Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

05.01.2018 року позивачка звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку, який розташований на території Ольгинської селищної ради за адресою: 85730, смт.Ольгинка Волноваського району Донецької області, вул. Перемоги, буд.22. Вищевказаний будинок розташований на земельній ділянці площею 0,16га, яка належала її померлому батькові на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДН № 042088 та на теперішній час належить їй на підставі рішення Волноваського районного суду Донецької області від 15 травня 2008 року по справі №2-96/08. Оскільки земельній ділянці не було присвоєно кадастрового номеру, позивачка звернулась до Волноваського районного виробничого відділу ДРФ ДП «ЦДЗК» із заявою про виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки (присвоєння кадастрового номеру) у смт. Ольгинка по вул. Перемоги, 22. При виготовленні технічної документації зясувалось, що при виконанні топографо-геодезичних робіт виявилась невідповідність конфігурації та лінійних промірів земельної ділянки в натурі (на місцевості) Державному акту (креслення додається). За даними на місцевості лінійними промірами вирахувана площа склала 0,1497 га, що не відповідає площі 0,1600 га, зазначеній у Державному акті серії ІІI-ДН № 042088. Необхідність проведення топографо-геодезичних робіт виникла у звязку з тим, що у відділі Держгеокадастру у Волноваському районі відсутні архівні матеріали та матеріали польових геодезичних робіт по виготовленню вищевказаного Державного акту. Таким чином на теперішній час позивачка не має можливості присвоїти кадастровий номер та зареєструвати своє право власності на земельну ділянку. Просить суд визнати за нею право приватної власності на земельну ділянку у відповідності до технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки. Позивачка у підготовче судове засідання не зявилась. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю. На задоволенні позовних вимог наполягає. Представник відповідача у підготовче судове засідання не зявився. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. З позовом згоден. Неявка сторін не перешкоджає здійсненню підготовчого провадження відповідно до ч. 1 ст.\~198, ч. 1 ст.\~223 ЦПК України. Відповідно до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до рішення Волноваського районного суду Донецької області від 15 травня 2008 року по справі №2-96/08 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1600 га, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд, та розташованої за адресою: 85730, смт. Ольгинка Волноваського району Донецької області, вул. Перемоги, буд.22 (а.с.5). Вказана земельна ділянка раніше належала її померлому батькові на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІI-ДН № 042088, виданого 04 травня 1998 року на підставі рішення виконкому Ольгинської селищної ради від 02.10.1996 року №309, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 223 (а.с. 6 ). З листа Волноваського районного виробничого відділу ДРФ ДП «ЦДЗК» від 13.10.2017 року № 244, вбачається, що позивачка зверталась із заявою про виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки (присвоєння кадастрового номеру) у смт. Ольгинка по вул. Перемоги 22. Але при виготовленні технічної документації зясувалось, що при виконанні топографо-геодезичних робіт виявилась невідповідність конфігурації та лінійних промірів земельної ділянки в натурі (на місцевості) Державному акту (креслення додається). За даними на місцевості лінійними промірами вирахувана площа склала 0,1497 га, що не відповідає площі 0,1600 га, зазначеній у Державному акті серії ІІІ-ДН №042088 (а.с. 9). Таким чином судом встановлено, що на теперішній час позивачка дійсно не може присвоїти кадастровий номер земельній ділянці та зареєструвати своє право власності на земельну ділянку у Державному земельному кадастрі. За висновками спеціалістів Волноваського районного виробничого відділу ДРФ ДП «ЦДЗК», [PERSON] потрібно виготовити новий правовстановлюючий документ на вказану вище земельну ділянку, який би відповідав дійсним промірам по межі огорожі і площі ділянки в натурі (на місцевості). Відповідно до ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування", якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.37 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014 року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, з урахуванням положень ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилалась позивачка, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. На стягнення судових витрат позивачка не наполягає. На підставі ст. 321, 392, ЦК України,

Outcome: approved