Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-02 00:00:00

12 листопада 2019 року ТОВ «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» завернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у сумі 12643 гривень 39 копійок (а.с. 1 ? 4). Мотивує вимоги тим, що 12.03.2019 року Приморським районним судом міста Одеси був прийнятий наказ про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ІНФОКС» заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 12643,39 гривень. Проте, 11.04.2019 року Приморським районним судом м. Одеси заява боржника задоволена. Зазначений наказ скасовано та роз`яснено Стягувачу про можливість розглянути визначені вимоги у порядку позовного провадження, тому вони звернулись з цим позовом. Зазначає, що відповідач є споживачем філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ», що підтверджується оформленим особовим рахунком за № [NUMBER] та договором про надання послуг водопостачання та водовідведення № 154860/ЧВ_СДВ від 05.10.2017 року, укладеним між Водоканалом та [PERSON] .. Позивач надавав послуги водопостачання та водовідведення відповідачу за адресою: [ADDRESS] , за які він у відповідності з п.п. 20, 30 Правил повинен був своєчасно розрахуватись шляхом внесення коштів на розрахунковий рахунок водоканалу. Нарахування відповідачу за надані послуги здійснювались відповідно до норм водопостачання, затверджених рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 30 від 25.02.2010 року та затверджених тарифів, а відповідач в свою чергу користувався такими послугами. [PERSON] плату за надані послуги сплачував не в повному обсязі, внаслідок чого, утворилась заборгованість у розмірі 12643,39 гривень за період з 01.03.2016 року по 01.02.2019 року, що підтверджується розрахунком суми боргу. Відповідач не сплачує у добровільному порядку заборгованість за надані послуги. 05 лютого 2020 року [PERSON] надав відзив на позов та звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «Інфоксводоканал» про визнання недійсним договору про надання послуг з водопостачання та водовідведення (а.с. 36 ? 41, 56 ? 65). [PERSON] мотивує вимоги зустрічного позову тим, що договір про надання послуг водопостачання та водовідведення № 154860ЧВ-СДВ від 05 жовтня 2017 року є незаконним, оскільки надання послуг не може надаватися у будинок, який не введений в експлуатацію, не відноситься до категорії передбаченої п. 3 ст.19 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» та п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», тому неможливо укладання оспорюваного правочину. Також, договір не відповідає нормам чинного законодавства у сфері водопостачання та водовідведення. Порушення ТОВ «ІНФОКС» порядку укладання договору призвело до суттєвого звуження прав споживача, оскільки типовий договір містить перелік з 16 прав, у той час, як договір запропонований ТОВ «ІНФОКС» містить 6 пунктів прав споживача. Правовими підставами для визнання договору водопостачання та водовідведення недійсним зазначає ст. 26 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», ст.ст. 125, 203, 627, 648, 634 Цивільного кодексу України. 26 лютого 2020 року представник позивача надав відповідь на відзив (а.с. 48 ? 55). 17 березня 2020 року представник позивача надав відзив на зустрічну позовну заяву, в якій просить відмовити у задоволені вимог в повному обсязі. (а.с. 71- 79). В судовому засіданні представник ТОВ «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» підтримав позовні вимоги та заперечував проти задоволення зустрічного позову. [PERSON] та його представник заперечували проти задоволення первісного позову та просили зустрічний позов задовольнити. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, суд з`ясував наступні фактичні обставини справи. Матеріалами справи встановлено, що в акті № 160 від 03.05.2017 року зазначено, що домоволодіння (ділянка) підключено до мереж водопостачання (водовідведення) без укладення договору та відкриття особового рахунку. Зазначено про необхідність повідомити [PERSON] з`явитись до управління «Водозбут» для укладення договору. У зв`язку із неявкою [PERSON] для укладення договору дане питання було винесено на розгляд технічної комісії № 32 від 01.09.2017 року. Згідно рішення технічної комісії № 32 від 01.09.2017 року за адресою: [ADDRESS] відкритий особовий рахунок на [PERSON] на підставі вищезазначеного акту за самовільне водокористування. 05 жовтня 2017 року між [PERSON] (Споживач) та ТОВ «ІНФОКС» (далі - Водоканал) укладений договір № 154860/ЧВ_СДВ про надання послуг з водопостачання та водовідведення № особового рахунку [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , загальною площею зелених насаджень, саду, городу 286 кв.м.. Визначено, що нарахування проводяться за нормами споживання на 1 особу. Договір підписаний у двосторонньому порядку. Крім того, дане домоволодіння розділене між трьома власниками, а саме: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено актом № 896 від 23.05.2019р. Також у даному акті зазначено, що водопостачання ділянки здійснюється від одного водопровідного вводу. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» від 21.07.2005р. № 630 Водоканал надавав послуги водопостачання та водовідведення відповідачу за адресою: [ADDRESS] , за які [PERSON] у відповідності з п. п. 20, 30 Правил повинен був своєчасно розраховуватись шляхом внесення коштів на розрахунковий рахунок Водоканалу. Відповідно до частин першої, другої, третьої ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» яка діяла на момент винекнення спірних правовідосин, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово - комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України. При укладенні договору сторони є вільними у виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, що визначено чинним законодавством (ст. 627 Цивільного кодексу України). Це положення закріплює один з найважливіших принципів договірного регулювання суспільних відносин - принцип свободи договору. Згідно з ч. 2 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Включення до договору про надання послуг з водопостачання і водовідведення інших, не передбачених типовим договором згідно Правил №630 умов чи внесення до нього змін є необмеженим правом його сторін і позивача, як споживача послуг водопостачання та водовідведення, що також підтверджується і тим, що ст. 20 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» визначено, що за згодою сторін договору про надання послуг з питного водопостачання у ньому можуть бути зазначені інші, ніж істотні умови. Згідно з ст. 8 Правила № 630 послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Тобто не в чіткій дотриманості з врахуванням всіх граф, розділів, а на його основі. Крім того, ст. 31 Правил № 630 передбачено, що підприємство питного водопостачання має право вносити за погодженням із споживачем у договір зміни, 1 що впливають на розмір плати за послуги та має також інші права відповідно до законодавства. Таке ж право відносно внесення за погодженням з виконавцем у договір змін, що впливають на розмір плати за послуги має і споживач (п.8 ст.29 Правил № 630). Типовий договір, який є додатком до Правил №630 передбачає можливість внесення до нього «інших умов» та розділ, «права і обов`язки сторін» також містить положення щодо можливості внесення до нього змін, як зі сторони споживача, так і зі )рони виконавця. Крім того, даний типовий договір розроблено не тільки в розрізі правовідносин надання послуг з водопостачання і водовідведення, які надає відповідач, а в розрізі централізованого опалення, і відповідно не може бути ідентичним по змісту, формі, умовам по таким різним послугам (правовідносинам). Рішенням Одеської міської ради від 05.04.2007р. № 1173-У ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» визначено виконавцем послуг з постачання холодної води та водовідведення у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Одеси, а виконавцем послуг з утримання будинків і споруд, прибудинкових територій, в тому числі внутрішньобудинкових мереж водотеплопостачання та водовідведення визначено підприємства, незалежно від форм власності, що надають послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій. Отже, договір від 05.10.2017р. № 154860/ЧВ-СДВ є укладеним, сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов та згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання його сторонами. Відповідно до положень ст. 215 Цивільного кодексу України підставою дійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу. Згідно зі ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 Цивільного кодексу України Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення часника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Суду не надані належні та допустимі докази, що порушені норми чинного законодавства в ході укладення договору про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення від 05.10.2017 року № 154860/ЧВ-СДВ. Питання про надання/отримання послуг з водопостачання за адресою: [ADDRESS] [PERSON] не оспорюється. Як зазначає представник позивача за первинним позовом, інші два власника, крім [PERSON] сплачують за надані послуги, отже, можна зробити висновок, що послуги надаються, водопостачання та водовідведення здійснюється. З урахуванням обставин справи, [PERSON] в період з 01.03.2016 року по 01.02.2019 року був споживачем філії Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС», що підтверджується оформленим особовим рахунком за № [NUMBER] та договором про надання послуг водопостачання №154860/ЧВ-СДВ від 05.10.2020 року, укладеним між Водоканалом та [PERSON] . Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільнол кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або штих вимог, що звичайно ставляться. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Прави. надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води зодовідведенкя та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» від 21.07.2005року №630 (далі - Правила) Водоканал надавав послуги водопостачання та водовідведення відповідачу за адресою: [ADDRESS] , за які він у відповідності з п.п. 20, 30 Правил повинен був своєчасно розраховуватись шляхом внесення коштів на розрахунковий рахунок Водоканалу. Нарахування відповідачу за надані послуги здійснювалися відповідно до норм водопостачання, затверджених рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 30 від 25.02.2010 р., та тарифів, затверджених постановою Національно комісії, що здійснює державне регулювання у сферах електроенергетики та комунальних послуг від 12.11.2015р. № 2754, від ,16.06.2016р. № 1141, від 07.2017р. № 907, від 02.11.2017р. № 1343, від 26.06 2018р. № 597, від 23.10.2018р. № 1250, а відповідач в свою чергу користувався такими послугами. [PERSON] плату за надані Водоканалом послуги сплачував не в повному обсязі, внаслідок чого, утворилась заборгованість у розмірі 12643,39 грн. за період 01.03.2016 року по 01.02.2019 року, відповідно п. 7.4 Договора. З питанням про розірваня договору № 154860/ЧВ-СДВ від 05.10.2017р. позивач звернувся до ТОВ "ІНФОКС" після зазначеного періода. У відповідності до ст. ст. 67, 68, 162 Житлового кодексу України, ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017р. № 2189-VIII, п.п. 20, 30 Правил, на споживача комунальних послуг покладено обов`язок щомісячної її стати. Однак, в порушення наведених норм права, відповідач не сплачує і в добровільному порядку заборгованість за надані послуги. При цьому, водоканал надав послуги водопостачання та водовідведення [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Проте, за період 01.03.2016 року по 01.02.2019 року у [PERSON] виникла заборгованість у сумі 12643 (дванадцять тисяч шістсот сорок три) гривні 39 копійок. З урахуванням зазначеного, необхідно стягнути з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» суму боргу у сумі 12643 (дванадцять тисяч шістсот сорок три) гривні 39 копійок. Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривень.

Outcome: approved