Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

04 лютого 2020 року позивач [PERSON] звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на наступні обставини. З відповідачем по даній справі [PERSON] вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18 листопада 2015 року. В зв`язку з поганим ставленням до позивача, застосуванням насильства, нею була подана до Білоцерківського міськрайонного суду позовна заява про розірвання шлюбу. Від спільного життя в шлюбі вони з відповідачем мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає із позивачем. Відповідач наразі проживає окремо. Донька проживає з позивачем і перебуває на повному її утриманні. Відповідач коштів на її утримання не надає, а лише її заробітків недостатньо для того, щоб забезпечити їй звичний спосіб існування. Наскільки позивачу відомо, відповідач працював на посаді слюсаря у ФОП [PERSON] , код ЄДРПОУ - [NUMBER] . Чи змінив відповідач місце роботи, чи ні, позивачу достеменно не відомо. Враховуючи ту обставину, що достеменно невідомо, чи має відповідач зафіксоване місце роботи, чи ні, з метою максимального захисту законних прав та інтересів дитини, вважає, що розмір аліментів має бути визначений у твердій грошовій сумі. Вважає, що відповідач повинен сплачувати щомісяця 5000,00 гривень (п`ять тисяч гривень 00 коп.) на доньку до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів нею визначений з умовою недопущення значного погіршення матеріального стану дитини та з врахуванням заробітків відповідача. Відповідач абсолютно здорова людина, яка спроможна працювати і забезпечувати необхідним свою дитину. Він за свої кошти придбав автомобіль, а наразі, наскільки їй відомо, знімає житло. Оскільки відповідач не бажає добровільно утримувати доньку на достатньому для її нормального розвитку рівні, виникла необхідність звернутись до суду з даним позовом. На користь інших осіб відповідач аліментів не платить. Відповідно до положень ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Просила суд стягувати з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошові сумі в розмірі 5000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення донькою повноліття (а.с. 1-3). 31 березня 2020 року за вх. № 12410 судом отримано від позивача [PERSON] заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила стягувати на її користь з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , аліменти на дочку [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 20). Ухвалою судді від 28 квітня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. Розгляд справи у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України вирішено провести в порядку спрощеного позовного провадженням з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 39-40). 21 травня 2020 року за вх. № 18977 судом отримано відзив від представника відповідача, адвоката Малиневського П.П. на позовну заяву позивача [PERSON] , яка містить наступне. В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. В заяві про уточнення позовних вимог [PERSON] просить суд стягнути на її користь з [PERSON] аліменти на дочку [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття. Проти задоволення цих позовних вимог відповідач не заперечує. Однак, заперечує проти обставин на які посилається позивач, в якості обґрунтування своїх позовних вимог. В тому числі, відповідач не визначає поганого ставлення до позивача, застосування до позивача насильства, достатності заробітку (доходу) для оплати аліментів у більшому розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Належних та допустимих доказів на підтвердження таких обставин позивачем надано суду не було. Відтак, такі твердження відповідач вважає голослівними. А тому просив позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на дочку [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття - задовольнити (а.с. 50-51). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала до суду заяву, отримана судом 28.05.2020 року за вх. № 19942, в якій просила справу за її позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила стягувати на її користь з відповідача [PERSON] аліменти на дочку [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 54). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, отримана судом 28.05.2020 року за вх. № 19943, в якій просив суд справу за позовом [PERSON] до нього про стягнення аліментів, розглянути за його відсутності. Позов визнає в повному обсязі та не заперечує щодо стягнення з нього на користь [PERSON] аліменти на дочку [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 55). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] про стягнення аліментів, підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що 18 листопада 2015 року між позивачем [PERSON] , [INFO] та відповідачем [PERSON] , [INFO] було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Попільнянського районного управління юстиції у Житомирській області, про що 18 листопада 2015 року складено відповідний актовий запис № 59 (а.с. 24). Згідно з наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , яке було видано Білоцерківським міськрайонний відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області від 23 вересня 2016 року, серії [NUMBER] , батьками неповнолітньої є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 25). З наявної у матеріалах справи копії довідки про місце проживання та склад сім`ї, яка видана Управлінням адміністративних послуг Білоцерківської міської ради 30.05.2020 року за вих. № 2896 вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані позивач [PERSON] та її неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] (а.с. 23). Оскільки, відповідач не надає матеріальної допомоги неповнолітній донці [PERSON] , [INFO] , то позивач звернулася до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положення ст. 3 «Конвенції про права дитини» від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, тощо. Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім`я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В судовому засіданні досліджена заява відповідача [PERSON] , отримана судом 28.05.2020 року за вх. № 199433 , в якій останній просив справу за позовом [PERSON] до нього про стягнення аліментів розглянути без його участі, позов визнає в повному обсязі, підтвердив, що неповнолітня донька проживає разом з матір`ю і знаходиться на її утриманні та не заперечував щодо стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на дочку [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видій його заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Тому, враховуючи вищенаведені обставини, матеріальне становище дитини та матері, матеріальне становище платника аліментів, а також ту обставину, що позовні вимоги визнані відповідачем, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04 лютого 2020 року і до досягнення нею повноліття. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки, позивач [PERSON] при звернені до суду з вищевказаним позовом була звільнена від сплати судового збору, то з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 840,80 гривень (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок). Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved