Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про звільнення майна з-під арешту та зняття заборони на його відчуження, зазначивши, що вона є співвласником 1/4 частини квартири [ADDRESS]. 07.05.2010 року на підставі виконавчого листа від 01.04.2010 року по справі №2-295/10, виданого Коростенським міськрайонним судом за заявою стягувача АТ "РБ» Аваль» відкрито виконавче провадження №19100011. В рамках вказаного виконавчого провадження було накладено арешт на всю вказану квартиру, однак 26.03.2013 року винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу. Наявний арешт порушує її права, як власника 1/4 частини квартири, а тому вона звернулась до суду з даним позовом та просить звільнити майно з-під арешту шляхом зняття заборони на дану квартиру. \~ \~ \~ \~Справа розглянута за правилами спрощеного позовного\~провадження. Позивач позов підтримала. Представник відповідача надав письмові пояснення із запереченнями проти позову, мотивуючи тим, що на виконанні у Коростенському міськрайонному відділі ДВС перебуває виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь банку "Надра" 2\~096 756,76 грн., в рамках якого постановою державного виконавця від 02.04.2019 року накладено арешт на все майно боржника [PERSON]. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що в провадженні Коростенського міського суду Житомирської області перебувала цивільна справа №2-295/10, на підставі рішення суду було видано виконавчий лист та 07.05.2010 року за заявою стягувача АТ "РБ» Аваль відкрито виконавче провадження №19100011. В рамках вказаного виконавчого провадження накладено арешт на все майно боржника, зокрема квартиру [ADDRESS]. Однак виконавче провадження було завершено та 26.03.2013 року виконавчий лист пвернуто стягувачу відповідно до п.4 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (стягувач перешкоджає провадженню або не здійснює авансування). Разом з тим, постановою державного виконавця Коростенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби від 04.10.2016 року було відкрито виконавче провадження №52507710 за виконавчим листом №2-9871/10 від 20.02.2013 року виданого Шевченківським районним судом м.Києва про стягнення з [PERSON] на користь банку "Надра" 2\~096 756,76 гривень, а також постановою державного виконавця від 02.04.2019 року накладено арешт на все майно боржника [PERSON], тобто відповідача у справі.\~ \~ \~ \~ \~У відповідності до вимог ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень є сукупністю дій, визначених у цьому законі органів та осіб, що спрямовані на примусове виконання судового рішення. Стаття 2 Закону України «Про виконавче провадження» визначає засади виконавчого провадження, як справедливість, неупередженість та обєктивність, а також співмірність заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями. \~ \~ Згідно ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт\~ майна боржника\~ застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може\~ накладатися\~ державним виконавцем шляхом винесення постанови\~ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Постановами,\~ передбаченими частиною другою\~ цієї статті, може\~ бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням\~ виконавчих\~ дій\~ та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника\~ або\~ на\~ окремі\~ предмети.\~ Копії постанови,\~ якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону\~ на\~ його\~ відчуження,\~ державний виконавець\~\~ надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження. Як вбачається з матеріалів справи на даний час вищевказана постанова державного виконавця є чинною, рішення суду не виконано, а виконавче провадження не завершено.\~ \~ Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed