Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

У січні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом де зазначає, що 22 січня 2013 року між ним та відповідачем був укладений договір за яким відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картку у розмірі 1800 грн., зі сплатою відсотків у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості та з кінцевим терміном повернення, який відповідає кінцевому строку дії картки. Відповідач належним чином не виконувала свої зобов"язання за договором, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 30 листопада 2017 року становить 29026 грн. 38 коп. та яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 2105 грн. 35 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 22062 грн. 63 коп., заборгованості за пенею та комісією - 3000 грн., фіксованої частки штрафу - 500 грн., відсоткової частки штрафу - 1358 грн. 40 коп. На неодноразові звернення до відповідача з пропозиціями про добровільне погашення заборгованості, остання не реагує. Тому просив стягнути з відповідача заборгованість за даним договором у розмірі 29026 грн.38 коп. та витрати по оплаті судового збору у розмірі 1762 грн. Разом з позовом представник позивача надав суду письмову заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та в разі неявки відповідача у судове засідання просив ухвалити рішення у заочному порядку. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18 січня 2018 року заява була залишена без руху і заявникові був наданий строк для усунення недоліків, тривалістю десять днів зі дня отримання копії ухвали. 29 січня 2018 року судом була отримана інформація щодо зареєстрованого у встановленому законом порядку місця мешкання відповідача, яка зареєстрована за адресою: [INFO]. 12 лютого 2018 року позивачем на виконання зазначеної ухвали суду були надані документи, якими зазначені в ухвалі недоліки були виправлені. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13 лютого 2018 року заяву було прийнято до провадження суду і призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач у судове засідання не з"явилась, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи,\~ у відповідності до вимог ст.ст.130, 131 ЦПК України, за останньою відомою судові адресою її місця мешкання, про причини своєї неявки суду не повідомила, відзиву на позов не подавала. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до наступного. 22 січня 2013 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір, за яким відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картку у розмірі 600 грн., зі сплатою відсотків у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості та з кінцевим терміном повернення, який відповідає кінцевому строку дії картки (а.с.6). Згідно наданого позивачем детального розрахунку заборгованості за кредитним договором, кредитний ліміт, встановлений на картці позивача, був збільшений 01 грудня 2014 року до 1800 грн. (а.с.52 зворот). Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт (а.с.23 зворот). Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.2.1.1.2.3 та Правил надання банківських послуг (а.с.23 зворот). Відповідно до п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін (а.с.18). Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем і перевіреного судом, станом на 30 листопада 2017 року становить 29026 грн. 38 коп. та яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 2105 грн. 35 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 22062 грн. 63 коп., заборгованості за пенею та комісією - 3000 грн., фіксованої частки штрафу - 500 грн., відсоткової частки штрафу - 1358 грн. 40 коп. (а.с.4-5; 50-54). На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність у відповідача підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання, відповідно до вимог ст.617 ЦК України. Згідно зі ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до положень ст.ст.526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Аналізуючи наведені вище докази та норми закону в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що оскільки відповідачем були порушені його зобов"язання перед позивачем, то з неї на користь позивача підлягає стягненню виникла заборгованість, яка складається з тіла кредиту, відсотків за користування кредитом та заборгованості за пене та комісією. Що ж стосується вимог позивача про стягнення з відповідача штрафу, то в цій частині позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне. За змістом\~ст.549 ЦК України\~пеня та штраф є різновидом неустойки, як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Позивач просить стягнути з відповідача за порушення ним своїх зобов'язань по виконанню договору і пеню і штраф, отже застосувати до останнього подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов'язання, а саме - прострочення виконання грошового зобов'язання, що протиречить вимогам ч.1\~ст.61 Конституції України\~та ч.3\~ст.509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 27167 грн. 98 коп., яка\~складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 2105 грн. 35 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 22062 грн. 63 коп., заборгованості за пенею та комісією - 3000 грн. Згідно платіжного доручення №PROM2BBH17 від 22 грудня 2017 року позивачем при предявленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 1762 грн. Питання про розподіл судових витрат вирішується судом відповідно до вимог ст.141 ЦПК України,\~а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~Тому вважаю за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1649 грн. 19 коп. (27167 грн. 98 коп. : 29026 грн. 38 коп. х 1762 грн.) На підставі вищевикладеного ст.ст.11, 509, 526, 610, 611, 617, 1054 ЦК України,

Outcome: approved