Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

Ректор Державного вищого навчального закладу "Запорізький національний університет" звернувся до Куйбишевського районного суду Запорізької області з позовом про стягнення з [PERSON] одноразової адресної грошової допомоги. В позовній заяві зазначено, що наказом від 10 серпня 2009 року № 1268-с [PERSON] було зараховано на 1 курс денної форми навчання математичного факультету напрямку підготовки 6.040201 "Математика", за держзамовленням. Згідно наказу від 21 червня 2013 року № 1104-с відповідачу було присвоєно кваліфікацію "Бакалавр математики. Вчитель математики." 13 серпня 2013 року між позивачем - ЗНУ, [PERSON] та відділом освіти, молоді та спорту Куйбишевської районної державної адміністрації Запорізької області було укладено договір про працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, які навчалися за напрямами і спеціальностями педагогічного профілю. Предметом Договору є обов'язкове відпрацювання випускником вищого навчального закладу протягом трьох років з дня укладення угоди у загальноосвітньому або професійно-технічному навчальному закладі, а також отримання одноразової адресної грошової допомоги у п'ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати. [PERSON] було прийнято на посаду вчителя математики Новоукраїнськї загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Куйбишевської районної ради Запорізької області. На підставі наказу ректора ЗНУ від 18 листопада 2013 року № 551 та згідно п. 1,2 Порядку надання одноразової адресної грошової допомоги відповідачу було виплачено адресну грошову допомогу у п'ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, а саме 5 735,00 гривень. У підпункті 2.3.2 пункту 2.3 Договору зазначено, що відповідач зобов'язаний відпрацювати у роботодавця на обраній посаді згідно з терміном, визначеним в договорі. На підставі наказу від 19 серпня 2014 року № 87-К відповідача було звільнено з посади математики Новоукраїнськї загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Куйбишевської районної ради Запорізької області, з 19 серпня 2014 року. Пунктом 7 Порядку надання одноразової адресної грошової допомоги деяким категоріям випускників вищих навчальних закладів у 2013 році, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 12.06.2013року № 736 (далі - Порядок), встановлено, що у разі відмови випускника без поважних причин приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом трьох років від початку роботи у загальноосвітньому та професійно-технічному навчальному закладі отримувач допомоги зобов'язаний повернути суму фактично одержаної допомоги у вищий навчальний заклад, де була здійснена виплата. Вищий навчальний заклад повертає зазначені кошти до державного бюджету. Адміністрацією ЗНУ був підготовлений лист про повернення одноразової адресної допомоги та вручений [PERSON] особисто під підпис, але жодних дій для повернення отриманих коштів з боку [PERSON] не було вчинено, що стало підставою для звернення з позовом до суду. В судове засіданні представник позивача Россоха М.О. , що діє на підставі довіреності, не з"явилась, про час і місце його проведення повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням відділу зв"язку. Представник позивача у відповідній письмовій заяві, поданій до суду, повідомила про те, що підтримує заявлені вимоги у повному обсязі. Прохала розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] у відповідній письмовій заяві, поданій до суду, повідомила про визнання позовних вимог позивача у повному обсязі. Прохала розглянути справу без її участі. Крім того, відповідач у відповідній письмовій заяві, поданій до суду, прохала вирішити питання про сплату боргу в розстрочку в зв"язку зі скрутним матеріальним становищем. Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача Россоха М.О. та відповідача [PERSON] Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, з"ясувавши позицію сторін, вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі за слідуючими підставами. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Так, в судовому засіданні встановлено та доведено, що відповідно до наказу від 10 серпня 2009 року № 1268-с [PERSON] було зараховано на 1 курс денної форми навчання математичного факультету напрямку підготовки 6.040201 "Математика", за держзамовленням. Згідно наказу від 21 червня 2013 року № 1104-с відповідачу було присвоєно кваліфікацію "Бакалавр математики. Вчитель математики." 13 серпня 2013 року між позивачем - ЗНУ, [PERSON] та відділом освіти, молоді та спорту Куйбишевської районної державної адміністрації Запорізької області було укладено договір про працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, які навчалися за напрямами і спеціальностями педагогічного профілю. Предметом Договору є обов'язкове відпрацювання випускником вищого навчального закладу протягом трьох років з дня укладення угоди у загальноосвітньому або професійно-технічному навчальному закладі, а також отримання одноразової адресної грошової допомоги у п'ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати. [PERSON] було прийнято на посаду вчителя математики Новоукраїнськї загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Куйбишевської районної ради Запорізької області. На підставі наказу ректора ЗНУ від 18 листопада 2013 року № 551 та згідно п. 1,2 Порядку надання одноразової адресної грошової допомоги відповідачу було виплачено адресну грошову допомогу у п'ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, а саме 5 735,00 гривень, що підтверджується копією платіжної відомості. У підпункті 2.3.2 пункту 2.3 Договору зазначено, що відповідач зобов'язаний відпрацювати у роботодавця на обраній посаді згідно з терміном, визначеним в договорі. Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. На підставі наказу від 19 серпня 2014 року № 87-К відповідача було звільнено з посади математики Новоукраїнськї загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Куйбишевської районної ради Запорізької області, з 19 серпня 2014 року. Згідно п. 1, 2 Порядку, одноразова адресна грошова допомога у п'ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати надається випускникам вищих навчальних закладів, які у 2012-2013 навчальному році здобули освіту за напрямами і спеціальностями педагогічного профілю та уклали на строк не менш як три роки договір про роботу на посадах педагогічних працівників у загальноосвітніх та професійно-технічних навчальних закладах. Допомога надається випускникам денної форми навчання, які навчались за рахунок бюджетних коштів за державним замовленням у вищих навчальних закладах І-ІV рівнів акредитації державної та комунальної форм власності незалежно від підпорядкування. Пунктом 7 Порядку встановлено, що у разі відмови випускника без поважних причин приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом трьох років від початку роботи у загальноосвітньому та професійно-технічному навчальному закладі отримувач допомоги зобов'язаний повернути суму фактично одержаної допомоги у вищий навчальний заклад, де була здійснена виплата. Вищий навчальний заклад повертає зазначені кошти до державного бюджету. Таким чином, враховуючи що вимоги позивача обґрунтовані, суд вважає необхідним стягнути з відповідача суму одноразової адресної допомоги у розмірі 5 735,00 гривень. Що стосується клопотання відповідача про розстрочку виконання рішення, суд вважає його таким що не підлягає задоволенню, оскільки на час розгляду справи відповідачем не надано доказів на підтвердження обставин, що утруднюють виконання рішення суду. Відмова в задоволенні клопотання про розстрочку виконання рішення суду не позбавляє можливості відповідача в подальшому звернутися до суду з заявою в порядку ст.373 ЦПК України, яка передбачає, що за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім"ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо) , за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. Оскільки позовні вимоги ЗНУ задоволені, суд в порядку ст.88 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім судових витрат в розмірі 243 грн. 60 коп. - сума сплаченого судового збору.

Outcome: approved