Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Київ" (далі - відповідач) про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. Позовні вимоги, розмір яких було збільшено під час розгляду справи, позивач обґрунтовує тим, що її незаконно було звільнено з посади заступника головного бухгалтера згідно п.1 ст. 40 КЗпП України, а саме, без запропонування їй переводу на іншу роботу та отримання від неї відмови, без надання переважного права їй залишитись на роботі при скороченні чисельності, бо вона має більш високу кваліфікацію та як працівнику з тривалим безперервним стажем роботи. В серпні поточного року позивачу стало відомо про те, що в банку існує вакансія - начальника відділу аудиторських перевірок ПАТ «АКБ «Київ», але на вказану посаду прийняли іншу особу, яка ніколи в банку не працювала. Тому позивач просила суд поновити її на роботі в Публічному акціонерному товаристві «Акціонерний комерційний банк «Київ» на посаду заступника головного бухгалтера; наказ голови правління ПАТ «АКБ «Київ» Тююнника О.А. від 15.09.2014 року №201-к про звільнення [PERSON], заступника головного бухгалтера, з роботи 15.09.2014 року, у зв'язку зі скороченням штату працівників ПАТ «АКБ «Київ», п.1 ст. 40 КЗпП України, визнати незаконним та скасувати; стягнути з ПАТ «АКБ «Київ» на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу - з 15.09.2014 року по теперішній час у сумі 49626,55 грн. та судові витрати, що пов'язані з оплатою правової допомоги адвокатом, у сумі 2467,80 грн. Позивач, представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що звільнення позивача відбулось з дотриманням вимог чинного законодавства, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що наказами відповідача 10.09.2009 року позивача було призначено на посаду керівника служби внутрішнього аудиту - головного аудитора, 24.09.2010 року переведено на посаду заступника головного бухгалтера, тимчасово, а з 20.05.2013 року постійно. 01.04.2014 року на засіданні правління ПАТ «АКБ «Київ» було розглянуто питання про зміни в організаційній структурі та скорочення штату Банку з огляду на складне загальне фінансове становище в Україні та на виконання вимог Міністерства фінансів України, з метою подальшої оптимізації організаційної структури та штатного розпису Банку і зменшення, таким чином, на утримання персоналу, було вирішено, окрім інших, скасувати також і посаду заступника головного бухгалтера. Трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників (п.1 ст. 40 КЗпП України). Про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Водночас власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про наступне вивільнення працівника із зазначенням його професії, спеціальності, кваліфікації та розміру оплати праці (ч.ч.1-3 ст. 49-2 КЗпП України). 01.07.2014 року позивачу було вручено попередження, в якому зазначено, що згідно з рішенням Правління Банку від 01.04.2014 року, протокол №15, посада заступника бухгалтера, яку займає позивач, підлягає скасуванню в зв'язку зі скороченням штату Банку. В зв'язку з відсутністю вакантних посад, згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України позивач буде звільнена через два місяці з дня попередження. Також роз'ясненої, що протягом цього строку позивач може звільнитись з роботи за власним бажанням чи за переведенням в інше підприємство, установу, організацію, або достроково за скороченням штату за згодою позивача. 15.09.2014 року відповідачем видано наказ №201-к про звільнення позивача, заступника головного бухгалтера, з роботи 15.09.2014 року, у зв'язку зі скороченням штату працівників ПАТ «АКБ «Київ», п. 1 ст. 40 КЗпП України. Також 15.09.2014 року позивач була ознайомлена з наказом про звільнення, проведеним розрахунком при звільненні та отримала трудову книжку. Згідно довідки №26-01-20/26 від 24.11.2014 року, наданої відповідачем, в штатному розписі ПАТ «АКБ «Київ» станом на 01.01.2014 року і в подальшому включно до надання цієї довідки посади «начальник аудиту та перевірок ПАТ «АКБ «Київ» не було і немає. В штатному розписі Банку є підрозділ «Служба внутрішнього аудиту», структурним підрозділом якої є «відділ аудиторських перевірок», у складі якого є посада «начальник відділу», яку з 06.07.2010 року по дату надання цієї довідки займає [PERSON] (дівоче прізвище «[PERSON]») згідно наказу №365-к від 06.07.2010 року. Згідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (ч.1 ст. 88 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що звільнення відповідача відбулось у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог

Outcome: dismissed