Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

14.05.2014 року позивач [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON], Державної виконавчої служби Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області про визнання права власності на майно та виключення його з акту опису. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на виконання рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 17 липня 2012 року в частині стягнення з відповідача по справі [PERSON] боргу за договором позики державний виконавець відділу державної виконавчої служби Хотинського районного управління юстиції Маланчук Микола Анатолійович 22 квітня 2014 року склав акт та описав майно (речі) за місцем проживання [PERSON], що розташоване за адресою: [ADDRESS], загальною вартістю 6600 гривень зокрема: телевізор «Самсунг», вартістю - 1000 гр., холодильник - 1500 гр., газовий котел - 1000 гр., газову плиту - 800 гр., пральну машину - 800 гр., душовий бокс - 1000 гр., газовий конвектор - 500 гривень. Зазначене в акті опису й арешту майно не належить боржнику, а належить їй, як власнику і придбане за її власні кошти та ніякого відношення до [PERSON], який тимчасово проживає у її господарстві та користується її речами немає. Просила задовольнити позовну заяву в повному обсязі, а саме визнати право власності на вищевказане майно та виключити його з акту опису. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, судові витрати з відповідача просила не стягувати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог, пояснив суду, що все майно, яке вказане в позовній заяві купувала його мати, він не купував нічого, оскільки проживав зовсім в іншому селі, а в будинку матері він прописаний тільки з 2013 року. Представник ВДВС Хотинського РУЮ Чернівецької області в судове засідання не з'явився, але від нього на адресу суду надійшла заява, в якій він просить справу слухати у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він працює приватним підприємцем на Калинівському ринку, і підтверджує той факт, що десь приблизно 2-3 роки тому назад [PERSON] купувала на Калинівському ринку телевізор, газовий котел, душовий бокс, газовий конвектор та газову плиту, все це він її перевозив додому у с. Владична. Цю побутову техніку вона купувала декілька разів. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він допомагає своєму свекру на Калинівському ринку, займається перевозками, підтвердив в судовому засіданні те, що 2-3 роки тому назад, це було в 2011-2012 роках він зі свекром декілька разів привозив [PERSON] в с. Владична телевізор, газовий котел, душовий бокс та комплектуючі до нього, а також газовий конвектор та газову плиту. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно акту опису й арешту майна від 22.04.2014 року на виконання рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 17 липня 2012 року, в частині стягнення з відповідача [PERSON] боргу за договором позики, державний виконавець ВДВС Хотинського РУЮ - Маланчук М.А., згідно постанови ВП № 41025179 від 10.12.2013 року описав майно (речі) за місцем проживання відповідача [PERSON], що розташоване за адресою: [ADDRESS], загальною вартістю 6600 гривень зокрема: телевізор «Самсунг», вартістю1000 гр., холодильник - 1500 гр., газовий котел - 1000гр., газову плиту - 800 гр., пральну машину - 800 гр., душовий бокс - 1000 гр., газовий конвектор - 500 гривень (а.с. 7-10). Позивач просить виключити вищевказане майно з акту опису й арешту, оскільки стверджує, що майно, яке описане належить їй, а не відповідачу [PERSON] Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Як встанволено судом, а також підтверджується довідкою № 694 від 05.05.2014 року, виданою виконкомом Шировецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області, те, що житловий будинок, господарські будівлі та споруди згідно запису у погосподарській книзі № 4 особового рахунку [NUMBER], який знаходиться за адресою: [ADDRESS] області належить позивачу [PERSON] (а.с.11). Також із цієї довідки вбачається, що відповідач [PERSON] на даний час зареєстрований та проживає за цією ж адресою (а.с. 11). Однак, із відповіді Анадольської сільської ради Хотинського району Чернівецької області, за вих. № 118 від 24.04.2014 року, наданої на запит адвокату [PERSON] вбачається, що [PERSON], [INFO] з 26.07.2006 року по 28.02.2011 рік дійсно проживав та був прописаний на території Анадольської сільської ради Хотинського району Чернівецької області, що і спростовує той факт, що відповідачем [PERSON] могло бути придбане вищевказане майно, так як останнім було стверджено в судовому засіданні, що він проживає разом з матір'ю тільки з 2013 року. Крім того із залучених позивачем [PERSON] до матеріалів справи товарних чеків, вбачається, що вона придбала телевізор «Самсунг», вартістю - 1000 гр., газовий котел - 1000гр., пральну машину, вартістю - 800 грн., душовий бокс -1000 гр., газовий конвектор - 500 гривень та газову плиту - 800 грн. на Калинівському ринку (а.с. 7-10), що і було підтверджено в судовому засіданні показами свідків. Також судом не встановлено, що зазначене в акті опису майно придбане на кошти відповідача [PERSON] Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Відповідно до ст. 114 ЦПК України позови про виключення майна з опису пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Таким чином, виходячи з вищенаведеного та приймаючи до уваги те, що боржником по вищевказаному виконавчому провадженню є відповідач [PERSON], а також те, що державним виконавцем було описано та накладено арешт на майно, яке є власністю позивача [PERSON], чим порушені права позивача, суд приходить до висновку, що вищевказане майно, а саме: телевізор «Самсунг», вартістю - 1000 гр., холодильник, вартістю - 1500 гр., газовий котел, вартістю - 1000гр., газову плиту, вартістю - 800 гр., пральну машину, вартістю - 800 гр., душовий бокс, вартістю - 1000 гр., газовий конвектор, вартістю - 500 гривень, а всього на загальну суму 6600 гривень, слід виключити з акту опису та арешту майна, а також звільнити з-під арешту, який було накладено постановою державного виконавця ВДВС Хотинського РУЮ - Маланчука М.А. від 10.12.2013 року, ВП № 41025179 та визнати право власності на вищевказане майно за позивачем [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved