Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 28.07.2011 року вона з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований у Ванівській сільській раді Сокальського району Львівської області. За час спільного проживання у них народилась одна дитина [PERSON], [INFO]. З квітня 2013 року в них почалися псувати стосунки в результаті яких вони перестали спільно проживати. Відповідач їздить на заробітки в Москву. Спільного господарства не ведуть. Інтересами сім'ї та дитини не цікавиться. У зв'язку з чим вона звернулась до суду та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 3500 грн. на місяць. Позивачка в судове засідання не з'явилась, однак подала до суду заяву в якій просить слухати справу у її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить такі задоволити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки не повідомив і від нього не надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. А тому суд постановив провести по справі заочний розгляд та постановити заочне рішення. Оскільки сторони в судове засідання не з"явились, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. ст. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. З копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] вбачається, що позивачка та відповідач зареєстрували шлюб 28.07.2011 року у Ванівській сільській раді Сокальського району Львівської області, актовий запис № 6. З копії свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] вбачається, що позивачка є матір'ю дитини, а відповідач - її батьком. Згідно зі ст. 180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначається за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК). Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Встановлено, що між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на дітей. З довідки виданої Боянецькою сільською радою Жовківського району № 353 від 22.05.2014 р. вбачається, що дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Суд враховує те, що дитина проживає разом з матір'ю, а відтак, знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно свого обов'язку по утриманню дитини не виконує, тому, суд приходить до висновку, що з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує : - стан здоров'я та матеріальне становище дитини, яка, не хворіє, майна у власності не має, самостійних доходів не отримує; - стан здоров'я та матеріальне становище їх матері - позивачки по справі, яка не хворіє, не працює, інших осіб на утриманні не має; - стан здоров'я та матеріальне становище батька дитини - відповідача по справі і платника аліментів, який не хворіє, інвалідності не має, інших непрацездатних осіб на утриманні не має, місце праці судом не встановлено, однак, суд враховує те, що він є працездатним, а відтак, може надавати допомогу на утримання дитини. Відповідно до ч. 1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Стаття 184 СК України носить диспозитивний характер і не визначає вичерпного переліку обставин для встановлення розміру аліментів в твердій грошовій сумі, за змістом цієї норми такими обставинами є нерегулярний дохід та будь-які інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із частинами 1, 2 ст. 184 СК та з урахуванням положень ч. 2 ст. 182 СК суд визначає аліменти у твердій грошовій сумі в чітко визначеному розмірі, який не залежить від розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку чи відсотків від нього, тим більше такий розмір аліментів не може варіюватися залежно від зміни розміру прожиткового мінімуму кожного року, оскільки це суперечить самому змісту ст.184 СК і принципам такого способу визначення розміру аліментів. Тому суд, з врахуванням всіх вище перелічених обставин, приходить до переконання, що з відповідача слід стягувати аліменти на дитину [PERSON] [INFO] та стягувати такі в користь матері [PERSON] в твердій грошовій сумі, в розмірі по 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] повноліття, починаючи з 26.05.2014 року. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частки вимог. Тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог [PERSON].

Outcome: partial