Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

Представник Органу опіки та піклування Бучанської міської ради, яка діє в інтересах малолітньої [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог вказав, що [PERSON] , [INFO] , в зареєстрованому шлюбі не перебуває, не працює, вживає спиртні напої, дитина не доглянута, часто голодна, в будинку антисанітарний стан, накурено, дитині не влаштовано спальне місце, відсутній куточок для гри, в домі часто присутні чоловіки, які разом розпивають спиртні напої. Соціальний працівник неодноразово попереджала [PERSON] змінити образ життя, про що свідчать акти обстеження житлово-побутових умов проживання та виховання дітей в сім`ї від 21.10.2018 року, від 11.12.2018 року, від 23.04.2019 року. Свідоцтво про народження малолітньої [PERSON] було втрачене. Служба у справах дітей та сім`ї вимушена була оформити повторне свідоцтва про народження малолітньої [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Матір [PERSON] , [INFO] , самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, продовжує вживати алкоголь, веде аморальний спосіб життя, ніяким чином не піклується про доньку, будинок де проживає, залишається бути в антисанітарному стані. Сім`я [PERSON] перебуває на обліку в службі у справах дітей та сім`ї як така, що потрапила у складні життєві обставини з 21.05.2019 року. 11.06.2020 року відбулося засідання комісії з питань захисту прав дітей, на яку виносилося питання з приводу неналежного виконання громадянкою [PERSON] своїх батьківських обов`язків та повторно надано рішення виконавчого комітету Бучанської міської ради Київської області № 407 від 16.06.2020 року «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] » та висновок про доцільність позбавлення її батьківських прав стосовно її дитини. [PERSON] не справилась з виконанням батьківського обов`язку утримувати дитину, не змогла створити дитині належних умов для виховання та розвитку, не має самостійного доходу, щоб забезпечити матеріальні і духовні потреби доньки. У зв`язку із чим представник позивача звернувся до суду та просив суд позбавити батьківських прав громадянку [PERSON] , [INFO] , щодо її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , як таку, що ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини. Стягнути щомісячно з громадянки [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини від усіх видів її доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з моменту відкриття судового провадження і до досягнення дитиною повноліття, на користь установи або особи, що буде утримувати дитину. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 29.09.2020 року відкрито провадження по справі та призначено справу до підготовчого засідання. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 29.01.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила позов задовольнити, не заперечує, щодо прийняття заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило, судом неодноразово вживалися заходи щодо її виклику, тому суд, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені [PERSON] та [PERSON] . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, відомості про батька [PERSON] , [INFO] записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідно до статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, та як вбачається з актів обстеження житлово-побутових умов проживання та виховання дітей в сім`ї від 21.10.2018 року, від 11.12.2018 року, від 23.04.2019 року, [PERSON] , [INFO] , в зареєстрованому шлюбі не перебуває, не працює, вживає спиртні напої, дитина не доглянута, часто голодна, в будинку антисанітарний стан, накурено, дитині не влаштовано спальне місце, відсутній куточок для гри, в домі часто присутні чоловіки, які разом розпивають спиртні напої. Матір [PERSON] , [INFO] , самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, продовжує вживати алкоголь, веде аморальний спосіб життя, ніяким чином не піклується про доньку, будинок де проживає, залишається бути в антисанітарному стані. Соціальний працівник неодноразово попереджала [PERSON] змінити образ життя. Згідно акту про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють від 26.04.2019 року та акту про факт передачі дитини від 26.04.2019 року малолітню [PERSON] , [INFO] , було вилучено і влаштовано до КЗ КОР «Спеціалізованого обласного будинку дитини м. Боярка», у зв`язку із загрозою життю і здоров`ю дитини. Відповідно до наказу № 7/1 начальника служби у справах дітей та сім`ї Бучанської міської ради від 21.05.2019 року «Про взяття на облік дитини, яка опинилася в складних життєвих обставинах, [PERSON] , [INFO] » взято на облік. 21.05.2019 року виконавчий комітет Бучанської міської ради виніс рішення № 287 про відібрання малолітньої [PERSON] , [INFO] та рішення № 288 від 21.05.2019 року про тимчасове влаштування на повне державне забезпечення її до КЗ КОР «Спеціалізованого обласного будинку дитини м. Боярка». До дитячого закладу КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка» [PERSON] , [INFO] не приїздить, доньку не відвідує, не телефонує, життям та здоров`ям її не цікавиться, участі у вихованні не приймає, що підтверджується актом про невідвідування від 16.08.2019 року. 14 листопада 2019 року відбулося засідання комісії з питань захисту прав дітей, на яку виносилося питання з приводу неналежного виконання громадянкою [PERSON] своїх батьківських обов`язків та надано висновок про доцільність позбавлення її батьківських прав стосовно її дитини. 19.11.2019 року рішенням виконавчого комітету Бучанської міської ради № 767 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] , [INFO] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . 21.01.2020 року рішенням виконавчого комітету Бучанської міської ради № 37 малолітню [PERSON] повернуто в біологічну сім`ю громадянки [PERSON] , за її заявою від 26.12.2019 року, яка на той час стала на шлях виправлення, налагодила побутові умови проживання, влаштувалася на роботу, змінила спосіб життя, пройшла процедуру амбулаторного превентивного лікування від алкоголізму та виявила бажання виконувати свої батьківські обов`язки стосовно доньки. Але в травні 2020 року громадянка [PERSON] знову самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дитини, протягом тривалого періоду не проявляє турботи та не займається вихованням дитини, не цікавиться її здоров`ям, навчанням, не знає її вподобань, матеріально не підтримує, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем, покинула свою дитину. Малолітня [PERSON] знаходиться на вихованні та постійно проживає разом із рідною тіткою громадянкою [PERSON] (за її заявою № 20-07/68 від 09.06.2020 року та наказом начальника служби у справах дітей та сім`ї Бучанської міської ради № 12 від 09.06.2020 року «Про тимчасове влаштування дитини») за адресою: [ADDRESS] , яка виявила бажання піклуватись про племінницю та в подальшому взяти опіку над нею. 11 червня 2020 року відбулося засідання комісії з питань захисту прав дітей, на яку виносилося питання з приводу неналежного виконання громадянкою [PERSON] своїх батьківських обов`язків та повторно надано рішення виконавчого комітету Бучанської міської ради Київської області № 407 від 16.06.2020 року «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] » та висновок про доцільність позбавлення її батьківських прав стосовно її дитини. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання та утримання доньки [PERSON] , [INFO] , данні факти, згідно зі п.2 ч.1 ст.164 СК України, є підставою для позбавлення її батьківських прав, а саме [PERSON] щодо її доньки [PERSON] , [INFO] , як таку, що ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини. Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради УРСР № 798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини і предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною 2 ст. 27 Конвенції передбачено, що батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Представником позивача доведено ті обставини, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, навчанням, підготовкою до самостійного життя, не сприяє у забезпеченні дитині необхідного медичного догляду та лікування, не забезпечує харчуванням, що негативно впливає на її фізичний розвиток. Відповідач не надала суду жодного доказу на підтвердження неможливості виконувати свої батьківські обов`язки по вихованню дитини, а також прояву з її боку щонайменшої батьківської турботи. Своєю поведінкою та своїм особистим життям [PERSON] об`єктивно не сприяє вихованню своєї доньки. Таким чином, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що відповідно до п. 2 ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення її батьківських прав. Суд роз`яснює, що згідно ч. 1 ст. 166 СК України, особа, яка позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Суд також роз`яснює, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав (ч.1 ст.169 СК України), якщо дитина не була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом". Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам по справі, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , суд виходить з наступного. Згідно із ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від зобов`язання по утриманню дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може за вимогою позивача чи за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на утримання дитини. Разом з тим, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог представника позивача в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини на користь особи або установи, яка буде здійснювати опіку над малолітньою з огляду на наступне. На даний час опіка над дитиною не встановлена і опікуна не призначено. Представник позивача просить про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини на особу або установу в якій буде перебувати дитина. В той же час визначення конкретної особи на користь якої можливе стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини або установи, є визначальним та залежить від встановлення над дитиною опіки. Законодавством визначено порядок встановлення опіки над малолітніми дітьми, які позбавлені батьківського піклування, та регламентовано права та обов`язки опікуна. При цьому, суд враховує, що цивільно-процесуальним кодексом України не передбачено ухвалення рішення на майбутнє, тому за відсутності визначеної в установленому законодавством порядку конкретної особи та/або відповідного органу, під опіку якого буде передана дитина, унеможливлює виконання рішення суду про стягнення аліментів на утримання малолітньої [PERSON] або зробить неможливим його виконання в цій частині. Таким чином, суд приходить до висновку, що в цій частині позовних вимог слід відмовити. Крім того з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial