Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

04.06.2014 року позивач [PERSON] звернулася до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області з позовом, в якому просила позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON], [INFO]. Свій позов мотивувала тим, що [INFO] вона народила сина [PERSON], батьком якого є відповідач. Оскільки останній відмовився подати до відділу РАЦСу заяву про реєстрацію батьківства, вона звернулася до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області із позовом про визнання батьківства відповідача щодо сина [PERSON]. Рішенням Новоград-Волинського міськрайсуду від 08.11.2007 року даний позов було задоволено. Вказала, що відповідач проживає окремо в іншому місті, жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, педагогічної чи будь-якої іншої участі у вихованні сина не приймає. Впродовж жовтня 2005 - травня 2014 року відповідач не займався вихованням сина [PERSON], не цікавився його життям та станом здоров'я, впродовж серпня 2013 - травня 2014 року не брав участі і в його утриманні. Відповідно до виконавчого листа № 2-359/08 від 25.01.08 року відповідач повинен сплачувати аліменти в розмірі ? частини всіх видів його заробітку, однак згідно довідки відділу ДВС Новоград-Волинського МРУЮ має загальну заборгованість по аліментним зобов'язанням станом на 01.05.2014 року в сумі 3 252,19 грн., оскільки в період з серпня 2013 року по квітень 2014 року ухилявся від сплати аліментів на утримання свого сина. Зазначила, що з моменту народження [PERSON] проживає разом з нею та її батьками, відповідач жодного разу не приходив до сина, не цікавився його успіхами в садочку та школі, не вітав з днем народження. В ході розгляду справи [PERSON] подав зустрічний позов (а.с. 28-31) до [PERSON], Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції в особі відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Новоград-Волинський, в якому просив суд постановити рішення, яким виключити відомості про нього, як про батька [PERSON] з свідоцтва про народження дитини. Зустрічний позов обґрунтував тим, що він не може бути батьком [PERSON], оскільки ніколи не перебував у шлюбних та сімейних стосунках з [PERSON]. Вказав, що не мав фактичних інтимних стосунків з нею з середини 2004 року, а тому оскільки [PERSON] народився [INFO], він не може бути його батьком. Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 12.01.2015 року провадження по справі в частині позовних вимог [PERSON] за зустрічним позовом до [PERSON] закрито. В судовому засіданні позивач та її представники за первісним позовом позов підтримали, просили його задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову відмовити. [PERSON] пояснила, що вона офіційно працевлаштована в Італії і там проживає разом з сином. Він вже два роки ходить в школу там. В Україну з сином приїжджають близько двох разів на рік. [PERSON] не спілкувався з дитиною ніяким чином, лише маніпулює нею тим, що не дасть дозволу [PERSON] перетинати кордон. Відповідач та його представник первісний позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість. [PERSON] хоче спілкуватися та виховувати сина, однак позбавлений такої можливості, оскільки позивач ховає дитину від нього, проживає постійно в Італії. Зустрічний позов просили задовольнити. Представник третьої особи підтримала первісний позов. Просила суд задовольнити позов, позбавити батьківських прав відповідача стосовно малолітнього сина [PERSON]. Пояснила, що [PERSON] є сином позивача, проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні, оскільки відповідач цілком самоусунувся від її виховання та матеріального забезпечення, не цікавиться долею та життям дитини. В задоволенні зустрічного позову просила відмовити. Свідки [PERSON] та [PERSON] повідомили, що вони є сусідами мами позивача і знають, що хлопчик [PERSON] ходив в дитячий садочок в м. Новограді-Волинському. Його виховували мама та дід з бабцею. Батька не бачили жодного разу. Допитаний в судовому засіданні [PERSON] повідомив, що він проживає з мамою в Італії. Вже два роки там відвідує школу, добре вчиться. [PERSON] - це його біологічний батько. Не пам"ятає, коли він його останній раз бачив. Вони не спілкувалися ні телефоном, ні іншими засобами зв'язку. Суд, доповівши зміст заявлених позовних вимог, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Встановлено, що відповідач за первісним позовом є батьком малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 08.11.2007 року по справі № 2-488 (копія а.с. 14) та свідоцтвом про народження, повним витягом з актового запису про народження (копія а.с. 6, 193-195). Також в судовому засіданні встановлено, що відповідач за первісним позовом не виконує покладених на нього обов'язків, передбачених Сімейним кодексом України щодо матеріального забезпечення, виховання та піклування про здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створення належних умов для розвитку природних здібностей свого неповнолітнього сина [PERSON], який проживає та знаходиться на повному матеріальному утриманні своєї матері [PERSON] Таких висновків дійшов суд дослідивши висновок органу опіки і піклування Новоград-Волинської міської ради, затверджений рішенням виконавчого комітету міської ради від 29.07.14 № 200 (а.с. ), довідку КП Новоград-Волинської міської ради «Новоград-Волинськжитлосервіс» від 08.01.2014 року № 15 (а.с. 13), довідку дошкільного навчального закладу № 8 № 1 від 08.01.2014 року (а.с. 10), письмові свідчення [PERSON], [PERSON] (а.с. 11,12). Також ці обставини підтверджуються поясненнями позивача за первісним позовом та представника третьої особи, даними в судовому засіданні. Крім того, згідно виконавчого листа № 2-359/08 від 25.01.2008 р., виданого Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області, відповідач за первісним позовом зобов'язаний сплачувати аліменти в розмірі ? частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку [PERSON] на утримання сина [PERSON]. Загальна заборгованість по даному виконавчому листу станом на 01.05.2014 р. становить 3252,19 грн., що підтверджується довідкою відділу ДВС Новоград-Волинського МРУЮ № 124 від 28.05.2014 року (а.с. 15). Представник [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що його довіритель припинив сплату аліментів тому, що звільнився з роботи. Тепер він буде надавати допомогу і надає її, однак доказів на підтвердження даного факту суду на дослідження не надав. Відповідач за первісним позовом не надав жодних доказів суду, окрім своїх письмових та усних пояснень, які б доводили, що він приймає участь у вихованні сина [PERSON], тому суд приходить до переконання, що відповідач за первісним позовом свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків: з дитиною не проживає та не спілкується з нею, не утримує сина, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини. Небажання відповідача за первісним позовом виконувати свої батьківські обов'язки підтверджується також тим фактом, що останній звернувся до суду із зустрічним позовом про виключення відомостей про нього як про батька дитини з свідоцтва про народження дитини, незважаючи на проведену у 2007 році судово-медичну експертизу, де згідно висновку експерта біологічним батьком дитини [PERSON] є саме відповідач із імовірністю 99,999 %. Також голослівними суд вважає заперечення [PERSON], що він об'єктивно позбавлений можливості спілкуватися з дитиною, яка постійно проживає в Італії. [PERSON] виповнилося 9 років, рік він відвідував дитячий садок в м. Новограді-Волинському і в Італії дитина відвідує школу лише два роки, однак біологічний батько не скористався можливостю спілкуватися з дитиною, коли вони приїжджають до бабусі в м. Новоград-Волинський ([ADDRESS] - за вказаною адресою хлопчик зареєстрований та постійно проживають батьки [PERSON]), спілкуватися телефоном чи іншими електронними засобами зв"язку, коли дитина проживає в Італії. Можна навести приклад, що [PERSON] в попередньому судовому засіданні 26.06.2014 року дізнався, що дитина перебуває в Україні і судом ухвалено допитати його в судовому засіданні 07.07.2014 року, однак не вчинив жодних спроб просто побачитись з сином. Також уваги заслуговує той факт, що позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною відповідач за первісним позовом подав лише у грудні 2014 року, а вказаний позов розглядається в Новоград-Волинському міськрайонному суді з 04.06.2014 року. Крім того, судом дано оцінку поясненням дитини в судовому засіданні, який чітко інформований, що [PERSON] є його біологічним батьком, будь-якої іншої інформації про зазначену людину [PERSON] не повідомив, оскільки вона у нього просто відсутня. Ст. 150 Сімейного Кодексу України зазначає, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та поважати дитину. Ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного і соціального розвитку. П. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодесу України визначено, що батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Розуміючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, враховуючи положення ПП ВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд вважає доведеним у судовому засіданні факт ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, а відтак, до висновку про обгрунтованість заявленого первісного позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені понесені останньою судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. сплаченого судового збору (а.с. 1). Щодо зустрічного позову [PERSON] до Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції в особі відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Новоград-Волинському про виключення відомостей про нього як батька дитини, то останній, на переконання суду, є необгрунтованим та безпідставним, а тому не підлягає задоволенню. Зокрема, підстави, про які зазначив [PERSON], а саме, що він не може бути батьком дитини не підтверджується жодним доказом, окрім його пояснень. Так, в матеріалах справи наявні документальні докази, які беззаперечно доводять протилежний факт - таке, що набрало законної сили, рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 08.11.2007 року по справі № 2-488/07 р., яким визнано батьківство [PERSON] відносно [PERSON], [INFO] (копія а.с. 14) та висновком молекулярно-генетичної експертизи (а.с. 30-31). Відтак, суд приходить до переконання, що зустрічний позов задоволенню не підлягає.

Outcome: approved