Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

14.07.2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, який заявою від 01.10.2015 року уточнила та просить визнати за нею право власності на квартиру № 1 будинку № 1-б в с. Камянка Ізмаїльського району Одеської області, мотивуючи тим, що позивач разом із своєю родиною із 1985 року мешкає у квартирі № 1 площею 37,9 кв.м. в будинку № 1-б по вул. 50 років Жовтня в с. Камянка Ізмаїльського району Одеської області з відома Камянської сільської ради, на території якої знаходиться житловий будинок, та асоціації сільськогосподарських виробників «Прогрес». [PERSON] неодноразово зверталась до асоціації сільськогосподарських виробників «Прогрес» щодо оформлення права власності, проте АСВ «Прогрес» проявив бездіяльність. За час вселення позивач здійснила ремонт та провела заміну комунікацій. Позивач добросовісно вселилась у вищезазначену квартиру, безперервно володіє квартирою № 1 по вул. 50 років Жовтня, 1-б в с. Камянка Ізмаїльського району Одеської області більше 30 років, отже вважає, що має право на визнання за нею права власності за набувальною давністю на вищевказану квартиру. В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. В судове засідання представники відповідачів не зявились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, не заперечують проти задоволення уточнених позовних вимог. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Частиною 1 статті 61 ЦПК України передбачено, що обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 1, 4 статті 344 ЦК України встановлено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Пунктом 8 прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюється також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, отже набувальну давність необхідно рахувати з часу вселення у квартиру [ADDRESS]. Виходячи зі змісту ст. 344 ЦК України обставинами, які мають значення для справи, і, які повинен довести саме позивач є: законний об'єкт володіння; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння). Право власності на стороні володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника. Право власності за давністю володіння, перш за все, може виникнути на придатне для володіння майно, яке відноситься до будь-якої форми власності, крім того, яке вилучено з цивільного обороту. В судовому засіданні було встановлено, що 12.01.2010 року між асоціацією сільськогосподарських виробників «Прогрес» в особі голови [PERSON] (далі продавець), діючого на підставі статуту та [PERSON] (далі покупець) було укладено договір купівлі продажу квартири, за яким продавець передає, а покупець приймає у власність однокімнатну квартиру, загальною площею 37,9 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. У відповідності з п.п. 2, 3 вищевказаного договору вартість квартири складає 25000 грн. В строк до 12.02.2010 року покупець зобовязується виплатити продавцю 20 % вартості квартири. Залишок покупець зобовязується сплатити на протязі трьох років, рівними частками кожного року, але не пізніше 31.12.2012 року. Згідно довідки, наданої виконавчим комітетом Камянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, згідно господарської книги № 10, особовий рахунок № 706 домоволодіння № 1б кв. 1 по вул. 50 років Жовтня в с. Камянка Ізмаїльського району Одеської області, числиться за асоціацією сільськогосподарських виробників «Прогрес». Відповідно до довідки № 1 від 26.02.2015 року, наданої асоціацією сільськогосподарських виробників «Прогрес», [PERSON] повністю сплатила вартість квартири в розмірі 25000 грн. Згідно довідки № 1889 від 01.12.2015 року, наданої виконавчим комітетом Камянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], мешкає за адресою: [ADDRESS] з 2000 року. Умови набувальної давності підтверджуються судовим рішенням. Давнісний володілець повинен довести факти добросовісності, відкритості, безперервності і тривалості свого володіння. Добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб'єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов'язків. При вирішенні спорів про набувальну давність суд має врахувати добросовісність саме на момент передачі позивачу майна (речі), тобто на початковий момент, який буде включатися в повний строк давності володіння, визначений законом. Позивач, як незаконний володілець, протягом всього часу володіння майном повинен бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього (Лист ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав" за № 24-150/0/4-13, від 28.01.2013р.). Для визнання володільця добросовісним вважається достатнім, щоб він не набув майно злочинним шляхом чи способом, який завідомо суперечить основам правопорядку та моралі. Таким чином, особою, яка володіє чужим майном при зазначених обставинах, у всіх випадках є не власник і, тим більше, власник ні в якому випадку не може набути майно у власність за давністю володіння. З урахуванням викладеного, суд вважає доведеною ту обставину, що позивач фактично та безперервно проживає в [INFO] більше 30 років. Суд також вважає доведеним добросовісність володіння на момент передання об'єкту володіння, оскільки належних та допустимих доказів незаконності такого володіння судові не надавалося. Слід також зазначити, що володілець не просто уповноважений, але зобов'язаний відноситися до об'єкта володіння як власник, якщо він бажає зберегти незаперечний статус володільця за давністю, що дозволяє йому після спливу встановленого законом строку набувальної давності фактично перетворитися у власника. Так, в судовому засіданні було встановлено, що позивач з часу вселення у квартиру здійснила ремонт та провела заміну комунікацій. Оскільки, судом встановлено, що на протязі більше 30 років позивач відкрито володіє квартирою № 1 по вул. 50 років Жовтня, 1б в с. Камянка Ізмаїльського району Одеської області, сплачує комунальні платежі, здійснює поточний ремонт квартири, то, суд вважає доведеним відношення позивача до майна в якості його власника. Враховуючи те, що позивачем доведені обставини відповідно до вимог ст. 344 ЦК України, а саме квартира [ADDRESS] не за ким не зареєстрована, позивач добросовісно заволоділа квартирою № 1 по вул. 50 років Жовтня, 1-б в с. Камянка Ізмаїльського району Одеської області та відкрито, вільно і безперервно користуються даним майном в цілому більше 30 років, вона має всі права на визнання за нею права власності на це майно за набувальною давністю.

Outcome: approved