Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

02 грудня 2021 року [PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою про встановлення факту родинних відносин, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , громадянин України, є онуком померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви зазначив, що [INFO] у селі Каленики Решетилівського району Полтавської області померла його бабуся [PERSON] , [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку та господарських споруд у с. Каленики, Решетилівської ОТГ, Полтавського р-ну, Полтавської обл., земельної ділянки під домоволодінням, а також із 2 земельних ділянок (паїв) на території колишніх Калениківської та Шилівської сільських рад Решетилівського р-ну Полтавської області. За життя, 12 квітня 2021 року, [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого на випадок своєї смерті заповіла онуку [PERSON] все належне їй майно. 16 серпня 2021 року заявник звернувся до Приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Бєлаша Юрія Дмитровича із заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі [PERSON] , однак 03 грудня 2021 року Приватним нотаріусом Решетилівського районного нотаріального округу Полтавської області Бєлаш Ю.Д. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку із виявленими розбіжностями у написанні прізвищ, що не дають можливість перевірити наявність підстав для закликання як за законом так і за заповітом. Встановлення факту родинних відносин з померлою [PERSON] заявнику необхідно для підтвердження права на спадщину та належного її оформлення. Ухвалою суду від 08 грудня 2021 року відкрито провадження у справі за заявою [PERSON] , заінтересовані особи: [PERSON] , Приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Бєлаш Юрій Дмитрович, про встановлення факту родинних відносин. Розгляд справи визначено проводити в порядку окремого провадження. Заявник у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Заяву підтримав та просив задовольнити. Заінтересована особа: [PERSON] надала пояснення щодо заяви, в яких зазначила, що є матір`ю заявника [PERSON] , [INFO] , та дочкою померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] . Однак у її свідоцтві про народження допущено технічну помилку та зазначено її прізвище і прізвище мами як « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] », що на думку заінтересованої особи пов`язано з особливістю перекладу даного прізвища з російської мови на українську (свідоцтво було видане за часів Української РСР). Окрім того зазначила, що як у її паспорті, так і в паспорті матері і відповідно в свідоцтві про смерть, зазначено прізвище « [PERSON] ». [PERSON] беззаперечно підтвердила зазначені у заяві [PERSON] обставини, зокрема той факт, що [PERSON] , є онуком померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] . Заінтересована особа: [PERSON] просила судове засідання проводити за її відсутністю та ухвалити рішення з урахуванням наданих пояснень. Заінтересована особа: Приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Бєлаш Юрій Дмитрович у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, належним чином повідомлявся про час та дату судового розгляду. Суд, дослідивши доводи заявника та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 частини другої вказаної норми передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Згідно пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Відповідно до п.4.2. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. Відповідно до статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до пункту 4 частини 2 статті 43 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Приписами частин 1-2, 8 статті 83 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Верховний Суд України у листі від 01 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснив, що до заяви про встановлення факту родинних відносин, у якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази: 1) докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); 2) довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; 3) пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником. Цей перелік не є вичерпним. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] у селі Каленики Решетилівського району Полтавської області померла моя бабуся [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Відповідно до заповіту від 12 квітня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Решетилівського районного нотаріального округу Полтавської обл. Довбишем С.М., зареєстрованого в реєстрі за №387, [PERSON] на випадок своєї смерті все належне їй майно заповіла онуку [PERSON] . 16 серпня 2021 року на підставі заяви [PERSON] щодо майна померлої [PERSON] , [INFO] , була відкрита спадкова справа №68151646, що підтверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі №66030417 від 16.08.2021. 03 грудня 2021 року Приватним нотаріусом Решетилівського районного нотаріального округу Полтавської області Бєлаш Ю.Д. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку із виявленими розбіжностями у написанні прізвищ, що не дають можливість перевірити наявність підстав для закликання як за законом так і за заповітом. Відповідно до постанови згідно матеріалів спадкової справи та поданих [PERSON] , документів, встановлено зокрема, що: - спадкоємцем надано свідоцтво про народження [NUMBER] , видане Червонозаводською міською радою Лохвицького району повторно 09.06.1999 року, згідно якого прізвище дитини значиться як - „ [PERSON] , прізвище матері - „ [PERSON] "; - спадкоємцем надано свідоцтво про народження [NUMBER] , видане Мало-Бакайською сільською радою Решетилівського району Полтавської області 26.04.1969 року, згідно якого прізвище дитини значиться як „ [PERSON] ", прізвище матері - „ [PERSON] . Саме у зв`язку з виявленими розбіжностями заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Окрім зазначених вище доказів, при розгляді даної справи судом враховано власне зміст заповіту від 12.04.2021, згідно з яким [PERSON] заповіла належне їй майно своєму онуку [PERSON] , [INFO] , що повністю відповідає анкетним даним згідно з паспортом громадянина України заявника [PERSON] . Також суд\~бере до\~уваги позицію\~заінтересованої особи\~ [PERSON] ,\~яка була\~зареєстрована та\~постійно проживала\~з померлою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується паспортом громадянина України заінтересованої особи. Так остання беззаперечно підтвердила, що вона є матір`ю заявника та дочкою померлої [PERSON] , що підтверджується належним їй свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим Мало-Бакайською сільською радою Решетилівського району Полтавської області 26.04.1969. Також суд враховує, що написання прізвища заявника у паспорті громадянина України, а саме « [PERSON] », повністю узгоджується з написанням прізвища як його матері, та і спадкодавця [PERSON] . Окрім того про наявність факту родинних відносин заявника та [PERSON] свідчать відомості з паспорта громадянина України заявника, відповідно до яких, що останній протягом тривалого часу, а саме з вересня 1996 року до листопада 2011 року, був зареєстрований та проживав з [PERSON] в одному будинку за адресою: [ADDRESS] . Наявні в матеріалах справи докази в свідчать про те, що [PERSON] є онуком [PERSON] , яка померла [INFO] , а написання прізвища « [PERSON] » у свідоцтві про народження матері заявника, на переконання суду є суто технічною опискою, яка пов`язана з особливістю перекладу даного прізвища з російської мови на українську, оскільки свідоцтво було видане за часів Української РСР. Досліджені в своїй сукупності та кожен окремо докази а саме: копія паспорта громадянина України заявника, копія свідоцтва про народження заявника, копія паспорта громадянина України [PERSON] , копія свідоцтва про народження [PERSON] , копія заповіту від 12.04.2021, копія свідоцтва про смерть [PERSON] , підтверджують, що заявник використав усі доступні засоби для реалізації свого права на спадкування. Однак, не має іншої можливості встановити факт родинних відносин із [PERSON] , окрім встановлення вказаного факту у судовому порядку. У відповідності до частини 1 статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно із ч. 1 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що встановлені судом і підтверджені наявними у справі доказами обставини підтверджують той факт, що [PERSON] , яка померла у [INFO] , була бабою [PERSON] , [INFO] . Вказаний факт ніякими іншими доказами, що є в справі, не спростовується та їм не суперечить, тому суд вважає доведеним і встановленим факт родинних відносин між вказаними особами. Зазначений вище факт родинних відносин встановлений судом для надання можливості реалізації [PERSON] своїх спадкових прав. Під час розгляду даної справи в порядку окремого провадження спору про право між заявником та заінтересованими особами, судом не встановлено, [PERSON] у письмових поясненнях беззаперечно визнала обставини, зазначені у заяві [PERSON] . На підставі викладеного вище,

Outcome: approved