Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивачка, звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що перебувала в зареєстрованому шлюбі із відповідачем, від якого у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Однак, спільне життя між подружжям не склалось, тому рішенням Коломийського міськрайонного суду від 13 липня 2011 року шлюб було розірвано. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 02 вересня 2010 року з відповідача стягуються аліменти на утримання дітей в розмірі по 300 гривень щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. На даний час у неї змінилось матеріальне становище, їй важко утримувати дітей, вони потребують багато додаткових витрат: покращеного харчування, забезпечення одягом та всім іншим, що є необхідним для забезпечення нормального рівня їх життя. Відповідач є фізично здоровим, працездатним, його матеріальне становище дозволяє належно утримувати дітей, інших утриманців не має, тому просить збільшити розмір аліментів визначений рішенням Коломийського міськрайонного суду від 02 вересня 2010 року та стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 1000 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просить позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні не заперечив проти задоволення позову, згідний сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у сумі вказаній позивачкою. Беручи до уваги пояснення сторін, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого 06 жовтня 2002 року народився син [PERSON] та 05 січня 2005 року народилася дочка - [PERSON]. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 13 липня 2011 року шлюб між сторонами розірвано, неповнолітніх дітей залишено проживати з матір»ю [PERSON]. Згідно рішення Коломийського міськрайонного суду від 02 вересня 2010 року з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 300 гривень щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Суд погоджується із позивачкою, що визначений судовим рішенням розмір аліментів є заниженим і недостатнім для матеріального забезпечення дітей зі сторони батька. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.\~180\~Сімейного Кодексу\~України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181\~Сімейного кодексу\~України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2 ст.182\~Сімейного кодексу\~України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ст. 192 ч.1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо\~\~батьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення . Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із того, що неповнолітні діти сторін проживають окремо від батька і перебувають на утриманні матері. Виходячи із зазначеного та беручи до уваги, що відповідач є працездатною, матеріально забезпеченою особою, позовні вимоги визнав, томусуд вважає, що за даних обставин він спроможний сплачувати аліменти у розмірі зазначеному позивачкою. \~ \~ \~ \~ На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст. 180, 181, 182, 184, 192 СК України,

Outcome: approved