Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

12.09.2016 року позивач звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача - [PERSON], який мешкає за адресою: 61057, [ADDRESS] на користь Харківського національного університету внутрішніх справ витрати, пов'язані з утриманням, в сумі 20 479 (двадцять тисяч чотириста сімдесят дев'ять) гри. 9 копійок, а також судові витрати. В обґрунтування заявленого позову позивач зазначає, що [PERSON] проходив службу в органах внутрішніх справ України та Національній поліції України з 10.08.2011 року по 05.07.2016 року. Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 10.08.2011 року № 413 о/с Відповідача прийнято на службу в органи внутрішніх справ і зараховано курсантом ХНУВС з 10.08.2011 року та присвоєно звання «рядовий міліції». Наказом ХНУВС від 05.07.2014 року № 140 о/с Відповідача відрахували зі складу курсантів та відкомандирували до ГУМВС України в Харківській області для подальшого проходження служби. Відповідно до розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» [PERSON] з 07.11.2015 року переведено до Національної поліції та присвоєно спеціальне звання «лейтенанта поліції». Наказом ГУ Національної поліції в Харківській області від 05.07.2016 року № 215 о/с Відповідача звільнено відповідно до ст. 77 ч.І п.7 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням). 10.08.2011 року на виконання вимог Закону України від 20 грудня 1990 року № 565- XII «Про міліцію» та наказу МВС від 14 травня 2007 року № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України» між Відповідачем, ХНУВС та ГУМВС України в Харківській області укладено тристоронній договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України Крім того позивач зазначає, що пунктом 2.3.6. Договору передбачено, що в разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну, перебування на службі з підстав, зазначених у п. 3 договору, Відповідач зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву, в якій він просить справу розглянути за його відсутності, в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON], у судове засідання повторно не зявився, причину неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), також ст. 224 цього Кодексу зазначає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У відповідності до ст. ст.11,60 ЦПК Українисуд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] проходив службу в органах внутрішніх справ України та Національній поліції України з 10.08.2011 року по 05.07.2016 року. Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 10.08.2011 року № 413 о/с Відповідача прийнято на службу в органи внутрішніх справ і зараховано курсантом ХНУВС з 10.08.2011 року та присвоєно звання «рядовий міліції». Наказом ХНУВС від 05.07.2014 року № 140 о/с Відповідача відрахували зі складу курсантів та відкомандирували до ГУМВС України в Харківській області для подальшого проходження служби. Відповідно до розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» [PERSON] з 07.11.2015 року переведено до Національної поліції та присвоєно спеціальне звання «лейтенанта поліції». Наказом ГУ Національної поліції в Харківській області від 05.07.2016 року № 215 о/с Відповідача звільнено відповідно до ст. 77 ч.І п.7 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням) 10.08.2011 року на виконання вимог Закону України від 20 грудня 1990 року № 565- XII «Про міліцію» та наказу МВС від 14 травня 2007 року № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України» між Відповідачем, ХНУВС та ГУМВС України в Харківській області укладено тристоронній договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України Пунктом 2.3.6. Договору передбачено, що в разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну, перебування на службі з підстав, зазначених у п. 3 договору, Відповідач зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Відповідно до п. 3.2 договору підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання. Відповідно до ч. 4 статті 74 Закону України "Про Національну поліцію" особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 2 Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 березня 2007 року №313, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Порядок розрахунку витрат установлює МВС України разом з Міністерством фінансів України. Згідно з Довідкою-розрахунком витрат, пов'язаних з утриманням курсанта (а.с. 9), складеною відповідно до Порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року №419/831/240/605/537/219/534, Відповідач повинен відшкодувати витрати, пов'язані з його утриманням у ХНУВС в сумі 20 479,9 грн. Станом на день звернення до суду Відповідач добровільно не відшкодував кошти пов'язані з його утриманням. Відповідно дост. 526 ЦК Українизобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до вимог ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання. Відповідно до п. 7 «Порядку відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 р. № 964, у разі відмови курсанта добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та наявність правових підстав щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми на відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням [PERSON] в Харківському національному університеті внутрішніх справ, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Одночасно з відповідача у відповідності дост. 88 ЦПК Українипідлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 грн. На підставі ст. ст.525,526,610,611,629 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved