Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

08.02.2021 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , та після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на: житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,2155 га, яка розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 5122086900:01:002:1681; земельну ділянку площею 1,8653 га, яка розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 5122086900:01:001:0859; земельну ділянку площею 1,865 га, яка розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 5122086900:01:001:0209; земельну ділянку площею 0,2145 га, яка розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 5122086900:01:002:1136. Свої вимоги позивач мотивує тим, що письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. № 984/02-14 від 03.12.2020 року, позивачу було повідомлено про те, що не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою просить справу розглянути за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить: - житловий будинок з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; - земельна ділянка загальною площею 2,0808 га, яка розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП «Вікторія», частка (пай) № [NUMBER] , [NUMBER], передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 075347, виданого 25.02.2005 року Ізмаїльською райдержадміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 01.05.521.00777, кадастрові номера земельних ділянок 5122086900:01:002:1681, 5122086900:01:001:0859. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 31.12.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області. Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Після смерті [PERSON] , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка загальною площею 2,0808 га, яка розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП «Вікторія», частка (пай) № [NUMBER] , [NUMBER], передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові номера земельних ділянок 5122086900:01:002:1681, 5122086900:01:001:0859. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до заповіту від 10.11.2014 року, посвідченого секретарем Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Кірвас І.Ю., зареєстрованого в реєстрі за № 477, [PERSON] заповів усе його майно нерухоме та рухоме, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі, все те, що на день смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право - [PERSON] , [INFO] . Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 49266437 від 28.09.2017 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, заповіт [PERSON] від 10.11.2014 року, зареєстрований за № 477, не змінювався та не скасовувався. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Встановлено, що дружина спадкодавця [PERSON] , [INFO] , на час відкриття спадщини була непрацездатною за віком, а отже незалежно від змісту заповіту, успадкувала половину частки, яка належала б їй у разі спадкування за законом. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Так, [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживали разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , тобто вважаються такими, що прийняли спадщину. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 12.03.2019 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Після смерті [PERSON] , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається з: - 1/8 частки житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; - 1/8 частки земельної ділянки загальною площею 2,0808 га, яка розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП «Вікторія», частка (пай) № [NUMBER] , [NUMBER], передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (яку вона прийняла після смерті свого чоловіка, але не оформила); - земельної ділянки загальною площею 2,0795 га, яка розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП «Вікторія», частка (пай) № [NUMBER] , [NUMBER], передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 075348, виданий 21.01.2005 року Ізмаїльською райдержадміністрацією, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 01.05.521.00289, кадастрові номера земельних ділянок 5122086900:01:001:0209, 5122086900:01:002:1136). Відповідно до заповіту від 11.11.2014 року, посвідченого секретарем Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Кірвас І.Ю., зареєстрованого в реєстрі за № 479, [PERSON] заповіла усе її майно нерухоме та рухоме, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі, все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право - [PERSON] , [INFO] . Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 61782735 від 23.09.2020 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, заповіт [PERSON] від 11.11.2014 року, зареєстрований за № 479, не змінювався та не скасовувався. Осіб, які мають право відповідно до вимог 1241 ЦК України, після померлої [INFO] [PERSON] , немає. Встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , тобто відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. № 984/02-14 від 03.12.2020 року, позивачу було повідомлено про те, що не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved