Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

08.04.2019, [PERSON] звернулася до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги наступним. У позовній заяві зазначено, що 16.08.1997 позивач зареєструвала шлюб з відповідачем у виконкомі Лозуватської сільської Ради народних депутатів Криворізького району Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 31. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбних відносин з відповідачем є недоцільним. Шлюбні відносини та сімейне життя фактично припинено з вересня 2018 року. Причиною припинення шлюбних відносин стала взаємна втрата почуттів любові та поваги одне до одного, різних поглядів на життя, примирення між сторонами не можливе. Майнового спору сторони на сьогоднішній час не мають. Після розірвання шлюбу позивач бажає залишити прізвище " [PERSON] ". Оскільки, у добровільному порядку розірвати шлюб в органах РАЦС відповідач відмовляється, позивач змушена звернутись з вказаним позовом до суду. Позивач [PERSON] належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про визнання позовних вимог про розірвання шлюбу, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, сторони 16.08.1997 зареєстрували шлюб у виконкомі Лозуватської сільської Ради народних депутатів Криворізького району Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 31, що підтверджено свідоцтвом про шлюб (а.с. 7). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, відповідно до положень статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно положень статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні. Таким чином, само по собі зрозумілим є те, що право особи на шлюб і право відкрито повідомляти про такій вибір охороняються Конвенцією, зокрема статтею 8 (право на повагу до приватного і сімейного життя)». Суд вважає, оскільки сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, примирення між ними неможливе, враховуючи, що спорів з приводу розподілу спільного майна подружжя не має, позов підлягає задоволенню. За приписами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду, та становить 768,40 грн. Отже, з урахуванням наведеного з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved