Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

У заяві позивачі просять визначити їм додатковий строк, достатній для прийняття у спадок житлового будинку № 4 по вул. Головачова в с. Ліщин, Житомирського району, після смерті їх батька [PERSON] Позов, з посиланням на ст.ст.549 ЦК України (у редакції закону 1963 року), ст..ст. 1270,1272 ЦК України (2004 року) мотивовано тим, що його пропущено з поважних причин, оскільки інші особи, які залишилися проживати у спадковому будинку, обіцяли придбати його у позивачів. Позов було підтримано позивачами та їх представником в суді. Вони пояснили, що у 1967 році померла їх мати - [PERSON] Їх батько знову одружився, після його смерті (1976 рік) у спірному житловому будинку залишилася проживати їх мачуха [PERSON] Була досягнута домовленість, що [PERSON] сплатить позивачам грошові кошти за належну ім. частину спадщини, що підтверджується розпискою. Просили позов задовольнити. Представник Громади звернулася із заявою про розгляд справи за її відсутністю, у вирішенні спору поклалася на розсуд суду(а.с.24). Представник третьої особа вважає позов безпідставним. В суді пояснив, що позивачі не надалі належних доказів про фактичне прийняття ними спадщини, так як у спірному житловому будинку на час смерті спадкодавця вони не проживали та не були зареєстровані, заяву протягом 6 ті місяців до нотаріальної контори не подавали. Після смерті [PERSON] у будинку проживала його дружина [PERSON] (бабуся третьої особи), яка в силу ст. 549 ЦК УРСР фактично прийняла спадщину. Вважає, що на спірні правовідносини норми нового ЦК України не поширюються. Суд розглядає справу у межах заявлених вимог. Спірні правовідносини відповідають цивільному праву. 10.02.1968 року батько позивачів [PERSON] одружився із [PERSON]Н.(а.с.34). За записами у по господарської книзі вони проживали вдвох у спірному житловому будинку (а.с.33). 09.02.1976 [PERSON] помер (а.с. 6). Внаслідок його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, у тому числі на спірний житловий будинок № 4. Заповіту залишено не було (ст.534 ЦК). На час відкриття спадщини у будинку залишилася проживати його дружина пенсійного віку, у погосподарській книзі особовий рахунок на дворогосподарство було переоформлено на дружину спадкодавця, як на голову двору, що підтверджується довідкою виконкому Ліщинської сільської ради та визнається сторонами. За постановою Ради Міністрів УРСР від 11.03.1985 року за № 105 "Про порядок обліку житлового фонду в УРСР", Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР від 31.01.1966, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР від 31.10.1975 та за іншими нормативними актами записи у по господарських книгах є особливою формою статистичного обліку і визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджували право приватної власності. Саме таке розяснення надав і Пленум ВССУ в своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», вказуючи, що у п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах (п.3.1). А тому твердження представника 3-особи, що дружина спадкодавця фактично прийняла спадщину є слушним. Окрім цього, за положеннями п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, згідно з якими цей Кодекс застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК України в редакції Закону від 1963 року.Тому, не допускається застосування норм ЦК України 2003 року до правовідносин, які мають бути врегульовані за норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини. Статтею 549 ЦК УРСР, встановлений строк у шість місяців для прийняття спадщини. Листами від 23.06.2014 державний нотаріус повідомив позивачам про пропуск ними цього строку та неможливість видачі свідоцтв про право на спадщину (а.с. 9 -10). Згідно із ст. 550 ЦК УРСР, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, які, пов"язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Належних доказів на підтвердження таких обставин, в контексті ч.1 ст.58 ЦПК України позивачі суду не надали. Представлена суду копія розписки, про намір [PERSON] придбати будинок [PERSON], без зазначення його адреси (а.с. 17) не може бути підставою для визначення додаткового строку для подачі заяви нотаріусу. [PERSON] не є стороною у справі. Відповідно до вимог ст.33 ЦПК України суд не має повноважень по залученню до справи відповідачів. Це право, а також наслідки не вчинення таких процесуальних дій, позивачам та їх представнику судом розяснювалося (а.с.37 зв). Позивачі не порушували і питання про встановлення факту прийняття спадщини. З огляду на наведене,

Outcome: dismissed