Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-10 00:00:00

01 квітня 2019 року [PERSON] в особі свого представника звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила позбавити [PERSON] права користування будинком, посилаючись на наступне. Їй на праві приватної власності належить житловий будинок по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії ННК 265974 від 14.09.2018 р. Крім неї, в будинку зареєстрований [PERSON] , її колишній чоловік, який з початку 2016 року не проживає за вказаною адресою, шлюб між ними розірвано 14.04.2017 р. Більше трьох років відповідач не мешкає в будинку, реєстрація відповідача у її будинку пору- шує її право власника, а саме, право розпоряджатись майном на свій розсуд (право продати, пода- рувати, заставити будинок та інше). Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був належним чином повідом- лений, відзиву на позов не подав. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження, у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами з ухваленням заочного рішення на під- ставі положень ст.ст.280-282 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників спра- ви чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за ві- дсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального тех- нічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Згідно копії паспорту серії [NUMBER] (а.с.3), [PERSON] народилася [INFO] у м. Татарбунари Одеської області, місце проживання зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Право власності позивача на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за зако- ном, посвідченим приватним нотаріусом Татарбунарського районного нотаріального округу Оде- ської області 14.09.2018 р. (а.с.5). Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.6) Татарбунарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управ- ління юстиції в Одеській області 14.04.2017 р. складено актовий запис № 5 про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] З копії домової книги для реєстрації громадян (а.с.7-18) вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Комісією виконкому Татарбунарської міської ради Одеської області встановлено, що [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] , про що ск- ладено акт від 13.03.2019 р. (а.с.19). Відповідно до ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в су- довому порядку. Як визначено ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користува- ння цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійс- нює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряд- ження своїм майном. В силу ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливі- сть порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про забо- рону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Як передбачено ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця прожи- вання в Україні", зняття реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі, в тому числі, остаточного рішення суду - про позбавлення права власності на житлове приміщен- ня або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або по- мерлою. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку по [ADDRESS] , а відповідач у справі, зареєстрований, але бі- льше трьох років не проживає у вказаному приміщенні. Реєстрація відповідача у будинку утворює перешкоди при здійсненні позивачем права користування, володіння, розпорядження житловим приміщенням. Вирішити це питання у не судовому порядку позивач не має можливості тому, що відповідач добровільно не знявся з реєстраційного обліку в зазначеному будинку та не бажає це робити самостійно. За таких обставин суд вважає можливим захистити права власника, усунувши перешкоди у користуванні [PERSON] належним їй на праві приватної власності зазначеним будинком шля- хом позбавлення відповідача права користуватися вказаним будинком. Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем в сумі 768 грн. 40 коп., відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved