Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

12.01.2021 року Черкаський міський центр зайнятості звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення коштів у сумі 22962,20 грн. та судового збору у розмірі 2102,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.08.2020 [PERSON] звернувся до Черкаського міського центру зайнятості по питанню сприяння у працевлаштуванні. Наказом Черкаського міського центру зайнятості № НТ200810 від 10.08.2020 [PERSON] на підставі поданої заяви було надано статус безробітного з 10.08.2020 року у відповідності до ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» та з того ж дня йому було призначено виплату допомоги по безробіттю у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». В подальшому до Черкаського міського центру зайнятості надійшла інформація від МФУ про те, що [PERSON] в період перебування на обліку в Черкаському міському центрі зайнятості отримує дохід від Управління Пенсійного фонду у м. Черкасах за ознакою 303 з назвою «Пенсія за вислугу років» з датою початку виплати з 01.09.2005 року. За результатами обробки отриманих даних Черкаським міським центром зайнятості було складено Акт перевірки достовірності даних безробітних, розслідування страхових випадків № 667/1 від 29.10.2020 року, яким було встановлено, що [PERSON] на момент отримання статусу безробітного та в період подальшого перебування на обліку в Черкаському міському центрі зайнятості в статусі безробітного, приховав факт отримання пенсії за вислугою років. Наказом Черкаського міського центру зайнятості № НТ 201111 від 11.11.2020 було припинено реєстрацію як безробітного [PERSON] , та припинено виплату допомоги по безробіттю, в зв`язку з її призначенням на підставі документів, що містять неправдиві відомості. Таким чином, [PERSON] не мав права на отримання статусу безробітного, а відповідно і на отримання допомоги по безробіттю, а допомога по безробіттю отримана з 10.08.2020 по 11.11.2020 в сумі 22962,20 грн. є незаконно отриманою сумою. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.02.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 22.02.2021 відповідачем скерований до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відмовити Черкаському міському центру зайнятості в задоволенні позову. Зазначено, що на час звернення до позивача про надання статусу безробітного, він не отримував пенсію за вислугу років, а отримував пенсію по інвалідності як інвалід 2 групи. Відповідна довідка ним була надана позивачу при зверненні про надання статусу безробітного. Ніякої інформації про себе він позивача не приховував і про свій статус пенсіонера по інвалідності позивача повідомив. Посилання в позові на те, що він надав позивачу недостовірні дані не відповідає дійсності і ніякими доказами не підтверджується. Вказав, що ним були надані всі документи, які забажав Центр зайнятості. Виплачена допомога по безробіттю була проведена позивачем добровільно на підставі прийнятного позивачем рішення про це. Як вбачається з позовної заяви рахункова помилка відсутня. 25.02.2021 позивачем скерована до суду відповідь на відзив, у якій зазначено, що правові підстави пред`явленого Черкаським міським центром зайнятості позову регулюються спеціальними законодавчими актами, а саме Законами України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Відповідальність за подання інформації спрямованої на отримання статусу безробітного та отримання допомоги по безробіттю покладається саме на заявника, тобто на [PERSON] . Крім того, у своєму відзиві [PERSON] навіть не заперечує того факту, що він має право на пенсію на пільгових умовах, а саме на пенсію за вислугу років з 01.09.2005 року, а додана до відзиву довідка ПФУ надає лише інформацію про вид отриманої пенсії станом на 15.02.2021 року. Також згідно довідки до акту огляду МСЕК, що була подана [PERSON] до Черкаського міського центру зайнятості, останньому визначено 2 групу інвалідності з 30.03.2015 року, а згідно довідки ПФУ [PERSON] є отримувачем пенсії по інвалідності лише з 05.09.2019 року, а відповідно [PERSON] свідомо змінював види свого пенсійного забезпечення та умисно не повідомив Черкаський міський центр зайнятості про наявність у нього права на пенсію на пільгових умовах, а саме пенсії за вислугу років з 01.09.2005 року. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві. Зазначив, що жодної інформації від позивача не приховував, та надав всі документи, які вимагав від нього Черкаський міський центр зайнятості. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, в результаті повного, всебічного та обґрунтованого дослідження доказів, вважає наступне. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду із захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», допомога по безробіттю є видом забезпечення за цим Законом. Судом встановлено, що 10 серпня 2020 року [PERSON] звернувся до Черкаського міського центру зайнятості по питанню сприяння у працевлаштуванні. Наказом Черкаського міського центру зайнятості № HT 200810 від 10.08.2020 року [PERSON] на підставі поданої заяви було надано статус безробітного з 10.08.2020 року у відповідності до ст. 43 ЗУ «Про зайнятість населення». Наказом Черкаського міського центру зайнятості № HT 200810 від 10.08.2020 року [PERSON] було призначено виплату допомоги по безробіттю у відповідності до ч. 1,3,4 ст. 22 ч.1 ст. 23 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Відповідно до Акту перевірки достовірності даних безробітних № 667/1 від 29.10.2020 року було встановлено, що [PERSON] не повідомив про факт отримання права на пенсію за вислугою років з 01.09.2005 року. Згідно зі ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» статус безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Згідно з ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі досягнення особою встановленого ст.. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійного віку або призначення пенсії на пільгових умовах, або за вислугу років. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування на випадок безробіття» виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення чи отримання права на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, пенсії за вислугу років або досягнення особою встановленого законом пенсійного віку. Як вбачається з довідки № 639 від 15.02.2021, виданої ГУ ПФУ в Черкаській області, [PERSON] , [INFO] , перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області (сервісний центр в м. Черкасах) і отримує пенсію по інвалідності (друга група) з 05.09.2019 року згідно Закону України «Про прокуратуру». Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Таким чином, на момент призначення виплати допомоги по безробіттю [PERSON] отримував пенсію по інвалідності та мав право на пенсію за вислугою років згідно Закону України «Про прокуратуру» з 01.09.2005 року, а тому не мав права на отримання статусу безробітного. Наказом Черкаського міського центру зайнятості від 11.11.2020 року № НТ 201111 реєстрацію як безробітного та виплату допомоги по безробіттю [PERSON] було припинено у зв`язку з встановленням факту подання особою недостовірних даних, відповідності до п. 8, ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п. 8 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення». Згідно ч. 3 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. 11.11.2020 року Черкаським міським центром зайнятості було видано наказ № 230 «Про повернення коштів», згідно якого [PERSON] було зобов`язано повернути кошти протягом 15 днів після отримання копій даного наказу, виплачених йому, як допомога по безробіттю в сумі 22962,20 грн. В добровільному порядку вказана сума відповідачем не повернута. Враховуючи викладене, виходячи із основних принципів цивільного процесу, зокрема, змагальності і диспозитивності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, до стягнення з відповідача в примусовому порядку підлягає нарахована та виплачена допомога по безробіттю за період з 10.08.2020 року по 11.11.2020 року в сумі 22962,20 грн. Відповідно до ч.ч.1,2,6 ст. 141 ЦПК України, яка регулює розподіл судових витрат між сторонами, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з роз`ясненнями, наданими Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 35 постанови № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати», якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. Тобто, суд має виходити з того, що частина 6 статті 141 ЦПК України регулює не тільки випадок компенсації судових витрат за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, коли обидві сторони звільнені від їх сплати, а й випадок коли одна сторона сплатила судовий збір і виграла справу, а друга сторона звільнена від сплати судового збору. Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2018 року № 155 внесено зміни до постанови № 590 "Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави" (далі - Постанова) та встановлено нові розміри компенсації. Згідно з п. 2, 4 Постанови компенсація судових витрат у цивільних та адміністративних справах здійснюється за рахунок і в межах бюджетних асигнувань судів, якими винесено відповідне рішення. Якщо обидві сторони у цивільній або адміністративній справі звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави в їх фактичному розмірі, але не більше граничних розмірів компенсації таких витрат. На момент звернення до суду Черкаським міським центром зайнятості сплачена сума судового збору в розмірі 2102,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 4148 від 21.12.2020 року. Оскільки [PERSON] є інвалідом 2 групи, та відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, сплачений судовий збір в розмірі 2102,00 грн. слід компенсувати позивачу за рахунок держави у порядку, встановленому законом.

Outcome: approved