Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

13.03.2019 року Шевченківський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про повернення надмірно виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Позов мотивовано тим, що на підставі заяви [PERSON] від 20.10.2014 року Шевченківським відділом соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради йому було призначено щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період з 20.10.2014 року до 19.04.2015 року. Грошова допомога призначена відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505. В результаті проведеної Шевченківським відділом соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради перевірки даних, наданих [PERSON], встановлено, що останнім не було повідомлено обставин про придбання 28.11.2014 року житлового будинку за адресою: Вінницька область, Калинівський район, с. Павлівка, вул. Леніна, 129, що вплинуло на продовження виплати грошової допомоги з 01.12.2014 року.\~ Неповідомлення інформації про наявність житлового будинку у власності відповідача призвело до надмірної виплати бюджетних коштів на суму 2345,45 грн. за період з 01.12.2014 року до 31.01.2015 року. В зв'язку з чим просить суд стягнути з відповідача кошти в сумі 2345,45 грн., як таких, що виплачені з Державного бюджету у вигляді щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на користь Шевченківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засіданні не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позов в частині стягнення надміру виплачених коштів у сумі 2345,45 грн. визнає, заперечує проти задоволення позову в частині стягнення судового збору з мотивів наведених у відзиві. Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що\~ учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що на підставі заяви [PERSON] від 20.10.2014 року Шевченківським відділом соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради відповідачу було призначено щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період з 20.10.2014 року до 19.04.2015 року (а.с. 3, 4, 5, 6). Грошова допомога призначена відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505. В результаті проведеної Шевченківським відділом соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради перевірки даних, наданих [PERSON], встановлено, що останнім не було повідомлено обставин про придбання 28.11.2014 року житлового будинку за адресою: Вінницька область, Калинівський район, с. Павлівка, вул. Леніна, 129, що вплинуло на продовження виплати грошової допомоги з 01.12.2014 року (а.с. 7-8, 9-10).\~ У результаті неповідомлення [PERSON] про обставини, які впливають на призначення грошової допомоги позивачем надмірно нараховано йому щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеній особі, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період з 01.12.2014 року до 31.01.2015 року у загальній сумі 2345,45 (а.с. 13). Листами № 2605/12-2104 від 24.03.2016 року, № 2605/12-3443 від 10.05.2016 року, № 2605-вих-1288 від 04.11.2016 року управлінням було повідомлено [PERSON] про зайво нараховану та виплачену грошову допомогу, як тимчасово переміщеній особі та про зобов'язання в місячний термін повернути зазначені кошти. Дані листи були проігноровані. Зазначені кошти не повернуті державі (а.с. 8, 9, 12). Застосовуючи норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Відповідно до п. 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців. Відповідно до п. 10 Порядку № 505, уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. Згідно п. 9 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 р. № 365, за наявності підстав для скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, визначених статтею 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", що підтверджується письмовою інформацією Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Національної поліції, ДМС, Мінфіну, Держфінінспекції, Держаудитслужби та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, громадських об'єднань, волонтерських, благодійних організацій, інших юридичних і фізичних осіб, що надають допомогу внутрішньо переміщеним особам, керівник структурного підрозділу з питань соціального захисту населення приймає рішення про скасування такої довідки. Абз. 5 п. 12 Порядку № 505 передбачено, що виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. Відповідно до абз. 12 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 05.10.2014 року № 637, припинення або відновлення соціальних виплат проводиться структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад або управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, об'єднаними управліннями згідно з Порядком здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 р. № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам». Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Згідно ч. 2 даної статті положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. З приписів ч. 2 ст. 1214 ЦК України, глави 13 ЦК України(зокрема ст. ст.179,181,190,192 ЦК України) випливає, що норми ст. 1212 ЦК України повною мірою стосуються і випадків безпідставного набуття або збереження грошей. Частиною 1ст. 1213 ЦК України визначено, що особа, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Відповідно до п. 11 Порядку № 505, уповноважений представник сім'ї, якому призначено грошову допомогу, зобов'язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім'ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. За наведених обставин, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача виплаченої надміру щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, є суду доведеною та такою, що підлягає задоволенню, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути грошові кошти в розмірі 2345,45 грн. Враховуючи повне задоволення позовних вимог позивача та ту обставину, що, позивачем під час подачі позову було сплачено 1921,00 грн. судового збору, тому в порядку ст.141 ЦПК, суд вважає за необхідне стягнути сплачений судовий збір з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved