Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що з 28.11.2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем у справі, від якого мають дочку [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач проживає окремо від сім'ї, не утримує дитину і не надає матеріальної допомоги на її утримання до досягнення нею трьохрічного віку. Вона на даний час не працює у звязку з тим, що здійснює догляд за дитиною. Просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів до досягнення дитиною повноліття та на її утримання у розмірі 1/4 частини від доходів відповідача. Сторони, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, натомість подали заяви, якими позивач позов підтримала, відповідач позов визнав, та просили розглянути справу у їх відсутності. За викладеного суд ухвалив провсетти розгляд справи у відсутності сторін спору, що узгоджується із положеннями ст.169 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того достатніх законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Обставини спору сторонами визнаються, а тому доказуванню у відповідності до положень ст.61 ЦПК України не підлягають. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Аналогічні положення містяться у 15 та 16 статтях ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зі змісту викладених у позові та визнаних сторонами обставин вбачається, що сторони з 28.11.2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі від якого мають дочку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем і перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо від дитини, матеріальної допомоги на її утримання та на утримання позивача до досягнення дитиною трьохрічного віку не надає. Позивач не працює, перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Рокитнянської РДА та отримує допомогу як інвалід ІІ групи в сумі 1074 грн., відповідач являється фізичною особою-підприємцем і його валовий дохід від здійснення підприємницької діяльності за період з 01.01.2015 року по 30.09.2015 року складає 9200 грн. Викладене підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими матеріалами справи, якими є: свідоцтво про шлюб, свідоцтво про народження дитини, довідка про склад сім'ї позивача, довідка № 537 від 16.10.2015 року, видана на ім'я [PERSON] управлінням соціального захисту населення Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області про розмір отримуваної нею допомоги, довідка № 74 від 15.10.2015 року, видана на імя [PERSON] Білоцерківською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області про доход відповідача. Згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 п.1 цього Кодексу способи виконання батьками обов"язку по утриманню дитини визначаються за домовленістю між ними. Разом з тим, п.3 цієї норми визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Обставинами, які враховуються судом визначенні розміру аліментів є стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст.ст. 84, 91 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка -батька дитини до досягнення нею трьох років. З огляду на обставини справи, що викладені в позові і які визнав відповідач, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому судом приймається, тому суд приходить до висновку, що позов має бути задоволений шляхом стягнення на користь позивача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача до досягнення нею повноліття та на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача. У відповідності до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 487-20 грн.

Outcome: approved