Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

09.04.2015 позивач звернувся до Марківського районного суду Луганської області з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь ПАТ «[PERSON] РОЗВИТКУ» заборгованість у розмірі 5 497,97 гривень за кредитним договором ICKGMCUI.93398.005 від 12.02.2013. Свої вимоги обгрунтовує тим, що між ПАТ «[PERSON] РОЗВИТКУ» та відповідачем укладений кредитний договір №ІСКGMCUI.93398.005 від 12.02.2013 згідно якого відповідачу встановлено кредитний ліміт у вигляді відновлюваної кредитної лінії у розмірі 2 000,00 гривень на рахунок позивача, який відкритий на підставі приєднання позичальника до Умов та Правил надання банківських послуг зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% річних, крім пільгового кредиту, з зобовязанням сплати щомісячного мінімального платежу 10% від суми заборгованості до 25-го числа за попередній місяць. Крім того у рамках Кредитного договору встановлений поновлюваний пільговий період кредитування строком 30 днів, по кожній платіжній операції, процентна ставка під час якого складає 0,0001%. Відповідач зобовязався погашати заборгованість в порядку і строки, зазначені в кредитному договорі. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує та станом на 16.02.2015 має заборгованість у сумі 5 497,97 гривень, яка складається з такого: 4 231,25 грн. - поточна заборгованість по тілу кредиту; 597,07 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 221,71 грн. - поточна заборгованість по процентам; 447,94 грн. - прострочена заборгованість по процентам Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином - через засоби масової інформації в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України шляхом опублікування оголошення в газеті «Урядовий курєр» від 10.07.2015. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому зі згоди позивача суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність сторін та ухвалити заочне рішення у справі., що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. 13.07.2015, згідно ст.225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. В силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні обставини та відповідно до них визначив правовідносини. Відповідно до ч. З ст. 10, ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Судом встановлено, що між ПАТ «[PERSON] РОЗВИТКУ» та відповідачем укладений кредитний договір ICKGMCUI.93398.005 від 12.02.2013. Згідно п. 2.2 Договору банк зобовязався протягом 60 днів з моменту укладення цього договору встановити кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії у розмірі 2 000,00 гривень на рахунок позивача, який відкритий на підставі приєднання позичальника до Умов та Правил надання банківських послуг. Згідно п. 2.3 Договору банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі 36% річних, крім пільгового кредиту. Згідно п.2.5 Договору щомісячний мінімальний платіж складає 10% від суми заборгованості підлягає сплаті позичальником до 25-го числа за попередній місяць. Згідно п.п.2.8, 2.9 Договору у рамках кредиту банк встановлює поновлюваний пільговий період кредитування строком ЗО днів, по кожній платіжній операції, процентна ставка під час якого складає 0,0001%. За таких обставин між позивачем та відповідачем виникли кредитні правовідносини. Згідно з ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач, як кредитодавець, виконав всі взяті на себе обовязки передбачені кредитним договором встановивши кредитний ліміт у розмірі 2000,00 гривень на рахунок 26257000082636, який відкритий на підставі приєднання позичальника до Умов та Правил надання банківських послуг, що підтверджується заявою позичальника, (а.с. 51-52). Відповідно до ст. ст. 526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та закону. Статтями 625 та 1048 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу, а також проценти від суми позики. Згідно зі ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до п. 6.1 Договору за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом [PERSON] нараховує відсотки в розмірі подвоєної процентної ставки, що встановлені в п.2.3 Договору. Згідно з п. 6.2 Договору за порушення строків сплати процентів за користування кредитом [PERSON] нараховує пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, в звязку з чим з 26.11.2014 виникла забргованість і станом на 16.02.2015 складає 5 497,97 гривень, яка складається з такого: 4 231,25 грн. - поточна заборгованість по тілу кредиту; 597,07 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 221,71 грн. - поточна заборгованість по процентам; 447,94 грн. - прострочена заборгованість по процентам Статтями 625 та 1048 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу, а також проценти від суми позики. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Відповідно до ч.З ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Разом з тим позивачем понесено витрати на опублікування оголошення про виклик відповідача до суду в газеті "Урядовий курєр" від 10.07.2015 проте позивачем не надано документального підтвердження про суму сплачену за вказане оголошення, що унеможливлює її стягнення. На підставі викладеного,

Outcome: approved