Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

05.04.2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між [PERSON] та [PERSON] від імені і в інтересах якого діяв [PERSON] на підставі довіреності посвідченої приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу 04.12.2007 року за реєстровим № 4636, 28.12.2015 року було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу марки DAEWOO, модель SENS 1.3, номер шасі (кузова, рама) Y6DT1311040181085, рік випуску 2003 рік, реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідач [PERSON], діючи на підставі довіреності від [PERSON], власноручно склав розписку про отримання від неї грошей в сумі 1500 доларів США за вищезазначений автомобіль. Вона отримала транспортний засіб та ключі від нього і почала використовувати згідно цільового призначення. Позивач бажала посвідчити договір купівлі-продажу нотаріально, для того, щоб можна було автомобіль зареєструвати на її імя, оскільки відповідно до п.8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, який був затверджений Постановою КМУ від 07.09.1998 року № 1388. Довіреність [PERSON] на імя [PERSON] надавала право останньому продати автомобіль та підписати необхідні документи. Вони з відповідачем [PERSON] домовились посвідчити договір нотаріально. Однак відповідач так цього і не зробив, пославшись на свою постійну зайнятість. Позивач вважає себе власником автомобіля марки DAEWOO, модель SENS 1.3, номер шасі (кузова, рама) Y6DT1311040181085, рік випуску 2003 рік, реєстраційний номер [NUMBER], тому бажає в повній мірі реалізувати права як власника майна надані їй законодавством. Просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки DAEWOO, модель SENS 1.3, номер шасі (кузова, рама) Y6DT1311040181085, рік випуску 2003 рік, реєстраційний номер [NUMBER], укладений 28.12.2015 року між Іванюк Н,С. та [PERSON], від імені і в інтересах якого діяв [PERSON]; визнати за [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], право власності на автомобіль марки DAEWOO, модель SENS 1.3, номер шасі (кузова, рама) Y6DT1311040181085, рік випуску 2003 рік, реєстраційний номер [NUMBER]; зняти арешт з автомобіля марки DAEWOO, модель SENS 1.3, номер шасі (кузова, рама) Y6DT1311040181085, рік випуску 2003 рік, реєстраційний номер [NUMBER], накладений [PERSON] ВДВС м. Херсон, стягнути з відповідача понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору. Позивач та його представник [PERSON] в судове засідання, не зявився, але представник позивача надав заяву (вхід. 37196 від 29.08.2016 року), в якій зазначив, що на позовних вимогах наполягає та просить суд їх задовольнити. У звязку з неявкою відповідача, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Представник третьої особи [PERSON] ВДВС м. Херсон, не зявився, з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Суд, у звязку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи та прийняття по справі заочного рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши зібрані в справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що 28.12.2015 року між [PERSON] та [PERSON] від імені і в інтересах якого діяв [PERSON] на підставі довіреності посвідченої приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу 04.12.2007 року за реєстровим № 4636 (а.с.12), було укладено договір купівлі-продажу (а.с. 37) транспортного засобу марки DAEWOO, модель SENS 1.3, номер шасі (кузова, рама) Y6DT1311040181085, рік випуску 2003 рік, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.14). Відповідно до розписки (а.с.13) [PERSON] передала [PERSON], який діяв на підставі довіреності посвідченої приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу 04.12.2007 року за реєстровим № 4636 в інтересах [PERSON], грошові кошти в розмірі 1500 доларів США за автомобіль марки DAEWOO, модель SENS 1.3, номер шасі (кузова, рама) Y6DT1311040181085, рік випуску 2003 рік, реєстраційний номер [NUMBER]. Чинне законодавство не встановлює вимоги про нотаріальне посвідчення чи державну реєстрацію договору купівлі-продажу автомобіля, укладеного між двома фізичними особами. ДАІ (МРЕО) не здійснює реєстрацію права власності, а лише ставить на облік транспортний засіб. Відповідно до ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно, не з`єднане з конкретними вимогами про повернення майна. Позов про визнання права власності спрямований на усунення перешкод у здійсненні власником (чи титульним власником) свого права і виключення домагань на приналежне власнику майно за допомогою підтвердження в судовому порядку факту приналежності йому спірного майна на праві власності. Перехід права власності на автомобіль за договором купівлі-продажу відбувається у момент передачі автомобіля, якщо сторонами договору не передбачено інший порядок переходу права власності. З урахуванням зазначеного, суд вважає, що позивач набув, а відповідач втратив право власності на транспортний засіб. В силу ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, які не заборонені законом. Право власності є виниклим правомірно в разі, коли інше прямо не передбачено законом або незаконність набування права власності не встановлена судом. За договором купівлі - продажу (ст. 655 ЦК України) одна сторона передає у власність іншої сторони майно, а покупець приймає майно і зобовязується сплатити за нього визначену грошеву суму. В судовому засіданні встановлено, що з грудня 2015 року позивач відкрито володіє цім майном, користується ним, доглядає його; відповідач долею автомобіля не цікавиться, що, у свою чергу, підтверджує, що між сторонами фактично був укладений платний договір купівлі-продажу майна на виконання якого одним - передані гроші в рахунок вартості автомобіля та прийняте майно, другим - прийняті гроші та передано майно з документами. Відсутність державної реєстрації спірного автомобіля в органах ДАІ не позбавляє права нового власника на звернення до суду з позовом про захист порушених прав та визнання за собою права власності на набуте майно. Як вбачається з наданих документів, позивач відкрито володіє та користується набутим майном, витрачав кошті на його утримання; вимог щодо незаконності набуття автомобіля його власником не висунуте. Позивачем в своїй позовній заяві зазначено, що на теперішній час автомобіль було вилучено на підставі постанови про арешт та розшук майна боржника [PERSON] ВДВС м. Херсон по ВП № 30521873 від 15.12.2011 року, що перешкоджає йому користуватися автомобілем, а в подальшому вона збиралася зняти його з обліку та зареєструвати на себе, тому це порушує її права як власника. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Як вбачається з листа [PERSON] районного ВДВС м. Херсон від 20.07.2016 року № 35769, станом на 27.07.2016 року на виконанні у відділі не перебуває виконавчий лист № 2-7260, виданий 17.03.2011 року про стягнення з [PERSON] на користь ВТБ Банк боргу в сумі 24207,66 грн. та перевірити архівні виконавчі провадження та журнали вхідної кореспонденції за 2013 рік неможливо, оскільки вони знищені у відповідності до Порядку роботи з документами в органах ДВС. Як вбачається з довідки з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень 23.12.2013 року [PERSON] районним відділом ДВС м. Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, виконавчий документ було повернено стягувачу. Таким чином, державним виконавцем, виконавчий документ був повернений, але накладений арешт зі спірного автомобіля знятий не був, тобто державним виконавцем не було виконано норми чинного законодавства. У ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно із ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Згідно із ч. 5 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", у незавершеному виконавчому провадженні арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право приватної власності заявника, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному об'ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позов є законним і обґрунтованим, в звязку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved