overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивачка [PERSON]. звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 03 листопада 1990 року в Колиндянській сільській раді, Чортківського району Тернопільської області актовий запис № 11. Від шлюбу є одна неповнолітня дитина: дочка [PERSON], [INFO]. На протязі шести останніх місяців не підтримують подружніх відносин і не проживають. Сварки, скандали привели до розпаду сім'ї. Відповідач проявив подружню невірність. Позивачка [PERSON] позов підтримує, миритися не бажає, суду пояснила, що шлюб уклали 03 листопада 1990 року в Колиндянській сільській раді, Чортківського району Тернопільської області актовий запис № 11. Від шлюбу є одна неповнолітня дитина: дочка [PERSON], [INFO]. На протязі шести останніх місяці вони не підтримують подружніх відносин, спільно не проживають. Сім'я фактично розпалась, існує тільки формально. Відповідач проявив подружню невірність і вона не має наміру йому прощати. Просить позов задовольнити. Дитину залишити проживати з нею. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився повторно, про причини неявки суд не повідомив, про день слухання справи повідомлений належним чином через засоби масової інформації. Вислухавши позивачку, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони уклали шлюб 03 листопада 1990 року в Колиндянській сільській раді, Чортківського району Тернопільської області актовий запис № 11. Від шлюбу є одна неповнолітня дитина: дочка [PERSON], [INFO]. На протязі шести останніх місяців не підтримують подружніх відносин і не проживають. Сварки, скандали привели до розпаду сім'ї. Відповідач проявив подружню невірність. Сім`я фактично розпалася та існує лише формально. Позивачка настоює на розлученні. Дитину залишити проживати з матір'ю. Прізвище позивачці залишити "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 18 квітня 2015 року в відділі ДРАЦСу реєстраційної служби Чортківського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №68. У шлюбі в них дітей немає. Подружнє життя не склалось, подружніх відносин не підтримують,спільно не проживають, відповідач зловживає спиртними напоями. Сварки, скандали, непорозуміння в сім»ї привели до її розпаду, сім»я фактично розпалась, тому звернулась до суду. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з"явилась, повідомила суд письмово позов підтримує, миритися не бажає. Просить позов задовольнити. Прізвище залишити їй "Білінська". Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, про причини неявки суд не повідомив, про день слухання справи повідомлений належним чином згідно СМС-повідомлення. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Кіндрат) Х.С. уклали шлюб 18 квітня 2015 року в відділі в відділі ДРАЦСу реєстраційної служби Чортківського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №68. У шлюбі в них дітей немає. Подружнє життя не склалось, подружніх відносин не підтримують, спільно не проживають, відповідач зловживає спиртними напоями. Сварки, скандали,. непорозуміння в сім»ї привели до її розпаду, сім»я фактично розпалась та існує лише формально. Позивачка настоює на розлученні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 06 серпня 2006 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Дунаєвецького районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 161. Від спільного проживання є син [PERSON], [INFO], який проживає з нею. На протязі останніх двох років сімейне життя було складним і напруженим з вини відповідача, який зловживав спиртними напоями, часто влаштовував сварки без приводу або з незначного приводу, вихованням сина та веденням домашнього господарства не займався, про матеріальне забезпечення сім"ї не дбав. Неодноразово припиняли сімейно-шлюбні відносини на тривалий час. В травні 2013 року припинили сімейно-шлюбні відносини, вважає, що сім'я розпалась остаточно і подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, а тому звертається до суду. Справу просить розглянути у її відсутності, шлюб розірвати та замінити прізвище на дошлюбне. Відповідач в поданій заяві не заперечує проти розірвання шлюбу, також просить справу розглянути у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення на підставі ст.ст. 110,112 СК України, а розгляд справи проводиться в порядку ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони 06 серпня 2006 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Дунаєвецького районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 161, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від спільного проживання є син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Сторони в травні 2013 році припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, миритися не бажають, на розірванні шлюбу наполягають, примирення протягом наданого терміну не відбулось, ознак налагодження шлюбних стосунків немає. Сім'я розпалася, що підтвердили в поданих заявах. Подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу дійсно суперечить інтересам сторін, що має істотне значення і вимоги позову є обґрунтовані, а тому задовольняє позов частково, а що стосується вимог [PERSON] про зміну приізвища на дошлюбне [PERSON], то зазаначене питання не є компетенцією суду, а вирішується відповідними органами РАЦС при державний реєстрації розірвання шлюбу відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", то в цій частині позову суд відмовляє.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 14 липня 2012 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дунаєвецького районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 64. Від спільного проживання є син [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. В останній рік спільного проживання жили погано, в сім"ї часто виникали спори з різного приводу, не було поступок та взаєморозуміння, через постійні конфлікти та суперечки спільне життя стало неможливим. Вважає, що сім'я розпалась остаточно і подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, оскільки в жовтні 2014 року шлюбні стосунки фактично припинені, а тому звертається до суду. Справу просить розглянути у її відсутності, позов задовольнити. Відповідач в поданій заяві не заперечує проти розірвання шлюбу, також просить справу розглянути у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.ст. 110,112 СК України, а розгляд справи проводиться в порядку ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони 14 липня 2012 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дунаєвецького районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 64, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER]. Від спільного проживання є син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Сторони з жовтня 2014 року припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, миритися не бажають, на розірванні шлюбу наполягають, примирення протягом наданого терміну не відбулось, ознак налагодження шлюбних стосунків немає, сім'я розпалася, що підтвердили в поданих заявах. Подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу дійсно суперечить інтересам сторін, що має істотне значення і вимоги позову є обґрунтовані, а тому задовольняє позов. Що стосується вимог [PERSON] про зміну приізвища на дошлюбне [PERSON], то зазаначене питання не є компетенцією суду, а вирішується відповідними органами РАЦС при державний реєстрації розірвання шлюбу відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", то в цій частині позову суд відмовляє. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки сплачений нею судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 15 листопада 1992 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Миньковецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, актовий запис, № 11, однак разом не проживають. Спільне життя з відповідачем не склалося, в сім"ї часто виникали сварки, не було поступок та взаєморозуміння, так як не піклувались про створення нормальних сімейних стосунків, взаємоповагу один до одного, не дбали про збереження сім"ї. На даний час подружні стосунки не підтримують, шлюб існує лише формально, сімя розпалась остаточно, вважає, що подальше збереження шлюбу з відповідачем суперечить її інтересам, оскільки з 05 жовтня 2014 року проживає у фактичних шлюбних відносинах з другим чоловіком. Від спільного проживання дітей немає. Розірвати шлюб в добровільному порядку через органи РАЦС відповідач не бажає, а тому звертається до суду. Справу просить розглянути у її відсутності, позов задовольнити. Відповідач в поданій заяві не заперечує проти розірвання шлюбу, також просить справу розглянути у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.ст. 110,112 СК України, а розгляд справи проводиться в порядку ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони 15 листопада 1992 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Миньковецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, актовий запис, № 11, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від спільного проживання дітей немає. Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, миритися не бажають, на розірванні шлюбу наполягають, оскільки кожен має іншу сім"ю. Сімя розпалася, що підтвердили в поданих заявах. Подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу дійсно суперечить інтересам сторін, що має істотне значення і вимоги позову є обґрунтовані, а тому задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 24 березня 2004 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дунаєвецького районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 21. Від спільного проживання є двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], які проживають з нею та знаходиться на її утриманні. В період спільного проживання з відповідачем жили непогано, однак з квітня 2009 року в сім"ї часто почали виникали спори з різного приводу, не було поступок та взаєморозуміння, через постійні конфлікти та суперечки спільне життя стало неможливим. Вважає, що сім'я розпалась остаточно і подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, відповідач має іншу сім"ю, шлюбні стосунки фактично припинені, а тому звертається до суду. Справу просить розглянути у її відсутності, позов задовольнити. Відповідач в поданій заяві не заперечує проти розірвання шлюбу, також просить справу розглянути у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.ст. 110,112 СК України, а розгляд справи проводиться в порядку ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони 24 березня 2004 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дунаєвецького районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 21, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER]. Від спільного проживання є є двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей. Сторони в 2009 році припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, миритися не бажають, на розірванні шлюбу наполягають, відповідач має іншу сім"ю, аліментів не сплачує, ознак налагодження шлюбних стосунків немає, сім'я розпалася, що підтвердили в поданих заявах. Подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу дійсно суперечить інтересам сторін, що має істотне значення і вимоги позову є обґрунтовані, а тому задовольняє позов. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки сплачений нею судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, шлюб уклали 26 жовтня 2004 року у Заводській селищній раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 25. Від шлюбу є одна неповнолітня дитина дочка [PERSON], [INFO]. Сторони не підтримують подружніх відносин на протязі двох останніх років та спільно не проживають. Сварки, скандали,образи, непорозуміння привели до розпаду сім"ї. Позивачка [PERSON] позов підтримує, миритися не бажає, суду пояснила, що шлюб уклали 26 жовтня 2004 року у Заводській селищній раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 25. Від шлюбу є одна неповнолітня дитина дочка [PERSON], [INFO]. Подружніх відносин на протязі двох останніх років не підтримують та спільно не проживають. Сварки, скандали,образи, непорозуміння привели до розпаду сім"ї. Просить позов задовольнити. Дитину залишити проживати з батьком, оскільки в нього є умови для належного проживання її і вона фактично з ним проживає Відповідач [PERSON] позов визнає, миритися не бажає, сім'я фактично розпалась. Просить позов задовольнити. Дитина фактично з ним проживає і просить залишити з ним, оскільки в нього є належні умови. Вислухавши позивачку, відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Сторони уклали шлюб 26 жовтня 2004 року у Заводській селищній раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 25. Від шлюбу є одна неповнолітня дитина дочка [PERSON], [INFO]. Сторони не підтримують подружніх відносин на протязі двох останніх років та спільно не проживають. Сварки, скандали,образи, непорозуміння привели до розпаду сім"ї.Сім'я фактично розпалась, примирення не можливе. Сторони настоюють на розлученні. Дитину залишити проживати з батьком.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 02 жовтня 2009 року Залузькою сільською радою Дубровицького району Рівненської області, а/з №11. Крім того, просить малолітню дитину [PERSON], [INFO], залишити проживати разом з нею. Свої вимоги мотивує тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося, подружні стосунки між ними фактично припинені з липня 2012 року, спільного господарства не ведуть. Вважає, що шлюб слід розірвати, так як поновлення подружніх стосунків між ними неможливе. В судовому засідання позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача, суд відповідно до ст.224 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про одруження серії 1-ГЮ №051887 від 02.10.2009 року між сторонами зареєстрований шлюб. Сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків. Між ними втрачено любов та взаємоповагу. Сімя розпалася остаточно, зберегти її неможливо. За таких підстав, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], матір"ю вказано позивача. Дитина проживає з матір"ю, а тому позовна вимога залишити дитину [PERSON] проживати разом з матір"ю підлягає до задоволення. На підставі ст. ст. 105, 110, 112, 160, 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

Позивачка - [PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів з відповідача - [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], який на даний час перебуває на повному утриманні матері, в розмірі по 1000 гривень щомісячно на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. Позов мотивує тим, що з моменту одруження відповідач не надає коштів на утримання дочки, хоча є батьком дитини, працює, є здоровим та підробляє на тимчасових роботах. В судовому засіданні позивачка - [PERSON] вимоги своєї позовної заяви уточнила, просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі по 500 грн. щомісячно. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з"явився повторно, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача з винесенням заочного рішення. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши наявні у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до частково задоволення, виходячи з наступного : У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. З матеріалів справи вбачається, що сторони мають дитину, яка проживає разом з матір'ю та перебуває на її повному утриманні, що підтверджується довідкою МКП " ЖКУ" №5911 від 30.05.2011р. Як встановлено в судовому засіданні позивачка уточнила свої позовні вимоги та просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки в розмірі по 500 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Враховуючи вищенаведене, те що відповідач є здоровою та працездатною особовю, має нерегулярні заробітки, тому вважаю, що позовні вимоги є підставні та підлягають до частково задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Позивачка - [PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів з відповідача - [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], який на даний час перебуває на повному утриманні матері, в розмірі по 500 гривень щомісячно на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. Позов мотивує тим, 07.11.2006 року сторони по справі зареєстрували шлюб в міському відділі РАЦС Львівського міського управління юстиції. З моменту одруження відносини склалися нормальні, огднак з часом відповідач перестав надавати кошти на утримання сина, хоча є батьком дитини, не має постійного місця праці, є здоровим та підробляє на тимчасових роботах. В судове засідання позивачка - [PERSON] не з"явилася, надіслала на адресу суду заяву в якій вимоги своєї позовної заяви підтримала повністю та просить їх задоволити. Відповідач - [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що згідний сплачувати аліменти на утримання дитини. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши наявні у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного : У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. З матеріалів справи вбачається, що сторони мають дитину, яка проживає разом з матір'ю та перебуває на її повному утриманні, що підтверджується довідкою №3145 від 29.04.2014р. виданої МКП " ЖКУ". Відповідач - [PERSON] позовні вимоги визнав , вважає, що повинен надавати кошти на утримання свого неповнолітнього сина, в судовому засіданні пояснив, що не має постійного місця праці, інших аліментних зобов'язань не має, на його утриманні будь-які інші особи не перебувають. Враховуючи вищенаведене вважаю, що позовні вимоги є підставні та підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення з нього на її користь аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] до досягнення нею повноліття в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Посилається на те, що з відповідачем перебувала у шлюбі, від якого у них народилася донька. Дитина знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає, а тому просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивачка [PERSON] просила позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач у судове засідання не з»явився, однак подав заперечення, в якому позов визнає частково, а саме просить стягувати з нього аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Дані правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України, зокрема статті 180, згідно якої батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи те, що обов"язок утримувати дітей є рівною мірою обов"язком як матері, так і батька, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини. У роз'ясненнях, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та ст. 182 СК України зазначено, що при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають значення. Будь-яких доказів про стан здоров'я, матеріальне становище платника аліментів, наявність інших обставин, що мають значення, позивач суду не надала. А тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача, що відповідає положенням ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial