Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

04.10.2018 до суду надійшла вищевказана позовна заява. Ухвалою суду від 04.10.2018 відкрито провадження в справі та призначено судове засідання. Відповідач, який був належним чином, судовою повісткою, завчасно повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направив, відзив на позовну заяву не подав. За згодою позивача судом ухвалено проводити заочний розгляд справи. Позиція позивача зводиться до того, що він, будучи найманим працівником відповідача припинив з останнім трудові відносини, однак, остаточного розрахунку в день звільнення з ним проведено не було. На день подання позову відповідач також не здійснив з позивачем остаточний розрахунок. Заборгованість перед позивачем із виплати заробітної плати в розмірі 17267 грн. 72 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку станом на 03.10.2018 в розмірі 11665 грн. 50 коп. становить суму, яку позивач просить стягути з відповідача на свою користь. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав у повному обсязі. Крім того, просив стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку станом на день ухвалення рішення суду. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача та їх задоволення в повному обсязі враховуючи таке. Судом на підставі записів в трудовій книжці встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем до 02.07.2018 та звільнився у зв'язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю (ч. 3 ст. 38 КЗпП України, наказ № 355-к від 02.07.2018). Статтею 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно довідки відповідача від 11.07.2018 останній має перед позивачем заборгованість із виплати заробітної плати за період з 01.04.2018 по 02.07.2018 (по день звільнення) в сумі 17267 грн. 72 коп. Відтак, вищевказані норми трудового законодавства щодо строку остаточного розрахунку при звільненні відповідачем було порушено. З пояснень позивача вбачається, що остаточного розрахунку на час розгляду справи з ним не проведено. Доказів протилежного відповідачем не надано, хоча обов'язок доведення таких обставин покладено саме на нього. Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. З урахуванням передбачених ст. 73 КЗпП України святкових та неробочих днів в період з 03.07.2018 по 01.11.2018 включно пройшло 86 робочих днів. Згідно довідки відповідача від 11.07.2018 середньоденна заробітна плата [PERSON] становила 176 грн. 75 коп. Отже, середній заробіток за час затримки розрахунку визначається шляхом множення суми середньої заробітної плати (176 грн. 75 коп.) на кількість робочих днів у періоді (86) та становить 15200 грн. 50 коп. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати. Відтак, судовий збір за подання позовної заяви, від сплати якого позивача було звільнено законом, в сумі 704 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved