Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

09 квітня 2020 року до Василівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] , подана в особі представника [PERSON] , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова Аліна Анатоліївна, Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Дмитро Юрійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка [PERSON] зазначає, що вона 11 лютого 2020 року з постанови приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Дмитра Юрійовича від 06 лютого 2020 року ВП № 61189019 довідалась про вчинення 22 листопада 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною виконавчого напису, який зареєстрований в реєстрі за №7988, про стягнення з неї, [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» боргу за кредитним договором № 09693/0017ХSGF від 12 лютого 2014 року, укладеного між [PERSON] і Публічним акціонерним товариство «Платинум банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 147 від 22 березня 2018 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева», в розмірі 51942,76 гривень та 650,00 гривень за вчинення виконавчого напису. Означена сума боргу 51942,76 гривень, як зазначено у виконавчому написі, стягується за період «...з 22.03.2018 року по 04.11.2014року» й складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 9000,00 гривень; простроченої заборгованості за комісією в розмірі 87,91 гривень; простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом в розмірі 10326,94 гривень; строкової заборгованості за комісією в розмірі 295,46 гривень; строкової заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом в розмірі 32232,45 гривень. Позивачка [PERSON] вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню з таких підстав та вказує про наступне: дійсно, 12 лютого 2014 року між нею, [PERSON] й Публічним акціонерним товариством «Платинум банк» було укладено кредитний договір № 09693/0017XSGF про відкриття банківського рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту. Згідно пункту 1.4. Кредитного договору, позивачці [PERSON] було встановлено кредитний ліміт в розмірі 9000,00 гривень, строк дії якого, згідно пункту 7.5 та пункту 1.7. Кредитного договору складає 36 місяців з моменту укладання Кредитного договору тобто до 13 лютого 2017 року. Згідно пункту 4.8. Кредитного договору, за користування кредитом позивачка [PERSON] встановлена відсоткова ставка 29,99% річних. Згідно пункту 1.6 Кредитного договору за обслуговування кредиту встановлена щомісячна комісія в розмірі 179,10 гривень. Згідно пункту 1.5. Кредитного договору, розмір щомісячного платежу становить 585,00 гривень. Згідно пункту 4.2. Кредитного договору, сплата заборгованості по кредиту здійснюється щомісячно з 1 по 6 число включно. Також, як зазначає у позові, 14 лютого 2014 року позивачка [PERSON] , в межах встановленого кредитного ліміту, отримала 6000,00 гривень, шляхом зняття готівки зі свого рахунку через банкомат Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», який на той час був розташований по вул . Театральна 12 Б в м. Василівка Запорізької області. [PERSON] частково здійснила виконання своїх кредитних зобов`язань перед Банком, зокрема, здійснивши наступні транзакції зі сплати заборгованості: 04 березня 2014 року - 600,00 гривень через АТ «Укрпошта»; 05 квітня 2014 року - 585,00 гривень через ПАТ КБ «Приватбанк»; 18 липня 2014 року - 350,00 гривень через ПАТ КБ «Надра»; 21 листопада 2014 року - 600,00 гривень через ПАТ КБ «Приватбанк». Таким, чином сума боргу за кредитом в 9000,00 гривень, зазначена у Виконавчому напис, є безпідставною. Правлінням Національного банку України від 23 лютого 2017 року прийнято рішення № 95-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Платинум банк», на підставі якого виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24 лютого 2017 року № 743, «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Платинум Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку». Таким, чином, виходячи з викладеного, у зв`язку з припиненням надання Банком банківських послуг й початком процедури ліквідації Банку, з 23 лютого 2017 року припинено нарахування відсотків за користування кредитом й комісії за обслуговування кредиту. Виходячи з вищевикладеного та розрахунку, зробленого позивачкою [PERSON] , станом на дату вчинення виконавчого напису - 22.11.2019 року розмір, невиконаних [PERSON] перед Банком зобов`язань по Кредитному договору склав; кредит - 5401,68 гривень, відсотки за користування кредитом - 3896,92 гривень, комісійна винагорода банку за обслуговування кредиту - 6268,50 грн. Таким чином, позивач вказує про відсутність безспірності грошових вимог. Отже вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог ст.88 Закону України «Про нотаріат», пп.3.2 п. глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, пп.б п.2 Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, щодо безспірності вимог і застосування до права вимоги трирічного строку. Також, як зазначено у виконавчому написі, позивачка [PERSON] є боржником за Кредитним договором укладеним з Банком «...правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення прав вимоги за кредитними договорами 147 від 23.03.2018 року є ТОВ ФК «Женева». До цього часу відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Женева» не надав позивачу [PERSON] доказів переходу до нього прав вимоги по Кредитному договору, а саме завіреної копії відповідного правочину про перехід права вимоги за Кредитним договором, не надав підтвердження розміру й розрахунку суми заборгованості, за якою перейшло право вимоги, не надав розрахунок в обґрунтування суми боргу, що зазначена в виконавчому написі. 02 травня 2018 року відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» направив боржнику документ без підпису під назвою «Попередження про виїзд», в якому без посилання на докази переходу прав вимоги, без розрахунку суми боргу, вимагає сплатити 20060,19 гривень. Крім того, 25.02.2020 року відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Женева» направив позивачу [PERSON] проект угоди від 24 лютого 2020 року «Про визначення розміру зобов`язання та порядок його виконання», в якому пропонує позивачці [PERSON] визнати заборгованість в розмірі 60817,00 гривень, яка нібито обліковується за позивачкою [PERSON] станом на 24.02.2020 року, не надаючи при цьому жодного розрахунку на підтвердження означеної суми та документів, що підтверджують перехід права вимоги. Таким чином, як зазначає позивач, вказане свідчить про відсутність безспірності вимог відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Женева» до позивачки [PERSON] , на підставі яких Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова А.А. вчинила виконавчий напис, тому вважає за необхідне для захисту своїх прав звернутися до суду з даним позовом, в якому просить: Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 22 листопада 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною, який зареєстрований в реєстрі за № 7988, про стягнення з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» (код ЄДРПОУ 40888017) боргу за кредитним договором № 09693/0017ХSGF від 12 лютого 2014 року, укладеного між [PERSON] і Публічним акціонерним товариство «Платинум банк» (код ЄДРПОУ 33308489) в розмірі 51942,76 гривень та 650,00 гривень за вчинення виконавчого напису. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 13 квітня 2020 року відкрито провадження у даній цивільній справі та призначено цивільну справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом (повідомленням) сторін та осіб, які беруть участь у справі (а.с.41). Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 13 квітня 2020 року задоволено заяву представника позивача [PERSON] в особі [PERSON] та зупинено вчинення виконавчих дій за виконавчим провадженням №61189019 від 06.02.2020 року, що знаходиться в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценко Д.Ю. (а.с.42-43) В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені судом своєчасно та належним чином, проте на адресу суду надано заяву представника позивача [PERSON]. , який діє в інтересах [PERSON] та у поданій заяві просить розглянути справу у його відсутність та без участі його довірителя [PERSON] . Заявлені позовні вимоги підтримують у повному обсязі за підставами, які викладені у позовній заяві, та просять позов задовольнити (а.с.59). Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» в судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений судом своєчасно та належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про отримання судової повістки 08.05.2020 року та 10.06.2020 року уповноваженими особами (а.с.51,57), проте, жодних документів на підтвердження поважності причин неявки до суду представника відповідача на адресу суду не подано, відзив на позов, з викладенням у ньому заперечень проти заявлених позовних вимог, до суду не надійшов. Відповідно до положень ст.281 ЦПК України, суд постановив про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова Аліна Анатоліївна в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена судом своєчасно та належним чином, проте на адресу суду надано заяву приватного нотаріуса Гамзатової А.А., в якій просить розглянути справу у її відсутність (а.с.52), письмових пояснень за пред`явленим [PERSON] позовом не надано, самостійних вимог щодо предмета спору не завлено самостійних вимог щодо предмета спору не завлено. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Дмитро Юрійович в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений судом своєчасно та належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про отримання судових повісток 06.05.2020 року та 09.06.2020 року (а.с.50,58), однак про причини неявки суду не повідомлено, письмових пояснень не надано, самостійних вимог щодо предмета спору не завлено. Всебічно дослідивши матеріали цивільної справи №311/1152/20, з`ясувавши всі обставини по справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін. Відповідно до ст.ст.13,43,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до частини 3 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В судовому засіданні судом встановлено, що 22 листопада 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною за реєстровим № 7988 вчинено виконавчий напис, яким стягнуто з [PERSON] борг за кредитним договором № 09693/0017ХSGF від 12 лютого 2014 року, укладеним між [PERSON] і Публічним акціонерним товариство «ПЛАТИНУМ БАНК», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 147 від 22 березня 2018 року, є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЖЕНЕВА» (ЄДРПОУ 40888017), далі іменований - Стягувач, заборгованість за кредитним договором № 09693/0017ХSGF від 12 лютого 2014 року, яка виникла за період з 22.03.2018 року по 04.11.2019 року, в розмірі 51942,76 гривень, в тому числі: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 9000,00 гривень; простроченої заборгованості за комісією в розмірі 87,91 гривень; простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом в розмірі 10326,94 гривень; строкової заборгованості за комісією в розмірі 295,46 гривень; строкової заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом в розмірі 32232,45 гривень. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто плату зі стягувача ТОВ «ФК «ЖЕНЕВА» в розмірі 650,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача (а.с.17). Також судом встановлено, що 06 лютого 2020 року приватним виконавцем Приватним виконавецем виконавчого округу Запорізької області Проценко Дмитром Юрійовичем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження (ВП №61189019) з примусового виконання виконавчого напису №7988, виданого 22 листопада 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева», яке є правонаступником АТ «Платинум банк», заборгованості в розмірі 52592,76 гривень (а.с.13,14,35). Статтею 18 ЦК України встановлено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка передбачена пунктом 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат». При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувану можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2,3.5 п.3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до розділу 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Метою вчинення виконавчого напису є надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. При цьому, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем Сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору між сторонами стосовно заборгованості, як такого. З огляду на викладене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Пунктом 1 Переліку документів передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченою угодою, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються, зокрема, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно з пунктом 284 Інструкції нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем. При цьому заборгованість боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені вищезазначеним Переліком документів. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частинами першою та другою статті 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. За загальним правилом цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Наявність цивільно-правової відповідальності повинна бути доведена належними та допустимими доказами. Підлягає доказуванню наявність правових підстав для стягнення штрафу та пені, а також розмір заборгованості, заявлений до стягнення. Крім того, за положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України в справі 6-887цс17 від 05 липня 2017 року, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 від 29.06.1999 року для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до Листа за назвою «попередження про виїзд» за вих.№13489351 від 02.05.2018 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева», 02.05.2018 року направив на адресу [PERSON] «Попередження про виїзд», з вимогою сплатити 20060,19 гривень (а.с.27). Крім того, 25 лютого 2020 року, відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЖЕНЕВА» направив позивачці [PERSON] проект угоди від 24 лютого 2020 року «Про визначення розміру зобов`язання та порядок його виконання», в якому запропоновано позивачці [PERSON] визнати заборгованість в розмірі 60817,00 гривень, яка обліковується за позивачкою [PERSON] станом на 24.02.2020 року (а.с.28). Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості на підтвердження того, що лист з вимогою про усунення порушень за кредитним договором [PERSON] отримувала, у зв`язку з чим остання була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості за кредитним договором № 09693/0017ХSGF від 12 лютого 2014 року та можливості або оспорити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансока компанія «Женева», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Та приватним нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено надіслання такої вимоги і отримання її позивачкою [PERSON] , що унеможливило подання [PERSON] нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди. Крім того, у попередженні про виїзд до [PERSON] , період заборгованості не зазначено, вказана лише сума заборгованості за договором станом на 02.05.2018 року, тоді як у виконавчому написі зазначено, що сума заборгованості проводиться період з 22.03.2018 року по 04.11.2019 року. Таким чином, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконалася належним чином у безспірності розміру суми, що підлягає стягненню за виконавчим написом, та дотримання стягувачем вимог Закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим не виконала норми ст.88 Закону України «Про нотаріат» та п.284 Інструкції та п.1 Переліку Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Також приватний нотаріус не з?ясував, чи не пропущено стягувачем строк позовної давності, не встановив коли було здійснено останню оплату по кредиту. Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від Банку та від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед ТОВ «ФК «ЖЕНЕВА» суми процентів, зазначених у написі, є безспірними. Отже, нотаріус при вчиненні напису, не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, та дотримання стягувачем вимог Закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим порушив норми ст..88 Закону України «Про нотаріат», п.284 Інструкції та п.1 Переліку. Умовою для вчинення нотаріусом виконавчого напису є Безспірність наявного боргу перед кредитором та відсутність спору щодо розміру боргового зобов?язання (аналогічна правова позиція висловлена в постанові Касаційного цивільного суду в складі Верховного суду № 310/9293/15ц від 23.01.2018 року). Як визначено положеннями ч.1 ст. 626, ч.1 ст.628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Разом з тим, відповідно до ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як вбачається з матеріалів справи, представником кредитора ТОВ «ФК «Женева» нотаріусу не було надано документу, що підтверджує отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання, що свідчить про відсутність у нотаріуса на час вчинення виконавчого напису підтвердження безспірності заборгованості. Також, представником відповідача ТОВ «ФК «Женева» не було надано суду доказів безспірності заборгованості, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчого напису, та в судовому засіданні належними та допустимими доказами відповідачем не доведено. З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що у своїй сукупності встановлені вище судом обставини свідчать про те, що вказана ТОВ «ФК «ЖЕНЕВА» заборгованість за кредитним договором № 09693/0017ХSGF від 12 лютого 2014 року, не була безспірною, а тому у приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Гамзатової А.А. не було достатніх підстав для вчинення відповідного виконавчого напису, у зв`язку з чим, права позивача [PERSON] були порушені, а тому підлягають судовому захисту шляхом визнання виконавчого напису, вчиненого 22 листопада 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. та зареєстрованого в реєстрі за №7988, таким, що не підлягає виконанню. За таких обставин, враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими, доведеними, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved