Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

05 вересня 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який на цей час розірвано. У шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO] року. Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 04.07.2014 р. з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. З часу ухвалення судового рішення мінімальний розмір аліментів для дитини відповідного віку значно підвищився, а указана сума аліментів знецінилася. Відтак, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання сторони не з'явились. Позивач через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідача через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Сторони є батьками [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем, зареєстрований з нею за однією адресою та перебуває на її утриманні. Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 04.07.2014 у справі № 589/3288/14-ц з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання цієї дитини в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 7). Вирішуючи питання про наявність підстав для зміни розміру аліментів, які стягуються з відповідача суд виходить з таких мотивів. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частинами 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27.02.1991 держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України та пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, та у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, підставою для звернення до суду із позовом про збільшення розміру аліментів відповідно до положень статті 192 Сімейного кодексу України є зміна матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення, або поліпшення стану здоров'я когось із них, та в інших випадках. Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини, частин сьомої та восьмої статті 7 Сімейного кодексу України суд при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини. Судом встановлено, що з часу присудження аліментів через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилась вартість життя. Окрім того, законом збільшений прожитковий мінімум для дітей (згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" та для дітей віком від 6 до 18 років складає: з 1 січня 2018 року - 1860 грн., з 1 липня 2018 року - 1944 грн., з 1 грудня 2018 року - 2027 грн) та мінімальний гарантований розмір аліментів, який не може бути менший ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). У зв'язку з зазначеним, визначений раніше судом розмір аліментів не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини та сьогоднішній день є таким, що не узгоджується з нормами чинного законодавства, що згідно із статтею 192 Сімейного кодексу України є підставою для збільшення розміру аліментів. З урахуванням викладеного, суд вважає, що визнання відповідачем позову в даному випадку не суперечить вимогам закону та не порушує прав інших осіб, а відтак у суду є всі підстави для задоволення вимог позивача про зміну розміру аліментів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп., від оплати якого позивача звільнено вказаним Законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved