Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

08 липня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, який уточнила 15 серпня 2014 року. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилаючись на обставини викладені у позовній заяві (а. с. 1-7). Просила: стягнути з ПАТ «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК» (м. Київ, вул. Солом'янська, 33, код ЄДРПОУ 3435390) на користь [PERSON] ([ADDRESS], ІНН [NUMBER]) банківський вклад у розмірі 15000 грн.; стягнути з ПАТ «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК» (м. Київ, вул. Солом'янська, 33, код ЄДРПОУ 3435390) на користь [PERSON] ([ADDRESS], ІНН [NUMBER]) пеню у розмірі 866 грн. 70 коп., інфляційні витрати у розмірі 780 грн. 00 коп. та 3 % річних у розмірі 149 грн. 20 коп.; судові витрати покласти на відповідача. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечувала. У судове засідання представник відповідача не з'явився. Справа розглянута в порядку ст. 224 ЦПК України. В зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Як встановлено у судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, 08 січня 2014 року між [PERSON] та ПАТ «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК» укладено договір акційного строкового банківського вкладу «Ваш різдвяний» № 2630/70/151589 в національній валюті з виплатою відсотків щомісячно (а. с. 6-8). Згідно ст. 1 ч. 2 предметом даного договору є прийняття банком від вкладника грошових коштів на строковий депозитний рахунок в сумі та на умовах договору, що викладені в ст. 1 ч. 1 на строк з 08 січня 2014р. (дата внесення) по 08 травня 2014р. (дата повернення) зі сплатою банком вкладнику процентів за зазначений період в розмірі та порядку, що визначений п. 1.2 ст. 1 ч. 1 договору. Зазначений договір підписаний обома сторонами, отже сторони узгодили усі істотні умови договору та прийняли на себе виконання зобов'язання. ПАТ «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК» прийняв від [PERSON] грошові кошти в сумі 15000 грн. на строковий депозитний рахунок, що підтверджується квитанцією № 18582 від 08.01.2014 року на суму 4500 грн.00 коп. (а.с.9), квитанцією № 1647 від 14.01.2014 року на суму 7500 грн.00 коп. (а.с. 10), меморіальним ордером № 4397 від 13.03.2014 року на суму 3000 грн.00 коп. (а.с. 11). Відповідно п. 1.2.8 ст. 1 ч. 1 договору, відсотки по вкладу нараховувалися щомісячно та сплачувалися шляхом зарахування на картковий рахунок, відкритий в банку. 08 травня 2014 року, після закінчення строку дії Договору, [PERSON] звернулася до відділення «Дніпропетровська обласна дирекція» ПАТ «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК» з проханням повернути суму вкладу та нараховані проценти згідно умов Договору, так 08.01.2014 року їй було сплачено тільки відсотки в сумі 500 грн. в межах ліміту щоденного розрахунку, що підтверджується копією чеку від 08.05.2014 № 000545 (а.с. 17). 12 травня 2014 року, [PERSON] повторно звернулася до банку з вимогою до 16 травня 2014 року повернути їй суму вкладу в розмірі 15000 грн. готівкою або перерахувати на її особистий рахунок (а.с. 19). 08 травня 2014 року між [PERSON] та ПАТ «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК» укладено договір банківського вкладу на вимогу № 2630/70/151589 (а.с. 13-15). 03 червня 2014 року ПАТ «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК» повністю сплатив [PERSON] відсотки по вкладу в сумі 45 грн. 65 коп. за договором акційного строкового банківського вкладу № 2630/70/151589 від 08.01.2014 року, що підтверджується копією чеку від 03.06.2014 № 000749 (а.с. 18). 04 червня 2014 року [PERSON] повторно звернулася до банку з вимогою повернути вклад в розмірі 15000 грн., готівкою через касу ПАТ «Міський комерційний банк» Відділення «Дніпропетровська обласна Дирекція» за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Леніна, буд.20 (а.с.20). 25 червня 2014 року [PERSON] отримала від ПАТ «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК» відповідь на заяву від 12.05.2014 року (а.с. 23). Правовідносини, які виникли між сторонами, окрім положень вказаного вище кредитного договору, врегульовані нормами Цивільного кодексу України. Так, відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно із ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином згідно із умовами договору та вимогами діючого законодавства. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ч. 1 та 2 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 та 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи, що відповідачем не представлено суду доказів виконання грошового зобов'язання за договором банківського вкладу з повернення вкладу та сплати відсотків за його користування, розмір яких обумовлений договорам, суд вважає доведеним факт порушення майнових прав та інтересів позивача, що витікають з укладеним договору № 25772 Д - 14 Ф від 31.03.2014. Відповідно до ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. Крім того, оскільки термін дії договору акційного строкового банківського вкладу «Ваш різдвяний» № 2630/70/151589 від 08.01.2014 року сторонами визначений вимогою про повернення вкладу, яка подана позивачем 24.04.2014 року, проте залишена без реагування відповідачем, суд вважає вимоги позивачки про стягнення банківського вкладу, пені, інфляційних витрат та 3 % річних такими, що підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положення ч. 1 ст. 526 ЦК України закріплює те, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Змістом ч. 1 ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Розв'язуючі позовні вимоги про стягнення суми банківського вкладу за договором акційного строкового банківського вкладу «Ваш різдвяний» № 2630/70/151589 від 08.01.2014 року у розмірі 15000 грн., суд вважає їх доведеними в належний спосіб, а саме випискою відповідача по рахунку, де визначено вихідним залишком саме зазначену суму боргу перед позивачем. Згідно п.3.3. глави 3 «Порядок повернення банками грошових коштів і банківських металів та сплата процентів за договорами банківського вкладу (депозиту)» Постанови Національного банку України № 516 від 03.12.2003 р. «Про затвердження Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами», за договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 56 Закону України «Про Національний Банк України», нормативно-правові акти Національного банку видаються у формі постанов Правління Національного банку, а також інструкцій, положень, правил, що затверджуються постановами Правління Національного банку. Вони не можуть суперечити законам України та іншим законодавчим актам України і не мають зворотної сили, крім випадків, коли вони згідно з законом пом'якшують або скасовують відповідальність. Нормативно-правові акти Національного банку підлягають обов'язковій державній реєстрації в Міністерстві юстиції України та набирають чинності відповідно до законодавства України. Згідно ч. З ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на те, що термін дії договору акційного строкового банківського вкладу «Ваш різдвяний» № 2630/70/151589 від 08.01.2014 року скінчився 08 травня 2014 року, при цьому відповідачем не сплачено пеню за період прострочення повернення банківського вкладу, суд розраховує належну до сплати пеню в наступний спосіб: 15000 грн. * відсоткову ставку 9,5% * 2 / 365/100*99 (період прострочення сплати з 09.05.2014 р. по 15.08.23014 р.) = 866 грн. 70 коп.; належний до сплати розмір інфляційних витрат в наступний спосіб: травень 2014 року -(103,8/100)*15000 грн. -15000 грн. = 570 грн. 00 коп.; червень 2014 року - (101,0/100) * 15000 грн. - 15000 грн. = 150 грн. 00 коп.; липень 2014 року - (100,4/100) * 15000 грн. - 15000 грн. = 60 грн. 00 коп., а всього 780 грн.; належний до сплати розмір інфляційних витрат в наступний спосіб: 15000 грн. * 3 % /100% / 365 * 121 (з 09 травня 2014 року по 15 серпня 2014 року - 121 день заборгованості) = 149 грн. 20 коп. Стосовно обраного позивачем способу захисту права, суд враховує, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що позивачем доведені обставини викладені у позовній заяві, натомість відповідачем викладені обставини не спростовані, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити, стягнути з ПАТ «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК» (м. Київ, вул. Солом'янська, 33, код ЄДРПОУ 3435390) на користь [PERSON] ([ADDRESS], ІНН [NUMBER]) банківський вклад у розмірі 15000 грн. 00 коп., пеню у розмірі 866 грн. 70 коп., інфляційні витрати у розмірі 780 грн. 00 коп. та 3 % річних у розмірі 149 грн. 20 коп., а всього 16795 грн. 90 коп. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп., оскільки при пред'явленні позову до суду позивач звільнений від сплати судового збору у відповідності до Закону України "Про захист прав споживачів". На підставі викладеного,

Outcome: approved