Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають, проте, відповідач відмовляється розірвати шлюб в органах РАЦС. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні характери та погляди на життя, у зв»язку з чим виникають сварки, між ними втрачено почуття любові та поваги, що призвели до неможливості подальшого спільного проживання. Спору про поділ майна на теперішній час немає. Просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 29.12.1990 року Міським відділом РАЦС, актовий запис № 1163. Позивачка в судове засідання не з"явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати, на примирення не згодна. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, на розірвання шлюбу не згоден, зазначив, що на його думку, позивачка хвора, веде себе неадекватно, стала дратівливою, потребує сторонньої допомоги або збоку психолога, або психіатра. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно свідоцтву про шлюб ( а.с. 11) сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.12.1990 року. Відповідач в обгрунтовання своїх заперечень щодо не згоди на розірвання шлюбу з позивачкою зазначив, що у них з дружиною завжди були нормальні подружні стосунки, зокрема, коли він отримав травму та знаходився у лікарні, дружина весь час була разом з ним, допомагала йому. Але, зазначена обставина не може свідчити про намір позивачки на теперішній час зберегти сім"ю. Посилання відповідача на наявність у подружжя спільного майна не може бути підставою для відмови у задоволенні позову про розірвання шлюбу. В рамках зазначеного позовного провадження сторонами вимоги про розподіл спільного майна подружжя заявлені не були. Слід зазначити, що позивачка вже зверталась до суду, на що посилається відповідач, із позовом про розірвання шлюбу, який у подальшому за її заявою був залишений без розгляду. Даний факт свідчить про те, що [PERSON] приймалися спроби для збереження сім"ї. Проте, повторне звернення позивачки до суду з аналогічним позовом дозволяє зробити висновок, що такі спроби виявились марними, а між подружжям склались відносини які є неможливими для подальшого сумісного проживання та будуть суперечити інтересам позивачки, що має істотне значення. Посилання відповідача щодо обов'язкової участі позивачки в судовому засіданні є безпідставними оскільки за ст.27 ЦПК України участь у судових засіданнях є правом, а не обов'язком сторін по справі та позивачкою використане таке право щодо не участі в судовому засіданні. Сторони припинили сімейно-шлюбні стосунки з листопада 2016 року і з цього часу сумісно не проживають. Таким чином, підстави для відмови у задоволенні позову немає, примирення між сторонами є неможливим, що фактично підтверджується поясненнями в судовому засіданні відповідача, який не навів жодного доводу, не надав жодного доказу для надання судом строку для примирення. На підставі викладеного,

Outcome: approved