Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

04.02.2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] ; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] , неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] залишити проживати з нею до повноліття дитини; призначити стягнення з відповідача на її користь аліменти для утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш передбаченого законом мінімуму, який на даний час складає 50 % прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до повноліття доньки [PERSON] , тобто до [INFO] . В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 25.02.2006 року з відповідачем був укладений шлюб. Від даного шлюбу [INFO] народилася дочка [PERSON] . З відповідачем до грудня 2020 року проживали нормально, проте згодом стосунки стали нестерпними, у січні 2021 року вони припинили шлюбні стосунки. Вважає, що їх сім`я розпалася остаточно, примирення між ними не можливе. Дочка проживає з нею та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач добровільно розірвати шлюб та надавати матеріальну допомогу на утримання дитини відмовляється, тому вона змушена звертатися до суду за захистом своїх сімейних прав та прав дитини. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощено позовного провадження від учасників справи не надходили. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу до суду не надходило. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, в позовній заяві просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, не заперечила проти заочного розгляду справи (а.с. 3). Відповідач [PERSON] про день, час і місце розгляду справи повідомлений відповідно до ч. 2 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав. (а.с. 20-23). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності сторін, що відповідає положенню ст. ст. 280, 281 та ч. 4 ст. 223 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.02.2006 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб Виконкомом Дубрівської сільської ради, Баранівського району Житомирської області, актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 25.02.2006 року (а.с. 6). У свідоцтві про народження дочки [PERSON] , [INFO] , батьками вказані сторони по справі, обставина щодо батьківства ніким не оспорюється та не заперечується (а.с. 7). Дочка [PERSON] , [INFO] , на даний час перебуває на утриманні позивачки. Вказані обставини ніким не спростовані та не заперечуються. Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач не виконує обов`язків по утриманню своєї неповнолітньої дитини, які встановлені ст. 180 СК України, маючи можливість належним чином їх виконувати, так як він працездатний, зареєстрований у центрі зайнятості. За приписами ч. 2 ст. 182 СК України (зі змінами, які діють на день розгляду справи) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Гарантований мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. ст. 181, 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2021 рік" №1082-IX від 15.12.2020 року прожитковий мінімум на день ухвалення рішення становить: для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. З урахуванням матеріального становища платника аліментів, матеріального становища дитини, її стану здоров`я, віку, суд вважає що з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% (п`ятдесяти відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дочкою [PERSON] повнолітня, тобто до [INFO] . Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно принципу 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року малолітня дитина не повинна, крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою з матір`ю. Відтак, дитину суд залишає на проживання з позивачем, оскільки спору про це у сторін не виникло. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися вона не бажає, відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу, клопотання про примирення сторони не заявляли, не підтримують сімейно-шлюбні відносини, тому суд прийшов до висновку, що дана сім`я розпалась. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 908,00 грн. за пред`явлення вимоги про стягнення аліментів, в частині розподілу судових витрат за розгляд позовної вимоги про розірвання шлюбу позивачка відмовилася.

Outcome: approved