Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

03.02.2020 Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Моноліт 13/2" звернулося до Корольовського районного суду м.Житомира з позовом і просить витребувати з володіння [PERSON] квартиру [ADDRESS] , загальною площею 19,4 кв.м., житлова площа (кв.м.): 15 кв.м. у власність співвласників квартир багатоквартирного житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 39336924 від 24.01.2018, прийняте приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Ковалевським А.В., на підставі якого було зареєстровано право власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS] . В обгрунтування позовних вимог зазначає, що співвласникам квартир багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] на праві власності належать допоміжні приміщення: коридор загальною площею 2,4 кв.м., колясочна загальною площею 10,7 кв.м., підсобне приміщення загальною площею 1,4 кв.м., підсобне приміщення загальною площею 4,7 кв.м., що разом становлять 19,2 кв.м., в будинку по [ADDRESS] . На підставі рішення Виконавчого комітету Житомирської міської ради від 07.11.2012 року за №466 Територіальній громаді м. Житомира в особі Житомирської міської ради 15.11.2012 року було видане свідоцтво про право власності на нежитлові приміщення загальною площею 19,20 кв.м. відповідно інвентарної справи №16581, що розташовані по [ADDRESS] . Додатком №1 та Додатком №2 до рішення Житомирської міської ради від 06.09.2016 року за №328 "Про перелік об`єктів комунальної власності міста Житомира, що підлягають та не підлягають приватизації в 2016-2017 роках" було затверджено перелік об`єктів нерухомого майна, що відноситься до комунальної власності міста Житомира, а саме: нежитлове приміщення по [ADDRESS] (колишня адреса [ADDRESS] ), а також перелік об`єктів комунальної власності міста Житомира, що підлягають приватизації у 2016-2017 роках, а саме: нежитлове приміщення по [ADDRESS] (колишня адреса [ADDRESS] за ПП "ТАІС-1". 23.05.2017 року між Територіальною громадою міста Житомира в особі Житомирського міського голови Сухомлина С.І. та ПП "ТАІС-1" в особі директора Сидорчук О.М. було укладено договір купівлі-продажу приміщення, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтак В.Я. та зареєстрований в реєстрі за №5132. Відповідно до п.І.І. договору продавець передав у власність покупця нежитлове приміщення загальною площею 19,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації ЖТ141171861135, виданої 06.07.2017 Управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю Житомирської міської ради, державним реєстратором Виконавчого комітету Житомирської міської ради Житомирської області Русецьким І.В., було зареєстровано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 19,4 кв.м., житлова площа (кв.м):15, що є нежитловими приміщеннями загальною площею 19,2 кв.м., які складаються з коридору загальною площею 2,4 кв.м., колясочної загальною площею 10,7 кв.м., підсобного приміщення загальною площею 1,4 кв.м., підсобного приміщення загальною площею 4,7 кв.м., та знаходяться за адресою: [ADDRESS] і належать співвласникам квартир багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] . Тобто, із належних співвласникам багатоквартирного житлового будинку допоміжних приміщень [PERSON] безпідставно і незаконно утворено квартиру [ADDRESS] , загальною площею 19,4 кв.м. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 06.02.2019 року у справі №296/1205/17 скасовано рішення Виконавчого комітету Житомирської міської ради від 07.11.2012 за № 466, відповідно до якого Територіальній громаді м. Житомира в особі Житомирської міської ради 15.11.2012 року було видане свідоцтво про право власності на нежитлові приміщення загальною площею 19,20 кв.м. відповідно інвентарної справи № 16581, що розташовані у [ADDRESS] ; визнано недійсним свідоцтво про право власності, видане Виконкомом Житомирської міської ради 15.11.2012 року на нежитлові приміщення загальною площею 19,20 кв.м. відповідно інвентарної справи № 16581, що розташовані у [ADDRESS] . Також скасовано рішення Житомирської міської ради від 06.09.2016 за № 328 "Про перелік об`єктів комунальної власності міста Житомира, що підлягають та не підлягають приватизації в 2016-2017 роках" в частині затвердження переліку об`єктів нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення по [ADDRESS] до комунальної власності міста Житомира згідно з додатком 1 до рішення міської ради від 06.09.2016 № 328 та в частині визначення у переліку об`єктів комунальної власності міста Житомира, що підлягають приватизації у 2016-2017 роках, нежитлового приміщення [ADDRESS] за ПП "ТАІС-1" згідно додатку №2 до рішення міської ради від 06.09.2016 за № 328. Крім того, визнано факт належності на праві власності співвласникам квартир багатоквартирного житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] приміщень: коридору загальною площею 2,4 кв.м., колясочної загальною площею 10,7 кв.м., підсобного приміщення загальною площею 1,4 кв.м., підсобного приміщення загальною площею 4,7 кв.м., що разом становлять 19,2 кв.м. в будинку по [ADDRESS] до 07.11.2012. Постановою Житомирського апеляційного суду від 23.10.2019 року у справі №296/1205/17 апеляційну скаргу [PERSON] задоволено. Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 06.02.2019 у частині відмови у задоволенні позову [PERSON] скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову; визнано недійсним договір купівлі-продажу приміщення від 23.05.2017 року, укладений між Територіальною громадою міста Житомира в особі Житомирського міського голови Сухомлина С.І. та ПП "ТАІС-1" в особі директора Сидорчук О.М., посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтак В.Я. та зареєстрований в реєстрі за №5132. Крім того, витребувано з володіння [PERSON] квартиру [ADDRESS] , загальною площею 19,4 кв.м., житлова площа (кв.м.): 15 кв.м. у власність співвласників квартир багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] . Судом апеляційної інстанції також встановлено, що приміщення колясочної та інші допоміжні приміщення будинку за адресою: [ADDRESS] , які призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців, були незаконно без відповідних дозволів переобладнані в жилу квартиру, яка безпідставно набута у власність [PERSON] . Як стало відомо позивачу з інформаційної довідки з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно 24.01.2018 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування №370 від 24.01.2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Ковалевським А.В. Відповідно до договору [PERSON] подарувала своїй матері [PERSON] квартиру [ADDRESS] , загальною площею 19,4 кв.м., житлова площа (кв.м): 15 кв.м. Однак, дана квартира являється нежитловими приміщеннями загальною площею 19,2 кв.м., які складаються з коридору загальною площею 2,4 кв.м., колясочної загальною площею 10,7 кв.м., підсобного приміщення загальною площею 1,4 кв.м., підсобного приміщення загальною площею 4,7 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та належать на праві власності співвласникам багатоквартирного житлового будинку за адресою: [ADDRESS] і вибули із власності співвласників квартир багатоквартирного житлового будинку на підставі недійсного договору купівлі-продажу, що встановлено постановою Житомирського апеляційного суду від 23.10.2019 року. Таким чином, спірна квартира [ADDRESS] підлягає витребуванню від відповідача, оскільки квартира вибула з володіння співвласників квартир багатоквартирного житлового будинку поза їх волею. Крім того, позивач зазначає, що [PERSON] було відомо про судовий спір, а також арешт, накладений ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира у справі №296/1205/17 на нежитлові приміщення загальною площею 19,2 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Однак, [PERSON] були вчинено дії з незаконного перепланування приміщень у квартиру, а в подальшому з відчуження [PERSON] . Вважає, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:39336924 від 24.01.2018, прийняте приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Ковалевським А.В., на підставі якого було зареєстровано право власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , також підлягає скасуванню, оскільки рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для скасування попередньої реєстрації. 03.02.2020 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу передано для розгляду судді Анциборенко Н.М. (а.с.33). Ухвалою суду від 14.02.2020 у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання (а.с.36). У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з викладених у позовній заяві підстав. Після оголошеної перерви у судове засідання не з`явився, подав заяву про закінчення розгляду справи у відсутність представника позивача (а.с.76). Представник відповідача у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог за їх безпідставністю, оскільки вважає, що ОСББ не може мати у власності квартиру. Після оголошеної перерви у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.40, 49-50, 59, 69-70, 74-75). Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - [PERSON] , приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Ковалевський А.В. у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.41, 42, 44, 46-47, 60, 65-68, 71, 72). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що згідно копії договору купівлі-продажу приміщення від 23.05.2017 року між Територіальною громадою міста Житомира в особі Житомирського міського голови Сухомлина С.І. та ПП "ТАІС-1" в особі директора Сидорчук О.М. було укладено договір купівлі-продажу приміщення, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтак В.Я. та зареєстрований в реєстрі за №5132, відповідно до п.1.1 якого продавець передав у власність покупця нежитлове приміщення загальною площею 19,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.19-20). Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 06.02.2019 року у справі №296/1205/17 скасовано рішення Виконавчого комітету Житомирської міської ради від 07.11.2012 за №466, відповідно до якого Територіальній громаді м. Житомира в особі Житомирської міської ради 15.11.2012 року було видане свідоцтво про право власності на нежитлові приміщення загальною площею 19,20 кв.м. відповідно інвентарної справи № 16581, що розташовані у [ADDRESS] ; визнано недійсним свідоцтво про право власності, видане Виконкомом Житомирської міської ради 15.11.2012 року на нежитлові приміщення загальною площею 19,20 кв.м., відповідно інвентарної справи № 16581, що розташовані у [ADDRESS] . Також скасовано рішення Житомирської міської ради від 06.09.2016 за № 328 "Про перелік об`єктів комунальної власності міста Житомира, що підлягають та не підлягають приватизації в 2016-2017 роках" в частині затвердження переліку об`єктів нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення по [ADDRESS] до комунальної власності міста Житомира згідно з додатком 1 до рішення міської ради від 06.09.2016 № 328 та в частині визначення у переліку об`єктів комунальної власності міста Житомира, що підлягають приватизації у 2016-2017 роках, нежитлового приміщення [ADDRESS] за ПП "ТАІС-1", згідно додатку №2 до рішення міської ради від 06.09.2016 за №328. Крім того, визнано факт належності на праві власності співвласникам багатоквартирного житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] приміщень: коридору загальною площею 2,4 кв.м., колясочної загальною площею 10,7 кв.м., підсобного приміщення загальною площею 1,4 кв.м., підсобного приміщення загальною площею 4,7 кв.м., що разом становлять 19,2 кв.м. в будинку по [ADDRESS] до 07.11.2012. У задоволенні позову в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу приміщення від 23.05.2017 року, укладеного між Територіальною громадою міста Житомира в особі Житомирського міського голови Сухомлина С.І. та ПП "ТАІС-1" в особі директора Сидорчук О.М., посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. та зареєстрованого в реєстрі за №5132 і витребування з володіння [PERSON] квартири [ADDRESS] відмовлено. Постановою Житомирського апеляційного суду від 23.10.2019 року рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 06.02.2019 у частині відмови у задоволенні позову [PERSON] скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову; визнано недійсним договір купівлі-продажу приміщення від 23.05.2017 року, укладений між Територіальною громадою міста Житомира в особі Житомирського міського голови Сухомлина С.І. та ПП "ТАІС-1" в особі директора Сидорчук О.М., посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтак В.Я. та зареєстрований в реєстрі за №5132. Крім того, витребувано з володіння [PERSON] квартиру [ADDRESS] , загальною площею 19,4 кв.м., житлова площа (кв.м.): 15 кв.м. у власність співвласників квартир багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] (а.с.10-13). Відповідно до інформаційної довідки з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 24.01.2018 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування квартири [ADDRESS] , загальною площею 19,4 кв.м., житлова площа (кв.м.): 15 кв.м., посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Ковалевським А.В. за №370, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 39336924 від 24.01.2018 (а.с.21). Згідно ч.1 ст.4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. При цьому Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 14.03.2018 у справі №815/219/17 зазначив, що реальний захист прав співвласників будинку (членів ОСББ) у певних випадках потребує звернення до суду. Відтак, невизнання за ОСББ самостійного права на звернення до суду в інтересах членів призвело б до неможливості забезпечення і захисту прав співвласників будинку і стало б невиправданою перешкодою для досягнення мети об`єднання. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист порушеного цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно положень ст.41 Конституції України та ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до ст.330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Згідно положень ст.ст.387, 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Відповідно до ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Згідно п.23 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" відповідно до статті 387 ЦК та частини третьої статті 10 ЦПК особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема, від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України від 17.12.2014 року у справі №6-140цс14 за положеннями ст.ст.330, 387, 388 ЦК України власник майна може витребувати належне йому майно від будь якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними. При цьому норма частини першої статті 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було в наступному набувачем відчужене третій особі, оскільки надає право повернення майна лише стороні правочину, який визнано недійсним. Захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України. Розглядаючи спори щодо витребування такого майна, суди повинні мати на увазі, що в позові про витребування майна може бути відмовлено лише з підстав, зазначених у статті 388 ЦК України, а також під час розгляду спорів про витребування майна мають встановити всі юридичні факти, які визначені статтями 387 та 388 ЦК України, зокрема: чи набуто майно з відповідних правових підстав, чи є підстави набуття майна законними, чи є набувач майна добросовісним набувачем тощо. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи, що квартира [ADDRESS] , загальною площею 19,4 кв.м., житловою площею 15 кв.м. є власністю співвласників квартир багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] та вибула з володіння на підставі недійсного правочину, оскільки не належала продавцю, що встановлено постановою Житомирського апеляційного суду від 23.10.2019 року; майно витребувано з володіння [PERSON] у власність співвласників квартир багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] , однак, було [PERSON] подаровано [PERSON] , порушене право співвласників квартир багатоквартирного житлового будинку за адресою: [ADDRESS] відповідно до ст.388 ЦК України підлягає захисту, тому суд приходить до висновку, що позовна вимога про витребування з володіння [PERSON] квартири [ADDRESS] , загальною площею 19,4 кв.м., житлова площа (кв.м.): 15 кв.м. у власність співвласників квартир багатоквартирного житлового будинку за адресою: [ADDRESS] є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Щодо позовної вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію права власності, то згідно п.1 ч.1 ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч.3 ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Крім того, відповідно до абз.5 п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (статті 19, 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Таким чином, позовна вимога про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 39336924 від 24.01.2018, прийнятого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Ковалевським А.В., на підставі якого було зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] , підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved