Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що між нею та [PERSON] 22.09.2009 року було укладено письмовий договір купівлі-продажу транспортного засобу AUDI А4, 1997 року випуску тип легковий, державний номер [NUMBER] , двигун 1781 куб.см, колір білий шасі (кузов, рама, коляска) кузов №WAUZZZ8DZVA220937. Рішенням Комунарського районого суду м. Запоріжжя від 14 травня 2014 року по справі №333/1614/14-ц провадження №2/333/285/14, з урахуванням ухвал про виправлення описок у судовому рішенні Комунарського районого суду м. Запоріжжя від 14 серпня 2014 року, від 05 листопада 2014 року , від 04 грудня 2014 року, визнано дійсним договір купівлі продажу автомобіля AUDI А4, 1997 року випуску тип легковий, державний номер [NUMBER], двигун 1781 куб.см, колір білий шасі (кузов, рама, коляска) кузов №WAUZZZ8DZVA220937, укладений 22.09.2009 року між [PERSON] та [PERSON], а також визнано право власності за [PERSON] на легковий автомобіль марки - AUDI А4, 1997 року випуску тип легковий, державний номер [NUMBER] , двигун 1781 куб.см, колір білий шасі (кузов, рама, коляска) кузов №WAUZZZ8DZVA220937 та усунено перешкоди у користуванні цим автомобілем шляхом зняття всіх арештів. Рішення набрало законної сили 27.05.2014 р. і на підставі цього рішення Комунарським відділом ДВС Запорізького МУЮ в рамках зведеного виконавчого провадження були зняті всі арештів. Однак зняти автомобіль з обліку в органах ДАЇ та зареєструвати його за собою вона не змогла, оскільки Жовтневим відділом ДВС Запорізького МУЮ було винесено постанову про арешт майна боржника [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження від 16.02.2015 року та постанову про розшук майна боржника від 03.03.2015р., а до переліку розшукуваного та арештованого майна було включено автотранспортний засіб AUDI А4, державний номер [NUMBER]. Посилаючись на порушення її права власності, позивач просить суд звільнити з-під арешту та зняти заборону відчуження з легкового автомобілю марки AUDI А4, 1997 року випуску тип легковий, державний номер [NUMBER] , двигун 1781 куб.см, колір білий шасі (кузов, рама, коляска) №WAUZZZ8DZVA220937, який належить на праві власності [PERSON] згідно договору купівлі-продажу , а був зареєстрований до продажу за [PERSON]. \~ Виключити легковий автомобіль марки AUDI А4, 1997 року випуску тип легковий, державний номер [NUMBER] , двигун 1781 куб.см, колір білий шасі (кузов, рама, коляска) №WAUZZZ8DZVA220937, з арештованого майна , та з переліку майна на яке оголошено розшук згідно постанови державного виконавця. Виключити запис з Державного реєстру обтяжень рухомого майна «Боржник: [PERSON], рухоме майно: легковий автомобіль марки марки AUDI А4, 1997 року випуску тип легковий, державний номер [NUMBER] , двигун 1781 куб.см, колір білий шасі (кузов, рама, коляска) №WAUZZZ8DZVA220937. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і дату слухання справи був повідомлений належним чином. Представник Відповідача [PERSON] обласна кредитна спілка «Довіра» посилався на розсуд суду при прийнятті рішення, зазначив, що рішенні про визнання права власності на автомобіль за позивачем ними не оскаржувалось. Представник третьої особи Жовтневий відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції в судове засідання зявився. Повідомив суд, що дійсно державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції було відкрито на підставі виконавчого листа виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь КС «Довіра» суми боргу. В межах даного виконавчого провадження 16 лютого 2016 року накладено арешт на все майно боржника , в тому числі і на автотранспортний засіб AUDI А4, державний номер [NUMBER]. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, доводи позовної заяви, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у Жовтневому відділі державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження, відкрите на підставі виконавчого листа, виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з [PERSON] на користь КС «Довіра» суми боргу. 16 лютого 2015 р. в межах вказаного виконавчого провадження старшим державним виконавцем Жовтневого ВДВС [PERSON] накладено арешт на все майно боржника, а постановою від 03 березня 2015 р. оголошено в розшук майно боржника, зокрема, легковий автомобіль марки АUDI А4, 1997 року випуску тип легковий, державний номер [NUMBER], двигун 1781 куб. см, колір білий шасі (кузов, рама, коляска) №WAUZZZ8DZVA220937, оскільки цей автомобіль в органах ДАЇ зареєстрований за боржником [PERSON] Позивач в позові вказувала, що вона є власником вказаного автомобіля на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14.05.2014 р., тому просила зняти арешт з належного їй автомобілю. Згідно зазначеного рішення суду позивач набула право власності на транспортний засіб, оскільки умови договору від 22.09.2009 року сторони виконали у повному обсязі, у належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, передача ТЗ від відповідача до позивача відбулася, зазначений договір є укладеним та визнаний судом дійсним. Таким чином, в реалізації прав власника, фактично позивачу відмовлено в тому числі наявністю в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості про заборону відчуження на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження винесеної Жовтневим відділом ДВС Запорізького МУЮ . Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. ст.16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності і про зняття з нього арешту. З розяснень, наданих в пункті 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 р. № 6 «Про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» вбачається, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом предявлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може бути залученим судом до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. Отже, належними відповідачами у спорах про виключення майна з-під арешту є боржник та стягувач, а державний виконавець є третьою особою. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої, другої статті 509 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання повинне належно виконуватись відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться. Згідно з частиною першою статті 177 ЦК України\~\~об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Рішенням Комунарського районого суду м. Запоріжжя від 14 травня 2014 року по справі №333/1614/14-ц провадження №2/333/285/14, визнано дійсним договір купівлі продажу автомобіля AUDI А4, 1997 року випуску тип легковий, державний номер [NUMBER] , двигун 1781 куб.см, колір білий шасі (кузов, рама, коляска) кузов №WAUZZZ8DZVA220937, укладений 22.09.2009 року між [PERSON] та [PERSON], а також визнано право власності за [PERSON] на легковий автомобіль марки - AUDI А4, 1997 року випуску тип легковий, державний номер [NUMBER] , двигун 1781 куб.см, колір білий шасі (кузов, рама, коляска) кузов №WAUZZZ8DZVA220937 та усунено перешкоди у користуванні цим автомобілем шляхом зняття всіх арештів. Відповідно до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.І ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. ч.І ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що у справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" (рішення Європейського Суду з прав людини від 25.07.02) Європейський Суд наголосив, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової впевненості, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. На підставі ст.60 ЦПК України, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що власником спірного автомобіля є позивач, її права як власника порушені у звязку з находження автомобіля під обтяженнями, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача.

Outcome: approved