Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в обгрунтування якого посилався на те, що він 04.11.2008 року наказом Головного управління МВС України в Харківській області № 317 л/с, звільнений з ОВС, з посади оперативного уповноваженого сектору карного розшуку Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, в запас Збройних Сил України за ст. 64 п. «Б» через хворобу. 12.11.2008р. ХМУ ГУ МВС України в Харківській області подало в ГУ ПФ України в Харківській області його грошовий атестат за №531 та довідку до нього для нарахування розміру пенсії. Згідно повідомлення про призначення пенсії з ПФ від 08.01.2009г. №21/9 [PERSON] була призначена пенсія в розмірі 1608,4 грн. Після звільнення з органів внутрішніх справ, йому стало відомо про порушення його прав під час проходження служби з нарахування і виплати грошового забезпечення, що вплинуло на розмір пенсії. 14.08.2009г. він звернувся із заявою до ГУ МВС України в Харківській області з проханням відновити його права. 07.09.2009г. за №9/Б-127 у відновленні прав було відмовлено, після чого звернувся до належного суду. В зв"язку з порушенням грошового зобов"язання вважає, що вбачається причинно-наслідковий зв'язок між неправомірними діями Харківського МіськУправління Головного упраління МВС України в Харківській області по своєчасній подачі в ПФ мого правильно заповненого грошового атестата та довідки до нього, заподіяним матеріальним збитком у розмірі 18669,52 грн. Вважає, що сума заподіяної шкоди в розмірі 18669,52 грн. виникла в результаті неправомірних дій Харківського МіськУправління. Тому є доцільним, на його думку вирішити питання про відшкодування матеріального збитку з урахуванням індексу інфляції 7654,58 грн. і 3% річних 3173,82 грн., що відображається в розрахунку обгрунтованності ціни позову. В судове засідання позивач та його представник з'явилися, вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання з'явилася, в задоволенні позову просила відмовити посилаючись на те, що сума в розмірі 18699,52 грн. за період часу з 05.11.2008 р. по 31.03.2012 р., є пенсія, що перерахована позивачеві, однак не виплачена Управлінням ПФУ в Харківській області. При цьому зазначила, що ст. 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов'язання, а між позивачем та відповідачем відсутні будь-які зобов'язання у розумінні ст. 509 ЦК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 04.11.2008 р. наказом Головного управління МВС України в Харківській області № 317 л/с позивач був звільнений з органів внутрішніх справ з посади оперуповноваженого сектору кримінального розшуку Жовтневого РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області в запас за хворобою. З 05.11.2008 року позивачу призначена пенсія за вислугу років згідно Закону України « Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 12.11.2008 р. ХМУ ГУ МВС України в Харківській області подало в ГУ ПФУ в Харківській області грошовий атестат №531 та довідку до нього для нарахування розміру пенсії. Згідно повідомлення про призначення пенсії з ПФ від 08.01.2009 р. №21/9 [PERSON] була призначена пенсія в розмірі 1608,4 грн. Після звільнення позивачу стало відомо про порушення його прав стосовно нарахування та виплати грошового забезпечення у зв'язку з чим він звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ МВСУ в Харківській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 16.06.2011 р. по справі № 2а-2330/11/2070 відмовлено у задоволенні адміністративного позову. 08.11.2011 р. постановою Харківського апеляційного адміністративного суду постанову Харківського окружного адміністративного суду від 16.06.11 р. по справі 2а-2330/11/2070 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог з приводу невиплати позивачу доплати в розмірі 50% від суми пенсії за період з 01.01.07 р. по 31.12.2007 р., невиплати премії в розмірі 33,3% за період з 01.04.05 р. по 31.03.07 р., невиплати щомісячної надбавки за безперервну службу в розмірі 70% за період з 01.05.04 р. по 31.03.05 р., з 01.09.05 р. по 30.09.05 р. та з 01.11.05 р. по 28.02.06р., щодо зобов'язання відповідачів виконати перерахунок заробітної плати з урахуванням встановленої доплати в розмірі 50 % від суми пенсії за період з 01.01.07 р. по 31.12.07 р. та проведення її виплати, виконання перерахунку заробітної плати з урахуванням встановленої премії в розмірі 33,3% за період з 01.04.05 р. по 31.03.07 р. та проведення відповідних виплат, виконання перерахунку заробітної плати з урахуванням встановленої надбавки за безперервну службу в розмірі 70% за період з 01.05.04 р. по 31.03.05 р., з 01.09.05 р. по 30.09.05 р. та з 01.11.05 р. по 28.02.06 р. та її виплати, а також здійснення перерахунку грошового атестата позивача з подальшим наданням його до ГУ ПФУ в Харківській області для перерахунку розміру пенсії відповідно до п. 22.3 наказу МВС України від 31.12.07 р. № 499 та в цій частині позовні вимоги задоволені. В іншій частині постанову суду першої інстанції залишено без змін. (а.с. 13-15). У зв'язку з невиконання наведеного рішення [PERSON] звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про визнання дій ХМУ ГУ МВС в Харківській області по факту не перерахунку грошового забезпечення, одноразової грошової допомоги при звільненні з органів внутрішніх справ відповідно до наказу МВС від 31.12.2007 р. №499 за період з 01.01.2008 року по 04.11.2008 року неправомірними. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 20.12.2012 року по справі № 2-а-12368/12/2070 адміністративний позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії ХМУ ГУ МВСУ в Харківській області по факту не перерахунку грошового забезпечення за період з 01.01.2008 року по 04.11.2008 року, та по факту не перерахунку одноразової грошової допомоги при звільненні з органів внутрішніх справ; зобов'язано ХМУ ГУ МВСУ в Харківській області здійснити перерахунок грошового забезпечення за період з 01.01.2008 року по 04.11.2008 року та здійснити перерахунок одноразової грошової допомоги при звільненні з органів внутрішніх справ [PERSON]; зобов'язано ХМУ ГУ МВСУ в Харківській області з урахуванням здійснених перерахунків грошового забезпечення [PERSON] за період з 01.01.2008 року по 04.11.2008 року підготувати та направити новий грошовий атестат в ГУ ПФУ в Харківській області для перерахунку розміру пенсії з 05.11.2008 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено. (а.с. 16-22). На виконання рішення суду ХМУ ГУ МВСУ в Харківській області 05.03.2013 р. направлено до ГУ ПФУ в Харківській області грошовий атестат від 15.02.2013 р. № 22 та довідка до нього для подальшого перерахунку пенсії позивачу. 07.03.2013 р. [PERSON] звернувся до ГУ ПФУ в Харківській області стосовно перерахунку пенсії з 05.11.2008 р. по 31.03.2013 р. ГУ ПФУ самостійно здійснило перерахунок за цей період та виплатило доплату до пенсії за період з 01.04.2012 р. по 31.03.2013 р., але виплатити доплату до пенсії за період з 05.11.2008 р. по 31.03.2012 р. відмовилось, посилаючись на ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та інших осіб» та на те, що ГУ ПФУ участі у справі № 2а-12368/12/2070 не брало і суд не зобов'язував його виплачувати доплату [PERSON] за більш ранній період. 01.04.2013 р. [PERSON] звернувся до ХМУ з проханням виплатити доплату до пенсії за період з 05.11.2008 р. по 31.03.2012 р., однак також отримав відповідь, що призначення, перерахунок і виплата пенсій колишнім працівникам міліції здійснюють органи ПФУ. До компетенції МВС належить лише призначення грошового забезпечення для перерахунку пенсії. Підстав для виплати заборгованості по пенсії немає. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 16.04.2013 року по справі № 820/2064/13-а адміністративний позов задоволено, визнано неправомірними дії ХМУ ГУ МВСУ в Харківській області щодо невиплати [PERSON] перерахованого грошового забезпечення за період часу з 01.01.2008 року по 04.11.2008 року також щодо невиплати перерахованої одноразової грошової допомоги при звільненні із органів внутрішніх справ; зобов'язано ХМУ ГУ МВСУ в Харківській області провести виплату перерахованого [PERSON] грошового забезпечення за період з 01.01.2008 року по 04.11.2008 року та суму грошової допомоги при звільненні із органів внутрішніх справ. (а.с. 23-27). Так, відповідно до ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та інших осіб» перерахунок пенсій провадиться з 1-го числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в ній за минулий час може бути йому виплачено не більше ніж за 12 місяців. Річний термін для виплати пенсії за минулий час обчислюється з дня звернення пенсіонера або надходження в пенсійний орган документів, необхідних для призначення пенсії, а для виплати різниці пенсії - з 1-го числа місяця, наступного за тим, в якому пенсіонер звернувся з клопотанням перерахувати пенсію або в пенсійний орган надійшли документи, необхідні для такого перерахунку. Днем звернення за пенсією вважається день прийняття заяви про призначення пенсії з усіма документами, які заявник зобов'язаний подати, а при пересиланні заяви з документами поштою - дата, зазначена в поштовому штемпелі місця відправлення заяви. Постановою Московського районного суду м. Харкова від 30.07.2013 р. №643/8194/13-а позов задоволено частково, дії ГУ ПФУ в Харківській області визнано неправомірними, зобов'язано ГУ ПФУ в Харківській області перерахувати та виплатити [PERSON] доплату до пенсії за період з 05.11.2008 р. по 31.03.2012 р. Отже, ГУ ПФУ в Харківській області з урахуванням положень ст. 51 ЗУ «Про пенсійне забезпечення, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» правомірно проведено перерахунок пенсії на підставі грошового атестату №22 від 12.2013 р. та довідки до грошового атестату за період з 01.04.2012 р. по 31.03.2013 р. та виплачено різницю в пенсії у розмірі 3409,06 грн., які надійшли до ГУ ПФУ в Харківській області 05.03.2013 р., оскільки право на підвищення пенсії позивач набув саме з моменту отримання ГУ ПФУ документів з новим розміром грошового забезпечення. Відповідно до ч. 2 ст. 55 вищезазначеного закону суми пенсій, не одержані пенсіонером своєчасно з вини органу, який призначає або виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмежень будь-яким строком. Такі дії, ГУ ПФУ в Харківській області були визнані законними Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.05.2014 року по справі № 643/8194/13-а (а.с. 34-37). В той же час, ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, є безпідставними, оскільки правовідносини сторін виникли не з порушення грошового зобов'язання, та регулюються нормами відповідного законодавства. Крім того, на думку суду, норма ч. 2 ст. 625 ЦК України не підлягає застосуванню. Характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень і правомірність поширення на них дії ст. 625 ЦК та ст.1166 ЦК України. Слід мати на увазі, що грошові зобов'язання, відповідальність за які встановлена ст. 625 ЦК, передбачають насамперед договірні правовідносини. Відшкодування шкоди - це відповідальність, а не боргове (грошове) зобов'язання, на шкоду не повинні нараховуватись проценти за користування чужими грошовими коштами, що теж є відповідальністю. Отже, нарахування процентів на суму шкоди є фактично подвійною мірою відповідальності (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 січня 2013 р. № 10-74/0/4-13). Таким чином, дія ч. 2 ст. 625 ЦК не поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із завданням шкоди. Потрібно враховувати, що передбачена ст. 625 ЦК відповідальність не застосовується до правовідносин, які регулюються спеціальним законодавством. Водночас формулювання ст. 625 ЦК, коли нарахування процентів тісно пов'язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Загальні підстави відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов"язань встановлює ст.1166 ЦК України. Цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. На підставі викладенного, позовні вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed