Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

14.04.2014р. позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» про те, що він з 22.03.2010р. по 15.05.2013р. працював в даному підприємстві та був звільнений за власним бажанням на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України. Але відповідач, при його звільненні, не виплатив йому заробітну плату за період з грудня 2012 року по травень 2013 року в сумі 31 875 грн., включаючи компенсацію за невикористану відпустку та вихідну допомогу у розмірі трьох середньомісячних заробітних плат. На день подання позову до суду борг по заробітній платі у вищевказаних сумах з боку авіакомпанії залишається не виплаченим. В зв»язку з чим, відповідач відповідно до чинного трудового законодавства України зобов»язаний сплатити на його користь середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати в розмірі 43 742 грн. 16 коп. Тому просить стягнути з відповідача на його користь вищевказані суми належних виплат при звільненні та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, враховуючи, що його середньоденний заробіток складає 3 976,71 грн., а період затримки виплати, на день подання позову до суду, становить 231 робочий день. Також вважає, що внаслідок не проведення з боку авіакомпанії повного розрахунку при звільненні, йому була заподіяна моральна шкода, яка полягає у заподіяних йому моральних стражданнях, що викликані втратою нормальних життєвих зв"язків та докладанням додаткових зусиль для організації подальшого життя, і яку він оцінює в сумі 5000 грн. та просить стягнути з відповідача на його користь. Позивач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в своїй письмовій заяві позовні вимоги підтримує, просить справу слухати у його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, прийшов до висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Встановлено, що наказом генерального директора ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» № 1536-ос від 15.05.2013р., позивача було звільнено з посади слюсаря-ремонтника Відділу обслуговування наземного устаткування Комплексу інженерно-технічного забезпечення, з 15.05.2013р., за власним бажанням на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України, з виплатою грошової компенсації за 17 календарних днів невикористаної щорічної відпустки за період роботи з 22.03.2012р. по 15.05.2013р. та вихідної допомоги у розмірі трьох середньомісячних заробітних плат відповідно до ст.44 КЗпП України. В день звільнення позивача, і на час подання позову до суду, відповідач не здійснив останньому виплату заробітної плати за період з грудня 2012 року по травень 2013 року в сумі 31 875 грн. Внаслідок невиплати позивачу, як звільненому працівникові, з вини відповідача заробітної плати в строки, встановлені законом, відповідач повинен виплатити [PERSON] середній заробіток за весь час затримки, а саме з 15.05.2013 р. по день подання позову до суду - 14.04.2014р., в розмірі 43 742 грн. 16 коп. Крім того, внаслідок не проведення з боку авіакомпанії повного розрахунку при звільненні, позивачу була заподіяна моральна шкода, яка полягає у заподіяних йому моральних стражданнях, що викликані докладанням додаткових зусиль для організації подальшого життя, і яку суд оцінює в сумі 5000 грн. Вищенаведене підтверджується даними копії трудової книжки позивача (а.с.6-10), копій довідок про доходи позивача ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» № 5106 та № 5107 від 17.05.2013р. (а.с.12-13), копії вищевказаного наказу про звільнення позивача (а.с.11). Згідно із ч.1 ст.21КЗпП України трудовим договіром є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов»язується виконувати роботу, визначену цієї угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов»язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до ч.1 ст.94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, як правило у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. За змістом ст.44 КЗпП України при припиненні трудового договору внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку. Згідно положення ст.83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей. Згідно із ст.116 вищевказаного Кодексу при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи організації провадиться в день звільнення. Відповідно до ст.47 вищевказаного Кодексу власник або уповноважений ним орган зобов»язаний в день звільнення видати працівникові оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Таким чином, враховуючи, що між сторонами було укладено трудовий договір, позивач перебував в трудових відносинах з відповідачем та виконував доручену йому роботу, і був звільнена із займаної ним посади 15.05.2013р. на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України, а відповідач не виплатив йому заборгованість по заробітній платі в сумі 31 875 грн., включаючи грошову компенсацію за невикористані позивачем дні щорічної відпустки та вихідну допомогу в порядку ст.44 КЗпП України, суд дійшов висновку, що таку суму заборгованості по заробітній платі, за період з грудня 2012 року по травень 2013 року, слід стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір такого відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Таким чином, враховуючи, що відповідач, при звільненні позивача, у встановлені законом строки, не виплатив йому нараховану заробітну плату, суд дійшов висновку, що з ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» слід стягнути на користь [PERSON] його середній заробіток за весь час затримки, починаючи з дня звільнення - 15.05.2013 р. по день подання позову до суду - 14.04.2014р., як того вимагає позивач, в розмірі 43 742 грн. 16 коп., виходячи з розміру його середньомісячної заробітної плати, що становить суму в розмірі 3 976 грн. 71 коп. та кількості днів прострочення виплати заробітної плати (231 робочий день) - (189,36 грн. - середньоденна заробітна плата позивача х 231 робочий день затримки виплати = 43 742 грн. 16 коп.) Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що внаслідок винних дій відповідача, який не дотримався законодавства про працю, не виплативши позивачу в день звільнення всі належні суми по заробітній платі, позивачу була заподіяна моральна шкода, яка полягає у моральних стражданнях останнього, які викликані необхідністю докладання додаткових зусиль для організації подальшого життя, і при визначенні розміру такої шкоди, бере до уваги ту обставину, що строк не виплати заробітної плати має тривалий характер, і з цих підстав, оцінює суму моральної шкоди в 5000 грн., яка підлягає стягненню з авіакомпанії, як винної особи, на користь позивача. Крім того, оскільки позивач звільнений від сплати судових витрат, а рішення винесено на користь останнього, з ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» слід стягнути в дохід Держави належні до сплати суми судового збору. В порядку п.2 ч.1 ст.367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення в частині присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Outcome: approved