Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

06 грудня 2017 року позивач обласне комунальне підприємство "Донецьктеплокомуненерго" (далі-позивач) звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за теплову енергію. Вказав, що позивач є обласним теплопостачальним підприємством, яке засновано на спільній власності територіальних громад і знаходиться в управлінні Донецької обласної державної адміністрації. Управління підприємством, на період дії Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» здійснює облдержадміністрація, обласна військово-цивільна адміністрація. До складу підприємства входить 18 теплопостачальних відокремлених підрозділів, що не мають статусу юридичної особи та діють на підставі положень та довіреностей, самостійно здійснюють фінансово-економічну діяльність та є самостійними платниками податків. ВП «ВО ОКП «Донецьктеплокомуненерго», «Димитровтепломережа» є структурними підрозділами обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», основною діяльністю якої є виробництво теплової енергії та надання її споживачам (фізичним та юридичним особам). У листопаді 2017 року позивач вже звертався до Дружківського міського суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості за теплову енергію за період з 01 жовтня 2015 року по 01 вересня 2017 року у загальному розмірі 6745,91 грн. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 02 листопада 2017 року позивачу відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу щодо вказаної заборгованості. На підставі ст. 118 ЦПК України позивач звернувся до суду шляхом пред'явлення позову. Відповідач несвоєчасно сплачував послуги за фактично отриману теплову енергію, у зв'язку з чим порушив умови її сплати. За період з 01 жовтня 2015 року по 01 вересня 2017 року за [PERSON] утворилася заборгованість перед позивачем за фактично отриману теплову енергію у сумі 6745,91 грн., інфляційні збитки за період з 01 жовтня 2015 року по 01 вересня 2017 року у розмірі 255,46 грн.; 3% річних за період з а період з 21 листопада 2015 року по 20 серпня 2017 року в сумі 888,99 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по оплаті за опалення у загальній сумі 7890,36 грн. та судовий збір у розмірі 1600,00 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність. На позовних вимогах наполягає, н заперечує проти заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступне. У листопаді 2017 року позивач звертався до Дружківського міського суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиті послуги по теплопостачання з [PERSON] за період з 01 жовтня 2015 року по 01 вересня 2017 року в у сумі 6745,91 Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 02 листопада 2017 року № 229/415717, № 2-н/229/286/2017 позивачу відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиті послуги з теплопостачання з [PERSON]. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем теплової енергії у квартирі [ADDRESS]. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Плата за теплову енергію, передбачена Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою КМУ від 21. 07. 2005 року № 630. Відповідно до п. 18 Правил № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно п. 20 цих Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку теплової енергії або затверджених нормативів споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Згідно п. 21 Правила у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормами споживання з розрахунку за 1 кв. м (куб метр) опалювальної площі (об'єму) квартири та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством. Судом встановлено, що відповідач отримував послуги з теплопостачання, але їх не оплачував в повному обсязі, у зв'язку з чим виникла заборгованість у загальній сумі 7890,36 грн., з яких: - основний борг - 6745,91 грн.; - сума інфляційних збитків - 888,99 грн., - три відсотки річних - 255,46 грн. Частинами 1-2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Наявність у відповідача заборгованості підтверджує невиконання ним обов'язків, передбачених п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення №630, по своєчасній оплаті наданих послуг. Відтак, суд визнає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення заборгованості за основним боргом, інфляційним збиткам та трьом відсотків річних, що підлягають задоволенню у загальному розмірі 7890,36 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн.

Outcome: approved