Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що після смерті його батька, відкрилась спадщина до якої входить, серед іншого, Сертифікат на право на земельну частку (пай), виникла необхідність прийняти спадщину, однак в нотаріальній конторі йому відмовляють у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку тим, що відсутній оригінал даного сертифіката, в спадщину він вступив шляхом постійного проживання із батьком, доглядом за будинком, сплачував необхідні платежі, іншим чином ніж шляхом звернення до суду його спадкові права не набути, просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай). В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що батько позивача, [PERSON], помер 05.03.2001 року в с. Раковичі, Радомишльського району Житомирської області згідно свідоцтва про смерть серії І-ТП №162176, був власником Сертифіката на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності в КСП ім. Гагаріна с. Раковичі, Раковицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, що належало померлому батьку згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0213175, виданий на підставі Протоколу № 1 зборів власників земельних часток (паїв) бувшого КСП ім. Гагаріна від 22 червня 2004 року Крім того, судом встановлено, що позивач фактично вступив у спадщину шляхом постійного проживання із батьком, доглядом за будинком, сплачував необхідні платежі згідно довідки (а.с. 8). Інших спадкоємців немає. У звязку з тим, що іншим шляхом права позивача на спадкове майно захистити неможливо суд задовольняє його позовні вимоги. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.5 ст. 1268 незалежно від відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 10 додатку №1 до п.2.1. "Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 р. N 7/5 документом для реєстрації права власності може бути рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 327 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Приймаючи до уваги викладене та те, що іншим шляхом права позивача на спадкове майно захистити неможливо, суд його позовні вимоги задовольняє.

Outcome: approved