Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

09 грудня 2020 року [PERSON] звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із позовом до Київської міської ради (КМДА) та Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Академ 2016» про визнання права власності в порядку спадкування за законом Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що [INFO] померла його мати - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві, [INFO] . Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] були її чоловік - [PERSON] та син - позивач у справі. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві, 19 квітня 2019 року. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме двокімнатна квартира [ADDRESS] та інше спадкове майно. З метою одержання свідоцтва про право на спадщину після смерті матері та батька, 17 травня 2019 року, [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори. На підставі заяви позивача, державний нотаріус відкрила спадкову справу за № 717/2019, що підтверджується відповідним витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 56190200. Державний нотаріус Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори запросила у позивача документи необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Позивачем були надані нотаріусу документи, що підтверджують те, що квартира [ADDRESS] була кооперативна, членом ЖБК була матір - [PERSON] 12 грудня 1988 році [PERSON] була видана довідка про те, що її було прийнято в члени ЖБК «Академічний-18». 22 січня 1992 року [PERSON] було видано ордер на жиле приміщення в будинку житлово-будівельного кооперативу № 090330 серія Ж, відповідно до якого ордер видано члену ЖБК [PERSON] із сім`єю з двох осіб на право зайняття жилого приміщення площею 30 кв. м., яке складається з двох кімнат за адресою [ADDRESS] . 05 жовтня 2019 року позивачу була надана довідка про те, що сума пайового внеску за квартиру в розмірі 13914 карбованців 53 коп. сплачена власником квартири [PERSON] 01 грудня 1992 року в повному обсязі та було повідомлено що будинок за адресою [ADDRESS] в грудні 2018 року передано по акту передачі з балансу ЖБК «Академічний-18» в управління ОСББ «Академ-2016». 11 грудня 2019 року державний нотаріус Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Щербина Я.О. ухвалила постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме: відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] , яка належала [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був її чоловік - [PERSON] , який помер [INFO] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, у зв`язку із відсутністю документів, що посвідчують право власності на квартиру, а також державної реєстрації права власності. Ухвалою судді від 10.12.2020 року у справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, учасникам справи надано строк для подання заяв по суті справи і письмових пояснень (а.с.25-26). Ухвалою від 28.01.2021 року підготовче провадження було закрито та витребувано у Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи № 717/2019, відносно [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.42-43). 01.03.2021 року з Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори надійшла відповідь про те, що спадкова справа відносно майна померлої [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилась(а.с.50). Представником позивача подано клопотання про витребування доказів з Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори, а саме витребувати спадкову справу, яка зареєстрована за № 717/2019 відносно майна померлої [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був її чоловік, однак оформити спадщину не встиг, оскільки помер [INFO] . При цьому зазначив, що судом при винесені ухвали від 28.01.2021 р., помилково зазначено дату смерті [PERSON] , [INFO] (а.с.69-70), яке було судом задоволено і постановлено відповідну ухвалу (а.с.75-76). 12.05.2021 року на адресу суду від Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори надійшла належним чином завірена копія спадкової справи № 717/2019 відносно [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.80-116). У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у ньому. Представники відповідачів в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Київська міська рада (КМДА) надала відзив на позовну заяву (а.с.32-34). Суд, вислухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Суд встановив, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві, 07 жовтня 2017 року (а.с.9). Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] були її чоловік - [PERSON] та позивач. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві, 19 квітня 2019 року (а.с.10). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме двокімнатна квартира [ADDRESS] (а.с.13). З метою отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті матері та батька, 17 травня 2019 року, [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори. На підставі заяви Позивача, державний нотаріус відкрила спадкову справу за № 717/2019, що підтверджується відповідним витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 56190200 (а.с.11-12, 82). Державний нотаріус Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори запросила у Позивача документи, необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Позивачем були надані нотаріусу документи, що підтверджують те, що спірна квартира [ADDRESS] була кооперативна. 12 грудня 1988 році [PERSON] була видана довідка про те що її було прийнято в члени ЖБК «Академічний-18». 22 січня 1992 року [PERSON] було видано ордер на жиле приміщення в будинку житлово-будівельного кооперативу № 090330 серія Ж. Відповідно до якого, ордер видано члену ЖБК [PERSON] із сім`єю з двох осіб на право зайняття жилого приміщення площею 30 кв. м. яке складається з двох кімнат за адресою [ADDRESS] (а.с.14). 05 жовтня 2019 року Позивачу була надана довідка про те, що сума пайового внеску за квартиру в розмірі 13914 крб. 53 коп. сплачена власником квартири [PERSON] 01 грудня 1992 року в повному обсязі та було повідомлено що будинок за адресою [ADDRESS] в грудні 2018 року передано по акту передачі з балансу ЖБК «Академічний-18» в управління ОСББ «Академ-2016» (а.с.16). 11 грудня 2019 року державний нотаріус Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Щербина Я.О. прийняла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] , яка належала [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був її чоловік - [PERSON] , який помер [INFO] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, у зв`язку із відсутністю документів, що посвідчують право власності на квартиру, а також державної реєстрації права власності (а.с.18). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину. Частиною 3 ст. 1296 цього Кодексу передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 1268 ч.5 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Зважаючи на те, що батько позивача - [PERSON] , який помер [INFO] , фактично прийняв спадщину після смерті своєї дружини [PERSON] , яка померла [INFO] , проживав в спірному приміщенні, утримував його, суд вважає, що позов є законним та обґрунтованим, а отже таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до правил статей 316, 328 ЦК України: правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 19 ЗУ «Про кооперацію» джерелами формування майна кооперативу є вступні, членські та цільові внески його членів, паї та додаткові паї. Згідно з ч. 3 ст. 19 ЗУ «Про кооперацію» кооператив є власником будівель, споруд, грошових та майнових внесків його членів, виготовлення продукції, доходів, одержаних від її реалізації та провадження іншої передбаченої статутом діяльності, а також іншого майна, придбаного на підставах, незаборонених законом. Частиною 2 ст. 19-1 ЗУ «Про кооперацію» передбачено, що у разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Право власності на таке майно у члена кооперативу виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону. Як визначено в ч. 3 ст. 21 ЗУ «Про кооперацію» право власності членів кооперативу - фізичних осіб на свою загальну частку успадковується. Відповідно до наданої довідки [PERSON] станом на 01 грудня 1992 року сума пайового внеску за квартиру була сплачена в повному обсязі Пленум Верховного Суду України у п. 20 Постанови "Про судову практику справах про спадкування" від 30 травня 2008 року роз`яснив, що справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Крім того, п. 23 вказаної Постанови передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. У відповідності до п. п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно з інформаційним листом від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. З огляду на викладене, з урахуванням обставин справи та наданих доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved