Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

\~ \~ 12.02.2021 року позивачка звернулася до суду з позовом, яким просить розірвати шлюб між нею і відповідачем,\~стверджуючи, що шлюбні відносини в них фактично припинені з листопада 2020 року, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливо, між ними відсутні спори про майно та про місце проживання і утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , - які проживають зі своєю матір`ю - з позивачем [PERSON] . \~ \~ \~ \~Сторони у судове засідання не прибули, надали суду заяви про розгляд справи за їхньою відсутністю; позивач заявою просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, а відповідач, стверджуючи, що бажає зберегти шлюб, просив залишити позов без задоволення. \~ \~ \~ \~Вивчивши надані суду матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. \~ \~ \~ \~Згідно наданих суду матеріалів вбачається, що 17.11.2001р. Червоноармійською сільською радою Болградського району Одеської області (тепер, після зміни назви - Кубейська сільська рада), - між гр.гр. [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 17.11.2001р., а/з № [NUMBER] ), дружині було присвоєно прізвище " [PERSON] " (а.с.7). Від цього шлюбу в сторін народилося, на твердження позивача, - п`ятеро дітей, проте докази про народження були надані суду лише щодо чотирьох: [PERSON] - народилася [INFO] (свідоцтво про її народження\~видане 21.08.2008р. Червоноармійською сільською радою Болградського району Одеської області, а.с.11), [PERSON] - [INFO] (свідоцтво про народження\~видане 20.10.2011р. ВК Червоноармійської сільської ради Болградського району Одеської області, а.с.10), [PERSON] - [INFO] (свідоцтво про народження \~видане 20.06.2014р. відділом державної РАЦС Болградського РУЮ Одеської області, а.с.9), та [PERSON] - 12.10.2017р. (свідоцтво про його народження видане 17.10.2017р. Болградським районним відділом державної РАЦС ГТЮ в Одеській області, а.с.8), - які, на твердження позивача, проживають\~зі своєю матір`ю - з нею, позивачкою [PERSON] . \~ \~ \~ \~Позивач надала суду заяву, якою просила не надавати їй строку для примирення з відповідачем, бажаючи юридичного оформлення розірвання шлюбу та наполягаючи на цьому, стверджуючи у позовних вимогах, що між нею та відповідачем з першого грудня 2020року шлюбні відносини фактично вже припинені, між ними втрачені почуття любові та поваги, окільки відповідач часто вживає алкогольні напої, після чого стає агресивним і не контролює себе, чим створює вкрай напружену психологічну обстановку в родині, влаштовує скандали, що негативно впливає на дітей. \~ \~ \~ \~З наданих суду доказів не вбачається підстав, що перешкоджають задоволенню позовних вимог. Так, відповідно до ст.51 Конституції України та ст.24 СК України, - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, що ухвалена Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948р., згідно якої чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, так і під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя (ст. 110 СК України). Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка та припиняється лише внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. \~ \~ \~ \~З матеріалів даної справи вбачається, що позивач продовжувати шлюбні відносини не бажає, що сторони фактично не проживають разом, відповідно, відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що потягне за собою неприпустиме порушення права одного з подружжя або обох на вільний вибір. Відповідно до ч.2ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу в разі, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам хоча би одного з них, - що має істотне значення для розгляду позову про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також те, що з наданих суду відомостей не вбачається спору між сторонами про спільне майно подружжя та місце проживання\~дітей, задоволення позовних вимог про розірвання цього шлюбу не суперечить вимогам чинного законодавства, тому, беручи до уваги фактичні взаємовідносини сторін, наполягання позивача на задоволенні позову, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що сторонам відомі норми чинного законодавства про наслідки розірвання шлюбу судом, а саме: ч.2ст.114 СК України регламентовано, що в разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу; а ч.3ст.115 СК України - що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved