Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

10 квітня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок загальною площею 34,3 кв.м. та житловою площею 12,10 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11 квітня 2017 року даний позов був залишений без руху, у зв'язку із не дотримання вимог статей 119, 120 ЦПК України, вказано на недоліки та встановлено п'ятиденний строк для їх усунення. 26 квітня 2017 року позивачем було усунені недоліки визначені ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11 квітня 2017 року. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 квітня 2017 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду у судовому засіданні. На підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 02 червня 2017 року (також ухвали про виправлення описки від 04 липня 2017 року) клопотання представника позивача про витребування доказів у цивільній справі №635/2072/17 - задоволено. Витребувано з відділу державної реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції у Харківській області копію актового запису про смерть гр-на [PERSON], померлого [INFO] та копію актового запису про смерть гр-ки [PERSON], померлої [INFO]. Витребувано з Харківського обласного державного нотаріального архіву інформацію про осіб, які зверталися до нотаріальних контор Харківської області із заявами про прийняття спадщини або із заявами про відмову від прийняття спадщини після смерті гр-на [PERSON], померлого [INFO], який на момент смерті мешкав за адресою: [ADDRESS], а також чи є відомості про складання заповітів від його імені чи видавалися будь-кому свідоцтва на спадщину. Витребувано з Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області інформацію про осіб, які зверталися до зазначеної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини або із заявами про відмову від прийняття спадщини після смерті гр-на [PERSON], померлого [INFO], який на момент смерті мешкав за адресою: [ADDRESS], а також чи є відомості про складання заповітів від його імені чи видавалися будь-кому свідоцтва на спадщину. Витребувано з Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області інформацію про осіб які зверталися до зазначеної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини або із заявами про відмову від прийняття спадщини після смерті гр-ки [PERSON], померлої [INFO], яка на момент смерті мешкала за адресою: [ADDRESS], а також чи є відомості про складання заповітів від її імені чи видавалися будь-кому свідоцтва на спадщину. Витребувано з Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області інформацію про осіб які зверталися до зазначеної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини або із заявами про відмову від прийняття спадщини після смерті гр-на [PERSON], померлого [INFO], який на момент смерті мешкав за адресою: [ADDRESS], а також чи є відомості про складання заповітів від його імені чи видавалися будь-кому свідоцтва на спадщину. 01 лютого 2018 року до суду надійшла заява представника позивача [PERSON] - [PERSON], який дає на підставі довіреності від 18 травня 2017 року посвідченої приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області та зареєстрованої в реєстрі за №980, про зміну предмету позову. Так, в останній редакції позивач просить суд визнати за ним право власності на 11/18 частин житлового будинку загальною площею 34,30 кв.м., з них житлова площа 12,10 кв.м., з відповідною частиною господарських будівель, що розташований за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. В обґрунтування вимог позовної заяви зазначено, що за адресою [ADDRESS] розташований житловий будинок з господарськими будівлями. Рішенням виконавчого комітету Манченківської селищної ради від 09.03.2016 №17 зазначеному вище житловому будинку було присвоєно адресу [ADDRESS]. Згідно довідки КП «Люботинське БТІ» вих. №13 від 25.03.2016 зазначений вище житловий будинок зареєстрований на ім'я [PERSON]. Позивач, [PERSON] є рідним онуком [PERSON]. [INFO] помер дід [PERSON] Після його смерті залишилися спадкоємці - [PERSON] (дружина), [PERSON] (син) та [PERSON] (син). Після смерті [PERSON] спадкоємці прийняли спадщину та Другою нотаріальною конторою Харківського району було видано: свідоцтво про право на спадщину від 18.09.1985р. на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що розташований [ADDRESS] - [PERSON], як дружині померлого [PERSON]; свідоцтво про право на спадщину за законом від 18.09.1985р. на 2/18 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що розташований [ADDRESS] - [PERSON], як спадкоємниці першої черги померлого [PERSON]; свідоцтво про право на спадщину за законом від 18.09.1985р. на 7/18 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що розташований [ADDRESS] - [PERSON]. [INFO] помер [PERSON]. [INFO] помирає [PERSON]. [INFO] помирає [PERSON]. Після смерті [PERSON] спадщину у вигляді 7/18 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що розташований [ADDRESS], прийняла його дружина [PERSON]. Між тим, 16 серпня 2004 року [PERSON] склала заповіт відповідно до якого усе своє майно вона заповіла у власність батькові позивача - [PERSON]. Відтак, після смерті [PERSON], померлої [INFO], спадщину у вигляді 11/18 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що розташований [ADDRESS], прийняв батько позивача - [PERSON] відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. А вже, після смерті батька позивача - [PERSON], померлого [INFO], спадщину у вигляді 11/18 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що розташований [ADDRESS] прийняв позивач - [PERSON] відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, оскільки звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON], який дає на підставі довіреності від 18 травня 2017 року посвідченої приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області та зареєстрованої в реєстрі за №980, повідомлені про час, дату та місце розгляду справи не з'явилися. Від представника позивача до суду надійшла заява, в якій вказано, що представник позивача просить розглядати справу у його відсутність та відсутність позивача, позовну заяву підтримує задовольнити в повному обсязі та просить задовольнити. Представник відповідача - Манченківської селищної ради Харківського району Харківської області, повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився. До суду надійшла заява за підписом селищного голови Палагута В.О.., де вказано, що селищна рада просить розглянути вказану справу без участі їх представника, оскільки вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими що, підлягають задоволенню. Рішення просять винести на розсуд суду. Відповідач - [PERSON], повідомлена належним чином про час, дату та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилась. До суду надала заяву, в якій вказала, що проти позову не заперечує, визнає його та вважає обґрунтованим, а також просить дану справу розглядати у її відсутність. Враховуючи, що в судове засідання не з'явилися всі учасники справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 34,30 кв.м., з них житлова - 12,10 кв.м., належав на праві приватної власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 20.03.1958 виконкомом Манченківської селищної ради депутатів трудящих. Дана обставина підтверджується довідкою за вих.№13 від 25.03.2016 наданої Комунальним підприємством «Люботинське бюро технічної інвентаризації». [INFO] помирає [PERSON], що підтверджується копією запису акту про смерть (мовою оригіналу «Запись акта о смерти») №44 від [INFO] виконаного виконавчим комітетом Манченківської селищної ради народних депутатів Харківського району Харківської області (а.с. 84). Після його смерті відкрилась спадщина, яка складалась зі всього належного померлому на день смерті майна. У відповідності до пункт 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» судам роз'яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Виходячи з того, що спадщина після смерті [PERSON], померлого [INFO], відкрилась у 1984 році, а тому у даному випадку правовідносини регулюються Цивільним кодексом Української РСР (у редакції, чинній на момент смерті [PERSON]). Так, відповідно до статті 529 Цивільного кодексу Української РСР (у редакції, чинній на момент смерті [PERSON]), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Стаття 549 Цивільного кодексу Української РСР (у редакції, чинній на момент смерті [PERSON]), містить перелік дій, що свідчать про прийняття спадщини, а саме, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як вбачається з відповіді з Харківського обласного державного нотаріального архіву (а.с.102-106) за вих.№261/01-21 від 02.02.2018, після померлого [INFO] мовою оригіналу - «[PERSON]» за наявними в архіві даними, знайдено наступну інформацію: -23 квітня 1985 року до Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області з сумісною заявою про видачу свідоцтв звернулися мовою оригіналу - «[PERSON]» та «[PERSON]». Їх заяву було прийнято, зареєстровано в книзі обліку та реєстрації спадкових справ 23.04.1985 за порядковим №234 та заведено спадкову справу №146/1985; -23 квітня 1985 року державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Бачарніковою Г.Є. були видані свідоцтва про право власності на відповідні частини жилого будинку [ADDRESS]; -18 вересня 1985 року до Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області з сумісною заявою про видачу свідоцтв звернулися мовою оригіналу - «[PERSON]» та «[PERSON]». Їх заяву було прийнято, зареєстровано в книзі обліку та реєстрації спадкових справ 18.09.1985 за порядковим №574 (за тією ж спадковою справою №146/1985); -18 вересня 1985 року державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Бачарніковою Г.Є. були видані додаткові: ⋅за реєстровим №2408 - свідоцтво про право власності на половинну частку в спільному майні подружжя, що в цілому складається з жилого будинку [ADDRESS]. Жилий будинок належав померлому на підставі запису в погосподарській книзі №20, реєстр №1443, згідно довідки, виданої виконкомом Манченківської селищної ради Харківського району Харківської області 10.07.1985 під №360. Свідоцтво видано дружині померлого, мовою оригіналу - «[PERSON]»; ⋅за реєстровим №2410 - свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/18 частини жилого будинку [ADDRESS]. Свідоцтво видано дружині померлого, мовою оригіналу - «[PERSON]»; ⋅за реєстровим №2412 - свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідченим виконкомом Манченківської селищної ради Харківського району Харківської області 31.03.1982 за реєстровим №19, на 7/18 частини жилого будинку [ADDRESS]. Свідоцтво видано сину померлого, мовою оригіналу - «[PERSON]». -заповіт, який посвідчений виконкомом Манченківської селищної ради Харківського району Харківської області 31.03.1982 за реєстровим №19 від імені [PERSON], який на момент посвідчення заповіту мешкав в [ADDRESS], виданий на все майно на користь сина, [PERSON]. [INFO] помирає [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 01.10.2003 Манченківської селищної ради Харківського району Харківської області (а.с.11). Після його смерті відкрилась спадщина, яка складалась зі всього належного померлому на день смерті майна, зокрема, 7/18 частини жилого будинку [ADDRESS]. Виходячи з того, що спадщина після смерті [PERSON], померлого [INFO], відкрилась у 2003 році, а тому у даному випадку правовідносини регулюються Цивільним кодексом Української РСР (у редакції, чинній на момент смерті [PERSON]). Так, відповідно до статті 529 Цивільного кодексу Української РСР (у редакції, чинній на момент смерті [PERSON]), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Стаття 549 Цивільного кодексу Української РСР (у редакції, чинній на момент смерті [PERSON]), містить перелік дій, що свідчать про прийняття спадщини, а саме, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як встановлено судом з отриманої на виконання ухвали про витребування доказів інформації із Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області за вих.№914/01-16 від 29.06.2017 (а.с.61-63), після смерті [PERSON], померлого [INFO], який на день смерті мешкав в [ADDRESS], до нотаріальної контори в шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини звернулась його дружина [PERSON], яка на день звернення мешкала в [ADDRESS]. Її заява прийнята державним нотаріусом 02 березня 2004 року, зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №265 та на підставі цієї заяви заведена спадкова справа №146/2004. Інших заяв про прийняття спадщини або про відмову від спадщини в шестимісячний строк не зареєстровано. З приведеної вище відповіді вбачається, що [PERSON] видавалися свідоцтва про право на спадкове майно після смерті [PERSON], померлого [INFO], однак не на жилий будинок [ADDRESS]. [INFO] помирає [PERSON], що підтверджується копією актового запису про смерть №112 від 01 грудня 2004 року виконаного виконавчим комітетом Манченківської селищної ради Харківського району Харківської області (а.с. 85). Після її смерті відкрилась спадщина, яка складалась зі всього належного померлій на день смерті майна, зокрема, 11/18 частини жилого будинку [ADDRESS]. Виходячи з того, що спадщина після смерті [PERSON], померлої [INFO], відкрилась після 01 січня 2004 року, а тому у даному випадку правовідносини регулюються Цивільним кодексом України. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з положеннями статті 1257 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадщину у разі відсутність спадкоємців попередньої черги, усунення їх від спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України. За змістом статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно статті 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Як вбачається з відповіді отриманої на виконання ухвали про витребування доказів із Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області за вих.№912/01-16 від 29.06.2017 (а.с.57-60), після смерті [PERSON], померлої [INFO], до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернувся її син [PERSON]. Його заява прийнята державним нотаріусом 09 березня 2005 року, зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №293, та на підставі цієї заяви заведена спадкова справа №141/2005. Інших заяв щодо спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], померлої [INFO], не зареєстровано. Інформацію щодо заповітів від імені [PERSON] надано у вигляді Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, з якої вбачається, що в Спадковому реєстрі за номером 41948775 зареєстровано чинний заповіт (архівний до введення Спадкового реєстру) від імені [PERSON] посвідчений 16.08.2004 за №119, місце його зберігання - Манченківська селищна рада Харківського району. З наданої до суду копії заповіту [PERSON] від 16 серпня 2004 року, посвідченого секретарем Манченківської селищної ради Харківського району за №119, встановлено, що [PERSON] все належне їй майно, де б таке не знаходилось та з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті і на що за законом вона матиме право заповіла у власність [PERSON]. Проте, як встановлено [PERSON] не встиг оформити свої права на спадкове майно та помер [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 09 вересня 2005 року Манченківською селищною радою Харківського району Харківської області, Отже, після його смерті відкрилась спадщина, яка складалась зі всього належного померлому на день смерті майна, зокрема, права власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] на 11/18 частини жилого будинку [ADDRESS]. Виходячи з того, що спадщина після смерті [PERSON], померлого [INFO], відкрилась після 01 січня 2004 року, а тому у даному випадку правовідносини регулюються Цивільним кодексом України. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з положеннями статті 1257 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадщину у разі відсутність спадкоємців попередньої черги, усунення їх від спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України. За змістом статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно статті 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Натомість, згідно з копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії виданої державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Соловйовою Наталією Євгенівною 26 березня 2018 року, [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON], який помер [INFO], було відмовлено, у зв'язку з не поданням документа, що підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно, а також відсутності документів, які підтверджують відносини спадкоємця зі спадкодавцем та власником майна. Разом з тим, у даній постанові вказано, що 23 лютого 2006 року до Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області подано заяву про прийняття спадщини [PERSON] після смерті його батька [PERSON], померлого [INFO], яка відкрилась за місцем його реєстрації в [ADDRESS]. Його заява 23 лютого 2006 року зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №213, в цей же день заведено спадкову справу №98/2006. 09 березня 2006 року до Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області надійшла заява про прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON], померлого [INFO], яка в заяві вказала, що мешкала із померлим однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Її заява 14 березня 2006 року зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №282, та долучено до спадкової справи №98/2006. Інших заяв про прийняття або відмову від прийняття спадщини в шестимісячний строк до нотаріальної контори не надходило. У відповідності до копії рішення Харківського районного суду Харківської області від 20 березня 2007 року у справі №2-109/07р за позовом [PERSON] до [PERSON], Манченківської селищної ради про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом, за [PERSON] було визнано право власності на 18/72 частин житлового будинку [ADDRESS] та на мотоцикл Дніпро-300, 1998 р.в., реєстраційний номер [NUMBER], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Між тим, з тексту рішення вбачається, що [PERSON] до суду було подано заяву, в якій остання вказала, що вона мешкала з [PERSON], померлим [INFO], однією сім'єю без реєстрації шлюбу, але вона оформляти спадкові права не бажає. Відтак, з наданих до суду документів встановлено, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги спадкування після смерті свого батька [PERSON], померлого [INFO], а у зв'язку з тим, що позивач позбавлений можливості оформити спадщину у встановленому законом в позасудовому порядку, він був змушений звернутися в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Положеннями статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних, передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом, зокрема таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Вказане узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини в п.45 рішення від 10 квітня 2008 року в справі «Вассерман проти Росії», згідно якої засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Підставою звернення позивача до суду з даним позовом є неможливість оформлення ним права на спадщину у нотаріуса з причин відсутності правовстановлюючих документів на майно, що входить до складу спадщини. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. З огляду на викладене, позивач - [PERSON] як єдиний спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO], а відтак спадкує все майно померлого. Згідно з копією рішення виконавчого комітету Манченківської селищної ради Харківського району Харківської області від 09 березня 2016 року №17 «Про присвоєння поштової адреси будинку по вулиці Майська в селищі Санжари», присвоєно будинку, що фактично розташований по вулиці Майська в селищі Санжари , поштову адресу: 62447, [ADDRESS]. Враховуючи викладене, суд вважає позивача таким, що набув право власності у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO], на 11/18 частин житлового будинку загальною площею 34,30 кв.м., з них житлова площа 12,10 кв.м., з відповідною частиною господарських будівель, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Outcome: approved