Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

15.01.2014 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, який мотивує тим, що разом з відповідачкою за рішенням суду є співвласниками автомобілю марки "Renault Kangoo" 2005 року випуску, державний номер [NUMBER] по ? частки за кожною. Відповідачка створює їй перешкоди у проведенні перереєстрації автомобіля на нових власників, не надає свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а також не надає автомобіль для огляду співробітниками ДАІ. У зв'язку з цим просить зобов'язати [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у користуванні автомобілем марки "Renault Kangoo" 2005 року випуску, державний номер [NUMBER], передати [PERSON] комплект ключів від автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], видане Охтирським відділенням РЕР УДАІ УМВС України в Сумській області. 26.02.2014 р. У подальшому позивачка збільшила свої позовні вимоги та на підставі ст.365 ЦК України просить припинити право власності на частку у спільному майні [PERSON] на ? частину автомобіля марки "Renault Kangoo" 2005 року випуску, державний номер [NUMBER], визнати за собою право власності на вищевказаний автомобіль, з часткою права власності у цьому майні 100 %, стягнувши на користь [PERSON] ? частини вартості автомобіля згідно експертної оцінки. [PERSON] подала до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] про реальний поділ майна, яку мотивує тим, що у неї з відповідачкою була домовленість про продаж автомобілю, безпосередньо [PERSON] знайшла покупця на автомобіль, але [PERSON] до нотаріуса у погоджений час не з'явилася, а замість цього подала позов до суду. В подальшому збільшивши позовні вимоги, просить в порядку реального поділу майна, виділити їй у володіння, користування та розпорядження автомобіль марки "Renault" модель "Kangoo 1,5 DСП4С" 2005 року випуску, з визнанням за нею права власності на даний автомобіль; стягнути з неї на користь [PERSON] вартість ? частини автомобілю марки "Renault" модель "Kangoo 1,5 DСП4С" 2005 року випуску, пасажирський-В, номер шасі (кузов, рами) [NUMBER], об'єм двигуна 1461, синього кольору, державний реєстраційний номер [NUMBER], в розмірі 27837,24 грн., залишивши даний автомобіль у її володінні, користуванні та розпорядженні, та припинити право спільної часткової власності на даний транспортний засіб. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16.04.2014 року позов [PERSON] в частині зобов'язання [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у користуванні автомобілем марки “Renault Kangoo державний номер [NUMBER], - залишена без розгляду. Позивачка за первісним позовом (відповідачка за зустрічним позовом) [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Її представник [PERSON] у судовому засіданні первісний позов підтримав, просив його задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову просив відмовити. Пояснив, що [PERSON] бажає залишити автомобіль як пам'ять після смерті батька [PERSON], крім того, автомобіль потрібний її великій сім`ї; за час життя її батько проживав разом з нею та надавав автомобіль для керування онуці [PERSON] та її чоловікові [PERSON], що підтверджується довіреністю на право керування, тому вона бажає залишити автомобіль у своїй сім`ї і не бажає його продавати. А з [PERSON] в неї тримають неприязнені відносини, і вони не можуть домовитися щодо вартості ? частки автомобілю, яку вона повинна сплатити [PERSON] Позивачка за зустрічним позовом (відповідачка за первісним позовом) [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні первісний позов не визнали, просили в його задоволенні відмовити, а зустрічний позов підтримали, просили його задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що автомобіль вона зберігає у гаражі за місцем свого проживання. [PERSON] їй пропонувала за автомобіль гроші, але дана сума її не влаштувала. Декілька разів вона давала об'яви в різні місцеві газети з метою продажу спірного автомобілю, а коли вона знайшла покупця, [PERSON] не з'явилася і не відповідала на телефонні дзвінки. Вислухавши пояснення [PERSON], представників сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що за рішенням колегії суддів Апеляційного суду Сумської області від 21.05.2013 року визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності на автомобіль "Renault Kangoo 1,5 DСП4С" 2005 року випуску, державний номер [NUMBER] по ? частині за кожною (а.с.4). Відповідно до висновку судового експерта №004 від 03.03.2014 року (а.с.41), ринкова вартість автомобіля "Renault Kangoo 1,5 DСП4С" 2005 року випуску, державний номер [NUMBER] станом на день обстеження становить 55674,48 грн. Як вбачається зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, спірний автомобіль зареєстровано за [PERSON] (а.с.7), яки помер [INFO] (а.с.56). Як слідує з пояснень [PERSON] та представника [PERSON] у судовому засіданні, з питання перереєстрації на нових власників та розподілу даного автомобіля добровільної домовленості між співвласницями досягнути не вдалося. Відповідно до ст.365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не задасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. В даному випадку спірний автомобіль "Renault Kangoo" є неподільною річчю і виділити належні сторонам частки в натурі неможливо. Сторони - дочка померлого [PERSON] ([PERSON]) та жінка, з якою [PERSON] проживав без реєстрації шлюбу ([PERSON]), і після тривалого судового спору щодо визнання власності на спірний автомобіль між ними склалися неприязнені стосунки, тому спільне користування автомобілем є неможливим. У справі встановлено, що [PERSON] є пенсіонеркою, проживає сама, автомобілем не користується, утримуючи його у себе вдома у гаражі, права керування автомобілем не має, крім того, саме вона намагалася знайти покупця на автомобіль, надаючи декілька разів об'яви в різні місцеві газети, про що сама підтвердила у судовому засіданні і надала газети з об'явами (а.с.92-96). [PERSON] одружена та проживає разом із чоловіком [PERSON], який має водійське посвідчення (а.с.63-64). Встановлено, що за життя [PERSON] 30.03.2011 року видав довіреність на свою онуку [PERSON] на право керування транспортним засобом - спірним автомобілем, зі строком дії до 30.03.2014 року (а.с.62). У судовому засіданні [PERSON] пояснила, що [PERSON] їй пропонувала за ? частку автомобілю гроші, але сума в розмірі 4 тисяч доларів США, яку вона попросила за свою частку, не влаштувала [PERSON] За таких обставин суд вважає, що припинення права [PERSON] на ? частку даного автомобілю не завдасть шкоди її інтересам. [PERSON] на виконання вимог ч.2 ст.365 ЦК України 05.03.2014 р. внесла на депозитний рахунок Охтирського міськрайонного суду, відкритий у ТУ ДСА України в Сумській області, вартість 1/2 частки автомобілю в сумі 27837,24 грн. згідно проведеного за її клопотанням експертного дослідження, надавши оригінал квитанції в матеріали справи (а.с.97). [PERSON] 14.04.2014 р. також внесла на депозитний рахунок Охтирського міськрайонного суду, відкритий у ТУ ДСА України в Сумській області, вартість 1/2 частки автомобілю в сумі 27837,24 грн. (а.с. 106). Таким чином, суд вважає, що первісний позов слід задовольнити, виділивши спірний автомобіль саме [PERSON] зі стягненням на користь [PERSON] грошової компенсації, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити. Посилання представника [PERSON] - [PERSON] на те, що [PERSON] обрала неправильний спосіб захисту, ст.365 ЦК не може застосовуватися до спірних правовідносин, так як частка кожної сторони у спірному автомобілі не є незначною, суд вважає хибним, оскільки для припинення права співвласника на частку у майні, що належить йому на праві спільної часткової власності достатньо однієї з чотирьох передбачених у ч.1 ст.365 ЦК підстав. До такого правового висновку дійшов Верховний Суд України в ухвалі від 02.06.2010 року №6-9411св10. По справі [PERSON] понесла судові витрати за надання правової допомоги в розмірі 1920 гривень представником [PERSON], який є фахівцем в області права (а.с.76 - 81), заключивши з ним договір про надання юридичних послуг та представництво, а саме, 960 грн. на складання позовної заяви та 960 грн. за представництво інтересів [PERSON] у судовому засіданні. [PERSON] допущений у справі протокольною ухвалою суду як особа, яка надає правову допомогу. Відповідно до ст..1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовомузасіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Відповідно до ст.56 ЦПК України, особа, яка надає правову допомогу, може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Така особа має право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії долучених до справи документів, бути присутньою у судовому засіданні. Однак [PERSON] брав участь у судовому засіданні як представник, у відсутності позивачки за первісним (відповідачки за зустрічним) позовом [PERSON], тобто правову допомогу [PERSON] у судовому засіданні безпосередньо не надавав. За таких обставин відшкодуванню підлягають лише витрати [PERSON] на правову допомогу по складанню позовної заяви поза судовим засіданням. З урахуванням часу, витраченого на складання позовної заяви, враховуючи складність справи, виходячи із принципів об'єктивності, розумності та справедливості, суд оцінює складання позовної заяви в 400 грн. У справі також маються витрати [PERSON] на оплату судового збору та проведення автотоварознавчої експертизи (а.с.75), які також відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved