Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду із даним позовом посилається на те, що від зареєстрованого шлюбу із відповідачем народилася спільна дитина - [PERSON], [INFO]. Зазначила, що через залежність відповідача від азартних ігор звернулася до суду із заявою про розірвання шлюбу. Відповідач ухиляється від виконання батьківського обов'язку у частині матеріального забезпечення сина, хоча є працездатним та фізично здоровим, інших утриманців не має. В зв»язку з виниклими обставинами, просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі по 1500 грн. щомісячно, оскільки сама не взмозі матеріально забезпечити його потреби. У судове засідання позивачка не з'явилася, натомість подала до суду заяву згідно якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, а розгляд справи просить проводити без її розгляду. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що має нестабільний та мінливий дохід, а тому не взмозі платити аліменти у розмірі, заявленому позивачкою. При цьому погодився сплачувати аліменти у розмірі 750 грн. щомісячно. Вивчивши та дослідивши подані докази, заслухавши пояснення відповідача, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а тому підлягаючими до задоволення частково, виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 01 вересня 2006 року сторони зареєстрували шлюб. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27 грудня 2007 року у сторін [INFO] народилася спільна дитина [PERSON], де у графі «батьки» зазначено сторін по справі. Спільне життя між подружжям не склалося, шлюб між ними було розірвано, а спільну дитину залишено на проживання з позивачкою, що видно із довідки КП «Житлоінфоцентр» № 1117 від 05 серпня 2014 року. Цей факт відповідачем не оспорюється. Позивачка ствердила, що на даний час дитина перебуває на її повному утриманні. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на судовий захист. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2 ст.182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Так, згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2014 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 06 до 18 років складає 1286 грн. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення . Задовольняючи позовні вимоги частково суд виходить з того, що дитина сторін перебуває на матеріальному утриманні позивачки, відповідач є здоровим та працездатним чоловіком, інших утриманців немає, добровільно допомоги на дитину не надає. При цьому суд враховує той факт, що відповідач не працевлаштований, не має стабільного доходу, а тому його матеріальне становище не дозволяє сплачувати аліменти у розмірі, заявленому позивачкою. Стягненню з відповідача на користь позивачки також підлягають і судові витрати, оскільки вони викликані захистом порушених прав. На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст. 180, 181, 182, 191 СК України,

Outcome: approved