Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

Рішенням Харцизького міського суду міста від 28 жовтня 2013 року позовні вимоги ПАТ « Акцент банк» задоволені частково: на корись позивача з відповідачки [PERSON] стягнуто 27118, 64 грн. та судові витрати. У стягненні фіксованого штрафу у розмірі 500 грн. та штрафу - процентної складової у розмірі 1355,93 грн. відмовлено. Суд першої інстанції задовольняючи позов частково дійшов висновку, що банк просив застосувати до відповідача подвійну цивільно-правову відповідальність одного того ж виду за одне й теж порушення договірного зобов»язання що суперечить вимогам частини 1 ст. 61 Конституції України та частині 3 ст. 509 ЦК України згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнутим до юридичної відповідальності одного виду за одне й те ж правопорушення, а зобов»язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. З рішенням суду не погодився позивач, подав апеляційну скаргу в якій зазначив , що рішення підлягає скасуванню оскільки при його ухваленні були порушені норми матеріального та процесуального права. Так, відповідно до ст. 627 ЦК України сторонам надається свобода при укладені договору, свобода вибору контрагента та умов договору. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою ( штрафом,пенею ) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов»язання. Штраф та пеня є самостійними різновидами неустойки, які відрізняються тим, що розмір пені залежить від тривалості прострочення боржника, а штраф не залежить. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Чинне законодавство не містить заборони щодо застосування різних видів правових наслідків у разі порушення зобов»язання, а відтак висновок суду щодо подвійної відповідальності є неправильним. Оскільки Позивач застосовує один раз пеню та штраф за порушення зобов»язання, отже пеня та штраф за неналежне виконання зобов»язань за договором у частині погашення сум кредиту і процентів кредиту підлягає стягненню з відповідача. Просив змінити рішення Харцизького міського суду в частині відмови в задоволення стягнення штрафів згідно договору розмірі 500 грн. та 1355,93 грн. стягнути ці суми з [PERSON] В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги. просив її задовольнити. а рішення суду першої інстанції змінити в частині відмовлених позовних вимог. [PERSON] повідомлена належним чином - судовою повісткою, яка їй була вручена особисто Іловайською міською радою ( лист від 22 січня 2014 року №02-03-06/ вх..34 ), в судове засідання не з»явилася, що відповідно до частини 2 ст. 305 ЦПК України не є перешкодою у розгляді справи. Вислухавши суддю-доповідача, учасника судового засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступного висновку. Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції. З матеріалів справи вбачається, що між ПАТ "Акцент - Банк" та [PERSON] 29 червня 2008 року укладено кредитний договір № AC04RX21770065, який складається з Заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам („Розстрочка") (Стандарт). у розмірі 2745,34 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 29 червня 2010 року. Відповідачка порушила умови кредитного договору у зв»язку з чим станом на 10 вересня 2013 року утворилася заборгованість перед банком у розмірі 28 974,57 гривень, яка складається з заборгованості : за кредитом - 2353,31 грн, за процентами - 310,99 грн., забор із комісії 1113,16 грн., що стало підставою звернення ПАТ « Акцент-Банк» до суду. Позивач окрім заборгованості просив стягнути пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором у розмірі 23341,18 грн. а .також штрафи : 500 гривень (фіксована частина) та 1355,93 (процентна складова)., разом - 28974,57 гривень та понесені судові витрати 289,75 грн. судового збору. В суді першої інстанції відповідачка просила позов задовольнити частково, звільнити її від уплати штрафів. Судом першої інстанції позовні вимоги ПАТ « Акцент Банк» були задоволені частково: на користь позивача стягнуто 27118,64 грн. судовий збір у розмірі 289,75 грн; у задоволені позову щодо стягнення штрафів відмолено з посиланням на неможливість подвійного стягнення. Відповідачка [PERSON] з апеляційною скаргою на рішення суду не зверталася. Як зазначено статтями ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін ). Судом встановлено, що [PERSON] умов укладеного нею кредитного договору належним чином не виконувала.На час розгляду справи кредитні кошти банку не повернуті. Згідно частини 2 ст.549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Як зазначено частиною 3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання Таким чином, штраф є відповідальністю, яка залежить лише від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання й у часі визначається з настанням однієї з подій як невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Пенею ж є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, тобто встановлює певні юридичні наслідки у вигляді обов'язку сплатити певну суму, яка залежить не тільки від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання, а й від часу такого невиконання. Тобто, пеня та штраф є різними видами неустойки як засобу юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Штраф має разовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобов'язання. Відповідно до п. 5.3 кредитного договору штраф застосовується у випадку порушення позичальником строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором, більш ніж на 30 днів. Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості. Пеня ж, у свою чергу, відповідно до п. 5.1 кредитного договору сплачується при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених Заявою та п. п. 3.2.2, 3.2.3 Умов, у розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу, за кожний день прострочки платежу, але не менше 1 гривні. Задовольняючи частково позовні вимоги ПАТ « Акцент Банк» суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, зокрема, що штраф та пеня відповідно до умов кредитного договору нараховуються за різних обставин порушення позичальником зобов'язання, тому є різними видами відповідальності за порушення зобов'язань боржником. У зв'язку з цим висновок суду першої інстанції щодо подвійної відповідальності відповідача за одне і теж саме порушення зобов'язання є необґрунтованим. Згідно п.4 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Outcome: approved