Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ 09.07.2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача [PERSON] , таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] , який є членом сім`ї попереднього власника будинку. \~\~ Обґрунтовуючи свої вимоги\~ позивач зазначила, що вона є власником вказаної квартири на підставі договору купівлі продажу від 11.03.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області Кучеровою Г.А. за реєстраційним № 205, яку вона придбала у [PERSON] . При зверненні позивача до Центру надання адміністративних послуг було з`ясовано, що за її адресою значиться зареєстрованим відповідач [PERSON] , [INFO] - невідома їй особа, яка в зазначеній квартирі не проживає, його особистих речей в квартирі немає. Як стало відомо позивачу, [PERSON] син попередньої власниці квартири [PERSON] , яка подарувала цю квартиру 28.05.2008 року [PERSON] , та з цього часу відповідач проживає у свого брата по [ADDRESS] . При особистому зверненні позивача до відповідача з приводу зняття його з місця реєстрації, останній пообіцяв це зробити протягом одного місяця, однак з того часу минуло близько двох місяців, а [PERSON] на неодноразові звернення [PERSON] не реагує. \~\~\~ Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду. Ухвалою суду від 15.07.2019 року провадження по справі відкрито, справа призначена до розгляду\~ в порядку спрощеного позовного провадження на 31.07.2019 року. \~\~\~ В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. \~\~\~\~ Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, судом повідомлений про час та місце слухання справи, тому суд вважає за можливе слухати справу у відсутності відповідача, оскільки вимоги ч.ч. 6-7, 11 ст. 128 ЦПК України були виконані. Вислухавши пояснення\~представника позивача,\~свідків [PERSON] ,\~ [PERSON] , дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих позивачем доказів, суд встановив наступне. \~\~\~\~Позивачу [PERSON] належить квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі продажу від 11.03.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області Кучеровою Г.А. за реєстраційним № 205 та відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності сформованого 11.03.2019 року ( а.с. 6-7, 8). Згідно адресної картки особи, станом на 25.03.2019 року за адресою: [ADDRESS] , значаться зареєстрованими: [PERSON] з 13.03.2019 року та [PERSON] з 21.05.1996 року (а.с.12). Судом встановлено, що за вказаною адресою проживає позивач [PERSON] , що також підтверджується довідкою, виданою КП «Єдність» від 28.05.2019 року (а.с.13). Згідно показів свідка [PERSON] , яка є матір`ю позивача, відповідач [PERSON] багато років не проживає в будинку, який на даний час належить позивачу, на пропозиції виписатись не реагує, його речей в будинку на час купівлі не було. Свідок [PERSON] , який є сусідом позивача [PERSON] підтвердив, що знав [PERSON] , який проживав в квартирі [ADDRESS] 1998 році, але коли він звільнився з місць позбавлення волі у 2009 році, останній вже по сусідству не мешкав, але інколи бачив його в місті. Відповідно до вимог\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. \~\~\~\~Отже, наслідком зазначених обставин є створення позивачці перешкод у користуванні належною їй квартирою. \~\~\~ Конституцією України\~(ст. [NUMBER] ) та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно\~ до Закону України від 17 липня 1997 року\~\~№ 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції",\~\~закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди,\~\~відповідно\~\~до\~\~закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316,\~\~317,\~\~319,\~\~321 ЦК України). \~\~\~\~ Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст.\~16,\~386,\~391 ЦК України. \~\~\~ Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст.\~379,\~382 ЦК України). \~\~\~\~ Права власника житлового будинку, квартири визначені\~ст. 383 ЦК України\~та\~ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. \~\~\~\~Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі статтею 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом із ним у будинку (квартирі), що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Тобто право членів сім`ї власника будинку (квартири) користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; і з припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Аналогічна позиція викладена у постанові ВСУ від 05.11.2014 року у справі № 6-158цс14 постанові ВС від 29.01.2018 року у справі № 766/1955/16-ц. Згідно із частиною 4 статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника будинку (квартири) належить особи, зазначені у частині 2 статті 64 цього Кодексу, тобто дружина (чоловік), діти і батьки кожного з подружжя. Членами сім`ї власника можуть бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно поживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Отже, права і обов`язки членів сім`ї власника будинку (квартири) регулюються статтями 156, 157 ЖК України, а права і обов`язки наймачів - статтями 158 - 170 ЖК України, а також главою 59 ЦК України. Враховуючи вищевказані обставини, та те що між сторонами по справі договори найму на проживання у спірному житловому приміщенні не укладались, а [PERSON] , залишаючись зареєстрованим у квартирі [ADDRESS] , власником якого є позивач, є сторонньою для неї особою, яка перешкоджає [PERSON] належним чином користуватися і володіти вказаним житловим приміщенням, чим порушує її права, як власника. З урахуванням викладеного вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В судовому засіданні представник позивача зазначив, що не наполягає на відшкодуванні судових витрат відповідачем.

Outcome: approved