Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] 29 квітня 2014 року звернулися до суду з зазначеною позовною заявою до відповідача Кринківської сільської ради за участю третіх осіб: реєстраційної служби Глобинського РУЮ, приватного нотаріуса Глобинського нотаріального округу [PERSON] про встановлення належності правовстановлюючих документів на житловий будинок посилаючись на те, що на підставі свідоцтва №5 про право власності на житло, виданого радгоспом «Великокринківський», їм на праві приватної власності належить одноповерховий одноквартирний будинок, який знаходиться за адресою: по [ADDRESS]. 14 лютого 1997 року вказане житло було ними приватизоване, на підтвердження чого, органом приватизації, їм було видане свідоцтво про право власності на житло від 14 лютого 1997 року та виготовлений технічний паспорт на будинок. Згодом спільне життя [PERSON] та [PERSON] виявилось невдалим і цивільний шлюб, за взаємною згодою, був розірваний. [PERSON], разом із дочкою [PERSON] виїхали у с. Іванове Селище Глобинського району. Під час оформлення та видачі правовстановлюючих документів на вказане житло, орган приватизації - профспілковий комітет колишнього радгоспу «Великокринківський», допустив ряд неточностей та помилок у них, а саме : у свідоцтві про право власності на житло не зазначено по батькові одного із співвласників житла - [PERSON] ( зазначено як «[PERSON]» ), не вказаний номер будинку (зазначено лише [ADDRESS]), у технічному паспорті на житло також не вказано номер будинку. На думку позивачів, зазначені вище помилки в свідоцтві про право власності на їх будинок, заважають позивачам належним чином розпоряджатися ним та користуватися . Згідно повідомлення №429/01-16 від 01.10.2013 року приватного нотаріуса Глобинського районного нотаріального округу [PERSON] позивачу відмовлено в посвідченні договору купівлі - продажу житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою «[ADDRESS], у зв»язку з тим, що у правовстановлюючому документі, та технічному паспорті відсутній номер будинку, а також не вказано по батькові одного із співвласників будинку, а саме [PERSON]. Позивачі прохали встановити, що будинок за адресою : [ADDRESS], на який видано свідоцтво про право власності на житло від 14 лютого 1997 року на ім»я [PERSON], [PERSON], [PERSON] та технічний паспорт від 14 лютого 1997 року, знаходиться за адресою : [ADDRESS] та встановити, що членом сім»ї [PERSON], зазначеним у свідоцтві про право власності на житло від 14 лютого 1997 року житловий будинок за адресою: [ADDRESS], є [PERSON]. Заявою до суду позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] просять справу розглядати у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач Кринківська сільська рада Полтавської області звернулася до суду з аналогічною заявою, заявлені позовні вимоги визнає, заперечень проти задоволення позову не має. Треті особи: Реєстраційна служба Глобинського РУЮ, приватний нотаріус Глобинського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з"явились, надіслали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, щодо задоволення позову заперечень не мають. Виходячи з наведеного, суд вважає, що справу можливо розглянути без технічної фіксації судового засідання, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі свідоцтва №5 про право власності на житло, виданого радгоспом «Великокринківський», позивачам на праві приватної власності належить одноповерховий одноквартирний будинок, який знаходиться за адресою: по [ADDRESS]. 14 лютого 1997 року вказане житло було ними приватизоване, на підтвердження чого, органом приватизації, їм було видане свідоцтво про право власності на житло від 14 лютого 1997 року та виготовлений технічний паспорт на будинок. Під час оформлення та видачі правовстановлюючих документів на вказане житло, орган приватизації - профспілковий комітет колишнього радгоспу «Великокринківський», допустив ряд неточностей та помилок у них, а саме : у свідоцтві про право власності на житло не зазначено по батькові одного із співвласників житла - [PERSON] ( зазначено як «[PERSON]» ), не вказаний номер будинку (зазначено лише [ADDRESS]), у технічному паспорті на житло також не вказано номер будинку. Згідно повідомлення №429/01-16 від 01.10.2013 року приватного нотаріуса Глобинського районного нотаріального округу [PERSON] позивачам відмовлено в посвідченні договору купівлі - продажу житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою : [ADDRESS], у зв'язку з тим, що у правовстановлюючому документі, та технічному паспорті відсутній номер будинку, а також не вказано по батькові одного із співвласників будинку, а саме [PERSON]. Згідно технічного паспорта на одноквартирний будинок, виготовленого станом на 14.02.1997 року Комунальним підприємством "Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Полтавської обласної ради", власниками одноквартирного будинку [ADDRESS] є [PERSON],[PERSON], [PERSON]. Таким чином, суд вважає, що [PERSON],[PERSON], [PERSON], на законних підставах володіють та користуються житловим будинком з господарськими будівлями, які розташовані по [ADDRESS]. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Частиною 1 ст. 182 ЦК України визначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації Відповідно до ч.5 статті 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. Відповідно до ч. 1 статті 1297 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Вiдповiдно до п. 6 ч.1 ст. 256 ЦПК Укpаїни, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особи, пpiзвище, ім'я по батькові, місце i час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, пpiзвищем i часом народження цiєї особи вказаними у свiдоцтвi про народження або в паспоpтi. У п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року зазначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Виходячи з приписів ст.9 Конституції України, дана Конвенція є частиною національного законодавства України, а тому може використовуватися при вирішенні спірних правовідносин в цивільній юрисдикції. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами права. На підставі вищевикладеного, є підстави вважати, що всі обставини, викладені в позові, знайшли своє підтвердження, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved