Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що [INFO] в с. Славна Липовецького району Вінницької області помер її свекор [PERSON] . Після його смерті залишилось майно, зокрема земельна ділянка, на успадкування якої покійний залишив заповіт на ім"я позивача, вказавши у ньому, що заповідає право на земельну частку (пай) згідно сертифіката на земельну частку (пай) серії ВН №0205673 від 12.08.1997 року. За життя СПАДКОДАВЕЦЬ отримав Державний акт на вказану земельну ділянку, а текст заповіту не змінив. Позивачка протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця спадщину прийняла, подавши відповідну заяву до державної нотаріальної контори. Однак нотаріус відмовив у оформленні спадщини, так як у заповіті вказаний сертифікат, взамін якого був виданий Державний акт, а зміни до заповіту не внеслись. Крім цього, згідно свідоцтва про смерть, виданого на підставі паспорта покійного, його прізвище імя та по батькові записано як [PERSON]. Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВИ № 229545, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 171, виданий на ім»я - [PERSON], із помилкою у прізвищі свекра. Цей же державний акт був виготовлений взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВИ № 0205673 від 12.08.1997 року, розміром 3,62 в умовних кадастрових гектарах, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів 19.08.1997 року за № 173 та виданого на ім»я [PERSON] з с. Славна Липовецького району. Заповіт від 01.03.2000 року, посвідчений секретарем виконкому Славнянської сільської ради Липовецького району Вінницької області, зареєстрований в Реєстрі за № 7 складений також від імені [PERSON]., замість [PERSON]. як у паспорті покійного, із помилкою у прізвищі заповідача. У зв'язку з цим позивачка ставить питання про встановлення факту належності Державного акту та заповіту - спадкодавцю, а також про визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом на ЗЕМЕЛЬНУ ДІЛЯНКУ В судове засідання позивачка не з'явилась, однак надала суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач, представник Славнянської сільської ради Липовецького району Вінницької області , в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу без його участі. У відповідності до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали цивільної та спадкової справи, суд прийшов до висновку про можливість задоволення клопотання сторін про розгляд справи в їх відсутності. Судом встановлено наступне: В силу ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. 01.03.2000 року, [PERSON] склав заповіт, який був посвідчений секретарем Славнянської сільської ради Липовецького району Вінницької області [PERSON] 01.03.2000 року і зареєстрований в реєстрі за №7, згідно з яким спадкодавець належну йому земельну частку (пай) згідно сертифіката на земельну частку (пай) ВН №0205673 від 12.08.1997 року заповідав [PERSON] ( а.с.9). Згідно з відміткою Славнянської сільської ради, заповіт заповідачем не змінено і не відмінено. Відповідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі заповідачем являється [PERSON]. (а.с. 10) [INFO] помер [PERSON] ( свідоцтво про смерть - а.с.7). Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.12.2014 року, винесеною державним нотаріусом Липовецької державної нотаріальної контори Вінницької області позивачці відмовлено у видачі на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, яка залишилась після смерті [INFO] [PERSON], оскільки заповідач заповідав земельну частку (пай), право власності на яку підтверджується сертифікатом. А вказаний правовстановлюючий документ не був наданий нотаріусу, в зв'язку з тим, що взамін сертифікату був виданий державний акт на землю. За матеріалами спадкової справи , позивач у відповідності до ст.ст. 1269 та 1270 ЦК України, 20.11.2009 року подала до Липовецької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO] тобто, прийняла спадщину у встановленому законом порядку. Осіб, які мали б право та претендували на обов'язкову частку, у відповідності до ч.1 ст.1241 ЦК України , судом не встановлено. До складу спадкового майна, зазначеного у заповіті, входить право на земельну частку (пай) , площею 3.62 умовних кадастрових гектара що належало [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку ( пай) серії ВН №0205673 від 12.08.1997 року. Взамін сертифікату на право на земельну частку ( пай) серії ВН №0205673, [PERSON] 10.07.2003 року на підставі розпорядження №110 Липовецької райдержадміністрації від 23.05.2003 року , було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВН №229545 . (а.с.16, 19). Крім цього, згідно зі свідоцтвом про смерть [NUMBER], яке видається на підставі паспорту, прізвище спадкодавця зазначено як [PERSON] (а.с.7), а в заповіті та Державному акті має місце невірне написання прізвища спадкодавця : замість «[PERSON]» - невірно вказано «[PERSON]». У відповідності до ч.1 п.6 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім."я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім."ям, по батькові , прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Факт належності вказаних правовстановлюючих документів покійному [PERSON] підтверджується довідкою №02-22/38 від 12.02.2015 року, виданою виконкомом Славнянської сільської ради, в якій зазначено, що [PERSON] та [PERSON] - є одна і та ж особа, (а.с.12). Крім того, довідка №02-22/31 від 09.02.2015 року , видана виконкомом Славнянської сільської ради, про те, що [PERSON] на день смерті 22.05.2009 р був зареєстрований та проживав на території с. Славна - також підтверджує зазначений факт, оскільки місце реєстрації та проживання покійного [PERSON] співпадає з місцем проживання власника земельної ділянки та земельної частки (паю) , зазначених у Державному акті на право власності на земельну ділянку та Сертифікаті на земельну частку (пай)(а.с.13, 16,18). Таким чином суд вважає доведеним факт, що Державний акт серії ВН №229 545 на право власності на земельну ділянку, площею 3.6230 га, виданий 10.07.2003 року на підставі розпорядження №110 Липовецької райдержадміністрації від 23.05.2003 року на ім.»я [PERSON] - НАЛЕЖИТЬ [PERSON], а заповіт, складений в с. Славна Липовецького району Вінницької області 01.03.2000 року від імені [PERSON] із призначенням спадкоємцем частини його майна [PERSON], посвідчений 01.03.2000 року секретарем виконкому Славнянської сільської ради Липовецького району Вінницької області [PERSON] та зареєстрований у реєстрі за №7 - належить ( складений) [PERSON], який помер [INFO]. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позивачка має право на спадкування за заповітом на земельну ділянку, право на успадкування якої було посвідчено заповітом, у відповідності до сертифіката на право на земельну частку (пай) , взамін якого був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку. На підставі ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та ухвалює рішення про задоволення позову у повному обсязі. На підставі ст.ст. 1223, 1268, 1269, 1270 ,1296 1299 ЦК України,

Outcome: approved