Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що він працював у відповідача з 2004 р. по 20.05.2013р., на посаді водія автотранспортних засобів у відділі автомобільного транспорту комбінату. На день звільнення адміністрація ВАТ 'ХБК" нарахувала заробітну плату в сумі 31202,14 грн., що підтверджується довідкою від 20.05.2013 р., але виплатити відмовилось в зв'язку з відсутністю грошових коштів. До теперішнього часу підприємство з ним не розрахувалося. За таких обставин просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 21.05.2013 р. по 01.08.2014 р. в сумі 17334,24 грн. В судове засідання позивач надав заяву в якій просила слухати справу без його участі. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про час та місце судового Засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не сповістив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України . Вислухавши позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступного. Відповідно до ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно. Ці вимоги закону відповідачем не виконані. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України, виплати всіх сум, що належать працівнику від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені строки, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Судом встановлено, що з 2004 року по 20.05.2013 р., працював на підприємстві ВАТ «ХБК» на посаді водія автотранспортних засобів у відділі автомобільного транспорту комбінату Відповідно до запису в трудовій книжці [PERSON], звільнений з займаної посади 20.05.2013 року, на підставі ст..40 п.1 КЗпПУ у зв'язку з ліквідацією підприємства. Відповідно до довідки №4/34/25-19-500 від 20.05.2013р. заборгованість ВАТ "ХБК" по виплаті заробітної плати позивачу станом на 20.05.2013 року складає 31202,14 грн. Крім того, на день звільнення підприємство з позивачем не розрахувалося, тому повинно сплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Кількість днів затримки складає 308 днів а саме з 21.05.2013 р. по 01.08.2014 день подачі заяви до суду. Середня заробітна плата перед звільненням складає 1181,90:21=56,28 грн., відповідно наданою позивачем довідкою від 15.05.2014 р. Середній заробіток за два місяці перед звільненням буде складати 56,28 х 308 = 17334,24 грн. Отже, оцінюючи зібрані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні та обґрунтовані та з відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 21.05.2013 року по 01.08.2014 року, що складає 308 день в сумі 17334,24 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати пропорційно до задоволеної частини вимог, які складаються із суми судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved