Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

12.09.2019 року [PERSON] звернулась до Мар`їнського районного суду Донецької області із позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод в праві користування, розпорядження власним майном, про визнання особи такою, що втратила право проживання і користування житлом. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Позивач зазначає, що вона є власником будинку [ADDRESS] , підстава нотаріально посвідчений договір дарування від 02.12.2004 року. Позивач зазначає, що відповідач домовився з нею про те, що він буде тимчасово зареєстрований за адресою позивача до кінця 2011 року та добровільно зніметься з реєстрації, однак цього не зробив. Відповідач фактично не проживає в будинку з 2014 року. Відповідач не може знятись з реєстрації у зв`язку з чим в позивача виникла необхідність звернутись до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні майном. Ухвалою суду від 01.10.2019 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі. У судове засідання, позивач не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, від імені відповідача на електронну адресу суду (суд зауважує, що заява надіслана на електронну адресу,а не через систему "Електронний суд") надіслана заява про розгляд справи без участі відповідача та визнання позовних вимог повному обсязі. Водночас, суд не приймає до розгляду вказану заяву, оскільки остання оформлена та подана до суду в порушення вимог цивільного процесуального закону, а саме не скріплена електронним цифровим підписом, що свідчить про відсутність у суду можливості встановити дійсність волевиявлення відповідача на визнання позовних вимог. Також, судом приймається до уваги, що вказана заява оформлена таким самим шрифтом як і позовна заява, відомості про відповідача (п. 1 ч. 1 ст. 183 ЦПК України) є ідентичним відтворенням відомостей, вказаних в позовній заяві з ідентичним розташуванням всіх реквізитів, що створює обгрунтовані сумніви в дійсності волевиявлення відповідача на написання вкзааної заяви про визнання позову. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Згідно вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. З копії договору дарування будинку від 02 грудня 2004 року вбачається, що [PERSON] подарувала [PERSON] одноповерховий самановий ошлакований жилий будинок жилої площі 17,8 кв. м., що знаходиться у [ADDRESS] на землі Павлівської сільської ради. З копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15.12.2004 року, виданого РКП «Мар`їнське БТІ» вбачається, що власником нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] , підстава виникнення права власності: договір дарування / р-р №2397 / 02.12.2004 / [PERSON] , приватний нотаріус Мар`їнського райнотокругу, форма власності приватна, частка 1/1. Як вбачається з копії довідки Павлівської сільської ради Мар`їнського району Донецької області [PERSON] дійсно зареєстрований в [ADDRESS] , але фактично з 01.07.2014 року не проживає. Копією акту обстеження на предмет проживання [PERSON] в [ADDRESS] підтверджується, що гр. [PERSON] , [INFO] дійсно зареєстрований в [ADDRESS] , але фактично з 01 липня 2014 року за даною адресою не проживає. Статтями 47, 48\~Конституції України гарантоване кожному право на житло, ніхто не може бути позбавлений житла. Відповідно до вимог ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ч. 1-2 ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст.\~405\~ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Частиною 2 ст.\~405\~ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.\~7\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в України» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає у вищевказаному будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] понад один рік, викладені обставини дають суду підстави для визнання відповідача [PERSON] особою, що втратила право користування житловим приміщенням. На підставі ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі позовної заяви судовий збір в сумі 768,40 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved