Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (скорочена назва АТ КБ «ПриватБанк») звернувся в Канівський міськрайонний суд Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 29.12.2015 відповідач отримав кредит у розмірі 4551,05 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими АТ КБ «ПриватБанк» Умовами та Правилами, Тарифами складають між ним та банком кредитний договір, що підтверджується його підписом у заяві. Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконав, у зв`язку з чим станом на 10.11.2020 має заборгованість у розмірі 11288,26 грн., яка складається з: - 3991,79 грн. - заборгованість за кредитом; - 2347,25 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; - 4195,03 грн. - заборгованість за пенею; - 754,19 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови Генеральної угоди, тому позивач звернувся з позовною заявою до суду і просив стягнути з відповідача вказану суму боргу та судові витрати по справі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.76). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав та не заперечував щодо їх задоволення. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, встановив фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного. 14.06.2018 Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (скорочена назва ПАТ КБ "ПриватБанк") змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк "Приват Банк" (скорочена назва АТ КБ "ПриватБанк"). 29.12.2015 між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт б/н, за умовами якої відповідач отримав кредит у розмірі 4551,05 грн. на строк 24 місяці, з 29.12.2015 по 31.12.2017 у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5% в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом в розмірі 227,73 грн. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31.12.2017 (а.с.9, 10). Відповідно до даної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання банківських послуг від 29.12.2015, відповідач згідний, що ця Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «Приват Банк» Умовами та Правилами і Тарифами становить між ним та банком кредитний договір. Відповідно до п.п. 2.2. Генеральної угоди, сторони узгодили розмір штрафу у разі прострочення погашення кредиту в сумі 754,19 грн. Згідно з п.п. 2.8. угоди, при порушенні позичальником обов`язків з погашення кредиту позичальник сплачує банку пеню, розмір якої вказано в Умовах та правилах за кожен день прострочення. Генеральна угода від 29.12.2015 власноручно підписана відповідачем [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно наданого позивачем розрахунку, у зв`язку із невиконанням відповідачем своїх зобов`язань станом на 10.11.2020 утворилась заборгованість у розмірі 11288,26 грн., яка складається з: - 3991,79 грн. - заборгованість за кредитом; - 2347,25 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; - 4195,03 грн. - заборгованість за пенею; - 754,19 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди (а.с.4-5). Стосовно загальної суми заборгованості, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини, а саме, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, що Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, що також узгоджується із висновком, викладеним у вищезазначеній постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. Тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, в розмірі 3991,78 грн., що підтверджується наданим суду розрахунком позивача. Щодо нарахування та стягнення відсотків за користування кредитом, суд виходить з наступного. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За умовами договору сторони погодили, що місячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, який наданий на 24 місяці - до 31.12.2017 включно. А тому, відповідач мав, зокрема, повертати банку кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами до 25 числа кожного місяця, у межах строку кредитування, та право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Беручи до уваги викладене, суд не вбачає підстав для нарахування АТ КБ «ПриватБанк» передбачених договором процентів до повного погашення заборгованості за кредитом, а саме після 31.12.2017. Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 31.12.2017 розмір заборгованість за відсотками за користування кредитом складає 1404,30 грн., що відповідно підлягає до стягнення. Щодо нарахування та стягнення пені за користування кредитом, то суд виходить з наступного. Пред`являючи позов, позивачем, було заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 4195,03 грн., а тому суд вважає зазначити наступне. Положеннями п.п. 2.8 Генеральної угоди передбачено, що при порушенні позичальником зобов`язань по погашенню кредиту, позичальник виплачує банку пеню, розмір якої зазначений в Умовах та правилах за кожен день прострочки. В свою чергу, згідно зі ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З матеріалів справи вбачається, що витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містять підпису відповідача (а.с.11-63). Разом з тим, як зазначила Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03.07.2019 по справі № 342/180/17, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети, яка не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Тобто, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача пені за договором кредиту. Щодо стягнення з відповідача [PERSON] штрафу у розмірі 754,19 грн., то дана вимога підлягає до задоволення, так як передбачена умовами Генеральної угоди, а саме її п.п. 2.2. Більш того, оскільки штраф та пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором є порушенням вимог ст. 61 Конституції України. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження належного виконання зобов`язань та спростування суми заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що права позивача були порушені відповідачем в зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору. Зважаючи на викладене, оцінивши всі надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що права позивача були порушені відповідачем в зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору, тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: стягненню підлягають 6150,28 грн. з них: - 3991,79 грн. - заборгованість за кредитом (тіло кредиту); - 1404,30 грн. - заборгованість за відсотками за користуванням кредитом; - 754,19 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що під час розгляду справи в суді позивачем понесені витрати у вигляді судового збору за подання позову до суду в сумі 2102,00 грн, оскільки вимоги позивача задоволено частково, а саме на 54,49% (6150,28 х 100 : 11288,26), тому з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню судовий збір в сумі 1145,38 грн. (2102 х 54,49 : 100).

Outcome: partial