Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму матеріального збитку в розмірі 21844,68 грн. та судовий збір у розмірі 908,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 06.02.2021 близько 11:40 на вул. Шевченка в м. Харкові сталася дорожньо-транспорта пригода за його участі, який перебував за кермом власного автомобіля Volkswagen Passat реєстраційний номер [NUMBER] та за участі автомобіля MAZDA 3, державний номер [NUMBER] . З огляду на незначний розмір збитків та наявність у водія автомобіля MAZDA 3 державний номер [NUMBER] діючого полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР 9245138 від 28.12.2020 учасниками ДТП було складено електронний євро протокол, який разом з іншими передбаченими законодавством документами був направлений до страхової компанії винуватця ДТП - АТ "СГ "ТАС". 02 березня страховою компанією було сплачено на рахунок позивача 19450,00 грн в рахунок часткового відшкодування шкоди, завданої автомобілю. В той же час відповідно до висновку експерта за результатами проведення автотоварознавчого дослідження № 021901 від 12.03.2021 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Volkswagen Passat реєстраційний номер [NUMBER] внаслідок ДТП становить 38794,68 грн. Вартість відновлюваного ремонту автомобіля становить 78043,96 грн. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження, з повідомленням сторін. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 20 травня 2021 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] - [PERSON] про заміну відповідача [PERSON] на належного відповідача [PERSON] у цивільній справі 953/5329/21. 03.06.2021 відповідач [PERSON] надав заяву, в якій зазначив, що вимоги позивача не визнає в повному обсязі, посилаючись на те, що позивач отримав виплати від його страхової компанії. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, надали до суду заяву, в якій просять слухати справу без їх участі, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує, позов просить задовольнити. Відповідач повідомлявся у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового розгляду , про що свідчить підпис у явочному листі, в судове засідання не з`явився, заяви про відкладення розгляду справи або про її розгляд за його відсутності не надав. Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду відповідач не надав, суд вважає за доцільне розглянути справу за відсутності відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши доводи, викладені позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи в їх системному взаємозв`язку приходить до наступного. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Конституції України, Бюджетного кодексу України, Цивільного кодексу України, Закону України «Про національну поліцію», Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Судом встановлено, та підтверджується матеріалами справи, 06.02.2021 близько 11:40 на вул. Шевченка в м. Харкові сталася дорожньо-транспорта пригода за його участі, який перебував за кермом власного автомобіля Volkswagen Passat реєстраційний номер [NUMBER] та за участі автомобіля MAZDA 3, державний номер [NUMBER] . Вказана дорожньо-транспорта пригода сталася з вини водія MAZDA 3 державний номер [NUMBER] . З огляду на незначний розмір збитків та наявність у водія автомобіля MAZDA 3 державний номер [NUMBER] діючого полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР 9245138 від 28.12.2020 учасниками ДТП було складено електронний євро протокол, який разом з іншими передбаченими законодавством документами був направлений до страхової компанії винуватця ДТП - АТ "СГ "ТАС". 02 березня страховою компанією АТ "СГ "ТАС" було сплачено на рахунок позивача 19450,00 грн в рахунок часткового відшкодування шкоди, завданої автомобілю , що сторонам не заперечується. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення автотоварознавчого дослідження № 021901 від 12.03.2021 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Volkswagen Passat реєстраційний номер [NUMBER] внаслідок ДТП становить 38794,68 грн. Вартість відновлюваного ремонту автомобіля становить 78043,96 грн. Відповідно до норм ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договір, який є обов`язковим для виконання, акти цивільного законодавства, а також завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. Положеннями ст. 22 Цивільного кодексу України закріплено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. До збитків належать і витрати, яких особа зазнала зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо інше не встановлено законом або договором. У ч.1 ст. 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичній або юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з чч.1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч.3 ст.988 Цивільного кодексу України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі ст.1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За змістом ст.ст. 12, 22, 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV, ст. 9 Закону України «Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (страхове відшкодування). Різновидом шкоди, завданої майну, є шкода, пов`язана із пошкодженням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розмір якої не може перевищувати 2% від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Чинне законодавство визначає порядок, підстави та розміри відшкодування винною особою збитків (шкоди), завданих потерпілій особі. При цьому, законом передбачена певна особливість регулювання тих деліктних правовідносин, за якими шкода майну потерпілої особи завдана внаслідок ДТП транспортним засобом (джерелом підвищеної небезпеки). Така особливість полягає, зокрема, в участі у врегулюванні правовідносин третьої сторони - страховика (страхові організації, що має право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів) власника транспортного засобу, винного у заподіянні майнової шкоди (пошкодженні транспортного засобу) потерпілої особи. Такий страховик, за умови обов`язкового за законом попереднього укладення з винним у ДТП власником авто (страхувальником) договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим (власником/володільцем іншого транспортного засобу, пошкодженого з вини страхувальника) та здійснює відшкодування в межах ліміту своєї відповідальності (страхової суми) завданої страхувальником майнової шкоди потерпілій особі. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За таких обставин, згідно положень закону покладення на застраховану винну у ДТП особу обов`язку відшкодувати потерпілому майнову шкоду можливе лише у випадку обґрунтованої, законної відмови страховика здійснити таке відшкодування за свого страхувальника (у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування) або у випадку, якщо виплачене страховиком страхове відшкодування (страхова виплата) є меншою від розміру фактично завданих збитків. Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Системний аналіз п.32.7 ч.1 ст.32 закону №1961-IV, ст.22, абз.3 п.3 ч.1 ст.988, стст.1166, 1187, 1194 ЦК дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку. Вказаний правовий висновок був викладений у постанові ВС від 04.12.2019 у справі № 359/2309/17. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога позивача щодо відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП в розмірі 21844,68 грн., з яких 19344,68 - різниця між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), та 2550 грн. - витрати пов`язані з проведенням експертизи, підлягає задоволенню. Питання щодо розподілу судових витрат, суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі вищенаведеного ,

Outcome: approved