Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

10.09.2020 заявник звернувся до суду із заявою, поданою в порядку окремого провадження, просить встановити факт народження дитини [PERSON] , [INFO] , у м. Донецьк. В заяві заявник зазначає, що між його сином [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб 10.07.2019. 24.07.2020 від даного шлюбу народився син - [PERSON] . Заявник звернувся до Бердянського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із заявою для реєстрації факту народження дитини та видачі свідоцтва про народження, але йому відмовлено. Заявник зазначає, що він, його син, та дружина сина є громадянами України, вони бажають, щоб дитина була зареєстрована на території України. Заявник зауважує, що він є рідним дідусем [PERSON] , [INFO] , який народився на тимчасово окупованій території України у м. Донецьк, Донецької області. Встановлення факту народження його онука необхідно для реєстрації факту народження у відділі РАЦС та отримання свідоцтва про народження. [PERSON] звернувся до суду, оскільки встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження є компетенцією суду. На підставі наведеного, з підстав, встановлених ст. 317 ЦПК України, заявник просить задовольнити заяву. Ухвалою судді від 10.09.2020 прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено відкрите судове засідання в порядку окремого провадження, за участі заявника, із повідомленням заінтересованих осіб. Заявник 10.09.2020\~подав заяву\~за вх.№ 26337/20-Вх., в якій просить розглядати справу без його участі. Заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] повідомлені про час та місце розгляду справи, заперечень не надсилали. 10.09.2020 за вх.№26348/20-Вх., від заінтересованої особи Бердянського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надійшло клопотання про розгляд справи без присутності представника, проти вимог заявника заперечення відсутні. Заяв по суті справи після відкриття провадження від сторін не надходило. Внаслідок неявки в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позовну заяву, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню у зв`язку із таким. Відповідно до ч.7 ст.19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Як врегульовано п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Ч.1 ст 315 ЦПК України визначено перелік фактів, які можуть бути встановлені судом. Відповідно до п.7 ч.1 ст.315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження дитини в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Як передбачено ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Постановою ВРУ №254-VIII від 17.03.2015 «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей визнано тимчасово окупованими територіями. Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась АТО, затверджений Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 № 1275-р, до переліку віднесено м. Донецьк. Як встановлено з матеріалів справи, [PERSON] отримав відмову у проведенні державної реєстрації народження, виданої Бердянським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 10.09.2020 за №255/21.23-06-175, у зв`язку з тим, що відповідно до ст.13\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є медичне свідоцтво про народження, форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України, що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. За відсутності документа закладу охорони здоров`я, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. В судовому засіданнівстановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Донецьк, є батьком [PERSON] , [INFO] , відповідно, рідним дідусем дитини [PERSON] , [INFO] , відносно якої ставиться питання про встановлення факту народження. Зазначені обставини підтверджені копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 01.11.1990, у графі "батько" [PERSON] записаний як батько [PERSON] , [INFO] , уродженця м.Донецьк. Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 10.07.2019 Маріупольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у Донецькій області [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з 10.07.2019 перебувають у зареєстрованому шлюбі. В медичному свідоцтві про народження №461 від 24.07.2020, яке долучено до заяви, зазначено, що [PERSON] , [INFO] , [INFO] в Центральній міській кліничній лікарні №6 м. Донецьк народила хлопчика, що видно й з копії свідоцтва про народження, виданого на непідконтрольній території України [NUMBER] від 04.08.2020, актовий запис №331. Крім того, заявник надав до суду копію обмінної картки [PERSON] , копії паспортів та довідко про присвоєння РНОКПП [PERSON] та [PERSON] , фотокартки родини, низку медичних документів. Згідно з ч.3, 4 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягає, зокрема, народження фізичної особи та її походження. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження підлягає обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 144 СК України батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Реєстрація народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові. Як врегульовано п.5 ч.4 ст. 13 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» N 2398-VI від 01.07.2010, за відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 18.10.200 №52/5, у разі встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України підставою для внесення відомостей про батька дитини є відповідне рішення суду, яким встановлені такі дані. В судовому засіданні встановлено, що надані заявником докази видані установами, що знаходяться на окупованій території - м.Донецьк Донецької області, не відповідають затвердженим в установленому чинним законодавством України порядку формам. Оцінюючи вказані документи, суд виходить з того, що народження особи є юридичним фактом, що має наслідком припинення, зміну та виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації різними особами своїх прав. Відповідно до ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. У Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 р. «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Також, Європейський суд з прав людини у справах «Кіпр проти Туреччини» та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать». При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу. Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]». Враховуючи викладену практику Європейського суду з прав людини, суд вважає за можливе застосувати названі «намібійські винятки» в контексті оцінки документів про народження особи, виданих установою, що знаходиться на окупованій території, як доказів, оскільки суд виходить з того, що можливості збору доказів народження особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини. На підставі наданих заявником документів, провести державну реєстрацію народження особи та видати відповідне свідоцтво про народження в позасудовому порядку не є можливим, оскільки вони видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, що підтверджено відмовою у проведенні державної реєстрації народження, виданою Бердянським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) за №255/21.23-06-175 від 10.09.2020. Згідно з ч.1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Суд дійшов висновку про те, що обставини, повідомлені заявником, знайшли своє належне підтвердження під час судового розгляду справи, тому наявні підстави для задоволення заяви та встановлення факту народження [PERSON] , [INFO] у м. Донецьк Донецької області, Україна. Відповідно до ч.4 ст.317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Як передбачено ч.5 ст. 317 ЦПК України копія судового рішення невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження особи. Відповідно до ч.7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved