Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

04.03.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила визначити місце проживання дитини [PERSON], [INFO], разом з матір'ю. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що з 16 квітня 2010 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. Відносини між нею та чоловіком зіпсувалися, на даний час справа про розірвання шлюбу перебуває в провадженні Зміївського районного суду Харківської області. Вона з дитиною мешкає окремо від відповідача, тривалий час відповідач не виконує в повній мірі своїх батьківських обов'язків щодо матеріального забезпечення дочки, яка дочка знаходиться на її забезпечені та на забезпечені її батьків, що вимусило її звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Останній час відповідач без попередження почав забирати дочку з дитячого садочка до себе додому, добровільно віддавати їй дочку відповідач не погоджується, що вимусило її звернутися до правоохоронних органів. В міліції їй повідомили, що поки суд не встановить місце проживання дитини з матір'ю, батько дитини в будь-який час може забирати дитину до себе. Постійні скандали відповідача з перетягуванням дитини на його бік пагубно відзначаються на емоційному стані дитини. Відповідач пообіцяв відібрати у неї дитину на постійне мешкання до себе. Вона категорично заперечує, щоб їхня дочка мешкала на постійній основі з батьком, дівчинці в такому віці потрібна матір. Вона дбало організувала життя дитини. У неї у власності є малосімейна квартира, де вона зареєстрована та мешкає з дочкою. Дочка зростає в спокійній гармонічній обстановці, вона зробила усе максимальне, щоб дитина була окута піклуванням та любов'ю. Дитина має усе необхідне для життєдіяльності їжу, одежу, житло, меблі, ліки, іграшки та інше. 27.02.2015 року вона звернулася з заявою до Комісії з питань захисту прав дитини Зміївської районної державної адміністрації про надання висновку про доцільність визначити місце проживання дитини з матір'ю. Вважала, що визначенням місця проживання дитини разом з матір'ю будуть враховані інтереси дитини в повному обсязі. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивачка [PERSON] подала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутністю на позовних вимогах наполягала з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] подав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Представник третьої особи Служби у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації Харківської області Мартинова О.В. подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, не заперечував проти задоволення позовної заяви про визначення місця проживання дитини разом з [PERSON] Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: З копій свідоцтв про народження та про шлюб вбачається, що [PERSON] та [PERSON] з 16 квітня 2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають дочку [PERSON], [INFO]. (а. с. 5, 6) Згідно свідоцтву про право на спадщину за законом, витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно та про реєстрацію права власності на нерухоме майно, технічного паспорту на квартиру, що знаходиться у власності, довідки про склад сім'ї, квартира [ADDRESS] в цілому належить [PERSON], яка зареєстрована за вказаною адресою. (а. с. 7, 10-13). Згідно довідки Комсомольського ДНЗ №7 від 03.03.2015 року вбачається, що [PERSON], [INFO], є вихованкою Комсомольського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №7 "Колосок" з 16.04.2013 року. Із зазначеного по теперішній час дитиною більше опікується мати. За словами [PERSON], батько багато часу знаходиться у відрядженні. [PERSON] завжди відвідує всі заходи дошкільного закладу, на які запрошують батьків, сумлінно виконує материнські обов'язки. Мати цікавиться життям дитини в закладі і завжди ретельно виконує рекомендації педагогів ДНЗ №7. Дівчинка завжди має охайний, доглянутий вигляд. (а. с. 9) Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до положень ст. 3 Міжнародної Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю. Згідно ст. 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Конвенція про права дитини, виходячи із рівності прав матері та батька у пункті 1 ст. 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, оскільки в даному випадку є бажання самої дитини, тому у суду є всі підстави для визначення місця проживання неповнолітньої дитини спільно з матір'ю. Зазначеними вище, дослідженими під час судового розгляду доказами підтверджується, що [PERSON] та її неповнолітня дочка [PERSON] проживають разом в квартирі [ADDRESS], яка належить позивачці, де створені належні умови для проживання неповнолітньої дитини; батько дитини [PERSON], а також представник у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації Харківської області не заперечували проти того, що визначення місця проживання дитини разом з матір'ю відповідає інтересам дитини. За таких обставин, позовна заява [PERSON] про визначення місця проживання неповнолітньої дитини є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved