Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

У серпні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування частини витрат на придбання спільного майна. 26.05.2016 року позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій він просив суд накласти арешт на ? частину квартиру [ADDRESS] та накласти арешт на автомобіль марки "Hyundai Getz", 2007 року випуску, номер кузова [NUMBER], д.н.з. [NUMBER], що належать на праві власності [PERSON] Дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч.1, ч.3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Ч.2 ст.152 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Відповідно до абз.1 ч.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. На даний час між сторонами виник спір щодо відшкодування частини витрат на придбання спірного майна. Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ? частина квартири [ADDRESS] та автомобіль марки "Hyundai Getz", 2007 року випуску, номер кузова [NUMBER], д.н.з. [NUMBER], належать на праві приватної власності відповідачу [PERSON] Позивач зазначив, що 29.04.2016 року 1/3 частина [ADDRESS] була відчужена відповідачем на користь її сина [PERSON] на підставі договору дарування 1/3 частки квартири, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Колядою О.П. за реєстровим №420. Відтак у позивача є підстави вважати, що відповідачем в подальшому може здійснюватись відчуження належного їй на праві приватної власності рухомо та нерухомого майна. Отже, у випадку невжиття заходів забезпечення позову існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Суддя вважає, що вжиття заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на ? частину квартири [ADDRESS], є співмірним із заявленими позивачем вимогами, а тому приходить до висновку про необхідність задовольнити заяву про забезпечення позову частково шляхом накладення арешту на ? частину квартири [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] Вжиття інших заходів забезпечення позову є недоцільним та неспівмірним із заявленими позовними вимогами. Крім того, позивачем не зазначено посилання на докази на підтвердження того, що на час подання до суду заяви про забезпечення позову, автомобіль марки "Hyundai Getz", 2007 року випуску, номер кузова [NUMBER], д.н.з. [NUMBER], належить на праві власності [PERSON] Отже, у задоволенні заяви в частині накладення арешту на автомобіль марки "Hyundai Getz", 2007 року випуску, номер кузова [NUMBER], д.н.з. [NUMBER], слід відмовити. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial