Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду із даним позовом посилається на те, що від зареєстрованого шлюбу із відповідачем народилася спільна дитина - [PERSON], [INFO]. У 2010 році шлюб між ними розірвано, дитина проживає разом із нею. За час проживання окремо відповідач ухиляється від виконання батьківського обов'язку у частині матеріального забезпечення дитини, хоча є працездатним та фізично здоровим, інших утриманців не має. В зв»язку з виниклими обставинами, просить суд стягувати із відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 800 грн. щомісячно, оскільки сама не взмозі матеріально забезпечити її потреби. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач будучи повідомлений про час та місце розгляду даної справи у встановленому законом порядку у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд до відома не поклав. З письмової заяви, поданої до суду матір»ю відповідача видно, що останній перебуває за межами України на заробітках та має намір повернутися у грудні цього року. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вивчивши та дослідивши подані докази, заслухавши пояснення позивачки, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а тому підлягаючими до задоволення частково, виходячи із наступного. Як встановлено судом сторони перебували у шлюбних відносинах від яких народилася спільна дитина - [PERSON], [INFO], про що у книзі записів актів громадянського стану про народження 09 червня 2003 року зроблено відповідний актовий запис за № 13. Згідно даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09 червня 2003 року у графі «батьки» зазначено сторін по справі. 15 квітня 2010 року шлюб між сторонами було розірвано на підставі свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER]. Позивачка ствердила, що на даний час дитина сторін проживає разом із нею та перебуває на її повному утриманні. Це також вбачається з довідки Ліснохлібичинської сільської ради № 816 від 08 вересня 2014 року. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на судовий захист. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2 ст.182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Так, згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2014 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 06 до 18 років з 01 січня 2014 року складає 1286 грн. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 " Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства та стягнення аліментів " від 15 травня 2006 року зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення . Задовольняючи позовні вимоги суд враховує той факт, що дитина сторін перебуває на повному матеріальному утриманні позивачки, відповідач добровільно допомоги на неї не надає, хоча законом на нього покладено такий батьківський обов»язок. При визначенні суми аліментних платежів бере до уваги відсутність у останнього постійного місця роботи та регулярного доходу. На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст. 180, 181, 182, 191 СК України,

Outcome: approved