Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

Позивач орган опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького звернувся до суду з позовом в інтересах малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, зазначивши на обґрунтування позовних вимог, що згідно з рішенням виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького від 14.08.2018 р. № 398 дитина [PERSON] , [INFO] , має статус дитини позбавленої батьківського піклування. Відомості про батька дитини записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої 135 Сімейного кодексу України від 11.12.2017 р. № 00019197778. Вказує, що згідно з рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.03.2018 р. (справа № 405/733/18) дитину відібрано від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав та стягнуто аліменти з [PERSON] на користь тих осіб та установ, яким буде передано дитину. Відповідно до рішення виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького від 28.12.2017 р. № 621 дитина Корж [PERSON] влаштований до «Кіровоградського обласного спеціалізованого будинку дитини нового типу». Згідно з актом комунального некомерційного підприємства «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кіровоградської обласної ради» від 28.03.2019 р. № 14, [PERSON] , [INFO] , виховується в закладі з 29.01.2018 р. та перебуває на повному державному утриманні, за час перебування [PERSON] у закладі мати дитини систематично відвідувала його до 08.11.2018 р., але майже протягом чотирьох місяців дитину не відвідувала, не цікавилась його станом здоров`я, письмових запитів на адресу установи не надсилала. Аліменти на рахунок дитини не надходять. Мати [PERSON] проживала по [ADDRESS] . Відповідно до інформації Кропивницького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 02.04.2019 р. № 248/01-06 родина [PERSON] перебувала під супроводом центру. Співмешканець [PERSON] , [PERSON] , повідомив фахівцю з соціальної роботи про те, що на початку березня 2019 року [PERSON] пішла з дому, її місцезнаходження йому невідоме. Позивач зазначає, що з моменту прийняття рішення суду про відібрання дитини від матері [PERSON] не зверталась до управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького щодо своєї дитини [PERSON] , питання про повернення їй сина не порушувала.Зазначені обставини свідчать про порушення [PERSON] прав своєї дитини та підтверджують злісність невиконання матір`ю своїх батьківських обов`язків, що тягне за собою відповідальність, передбачену законодавством України. Згідно з висновком від 18.04.2019 року № 2038/49-05-24 орган опіки та піклування Міської ради м. Кропивницького вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] . З огляду на викладене, позивач просив позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] , дитину залишити на опікуванні органу опіки та піклування Міської ради м. Кропивницького. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.07.2019 року відкрито загальне позовне провадження у вказаній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 19.08.2019 року підготовче судове засідання по даній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 02.10.2019 року заявлене у судовому засіданні клопотання представника позивача задоволено, залучено до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору [PERSON] . Представник позивача органу опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького Поровчук А.А. в судовому засіданні підтримала позов та просила його задовольнити, посилаючись на викладене в ньому. Відповідач [PERSON] у підготовчому судовому засіданні позов визнала в повному обсязі. В судове засідання розгляду справи по суті відповідач не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена судом належним чином у встановленму законом порядку, що підтверджується власноручним підписом відповідача 02.10.2019 року про повідомлення наступної дати судового засідання у розписці, яка міститься в матеріалах справи. Причини неявки відповідача в судове засідання не відомі, заяви, клопотання відсутні, на підставі чого суд вважає, що відповідач не скористалась своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні та подання суду доказів. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача КНП «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу» управління охорони здоров`я Кіровоградської обласної ради Омельяненко С. М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, та пояснила, що відповідач є її рідною сестрою, яка проживала в місті зі співмешканцем, після народження дитини зверталася до неї за допомогою, як правило, грошовою. Про те, що у відповідача було відібрано дитину дізналися лише в квітні 2019 року, коли відповідач зателефонувала їх старшій сестрі та вітала її з днем народження. Також зазначила, що відповідач показала де знаходиться дитячий будинок, в якому перебуває [PERSON]. На даний час вона оформила опіку над хлопчиком та з 26.09.2019 року [PERSON] проживає в її сім`ї. Зазначила, що відповідач на зв`язок не виходить, її місцеперебування не відомо, дитиною вона не цікавиться, та вона (відповідач) не приймає в житті дитини ніякої участі. За таких обставин вважала за доцільне позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , оскільки на даний час це буде виключно в інтересах дитини. Заслухавши учасників справи, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст. 12 та ст. 13 ЦПК України, якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює сімейні правовідносини, та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що дитина [PERSON] , народилася [INFO] , про що 14 червня 2017 року складено відповідний актовий запис за № 624 та Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Батьками дитини в свідоцтві про народження зазначені в графі батько « [PERSON] » та в графі мати « [PERSON] ». При цьому, відомості про батька дитини запсані в порядку ч.1 ст. 135 СК України, що підтверджується Витягом з Державного реєстру акітів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 11.12.2017 року. Судом також встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.03.2018 року у цивільній справі № 405/733/18, яке набрало законної сили 04.05.2018 року, позов Органу опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького до [PERSON] , третя особа: комунальний заклад «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу» про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задоволено. Відібрано дитину [PERSON] , [INFO] , у матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Дитину передано на опікування органу опіки та піклування Міської ради міста Кропивницький. Стягнуто з [PERSON] на користь тих осіб або установ, яким буде передана дитина, аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.02.2018 року і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] (а.с. 8-10). Відповідно до рішення виконавчого комітету Міської ради м. Кропивницького № 398 від 14.08.2018 року [PERSON] , [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Малолітній [PERSON] влаштований до КЗ «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу» (а.с. 11). Згідно з актом про відвідування дитини батьками та рідними № 14 від 28.03.2019 року, складеного та підписаного працівниками КНП «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кірвоградської обласної ради», а саме: лікарем-педіатром [PERSON] ; старшим вихователем [PERSON] ; головною медичною сестрою [PERSON]; патронажною медсестрою [PERSON] ; вихователем групи № 9 [PERSON] ; постовою медичною сестрою [PERSON], затвердженого головним лікарем КНП «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кірвоградської обласної ради» Пастух П., малолітній [PERSON] , [INFO] , виховується у КНП «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кірвоградської обласної ради» з 29.01.2018 року та перебуває на повному державному забезпеченні. За час перебування [PERSON] у вказаній установі мати дитини [PERSON] відвідувала сина систематично в кількості 36 разів до 08.11.2018 року, але майже протягом чотирьох місяців мати не відвідує дитину, не цікавиться станом його здоров`я, участі в утриманні та вихованні не приймє, письмових запитів не надсилала. Аліменти рахунок дитини не надходять (а.с. 13). З листа директора Кропивницького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді № 248/01-06 від 02.04.2019 року на адресу начальника Управління з питань захисту прав дітей Міської ради м. Кропивницького вбачається, що станом на 02.04.2019 року місце проживання гр. [PERSON] не відоме, співмешканець жінки, [PERSON] повідомив, що в перших числах березня між ними відбулась сварка і [PERSON] пішла з дому, він намагався її розшукати, але марно. На підставі викладеного, КМЦСССДМ має намір припинити соціальний супровід родини [PERSON] у зв`язку з відсутністю відомостей про місце проживання (а.с. 14). Відповідно до висновку виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького від 18.04.2019 року № 2038/49-05-24 орган опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 10.04.2019 року, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] , при цьому, встановлено, що за рішенням Виконавчого комітету Міської радиміста Кропивницького від 14.08.2018 р. № 398 [PERSON] , [INFO] , має статус дитини, позбавленої батьківського піклування.Відомості про батька дитини записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька від 11.12.2017 р. № 00019197778.Згідно з рішенням Ленінського районного суду м. Кіровоірада від 26.03.2018 р. (справа № 405/733/18) дитину відібрано від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав та стягнуто аліменти з [PERSON] на користь тих осіб та установ, яким буде передано дитину.Відповідно до рішення Виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького від 28.12.2017 р. № 621 дитина Корж [PERSON] влаштований до «Кіровоградського обласного спеціалізованого будинку дитини нового типу».Згідно з актом комунального некомерційного підприємства «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кіровоградської обласної ради» від 28.03.2019 р. № 14, [PERSON] , [INFO] , виховується в закладі з 29.01.2018 р. та перебуває на повному державному утриманні. За час перебування [PERSON] [PERSON] у закладі мати дитини систематично відвідувала його до 08.11.2018 р., але майже протягом чотирьох місяців дитину не відвідувала, не цікавилась його станом здоров`я, письмовихзапитів на адресу установи не надсилала. Аліменти на рахунок дитини не надходять.Мати [PERSON] проживала по [ADDRESS] . Відповідно до інформації Кропивницького міського Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 02.04.2019 р. № 248/01-06 родина [PERSON] перебувала під супроводом центру. Співмешканець [PERSON] , [PERSON] , повідомив фахівцю з соціальної роботи про те, що на початку березня 2019 року [PERSON] пішла з дому, її місцезнаходження йому невідоме.З моменту прийняття рішення суду про відібрання дитини від матері [PERSON] не зверталась до управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького щодо своєї дитини [PERSON] , питання про повернення їй сина не порушувала. Зазначені обставини свідчать про порушення [PERSON] прав своєї дитини та підтверджують злісність невиконання матір`ю своїх батьківських обов`язків, що тягне за собою відповідальність, передбачену законодавством України. Крім того, 06.05.2019 року [PERSON] подала до Управління з питань захисту прав дітей Міської ради м. Кропивницького заяву, в якій вказала, що не має постійного місця проживання, офіційно не працює, аліменти на користь сина не сплачувала. Не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно сина [PERSON] (а.с. 58). Судом також встановлено, що на підставі розпорядження Голови Новгородківської районної державної адміністрації Кіровоградської області «Про встановлення опіки» № 193-р від 19 вересня 2019 року третю особу без самостійних вимог на предмет спору [PERSON] , яка поживає за адресою село Верблюжка Новгородківського району Кіровоградської області, призначено опікуном над [PERSON] , [INFO] , його житлом та майном. Також встановлено, що з 26.09.2019 року малолітня дитина [PERSON] постійно перебуває в сім`ї опікуна, в свою чергу, відповідач не цікавиться дитиною, не телефонує та не навідується до дитини, її (відповідача) місце знаходження (перебування) не відомо. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Крім того, відповідно до п.п. 7 п.8 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866, якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав. Відповідно до ст.141, ч.ч.2,3 ст.150 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, при цьому батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до положень Сімейного кодексу України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків передбачено застосування правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальністю, і, зокрема, це позбавлення батьківських прав. Статтею 164 СК України визначено виключний перелік підстав, за наявності яких, а також винної поведінки, - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав. До таких підстав закон відносить наступні: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину проти дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, хоча мають реальну можливість для цього. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Крім того, відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що була підписана Україною 21 лютого 1990 року, ратифікована постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.1 ст.9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини, при цьому відповідно до ч.2 ст.9 Конвенції під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Як на правову підставу для позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] позивач посилався на ухилення відповідачем від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Зокрема, ухилення від виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, позивач обґрунтовує тим, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.03.2018 р. дитину відібрано від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав та стягнуто аліменти з [PERSON] , відповідач, останнім часом дитину не відвідувала, не цікавилась його станом здоров`я, письмових запитів на адресу установи не надсилала, аліменти на рахунок дитини не надходять. Зазначені позивачем підстави для позову знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України „Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до роз`яснень, викладених в п.п.15, 16 постанови Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляду справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року №3 позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, на згоду передати дитину на усиновлення та інших прав, які ґрунтуються на факті спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного і об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти, причому зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч.1ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (Рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). З огляду на зазначене, судом під час судового розгляду справи встановлено, що відповідач [PERSON] свідомо ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини - сина [PERSON] , [INFO] , що є першоосновою розвитку особистості дитини, не піклуючись про фізичний та духовний розвиток сина, не відвідує сина, не спілкується з сином, хоча має реальну можливість для цього, за відсутності при цьому, з боку позивача та третіх осіб будь-яких перешкод їй (відповідачу) у спілкуванні з дитиною, оскільки такі в судовому засіданні судом не встановлені і докази цьому відсутні, та прийняття участі у її вихованні та виконання своїх батьківських обов`язків, визначених законом, по відношенню до дитини, що є самостійною підставою, визначеною п.2 ч.1 ст.164 СК України, для позбавлення батьківських прав відносно дитини, чого і не заперечує сама [PERSON] у своїй заяві від 06.05.2019 року. Окрім того, судом відзначається, що батьківські обов`язки не заключаються лише в наданні матеріальної допомоги, яка відповідачем не здійснюється (аліменти не сплачуються), вони включають в себе також і батьківську турботу та ласку, піклування про здоров`я дитини, її духовний, моральний та фізичний розвиток, навчання, спілкування з дитиною. З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги інтереси малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , які є пріоритетом при розгляді даного спору, враховуючи також наявність обставин, з якими закон, що регулює сімейні відносини, пов`язує позбавлення батьківських прав, при цьому під час розгляду справи судом було встановлено реальну юридичну і фактичну можливість відповідача [PERSON] , яка є мітір`ю малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов`язку, та наявність її вини у невиконанні батьківських обов`язків, відсутність перешкод з боку інших осіб, в тому числі позивача, для належного виконання відповідачем батьківських обов`язків, також враховуючи не заперечення відповідача щодо позбавлення її батьківських прав відносно її сина [PERSON], на підставі чого суд вважає, що позовні вимоги позивача про позбавлення батьківських прав є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з позбавленням відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] . При цьому, судом відзначається, що відповідно ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. В порядку ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у зв`язку з чим судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, приймаючи до уваги, що позивач відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору при поданні позову до суду в інтересах малолітньої дитини про позбавлення батьківських прав. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст.150, 155, 164, 165, 180 СК України, Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року,

Outcome: approved