Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

19.02.2020 року позивач подав до суду позовну заяву, в якій просить визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Червоненської селищної ради Андрушівського району Попіля Володимира Вікторовичавід 25.07.2017 року за №36402740 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, внесення запису про їх реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №1315078418101, згідно якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомирінвест" є власником нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , а саме: приміщення, складські приміщення: складське приміщення поз. літ. А заг. пл.244,7 кв.м., склад, гараж, поз. літ. Б заг. пл.261,9 кв.м., склад поз. літ. В (2-1) заг. пл.128,0 кв.м., приміщення гаражів поз. літ. Г (1-1, 1-2) заг. пл.51.1 кв.м.; всі судові витрати покласти на відповідача. Позов обґрунтовано тим, що 25.07.2017 року державним реєстратором Червоненської селищної ради Андрушівського району Попілем Володимиром Вікторовичем до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень було внесено запис, згідно якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Житомирінвест» є власником нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , а саме: приміщення, складські приміщення: складське приміщення поз. літ. А заг. пл.244,7 кв.м., склад, гараж, поз. літ. Б заг. кв.м., пл.261,9 склад поз. літ. В (2-1) заг. пл.128,0 кв.м., приміщення гаражів поз. літ. Г (1-1, 1-2) заг. пл.51.1 кв.м. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1315078418101. Вважає рішення державного реєстратора грубо порушує мої права, оскільки прийняте без належного з`ясування всіх обставин справи, а також робить неможливим виконання рішень Богунського районного суду м. Житомира від 15.05.2012 року та від 01.11.2018 року відповідно та судових наказів того ж суду від 08.02.2013 року, 13.06.2013 року, 17.04.2014 року, 01.09.2014 року, 22.07.2015 року, 14.12.2015 року, 02.08.2017 року та 05.02.2018 року про стягнення на мою користь заборгованості по заробітній платі. Ухвалою від 24.02.2020 прийнято до розгляду та відкрито провадження за позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач відзив не подав, про наявність поважних причин, які перешкоджають його подачі, суд не повідомлено, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Від представника [PERSON] - [PERSON] до суду надійшла заява, в якій просить проводити розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним, причини неявки суду не повідомив, правом подання відзиву не скористався, інших заяв, клопотань, суду не надав. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним, причини неявки суду не повідомили, пояснення не надали, інших заяв, клопотань, суду не надано. Частина 1 ст. 280 ЦПК України встановлює, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, оскільки існує сукупність умов, визначених ст. 280 ЦПК України, за яких суд може ухвалити заочне рішення, враховуючи думку представника позивача, який у заяві вказав, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов таких висновків. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Судом встановлено, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду № 240/143/19 від 17.04.2019 року визнано неправомірними дії Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області щодо передачі на реалізацію, шляхом проведення електронних торгів Державному підприємству "Сетам" об`єкту нерухомого майна (реєстраційний номер 1315078418101) до складу якого входять: складське приміщення, поз. літ. А загальною площею 244,7 кв.м.; склад поз. літ. В (2-1) загальною площею 128,0 кв.м., приміщення гаражів, поз. літ. Г (1-1, 1-2) заг. пл. 51,1 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 9-11) Рішенням Богунського районного суду м. Житомира № 2-2172/12 від 15.05.2012 року стягнуто з Відкритого акціонерного товариства «Житомирводбуд» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в сумі 24947 грн. 76 коп., після відрахувань податків та зборів з нарахуванням індексації та на відшкодування моральної шкоди 3000 грн. (а.с. 12) Рішенням Богунського районного суду м. Житомира № 295/9690/18 від 01.11.2018 року стягнуто з Відкритого акціонерного товариства «Житомирводбуд» на користь [PERSON] компенсацію за несвоєчасно виплачену заробітну плату в сумі 30559,83 грн. (а.с. 13-14) Судовим наказом Богунського районного суду м. Житомира № 295/1724/13-ц від 08.02.2013 року стягнуто з Відкритого акціонерного товариства "Житомирводбуд" (10001, м. Житомир, вул. Київська, 81, ідентифікаційний код 01036773, р/р [NUMBER] в ПАТ Райффайзен банк "Аваль", м. Київ, МФО 380805) на користь [PERSON] ( [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] ) заборгованість по заробітній платі, яка після відрахувань податків і зборів станом на 01.02.2013 р. становить 33788 (тридцять три тисячі сімсот вісімдесят вісім) грн. 25 коп.(а.с. 15) Судовим наказом Богунського районного суду м. Житомира № 295/8662/13-ц від 13.06.2013 року стягнуто з Відкритого акціонерного товариства "Житомирводбуд" ( ідент. Код 01036773, м.Житомир, вул.. Київська, 81 р/р [NUMBER] в ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", м.Київ, МФО 380805) на користь [PERSON] ( [ADDRESS] ) заборгованість по заробітній платі за період з 01.02.2013 року по 01.06.2013 року в розмірі 13 046 (тринадцять тисяч сорок шість) грн. 16 коп. (а.с. 16) Судовим наказом Богунського районного суду м. Житомира № 295/4644/14-ц від 17.04.2014 року стягнуто з Відкритого акціонерного товариства «Житомирводбуд» (р/ [NUMBER] в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», м.Київ, МФО 380805, ідентифікаційний код 01036773) на користь [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , заборгованість по заробітній платі станом на 01.03.2014 року в сумі 21 446.85 грн. (а.с. 17) Судовим наказом Богунського районного суду м. Житомира № 295/13279/14-ц від 01.09.2014 року стягнуто з Відкритого акціонерного товариства «Житомирводбуд» (р/р № [NUMBER] у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», м. Київ, МФО 380805, ідентиф. код 01036773) на користь [PERSON] (ідентиф. № [NUMBER] ) заборгованість по заробітній платі, яка станом на 01.08.2014 р. становить 12754 (дванадцять тисяч сімсот п`ятдесят чотири) грн. 35 коп. (а.с. 18) Судовим наказом Богунського районного суду м. Житомира № 295/9744/15-ц від 22.07.2015 року стягнуто з Відкритого акціонерного товариства "Житомирводбуд" на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в розмірі 45 394,89 грн., яка утворилась станом на 01.06.2015 року.(а.с. 19) Судовим наказом Богунського районного суду м. Житомира № 295/16538/15-ц від 14.12.2015 року стягнуто з Відкритого акціонерного товариства "Житомирводбуд" на користь [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) заборгованість по заробітній платі в сумі 25 475.35 грн. станом на 01.11.2015 року. (а.с. 20) Судовим наказом Богунського районного суду м. Житомира № 295/8362/17 від 02.08.2017 року стягнуто з Відкритого акціонерного товариства "Житомирводбуд" на користь [PERSON] заборгованість по належно нарахованій, але не виплаченій заробітній платі в сумі 72665,74 грн. (а.с. 21) Судовим наказом Богунського районного суду м. Житомира № 295/1108/18 від 05.02.2018 року стягнуто з Відкритого акціонерного товариства "Житомирводбуд" на користь [PERSON] заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі станом на 31.12.2017 року в сумі 22689,11 грн. (а.с. 22) 25.07.2017 року державним реєстратором Червоненської селищної ради Андрушівського району Попілем Володимиром Вікторовичем до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень було внесено запис, згідно якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Житомирінвест» (далі - ТОВ «Житомирінвест») є власником нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , а саме: приміщення, складські приміщення: складське приміщення поз. літ. А заг. пл.244,7 кв.м., склад, гараж, поз. літ. Б заг. кв.м., пл.261,9 склад поз. літ. В (2-1) заг. пл.128,0 кв.м., приміщення гаражів поз. літ. Г (1-1, 1-2) заг. пл.51.1 кв.м. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1315078418101. Відповідно до протоколу №1 загальних зборів учасників ТОВ «Житомирінвест» від 23.06.2017 року засновником останнього є ПАТ «Житомирінвест» з часткою 826 000 грн., що складає 100% Статутного капіталу ТОВ «Житомирінвест». Відповідно до статутних документів ПАТ «Житомирінвест» (код ЄДРПОУ 01036773) є повним правонаступником прав та обов`язків ПАТ «Житомирводбуд». (п.1.2. Статуту ПАТ «Житомирінвест»). Підставою для прийняття державним реєстратором рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо внесення запису, згідно якого ТОВ «Житомирінвест» стало власником нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] слугували наступні три документи: протокол №1 загальних борів учасників ТОВ «Житомирінвест» від 23.06.2017 року; акт приймання-передачі майна, що вноситься до Статутного капіталу ТОВ «Житомирінвест» від 03.07.2017 року; перелік нерухомого майна, що передається у власність ВАТ «Житомирводбуд» (майна підрозділу ОМТС) від 04.05.2000 року. Відповідно до п. 12 Порядку державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, затверджених постановою КМУ від 25.12.2015 року (далі - Порядок) під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обов`язково використовує відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, а також відомості з інших інформаційних систем, доступ до яких передбачено законодавством, у тому числі відомості з Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів. Відповідно до п. 48 Порядку для державної реєстрації права власності у зв`язку з передачею майна у власність юридичної особи як внесок (внесення майна до статутного (складеного) капіталу (статутного фонду), вступні, членські та цільові внески членів кооперативу тощо) подаються: документ, що посвідчує право власності особи на майно, що передається у власність юридичної особи (крім випадку, коли право власності на таке майно вже зареєстровано в Державному реєстрі прав); акт приймання-передачі майна або інший документ, що підтверджує факт передачі такого майна. Справжність підписів на акті приймання-передачі майна або іншому документі, що підтверджує факт передачі такого майна, засвідчується відповідно до Закону України «Про нотаріат»; рішення органу або особи, уповноважених установчими документами юридичної особи або законом (у разі, коли передача майна здійснюється іншою юридичною особою); Окрім цього, відповідно до п. 58 Порядку для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна у разі, коли в документах, що подаються для такої реєстрації, відсутні відомості про технічні характеристики відповідного об`єкта, також подається технічний паспорт на такий об`єкт. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" під державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно розуміється офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно із ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Державній реєстрації прав підлягають: 1) право власності; 2) речові права, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки; іпотека; право довірчої власності; інші речові права відповідно до закону; 3) траво власності на об`єкт незавершеного будівництва; 4) заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження. В силу частини 1 статті 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення. Відповідно до ч.3 ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державний реєстратор: - встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; - перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. Тобто реєстратор вчинивши реєстраційну дію, та офіційно визнав і підтвердив від імені держави факт, якого є існує. Державна реєстрація ж покликана забезпечити охорону та захист прав та законних інтересів власників, користувачів нерухомого майна шляхом створення додаткових гарантій для них. Державна реєстрація прав має зводити до мінімуму можливість реєструвати права , які фактично не існують. Відповідно до ст. 18 Закону України державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрації заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав) тощо. Згідно частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлює, що Відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Державна реєстрація набуття, зміни чи припинення речових прав у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, проводиться без подання відповідної заяви заявником та справляння адміністративного збору на підставі відомостей про речові права, що містилися в Державному реєстрі прав. У разі відсутності таких відомостей про речові права в Державному реєстрі прав заявник подає оригінали документів, необхідних для проведення державної реєстрації набуття, зміни чи припинення речових прав. Частина перша статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлює, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: 9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь держави понесені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 840,80 грн. Враховуючи викладене, на підставі Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст. 12, 76, 83, 89, 92, 141, 142, 247, 263-265, 268, 273, 280, 352-354 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved