Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

У грудні 2016 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що згідно договору № б/н від 25.01.2012 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [INFO] року позичальник [PERSON] померла, копія свідоцтва про смерть додається. Станом на дату смерті позичальника, заборгованість останньої перед банком становить - 8833,93 грн. Спадкоємцем, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, є [PERSON] Позивачем, 26.01.2016 року була направлена претензія кредитора до П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори, 15.02.2016 року Банком була отримана відповідь нотаріуса, що спадкоємці померлого із заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини не звертались. При цьому, позивач вважає, що згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України - відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. 19.07.2016 року до спадкоємця - [PERSON] була направлена вимога щодо погашення кредитної заборгованості, однак відповідач її проігнорував, а тому позивач був змушений звернутися до суду із даним позовом. Позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" надав заяву про розгляд справи за відсутності його представника, позов підтримав просив про його задоволення. Відповідач у судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про що свідчить наявне у справі поштове повідомлення про вручення судової повістки, доказів про поважність причин неявки суду або відзив на позов не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280-283 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити виходячи із наступного. Як вбачається з кредитного договору № б/н від 25.01.2012 року [PERSON] отримала від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. У відповідності до вимог ст. ст. 525-527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, та вимог цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Із матеріалів справи вбачається, що [INFO] року позичальник [PERSON] померла, про що свідчить копія актового запису про смерть № 681 від 11.09.2014 року, виданого Відділом ДРАЦС Корабельного району у місті Миколаєві ГТУЮ у Миколаївській області. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість за кредитним договором № б/н від 25.01.2012 року становить 8 833,93 грн. 26.01.2016 року ПАТ «ПриватБанк» звернувся до П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори із вимогою кредитора, в порядку ст.ст. 1281-1282 ЦК України, в якій просив пред'явити цю вимогу спадкоємцям позичальника для уникнення можливостей втрати кредитором права вимоги. 15.02.2016 року Банком була отримана відповідь нотаріуса, що спадкоємці померлого із заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини не звертались. В матеріалах справи міститься довідка ф.3, видана КП ДЄЗ "Корабел" 17.10.2017 року, з якої вбачається, що на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем постійно проживав її чоловік, відповідач по даній справі - [PERSON] Згідно з положенням ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (Спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов'язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у ч. 3 ст. 1268, ст. 1269 ЦК України. Так згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 849/01-16 від 04.09.2017 року, виданої П'ятою Миколаївською державною нотаріальною конторою, вбачається, що спадкової справа після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року - не виявлено. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Частиною 1 ст. 1297 ЦК України, передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якого є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст.1296 ЦК України). Таким чином спадкові права є майновим об'єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Оскільки зі смертю боржника зобов'язання по поверненню кредиту включається до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов'язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною 2 цієї норми. Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України позивач заявив вимоги до спадкоємця [PERSON] Так, згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємець зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора він повинен задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцем та кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу, суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцю у натурі. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта за [PERSON] права власності на нерухоме майно - не виявлено. Враховуючи вищевикладене, судовим розглядом не встановлено навність спадкового майна, з якого можливо задовольнити вимоги позивача за кредитними зобов"язаннями померлої [PERSON], а через це суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed