Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право на земельну частку (пай) та виділити належну йому земельну частку (пай) із земель запасу Вільховецької сільської ради Жидачівського району (із земель колишнього ВАТ "Тваринпром"). В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що з 1991 року працював працівником кормоцеху 5 розряду на свинокомплексі в с.Тейсарів Жидачівського району Львівської області. У зв'язку з продажем свинокомплексу у вересні 1991 року був звільнений з роботи і в порядку переводу прийнятий на роботу у Львівське обласне виробниче державно-кооперативне об'єднання по виробництву м'яса "Львівм'ясопром" (скорочена назва ВО "Львівм'ясопром"). 27 серпня 1996 року у зв"язку з реорганізацією ВО "Львівм"ясопром", переведений на посаду охоронця ВАТ "Тваринпром". При розпаюванні земель ССП "Світанок" на території Вільховецької сільської ради він, як і інші працівники ВАТ "Тваринпрому", не був включений до списку осіб, які мають право на середню земельну частку (пай). Для врегулювання питання надання земельних часток (паїв) працівникам, які у 1991 році перейшли на роботу у ВО "Львівм'ясопром", рішенням Вільховецької сільської ради від 18 жовтня 2013 року за № 492 було внесено у додаткові списки осіб, які мають право на середню земельну частку (пай), колишніх працівників ВАТ "Тваринпром", в які був включений і позивач. Вказаних громадян просять звернутися в органи вищого рівня про виділення їм середньої земельної частки (паю), так як дані земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва знаходяться за межами села Тейсарів (землі колишнього ВАТ "Тваринпром"). Позивач вважає, що має право на земельну частку (пай) та набув його згідно п.2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95"Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", однак Головне управління Держземагенства у Львівській області, на його звернення, надало відмову в наданні земельного паю через те, що порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" може бути вирішено в судовому порядку. Просить задовольнити позов. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві, суду також пояснила, що права позивача на отримання земельної частки (паю) як пенсіонера і колишнього працівника сільськогосподарського підприємства порушено і в позасудовому порядку неможливо реалізувати це право. Вважає, що позивач має право на земельну частку (пай). Представник відповідача Вільховецької сільської ради Соколовський І.П. позовні вимоги визнав, суду пояснив, що вилучена з ВАТ "Тваринпрому" земельна ділянка площею 86 га на сьогоднішній день віднесена до земель запасу сільськогосподарського призначення державної власності. Щорічно вона надається фермерам в аренду. Вільхівецька сільська рада не заперечує щодо визнання за позивачем права на земельну частку (пай) за рахунок цих земель, так як ці землі і вилучались у ВАТ "Тваринпром" для проведення паювання між особами, які включені до списку, затвердженого рішенням Вільховецької сільської ради від 30 січня 2008 року. Представник відповідача Головного управління Держземагенства у Львівській області І.Падляк в судове засідання не з"явився, а подав заяву, в якій позов не визнав та просить справу слухати у відсутності їх представника. Представник третьої особи: відділу держземагенства у Жидачівському районі Кузишин М.В. проти позову заперечив, вважаючи, що позов слід відхилити на тій підставі, що земля не належала ВАТ "Тваринпром" а була в користуванні ВО "Львівм'ясопром", ВАТ "Тваринпром" не переоформив права користування землею, а також те, що право користування землею ВАТ "Тваринпром" було припинено з підстав припинення діяльності і тому цю землю передано у землі запасу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Указом Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" (п. 1, 2) встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам,у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогоспо-дарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Згідно ст.1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" право на земельну частку (пай) мають: - колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай); громадяни України, евакуйовані із зони відчуження, відселені із зони безумовного (обов'язкового) або зони гарантованого добровільного відселення, а також громадяни України, що самостійно переселилися з територій, які зазнали радіоактивного забруднення, і які на момент евакуації, відселення або самостійного переселення були членами колективних або інших сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які проживають у сільській місцевості. Громадянам, зазначеним в абзаці п'ятому частини першої цієї статті, земельні ділянки в натурі (на місцевості) виділяються із земель запасу чи резервного фонду в розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. У разі відсутності на території відповідної ради необхідних площ земель запасу чи резервного фонду земельна ділянка за їх згодою може бути виділена в натурі (на місцевості) меншого розміру або за рахунок земель запасу чи резервного фонду, розташованих на території іншої ради в межах області. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Згідно ст. 2 цього ж Закону документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Із пункту 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" вбачається, що невнесення до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Згідно ст. 122 ЗК України право передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності України покладено на центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи. Згідно наказу Держземагенства України №72 від 28.02.2013 року "Про деякі питання реалізації повноважень з питань передачі земель сільськогосподарського призначення державної власності для всіх потреб" повноваження щодо розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення покладено на територіальні органи Держземагенства в областях. Судом встановлено, що позивач з 1991 року працював працівником кормоцеху 5 розряду на свинокомплексі в с.Тейсарів Жидачівського району Львівської області. У зв'язку з продажем свинокомплексу у вересні 1991 року був звільнений з роботи і в порядку переводу прийнятий на роботу у Львівське обласне виробниче державно-кооперативне об'єднання по виробництву м'яса "Львівм'ясопром" (скорочена назва ВО "Львівм'ясопром"). 27 серпня 1996 року у зв"язку з реорганізацією ВО "Львівм"ясопром", переведений на посаду охоронця ВАТ "Тваринпром". На підставі Державного акта на право користування землею [NUMBER], виданого виконкомом Вільховецької сільської ради народних депутатів в 1992 році за Львівським обласним виробничим державно-кооперативним об'єднанням по виробництву м'яса "Львівм'ясопром" на території Вільховецької сільської ради та колгоспу "Світанок" Жидачівського району Львівської області було закріплено в безстрокове і безплатне користування 104,8 га землі в межах згідно плану землекористування. Відповідно до наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області від 27 серпня 1996 року №2141 ВО "Львівм'ясопром" перетворено у відкрите акціонерне товариство "Тваринпром", яке згідно п.8 цього наказу та п.3.3 Статуту стало правонаступником прав та зобов'язань ВО "Львівм'ясопром". Згідно довідки Вільховецької сільської ради № 828 від 17.06.2013 року при паюванні позивачу земельну частку (пай) не надавалась, а згідно довідки № 868 від 25.06.2014 року розмір середньої земельної частки по Вільховецькій сільській раді становить 1,93 га. У жовтні 2007 року ВАТ "Тваринпром" звернулося до Вільховецької сільської ради та Жидачівської райдержадміністрації з приводу вирішення питання про вилучення земельної ділянки в розмірі 71 га ріллі та 15 га пасовищ біля свинокомплексу "Тейсарівський" для розпаювання та передачі даної земельної ділянки членам трудового колективу ВО "Львівм'ясопром", які працювали на момент приватизації та не мають у власності земельної частки (паю). Рішенням Вільховецької сільської ради від 30 січня 2008 року №195 дано дозвіл на вилучення земельної ділянки в розмірі 71 га ріллі та 15 га пасовищ біля свинокомплексу "Тейсарівський" для розпаювання та передачі даної ділянки членам трудового колективу ВО "Львівм'ясопром" та затверджено списки пайовиків, які працювали на момент приватизації в ВО "Львівм'ясопром", в кількості 49 осіб згідно додатку. Розпорядженням голови Жидачівської райдержадміністрації від 28 березня 2008 року №267 припинено право користування ВАТ "Тваринпром" земельною ділянкою загальною площею 86 га в т.ч. 71 га ріллі, 15 га пасовищ розміщену за межами населеного пункту с.Тейсарів, передано згадану вилучену земельну ділянку до земель запасу Вільховецької сільської ради. На даний час вилучена з ВАТ "Тваринпром" земельна ділянка площею 86 га віднесена до земель запасу сільськогосподарського призначення державної власності, Вільховецька сільська рада не заперечує щодо визнання за позивачем права на земельну частку (пай) за рахунок цих земель, так як ці землі вилучались у ВАТ "Тваринпром" для проведення паювання між особами, які включені до списку, затвердженого рішенням Вільховецької сільської ради від 30 січня 2008 року. Суд вважає, що за таких обставин позов підлягає задоволенню, розмір земельної частки (паю) повинен складати 1,755 умовних кадастрових га, в т.ч. 1,4489 умовних кадастрових га ріллі та 0,3061 умовних кадастрових га кормових угідь. Суд не бере до уваги заперечення представників Жидачівської райдержадміністрації Мельника Р.С. та відділу Держземагенства у Жидачівському районі Кузишина М.В., які вважали, що позов слід відхилити на тій підставі, що земля не належала ВАТ "Тваринпром" а була в користуванні ВО "Львівм'ясопром", ВАТ "Тваринпром" не переоформив права користування землею, а також те, що право користування землею ВАТ "Тваринпром" було припинено з підстав припинення діяльності і тому цю землю передано у землі запасу. Суд вважає такі заперечення необґрунтованими виходячи з того, що згідно наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області від 27 серпня 1996 року №2141 ВО "Львівм'ясопром" тперетворено у відкрите акціонерне товариство "Тваринпром", яке згідно п.8 цього наказу та п.3.3 Статуту стало правонаступником прав та зобов'язань ВО "Львівм'ясопром", а отже до нього як правонаступника перейшло право користування землею. Стосовно того, що право користування землею ВАТ "Тваринпром" було припинено з підстав припинення його діяльності і тому цю землю передано у землі запасу, то жодних доказів припиненням діяльності ВАТ "Тваринпром" при вирішенні питання припинення користування землею суду не надано і це не випливає з рішення Вільховецької сільської ради від 30 січня 2008 року та розпорядження голови Жидачівської райдержадміністрації від 28 березня 2008 року №267. На підставі наведеного та

Outcome: approved