Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

Позивач звернувся з вище вказаним позовом, вказуючи, що він перебував у трудових відносинах з дочірнім підприємством ДАК «Хліб України» «Новоукраїнський комбінат хлібопродуктів» з 31 серпня 2005 року, коли його прийняли на посаду слюсаря- ремонтніка 4-го розряду згідно наказу № 5-к від 31.08.2005 р. 07 липня 2008 року в звязку з погіршенням стану здоров»я позивачу, згідно довідки до акту огляду МСЕК серія 2-18 ВБ № 143279, встановлено третю групу інвалідності за загальним захворюванням. 27 серпня 2008 року управлінням пенсійного фонду в Новоукраїнському районі позивачу видано посвідчення інваліда третьої групи. Наказом ДП ДАК «Хліб України» «Новоукраїнський комбінат хлібопродуктів» № 37-к від 06.10.2008року [PERSON] було переведено з посади слюсаря ремонтника 4-го розряду на посаду апаратника оброблення зерна 3-го розряду із збереженням тарифної ставки слюсаря 4-го розряду. При цьому відповідний запис про переведення до трудової книжки внесений не був. Проте різницю в тарифних ставках за період з 01.10.2008 року по 27.04.2009роки ДП ДАК «Хліб України» «Новоукраїнський комбінат хлібопродуктів» в порушення вищезазначеного наказу не нараховувалась та не виплачувалась. Сума заборгованості, виходячи із тарифної ставки слюсаря 4-го розряду складає 911 грн.43 коп. (із розрахунку наведеного відповідачем /а.с. 102-104/ 8649 грн. 13 коп. - 7737 грн.70 коп.) Статтею 117 КЗпП України передбачено, що у разі невиплати з вини власника належних звільненому працівникові сум у строки, передбачені ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Заборгованність відповідача за час виконання нижчеоплачуваної роботи не виплачена позивачу з травня 2009 року по червень 2010 року, тобто за 14 місяців складає 1822 грн.86 коп. (911.43:7 -130.20 грн., компенсація за час затримки за час затримки виплати за 14 місяців 130,2 х 14 =1822,86 грн.) До 06.10.2008 року позивач працював на посаді слюсаря-ремонтніка 4-го розріду, тобто професії, яка за наслідками чергового медогляду позивачу протипоказана за станом здоровя, внаслідок чого роботодавець повинен був надати позивачеві роботу, яка йому дозволена за станом здоровя, або звільнити за п. 2 ст.40 КЗпП України. Всупереч цьому позивача перевели на посаду апаратника оброблення зерна 3-го розряду, не врахувавши шкідливість цієї професії для позивача. Оскільки умови праці на цій посаді є шкідливими, позивач проходив періодичні медичні огляди. По направленню підприємства позивач пройшов черговий медичний огляд 23.02.2009 року та згідно висновку медичної комісії непридатний до роботи в шкідливих умовах, на що роботодавець не звернув уваги та позивач працював до 27 квітня 2009 року, а потім був змушений написати заяву про звільнення, так як відповідач не надав роботу, яка відповідає стану здоровя та групі інвалідності позивача. Наказом № 11-к від 27.04.2009 року Сеник JI.J1. було звільнено із займаної посади в звязку з виходом на пенсію по інвалідності згідно ст. 39 КЗпП України. Таке формулювання причини звільнення позивач вважає незаконним та таким, що не відповідає чинному законодавству про працю, написання заяви про звільнення не було його фактичним бажанням, а це був вимушенний крок, тому просить суд змінити формулювання причини звільнення - на підставі ст. 38 КЗпП України «за власним бажанням в звязку з невиконанням работодавцем законодавства про працю» та виплатити вихідну допомогу у розмірі, встановленому ст. 44 КЗпП України, у розмірі тримісячного середнього заробітку в сумі 4769 грн.28 коп. Крім, того грубим порушенням трудових прав, які полягали в неправильному формулювання причини звільнення, що влинуло на душевний стан позивача, оскільки він не проявляв ініціативи звільнятись за власним бажанням, а работодавець своєю бездіяльністю змусив його написати заяву про звільнення, так як працювати на останній посаді за станом здоров»я позивач не міг, не проведення належних йому виплат, виконання роботи в небезпечних для здоров»я позивача умовах, незважаючи на медичні протипоказання, погіршення стану здоров»я за цей період, вимушене звільнення з роботи в звязку з ненаданням работодавцем роботи, яка відповідає стану здоров»я позивача, все це принижує його самоповагу, грубо порушує його конституційні, трудові права та призводить до постійних душевних страждань, які він оцінює у грошовому виразі у розмірі 5000 грн. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в уточнених позовних вимогах. Представники відповідача в судовому засіданні пояснили, що визнають позовні вимоги в частині внесення в трудову книжку позивача запису на підставі наказу № 37-к від 06.10.2008 року про переведення його 01.10.2008 року на посаду апаратника оброблення зерна 3-го розряду із збереженням тарифної ставки слюсаря 4-го розряду та вимоги щодо виплати різниці в тарифних ставках за період з 01.10.2008 року по 27.04.2009 роки ДП ДАК «Хліб України» «Новоукраїнський комбінат хлібопродуктів» в суммі 911 грн.43 коп. Вважають, що позовні вимоги Сеник J1.JI. щодо стягнення на його користь компенсації за час затримки розрахунку при звільнення в сумі 1822 грн. 86 коп. необгрунтовані, вимоги щодо стягнення моральної шкоди з ДП ДАК «Хліб України» «Новоукраїнський комбінат хлібопродуктів» в розмірі 5000 грн. також не підлягають задоволенню, оскільки позивач не зазначив, яких він зазнав моральних страждань, в чому вони заключалися, які нормальні життєві зв'язки він втратив, які додаткові зусилля він доклав для організації свого життя. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дав показання про те, що він працює начальником відділу кадрів ДП ДАК «Хліб України» «Новоукраїнський комбінат хлібопродуктів». Визнав той факт, що запис про переведення [PERSON] не було внесено до трудової книжки працівниками відділу кадрів, зауважив, що стосується виплати різниці заробітної плати згідно наказу № 37-к від 06.10.2008 року про переведення [PERSON] 01.10.2008 року на посаду апаратника оброблення зерна 3-го розряду із збереженням тарифної ставки слюсаря 4-го розряду, він не здійснює контроль за нарахуванням заробітної плати працівникам ДП ДАК «Хліб України» «Новоукраїнський комбінат хлібопродуктів». Свідок [PERSON] зазначив, що йому було відомо з вересня 2008 року щодо протипоказання [PERSON] JI.JT. працювати в шкідливих умовах, згідно медичного висновку. Щодо формулювання в наказі № 11-к від 27.04.2009 року причини звільнення [PERSON] JI.JI. із займаної посади в звязку з виходом на пенсію по інвалідності згідно ст. 39 КЗпП України свідок [PERSON] пояснив, що дане формулювання було викладене старшим інспектором відділу кадрів [PERSON], тому з цього питання необхідно допитати останню. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дала показання про те, що вона працює старшим інспектором відділу кадрів ДП ДАК «Хліб України» «Новоукраїнський комбінат хлібопродуктів» та до її посадових обовязків відноситься ведення трудових книжок працівників підприємства. Пояснила, що запис до трудової книжки Сеник JI.JI. згідно наказу № 37-к від 06.10.2008 року про переведення Сеник JI.JI. 01.10.2008 року на посаду апаратника оброблення зерна 3-го розряду із збереженням- тарифної ставки слюсаря 4-го розряду нею не було внесено з причини відсутності в неї трудової книжки [PERSON] JI.JI., яку було видано за його вимогою згідно розписки, проте тривалий час [PERSON] JI.JI. трудова книжка не поверталась. На вимогу суду надати для огляду дану розписку або письмові нагадування [PERSON] JI.JI. про необхідність повернення трудової книжки, [PERSON] відповіла, що такі розписки не зберігаються. З приводу формулювання в наказі №11- к від 27.04.2009 року причини звільнення [PERSON] JI.JI. свідок [PERSON] пояснила, що Сеник JI.JI. подав заяву на звільнення з формулюванням: «за станом здоров»я , оскільки підприємство не надало роботу, яка відповідає групі інвалідності», проте чому в наказі № 11-к від 27.04.2009 року вона написала «звільнити Сеник JI.JI. із посади у зв»язку з виходом на пенсію по інвалідності згідно ст. 38 КЗпП України» та чому вона виправила в тудовій книжці номер статті з «38» на «39» свідок [PERSON] пояснити суду не змогла . Заслухавши пояснення сторін, показання свідків дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Згідно довідки до акту огляду МСЕК серія 2-18 ВБ № 143279 07 липня 2008 року в звязку з погіршенням стану здоров»я Сеник JI.JI. встановлено третю групу інвалідності за загальним захворюванням (а.с. 70,71). Наказом ДП ДАК «Хліб України» «Новоукраїнський комбінат хлібопродуктів» № 37-к від 06.10.2008 року Сеник JI.JI. було переведено з посади слюсаря ремонтника 4-го розряду на посаду апаратника оброблення зерна 3-го розряду із збереженням тарифної ставки слюсаря 4-го розряду (а.с.87). Запис про переведення до трудової книжки позивача внесений не був (а.с.83). Різниця в тарифних ставках за період з 01.10.2008 року по 27.04.2009 роки ДП ДАК «Хліб України» «Новоукраїнський комбінат хлібопродуктів» згідно наказу № 37-к від 06.10.2008 року Сеник JI.JI. не нараховувалась та не виплачувалась. Згідно розрахунку нарахування заробітної плати [PERSON] JI.JI. за період з жовтня 2008 року по квітень 2009 року сума заборгованості, виходячи із тарифної ставки слюсаря 4-го розряду складає 911 грн.43 коп. (із розрахунку 8649 грн. 13 коп. - 7737 грн. 70 коп.) (а.с. 102-104). Статтею 117 КЗпП України передбачено, що у разі невиплати з вини власника належних звільненому працівникові сум у строки, передбачені ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Заборгованність відповідача за час виконання нижчеоплачуваної роботи не виплачена позивачу з травня 2009 року по червень 2010 року, тобто за 14 місяців складає 1822 грн.86 коп. (911.43/сума заборгованності/ : 7/кількість місяців, протягом яких не нараховувалась та не виплачувалась різниця в тарифних ставках/ = 130.20 грн., компенсація за час затримки виплати за 14 місяців 130,2 х 14 =1822,86 грн.). Згідно довідки Новоукраїнської центральної районної лікарні, 23.02.2009 року Сеник JI.JI. проходив обов»язковий медичний огляд та по заключению лікаря - непридатний до роботи в шкідливих умовах за загальними протипоказаннями (а.с.9, 10, 11,182). Оскільки направлення [PERSON] на медогляд здійснювалось ДП ДАК «Хліб України» «Новоукраїнський комбінат хлібопродуктів», тому адміністрації підприємства достовірно відомо щодо наявності протипоказань даному працівникові, проте іншої роботи [PERSON] з 23.02.2009 року по дату написання заяви про звільнення 27.04.2009 року ДП ДАК «Хліб України» «Новоукраїнський комбінат хлібопродуктів» не пропонувалось, тому позивачем було подано заяву про звільнення за станом здоров»я , оскільки підприємство не надало роботу, яка відповідає групі інвалідності (а.с. 4). Згідно наказу № 11-к від 27.04.2009 року [PERSON] звільнено з посади «у зв»язку з виходом на пенсію по інвалідності згідно ст. 38 КЗпП України» (а.с. 88). В тудовій книжці позивача має місце виправлення номеру статті КЗпП України з «38» на «39» (а.с.83). Відповідно до ч.3 ст.38 КЗпП України працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору. При припиненні трудового договору з підстав, передбачених ст.38 КЗпП України, а саме, внаслідок порушення власником або уповноваженим на то органом законодавства про працю, працівникові виплачується вихідна допомога, згідно ст. 44 КЗпП України, у розмірі тримісячного середнього заробітку. За розрахунком, наданим ДП ДАК «Хліб України» «Новоукраїнський комбінат хлібопродуктів» середня заробітна плата [PERSON] за останні два місяці роботи складає (2123 грн.70 коп. + 1055 грн.81 коп. : 2) = 1589 грн. 76 коп., відповідно тримісячний середній заробіток складає 4769 грн.28 коп. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно з п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою ПВС України № 5 від 25.05.2001 року "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз"яснено, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків чи вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним органом незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Приймаючи до уваги те, що ДП ДАК «Хліб України» «Новоукраїнський комбінат хлібопродуктів» грубо порушено трудові права [PERSON], які полягали в неправильному формулюванні причини його звільнення, невиплати належних грошових сум, незважаючи на те, що з 2005 року він працював на цьому підприємстві, під час роботи став інвалідом третьої групи та за станом здоров»я не мав змоги виконувати роботу в шкідливих умовах, а іншої роботи йому підприємством не пропонувалось, тому вимушеним кроком позивача було звернення з заявою про звільнення, суд вважає, що позивачу [PERSON] нанесена моральна шкода, розмір якої слід визначити в сумі 2500 грн. з урахуванням характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач внаслідок неправомірних дій з боку відповідача, тому ця сума підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial