Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

У квітні 2018 року ПАТ КБ Приватбанк звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості.\~\~\~\~\~ Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Бершадську О.В. для розгляду справи\~ про\~ стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 квітня 2018 року справу\~ за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до [PERSON] про стягнення заборгованості прийнято до розгляду та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження /а.с. 31/. В судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву, якою просив провести розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечив проти винесення заочного рішення /а.с. 25/. Відповідач до суду не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відзиву на позов не подавала. За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє частково, із наступних підстав. Так з'ясовано, що 10.11.2011 року між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір № KGXRRF80931495, відповідно якого позичальнику надано кредит у розмірі 6798,52 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам "Розстрочка" складає між нею та банком Договір.\~ За умовами договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячній платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат згідно кредитного договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за Кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно п. 2.4.5.1. Умов, в разі несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, включаючи заборгованість, яка утворилась у відповідності з п. 2.4.3.6., 2.4.5.2., 2.4.5.3.Умов та правил позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту, в тому числі заборгованості у відповідності з п. 2.4.3.6., 2.4.5.2., 2.4.5.3.Умов та правил за кожний день прострочки, але не менше 1 (однієї) гривні. Відповідач зобов'язання перед позивачем належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 16.03.2018 року утворилась заборгованість у розмірі 16888,37 грн., а саме: заборгованість за кредитом 2931,16 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 1,63 грн.,\~ заборгованість по комісії за користування кредитом 1229,20 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором 11445,98 грн.,\~ а також штрафи відповідно до п. 2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф ( фіксована частина); 780,40 грн. - штраф ( процентна складова), розрахунок якої додається ( а.с. 5-6 ). Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до положень статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі статтею 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такий правовий висновок зроблено Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-2003цс15. Отже, законодавством не передбачено подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином, виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення вимог щодо стягнення заборгованості за кредитним договором. У задоволенні вимог про стягнення заборгованості за пенею 11445,98 грн., суд вважає за необхідне, відмовити, в звязку із забороною подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв'язку з тим, що позовні вимоги майнового характеру задоволено частково, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір майнового характеру виходячи з такого розрахунку. Загальна сума задоволених вимог позивача складає в розмірі 5 442,39 грн., тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 567,82 грн. (5 442,39 грн. х 100 % : 16888,37 грн. х 1 762 грн.).

Outcome: partial