Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

У лютому 2016 року публічне акціонерне товариство "Акціонерний банк Експрес-Банк в особі Одеського регіонального відділення АБ "Екпрес-Банк" (надалі Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості в сумі 25163,66 грн. та судових витрат по справі. Обгрунтовуючи позовні вимоги банк вказував, що 04 вересня 2013 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір №116848/30/к2, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 17900 грн. строком на 24 місяці зі сплатою 23,7 відсотків річних з 04.09.2013 року по 04.09.2015 року. В порушення умов договору, відповідач взяті на себе зобов'язання по кредитному договору виконує неналежно, і станом на 09.02.2016 року заборгованість перед Банком склала 25163,66 грн., з них: заборгованість за простроченим кредитом 9978,99 грн., заборгованість за простроченими відсотками 5246,99 грн., пеня за простроченим кредитом - 3816,04 грн., пеня за простроченими відсотками - 1337,52 грн., інфляційні нарахування за простроченим кредитом - 2272,51 грн., інфляційні нарахування за простроченими відсотками - 722,51 грн., штраф за порушення умов договору - 1790 грн.. Посилаючись на викладенні обставини, позивач просив про задоволення позовних вимог. Представник позивача, в судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного рішення суду не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився двічі. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується розписками про вручення судових повісток. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки відповідача який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи в його відсутність, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За такиз обставин суд, вирішив ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядок, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обовязку виконання зобовязання та повинен сплатити суму боргу та процентів передбачених договором. Відповідно до ст.. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В порушення вимог цього Закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує. З матеріалів справи вбачається, що 04 вересня 2013 року між Банком та [PERSON] був укладений кредитний договір №116848/30/к2. За умовами вказаного договору відповідач отримав кредит в сумі 17900 грн. строком на 24 місяці зі сплатою 23,7 відсотків річних з 04.09.2013 року по 04.09.2015 року. Взяті зобов'язання відповідач по кредитному договору виконував неналежно, допустив заборгованість яка станом на 09.02.2016 року склала 25163,66 грн., з них: заборгованість за простроченим кредитом 9978,99 грн., заборгованість за простроченими відсотками 5246,99 грн., пеня за простроченим кредитом - 3816,04 грн., пеня за простроченими відсотками - 1337,52 грн., інфляційні нарахування за простроченим кредитом - 2272,51 грн., інфляційні нарахування за простроченими відсотками - 722,51 грн., штраф за порушення умов договору - 1790 грн.. Виходячи з положень ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, позивач надав достатньо доказів, що його права порушені невиконанням відповідачем умов кредитного договору. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved