Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що його мати [PERSON] до 2011 року перебувала з [PERSON] у шлюбних відносинах, проте їх шлюб було розірвано. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають єдиного сина - [PERSON], [INFO], який мешкає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. На даний час він навчається на 1 курсі денного відділення Запорізького національного університету, що підтверджується довідкою ректора ЗНУ за вих.. № 20 від 23.01.2014р., та отримує стипендію у розмірі 730,00 грн., але її розмір є значно меншим ніж встановлений діючим законодавством розмір прожиткового мінімуму на одну особу відповідного вірку, у зв"язку з чим він потребує матеріальної допомоги на своє утримання. [PERSON] після досягненням [PERSON] повноліття добровільно допомогу на його утримання у зв'язку з навчанням не надає та не збирається цього робити. Вважає, що права та обов'язки батьків відносно дитини є рівними, вважає, що відповідач повинен надавати йому щомісячну матеріальну допомогу на його утримання на час навчання в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача. На підставі викладеного, позивач просить суд стягувати з [PERSON] на його користь на його утримання, аліменти в розмірі 1/4 частин від усіх видів заробітку [PERSON], починаючи з дня звернення до суду і до 23-х років. Представник позивача надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просила суд їх задовольнити; просить суд ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Причину неявки суду не повідомив. Заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи до суду від нього не надходило. Прийнявши до уваги заяву представника позивача, суд ухвалою від 12 березня 2014 року ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву представника позивача, приходить до наступного. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що мати позивача - [PERSON] до 2011 року перебувала з [PERSON] у шлюбних відносинах, проте їх шлюб було розірвано. (а.с. 6) Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають єдиного сина - [PERSON], [INFO], який мешкає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. (а.с. 3) На даний час [PERSON] навчається на 1 курсі денного відділення Запорізького національного університету, що підтверджується довідкою ректора ЗНУ за вих.. № 20 від 23.01.2014р., та отримує стипендію у розмірі 730,00 грн., але її розмір є значно меншим ніж встановлений діючим законодавством розмір прожиткового мінімуму на одну особу відповідного віку, у зв"язку з чим він потребує матеріальної допомоги на своє утримання. (а.с. 9) [PERSON] після досягненням [PERSON] повноліття добровільно допомогу на його утримання у зв'язку з навчанням не надає. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Аналізуючи зазначені норми закону, надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивач на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру встановлена в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Оскільки мінімальна заробітна плата на 1 січня 2014 року становить 1218,00 грн., то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви майнового характеру в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved