Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-21 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідачів. Позивач [PERSON] звернувся 27.09.2021 року із позовом до [PERSON] про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно (а.с.3-20). Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після смерті матері залишилося спадкове майно, право на земельні ділянки згідно Державних актів серії ІV-ТР №037633 та серії ТР № 879. Спадкоємцем майна, що залишилося після смерті [PERSON] за заповітом являється він, син померлої, а також відповідач, дочка померлої - [PERSON] , яка не прийняла спадщину та не претендує на неї. Інших спадкоємців та утриманців померлої, передбачених законом немає. Вказує, що він своєчасно, у встановлений законом строк прийняв спадщину, поховав померлу, розпорядився її речами та отримує дивіденди від оренди земельної ділянки. Однак в нотаріальній конторі отримати свідоцтво на спадщину за законом немає можливості, так як відсутні оригінали правовстановлюючих документів на земельні ділянки, а також необхідно встановити факт родинних відносин. За таких обставин, просить встановити факт родинних відносин та визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті тітки. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано. Заяви, клопотання учасників справи інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 30 вересня 2021 року було прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 22 жовтня 2021 року (а.с.23). У підготовче засідання 22 жовтня 2021 року сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] скерував 20.10.2021 року заяву до суду, в якій позовні вимоги підтримав повністю та просив розглядати справу без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не прибула, однак на адресу суду 20.10.2021 надійшла її заява про визнання позовних вимог [PERSON] . Наслідки визнання позову їй відомі. Просить суд справу розглянути без її участі. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1. ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім того, ч.3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи подані до суду заяви, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що згідно наявного в матеріалах справи копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Буряківською сільською радою Заліщицького району Тернопільської області 29.07.2019 року, [PERSON] померла [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 10 (а.с.8). Відповідно до довідки виданої виконкомом Товстенської селищної ради Заліщицького району Тернопільської області №64 від 20.07.2021 року [PERSON] , [INFO] , являється спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , а також [PERSON] , [INFO] , являється спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , яка проживала в [ADDRESS] (а.с. 10) Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.05.1972 року батьком [PERSON] , [INFO] являється [PERSON] , а матір"ю [PERSON] (а.с. 11) З інформаційної довідки ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області видно, що на ім"я [PERSON] , жительки с.Буряківка Заліщицького району, Тернопільської області видавався Державний акт на право приватної власності на землю за межами населеного пункту на території Буряківської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,49 га (Державний акт серія ІV -ТР №037633, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю від 23.08.2002 за №502, згідно рішення 4 сесії 4 скликання Буряківської сільської ради від 09.07.2002 р. №18, на земельні ділянки загальною площею 1,49, з них: 1 ділянка площею 1,42 га (рілля); 2 ділянка площею 0,07 га (пасовище), нормативно грошова оцінка станом на 01.01.2020 р. якої становить : рілля - 48649,32 грн., пасовище - 627,94 грн (а.с.12). Відповідно до висновку про експертну грошову оцінку земельних ділянок загальною площею 0,7279 га, розташованих в с.Буряківка Заліщицького району Тернопілської області, і що належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі Державного акту серії ТР №879 14.04.1999 року експертна грошова оцінка яких становить станом на 21.09.2021р. складає 265616 грн. (а.с. 13). Згідно заповіту від 12.08.2009р. виданого Буряківською сільською радою Заліщицького району Чернівецької області, вбачається, що [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] (а.с. 14). У відповідності до довідки №10 від 17.09.2021р. в результаті проведення обмірів земельних ділянок, які належали [PERSON] , яка померла [INFO] згідно Державного акту серії ТР №879 14.04.1999 року, що розташовані за адресою с.Буряківка Чортківського району Тернопільської області, загальна площа яких складає 0,7279 га з них: - ділянка № [NUMBER] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1274 га; - ділянка № [NUMBER] для ведення особистого селянського господарства площею 0,1150 га; - ділянка № [NUMBER] для ведення особистого селянського господарства площею 0,1954 га; - ділянка № [NUMBER] для ведення особистого селянського господарства площею 0,2901 га (а.с.15) Як вбачається із копії Державного акта серії ТР №879 на право приватної власності на землю [PERSON] на підставі рішення Буряківської сільської ради від 12.01.1999 року за №23 належить право на земельні ділянки, загальним розміром 0,7279 в умовних кадастрових гектарах (а.с. 16) Відповідно до відповіді, наданої державним нотаріусом Беженар А.М. 05.10.2021 року за №256/02-14, на запит Кіцманського районного суду Чернівецької області, спадкова справа після смерті[PERSON] , яка померла [INFO] , за даними Кіцманської державної нотаріальної контори - не заводилася. Норми права, які застосував суд. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Так, у відповідності до вимог ст.ст.12,13 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.2 ст.49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Як передбачено ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Виходячи із змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Встановлення факту родинних відносин між майбутнім спадкодавцем та заявником необхідне останньому для підтвердження свого права на спадщину та належного його оформлення. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Зважаючи на вимоги ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1ст. 1221 ЦК України). Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Крім того, статтею 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Мотиви з яких виходив суд та оцінка суду. Враховуючи вищезазначені норми Закону, у суду не має підстав сумніватись в достовірності письмових доказів, а тому суд вважає що заявником доведений факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] являється матір"ю позивача [PERSON] , [INFO] . Беручи до уваги те, що позивач [PERSON] є спадкоємцем майна за заповітом, після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , фактично прийняв спадщину і протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не заявив про відмову від неї, а відповідач [PERSON] визнала позов, тобто не претендує на спадкове майно, враховуючи при цьому те, що матеріали справи не містять будь-яких даних щодо наявності інших спадкоємців після смерті [PERSON] й відповідно сторонами докази на підтвердження їх існування суду не надано. Таким чином, суд вважає, що за позивачем [PERSON] слід визнати право на спадкове майно, а саме: на земельні ділянки згідно Державних актів серії ІV -ТР №037633 та серії ТР № 879. Крім того, суд зважає і на те, що у відповідності до роз`яснення ВССУ у п.3.1 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). За таких обставин, позивач спадщину прийняв, однак позбавлений можливості оформити право власності на спадкове майно через відсутність у нього оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме на земельні ділянки, які належали на праві власності померлій [PERSON] .. Таким чином судом встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв`язку з чим його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню. Тому, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав, беручи наявність відповідні положення Цивільного кодексу України, та відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, що позбавляє позивача можливості реалізувати своє право на спадкування в іншому порядку, а також враховуючи при цьому те, що задоволення позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. На підставі ст.ст. 328, 346, 392, 1216-1218, 1220-1221, 1223,1258, 1261, 1268, 1273, 1274ЦК України та

Outcome: approved