overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

12 травня 2015 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] року, аліментів на кожного по ? частині усіх видів його доходу, до повноліття дітей. В обґрунтування своїх вимог вказувала, що діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач, який є батьком дітей, матеріальну допомогу на їх утримання не надає, а вона позбавлена можливості самостійно забезпечити належні умови утримання дітей, тому була змушена звернутися до суду із цим позовом. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте в адресованій суду заяві просила справу розглянути за її відсутності та просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/ 2 частини усіх видів його доходу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак в адресованій суду заяві зазначив, що позовні вимоги визнає та просить розглянути справу у його відсутності. Суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтв про народження, сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які за даними Лиманівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області перебувають на утриманні матері (а.с. 10-12). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 та ч. 1 і ч. 2 ст.183 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дитини присуджуються в частині від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вимоги ст.ст.180, 182 СК України, матеріальне становище дітей, позивачки та відповідача, який, до того ж позовні вимоги визнав, суд прийшов до висновку, що відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання своїх неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів свого заробітку (доходу) щомісяця, але на кожну дитину не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Окрім цього, згідно зі ст. 79, ст. 88 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

12 червня 2014 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом. Зазначала, що вона та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що відповідач свого обов'язку по утриманню дитини не виконує, дитина проживає разом із нею та перебуває на її утриманні, просила стягувати щомісячно з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 1/4 частки від всіх видів щомісячного заробітку (доходу) [PERSON], але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина [PERSON] до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивачка не з`явилась, подала до суду заяву, у якій підтримала позовні вимоги та просила справу розглядати у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився. Однак до суду подав заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнав. Відповідно до ст. ст. 180, 182 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Згідно із ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом установлено, що [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом із матір'ю та перебуває на її утриманні (а.с. 10). [PERSON] свого обов'язку по утриманню дитини не виконує. [PERSON] працює на посаді торговельного представника в ТОВ "ЕКО-СФЕРА" (а.с. 11). При визначенні розміру аліментів суд враховує, що [PERSON] працевлаштований, інших утриманців не має, позовні вимоги визнав і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, і вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

12 червня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за використаний природній газ. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідачі зареєстровані в [ADDRESS]. У зв'язку із тим, що відповідачі оплату послуг за постачання природного газу здійснювали нерегулярно та не в повному обсязі, виникла заборгованість в сумі 406 грн 06 коп. за період з 01.09.2009 року по 01.03.2014 року. Просить стягнути в солідарному порядку із відповідачів вказану заборгованість, інфляційні нарахування в сумі 14 грн 20 коп., три проценти річних в сумі 15 грн 73 коп. та 243 грн 60 коп. судового збору, а всього 679 грн 59 коп. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явились, причин неявки суду не повідомили, хоча про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку з чим суд визнає їх неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу відповідно до ст. 224 ЦПК України з проведенням заочного розгляду справи. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Вони є споживачами природного газу, який постачає ПАТ "Донецькміськгаз". Як вбачається з розрахунків (а.с.8-11) заборгованість відповідачів за використаний природний газ з 01.09.2009 року по 01.03.2014 року, складає 406 грн 06 коп.; інфляційних нарахувань на заборгованість складає 14 грн 20 коп.; три процента річних складає 15 грн 73 коп. Згідно зі ст. 67 Житлового Кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. У відповідності до положень ст. 68 Житлового кодексу України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що в порушення договору найму житлового приміщення і ст. 68 ЖК України відповідачі своєчасно не вносять плату за послуги газопостачання, тому сума заборгованості підлягає стягненню з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 243 грн 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

12 червня 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором у сумі 25700 грн. 85 коп. та судових витрат. У судове засідання представник позивача не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 08.11.2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір б/н, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобов'язання по кредитним договором належним чином не виконував у зв'язку з чим станом на 05.05.2014 року утворилася заборгованість в сумі 25700 грн. 85 коп., з якої: 2947 грн. 00 коп. - заборгованість по кредиту, 13073 грн. 81 коп. - заборгованість по відсоткам, 7980 грн. 00 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом, 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 1200 грн. 04 коп. штрафу (процентна ставка), що підтверджується розрахунком (а/с 8-16). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором та судового збору підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

12 червня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на неповнолітню дитину, посилаючись при цьому, що від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. Так як відповідач добровільної допомоги на утримання дитини не надає, вона просить стягнути з нього аліменти в судовому порядку у твердій грошовій сумі, у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з"явилася, ндала суду письмову заяву, в якій просить суд розглядати справу у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з"явився, надав суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує, проти виплати аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як видно з представленого суду свідоцтва про народження дитини відповідач являється батьком [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

12 червня 2015 року [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судове засідання сторони надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримала, а відповідач позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 липня 2007 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4,5). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] не виконує обов'язок по утриманню сина, а значить вимога позивачки про стягнення аліментів підлягає задоволенню. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.( ч.3 ст. 181, ст. ст. 182, 183 СК України). Судом встановлено, що дитина об'єктів рухомого і нерухомого майна не має, проживає із матір'ю, яка не працює . Відповідач працює в ПАТ "АФ Вербівське", інших неповнолітніх дітей він не має, інших стягнень по виконавчим листам з нього не проводиться. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість стягнення із [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частини його заробітку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

12 червня 2015 року [PERSON] звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що сторони мають неповнолітню доньку, Діану, 1999 р. н., 03 травня 1999 року позивач та відповідач уклали шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Великомитницької сільської ради, Хмільницького району, Вінницької області, актовий запис № 7. Спільне життя у сторін не склалося, через різні погляди на життя, несумісність характерів, що сприяло постійним непорозумінням, сваркам, сторони фактично припинили шлюбні відносини, спору щодо місця проживання дитини не мають - вона проживатиме з позивачем, а тому просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просив позов задоволити. Відповідач визнав позов, не заперечував проти його задоволення. За таких обставин, на підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України, з урахуванням роз'яснень, які містяться в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12 червня 2009 року N 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", зважаючи на те, що визнання відповідачем позову є безумовним, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, являється реалізацією права відповідача, передбаченого ст. 31 ЦПК України, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

13.01.2014 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що, відповідач не надає допомоги на утримання їх доньки [PERSON], [INFO], просить стягнути аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частки доходу відповідача до досягнення нею повноліття. Позивач в судове засідання не з"явилася надіслала заяву в якій просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з"явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. [PERSON] являється батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. В порушення вимог ст. 180 СК України, відповідач не допомагає утримувати свою доньку, відповідач працює, та повинен утримувати свою дитину, позовні вимоги визнав, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

13.01.2015 року заявник орган опіки та піклування Кунівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області звернувся до суду із заявою про звільнення від опікунських обов'язків [PERSON]. В заяві вказував, що рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 15 травня 2006 року [PERSON],[INFO], визнана недієздатною, а рішенням від 05.07.2006 року даного суду опікуном над нею призначений її син [PERSON], який належним чином не виконує своїх опікунських обов'язків. На засідання опікунської ради по питанню звільнення його від опікунських обов'язків, не з'являвся, про причини неявки суду не повідомляв. В зв'язку з цим, заявник прохав звільнити [PERSON] від опікунських обов'язків над його недієздатною матір'ю [PERSON]. Сторони в судове засідання не з'явилися. Представник заявника органу опіки та піклування Кунівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області надав заяву до суду, в якій підтримав заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи Ліщинівського психоневрологічного будинку-інтернату надав письмову заяву, в якій не заперечував проти задоволення заявлених вимог. Заінтересована особа - [PERSON], будучи в розумінні ч. 5 ст. 74 ЦПК України, належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, в судове засідання не з'явився. В зв'язку з невиконанням [PERSON] обов'язків опікуна відносно недієздатної [PERSON], що виразилися в наступному: не цікавості умовами проживання та станом здоров'я матері; протягом 2012-2014р.р. лише одне відвідування; не надсилання посилок чи бандероль; не покращення умов проживання недієздатного за рахунок пенсії, яку отримує як опікун, та відповідно не здача звітів щодо використання частки пенсії, належної недієздатній. На підставі рішення опікунської ради Кунівської сільської ради Кобеляцького району від 11.12.2014 року задоволено прохання Ліщинівського ПБІ про вирішення питання про звільнення [PERSON] від опікунських обов'язків, тому суд вважає можливим звільнити його від повноважень опікуна над недієздатною [PERSON], [INFO]. Згідно п.5.2. Наказу про затвердження Правил опіки та піклування "Органи опіки та піклування за своєю ініціативою, за клопотанням підопічних, державних або громадських організацій, а також згідно з обгрунтованими заявами будь-яких осіб можуть звільнити опікуна або піклувальника від виконання покладених на нього обов'язків, якщо встановлять, що опікун чи піклувальник не відповідає своєму призначенню або належним чином не виконує своїх обов'язків". Розглянувши матеріали справи , та заслухавши прокурора прокуратури Кобеляцького району, який не заперечував проти задоволення заяви,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

13.01.2015 року позивач [PERSON] звернувся із позовною заявою про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], вказуючи на те, що 14 серпня 1993 року він уклав шлюб з відповідачкою [PERSON] , зареєстрований виконкомом Громівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області, актовий запис №20. Від спільного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюб з відповідачкою виявився невдалим. Перебуваючи в шлюбі , в силу різних життєвих обсавин, вони не змогли зберегти почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Згодом проживання однією сім»єю стало не можливим, на данний момент сім»я фактично розпалася, вони з відповідачкою разом не проживають Просить розірвати шлюб. Позивач до судового засідання не з»явився, надав заяву згідно якої просить провести розгляд справи без його участі, просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні 29.01.2015 року позов визнала, просила надати строк для примирення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані правовідносини відносяться до сімейних правовідносин і регулюються нормами сімейного законодавства: ст.105 ч.3,110 ч.1,112 Сімейного Кодексу України, роз»ясненями Пленуму ВС України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя", ст.51 Конституції України, відповідно до яких сім'я охороняється державою. У судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя не можливе. Сім'я зруйнувалася остаточно і відновити її не можливо, оскільки сторони не проживають разом. Наданий судом строк на примирення результатів не дав. Отже, слід розірвати шлюб. На підставі зазначеного, ст.105 ч.3,110 ч.1,112 Сімейного Кодексу України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

13.01.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 162878 грн. 12 коп. та судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до його початку надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомлені. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 05.07.2007 року між ВАТ „ Банк Універсальний", правонаступником якого є ПАТ „Універсал Банк", та [PERSON] було укладено договір № 35-1/523К-07 про кредитування на суму 12 000 доларів США, зі сплатою 13,45 % річних та кінцевим терміном повернення до 04.07.2027 року. Відповідно до умов договору ( п. 6.1.1) відповідач взяв на себе зобов'язання своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом та повернути кредит у визначені договором терміни. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи, відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання, в результаті чого виникла заборгованість в розмірі 162878 грн. 12 коп., з них: прострочена заборгованість по сумі кредиту - 14286 грн. 08 коп., сума дострокового стягнення кредиту - 119838 грн. 49 коп., за відсотками - 23265 грн. 38 коп., пеня - 5488 грн. 16 коп., що підтверджується розрахунком ( а.с.17-19). Відповідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином заборгованість за кредитним договором в розмірі 162878 грн. 12 коп. підлягає стягненню з відповідача. Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1628 грн. 78 коп.

Outcome: approved