Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

У липні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд ухвалити рішення, яким звернути стягнення на будівлі і споруди загальною площею 5557,3 кв.м., з яких: будівлі адміністративного призначення 316, 2 кв.м., виробничого призначення 2845, 0 кв.м., складського призначення 1969,8 кв.м., виробничо-складського призначення 352, 2 кв.м., підсобного призначення 74,1 кв.м., розташовані за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Краснозаводська (нині вул. Белелюбського) буд. 58, що належить [PERSON] на праві власності на підставі договору дарування комплексу будівель та споруд серія та номер 890 від 28 квітня 2016 року шляхом продажу даного майна на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, визначеною на підставі оцінки майна, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність у межах процедури виконавчого провадження на його користь в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 00143/D від 18 липня 2008 року та укладеним в його забезпеченням договором іпотеки № 00418-CD від 24 липня 2008 року між ВАТ «МТБ» та ТОВ «ДЕРМЗ», посвідченим 24 липня 2008 року приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 2765, стягнутої рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 травня 2015 року у справі № 203/8192/14-ц станом на 19 грудня 2014 року в сумі 9085078 грн. 48 коп., з яких: за кредитом 7215300 грн. 00 коп.; за відсотками 1530764 грн. 40 коп.; пеня 339014 грн. 08 коп.; пеня за неповернення тіла кредиту 176763 грн. 54 коп.; пеня за несплачені проценти за користування кредитом 162\~250 грн. 54 коп. В обґрунтування позову вказав, що 18 липня 2008 року між ВАТ «Морський транспортний банк», в особі філії ВАТ «Морський транспортний банк» правонаступником якого є ПАТ «Марфін Банк» та ТОВ «Іріта» було укладено кредитний договір № 00143/D, згідно з яким та з укладеними на його зміну та в його доповнення додатковими угодами № 1 від 28 жовтня 2008 року № 2 від 17 березня 2009 року № 3 від 15 вересня 2009 року № 4 від 11 лютого 2011 року № 5 від 09 червня 2011 року позивач надав позивальнику кредит в розмірі 8190000 грн. зі сплатою 18,0% річних за користування кредитом . Кінцева дата повернення кредиту 17 листопада 2016 року. Банк виконав свої зобовязання перед позичальником та згідно з умовами кредитного договору на підставі письмових повідомлень позичальника від 25 липня 2008 року, № 535, від 22 серпня 2008 року, № 587 від 12 вересня 2008 року, № 650 від 13 жовтня 2008 року та № 725 від 04 грудня 2008 року , що є невідємною частиною кредитного договору надав кредит на суму 8190000 грн. 00 коп. шляхом перерахування коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника. З метою забезпечення своєчасного та повного виконання позичальником умов кредитного договору було укладено договір іпотеки № 00418-CD від 24 липня 2008 року мід ВАТ «МТБ» та ТОВ «ДЕРМЗ», посвідчений 24 липня 2008 року приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 2765. Згідно з п. 1 договору іпотеки предметом договору є надання іпотекодавцем в іпотеку нерухомого майна, а саме: будівлі і споруди загальною площею 5557,3 кв.м., з яких: будівлі адміністративного призначення 316, 2 кв.м., виробничого призначення 2845, 0 кв.м., складського призначення 1969,8 кв.м., виробничо-складського призначення 352, 2 кв.м., підсобного призначення 74,1 кв.м., розташовані за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Краснозаводська буд. 58. Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на праві власності на підставі рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2006 року та ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2006 року. Предмет іпотеки в цілому (будівлі та споруди) зареєстрований у встановлений законом порядку як окремий виділений в натурі обєкт права власності за № 10178299. Предмет іпотеки в цілому складається: А-1,А'-2, а-1, а'-1, а"-1, а'"-1, а4-1 виробничий корпус, тамбур, ганки, сходи; Б-1, Б'-1 будівлі нового цеху; В-1, в'-1 будинок відділу кадрів; Е-1 будівля майстерні з виготовлення стропів; Є-1 будівля майстерні малої механізації; З-1 матеріальний склад; І-1, І'-1 будівля котельної; И-1- будівля кузні; К-1,К'-1, к-1 гараж на 8 автомобілів; М-1 будівля туалету; Л-1 виробнича будівля; Л'-1 будівля хлораторної; Л"-1 будівля арматурних робіт; Ж-1, ж прохідна заводу, ганок; 1,6,7,11,12 огорожа; 8,13,14,20 навіси; 18 підкранові колії; 19 димова труба; 15,16 будівельні вагончики (тимчасові); Ї-1 будівля ГСМ (тимчасова); 10 калітка; 5 бесідка; 17 залізний контейнер (тимчасовий); Д-1 будівля (тимчасова); Г-1 будівля тимчасова; 9,21 огорода підкранових колій. У звязку з тим, що позичальник не виконував взяті на себе зобовязання Банк був вимушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості, яка станом на 19 грудня 2014 року складала 9085078 грн. 48 коп. Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська позов було задоволено частково та стягнуто солідарно з відповідачів ТОВ «Іріта» [PERSON], [PERSON], ТОВ «Дніпропетровський експериментальний ремонтно-механічний завод» та ТОВ Армада-С» на користь ПАТ «МарфінБанк» борг за кредитом станом на 19 грудня 2014 року в сумі 9 0853078 грн. 48 коп., з яких: за кредитом 7215300 грн.; за відсотками 1530764 грн. 40 коп.; пеня 339014 грн. 08 коп., в тому числі: пеня за неповернення тіла кредиту 176763 грн. 54 коп.; пеня за несплачені проценти за користування кредитом 162250 грн. 54 коп. До теперішнього часу заборгованість за вказаним рішенням суду не погашена. Разом з тим, ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2016 року було забезпечено позов у справі № 189/605/16 за позовом «ДЕМРЗ» (первинного іпотекодавця) до [PERSON] про розірвання договору доручення та визнання договору іпотеки недійсним, яким було ухвалено, скасувати наступні обтяження майна ТОВ «Дніпропетровський експериментальний ремонтно-механічний завод» про що внести відомості про виключення відповідних записів з реєстрів. Тим самим, зазначеною ухвалою, в якості забезпечення позову були скасовані наявні, в тому числі іпотечні обтяження майна первинного іпотекодавця ТОВ «ДЕРМЗ» з внесенням відповідних записів до відповідних реєстрів. 22 квітня 2016 року ухвалу Покровського районного суду Дніпропетровської області було виконано і наявні у відповідних реєстрах записи про обтяження було виключено. 22 квітня 2016 року ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області вжиті заходи забезпечення позову ухвалою від 21 квітня 2016 року були скасовані без вирішення питання повороту виконання ухвали від 21 квітня 2016 року. а отже, попри скасування заходів забезпечення позову в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та інших записи про обтяження поновлено не було. Відсутність у відповідних реєстрах записів про обтяження предмету іпотеки та заборони на його відчуження дали змогу первинному іпотекодавцю ТОВ «ДЕРМЗ» його продати за договором купівлі-продажу комплексу будівель та споруд від 25 квітня 2016 року, посвідченому приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу [PERSON] покупцю [PERSON], якому ніщо не перешкоджало подарувати предмет іпотеки відповідачу [PERSON] за договором дарування серія та номер 890 комплексу будівель та споруд від 28 квітня 2016 року, посвідченому приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу [PERSON] Наразі, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 22 червня 2016 року № 61953391 власником предмету іпотеки є [PERSON] Таким чином, [PERSON], як набувач, набув статусу нового іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обовязки за іпотечним договором, у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. У судове засідання представник позивача не зявився, але надав заяву з проханням розглянути справу без участі представника позивача. Проти заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У судове засідання відповідач не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У судове засідання представник третьої особи не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У судовому засіданні встановлено, що 20 травня 2015 року ухвалено рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, яке набрало законної сили 02 червня 2015 року, яким було встановлено обставини щодо укладання 18 липня 2008 року між ВАТ «Морський транспортний банк», правонаступником якого згідно Статуту є ПАТ «Марфін Банк», та ТОВ «Іріта» кредитного договору № 00143/D за умовами якого, банк надає кредит на поповнення обігових коштів та погашення кредитної заборгованості в інших банках у вигляді поновлювальною кредитної лінії з лімітом заборгованості 1603000,00 доларів США з можливістю конвертації у національну валюту України та/або євро строком повернення до 17 липня 2009 року зі сплатою 12,5% річних за фактичний період користування кредитними коштами, а у випадку не переведення в строк до 18 січня 2009 року не менш ніж 70% - сплатою за користування коштами 14% річних, та зі сплатою кредиту відповідно до графіку, встановленого п.3.2.3.1 договору (п.1.1, п.3.1 договору) та пяти додаткових угод до нього. За умовами договору з додатковими угодами, відповідач ТОВ «Іріта», отримавши кошти в сумі: 1000000,00 доларів США, що еквівалентно 4842800,00 грн., за меморіальним валютним ордером № 1 від 27 липня 2008 року, 98440,00 доларів США, що еквівалентно 476794,14 грн., за меморіальним валютним ордером № 2 від 26 серпня 2008 року, 86422,29 доларів США, що еквівалентно 419320,95 грн., за меморіальним валютним ордером № 3 від 15 вересня 2008 року, 100000,00 доларів США, що еквівалентно 576040,00 грн., за меморіальним валютним ордером № 4 від 30 жовтня 2008 року, 20000,00 доларів США, що еквівалентно 1486020,00 грн. за меморіальним валютним ордером № 2 від 10 грудня 2008 року, 6515680,32 грн. за меморіальним ордером № 1 від 23 березня 2009 року, в сумі 8190000,00 грн. за меморіальним ордером № 12 від 20 березня 2009 року, зобовязалося повернути кошти в обумовлений договором строк, сплатити відсотки за користування коштами, повертаючи кошти частинами відповідно до графіку, встановленого п.3.2.3 договору, а також штрафні санкції у випадку порушення зобовязань. Належне виконання зобовязання відповідачем ТОВ «Іріта» зі сплати суми основного боргу, процентів за користування кредитом, винагороди, пені, штрафів та інших платежів за кредитом, окрім іпотеки ТОВ «ДЕРМЗ», були забезпечені порукою. У звязку з неналежним виконанням умов кредитного договору Кіровським районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено рішення, яким стягнуто на користь ПАТ «Марфін Банк»\~ солідарно з ТОВ «Іріта»\~\~та [PERSON], солідарно з ТОВ «Іріта»\~\~та [PERSON], солідарно з ТОВ «Іріта»\~ та ТОВ «Дніпропетровський експериментальний ремонтно-механічний завод», солідарно з ТОВ «Іріта»\~ та ТОВ «Армада-С»\~ заборгованість за кредитним договором 00143/D від 18 липня 2008 року\~загальним сукупним розміром 9085 078,48 грн. (девять мільйонів вісімдесят пять тисяч сімдесят вісім гривень 48 коп.), з яких:\~за кредитом\~7215300,00 грн., за відсотками\~1530764,40 грн., пеня\~339014,08 грн., яка складається з пені за неповернення тіла кредиту\~176763,54 грн. і пені за несплачені проценти за користування кредитом\~162250,54 грн. (а.с. 71-73). Судом встановлено, що в забезпечення виконання зобовязань, що випливають з кредитного договору від 18 липня 2008 року № 00143/D та всіх додаткових угод до нього між ТОВ «Дніпропетровський експериментальний ремонтно-механічний завод», що діє як майновий поручитель ТОВ фірма «Іріта» та ВАТ «Морський транспортний банк» було укладено 24 липня 2008 року договір іпотеки № 00418-CD, який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 2765 та в реєстрі заборон за № 67 (а.с. 32-37). Згідно з реєстру прав власності на нерухоме майно право приватної власності на будівлі та споруди, розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Краснозаводська, буд. 58 на підставі рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2006 року та ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2006 року належить ТОВ «Дніпропетровський експериментальний ремонтно-механічний завод» (а.с. 29-31). Відповідно до п. 1.6 іпотечного договору, надано в іпотеку майно, що є власністю іпотекодавця, а саме: будівлі та споруди загальною площею 5557,3 кв.м., з яких: будівлі адміністративного призначення 316, 2 кв.м., виробничого призначення 2845, 0 кв.м., складського призначення 1969,8 кв.м., виробничо-складського призначення 352, 2 кв.м., підсобного призначення 74,1 кв.м., розташовані за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Краснозаводська буд. 58, цільове призначення приміщень будівлі виробничо-складського призначення. Предмет іпотеки складається з: А-1,А'-2, а-1, а'-1, а"-1, а'"-1, а4-1 виробничий корпус, тамбур, ганки, сходи; Б-1, Б'-1 будівлі нового цеху; В-1, в'-1 будинок відділу кадрів; Е-1 будівля майстерні з виготовлення стропів; Є-1 будівля майстерні малої механізації; З-1 матеріальний склад; І-1, І'-1 будівля котельної; И-1- будівля кузні; К-1,К'-1, к-1 гараж на 8 автомобілів; М-1 будівля туалету; Л-1 виробнича будівля; Л'-1 будівля хлораторної; Л"-1 будівля арматурних робіт; Ж-1, ж прохідна заводу, ганок; 1,6,7,11,12 огорожа; 8,13,14,20 навіси; 18 підкранові колії; 19 димова труба; 15,16 будівельні вагончики (тимчасові); Ї-1 будівля ГСМ (тимчасова); 10 калітка; 5 бесідка; 17 залізний контейнер (тимчасовий); Д-1 будівля (тимчасова); Г-1 будівля тимчасова; 9,21 огорода підкранових колій. Пунктом 3.4.1 іпотечного договору передбачено, що реалізація предмета іпотеки, на який звернено стягнення у примусовому порядку, здійснюється шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не буде встановлено даним договором, законодавством чинним на момент реалізації предмету іпотеки. Початкова ціна предмету іпотеки для його продажу з публічних торгів встановлюється у розмірі, встановленому в п. 1.9 цього договору, або за вимогою іпотеко держателя, визначається незалежними субєктами оціночної діяльності, призначеними іпотекодержателем. Згідно п. 1.9 договору іпотеки сторони визначили, що вартість предмету іпотеки складає 14097490 грн. 00 коп. Відповідно до п. 4.1 договору іпотеки, цей договір вступає в силу з моменту його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором та за всіма додатковими угодами до нього, а також до повного виконання іпотекодацем власних зобовязань за цим договором зо всіма додатковими угодами до нього. В подальшому ТОВ «Дніпропетровський експериментальний ремонтно-механічний завод», який діяв як майновий поручитель ТОВ Фірми «Іріта» та ВАТ «Морський транспортний банк», правонаступником якого є ПАТ «Морфінбанк» уклали шість договорів про внесення змін до договору іпотеки № 00418-CD від 24 липня 2008 року. Так, договором про внесення змін № 6 до договору іпотеки № 00418-CD від 24 липня 2008 року сторони домовились, зокрема, про викладення п.1.2 договору іпотеки в наступній редакції: За цим договором іпотеки забезпечується виконання зобовязань позичальника, що випливають з кредитного договору від 18 липня 2008 року № 00143/D та всіх додаткових угод до нього, згідно з якими іпотеко держатель зобовязується надати позичальнику кредит у вигляді мультивалютної кредитної лінії, з урахуванням п.1.1.1 кредитного договору на суму 8 190000 грн. з 18 липня 2008 року і терміном погашення по 17 листопада 2016 року включно на поповнення обігових коштів та погашення кредитної заборгованості в інших банках, зі сплатою відсотків за користування кредитом з урахуванням умов п.п.1.4.1, 3.2.13 кредитного договору, у розмірах 6% річних у гривнях починаючи з 25 вересня 2010 року, 18% річних у гривнях починаючи з 25 березня 2011 року та 12,5% річних у доларах США за фактичний період користування кредитними коштами від фактичної суми заборгованості за кредитом, а позичальник зобовязується на умовах, в розмірі та в строки, встановлені в кредитному договорі, повернути іпотеко держателю кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами, сплатити комісії, а також сплатити пені та інші платежі, які передбачені умовами кредитного договору. Даний договір був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 389 (а.с.38-52). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з 24-25 липня 2008 року приватним нотаріусом [PERSON] на підставі договору іпотеки № 00418-CD було внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно. 22 квітня 2016 року, на підставі ухвали Покровського районного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2016 року, було скасовано обтяження майна ТОВ «Дніпропетровський експериментальний ремонтно-механічний завод». Судом встановлено, що ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 22 квітня 2016 року були скасовані заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2016 року (а.с.79-80). Проте, відомостей про внесення заборони на відчуження предмета іпотеки до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєктів нерухомого майна внесено не було. 25 квітня 2016 року на підставі договору купівлі-продажу комплексу будівель та споруд, зареєстрованого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу була зареєстрована приватна власність за [PERSON]. 28 квітня 2016 року, на підставі договору дарування комплексу будівель і споруд, зареєстрованого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] було зареєстровано право власності за [PERSON] (а.с. 81-84). Згідно листа Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області № 02114/9881 від 01 липня 2016 року на виконанні знаходяться виконавчі листи, які видані Кіровським районним судом м. Дніпропетровська 10 серпня 2016 року по справі № 203/8192/14-ц, де боржниками є: ТОВ «ІРІТА», [PERSON]. [PERSON], ТОВ «Дніпропетровський експериментальний ремонтно-механічний завод», ТОВ «Армада-С» і станом на поточну дату стягнення відносно вищезазначених боржників не відбулося, сума боргу становить 9 085078 грн. 48 коп. (а.с.180). Також, відповідно до листів № 251/1, № 337/3, № 239/2, № 238/1 від 30 червня 2016 року на примусовому виконанні знаходяться виконавчі провадження про стягнення з вищезазначених боржників судового збору у розмірі 730 грн. 80 коп. (а.с. 181-184). Тобто на теперішній час рішення суду не виконано, існує заборгованість по кредитному договору; відкрито виконавчі провадження по примусовому стягненню заборгованості. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого іпотекою, передбачені Законом України "Про іпотеку". \~\~\~\~Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», \~іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобовязання і є дійсною до припинення основного зобовязання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до ст.\~7, п. 1 ст.\~12 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. У разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. За змістом ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Отже, підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки є порушення зобов'язань з боку боржника. Разом з тим, як роз'яснено у п. 36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" N 5 від 30 березня 2012 року передбачено, що у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до третьої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, суди мають враховувати, що іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі й на тих самих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки (ст. 23 Закону України "Про іпотеку"). У звязку з тим, що право власності на предмет іпотеки перейшло до відповідача [PERSON], то він набуває статус іпотекодавця, має всі права і несе всі його обовязки за іпотечним договором. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В судовому засіданні встановлено, що зобовязання з повернення кредиту належним чином не виконується. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про іпотеку», якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків. Протягом тридцятиденного строку з дня отримання такого повідомлення особа, яка має зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, вправі письмово повідомити іпотекодержателя про свій намір купити предмет іпотеки. З дня отримання іпотекодержателем цього повідомлення вказана особа набуває переважне право на придбання предмета іпотеки у іпотекодержателя. Якщо таких повідомлень надійшло декілька, право на придбання предмета іпотеки у іпотекодержателя належить особі, яка має вищий пріоритет своїх зареєстрованих прав чи вимог. Якщо особа, яка висловила намір придбати предмет іпотеки, ухиляється або з інших причин не вчиняє дій до укладення договору купівлі-продажу предмета іпотеки з іпотекодержателем протягом 5 днів після закінчення вказаного вище тридцятиденного строку, вона втрачає право на придбання предмета іпотеки. Це право переходить до інших осіб, які висловили намір придбати предмет іпотеки, відповідно до пріоритету їх прав і вимог. Якщо особи, які мають зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, не висловили наміру його придбати, іпотекодержатель вправі продати предмет іпотеки будь-якій іншій особі на власний розсуд. Дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. Розподіл коштів від продажу предмета іпотеки між іпотекодержателем та іншими особами, що мають зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, здійснюється відповідно до встановленого пріоритету та розміру цих прав чи вимог. Решта коштів повертається іпотекодавцю. Іпотекодержатель, який реалізував предмет іпотеки, надсилає іпотекодавцю, боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, та іншим іпотекодержателям звіт про розподіл Іпотекодавець і боржник, якщо він є відмінним від іпотекодавця, мають право виконати основне зобов'язання протягом тридцятиденного строку, вказаного в частині першій цієї статті, згідно з умовами та з наслідками, встановленими статтею 42 цього Закону. Договір купівлі-продажу предмета іпотеки, укладений відповідно до цієї статті, є правовою підставою для реєстрації права власності покупця на нерухоме майно, що було предметом іпотеки. Згідно ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Як роз'яснено у п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 30.03.2012 р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як\~статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої\~ статті 215 ЦПК України. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації Відповідно до\~ст. 41 Закону України «Про іпотеку», реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". Таким чином, суд вважає за необхідне в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 00143/D від 18 липня 2008 року та укладеним в його забезпеченням договором іпотеки № 00418-CD від 24 липня 2008 року між ВАТ «МТБ» та ТОВ «ДЕРМЗ», посвідченим 24 липня 2008 року приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 2765, стягнутої рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 травня 2015 року у справі № 203/8192/14-ц станом на 19 грудня 2014 року в сумі 9085078 грн. 48 коп., з яких: за кредитом 7215300 грн. 00 коп.; за відсотками 1530764 грн. 40 коп.; пеня 339014 грн. 08 коп.; пеня за неповернення тіла кредиту 176763 грн. 54 коп.; пеня за несплачені проценти за користування кредитом 162\~250 грн. 54 коп. звернути стягнення на нерухоме майно на будівлі і споруди загальною площею 5557,3 кв.м., з яких: будівлі адміністративного призначення 316, 2 кв.м., виробничого призначення 2845, 0 кв.м., складського призначення 1969,8 кв.м., виробничо-складського призначення 352, 2 кв.м., підсобного призначення 74,1 кв.м., розташовані за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Краснозаводська (нині вул. Белелюбського) буд. 58, що належить [PERSON] на праві власності на підставі договору дарування комплексу будівель та споруд серія та номер 890 від 28 квітня 2016 року шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах за початковою ціною, що встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір у розмірі 1378 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved