Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

01.04.2014 року виконавчий комітет Павлоградської міської ради Дніпропетровської області звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування кімнатою [ADDRESS]. Позов мотивовано тим, що кімната [ADDRESS] знаходиться в комунальній власності, та згідно поквартирної картки була надана [PERSON], яка зареєструвалась за даною адресою 25.02.1997 року. Проте [PERSON] втратила інтерес до квартири, не проживає за вказаною адресою вже більше 1 року, не вносить комунальну плату, відсутність відповідача за місцем проживання призвела кімнату до занедбаного стану, у зв'язку з чим позивач вимушений звернутися до суду. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, надала суду пояснення, що відповідають змісту позову, просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причину неявки суду не повідомила. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, та дослідивши письмові докази по справі в підтвердження вказаних обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що місце проживання [PERSON], [INFO], зареєстровано за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою від 20.03.2014 року, даними Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області. Відповідно до довідки відділу по обліку комунального майна та житлової площі Павлоградської міської ради від 12.03.2014 року №128/ж кімната [ADDRESS] перебуває в комунальній власності територіальної громади м. Павлограда. Згідно копії поквартирної картки [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS]. Згідно акту від 31.07.2013 року [PERSON] останній раз з'являлась за місцем проживання восени 2012 року зі слів сусідів, в квартирі відключено газ та світло, факт непроживання підтверджують сусіди - [PERSON], квартира [ADDRESS], [PERSON], квартира [ADDRESS]. Згідно акту від 19.03.2014 року [PERSON] не проживає за місцем реєстрації більше шести місяців, сусіди факт непроживання підтверджують, проте від підпису відмовляються. В судовому засіданні було допитано свідків [PERSON], [PERSON], паспортистів, які виходили для складання акту щодо факту непроживання осіб в кімнаті [ADDRESS]. Свідки повідомили суду, що кімната [ADDRESS] містить всі ознаки не проживання там [PERSON] В судовому засіданні було допитано свідка [PERSON], сусідку, яка проживає за адресою: [ADDRESS], прописана з 1999 року, свідок повідомила суду, що кімната [ADDRESS] містить всі ознаки непроживання там будь-кого, знає, що в цій кімнаті не проживають вже біля трьох років, вхідні двері в пилу, затягнуло павутиння. Відповідно до ст.163 Житлового кодексу України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків встановлених ст.71 ЖК України. Згідно зі ст.ст. 71, 72 ЖК визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад шість місяців без поважних причин провадиться в судовому порядку. Відповідно до абзацу 1 п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року N 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Відповідачем не подано заяву про продовження цього строку у порядку ч.2 ст. 71 ЖК України та не заявлено про наявність підстав, передбачених ч.3 ст. 71 ЖК України, для збереження за ним права на користування жилим приміщенням понад встановлений законом строк. Згідно змісту позову та показів свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], зовнішній вигляд кімнати [ADDRESS] свідчить про її занедбаність, додані до позову документи свідчать про наявність у відповідача боргів з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно із ч.ч.1,2 ст.177 Житлового кодексу України громадяни зобов'язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під'їздах. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що непроживання відповідача в кімнаті [ADDRESS] понад шість місяців підтверджено фактичними даними, що є підставою для задоволення позову Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до ст.88 ЦПК України, суд стороні, на користь якої ухвалено рішення, присуджує з другої сторони понесені і документально підтвердженні судові витрати.

Outcome: approved