Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про\~збільшення розміру\~аліментівв\~котрому вказала,\~що відповідно\~до рішення\~Яготинського районного\~суду Київської\~області від\~24.12.2014\~року з\~відповідача на\~її користь\~аліменти на\~утримання неповнолітньої\~дитини -\~[PERSON],\~[INFO],\~в розмірі\~? частини\~всіх видів\~його доходів,\~але не\~менше 30\~%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку\~до досягнення\~сином повноліття. На виконання зазначеного рішення суду [PERSON] було одержано виконавчий лист № 382/2574/14 від 24 грудня 2014 року, який перебуває на примусовому виконанні. 08.07.2017 року набрав чинності Закон України № 2037-VIII від 17.05.2017 року «Про внесення змін до деяких законолавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» та частину 2 ст. 182 СК України викладено в наступній редакції: «мінімальний розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку».Так, частина 2 статті 182 СК України передбачає гарантію, що надана державою, дитині та тому з батьків, з ким вона проживає, щодо мінімального розміру аліментів, які можуть стяіуватись з їх платника. Підвищивши цей мінімальний розмір Законом України № 2037-VIII від 17.05.2017 року, держава підвищила соціальні стандарти в галузі охорони прав дитини. Відтак, стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина у меншому за мінімальний розмір, встановлений ст. 182 СК України, призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення. В той же час, Інструкцією з організації примусового виконання рішень від 02.04.2012р. № 512/5 (із\~змінами та\~доповненнями) та Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено право державного виконавця під час здійснення виконавчих дій, у разі зміни встановленого законодавством мінімального розміру аліментів на дитину, проводити подальше стягнення з урахуванням встановленого законодавством нового мінімального розміру аліментів, а тому таке право позивача підлягає захисту в судовому порядку. Таким чином, позивачка вважає, що мінімальний розмір аліментів, який було встановлено вищевказаним рішенням Яготинського районного суду Київської області від 24 грудня 2014 року на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], підлягає збільшенню згідно із Законом України № 2037- VIII, визначивши його в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивачка в судове засідання не не з'явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала. В судове засідання відповідач повторно не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Відзиву щодо позову та клопотань до суду не направив, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, враховуючи, що в справі є достатньо доказів для її заочного розгляду, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Стаття 180 СК України встановлює обов'язок батьків утримувати неповнолітніх дітей, способи виконання такого обов'язку визначаються за домовленістю між ними відповідно до норми ст. 181 цього Кодексу. Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Дана норма закону також закріплена в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Яготинського районного суду Київської області від 24.12.2014 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття (а.с. 8). На виконання зазначеного рішення суду [PERSON] було одержано виконавчий лист № 382/2574/14 від 24 грудня 2014 року, який перебуває на примусовому виконанні (а.с. 6). Неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні; позивачка не працює (а.с.4-5), дитина перебуває на обліку у КЗ «Яготинський центр первинної медико-санітерної допомоги» з діагнозом гіпоксично-ішемічне ураження ЦНС, синдром рухових порушень.(а.с.7-8), в зв'язку з чим потребує додаткової уваги до стану свого здоров'я. Пункт 1 ст. 3 ч.1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п.2 дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов"язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Пунктом 2 ст. 27 ч.1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" передбачено, що розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 1 грудня 2018 року становить 2027 грн.. Враховуючи дані обставини, матеріальне становище сторін, їх стан здоров'я, наявність утриманців, та той факт, що позивачка має на утриманні неповнолітню дитину, яка має хворобливий стан здоровя, а також вимоги ст. 182 СК України, ч. 5 ст. 183 СК України та ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік», Конвенції про права дитини, позов підлягає до задоволення і на утримання неповнолітнього сина сторін, необхідно стягнути аліменти з відповідача в розмірі ? частини його доходу, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в дохід бюджету судовий збір у розмірі 704, 80 грн.

Outcome: approved