Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

02.10.2020 року позивач звернулась до суду з позовними вимогами, які заявою від 07.12.2020 року уточнила та просить встановити факт проживання [PERSON] , [INFO] однією сім`єю з [PERSON] , [INFO] з 1973 року до дня відкриття спадщини, тобто до [INFO] за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на: майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Вікторія» с. Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області вартістю 4110 грн. (Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифікату) серії ОД ХVІ № 1019723, виданий 06.08.2010 року Утконосівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області); 3/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] та матері [PERSON] , померлої [INFO] , право на земельну частку (пай) по КСП «Вікторія» на території Утконосівської сільської ради розміром 2,08 умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (Сертифікат на право на земельну частку (пай) по КСП «Вікторія» серії ОД № 0065971). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. №97/02-14 від 18.02.2020 року, [PERSON] було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не надано доказів родинного зв`язку з померлим [PERSON] та відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок. Представник позивача в судовому засіданні підтримала уточнені позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, уточнені позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~- кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1\~ст. 5 ЦПК України\~- здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~- кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належить: - право на земельну частку (пай) по КСП «Вікторія» на території Утконосівської сільської ради розміром 2,08 умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) по КСП «Вікторія» серії ОД № 0065971; - майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Вікторія» с. Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області вартістю 4110 грн., на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифікату) серії ОД ХVІ № 1019723, виданого 06.08.2010 року Утконосівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області; - 1/4 частка житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення Утконосівської сільської ради №71 від 24.06.2008 року, що підтверджено довідкою КП «Ізмаїльське МБТІ» №1361 від 17.11.2020 року. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 11.09.2001 року Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] помер [INFO] . За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Частиною 1 статті 524 ЦК УРСР (1963 року) визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Встановлено, що за життя [PERSON] заповіту не залишив, що підтверджено інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №62659874 від 27.11.2020 року, наданою приватним нотаріусом Т.І. Веліксар. Згідно до п.5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином, до спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] застосовуються положення Цивільного кодексу України 2003 року. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємців за законом першої, другої, третьої черги відповідно до ст. 1261 - 1263 ЦК України після смерті [PERSON] , немає. Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 визначено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Досліджуючи показання\~свідків [PERSON] \~та [PERSON] \~судом було\~встановлено факт\~проживання [PERSON] ,\~ [INFO] \~однією сім`єю\~з [PERSON] ,\~ [INFO] \~з 1973\~року до\~дня відкриття\~спадщини,\~тобто до\~ [INFO] за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~оскільки [PERSON] проживала разом із [PERSON] , [INFO] з 1973 року до дня відкриття спадщини, тобто до [INFO] за адресою: [ADDRESS] , де вони вели спільне господарство, були пов`язані взаємними правами та обов`язками, відносини які склались між ними були сімейними. Отже [PERSON] має право на спадкування за законом як спадкоємець четвертої черги після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , відповідно до вимог ст. 1264 ЦК України. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, тобто вона вважається такою, яка прийняла спадщину. Встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 18.04.2019 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Після її смерті згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається з: - права на земельну частку (пай) по КСП «Вікторія» на території Утконосівської сільської ради розміром 2,08 умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) по КСП «Вікторія» серії ОД № 0065971, яке [PERSON] фактично прийняла у спадщину, але юридично не оформила; - майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Вікторія» с. Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області вартістю 4110 грн., який належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифікату) серії ОД ХVІ № 1019723, виданого 06.08.2010 року Утконосівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, який [PERSON] фактично прийняла у спадщину, але юридично не оформила; - 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , 1/4 частку прийняла у спадщину фактично після смерті [PERSON] , та 1/4 частка належала їй на підставі рішення виконавчого комітету Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 71 від 24.06.2008 року. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 27.06.2013 року секретарем Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Кірвас І.Ю., зареєстрованого в реєстрі за № 113, [PERSON] заповіла усе її майно, нерухоме та рухоме, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що на день смерті буде їй належати, і на що за законом він матиме право [PERSON] , [INFO] . Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №59447642 від 17.02.2020 року, виданої приватним нотаріусом Веліксар Т.І., заповіт [PERSON] від 27.06.2013 року, зареєстрований за № 113 не змінювався та не скасовувався. Встановлено, що спадкоємець за заповітом [PERSON] відмовляється від прийняття спадщини за заповітом. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється: - донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 20.05.1963 року Утконосівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00015257608 від 10.04.2015 року, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 16.12.1991 року Утконосівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідкою № 2371 від 18.10.2019 року, наданою виконавчим комітетом Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається такою, яка прийняла спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. №97/02-14 від 18.02.2020 року, [PERSON] було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не надано доказів родинного зв`язку з померлим [PERSON] та відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок. Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Згідно п. 3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved