Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

02.10.2020 року позивачі звернулись до суду з позовними вимогами, якими просять визнати за ними в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на: 1/12 частку житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] ; 1/6 частку земельної ділянки від загальної площі 0,0341 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, кадастровий номер земельної ділянки 5110600000:01:028:0075, за кожним. Позовні вимоги позивачі мотивують тим, що письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Черненко С.М. № 46/02-14 від 16.01.2021 року позивачу було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно. Позивачі в судове засідання не з`явились, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, наполягали на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечували. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, заяв про відкладення справи або слухання справи за його відсутністю не направляв, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить: - 1/6 частка житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.02.1987 року, посвідчене державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Богдан О.М., зареєстроване в реєстрі за № 2/507, що підтверджено довідкою КП «Ізмаїльське МБТІ» №76 від 28.01.2021 року; - 1/3 частка земельної ділянки від загальної площі 0,0341 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 714509, виданого 27.04.2010 року Ізмаїльською міською радою Одеської області, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 011050700591, кадастровий номер земельної ділянки 5110600000:01:028:0075. Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №63444718 від 05.02.2021 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлого [INFO] - відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 05.10.1971 року відділом (бюро) запису актів громадянського стану по м. Ізмаїл, свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 29.06.1991 року, згідно якого [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] , свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим 21.05.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, згідно якого [PERSON] після реєстрації розірвання шлюбу залишила прізвище [PERSON] , свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 14.02.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, згідно якого [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] ; - син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 13.09.1974 року відділом (бюро) запису актів громадянського стану по м. Ізмаїл. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні встановлено, що на час відкриття спадщини [PERSON] постійно проживав разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено записами в будинковій книзі, тобто вважається таким, який фактично прийняв спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, тобто вважається такою, яка прийняла спадщину. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Черненко С.М. № 46/02-14 від 16.01.2021 року позивачу було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Згідно п. 3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved