Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

05 грудня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Плосківської сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Позов мотивувала тим, що [INFO] року померла її мати [PERSON], яка постійно була зареєстрована та проживала в [ADDRESS]. Після її смерті залишилось спадкове майно - земельна частка (пай), яка знаходиться на території Плосківської сільської ради. Вона є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] Спадщину прийняла шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Інші спадкоємці як за законом, так і за заповітом відсутні. Оскільки правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) відсутній (втрачений), вона не в змозі отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальній конторі і тому змушена звернутися до суду для оформлення своїх спадкових прав. Просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті [PERSON] В судове засідання [PERSON] не з'явилася, просила справу розглянути у її відсутності, про що зазначила у позовній заяві (а.с. 6). Відповідач Плосківська сільська рада Мурованокуриловецького району Вінницької області надала суду заяву про розгляд справи у відсутності її представника. Позов визнає у повному обсязі (а.с. 23). Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом врегульованим ч. 2 ст. 158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] року в с.Плоске Мурованокуриловецького району Вінницької області померла [PERSON] (а.с.9). [PERSON] на території Плосківської сільської ради належало право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП "Світанок" с. Плоске Мурованокуриловецького району Вінницької області, розміром 2,73 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Вартість зазначеної земельної частки (паю) становить 76208,65 грн. Межі земельної ділянки в натурі не визначалися (а.с. 14-15). Позивач згідно свідоцтва про народження (а.с. 10), свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 11), довідки Плосківської сільської ради № 516 від 07.11.2016 року (а.с 13) є єдиною спадкоємицею першої черги за законом після смерті [PERSON], спадщину прийняла шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Однак оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору не може оскільки оригінал сертифіката, що посвідчував право [PERSON] на земельну частку (пай) серія [NUMBER] втрачено (а.с. 12, 16). Інші спадкоємці як за законом так і за заповітом відсутні. З інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 46118544 та 46118534 від 12.12.2016 року слідує, що спадкова справа на ім'я померлої [INFO] року [PERSON] не заводилася, тобто спадкові права ніким не оформлялися (а.с.24,25). Згідно ч.ч. 1-2 ст. 524 ЦК УРСР (1963 р.), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 р.). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. За таких обставин суд вважає можливим задоволити позовні вимоги позивача повністю, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті її матері [PERSON] шляхом фактичного управління та володіння спадковим майном, інших спадкоємців немає, відповідач визнав позовні вимоги повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб, перешкод в прийнятті ним спадщини суд не вбачає.

Outcome: approved