Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], по якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 5700361 від 24.10.2007 року в загальному розмірі 72 713,66 доларів США , еквівалент 2 008,15 доларів США та 40 049 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту складає 70 316,37 доларів США, що підлягає сплаті в гривнях по курсу НБУ на день платежу; заборгованість за несплаченими процентами за користування кредитом складає 2 397,29 доларів США, що підлягає сплаті в гривнях по курсу НБУ на день платежу; сума пені за порушення строків виконання зобов'язань за кредитним договором складає еквівалент 1 108,15 доларів США, що підлягає сплаті в гривнях по курсу НБУ на день платежу; сума штрафів за порушення відповідачем обов'язків, передбачених пп. 4.3.2-4.3.6 кредитного договору, складає еквівалент 900 доларів США, що підлягає сплаті в гривнях по курсу НБУ на день платежу; сума штрафів за порушення відповідачем обов'язків щодо поновлення дії договорів страхування складає 40 049 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просив її задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на зміст письмових заперечень (а.с.75). Зазначав, що кредит було надано позичальнику до 24.10.2022 року, тому він на законних підставах та згідно умов кредитного договору має право вільно розпоряджатись отриманими в кредит коштами. Вважає вимогу позивача про дострокове повернення кредиту передчасною, право позивача на звернення до суду з даним позовом наступає лише з 24.10.2022 року. Вимогу про дострокове розірвання договору позивач не ставить, тому позовні вимоги в цій частині є незаконними і не підлягають задоволенню. Крім того позивач просить стягнути суму боргу в розмірі 72 713,66 доларів США., проте згідно ч. 1 ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Позовні вимоги в частині стягнення штрафу та пені задоволенню не підлягають, так як не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, 24.10.2007 року між закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний банк» (правонаступником всіх прав та зобов'язань якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 5700361 від 24.10.2007 року, відповідно до умов якого надано відповідачу кредит у розмірі 90 000 дол. США зі сплатою 12,90 % річних з кінцевим строком повернення кредиту 24.10.2022 року. В подальшому до кредитного договору були укладені додаткові угоди №8457263 від 09.12.2009 р., №10529575 від 01.03.2011 р., №13396171 від 16.12.2011 р., якими змінювались умови та графік сплати заборгованості. Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором № 5700361 від 24.10.2007 року в повному обсязі, що підтверджується копією меморіального валютного ордеру №362491656 /а.с. 32/. Згідно п. 3.1.1 договору за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплачувати банку проценти за ставкою, зазначеною в п. 1.3 цього договору, в порядку і на умовах, обумовлених п. 3.1.2 та 3.1.3 цього договору, а у випадку порушення зобов'язань з повернення кредиту - за ставкою та на умовах, зазначених в. п. 3.1.4 цього договору. Відповідно до п. 3.5.7 кредитного договору банк набуває право вимагати від позичальника дострокового повернення всього кредиту або частини кредиту разом із розрахованими процентами, а позичальник, відповідно зобов'язаний виконати таку вимогу банку у випадках передбачених договорами, якими забезпечується виконання зобов'язань позичальника за цим договором, а також при настанні будь - якої з подій, зокрема: невиконання позичальником зобов'язань перед банком за цим договором. У відповідності до п. 4.3.5 кредитного договору при отриманні від банку вимоги про дострокове повернення кредиту позичальник зобов'язується повернути кредит в повному обсязі достроково разом із розрахованими процентами за користування кредитом і штрафними санкціями (якщо такі будуть мати місце) в порядку і строки, передбачені цим договором. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, тому згідно до розрахунку позивача у нього утворилась заборгованість станом на 22.04.2014 року у розмірі 72 713,66 доларів США, еквівалент 2 008,15 доларів США та 40 049 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту складає 70 316,37 доларів США; заборгованість за несплаченими процентами за користування кредитом складає 2 397,29 доларів США; сума пені за порушення строків виконання зобов'язань за кредитним договором складає еквівалент 1 108,15 доларів США; сума штрафів за порушення відповідачем обов'язків, передбачених пп. 4.3.2-4.3.6 кредитного договору, складає еквівалент 900 доларів США; сума штрафів за порушення відповідачем обов'язків щодо поновлення дії договорів страхування складає 40 049 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно п. 5.5 договору за кожний випадок порушення позичальником обов'язків, передбачених п.п. 4.3.2 - 4.3.6 цього договору, позичальник зобов'язаний на вимогу банку сплатити на його користь штраф у розмірі 1% від суми одержаного кредиту. ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» 13.02.2014 року направив [PERSON] рекомендованим листом письмову вимогу від 10.02.2014р. про дострокове повернення всієї суми кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом, проте відповідач вимогу не отримав. Відповідно до п. 6.6. договору, будь-які повідомлення та документи, які надаються банком позичальнику згідно умов цього договору, повинні бути викладені в письмовій формі, та будуть вважатись наданими належним чином, якщо вони надіслані рекомендованим листом або телеграмою за місцем проживання позичальника, вказаним у статті 7 цього договору, або надалі позичальнику особисто. Сторони погодились, що повідомлення та (або) документи вважаються отриманими позичальником на сьомий день з дня реєстрації банком рекомендованого листа або телеграми у відділенні поштового зв»язку/телеграфі (при цьому, позичальник несе ризик отримання таких листів та телеграм у строк, що перевищує 7 (сім) календарних днів), або в день особистого вручення позичальнику, вказаний в повідомленнях та (або документах). Суд не приймає до уваги доводи відповідача про порушення позивачем норм чинного законодавства за наявності вимоги про стягнення коштів в іноземній валюті, а не національній грошовій одиниці. Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов"язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов"язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов"язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. У пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК, а у пункті пункту 10 даної постановизазначено, що згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її обігу, а статтею 192 ЦК передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця-гривня. За вказаного, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за сумою кредиту в сумі 70 316,37 дол. США, заборгованості за несплаченими процентами за користування кредитом в сумі 2 397, 29 дол. США, та 900 дол. США штрафу. Всього 73613,66 дол. США, що станом на день ухвалення рішення за офіційним курсом гривні до долара США становить 953296 грн. 90 коп. Пунктом 5.2 кредитного договору передбачено, що у разі порушення позичальником строків виконання зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобов'язаний сплатити на вимогу банка пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у відповідний період, від суми прострочених виконанням зобов'язань за кожен день прострочення. Виходячи із того, розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, тобто встановлення максимального розміру пені пов'язано з розміром облікової ставки Національного банку України, а чинним законодавством України Національному банку України не надано повноважень на встановлення облікової для іноземної валюти, тому пеня має розраховуватись лише у грошовій одиниці України - гривні. Національний банк України встановлює облікову ставку залежно від темпів інфляції і рівня валового внутрішнього продукту. Отже обмеження нарахування пені подвійною обліковою ставкою НБУ не стосується розрахунків в іноземній валюті. Тому суд приходить до висновку щодо відмови у задоволенні позовної вимоги про стягнення 1 108,15 дол. США пені, оскільки її нарахування було проведено в іноземній валюті. При цьому суд не приймає до уваги доводи відповідача, про подвійне застосування відповідальності, оскільки штраф та пеня нараховані за різні види порушення при користуванні кредитом. Також, відповідач уклав із АТ «СК АХА Страхування» договір добровільного страхування наземного транспорту № 052-ИГ/09КД від 30.11.2009 року, відповідно до умов якого застрахував свої майнові інтереси, пов»язані з володінням, розпорядженням, користуванням майном, а саме: конструкціями (без оздоблення та комунікацій) квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно п.5.4. кредитного договору за кожний випадок порушення відповідачем обов'язків щодо поновлення дії договору страхування, передбачених п.4.3.1 кредитного договору, відповідач зобов'язаний сплатити на вимогу позивача штраф в розмірі 10% від мінімальної страхової суми, на яку згідно з вимогами зазначеного пункту кредитного договору має бути укладений договір страхування. Відповідач всупереч вимогам п. 4.3.1 кредитного договору не поновив дію договору страхування, внаслідок чого виник штраф в розмірі 40 049 грн. За наведеного вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 40 049 грн. штрафу за порушення обов'язків щодо поновлення дії договорів страхування підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові втрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial