Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

11.10.2017 року до Вінницького районного суду з позовом звернулась [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свій позов мотивує тим, що 04.10.2003 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб, який було розірвано 06.11.2006 року. Вказує, що в шлюбі 21 серпня 2004 року в сторін народився син [PERSON], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Зазначає, що батько дитини - відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання їх сина в добровільному порядку. Вказує, що в даний час сину виповнилося 13 років, на його утримання вона змушена особисто витрачати значні кошти (йдеться про одяг, взуття, витрати на їжу, шкільні витрати, а також витрати пов'язані з відвідуванням курсів англійської, спортивної та музичної шкіл). Зазначає , що матеріальна допомога з боку батька є вкрай важливою та необхідною, але він її надавати в добровільному порядку не бажає. Просить суд стягнути з [PERSON], аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] щомісячно не менше ніж 800 грн. до досягнення сином повноліття; стягнути з відповідача на її користь 400 грн. за надання правової допомоги. В судове засіданні позивач [PERSON], не зявилася, надала суду заяву в якій просила суд розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] також в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просив суд розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності нез*явившихся осіб. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який 06.11.2006 року було розірвано, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.4). Від спільного подружнього життя у сторін народився син [PERSON], [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.5), де батьком зазначений [PERSON] Дитина проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов від 25.07.2017 року, довідкою, виданою Стрижавською селищною радою Вінницького району Вінницької області від 28.07.2017 року за №2923 (а.с.6,10). З довідки про доходи [PERSON] вбачається, що вона працює у ТОВ «ТТ і КО» на посаді директора та заробітна плата за місяць становить 3\~250 грн. (а.с.11). Застосовуючи норми матеріального і процесуального права суд виходить з наступного. Судом встановлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання неповнолітньої дитини. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов'язків утримувати дитину, судом не встановлено. Згідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до частини 1 ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до положень ст.180 Сімейного Кодексу України на батьків покладений обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України, зі змінами від 17.05.2017 року, які набули чинності 08.07.2017 року, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 СК України, зі змінами від 17.05.2017 року, які набули чинності 08.07.2017 року при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи матеріальне становище дитини, яка проживає із позивачем та перебуває на її утриманні, також суд враховує матеріальне становище відповідача, зокрема те, що зі слів позивача відповідач є працездатного віку, не є особою, що має інвалідність, тому може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Тому, суд дійшов до переконання, що позовна вимога про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина підлягає задоволенню, та стягненню з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 800 гривень , щомісячно, починаючи з 11.10.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, суд звертає увагу сторін у справі, що відповідно до положень ч.1 ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому, аліменти на дитину необхідно стягувати починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 11.10.2017 року і до досягнення дитиною повноліття або до зміни матеріального чи сімейного стану сторін. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача судові витрати, які складаються і з витрат на правову допомогу, розмір оплати який підтверджений позивачем належним письмовим доказом. Так, згідно квитанції №97 (а.с. 12) позивачем за складання позовної заяви адвокату [PERSON] сплачено гонорар в сумі 400 гривень, тому дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, як понесені нею витрати на правову допомогу. Також, згідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подачу даного позову, він підлягає до стягненню в дохід держави з відповідача у розмірі 640 гривень. Згідно до ст. 88 ЦПК України , оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подачу даного позову, він підлягає до стягненню в дохід держави з відповідача у розмірі 640 гривень, оскільки позов задоволено повністю.

Outcome: approved