Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

12 грудня 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів, в якому просить суд збільшити розмір аліментів, стягнути з [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1000,00 грн., але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття дитини, та з урахуванням індексації відповідно до закону. Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Люботинського міського суду Харківської областівід 21.05.2007 р. з [PERSON] стягнуто на утримання сина [PERSON], [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. Рішенням Люботинського міського суду від 23.01.2012 р. було збільшено розмір аліментів та зобовязано [PERSON] сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 450 грн. щомісяця. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо покращення захисту права дитини на належне утримання» визначено, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вважає, що з урахуванням внесених змін до законодавства 450 грн. недостатні для належного утримання спільного сина, тому просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що згоден сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-ВЛ № 055111 від 13.09.2006 року. Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 23.01.2012 року по цивільній справі № 2026/303/2012 Пр. № 2/2026/166/2012, що набрало законної сили, збільшено розмір аліментів, що стягнені за рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 21 травня 2007 року, з [PERSON], та стягнено з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 450 грн. щомісяця, починаючи з набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. Згідно\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.\~\~Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Відповідно до\~ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1\~ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 2\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Постанова Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~орієнтує суди на те, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК України. У\~статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» визначено, що у 2017 році установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 грудня - 1860 грн. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Враховуючи викладене, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Таким чином, позовні вимоги слід задовольнити та змінити розмір аліментів, стягуваних з відповідача за рішенням Люботинського міського суду від 23.01.2012 року, стягнувши з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття. Щодо вимоги позивача про додаткове визначення мінімального розміру аліментів, що підлягає сплаті відповідачем, у розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає за необхідне зазначити, що вказане положення застосовується до випадків визначення розміру аліментів у частці від доходу відповідача. Розмір аліментів, що визначені в твердій грошовій сумі, відповідно до положень ч. 2 ст. 184 СК України, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами України окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 704,80 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 180, 181, 182, 184, 192 СК України,

Outcome: approved