Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

[PERSON] звернулась в міськрайсуд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини: [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку та доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення із дня подачі заяви до суду і до досягнення дочкою повноліття, посилаючись на те, що сторони зареєстрували шлюб 20 лютого 2007 року в с. Волчинець Окницького району Республіки Молдова примарії ком. Волчинець, актовий запис №4. Подружні відносини між сторонами не склалися і позивачка звернулась до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу. Добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дочки відповідач не бажає, хоча в змозі це робити. [PERSON] є пенсіонером, щомісячно отримує пенсію. Також він може працювати і надавати кошти на утримання дочки. Інших утриманців у відповідача немає. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, викладене в позовній заяві підтвердила і суду пояснила, що їй важко самій утримувати дочку, а вона потребує належного матеріального забезпечення. Відповідач [PERSON] не надає матеріальну допомогу у добровільному порядку, хоч має таку можливість, оскільки він отримує пенсію, тому має регулярний дохід. Просила визначити розмір аліментів з врахуванням потреб дитини та того, що відповідач є інвалідом 1 групи. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково і суду пояснив, що він пенсіонер, отримує пенсію та соціальну допомогу в розмірі 2600 грн., тому погоджується сплачувати аліменти з врахуванням того, що він також потребує догляду. Просив позов задовольнити частково. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Відповідно до ст. 180 СК України: "Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття ". З показань сторін вбачається, що вони мають спільну дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Відповідач [PERSON] в добровільному порядку кошти в на утримання дочки не надає. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України: «Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень». В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] отримує пенсію та соціальну допомогу в розмірі 2600 грн. на місяць. Розмір доходу отримуваного відповідачем позивачем не заперечується. Тому він може надавати матеріальну допомогу на утримання дочки. Разом з тим, суд бере до уваги, що відповідач є інвалідом 1 групи і також потребує догляду сторонніми особами. Згідно ч.1 ст. 182 СК України: "При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення". Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що для нормального матеріального забезпечення дочки та її розвитку слід стягувати з [PERSON] на її утримання щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.1.9 ст.5 ЗУ "Про судовий збір ": "Інваліди І та ІІ груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів І та ІІ груп звільняються від сплати судового збору", тому суму судового збору по справі необхідно віднесни на рахунок держави. На підставі п. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в частині стягнення розміру аліментів за один місяць.

Outcome: partial