Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

10.07.2017 року позивач звернувся до Новоград-Волинського міськрайонного суду з даним позовом, в якому просив розірвати шлюб з [PERSON], судові витрати розділити між сторонами порівну. Свої вимоги мотивував тим, що з відповідачкою мають різні погляди на права та обовязки подружжя, відсутні спільні інтереси та порозуміння під час вирішення сімейних проблем. Вважає, що їх шлюб остаточно припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе. Сторони у судове засідання не прибули. У письмових заявах просили розглядати справу у їх відсутності; позивач позовні вимоги підтримав з підстав, вказаних в позові, які просив задовольнити,\~ оскільки примирення неможливе, просив неповнолітніх дітей залишити на вихованні з їх матір"ю; відповідачка позов визнала, не заперечила проти розірвання шлюбу та залишення неповнолітніх дітей на вихованні з нею, прізвище просила не змінювати. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, та оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до наступного. Згідно з ст.ст.\~21,\~24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ст.110 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Встановлено, що сторони 28 серпня 2004 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану міського управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 175, що стверджується свідоцтвом про одруження /а.с. 10/.\~ Дошлюбне прізвище відповідачки Костюк. Від цього шлюбу у сторін є неповнолітні діти: донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про ї х народження /копії а.с.4, 5/. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що, перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї,\~ поступово втратили\~ звязки між собою, а, отже, сімя припинила своє існування. За таких обставин суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін та їх дітей, що має суттєве значення для них, тому є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Місце проживання неповнолітніх дітей визначити за місцем проживання їх матері, про що у сторін спору не виникло. У відповідності до вимог ст. 113 СК України, прізвище відповідачці після розірвання шлюбу суд залишає без змін. Оскільки позивач ставить вимогу про відшкодування йому лише половини судових витрат, проти чого відповідач не заперечила, то суд, згідно ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідачки лише 320 грн. ( 50% від 640 грн. ) судового збору на користь позивача. Зважаючи на вищевикладене,

Outcome: approved