Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

11 листопада 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, про стягнення аліментів на своє утримання у зв'язку із доглядом за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування своїх вимог, зазначила, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 22 жовтня 2011 року. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини вони припинили з вересня 2012 року. Позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. В добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги не надає, хоч працює без оформлення по трудовій книжці, має постійний заробіток. Дитина мешкає разом з нею, та знаходиться на її утриманні. Просить стягувати з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісяця, та на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 500 грн. щомісячно. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Проти розгляду справи у заочному порядку не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоч був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не подавав. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки від відповідача не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, як то передбачає ст. 169 ЦПК України, з причин, які б могли бути визнані судом поважними, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд зі згоди позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів у відповідності до ст. 224-228 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 жовтня 2011 року(а.с.3). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає із позивачкою. Відповідач у свідоцтві про народження дитини записаний його батьком(а.с.4,7). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини не надає, хоча спроможний її надавати, оскільки працює, має постійний заробіток, має задовільний стан здоров'я, інших утриманців не має, будь-яких стягнень за виконавчими листами з нього не проводиться. Вказані обставини відповідачем не спростовані та підтверджуються матеріалами справи. У відповідності до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про міжнародне приватне право", особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є. У судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачка є громадянкою України, а відповідач громадянином Російської Федерації.(а.с.8-10). Зареєстроване місце проживання позивачки: [ADDRESS]. За змістом ст. 66 ЗУ «Про міжнародне приватне право», права та обов'язки батьків і дітей визначаються особистим законом дитини або правом, яке має тісний зв'язок із відповідними відносинами і якщо воно є більш сприятливим для дитини. Згідно із ст.7 ЗУ «Про громадянство», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки мати дитини є громадянкою України, то особистим законом дитини є - право України. У зв'язку з цим, при вирішенні справи слід застосувати норми українського законодавства. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно вимог ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги, обставини, що мають значення, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ст. 184 СК України, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи той факт, що відповідач працює, має постійний заробіток, однак можливість з'ясувати його щомісячний заробіток відсутня, утриманців не має, не є інвалідом, а дитина [PERSON] власних доходів не має, має задовільний стан здоров'я, суд приходить до висновку, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу у твердій грошовій сумі 1000 грн. 00 коп. на утримання дитини, а тому позовні вимоги в цій частині обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі ст. 191 СК України, аліменти на утримання дитини з відповідача підлягають стягненню з моменту пред'явлення позову до суду, тобто з 17 вересня 2014 року. Приписами ст. 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка -батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що малолітня дитина [PERSON], [INFO], якому не виповнилось трьох років, мешкає разом із позивачкою, знаходиться на її вихованні та утриманні, яка не працює, у зв'язку з доглядом за малолітньою дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини. Наведені обставини відповідачем не спростовані та підтверджуються матеріалами справи. При визначені розміру аліментів, суд виходив з положень ст.ст.80 СК України, відповідно до яких, при наявності вагомих обставин, суд виходячи з розумності та справедливості встановлює розмір аліментів, які стягується з відповідача. Отже, врахувавши стан здоров'я відповідача, матеріальне становище платника аліментів, відсутність у відповідача інших утриманців, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини [PERSON] по догляду за дитиною, до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі у твердій грошовій сумі у розмірі по 500 грн. щомісячно. На підставі ч.1 ст. 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, тобто аліменти на утримання дружини підлягають стягненню з [PERSON] з 11 листопада 2014 року. У відповідності до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, то він стягується з відповідача в дохід держави, враховуючи зазначене необхідно стягнути на користь держави з [PERSON] судовий збір у розмірі 243 грн. 60. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved