Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

04.12.2017 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано Ківерцівським районним судом Волинської області від 09.10.2012 року. Від даного шлюбу народився син [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні та продовжує проживати з нею. Відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина не надає, хоча має можливість таку допомогу надавати, а тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі, що становить 1860 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідачем [PERSON] було подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній зазначає, що він матеріально, як батько дитини, забезпечує сина одягом, харчуванням та лікуванням. Крім того зазначає, що на даний час проживає в цивільному шлюбі та утримує сімю. Не заперечує сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в сумі 930 грн. щомісячно. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, згідно поданої заяви просить змінити позовні вимоги та стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі, що становить 930 грн., щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, згідно поданої заяви змінені позовні вимоги визнає в повному обсязі, розгляд справи просить проводити без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази в справі, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії 1-ЕГ №119829 виданого 21.07.2010 року виконавчим комітетом Борохівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області, батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO] є відповідач по справі [PERSON] /а.с.2/. Згідно п. п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину. З довідки Ківерцівського районного центру зайнятості Державної служби зайнятості №121 від 18.01.2018 року вбачається, що відповідач по справі [PERSON] станом з 01.07.2017 року по 31.12.2017 року в Ківерцівському районному центрі зайнятості на обліку як безробітний не знаходиться. Разом з тим, відповідно до акту встановлення факту проживання разом від 18.01.2018 року, [PERSON] та [PERSON] проживають однією родиною та перебувають у незареєстрованому (цивільному) шлюбі близько трьох років та мешкають у с. Дачне, по вул. І.Франка, 5, Ківерцівського району Волинської області. Крім того, при визначенні розміру стягуваних аліментів суд виходить з прожиткового мінімуму, встановленого з 01.01.2018 Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік» для дітей віком до 6 років 1492 грн., для дітей віком від 6 до 18 років 1860 грн., а також, враховує те, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері так і батька. Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, з врахуванням, що відповідач є працездатним, здоровим чоловіком, інших осіб на утриманні немає, суд дійшов висновку, що слід стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 930 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.12.2017 року до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім та справедливим. Рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обовязкового негайного виконання. Згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 640,00 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved