Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 03 серпня 2017 року скасовано рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07 червня 2017 року. Ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" до [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу - відмовлено. [PERSON] звернувся з заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про відшкодування йому судових витрат. Вказує, що ним було витрачено 3500 гривень на оплату гонорару адвоката та 1760 гривень судових витрат за подачу апеляційної скарги. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до квитанції (а.с. 85) [PERSON] було сплачено 35000 гривень згідно договору №14 від 31 березня 2017 року адвокату [PERSON] за надання ним правової допомоги у цій справі. Перелік оплачених позивачем послуг включав: підготовку позову та представництво в суді. Відповідно до ч. 1\~ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно з п. 2 ч. 3\~ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Відповідно до\~ст. 1 Закону України від 20 грудня 2011 року «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах»\~ Розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). У п. п. 47, 48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судам роз'яснено, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті\~12,\~46,\~56 ЦПК України). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений\~Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в п. 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Представником відповідача надано необхідні розрахунки у підтвердження витрат [PERSON] на отримання правової допомоги. Вони є обґрунтованими та такими, що відповідають викладеним вище вимогам закону., зокрема, розмір витрат за 1 годину не перевищує 40 відсотків прожиткового мінімуму, а перелік наданих послуг є - правовою допомогою. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] за подання апеляційної скарги було сплачено судовий збір в сумі 1760 гривень (а.с. 111), який підлягає відшкодуванню за рахунок позивача. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] та ухвалення додаткового рішення.

Outcome: approved