Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

04 січня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 15 серпня 2008 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №250. Від спільного проживання в подружжя дітей немає. Вимоги позивач обгрунтовує тим, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалось. У 2010 році [PERSON] поїхав по роботі у м.Київ, тому спочатку підтримували стосунки на відстані, проте потім він припинив спілкування та змінив номер телефону. З цього часу сім'я фактично розпалась, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Подальше перебування в шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. Вважає, що примирення і збереження сім'ї є неможливим, оскільки сім'я існує формально, а тому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду письмову заяву, просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився без поважних причин, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, через оголошення в газеті "Урядовий курєр" від 24.02.2017 року №36, причину неявки в судове засідання не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Із свідоцтва про шлюб серії І-ЕГ №062516 випливає, що з 15.08.2008 року сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області (а.с.5,6). З викладених у позовній заяві обставин вбачається, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, шлюб фактично розпався. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Із врахуванням засад добровільності шлюбу, встановлених ст.24 Сімейного кодексу України, а також того, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. До стягнення з відповідача в користь позивача підлягають понесені нею витрати по оплаті судового збору в розмірі 551,20 грн., що підтверджується документально (а.с.1).

Outcome: approved