Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду та, посилаючись на втрату правовстановлюючого документа, просив визнати за ним право власності на земельні ділянки загальною площею 3,48 га, з яких 0,35 га - пасовища (кадастровий номер 7421483600:02:001:4442), 2,62 га - рілля (кадастровий номер 7421483600:02:001:0442), 0,51 га - сіножать (7421483600:02:001:2442), загальне цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, з місцем розташування на території Деревинської сільської ради, Городнянського району, Чернігівської області. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, оскільки із змінами в законодавстві, за відсутності оригіналу державного акту, його права не визнаються іншими учасниками цивільного обігу. Представник відповідача визнав позовні вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають судовому захисту. Представник третьої особи - відділу Держземагенства у Городнянському районі, Чернігівської області, надавши інформацію про предмет спору у судове засідання не з'явився. Його неявка не перешкоджає розгляду позову по суті. Представник Реєстраційної служби Городнянського районного управління юстиції, Чернігівської області вказав, що за відсутності у позивача документів згідно їх переліку, вказаного в Законі України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" реєстратор невправі видати позивачу свідоцтво про право власності. Суд, дослідивши усі наявні матеріали справи, встановивши наявність обставин, якими обґрунтовуються вимоги, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовані ці правовідносини, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що згідно розпорядження Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області за № 110 від 14.04.2004 року позивачу передано у приватну власність земельні ділянки, про які він вказує в позові, для ведення особистого господарства. В обмін на сертифікат на право на земельну частку пай, оформлено державний акт, оригінал якого в подальшому був втрачений позивачем, про що він опублікував відповідне оголошення в газеті (а.с. 19-24,79). Відповідно до статті 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Із запровадженням з 01 січня 2013 року нової системи державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державні акти на право власності на землю не видаються. Натомість документом, що посвідчує право власності, є свідоцтво про право власності на нерухоме майно, яке видає державний реєстратор відповідно до вимог статті 9 вищевказаного Закону. В той же час, за загальним правилом, у разі втрати або зіпсування документа лише суб'єкт, що видавав такий документ, може видати його дублікат. Єдиною підставою, за наявності якої видача дубліката документа не може бути здійснена суб'єктом, який видав такий документ, це ліквідація (припинення діяльності) такого суб'єкта. У такому випадку видача дубліката документа здійснюється правонаступником відповідного суб'єкта або архівною установою (якщо передбачається передача документів до архіву). За відсутності оригіналу документа в архіві відповідної установи, права власника можуть бути захищені в судовому порядку. Без оригіналу такого документа або хоча б його нотаріально завіреної копії розпорядитися землею неможливо. З огляду на вказане позивачем доведено, що його права в порядку, передбаченому ст.392 ЦК України підлягають судовому захисту. Згідно з частиною десятою статті 79-1 Земельного кодексу України державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Дослідженням технічної документації встановлено, що в державному земельному кадастрі тим ділянкам, які передавались позивачу присвоєні кадастрові номери: 7421483600:02:001:4442; 7421483600:02:001:0442; 7421483600:02:001:2442. Таким чином, передача позивачу таких ділянок у власність підтверджується належними доказами, а втрата правовстановлюючого документа та неможливість отримати його дублікат є підставою для судового рішення про підтвердження його права власності

Outcome: approved