Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~06 квітня 2021 року від представника первісного позивача [PERSON] адвоката Кобзаренка М.Ю. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з первісного відповідача та позивача за зустрічним позовом [PERSON] понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, які [PERSON] понесла у зв`язку із розглядом цивільної справи у суді першої інстанції. Розмір витрат на правничу допомогу, про стягнення яких з [PERSON] просить представник первісного позивача становить 19480 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3,4\~ст. 270 ЦПК України\~, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Зважаючи на положення ч. 4\~ст. 270 ЦПК України, суд ухвалив розглянути клопотання без виклику сторін у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області 25 березня 2021\~року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням та позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Свіржевська Тетяна Борисівна про переведення прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу, первісний позов задоволено повністю, а у задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю. Крім того суд прийшов до висновку, що судові витрати слід покласти на [PERSON] . Згідно з приписами ч. 1\~ст. 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених\~статтею 430 цього Кодексу. Так, рішення суду повинно бути повним, тобто повинно вирішувати усі позовні вимоги та усі питання, пов`язані із розглядом спору. Способом усунення неповноти рішення суду є ухвалення додаткового рішення. Ухвалюючи рішення, суд повинен враховувати первісні вимоги, а також усі уточнення (доповнення або зміни) до них, які заявлялися в судовому засіданні. Положеннями\~ст. 59 Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року.Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Згідно з п. 4 ч.1\~ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 зазначеної норми права встановлено, що представництво це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги це види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч.1\~ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до\~ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (\~ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За змістом\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч.3\~ст. 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно з ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунківтощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Аналіз зазначених норм права свідчить про те, що\~ЦПК України\~передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. \~ \~ \~ \~Згідно з положенням п. 2 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача. Згідно\~ст. 15 ЦПК України\~учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідно до\~статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Суд, здійснюючи розподіл судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) вказує наступне. У судовому засіданні 24.03.2021року до закінчення судових дебатів [PERSON] зробив заяву що докази витрат на правову допомогу будуть надані ним у строк встановлений ч.8 ст. 141 ЦПК України. Рішення суду первісним позивачем отримано 01.04.2021року, заява адвоката Кобзаренка М.Ю. про ухвалення додаткового рішення надійшла до суду 06.04.2021 року, цю обставину суд визнає поважною, для поновлення строку для подачі заяви про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат та поновлю вказаному заявнику передбачений ч.8 ст. 141 ЦПК України строк. Разом із заявою було подано клопотання про доручення доказів вищевказаних витрат, з додатками: договором про надання правової допомоги від 01.08.2021року, актом про надання правничої допомоги від 05.04.2021року, доказами направлення усіх вищевказаних доказів відповідачу за первісним позовом [PERSON] 06.04.2021 року. Згідно вищевказаного Акту оплата представництва та витрат адвоката становлять 30% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року в якому надані послуги. При вирішенні питання щодо певних видів правничої допомоги адвоката Кобзаренка М.Ю. судом враховується пов`язаність їх з розглядом справи та обґрунтованість . Так суд звертає увагу, що представником первісного позивача у відповідному акті віднесено: 1)виїзд за місцем знаходження нерухомого майна позивача (відповідача за зустрічним позовом) для досудового врегулювання спору мирним шляхом, вартість 1891,80грн.; 2)звернення із заявою про порушення прав позивача (відповідача за зустрічним позовом) безпосередньо до правоохоронних органів, вартість 210,20грн.; 3)подача пояснень щодо порушень прав позивача (відповідача за зустрічним позовом) безпосередньо до правоохоронних органів, вартість 210,20грн.; 4)підготовка пропозиції досудового врегулювання спору мирним шляхом, вартість 315,30грн.; 5)Відправлення рекомендованим листом з оголошеною цінністю через відділення ДП "Укрпошта" пропозиції досудового врегулювання спору (підготовка опису вкладення, конверту), вартість 210,20грн.; На думку\~суду вищевказані\~дії були\~спрямовані на врегулювання спірних питань між сторонами у позасудовому порядку (тобто будь-якому несудовому порядку), і прямо не пов`язані із збором доказів, а тому у стягненні цих витрат слід відмовити. \~ \~ \~ \~Крім того представником первісного позивача вказано витрати часу 80хв. на сумі 840,80коп. для подання безпосередньо до суду позовної заяви з додатками, заяви про забезпечення позову, на думку суду, з урахуванням того що інші документи цією стороною надсилалися поштою з витратами часу 20хв. на суму 210,20грн., то вказані заявником витрати в цій частині є явно завищеними, не обґрунтованими і підлягають зменшенню до 210,20грн. \~ \~ \~ \~Також представником первісного позивача вказано витрати часу 60хв. на участь у судовому засіданні у суді апеляційної інстанції в межах міста, де розташоване робоче місце адвоката (провадження щодо оскарження ухвали про забезпечення позову), як видно із протоколу судового засідання Миколаївського апеляційного суду від 09.02.2021року, судове засідання із розгляду зазначеної апеляційної скарги тривало з 11год. 46хв. до 12год. 07 хв., тобто 21хвилину. З огляду на вищевказане зазначені заявником витрати в цій частині підлягають пропорціномук зменшенню до 238,35 грн. \~ \~ \~ \~Також представником первісного позивача вказано витрати часу 240хв. на суму 2724грн. участь у судових засіданнях у суді першої інстанції за межами міста, де розташоване робоче місце адвоката, як видно із протоколів судових засідань Новодеського районного суду Миколаївської області, у даній справі тривалість участі [PERSON] у всіх судових засіданнях становить 141хв. З огляду на вищевказане зазначені заявником витрати в цій частині підлягають пропорційному зменшенню до 1600,35 грн. \~ \~ \~ \~Суд звертає увагу на те, що витрати сторін та їхніх представників, що пов`язані з явкою до суду не відносяться до витрат на професійну правничу допомогу, а становлять окрему категорію судових витрат. Таким чином, заявлена відповідачем вимога, відповідно до ст.\~137,141 ЦПК України\~про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню судом частково, на суму 14446,41грн. Крім того стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають витрати по сплаті судового збору у сумі 840,80грн.

Outcome: approved