Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що від зареєстрованого шлюбу із відповідачем, народився син [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, 29 січня 2008 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 06 квітня 2009 року з відповідача стягуються аліменти на утримання сина по 350 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що на даний час вказаний розмір аліментів є недостатнім для матеріального утримання сина, оскільки витрати на його утримання значно зросли, дитина стала вже шкільного віку і крім того важко хворіє. З березня 2013 року сина визнано інвалідом дитинства в з»язку із чим він потребує спеціального дієтичного харчування, постійного вживання ліків та періодичного санаторного лікування. Самій їй важко забезпечити нормальний рівень життя дитини, влаштуватися на постійну роботу змоги не має так як здійснює догляд за дитиною-інвалідом за що отримує від держави допомогу в розмірі 500 грн. Відповідач є фізично здоровою людиною, не має інших утриманців, тому спроможний сплачувати аліменти у значно більшому розмірі ніж встановлено раніше рішенням суду. Тому просить суд змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача, аліменти на утримання сина у розмірі по 2000 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття. У судове засідання позивачка не з»явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд до відома не поклав. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальної техніки не здійснюється. Проаналізувавши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого народився син [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER], 29 січня 2008 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 06 квітня 2009 року з [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина по 350 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Суд погоджується із позивачкою, що зазначений розмір аліментів є недостатнім для матеріального забезпечення дитини зі сторони батька. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2 ст.182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ст. 192 ч.1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодобатьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення . Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із того, що неповнолітня дитина сторін проживає окремо від батька і перебуває на утриманні матері. На час прийняття рішення про стягнення аліментів в розмірі по 350 грн. щомісячно на утримання дитини син сторін ще був дошкільного віку і встановлений розмір аліментів на той час був значно менший в порівнянні із даним часом, а зараз дитина вже навчається в школі, крім того важко хворіє і з березня 2013 року визнаний інвалідом дитинства з діагнозом доліхоколон, субкомпресорна форма, хронічний неспецифічний коліт, в зв»язку із чим потребує постійного спеціального дієтичного харчування, постійного вживання лактобактерій та інших ліків та щорічного курортного лікування. Виходячи із зазначеного та беручи до уваги, що відповідач є здоровим та працездатним чоловіком, відомостей про наявність в останнього інших неповнолітніх чи непрацездатних осіб немає, а неповнолітній син [PERSON] хворіє та потребує додаткових матеріальних витрат на харчування та лікування, суд вважає, що за даних обставин слід призначити більший розмір аліментів ніж визначений рішенням суду у 2009 році. На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст. 180, 181, 182, 184, 192 СК України,

Outcome: approved