Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

У листопаді 2018 року до суду звернулася [PERSON], яка представляє інтереси [PERSON], з позовом до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельного кооперативу «Новий будинок Харків» про розірвання договору асоційованого членства в кооперативі та стягнення грошових коштів у розмірі 190703,68 грн., судових витрат. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09.10.2017 між позивачем [PERSON] та Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Новий Будинок Харків» було укладено Договір асоційованого членства в кооперативі №46. Відповідно до умов договору [PERSON] зобовязалася здійснити будівництво будинку та після здачі будинку в експлуатацію [PERSON] зобовязався передати [PERSON] у власність нерухомість квартиру у ЖК Котлова з характеристики, зазначеними у договорі. Відповідно до п. 1.2 [PERSON] зобовязався здійснити будівництво будинку та після здачі його в експлуатацію передати [PERSON] у власність нерухомість - квартиру у ЖК Котлова з характеристиками, зазначеними у договорі. Однак будівництво будинку з моменту укладення договору не здійснюється. Відповідно пп.1 п. 17 статуту Житлово-будівельний кооператив зобов'язаний: внести в банк до початку будівництва жилого будинку (будинків) власні кошти в розмірі не менше тридцяти, а у випадках, передбачених законодавством СРСР, - не менше двадцяти процентів кошторисної вартості будівництва жилого будинку (будинків) і надвірних будівель. Відповідно п. 20 [PERSON] Житлово-будівельний кооператив відповідає по своїх зобов'язаннях усім належним йому майном, на яке згідно з законом може бути звернене стягнення. Відповідно п. 19 [PERSON] Жилий будинок (будинки) і надвірні будівлі належать житлово-будівельному кооперативу на праві кооперативної власності (крім квартир у цьому будинку, за які громадянами повністю внесено пайові внески) і не можуть бути у нього вилучені, продані або передані ним як у цілому, так і частинами (квартири, кімнати) ні організаціям, ні окремим особам, за винятком передачі, здійснюваної при ліквідації кооперативу. Відповідно пп.5 п. 30 статуту член житлово-будівельного кооперативу має право вийти з кооперативу. Громадянин вважається таким, що вийшов з кооперативу, з дня подання про це заяви до правління кооперативу. Відповідно до пункту 4.2.2 [PERSON] зобовязаний направити суму [PERSON] на здійснення будівництва Будинку і здачу його в експлуатацію, а також, на утримання [PERSON], реалізацію статутних цілей та задач [PERSON]. Відповідно до п. 4.2.6 [PERSON] зобовязаний у разі дострокового розірвання [PERSON] з причин повязаних з невиконанням Кооперативом своїх обовязків за [PERSON] - повернути [PERSON] фактично внесену ним [PERSON] на момент розірвання [PERSON]. Кооперативом при укладанні договору не дотримано чинного законодавства, а саме з приводу встановлення строку виконання зобовязання. Таким чином [PERSON] своїх зобовязань не виконав, та в особі Голови [PERSON] [PERSON] своїми діями та бездіяльністю перешкоджає реалізації прав та інтересів [PERSON], у звязку з чим відповідно до ст.. 65 ЦК України з відповідача підлягає стягненню 190703,68 грн., з яких: 170 114,00 грн. - сплачений пай, 5435,00 грн. 3% річних від простроченої суми, 15164,68 грн. інфляційне нарахування до суми основного боргу. Ухвалою від 21 листопада 2018 року відкрито провадження у справі. 23\~січня 2019\~року від\~представника відповідача\~ [PERSON]\~надійшли письмові\~пояснення проти\~позову,\~в яких\~просить відмовити\~в його\~задоволенні в\~повному обсязі.\~В обґрунтування\~заперечень зазначено:\~1)\~позивач всупереч\~п.\~8.2\~[PERSON] не\~надав до\~суду належних\~та допустимих\~доказів спроб\~досудового врегулювання\~даного спору,\~та також\~не надав\~доказів направлення\~листів з\~вимогою розірвати\~договір та\~повернути кошти\~з зазначенням\~реквізитів банківського\~рахунку для\~такого повернення;\~2)\~вимога про\~визнання правочину\~(договору)\~неукладеним не\~відповідає можливим\~способам захисту\~цивільних прав\~та інтересів,\~передбачених законом;\~3)\~у [PERSON]\~не передбачено\~право позивача\~на розірвання\~договору в\~односторонньому порядку,\~таке право\~передбачено у\~[PERSON] в\~п.\~5.З.,\~в якому\~зазначено,\~що з\~випадку порушення\~пайовиком п.\~4.1.6.\~або п.\~4.1.7.\~даного [PERSON],\~Договір може\~бути розірваний\~в односторонньому\~порядку за\~ініціативою [PERSON];\~4)\~посилаючись на\~п.\~4.2.6\~[PERSON] як\~на підставу\~для дострокового\~розірвання у\~позовній заяві\~зазначає некоректний\~текст даного\~пункту,\~який не\~відповідає дійсності;\~відповідно до\~п.п.\~4.2.6.,\~3.1.6\~[PERSON],\~дострокове розірвання\~договору передбачено\~з причин\~невиконання зобовязань\~[PERSON] передбачених\~п.\~4.2.1,\~а саме\~-\~зобовязання закріпити\~за пайовиком\~відповідну квартиру,\~в разі\~виконання позивачем\~п.п.\~2.2.1.,\~2.2.2.,\~2.2.З.,\~[PERSON] і\~не порушуючи\~п.п.\~2.2.4.\~та 2.2.5 цього [PERSON]. При цьому позивачем було порушено п. 2.2.4. [PERSON], а саме не здійснено платежі, відповідно до встановленого [PERSON] графіку. Так, ним було сплачено на виконання [PERSON] 170 114,00 грн., тобто за ним рахується борг у розмірі 216 386 грн. Таким чином, зобовязання за [PERSON] позивач не виконав, а отже, у [PERSON] не виникло зобовязання, що передбачене п. 4.2.1. Враховуючи вищевикладене, [PERSON] не порушив п. 4.2.1. [PERSON], а отже, позивач не має право вимагати дострокового розірвання [PERSON] з вищезазначених підстав. У даному випадку збитків у позивача немає, оскільки кошти, які він зобовязаний сплатити за [PERSON], сплачено не було, у звязку з чим вимагати розірвання договору через порушення Кооперативом його зобовязань позивач не може. Таким чином, зобовязання за договором підряду (побутового підряду) з оплати вартості виконаних робіт, що також є ціною договору та його істотною умовою, є грошовим зобовязанням, яке позивач не виконав належним чином, а тому порушив умови [PERSON], і не має право односторонньої відмови від даного [PERSON] та вимагати повернення фактично сплачених коштів. У судове засідання позивач та його представник не зявилися, про дату та час слухання справи повідомлені належним чином, представник позивача надав заяву з проханням розглядати справу за відсутності сторони позивача і задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання також був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі. На підставі наведеного, суд вважає можливим розглянути цивільну справу у відсутність учасників провадження, по наявним у справі доказам, відповідно до вимог ст. 211 ЦПК України. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність учасників провадження, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст.\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положення ст.2\~Закону України «Про кооперацію», кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об'єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування. Статтею 2\~зазначеного\~Закону визначено, що обслуговуючий кооператив\~\~ утворюється шляхом об'єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Правовим документом, що регулює діяльність кооперативу є його статут ст. 8 Закону. Кооперативні виплати та виплати на паї до оплати праці не належать, а є доходом громадян від підприємницької діяльності, яка є для громадян джерелом грошових доходів від власності і є одноразовою виплатою, які не відносяться до об'єктів індексації, визначених у пункті 2\~[PERSON] Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078, якою затверджено Порядок проведення грошових доходів населення. У відповідності до ст.\~6\~Закону\~України\~«Про кооперацію»\~№\~1087-IV\~від\~10.07.2003\~року кооператив\~\~є\~\~первинною\~\~ланкою\~\~системи\~\~кооперації і створюється внаслідок об'єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану. \~\~Стаття 3 Закону України «Про кооперацію» від 10 липня 2003 року N 1087-IV\~(надалі - Закон N 1087-IV) визначає, що метою кооперації є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативних організацій на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат і доходів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю. Згідно зі статтею 4 Закону України «Про кооперацію» кооперація базується на таких основних принципах: добровільності вступу та безперешкодного виходу з кооперативної організації. За змістом\~статті 8 Закону N 1087-IV\~статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність і повинен містити положення, що не суперечать законодавству. Вступ до кооперативу здійснюється на підставі\~\~письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом. Членство в кооперативі припиняється у разі: несплати внесків у порядку, визначеному статутом кооперативу-ст.ст.11,13 Закону. Згідно статті 12 Цього закону основними правами члена кооперативу є одержання паю у разі виходу з кооперативу в порядку і в строки визначені його статутом. Статтею 14 Закону України «Про кооперацію»\~визначено, що у кооперативі допускається асоційоване членство для осіб, які визнають його статут та внесли пай. Асоційований член кооперативу\~фізична чи юридична особа, яка внесла пайовий внесок і користується правом дорадчого голосу в кооперативі. Порядок вступу до кооперативу та участь асоційованого члена в його господарській та іншій діяльності, права та обовязки такого члена, розміри паїв та виплат на паї визначаються статутом кооперативу. У відповідності до ст. 15 Закону Вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу. Виконавчим органом кооперативу є правління,\~\~яке\~\~очолює голова, повноваження якого визначаються статутом кооперативу. Виконавчий орган підзвітний вищому органу управління кооперативу і несе\~\~перед\~\~ним\~\~відповідальність\~\~за\~\~ефективність\~\~роботи кооперативу. Виконавчий орган кооперативу: здійснює управління кооперативом у період між загальними зборами членів кооперативу, забезпечує виконання їх рішень; представляє кооператив у відносинах з органами державної влади\~\~та\~\~органами\~\~місцевого\~\~самоврядування,\~\~міжнародними організаціями, юридичними та фізичними особами; укладає угоди між кооперативом та іншими особами; діє від імені кооперативу в межах, передбачених статутом кооперативу. Виконавчий орган може бути наділений іншими повноваженнями, визначеними вищим органом управління кооперативу або статутом кооперативу - ст. 16 Закону. Відповідно до статті 137 Житлового Кодексу Української РСР Житлово-будівельний кооператив діє на основі статуту, прийнятого відповідно до Примірного статуту житлово- будівельного кооперативу загальними зборами громадян, які вступають до організовуваного кооперативу, і зареєстрованого в установленому порядку. [PERSON] Міністрів Української РСР від 30.04.1985 р. затверджено Примірний статут житлово-будівельного кооперативу (далі - Примірний статут), відповідно до якого приймається статут [PERSON] та який підлягає обовязковій державній реєстрації у виконавчому комітеті [PERSON] народних депутатів, який затвердив рішення про організацію кооперативу. Зміни та доповнення, що вносяться до статуту кооперативу, також підлягають реєстрації (абз. 2 п.5 Примірного статуту). Абзац 2 пункту 7 [PERSON] зазначає, що до членів житлово-будівельного кооперативів приймаються особи віком до 30 років. Відповідно пп.1 п. 17 статуту Житлово-будівельний кооператив зобов'язаний: внести в банк до початку будівництва жилого будинку (будинків) власні кошти в розмірі не менше тридцяти, а у випадках, передбачених законодавством СРСР, - не менше двадцяти процентів кошторисної вартості будівництва жилого будинку (будинків) і надвірних будівель. Відповідно п. 19 [PERSON] Жилий будинок (будинки) і надвірні будівлі належать житлово-будівельному кооперативу на праві кооперативної власності (крім квартир у цьому будинку, за які громадянами повністю внесено пайові внески) і не можуть бути у нього вилучені, продані або передані ним як у цілому, так і частинами (квартири, кімнати) ні організаціям, ні окремим особам, за винятком передачі, здійснюваної при ліквідації кооперативу. Відповідно п. 20 [PERSON] Житлово-будівельний кооператив відповідає по своїх зобов'язаннях усім належним йому майном, на яке згідно з законом може бути звернене стягнення. Відповідно пп. 5 п. 30 статуту член житлово-будівельного кооперативу має право вийти з кооперативу. Громадянин вважається таким, що вийшов з кооперативу, з дня подання про це заяви до правління кооперативу. Відповідно до\~статті 21 Закону N 1087-IV, пай кожного члена кооперативу формується за рахунок разового внеску або часток протягом певного періоду. Майнові внески оцінюються у грошовій формі. Розмір паю члена кооперативу залежить від фактичного його внеску до пайового фонду. Паї, в тому числі резервного і спеціального фондів, є персоніфікованими у сумі визначають загальну частку кожного члена кооперативу у майні кооперативу. Статтею 26 Закону № 1087-ІV\~визначено, що кооперативні виплати - частина доходу, що розподіляється за результатами фінансового року між членами кооперативу пропорційно їх участі в господарській діяльності кооперативу у порядку,визначеному рішенням вищого органу управління кооперативу. Судом встановлено, що 09 жовтня 2017 року між позивачем [PERSON] та Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Новий Будинок Харків» було укладено Договір асоційованого членства №46. Згідно п. 1.1 [PERSON] у відповідності з даним [PERSON] та [PERSON], Коооператив приймає [PERSON] в асоційовані члені [PERSON]. Згідно Додатку № 1 до [PERSON] асоційованого членства Специфікація квартири є однокімнатна квартира №46 (будівельний номер) на 7-му поверсі будинку №76 корп. С4 (будівельна адреса) по вул. Велика Панасівська у м. Харкові. Відповідно до договору [PERSON] зобовязалася внести [PERSON] в розмірі та строках. Передбачені цим [PERSON] (п. 4.1.1), після здачі Будинку в експлуатацію та повної сплати [PERSON] отримати Квартиру у власність від [PERSON] та підписати [PERSON] прийняття-передання Квартири в зазначеному порядку (п. 4.1.2). В свою чергу згідно умов [PERSON] зобовязався закріпити Квартиру за [PERSON] за умови виконання п.п. 2.2.1, 2.2.2, 2.2.3 цього [PERSON] та не порушення п.п. 2.2.4 та 2.2.5 цього [PERSON]. Відповідно до пункту 4.2.2 [PERSON] зобовязаний направити суму [PERSON] на здійснення будівництва Будинку і здачу його в експлуатацію, а також, на утримання [PERSON], реалізацію статутних цілей та задач [PERSON]. Відповідно до п. 4.2.6. [PERSON] зобовязаний у разі дострокового розірвання [PERSON] з причин повязаних з невиконанням Кооперативом своїх обовязків за [PERSON] - повернути [PERSON] фактично внесену ним [PERSON] на момент розірвання [PERSON]. На виконання умов [PERSON] [PERSON] було перераховано 09.10.2017 на користь кооперативу вступний внесок згідно договору у розмірі 1000,00 грн. та паї у загальному розмірі 170114,00 грн., з яких 77300,00 грн. сплачено 09.10.2017, 31300,00 грн. - 09.02.2018, 30920,00 грн. - 16.03.2018 та 30594,00 грн. - 07.09.2018, що підтверджується квитанціями №3294588, 3565985, 3649712 та дублікатом чеку №0.0.940074048.1 відповідно. Частині 1,2\~ст. 509 ЦК України\~визначають, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до\~\~ст. 526 Цивільного кодексу України\~зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Відповідно до\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов'язання настають такі наслідки, як розірвання договору, зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 615 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кооперативом при укладанні договору не дотримано чинного законодавства, а саме з приводу встановлення строку виконання зобовязання. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (ст. 651 ЦК України). Оцінюючи істотність порушення відповідачем договору, суд виходить з правової позиції ВСУ щодо істотного порушення стороною договору як підстави для його розірвання (постанова Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-75цс13). Згідно цієї позиції оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди; її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що у даному випадку порушення умов договору з боку відповідача є істотним. При укладенні договору №46 пайової участі асоційованого члена кооперативу, позивач розраховував отримати житло у власність, належним чином виконував свої зобовязання, передавав відповідачу грошові кошти. Натомість, цього житла він не отримав. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої законом від 17.07.97 №475/97-ВР, передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Враховуючи вищевикладене, даючи оцінку встановленим обставинам та наявним у справі доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині розірвання укладеного між сторонами договору та стягненню з відповідача переданих за договором грошових коштів. Верховним Судом України в розділі „Спори між громадянами і організаціями, які залучають грошові кошти громадян для будівництва багатоквартирних житлових будинків" Аналізу „судової практики з розгляду цивільних справ про захист прав споживачів (2009-2012 рр.)", було роз'яснено „...на нашу думку, договори громадян з організаціями, що залучають грошові кошти для будівництва житла, хоча й мають різні найменування (підряду, дольової участі у будівництві, спільної діяльності, купівлі-продажу з розстроченням платежу, відступлення права вимоги, інвестування у нерухомість та управління майном тощо), але предмет договору й умови - практично однакові: замовлення на будівництво житла для власних потреб. Правовідносини між будівельною компанією (виробник) й фізичною особою (споживач, замовник) - це угода про послугу - будівництво житла. За характером ці правовідносини подібні до положень ст. 875 ЦК". Отже, відповідно до ст. 875 ЦК України, за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом. Відтак, договір підряду (побутового підряду) є складним зобов'язанням, оскільки включає як права, так і обов'язки кожної з його сторін (обов'язок підрядника виконати певну роботу і право вимагати її оплати, а замовник має обов'язок оплатити виконану роботу і право вимагати виконання обов'язку підрядником). Якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї (частина третя\~статті 510 ЦК України). Так як грошовим є будь-яке зобов'язання зі сплати коштів, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, тому грошовим є також і правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Отже, зобов'язання за договором підряду (побутового підряду) з оплати вартості виконаних робіт, що також є ціною договору та його істотною умовою, є грошовим зобов'язанням. Таким чином суд погоджується з обґрунтованістю позову та розрахунком суми позову оскільки згідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п.5.5 договору асоційованого членства в кооперативі №46 від 09.10.2017 у випадку порушення Кооперативом строків передачі квартири та/або документів, передбачених п.4.2.3 цього [PERSON], Кооператив сплачує [PERSON] пеню у розмірі 0,1% від суми частки за кожен день прострочення. Згідно до п.4.2.3 договору кооператив зобов'язаний передати квартиру за актом прийому-передачи та всі документи, що необхідні для реєстрації пайщиком права власності на квартиру, протягом 30 днів з моменту явки пайовика до кооперативу, згідно п. 4.1.2 [PERSON]. Заборгованість відповідача за договором асоційованого членства в кооперативі №46 від 09.10.2017, складає 170114,00 грн. Станом на 01.11.2018 прострочення становить 388 діб. Сума процентів за весь період прострочення становить: 5425,00 грн. Інфляційні витрати за період жовтень 2017 року - вересень 2018 року складають 15164,68 грн. Суд, оцінивши достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги щодо розірвання договору та стягнення грошових коштів (сплаченого паю, 3% річних від простроченої суми та інфляційного нарахування до суми основного боргу) є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Стосовно позовних вимог в частині стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. Згідност.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу . Статтею 137\~ЦПК України визначено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Визначення окремим процесуальним діям наведеним у вищевказаному Законі за які відшкодовуються витрати на правову допомогу у Цивільному процесі дав ВССУ у своїй постанові №10 від 17.10.2014. Відповідно до п.48 [PERSON] пленуму ВССУ №10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Позивачем на підтвердження витрат на правову допомогу надано довіреність, якою вона уповноважила на представництво своїх інтересів [PERSON], та попередній (орієнтовний) розрахунок понесених витрат на загальну суму 12759,44 грн., враховуючи судовий збір у розмірі 1907,04 грн. Однак позивачем не надано звіту про виконану роботу адвокатом, розрахунок вартості послуг, де визначено обсяг необхідної правової допомоги та гонорар адвоката, доказів сплати гонорару на користь Адвоката та конкретного розміру. Не вказаний розмір фактично понесених витрат на правову допомогу і в позовній заяві. Таким чином, зазначена вимога позивачем не конкретизована, дані витрати документально належним чином не підтверджені та не доведені, тому дана вимога задоволенню не підлягає. На підставі ст. 141 ЦПК України та згідно з Законом України «Про судовий збір» з\~ відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1907,04 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial