Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

09.12.2019 р [PERSON] звернулась в суд в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] про визначення за померлою [PERSON] 46/100 часток земельної ділянки кадастровий номер 6810600000:01:011:0414, що знаходиться в [ADDRESS] , яка належала їй на праві спільної сумісної власності, та про визнання за [PERSON] права на 46/100 часток у праві власності на земельну ділянку кадастровий номер 6810600000:01:011:0414, що знаходиться в [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] . 29.01.2020 р [PERSON] подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право на 46/100 часток у праві власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку з кадастровим номером 6810600000:01:011:0414, що знаходиться в [ADDRESS] . В позовній заяві та в судовому засіданні адвокат Мукомел Л.А. позовні вимоги підтримала та пояснила, що [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності володіли, користувалися та розпоряджалися житловим будинком в [ADDRESS] . На праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,1 га кадастровий номер 6810600000:01:011:0414, для будівництва та обслуговування житлового будинку в [ADDRESS] . 8 [INFO] [PERSON] посерла. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв спадкоємець першої черги за законом [PERSON] та отримав свідоцтво про про право на спадщину за законом на 46/100 часток у праві власності на житловий будинок з надвірними будівлями до них в [ADDRESS] . Право [PERSON] на 46/100 будинку зареєстроване в установленому порядку. Відповідно до земельного законодавства разом з переходом права власності на будинок до нового власника переходить право власності на земельну ділянку або її частину пропорційно до частки у праві власності на будинок. Просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явилась. В письмовій заяві до суду позовні вимоги визнала повністю, просить розглянути справу за її відсутності, письмовий відзив на позовну заяву не подала. Заслухавши пояснення предстанвика позивача, з`ясувавши суть позовних вимог, обгрунтованих належними та допустимими доказами, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 6810600000:01:011:0414, площею 0,1 га, розташована в [ADDRESS] , що стверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно № 33733257 від 17 лютого 2015 року (а.с.13) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 33733742 від 17 лютого 2015 року (а.с.14). [INFO] [PERSON] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 10 липня 2018 року (а.с.10). Позивач [PERSON] є сином [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 06 січня 1976 року (а.с.9). Із спадкової справи № 26/2018 вбачається, що заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] подав спадкоємець першої черги за законом син - [PERSON] (а.с.32). Позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 46/100 часток в праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями до них, що розташований в [ADDRESS] (а.с.15), та зареєстрував право власності на вказану частку майна (а.с.16). Нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 46/100 часток земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 6810600000:01:011:0414, що знаходиться в [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що частка в праві власності на земельну ділянку [PERSON] не визначена (а.с.11). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Як вбачається із ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" встановлено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (із збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкодавця, який не одержав свідоцтва про право на майно. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Позивач позбавлений можливості вирішити питання оформлення спадщини у позасудовому порядку. Оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, котрий має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, враховуючи те, що нотаріусом відмовлено у вчинені нотаріальної дії щодо видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на частку земельної ділянки після смерті матері, суд беручи до уваги, що позивач згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину у строки, визначені ч. 1 ст. 1270 ЦК України, вважає що його позовні вимоги щодо визнання за ним в порядку спадкування права на 46/100 часток у праві спільної часткової власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню.

Outcome: approved