Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що за час перебування у шлюбі у сторін [INFO] року народився син - [PERSON]. За заявою позивача рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради №42 від 01.02.2012 року визначено порядок побачення з сином: щонеділі з 15.00 до 17.00 години, у присутності особи, яка здійснює догляд за дитиною. Проте відповідач протягом 2014-2015 років не дотримується виконання вказаного рішення органу опіки та піклування. Посилаючись на викладене, позивач просив з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 29.06.2016р.: зобов'язати [PERSON] не чинити йому перешкод у спілкуванні з дитиною та визначити участь [PERSON] у вихованні дитини шляхом встановлення систематичних побачень з дитиною кожну першу та третю суботи та неділі щомісяця за його місцем проживання ([ADDRESS], [ADDRESS]) з правом відвідування культурно-масових, розважальних та оздоровчих закладів з поверненням дитини після побачень до місця проживання матері, а також щорічно під час літніх канікул чотирнадцять днів безперервно, починаючи з 09.00 години ранку першого дня та закінчуючи 19.00 годиною останнього 14-го дня з можливістю виїзду на морські курорти, санаторії, туристичні бази в межах України. Як на правові підстави своїх вимог позивач посилався на статті 141, 157, 158 Сімейного кодексу України (далі - СК України). 14.07.2016 року [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом про оспорювання батьківства, з вимогою виключити відомості про [PERSON], як батька [PERSON], [INFO], з актового запису про його народження №73, зробленого 11.01.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції. За клопотанням представника позивача за зустрічним позовом судом 07.01.2017 року призначено по справі судово-біологічну експертизу молекулярно-генетичного аналізу ДНК для визначення кровної спорідненості між [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Проведення експертизи доручено експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи. Провадження в справі на час проведення експертизи зупинено (а.с.67). За повідомленням Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи за вих.№11/796 від 16.05.17р. у зв'язку з тим, що [PERSON] не з'явилась на відбір зразків крові, ухвала суду повернута без виконання. 23.05.2017 року провадження у справі відновлено. 28.09.2017 року представник позивача за зустрічним позовом подав до суду заяву про залишення без розгляду зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про оспорювання батьківства (а.с.82). Ухвалою суду від 05.12.2017 року зустрічну позовну заяву залишено без розгляду (а.с.105) 05.10.2017 року представником органу опіки та піклування Житомирської міської ради до суду подано заяву про долучення до справи рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 07.09.2016 року №861 "Про затвердження висновку щодо участі у вихованні та порядок побачення [PERSON] із сином [PERSON]" з відповідним додатком (а.с.86-89). За клопотанням представника відповідача в судовому засіданні 05.12.2017р. долучено до матеріалів справи копії документів з соціальної служби для сім'ї, дітей та молоді, Житомирської обласної лікарні, дитячої поліклініки, обласної психіатричної лікарні (а.с.91-102). За клопотанням представника відповідача в судовому засіданні 15.03.2018р. допитано в якості свідка [PERSON], яка пояснила, що працювала з дитиною як психолог та з метою визначення її психоемоційного стану було надано психологічну консультацію, однак на день розгляду справи підготовлений нею висновок не є актуальним. Та в судовому засіданні 24.10.2018р. за клопотанням представника відповідача свідок [PERSON] була допитана повторно. За клопотанням представника відповідача в судовому засіданні 24.10.2018р. долучено до матеріалів справи інформацію про надання первинної психологічної консультації [PERSON], 25.12.2010р.н. (а.с.118). Представник позивача в судовому засіданні 24.10.2018р. подав заяву про стягнення витрат на правову допомогу з додатками (договір про надання правової допомоги від 01.02.2016р., акт виконаних робіт по наданню правової допомоги від 24.10.2018р.) та просив стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн. (а.с.119-123). Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання та витребування доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Сторони скористалися правовою допомогою. Заслухавши сторін, повно і всебічно дослідивши докази, судом встановлено наступне. Позивач та відповідач мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Позивачу рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради №42 від 01.02.2012 року визначено порядок побачення з сином: щонеділі з 15.00 до 17.00 години, у присутності особи, яка здійснює догляд за дитиною (а.с.5). Позивач, звернувшись до суду за захистом свого права на безперешкодне спілкування з сином та участь у його вихованні, стверджує, що відповідачка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування та перешкоджає йому у спілкуванні та вихованні дитини. Зазначене підтверджується заявою [PERSON] від 24.06.2014р. директору Житомирського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, а також листом виконавчого комітету Житомирської міської ради від 28.04.2014р. (а.с.6,7). Згідно статті 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Відповідно до частини першої статті 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Судом встановлено, що між сторонами у справі виник спір щодо виховання малолітнього сина. Спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України та Законом України «Про охорону дитинства». Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно частин другої, третьої статті 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. За правилами статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право на спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Таким чином, вимоги позивача про зобов'язання [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у спілкуванні з дитиною [PERSON], [INFO], є обгрунтованими та підлягають задоволенню. В частині вирішення судом спору щодо участі [PERSON] у вихованні дитини суд, оцінивши зібрані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, виходячи з інтересів дитини та з метою захисту прав позивача у вихованні та спілкуванні з сином дійшов висновку, що позовні вимоги в даній частині підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Конвенцією про права дитини закріплено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною третьою статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що дитина, яка розлучається з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до частин п'ятої та шостої статті 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. З огляду на наданий суду висновок, який затверджений рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 07.09.2016р. №861 щодо визначення порядку побачення [PERSON] із дитиною [PERSON]" виконавчий комітет Житомирської міської ради, як орган опіки і піклування вважає за можливе визначити запропонований [PERSON] порядок побачення із сином [PERSON], [INFO], а саме: перша, третя субота та неділя місяця за місцем проживання батька, з правом відвідування культурно-масових, розважальних та оздоровчих закладів з поверненням дитини після побачень до місця проживання матері, а також щорічно під час літніх канікул чотирнадцять днів безперервно, починаючи з 09.00 години ранку першого дня та закінчуючи 19.00 годиною останнього 14-го дня з можливістю виїзду на морські курорти, санаторії, туристичні бази в межах України (а.с.86-89). Зі змісту вказаного висновку вбачається, що органом опіки піклування взято до уваги інформацію Житомирського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 14.07.16 №974 про надання первинної психологічної консультації, яка наявна в матеріалах справи (а.с.92). В свою чергу фахівець із соціальної роботи, психолог [PERSON], яка була допитана в якості свідка зазначила, що даний висновок був підготовлений, однак вже не є актуальним. Суд вважає за необхідне взяти до уваги наявну в матеріалах справи інформацію про надання первинної психологічної консультації [PERSON], [INFO] р., яка є додатком до листа ЖМЦСССДМ від 15.05.18р. №714 (а.с.118) З якої вбачається, зокрема, що між матір'ю та дитиною встановлений тісний емоційний зв'язок. Функції батька в родині виконує вітчим, який для дитини є значимою особою, та виконує роль наставника. Зі слів хлопчика, зрозуміло, що вітчим для нього є батьком, якого він любить. У ході бесіди про біологічного батька дитина замикається в собі, нервує, намагається уникати запитань про нього, що свідчить про відсутність емоційного контакту та прив'язаності між ними. Батькам надано рекомендації щодо необхідності поступового, ненав'язливого встановлення контакту біологічного батька з сином з метою збереження стабільності його емоційного стану. Враховуючи вищезазначене та баланс інтересів дитини та її батьків, беручи до уваги те, що позивач бажає брати участь у вихованні сина і таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини,

Outcome: partial