Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивачка в своєму позові зазначає, що з 02 вересня 2011 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим Урвенською сільською радою Здолбунівського району Рівненської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 10. Від шлюбу мають спільну малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, перестали підтримувати подружні стосунки, спільного господарство не ведуть та взагалі не спілкуються. Шлюбні відносини фактично припинилися близько одного року тому. Між ними втрачена взаємна повага один до одного. Таке становище стало суперечити її інтересам та інтересам їхньої малолітньої доньки. Відповідач постійно проживає в [ADDRESS], а вона з донькою в м. Рівному. Тому вважає, що в подальшому є неможливим збереження їхнього шлюбу. Станом на сьогодні вона самостійно утримує їхню доньку. Відповідач ухиляється від добровільного надання матеріальної допомоги доньці. Просила суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на її користь по 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно на утримання доньки - [PERSON], [INFO], щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту подачі заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Доньку просить залишити їй на виховання та стягнути з відповідача судові витрати в сумі 243,60 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги про розірвання шлюбу, про визначення місця проживання дитини та зменшила позовні вимоги про стягнення аліментів, просить стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO] в розмірі 600 (шістсот) гривень щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту подачі заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не з»явився повторно, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи у відсутності відповідача до суду не надходило. Суд, заслухавши доводи позивача, прийшов до висновку про можливість ухвалення в судовому засіданні заочного рішення, проти чого не заперечує позивач. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 02 вересня 2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим Урвенською сільською радою Здолбунівського району Рівненської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 10. Сторони від цього шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом Серії [NUMBER], виданим Урвенською сільською радою Здолбунівського району Рівненської області 26 червня 2012 року. Спільне життя у сторін не склалося, перестали підтримувати подружні стосунки, спільного господарство не ведуть та взагалі не спілкуються. Шлюбні відносини фактично припинилися близько одного року тому. Між ними втрачена взаємна повага один до одного. Таке становище стало суперечити інтересам позивача та інтересам їхньої малолітньої доньки. Відповідач постійно проживає в [ADDRESS], а вона з донькою в м. Рівному. Тому суд вважає, що в подальшому є неможливим збереження їхнього шлюбу. Станом на сьогодні позивачка самостійно утримує їхню доньку. Відповідач ухиляється від добровільного надання матеріальної допомоги доньці. Статтею 141 СК України встановлено рівність батьків щодо прав та обов'язків по відношенню до дитини. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України, п. 17 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. На підставі встановлених і наведених судом фактів, а також з метою недопущення погіршення матеріального становища дитини та одночасно відповідача, суд із урахуванням, положень ст. ст. 141, 180, 183 СК України, враховуючи зменшення позовних вимог, приходить до висновку про задоволення позову, а саме про доцільність стягнення аліментів з відповідача в розмірі 600 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного Такий розмір аліментів суд вважає реально можливим для їх сплати відповідачем. Відповідач участі у матеріальному забезпеченні сім"ї не бере, своєю дочкою не цікавиться. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що судові витрати, щодо стягнення аліментів необхідно стягнути з відповідача в прибуток держави, а судові витрати в розмірі 243,60 грн. за позовну вимогу про розірвання шлюбу слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 110, 160-161, 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved