Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивач звернулася до Бахмацького районного суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка навчається в розмірі 1/4 частини від доходу відповідача, посилаючись на те, що з січня 1988 року по січень 2002 року вона перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі; сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], який на даний час досяг повноліття і навчається на ІІІ курсі ДПТНЗ «Конотопське вище професійне училище» на денній формі навчання; термін навчання закінчується 30.06.2016 року; дитина знаходиться на повному утриманні позивача, оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча спроможний це робити, тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно та судові витрати. Позивач в судове засідання не з"явилась, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі чи про відкладення розгляду справи не надав. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] ( а.с.6). Згідно довідки №1026, виданої виконавчим комітетом Тиницької сільської ради Бахмацького району Чернігівської області 05.10.2015 року, вбачається, що [PERSON] зареєстрований і проживає разом з матір»ю - [PERSON] в [ADDRESS] ( а.с.10). [PERSON] є студентом ІІІ курсу державного професійно-технічного навчального закладу «Конотопське вище професійне училище» за професією «Столяр будівельний. Тесляр»; на денній формі навчання; на державному замовленні; термін навчання закінчується 30.06.2016 року (а.с.8). Згідно довідки про доходи [PERSON], виданої навчальним закладом 01.10.2015 року № 233, вбачається, що загальна сума доходу [PERSON] за період з квітня 2015 року по вересень 2015 року становить 1409.12 грн. (а.с.9). Згідно довідок від 06.11.2015 року, виданих управлінням соціального захисту Бахмацькою РДА, вбачається, що позивач отримує допомогу по догляду за інвалідом, сума якої за період з 01.04.2015 року по 01.09.2016 року складає 7468.00 грн. та тимчасову допомогу на одну дитину, сума якої з 01.04.2015 року по 01.09.2016 року складає 2365.50 грн. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23-річного віку за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина визначається судом у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з»явився, заперечень проти позову не подав, своїм правом подати суду докази та надати пояснення не скористався, вимогу суду про надання інформації про свої доходи проігнорував. З огляду на вищевикладене, при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд враховує матеріальний стан позивача [PERSON] та дитини [PERSON] та стан їх здоров»я, ті обставини, що відповідач є особою працездатного віку, добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає, хоча спроможний це робити, з урахуванням вимог доцільності та розумності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню і з відповідача на її користь на утримання сина необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до вимог ч.1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач просить стягнути з відповідача 150 грн., понесених ним на правову допомогу у виді складання адвокатом позовної заяви. Виходячи з аналізу ст. ст. 84 та 88 ЦПК України та ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Згідно Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати у виді сплати 150.00 грн. витрат на правову допомогу; дані витрати належним чином підтверджені і їх розмір не перевищує граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах, а тому вони підлягають стягненню з відповідача на користь [PERSON] Разом з тим, оскільки позивачі за подання позову про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору, то у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, судовий збір у розмірі 487.20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved