overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

13.11.2014 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 13.07.2013 року він уклав з відповідачем кредитний договір у формі генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості, за яким видав останньому кредит в сумі 26295,97 грн. зі сплатою 18,00 % річних на суму залишку заборгованості. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 24.09.2014 року по кредиту, процентам за користування ним, а також штрафні санкції в загальній сумі 25826,73 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У зв'язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 13.07.2013 року сторони уклали генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов і правил надання продукту кредитних карт. У такий спосіб позивач надав відповідачу кредит на строк з 13.07.2013 року по 31.07.2015 року в розмірі 26295,97 грн., зі сплатою 1,5 % в місяць на суму залишку заборгованості та з видачею платіжної картки. В свою чергу відповідач зобов'язався погашати заборгованість і сплачувати відсотки щомісяця з 1 по 25 число в розмірі по 1315,85 грн. (а.с. 9-33) Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 24.09.2014 року виникла заборгованість по договору в сумі 25826,73 грн., яка складається із заборгованості: по кредиту - 19415,94 грн.; відсоткам за користування кредитом - 2301,55 грн; а також позивачем за умовами п. 2.2 генеральної угоди відповідачу нарахований штраф - 4109,24 грн. (а.с. 6) Ст. 1050 ч. 2 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором в загальній сумі - 25826,73 грн, а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

13.11.2017 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог послалася на те, що з 24.10.2003 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Зазначає, що сімейне життя у них не склалося через відсутність порозуміння та різні погляди на шлюб і сімю. Зазначає, що почуття любові та поваги між ними втрачено, з 2011 року шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вважає, що примирення між ними неможливе. Тому просить позов задовольнити. Сторони у судове засідання не з'явилися. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначає, що позов підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. За фактичним місцем проживання відповідача (вул. Пономарьова, 2в/58, смт. Коцюбинське, Київська обл.) було надіслано копії ухвали про відкриття провадження, позовної заяви з додатками та судову повістку на 27.12.2017 року. Окрім цього, відповідачу було надіслано судову повістку на 30.01.2018 року. Рекомендовані листи із вказаними документами повернулися на адресу суду із відміткою "За закінченням терміну зберігання" та містяться у матеріалах справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяв, клопотань та відзиву не подав. Тому суд на підставі ст.280 ЦПК України провів заочний розгляд справи. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24.10.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-СГ № 176335, Виконавчим комітетом Коцюбинської селищної ради м.Ірпеня в Київській області, актовий запис №66. Від шлюбу у сторін є дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження. Судом встановлено, що сімейне життя в сторін не склалося, останні не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме інтересам позивача та моральним засадам суспільства. Тому шлюб між ними слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

13.11.2019 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що знаходиться з ним в шлюбі, який був зареєстрований 28 листопада 2000 року виконавчим комітетом Птахівської сільської ради Скадовського району Херсонської області, актовий запис № 6. Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося з причини різних поглядів на життя та несумісності характерів. Спільного господарства не ведуть з січня 2013 року. Просить суд розірвати шлюб зареєстрований 28 листопада 2000 року виконавчим комітетом Птахівської сільської ради Скадовського району Херсонської області, актовий запис № 6, стягнути з відповідача судові витрати, після розірвання шлюбу залишити прізвище " [PERSON] ". В судове засідання позивачка не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходяться в шлюбі, який був зареєстрований 28.11.2000 року виконавчим комітетом Птахівської сільської ради Скадовського району Херсонської області, актовий запис № 6, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] . Сімейне життя у подружжя не склалося, шлюбні стосунки припинені, втрачено почуття поваги один до одного, взаємопорозуміння, любові, отже сім`ї фактично не існує. Відповідно до ст. 110 СК України, позов до суду про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхньої дитини. Оскільки шлюбні відносини припинені і поновляти їх сторони не мають наміру, це свідчить про те, що сім`я розпалась остаточно. На підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

13.11.2020 року рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області було прийнято рішення, яким позов [PERSON] до виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області, про визнання дій протиправними, зобов"язання вчинити певні дії був задоволений. 19.01.2021 року від позивача [PERSON] надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій просить ухвалити у справі додаткове рішення про стягнення з відповідача понесені судові витрати в сумі 840 гривень. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялися судом належним чином. Відповідно до ч. 2 ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що по даній справі необхідно ухвалити додаткове рішення щодо розподілу судових витрат з наступних підстав. Відповідно до ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Відповідно до п. 6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розділити між сторонами судові витрати. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 840 грн.80 коп. (а.с.1). Як вбачається з матеріалів справи в рішенні Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 листопада 2020 року за позовом [PERSON] до виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області, про визнання дій протиправними, зобов"язання вчинити певні дії, не вирішено питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат. Тому суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення, щодо стягнення вказаних судових витрат з відповідача на користь позивача в розмірі 840,80 грн. сплачених позивачем при зверненні до суду з позовною заявою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

13.12.2012 року виконавчим комітетом Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької обл. був зареєстрований шлюб між [PERSON] . та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER]. Подружжя має малолітньою дочку [PERSON], [INFO]. В період спільного життя між позивачем та відповідачем склалися неприязні стосунки, вони втратили повагу одне до одного в зв'язку з чим припинили шлюбні стосунки та разом не живуть. 21.02.2014 року [PERSON] пред'явив позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач підтримавши позов і давши пояснення по справі, просить розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач [PERSON] позов визнала і, давши пояснення по справі, просить позов задовольнити. Крім того, [PERSON] просить залишити їй прізвище "[PERSON]" Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та давши оцінку доказам, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст., ст. 105, 110 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

13.12.2013 року [PERSON] звернулась до суду в інтересах своїх повнолітніх дітей з позовом до відповідача в якому просила стягнути з нього аліменти у зв*язку з продовженням навчання їх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . [PERSON] та [PERSON] до судового засідання не з*явились, але подали до суду заяви в яких просили справу розглянути за їх відсутністю та просили стягнути з [PERSON] щомісячно на користь кожного з них аліменти у зв*язку з продовженням ними навчання з дня пред*явлення позову і до закінчення навчання у розмірі по 1/6 частки його заробітку (доходу). В судовому засіданні [PERSON] підтримала позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] з підстав викладених нею в позовній заяві та просила їх вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не з*явився, але подав заяву в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, та просив справу розглянути за його відсутністю. Суд , заслухавши позивача , дослідивши заяви інших осіб та матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки він визнаний відповідачем, це визнання ним позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб тому що: Відповідач по справі є батьком своїх повнолітніх дітей які навчаються в Державному вищому навчальному закладі "Донбасський державний педагогічний університет" з терміном навчання [PERSON] [INFO] з 01.09.2010 року по 30.06.2014 року і [PERSON] [INFO] з 01.09.2012 року по 30.06.2016 року ( а.с.4-7,11-18). Діти перебувають на утриманні матері, відповідач допомоги своїм дітям , які продовжують навчання, не надає, мешкає окремо ( а.с.8-10,25). Відповідно до ст.199 Сімейного Кодексу України ,якщо повнолітня дочка,син продовжують навчання і у зв*язку з цим потребують матеріальної допомоги,батьки зобов*язані утримувати їх до досягнення 23 років,за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. З урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів , суд вважає , що відповідач має змогу сплачувати аліменти на своїх повнолітніх дітей , які продовжують навчання у розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу) на кожну дитину щомісяця. Крім того згідно зі ст.ст.81,88 ЦПК України з відповідача у дохід держави належить стягнути судовий збір у розмірі 243,60 гривень та відповідно до ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

13.12.2013 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з цивільним позовом в якому просила розірвати шлюб укладений нею 08.02.1986 року з відповідачем [PERSON]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі, свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, на підставі ст.ст. 110,112 Сімейного кодексу України вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивачка знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 08.02.1986 року, згідно свідоцтва про одруження, виданого Новополтавською сільскою Радою Новобузького району Миколаївської області, актовий запис № 4, від якого народилися - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які вже на сьогоднішній день є повнолітні. Спільне життя між сторонами не склалося, у зв'язку з різни поглядами на життя та взаємним непорозумінням. Сторони припинили шлюбні відносини і з вересня 2013 року хоча і проживають разом. Подальше примирення сторін між собою та збереження шлюбу не представляється можливим. Як встановлено судом, поділ майна на час розгляду цієї справи немає. Після розірвання шлюбу [PERSON] виявила бажання залишити шлюбне прізвище - "[PERSON]". Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тобто з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню, сплачений останньою судовий збір в сумі 230 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

13.12.2018 р. до Київського районного суду м.Харкова надійшла вказана позовна заява, в якій представник позивача просить: стягнути з відповідача суму нарахувань за актом 3600,61 грн. та судовий збір. В обґрунтування\~\~позовних вимог, представник позивача посилається на те, що а адресою м.Харків, вул. Шевченка, б. 341, кв. 23 проживає боржник [PERSON], який є споживачем електричної енергії згідно договору про користування електричної енергії від 27.11.2006 № 329185. 04.11.2016 р. при огляді електроустановки за адресою вул. Шевченка, б. 341, кв. 23 у м. Харкові, де мешкає відповідач, представниками АТ "Харківобленерго" було виявлено використання електричних засобів, які знижують показання приладу обліку. Вказані дії є порушенням п. 42, 48 Правил користування електричнрою енергією для населення, які діяли на момент виявлення порушення та складення акту № 208592 від 04.11.2016 р. При складенні акту був присутній відповідач. Надалі відповідно до Правил користування електричною енергією для населення було проведено засідання комісії 26.11.2016 та складено протокол № 112. Нарахування за актом становить 49,27 грн. Вказаний протокол було надіслано відповідачу. Також, 23.08.2018 р. при огляді електроустановки за адресою відповідача було виявлено відкриту проводку до приладу обліку, при якій електроенергія, що споживається, не враховується приладом обліку. Вказане є порушенням п. 3 ч. 3 ст. 58 Закону, пп. 4, 5, 9,10 п. 5.5.5 Правил, а саме: не дотримання вимог нормативно-технічних документів та договору, обов'язку невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі засобу вимірювання, неузгодження з енергопостачальником нових підключень та переобладнання електропроводки. Виявлені порушення згідно п. 8.2.5 Правил були зафіксовані в акті № 220492 від 23.08.2018. У відповідності до п. 8.2.6 Правил на підставі акту № 220492 від 23.08.2018 року було проведено засідання комісії з розгляду актів порушення, за результатами якої складено протокол № 125 від 27.09.2018 р. Відповідач на комісію не з'явився про розгляд акту був повідомлений належним чином. Нарахування за актом № 220492 складає 3551,34 гри., які на даний час відповідачем не сплачені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

13.12.2018 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів, протягом останніх двадцяти років з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, миритися не бажає; неповнолітніх дітей немає; спір про майно вирішуватиметься окремо. Позивач письмово просила розглянути справу у її відсутність, позов задовольнити, після розірвання шлюбу обрала прізвище "[PERSON]" (а.с. 16). Відповідач в судове засідання не з'явився, письмово просив справу розглянути без нього, позовні вимоги визнав повністю (а.с.17). З урахуванням позицій сторін та наявних в справі доказів, суд визнає за необхідне позов задовільнити з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають спільно вони протягом останніх двадцяти років, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, не проживають спільно вони протягом останніх двадцяти років, миритися не бажають, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

13 березня 2008 року [PERSON] зареєстрував у своєму будинку в [ADDRESS] відповідача [PERSON], родича своєї дружини , оскільки той загубив свій паспорт та не мав де зареєструватися. [PERSON] проживав там не довго. В кінці 2012 року він пішов жити до батьківської хати в с.Зозулі, де фактично проживав раніше з своїми братами та сестрами. Звідти він поїхав до м.Києва на заробітки, і на даний час там має жінку. Всі свої речі він забрав і вивіз. Ще в 2012 році [PERSON] обіцяв добровільно знятися з реєстрації, проте не зробив цього з невідомих причин. [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] з вимогою визнати його таким. що втратив право на користування житловим будинком [ADDRESS]. В підтвердження позову зазначає, що він є власником жилого будинку в с.Єлиховичі, який отримав у спадщину від своєї матері. Відповідач не проживає більше 2 років у вказаному будинку, не є співвласником такого нерухомого майна, не бере участі у його утриманні та не користується ним. Тому він змушений звернутися до суду з вказаним позовом та захистити своє право. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився вдруге і позову не заперечив . Він належним чином , через газету "Високий замок" , був повідомлений про день розгляду справи. Тому суд вирішив справу у його відсутності і прийшов до висновку , що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У відповідності до ст. 405 ч.2 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад 1 рік , якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як видно з копії свідоцтва про право на спадщину від 13.03.2006 року , то позивач після смерті своєї матері [PERSON] успадкував жилий будинок в [ADDRESS]. Він зареєстрував своє право на цей будинок , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно , що був виданий Золочівським МБТІ 24.03.2006 року. Як вбачається з довідки Єлиховицької сільської ради №143 від 5 лютого 2014 року, то [PERSON] проживає з сім'єю: дружиною та двома дочками в [ADDRESS]. Крім того, за цією адресою зареєстрований [PERSON], який більше 1,5 року не проживає. З будинкової книги видно, що [PERSON] був реєстрований в [ADDRESS] . Актами перевірки паспортного режиму від 21.08.2013р., 15.04.2013р., 11.07.2013р., від 15.10.2013 р, 25.01.2014р., стверджується, що [PERSON] не проживає за адресою [ADDRESS]. Свідки [PERSON] і [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факт непроживання відповідача в будинку [PERSON] з 2012 року. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає в [ADDRESS] не проживає більше 1 року, а тому він втратив право на користування цим житлом .

Outcome: approved