Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

06 вересня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В позові зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті залишилася спадщина, яка складається із земельної ділянки, яка знаходиться на території Новосевастопольської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, площею 10,89 гектарів. Спадкоємцями за законом після її смерті є її діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та доньки [PERSON] , [PERSON] 06 червня 2014 року мати склала заповіт, яким 5,38 гектарів земельної ділянки заповідала сестрі [PERSON] , а 5,51 гектарів [PERSON] . Заяву до нотаріуса [PERSON] не подавала, а відтак вважається, що спадщину не прийняла. Брат [PERSON] також заяву до нотаріуса не подавав. Інші брати своєчасно звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Оскільки оформити право на спадщину було неможливо, так як оригінал Державного акту на земельну ділянку був у брата [PERSON] і він його утримував, то сестра [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання права власності на земельну ділянку площею 5,38 гектарів за заповітом та 1/4 частину земельної ділянки площею 5,51 гектарів у порядку спадкування за законом. Рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області за [PERSON] було визнано право власності в порядку спадкування на 19/20 частини земельної ділянки площею 5,38 гектарів та 1/4 частину земельної ділянки площею 5,51 гектарів. Крім того вказаним рішенням суду за [PERSON] визнано право власності на 1/20 частину земельної ділянки площею 5,38 гектарів та 1/4 частину земельної ділянки площею 5,51 гектарів. Отже, після визнання судом права власності за [PERSON] та [PERSON] по 1/4 частині земельної ділянки площею 5,51 гектарів, невирішеним залишилося питання про право власності на 1/2 частину вказаної земельної ділянки. Право на спадкування за законом на земельну ділянку померлої, площею 5,51 гектарів, мали її діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (кожен по 1/4 частині). Вказана обставина встановлена рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 13 березня 2017 року. Таким чином він має право на спадкування 1/4 частини вказаної земельної ділянки. На підставі зазначеного, просив суд визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] право власності на 1/4 частку земельної ділянки площею 5,51 гектарів. 18 жовтня 2021 року ухвалою Березнегуватського районного суду за клопотанням позивача, до участі у справі було залучено в якості співвідповідачів [PERSON] , оскільки він є спадкоємцями померлої [PERSON] і прийняв спадщину за законом та [PERSON] , оскільки він порушує права позивача на оформлення спадкових прав, утримуючи оригінал державного акту на землю. Позивач в судове засідання не з`явився, до суду направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання також не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися у встановленому законом порядку, відзиви на позовну заяву не направляли, [PERSON] та [PERSON] направили заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивача визнали, а [PERSON] та [PERSON] причини неявки суд не повідомили. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд дійшов наступного. [INFO] померла матір відповідачів [PERSON] . Факт її смерті підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 19 листопада 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березнегуватського районного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №12 (а.с.54). Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 5,51 гектари для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Новосевастопольської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, та належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯБ №826775, виданого Березнегуватською районною державною адміністрацією 16 березня 2006 року (а.с.23). Згідно довідки Новосевастопольської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області від 12 лютого 2015 року, на день смерті [PERSON] разом з нею проживали та були зареєстровані її діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а тому вони вважаються такими, що спадщину прийняли (а.с.33). З копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] державним нотаріусом Березнегуватської державної нотаріальної контори Нікурадзе Т.В. вбачається, що крім [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] також прийняла її донька [PERSON] , оскільки у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса із відповідною заявою (а.с.25-45). Однак 24 вересня 2021 року державним нотаріусом Березнегуватської державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та роз`яснено про необхідність звернення до суду для захисту своїх спадкових прав (а.с.24). З позовної заяви позивача вбачається, що через не надання відповідачем [PERSON] оригіналу правовстановлюючого документу на землю, позивач не має можливості у встановленому законом порядку оформити через нотаріальну контору свої спадкові права. Крім того рішенням Березнегуватського районного суду від 13 березня 2017 року за відповідачами [PERSON] та [PERSON] було визнано право власності в порядку спадкування за законом, по 1/4 частці за кожним, зокрема на земельну ділянку, площею 5,51 гектари, яка належала їх померлій матері [PERSON] у зв`язку із не наданням правоустановчого документу на землю [PERSON] (а.с.48-50). Відповідно до ст.328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст.392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1216 ЦК Україниспадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Цивільний кодекс Українипередбачає два види спадкування: за законом і за заповітом (ст.1217 ЦК України). З рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 13 березня 2017 року вбачається, що на земельну ділянку, площею 5,51 гектари, померлою [PERSON] за життя складався заповіт, яким вона її заповідала своїй доньці [PERSON] , однак остання з померлою на час смерті не проживала, із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини не зверталася, а рішенням Березнегуватського районного суду від 22 грудня 2016 року у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини їй відмовлено, а тому вона вважається такою, що спадщину не прийняла і спадкування на вказану земельну ділянку повинно здійснюватися за законом (а.с.48-50). Відповідно до ст.1218 ЦК Українидо складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК Україниспадщина відкривається внаслідок смерті особи. Положення ч.ч.1-4 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК Українивказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Як передбачено ст.1258 ЦК Україниспадкування за законом здійснюється почергово, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. До спадкоємців першої черги за законом згідно зі ст.1261 ЦК Українивідносяться діти спадкодавця, той з подружжя, який пережив його та батьки. З роз`яснень, наданих Постановою Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування"вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться в п.24 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, суди відкривають провадження в справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Виходячи із наведених норм права, відповідачами перш за все є спадкоємці, які прийняли спадщину і тільки при відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Оскільки до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, враховуючи прийняття позивачем спадщини, наявність чотирьох спадкоємців, які прийняли спадщину та неможливість оформлення ним своїх спадкових прав у державного нотаріуса через утримання оригіналів правовстанолюючих документів [PERSON] , суд приходить до висновку про можливість визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частку земельної ділянки, площею 5,51 гектари, яка залишилися після смерті [PERSON] , в зв`язку з чим його позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідачів обов`язок по відшкодуванню позивачу витрат на оплату судового збору.

Outcome: approved