Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

13.11.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 19.12.2014 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №973. Від шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 26.09.2019 року шлюб між сторонами розірвано. Вказувала, що дитина мешкає разом із нею та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі частки з усіх видів його доходів (заробітку) щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судове засідання не з`явилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходів (заробітку) щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття. Уточнені позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу у підготовчому судовому засіданні. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю у підготовчому судовому засіданні. Проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини до його повноліття у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. 19.12.2014 року сторони зареєстрували шлюб в Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №973. Від шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 26.09.2019 року шлюб між сторонами розірвано. Дитина зареєстрована та мешкає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у Постанові № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, з урахуванням думки відповідача, який не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі зазначеному у позовній заяві починаючи утримання з 13.11.2019 року. За статтею 141 ЦПК України суд присуджує стороні, на користь якої ухвалено рішення з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Так, позивач в силу Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved