Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

02.04.2018 року позивач [PERSON] звернувся до Приазовського районного суду Запорізької області з позовом, в якому просить визначити додатковий строк в три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], померлого 26 травня 2017 року. Заява обґрунтована тим, що 26 травня 2017 року в с. Богданівка Приазовського району Запорізької області помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, до якої входить земельна ділянка площею 3,6234 гектарів для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території [PERSON] сільської ради Приазовського району Запорізької області, яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЗП № 056381, виданого 15 квітня 2004 року Приазовською районною державною адміністрацією Запорізької області. Позивач є спадкоємцем першої черги. Окрім нього спадкоємцями першої черги є брат позивача [PERSON] та рідна сестра позивача [PERSON]. Заповіту померлим складено не було. Смерть батька завдала позивачу тяжку психологічну травму, у звязку з чим позивач тривалий час не міг займатись вирішенням побутових проблем, перебуваючи в стані, близькому до депресії. Крім того, позивач не міг знайти оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку, яка є спадковим майном. 02 лютого 2018 року [PERSON] звернувся до Приазовської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом було відмовлено йому у прийнятті заяви про прийняття спадщини, оскільки він пропустила встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини. Ухвалою судді від 06.04.2018 року відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання на 07.05.2018 року, витребувано копії матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON] Ухвалою суду від 07.05.2018 року закрито підготовче провадження і справа призначена до розгляду на 24.05.2018 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти заочного вирішення справи не заперечує. Відповідач [PERSON] сільська рада, в судове засідання уповноваженого представника не направила, відзив на позовну заяву не надіслала. 18.05.2018 року в особі голови сільської ради [PERSON] надала заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника [PERSON] сільської ради, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, 07.05.2018 року надали суду заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26 травня 2017 року помер [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 390791 від 30 травня 2017 року. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 3,6234 гектарів для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території [PERSON] сільської ради Приазовського району Запорізької області, яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЗП № 056381, виданого 15 квітня 2004 року Приазовською районною державною адміністрацією Запорізької області. [PERSON] є батьком позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ГД № 034885, виданим 28.06.1958 року. Відповідно до інформації завідувача Приазовської районної державної нотаріальної контори [PERSON] від 11.04.2018 року, наданої на запит суду, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Письмовим поясненням нотаріуса від 02.02.2018 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з моменту відкриття спадщини, який був пропущений позивачем. Згідно довідки [PERSON] сільської ради від 12.02.2018 року № 272, [PERSON] був зареєстрований та постійно мешкав з 1929 року по день смерті 26 травня 2017 року за адресою: с. Богданівка Приазовського району по вул. Центральній, буд. 114. Проживав один. Звісні спадкоємці: син [PERSON], син [PERSON] та донька [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до розяснень, які містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Беручи до уваги нетривалість пропущеного строку для прийняття спадщини, а також те, що смерть батька негативно вплинула на психологічний стан позивача, та з огляду на визнання позову відповідачем, суд вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, а тому позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Строк у три місяці суд вважає достатнім для подання позивачем заяви про прийняття спадщини. Оскільки виникнення даного спору не повязано з неправомірними діями відповідача, суд вважає, що даний спір виник внаслідок неправильних дій позивача, який хоча і з поважних причин, але все ж таки не прийняв спадщину у встановлений строк, і тому в силу ч. 9 ст. 141 ЦПК України покладає на нього судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved