Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

04 грудня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до Кодимського районного суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в сумі 150500 грн., що еквівалентно 10000 дол.США, та моральної шкоди в розмірі 10000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] свій позов підтримав та пояснив, що 15 квітня 2014 року він позичив відповідачу [PERSON] 10000 доларів США, які відповідач зобов'язався повернути до 15 жовтня 2014 року. Позику відповідач отримав у повному обсязі, що підтверджується наданою ним розпискою від 15 квітня 2014 року, однак у встановлений строк борг відповідач не повернув. Зазначив, що неодноразово звертався до відповідача з вимогою про повернення боргу, але до цього часу відповідач борг не повернув. У зв'язку з цим просив свій позов задовольнити та стягнути з відповідача суму позики, яка еквівалентна 150500 грн., а також 10000 грн. моральної шкоди та 1605,00 грн. судового збору. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі та підтвердив факт укладення з позивачем договору позики від 15 квітня 2014 року, відповідно до якого він отримав в борг суму, яка еквівалентна 10000 доларів США, які він зобов'язався повернути в строк до 15 жовтня 2014 року. Однак, отриманий борг своєчасно не повернув через значне погіршення свого матеріального становища. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані ними письмові докази, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема із договорів (правочинів). Судом встановлено, що 15 квітня 2014 року позивач [PERSON] надав відповідачеві [PERSON] грошову позику в сумі, що еквівалентна 10000 доларів США, які відповідач прийняв та зобов'язався повернути не пізніше 15 жовтня 2014 року, про що сторони у простій письмовій формі уклали договір позики у формі розписки. Отже, відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України між сторонами внаслідок укладення правочину (позики) виникли відповідні цивільні права та обов'язки. Згідно із ст.1046 та 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, або інший документ, який посвідчує передання його позикодавцем визначеної грошової суми. У відповідності зі ст.ст.509 та 1049 ЦК України в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Між тим, відповідач у справі взяті на себе зобов'язання за договором позики від 15 квітня 2014 року належним чином та у встановлений сторонами строк не виконав, зокрема в строк до 15 жовтня 2014 року борг позивачеві не повернув. Відтак, заявлений позивачем позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, у зв'язку з чим стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає сума боргу у розмірі 150500 грн., що еквівалентно 10000 дол.США. Окрім цього, задоволенню підлягають і вимоги позивача про стягнення з відповідача завданої йому моральної шкоди, оскільки внаслідок невиконання відповідачем взятого на себе зобов'язання за договором позики, позивачеві [PERSON] спричинено моральні страждання та переживання, він був позбавлений можливості вільно розпоряджатись належними йому грошовими коштами, застосовував заходи щодо повернення боргу, в т.ч. і в судовому порядку. Відтак, з огляду на повне визнання відповідачем [PERSON] позову, в т.ч. і в частині стягнення моральної шкоди, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 10000 грн. в якості відшкодування завданої йому моральної шкоди. Окрім цього, відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, до яких ст.79 ЦПК відносить судовий збір, а тому стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає 1605,00 грн. сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору (квитанція №04122014120157 від 04 грудня 2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк"). Отже, стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає 150500 грн. боргу за договором позики від 15 квітня 2014 року (еквівалент 10000 дол.США), 10000 грн. в якості відшкодування завданої моральної шкоди та 1605 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved