Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом до відповідачів та з урахуванням уточнень просила суд: - стягнути з ВАТ «Завод «Дніпропрес» на її користь середній заробіток за час затримки виконання рішення суду з 09.10.2012 року по 31.05.2014 року в сумі 29 653,65 грн. та в подальшому, що буде накопичуватись з розглядом справи; - зобов'язати ВАТ «Завод «Дніпропрес» виплатити їй грошову компенсацію за невикористану щорічну відпустку за період з 30.08.2010 року по 30.08.2014 року в сумі 7 792,20 грн.; - зобов'язати Відкрите акціонерне товариство «Завод «Дніпропрес», Ліквідатора - арбітражного керуючого Відкритого акціонерного товариства «Завод «Дніпропрес» Барановського Олександра Миколайовича негайно виконати рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2011 року по справі №22ц-12151/11 - поновити її на роботі слюсаря - електромонтажника 4 розряду виробництва середніх пресів ВАТ «Завод «Дніпропрес» з 31 серпня 2010 року, визнавши незаконним наказ №1026-к від 30 серпня 2010 року про звільнення її з роботи на підставі п.1 ст.40 КЗпП України; - зобов'язати Відкрите акціонерне товариство «Завод «Дніпропрес» звільнити її з роботи слюсаря - електромонтажника 4 розряду виробництва середніх пресів ВАТ «Завод «Дніпропрес» з моменту винесення судом остаточного рішення суду по справі; - зобов'язати Ліквідатора - арбітражного керуючого Відкритого акціонерного товариства «Завод «Дніпропрес» Барановського Олександра Миколайовича внести запис до трудової книжки з приводу поновлення її на роботі; - зобов'язати Ліквідатора - арбітражного керуючого Відкритого акціонерного товариства «Завод «Дніпропрес» Барановського Олександра Миколайовича видати наказ про звільнення її з роботи слюсаря - електромонтажника 4 розряду виробництва середніх пресів ВАТ «Завод «Дніпропрес» по п.1 ст.40 КЗпП України у зв'язку з ліквідацією підприємства; - зобов'язати Відкрите акціонерне товариство «Завод «Дніпропрес» виплатити їй вихідну допомогу у розмірі не менше середньо місячного заробітку при припиненні трудового договору з підстави п.1 ст.40 КЗпП України; - зобов'язати Відкрите акціонерне товариство «Завод «Дніпропрес» провести остаточний розрахунок всіх належних їй сум від підприємства на день звільнення. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2011 року її було поновлено на роботі слюсаря - електромонтажника 4 розряду виробництва середніх пресів ВАТ «Завод «Дніпропрес» з 31 серпня 2010 року, визнано наказ №1026-к від 30 серпня 2010 року про її звільнення на підставі п.1 ст.40 КЗпП України незаконним, стягнуто на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 31 серпня 2010 року по 14 листопада 2011 року в розмірі 21 878,91 грн., моральну шкоду в розмірі 1000 грн. 14.11.2011 року видано виконавчий лист в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди. 22.11.2011 року Бабушкінським ВДВС ДМУЮ закінчено виконавче провадження, відкрите на підставі вказаного виконавчого листа, оскільки постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.07.2011 року відкрито ліквідаційну процедуру у відношенні боржника ВАТ «Завод «Дніпропрес», призначено ліквідатором арбітражного керуючого Барановського О.М. На підставі ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» на ліквідатора покладається обов'язок з виконання рішення суду. Ліквідатор, розглянувши її вимоги, включив її до 2 черги реєстру кредиторів щодо зобов'язання з виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу та до 4 черги з зобов'язання з виплати моральної шкоди. Питання щодо поновлення її на роботі і досі не вирішено, чим порушено чинне законодавство, з огляду на негайність до виконання такого рішення суду. З приводу невиконання рішення суду вона позивалась до відповідачів з вимогами про стягнення заробітної плати, зобов'язання виплатити грошову компенсацію за невикористану відпустку, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди. 16.12.2012 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська постановлено рішення суду про стягнення на її користь з ВАТ «Завод «Дніпропрес» середньої заробітної плати в сумі 16 450,20 грн., зобов'язання ВАТ «Завод «Дніпропрес» виконати рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.11.2011 року про поновлення її на роботі, вчинивши відповідний запис у трудовій книжці. В подальшому, після декількох переглядів даного рішення вищими інстанціями, остаточно апеляційним судом Дніпропетровської області винесено ухвалу віл 30.09.2013 року, якою рішення суду від 16.12.2012 року в частині стягнення середньої заробітної плати залишено без змін. На підставі даної ухвали апеляційної інстанції, вважає, що її вимоги про поновлення на роботі залишаються не вирішеними судом. Виконання рішення суду про поновлення на роботі здійснюється примусово при відмові в добровільному виконанні, в порядку Інструкції про порядок ведення трудових книжок, а якщо посаду скорочено, то роботодавець зобов'язаний внести зміни до штатного розпису, ввести скорочену посаду та внести до трудової книжки запис про визнання наказу недійсним і поновлення на попередній роботі. Оскільки ВАТ «Завод «Дніпропрес» перебуває в стані ліквідації, на підставі ст.236, ст.240-1 КЗпП України вона має право на отримання заробітної плати за час вимушеного прогулу при ліквідації підприємства, а також на компенсації, передбачені для вивільнювальних працівників, встановлених у ст.49-3 КЗпП України. Крім того, вона має бути звільнена на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Розрахунок заробітної плати за час вимушеного прогулу позивачем здійснено за період з 09.10.2012 року по 31.05.2014 року, з розміру середньоденної заробітної плати за останні два місяці 72,15 грн., що склало 29 653,65 грн. Колективним договором встановлено тривалість відпустки в 28 днів, за період з 30.08.2010 року по 30.08.2013 року її невикористана відпустка склала 84 календарних днів, компенсація за яку становить 7 792,20 грн. Обґрунтовуючи моральну шкоду, позивач зазначила, що ліквідатор, як особа, на яку покладено обов'язок з виконання рішення суду про поновлення на роботі, ігноруючи вказане рішення, напряму порушує її трудові права, внаслідок чого в неї погіршився стан здоров'я, і вона має право на відшкодування шкоди, яку оцінила в 5000 грн. В судове засідання представник позивача надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Представники відповідачів в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили. Від Арбітражного керуючого - ліквідатора ВАТ "Завод "Дніпропрес" Барановського О.М. надійшли письмові заперечення проти позову, відповідно до яких просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 14 листопада 2011 року Апеляційним судом Дніпропетровської області постановлено рішення по справі №22ц-12151/11, яким поновлено [PERSON] на роботі слюсаря - електромонтажника 4 розряду виробництва середніх пресів Відкритого акціонерного товариства «Завод «Дніпропрес» з 31 серпня 2010 року, визнано незаконним наказ №1026-к від 30 серпня 2010 року про звільнення з роботи [PERSON] на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП УРСР, стягнуто з Відкритого акціонерного товариства «Завод «Дніпропрес» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 31 серпня 2010 року по 14 листопада 2011 року в розмірі 21 878,91 грн., моральну шкоду в розмірі 1 000 грн. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 21 березня 2012 року встановлено порядок виконання рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.11.2011 року, шляхом зазначення про негайне поновлення позивача на роботі. Вказана ухвала суду набрала законної сили після її перегляду апеляційною інстанцією 01.10.2012 року. Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 16.11.2012 року по справі №403/4920/12 стягнуто з ВАТ «Завод «Дніпропрес» на користь [PERSON] середню заробітну плату в сумі 16 450,20 грн., зобов'язано ВАТ «Завод «Дніпропрес» виконати рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.11.2011 року в частині поновлення на роботі [PERSON], шляхом вчинення відповідного запису в трудовій книжці, в іншій частині позовних вимог відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30.09.2013 року рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 16.11.2012 року в частині стягнення середньої заробітної плати за час затримки в розмірі 16 450,20 грн. залишено без змін. З мотивувальної частини ухвали вбачається, що рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 16.11.2012 року переглядалось за апеляційною скаргою позивача, яка не була згодна з частковим задоволенням позову, при цьому апеляційна скарга була повністю відхилена, тобто рішення суду переглядалось лише в межах доводів апеляційної скарги позивача. Проте, вимоги [PERSON] про зобов'язання ВАТ «Завод «Дніпропрес» виконати рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.11.2011 року в частині поновлення на роботі [PERSON], шляхом вчинення відповідного запису в трудовій книжці, які були задоволенні судом 16.11.2012 року були предметом розгляду в апеляційній інстанції та були відхилені рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.03.2013 року, де суд апеляційної інстанції послався на відсутність доказів оскарження позивачем бездіяльності виконавчої служби або ліквідатора, з яким спір, що виник з невиконання рішення суду, належить вирішувати в іншій спосіб, та роз'яснив порядок заміни способу виконання рішення суду при ліквідації підприємства. Отже, вимоги позивача до Ліквідатора - арбітражного керуючого Відкритого акціонерного товариства «Завод «Дніпропрес» Барановського Олександра Миколайовича щодо негайного виконання рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2011 року по справі №22ц-12151/11 про поновлення позивача на роботі вже були предметом судового розгляду і з цього питання є чинним рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.03.2013 року, яке саме в цій частині залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.08.2013 року. Крім того, дані вимоги позивача про зобов'язання Ліквідатора - арбітражного керуючого Відкритого акціонерного товариства «Завод «Дніпропрес» Барановського Олександра Миколайовича негайно виконати рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2011 року, були предметом розгляду Господарським судом Дніпропетровської області в межах ліквідаційної процедури у відношенні ВАТ «Завод «Дніпропрес», за заявою [PERSON] та були задоволені судом. Проте, постановою Дніпропетровського апеляційного Господарського суду від 24.06.2014 року в задоволенні вимог [PERSON] про зобов'язання Ліквідатора - арбітражного керуючого Відкритого акціонерного товариства «Завод «Дніпропрес» Барановського Олександра Миколайовича негайно виконати рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2011 року відмовлено та роз'яснено, що в силу Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», перебування банкрута в процедурі ліквідації унеможливлює виконання рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2011 року у встановлений спосіб щодо поновлення [PERSON] на роботі слюсаря - електромонтажника 4 розряду виробництва середніх пресів ВАТ «Завод «Дніпропрес» з 31 серпня 2010 року, що є підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення згідно ст.373 ЦПК України та ст.240-1 КЗпП України, а обумовлена вимогами спеціального закону про банкрутство неможливість виконання цього рішення не може бути ототожнена з його протиправним невиконанням. З даними доводами Дніпропетровського апеляційного Господарського суду, викладеними в постанові від 24.06.2014 року, при розгляді вимог [PERSON] до ВАТ «Завод «Дніпропрес» про зобов'язання негайно виконати рішення суду, суд погоджується, а тому в цій частині позову слід відмовити. Вимоги позивача про зобов'язання ВАТ «Завод «Дніпропрес» звільнити її з роботи слюсаря - електромонтажника 4 розряду виробництва середніх пресів ВАТ «Завод «Дніпропрес» з моменту винесення судом остаточного рішення суду по справі не можуть бути задоволенні, оскільки рішення суду про поновлення її на роботі не виконано, а отже їх слід визнати такими, що пред'явлені передчасно. Саме з цих підстав не підлягають задоволенню і вимоги [PERSON] про зобов'язання Ліквідатора - арбітражного керуючого Відкритого акціонерного товариства «Завод «Дніпропрес» Барановського Олександра Миколайовича видати наказ про звільнення її з роботи слюсаря - електромонтажника 4 розряду виробництва середніх пресів ВАТ «Завод «Дніпропрес» по п.1 ст.40 КЗпП України у зв'язку з ліквідацією підприємства. Як вже зазначалось судом, позовні вимоги [PERSON] до Ліквідатора - арбітражного керуючого Відкритого акціонерного товариства «Завод «Дніпропрес» Барановського Олександра Миколайовича про зобов'язання внести запис до трудової книжки з приводу поновлення її на роботі були неодноразово предметом судового розгляду, витікають з вимог про спонукання до виконання рішення суду, в задоволенні яких в цьому провадженні відмовлено, а тому задоволенню не підлягають. Щодо двох пунктів позовних вимог про виплату вихідної допомоги при звільненні та остаточного розрахунку, суд вважає їх безпідставними за відсутності діючого наказу про звільнення позивача. Суд відмовляє позивачу у вимогах про стягнення грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку, оскільки спір з цього приводу між сторонами ще не виник і звернення до суду з цього приводу носить формальний характер. Позовні вимог про стягнення з ВАТ «Завод «Дніпропрес» на користь [PERSON] середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду з 09.10.2012 року по 31.05.2014 року в сумі 29 653,65 грн. та в подальшому, що буде накопичуватись з розглядом справи не можуть бути задоволенні, оскільки виконання рішення суду згідно із Законом України «Про виконавче провадження» покладається на органи державної виконавчої служби, ліквідатора банкрута, аж ніяк не на боржника за виконавчим документом, тому за відсутності вини ВАТ «Завод «Дніпропрес» в невиконанні рішення суду, в цій частині позову також слід відмовити. Враховуючи, що позивачем невірно обрано спосіб захисту порушеного невиконанням рішення суду ліквідатором банкрута права, протиправності дій боржника не встановлено, решта вимог заявлені передчасно, підстав для відшкодування моральної шкоди суд не вбачає. Відповідно до ст.88 ЦПК України, судові витрати віднести за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed