житлового будинку, але й усіх інших співвласників нерухомого майна. Оскільки державний реєстратор Третяк Т.В. не переконалась в існуванні визначених законом підстав для реєстрації права власності на спірний будинок за відповідачем [PERSON] , прийняте нею рішення не є законним та призвело до порушення права власності позивача, що підлягає внаслідок цього судовому захисту у обраний ним спосіб, що відповідає викладений вище правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, яка підлягає врахуванню судом при вирішенні аналогічної справи у порядку ст. 263 ЦПК України. Через те, що протиправність дій реєстратора викликана, передусім, зверненням [PERSON] з відповідною заявою, до якої було долучено завідомо підроблений документ, та таке звернення не мало під собою правового підґрунтя, оскільки [PERSON] було достовірно відомо про відсутність будь-яких правочинів із відчуження іншими співвласниками нерухомості майна на його користь, суд приходить до висновку про те, що цей спір виник саме з протиправної, винної поведінки [PERSON] , а тому,

Outcome: approved