Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та просить визнати за [PERSON] права на земельну ділянку № [NUMBER] , загальною площею 2,2246га, яка складається з ділянок: площею 0,3153 га, площею 1,4647 га та площею 0,4446 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих не території Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, в порядку спадкування за законом, після смерті [INFO] її батька - [PERSON] , якому вони належали на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ [NUMBER] від 03 березня 2004 року; та на земельну ділянку № [NUMBER] загальною площею 2.2091 га, яка складається з ділянок: площею 0,2039 га, площею 0,3151 га, площею 1,2456 га та площею 0,4445 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] її матері - [PERSON] , якій вони належали на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ [NUMBER] від 03 березня 2004 року. Посилається на те, [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , який до дня смерті був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належний йому житловий будинок [ADDRESS] та на земельну ділянку № [NUMBER] загальною площею 2,2246 га, яка складається з трьох ділянок - пл. 0,3153 га, пл. 1,4647 га та пл. 0,4446 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. Позивач [PERSON] являється дочкою померлого [PERSON] , тобто є спадкоємцем за законом першої черги. Факт володіння померлим [PERSON] земельною ділянкою № [NUMBER] підтверджує Державним актом на право власності на земельну ділянку серії КВ [NUMBER]. Факт володіння померлою [PERSON] земельною ділянкою № [NUMBER] підтверджує Державним актом на право власності не земельну ділянку серії КВ [NUMBER]. Своє право на спадщину позивач [PERSON] підтверджує копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Гайшинської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області 05.03.2011; копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] , виданого Великокаратульською сільською радою 27.12.2005 ксерокопією свідоцтва про народження [PERSON] Серії [NUMBER] від 14.04.1970; ксерокопією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 06.05.1984; довідкою Гайшинської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 370 від 32.06.2017; ксерокопіє Витягами про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 27953264 від 02.09.2011 та №5089413 від 24.05.2006; довідкою Великокаратульскої сільської ради №05 від 04.01.2014; постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Переяслав-Хмельницького районної державної нотаріальної контори Київської області № 1323/02-31 та 1324/02-31 від 27.07.2019; копією свого паспорта; матеріалами спадкових справ відносно померлих [PERSON] та [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав в повному обсязі та просить його задовольнити. Представник відповідача, Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, в підготовче судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи у відсутності представника відповідача, позов визнає в повному обсязі, наслідки визнання позову відомі. [PERSON] просив відмовити в задоволенні позову. Пояснив, що він також є спадкоємцем за законом і відмовлятись від своє частки в даному спадковому майні не бажає. Також зазначив, що він вже відмовився від своєї частки в житловому будинку на користь своєї сестри після смерті батьків, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори. Однак ні сестра ні нотаріус коли він писав заяву про відмову від своєї частки на будинок йому не повідомили про інше спадкове майно, а саме земельні ділянки. [PERSON] в судове засідання не з`явився. 29.08.2019 подав на адресу суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі. Вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити. Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі регулюються нормами глав 84, 86, 87 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Відповідно до вимог п. 2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику в справах про спадкування", особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину. В силу вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.4 ст.3 Закону України „Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, за умови, якщо державна реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. За правилами ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІV від 01 липня 2004 року речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення та на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Виникнення права власності на житловий будинок не залежить від державної реєстрації цього права. Державна реєстрація лише підтверджує (закріплює) право власності на нерухоме майно. З врахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що нездійснення спадкодавцем державної реєстрації права власності на будинок не позбавляє його спадкоємців права на нього, як частину спадкового майна, та оформлення такого права відповідно до вимог закону. Відповідно до п.3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України 24.05.2001 р. № 127, не належать до самочинного будівництва, зокрема, індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Ухвалою Переяслав - Хмельницького міськрайонного суду від 08.02.2019 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - залишено без розгляду. Підставою для прийняття такого рішення стала заява [PERSON] про залишення позову без розгляду від 30.01.2019. Тобто, [PERSON] , в розумінні ст. 1270 ЦК України відмовився від прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 вищезазначеної статті ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Оскільки представник відповідача позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч.4 ст. 206 ЦПК України. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 328, 1216, 1218, 1261, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved