Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що 26.03.2012 року між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг у сфері страхування № 014/0443/82/0159883, відповідно до умов якого, остання, на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності отримала кредит у сумі 30851,50 грн. строком до 26.03.2018 року та зобов'язувалася щомісячно повертати частину заборгованості. Однак, в порушення умов договору, відповідачем чергова частина боргу не погашена, в зв'язку з чим позивач просив суд стягнути достроково на свою користь кредитну заборгованість у розмірі 49 088,55 грн. ( сорок дев'ять тисяч вісімдесят вісім гривень 55 копійок) та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач повторно в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому ч.5 ст.74 ЦПК України порядку. Суд визнав за можливе розглянути справу без участі відповідачки, в порядку заочного розгляду, відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України. Повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, встановлено, що 26.03.2012 року між публічним акціонерним товариством „ Райффайзен Банк Аваль " та [PERSON] був укладений договір №014/0443/82/0159883, відповідно до якого відповідач отримала кредит у сумі 30851,50 грн. строком до 26.03.2018 року зі сплатою 35,9 % річних. Відповідно до п.1.1.4, 3.1, 3.2 договору відповідач зобов'язувалася щомісячно до 26-го числа кожного місяця повертати кредитні кошти згідно графіку погашення та здійснювати остаточне погашення кредиту не пізніше 26.03.2018 року. Крім того, відповідач зобов'язувався щомісячно сплачувати банку відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 35,9 % річних. Однак відповідачем не виконуються вказані умови договору, тому станом на 19.02.2015 року заборгованість [PERSON] по кредиту становить 49088,55 грн., у тому числі: - 23976,62 грн. - заборгованість за кредитом; - 6185,99 грн. - заборгованість за відсотками; - 18925,24 грн. - пеня. Відповідно до ст. 627-629, 638 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позичку частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позичкодавець має право вимагати дострокового повернення частини позички, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу. Оскільки відповідач належним чином не виконує свої зобов'язання по погашенню заборгованості по кредитному договору і має заборгованість, суд вважає необхідним достроково стягнути зазначену кредитну заборгованість на користь позивача та стягнути судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved