Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

02.11.2017\~року позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 22.05.2015\~р. розірвала шлюб з відповідачем. Вони є батьками дочки [PERSON], [INFO], яка проживає з нею, та знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, працездатний, їздить на заробітки до Польщі, на утримання дочки матеріальну допомогу надає, але не регулярно да у недостатньому розмірі, тому просить стягувати з нього аліменти на утримання дочки у розмірі 2200 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Не заперечив проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, причин неявки не повідомив, не подав відзив на позовну заяву. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином. До суду повернувся конверт з відміткою "інші причини". Зі згоди позивача судом ухвалено рішення при заочному розгляді відповідно до статті 280 ЦПК України. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Дослідивши зібрані докази по справі, суд вважає позов підставним, та підлягаючим частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони є батьками дочки [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження(а.\~с.\~7). Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання дочки, що свідчить про те, що відповідач як батько ухиляється від виконання обов'язку утримувати неповнолітню дитину, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини у необхідному розмірі не надає, про спосіб надання такої допомоги сторони домовитися між собою не можуть, а тому аліменти слід стягувати в судовому порядку. Згідно положень ст.\~180 Сімейного Кодексу України, відповідач, як батько дитини зобов'язана надавати матеріальну допомогу на її утримання та розвиток до досягнення повноліття. У відповідності до частини 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів на дитину, суд враховує положення ст.ст.\~182, 184 Сімейного кодексу України, інтереси дитини, можливість відповідача як батька надавати матеріальну допомогу своїй дитині, та з врахуванням того, що відповідач проти позову не заперечив, маючи таку можливість, спроможний надавати таку допомогу, мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути менший ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вважає, що аліменти слід стягувати у розмірі, який, на думку суду буде достатнім для утримання дитини, та не суперечитиме чинному законодавству, а саме 2200 грн. щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Слід допустити до негайного виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць, відповідно до вимог статті 430 ЦПК України. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір, від сплати якого позивачку звільнено при зверненні до суду, в сумі 640 гривень, слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved