overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

01\~липня \~2010\~ \~ \~року \~ \~[PERSON]\~ \~ \~ \~отримав у \~позивача \~кредит у розмірі 5500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. АТ комерційний\~банк «Приватбанк»\~подав \~ до\~суду позов\~до [PERSON] з вимогою стягнути з відповідача \~заборгованість \~за кредитом в сумі 17948,68 грн., судові витрати в сумі 1762 грн. В позові вказано, що [PERSON] зобов»язання по договору не виконав. Відповідно до ч.5ст.279 ЦПК України,\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини, якими сторони обгрунтовують свої вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено,\~що відповідно\~до укладеного\~договору №\~б/н\~від 01\~липня \~2010\~року [PERSON] отримав у \~позивача \~кредит у розмірі 5500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Вказана угода являє собою заяву, яка була підписана відповідачем [PERSON] і витяг з правил надання банківських послуг. Як вказує позивач у своєму позові у зв'язку з порушенням боржником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором виникла заборгованість, яка за розрахунком банку, становить 17948,68 грн. Як встановлено судом, відповідачем було порушено вимоги Умов та правил надання банківських послуг, тобто укладеного сторонами договору, та ст.ст.\~1049,\~1054 ЦК України, а саме: прострочено повернення заборгованості по кредиту, в зв'язку з чим, позивач має право вимагати погашення наданого відповідачу кредиту, відсотків та пені. Враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає заявлені позовні вимоги позивача частково обґрунтованими, виходячи з наступного. Згідно зі\~ст.525 ЦК України\~одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст.526 ч.1 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі\~ст.530 ч.1 ЦК України\~- якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно\~ст.1054 ч.1 ч.2 ЦК України\~- за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи встановлені судом обставини та виниклі відповідно до них спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що слід стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства\~ комерційний банк " Приватбанк"\~ заборгованість по кредиту в\~ розмірі\~\~\~\~\~\~ 17948,68 гривень\~\~ Відповідно\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача з на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

01 липня 2011 року [PERSON] отримав у позивача кредит в розмірі 1239,14 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,12% річних на суму залишку заборгованості за кредитом . ПАТ комерційний банк «Приватбанк» подав до суду позов до [PERSON] з вимогою стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 9592 гривень 94 коп. та судові витрати в сумі 243 гривень 60 коп В позові вказано, що [PERSON] зобов»язання по договору не виконав. Направлена йому вимога залишена без задоволення. Позивач в судове засідання не з'явився, однак надав ло суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить оголошення в газеті " Вільне слово" № 67 від 23 вересня 2014 року, причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи за відсутності відповідача останній до суду не надіслав.Судом винесена ухвала про прийняття заочного рішення. Вивчивши матерiали справи, суд вважає, що позов пiдлягає до задоволення iз слiдуючих пiдстав. Як видно з договору від 01 липня 2011 року між ПАТ комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] укладений договір про надання кредиту в розмірі 1239,14 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,12 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до розрахунку борг складає 9592 гривень 94 коп. За ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов»язання, має відшкодувати завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов»язання, доказується кредитором. Жодних доказів, що обґрунтовували б заперечення позовних вимог, відповідач у судове засідання не подав. За ст..88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин позовні вимоги до [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

01 липня 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. У позовній заяві посилається на ту обставину, що з відповідачем по справі вони перебували у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. Від цього шлюбу мають двох повнолітніх та трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач по справі. Вказує, що відповідач живе своїм життям, не бере участі у вихованні дітей, матеріально їх не забезпечує, вони повністю перебувають на її утриманні. Вона сама не може забезпечити їм належного життєвого рівня. Добровільно відповідач не бажає надавати коштів на утримання дітей. Оскільки відповідач працює, то просить стягнути з нього аліменти у частці, а саме 1/2частки від усіх його видів заробітку щомісячно. У судовому засіданні під час розгляду справи позивачка [PERSON] позов підтримала, просить його задовільнити. Уточнила, що їй стало відомо, що на даний час відповідач з звільнився з роботи, а саме з посади водія ПАТ "Володимир-Волинська птахофабрика", і ніде не працює. Відповідач [PERSON] в судове засідання для участі у розгляді справи повторно не з»явився з невідомих причин, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд вважає за доцільне розгляд справи провести у його відсутності та ухвалити заочне рішення, проти чого позивачка не заперечує. Заслухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовільнити частково з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від спільного проживання мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач по справі. Дані обставини стверджується копіями свідоцтва про розірвання шлюбу та свідоцтв про народження дітей. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки судом встановлено, що відповідач не працює, його дохід має мінливий характер, з врахуванням даних про стан здоров»я дітей, то розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей відповідно до ст.ст.181, 183 СК України, визначає у твердій грошовій сумі у розмірі по 350 грн на кожну дитину щомісячно з дня подачі заяви в суд і до досягнення дітьми повноліття. Судові витрати відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, суд покладає на відповідача. На підставі ст. ст.180-184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

01 липня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що працював у ПАТ „Південьзахідшляхбуд" до 25 грудня 2013 року, але розрахунок при звільненні відповідач не здійснив. Просить стягнути з відповідача на його користь борг із заробітної плати в сумі 4237 грн. 72 коп., стягнути моральну шкоду в сумі 1000 грн., завдану відповідачем невиплатою заробітної плати. В суд позивач подав письмову заяву про те, що підтримує позовні вимоги повністю, а справу розглядати без його участі. Представник відповідача до суду не прибув, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений 18 липня 2014 року, причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи та заперечень проти позову до суду не направив. Суд ухвалює заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] працював в ПАТ „Південьзахідшляхбуд". Розрахунок при звільненні відповідач не здійснив. Згідно з довідкою відповідача заборгованість по заробітній платі перед позивачем становить 4237 грн. 72 коп. Дані обставини встановлені з письмових доказів - копією трудової книжки позивача та довідками про суму боргу. Достовірність та належність вказаних доказів сторони не оспорюють. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум працівникові проводиться в день звільнення. Згідно ч.1 ст.233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а в разі порушення законодавства про оплату праці - без обмеження будь-яким строком. Згідно ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником моральної шкоди провадиться працівникові, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення і з відповідача необхідно стягнути на користь позивача невиплачену йому у встановлені строки заробітну плату. Також суд вважає, що порушення відповідачем строків виплати заробітної плати завдало позивачеві моральних страждань, оскільки змусило докладати додаткових зусиль для організації свого життя. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує тривалість порушення прав позивача на отримання належних йому платежів, тяжкість вимушених змін в життєвих стосунках позивача, виходить з вимог розумності і справедливості і визначає моральну шкоду в сумі 1000 грн., оскільки відповідач не надав заперечень проти вказаної позовної вимоги позивача. Судові витрати за два види позовних вимог - майнового характеру та моральної шкоди - підлягають стягненню в дохід держави з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

01 липня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У позовній заяві посилається на ту обставину, що з відповідачем по справі вони перебували у зареєстрованому шлюбі, однак на даний час шлюб між ними розірвано і вони проживають окремо. Від цього шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач по справі. Дитина після розірвання шлюбу проживає разом з нею. Відповідач не бере участі у вихованні їхньої доньки, однак інколи пересилає певні кошти на утримання дитини. На її прохання переказувати кошти регулярно, тобто щомісячно, відповідач не реагує. Укласти нотаріально завірену угоду про утримання доньки він теж не бажає. Їй самій важко забезпечувкати належний життєвий рівень доньці, тому звертається до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача. Оскільки відповідач офіційно не працює, однак має певні доходи, то просить стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 500 гривень щомісячно. У судовому засіданні під час розгляду справи позивачка [PERSON] позов підтримала, зменшила позовні вимоги та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі по 400 грн щомісячно. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі, визначеному позивачкою. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовільнити повністю з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач по справі. Дані обставини стверджуються копією рішення Горохівського районного суду Волинської області від 10.09.2012 року та свідоцтвом про народження дитини. Як вбачається з довідки про склад сім"ї, виданою Зимнівською сільською радою за № 663 від 24.06.2014 року, неповнолітня [PERSON], [INFO], проживає зі своєю матір"ю [PERSON]. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки судом встановлено, що відповідач не працює, його дохід має мінливий характер, з врахуванням даних про стан здоров»я дітитини та відповідача, то розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини відповідно до ст.ст.181, 183 СК України, визначає у твердій грошовій сумі у розмірі по 400 грн щомісячно з дня подачі заяви в суд і до досягнення неюповноліття. Судові витрати відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, суд покладає на відповідача. На підставі ст. ст.180-184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

01 липня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просила розірвати шлюб укладений 01.11.2008 року з відповідачем [PERSON]. Позивачка в судове засідання не з'явилась, однак надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі, свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач направив до суду заяву в якій вказав, що не заперечує проти задоволення позовних вимог позивачки та просить справу слухати за його відсутності в судовому засіданні. Згідно положень ст.174 ЦПК України в разі визнання позову відповідачем, суд, за наявності законних підстав постановляє рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, на підставі ст.ст.110,112 Сімейного кодексу України вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивачка знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 01.11.2008 року, згідно свідоцтва про укладення шлюбу, виданого виконкомом Баратівської сільської ради Новобузького районну Миколаївської області, актовий запис № 06. Спільне життя між сторонами не склалося, виникли постійні сварки із-за різних поглядів на життя. Сторони припинили шлюбні відносини з травня 2009 року проживають окремо одне від одного. Подальше примирення сторін між собою та збереження шлюбу не представляється можливим. Як встановлено судом, спору між сторонами про поділ майна на час розгляду цієї справи немає. Після розірвання шлюбу позивачка виявила бажання залишити дошлюбне прізвище "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

01 липня 2014 року позивач ПАТ "Миколаївобленерго" звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] з позовом про стягнення збитків, в якому посилаючись на порушення відповідачем вимог пунктів 42 та 48 Правил користування електричною енергією для населення, що призвело до заподіяння збитків енергопостачальному підприємству на суму 2735,76 гривень, які відповідач добровільно відшкодовувати відмовляється, просив ухвалити судове рішення про стягнення з відповідача [PERSON] на свою користь суму збитків у вищезазначеному розмірі та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача Петрівський О.О. згідно довіреності від 27.12.2013 року уточнив позовні вимоги на суму 1735,76 гривень і просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнала уточнені позовні вимоги та не заперечувала проти їх задоволення. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 07 лютого 2014 року та 08 січня 2014 року працівниками позивача під час проведення рейдової перевірки у відповідача було виявлено порушення «Правил користування електричною енергією для населення» затверджених ПКМ України від 26 липня 1999 року, що передбачає відповідальність згідно ст.27 ЗУ «Про електроенергетику» від 16 жовтня 1997 року. В ході вищевказаної перевірки було встановлено, що споживач електричної енергії відповідач по справі порушив п.42,48 Правил, а саме: - самовільне підключення електроустановок струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі, енергопостачальника відкритою електропроводкою, з порушенням схеми обліку поза приладу обліку, що можливо виявити під час проведення контрольного огляду приладу обліку. Про порушення відповідачем «Правил користування електричною енергією для населення» працівниками позивача були складені акти №С-7412 та С-7421. На підставі даного акту комісією енергопостачальної організації проведено розрахунок, згідно Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією для населення, що склало 2735,76 гривень. Відповідно до ч.2 п.48 Правил користування електричною енергією для населення, споживач несе відповідальність за порушення ним правил користування електричною енергією. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У зв'язку з вищевикладеними фактами та обставинами суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України суд знаходить за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

01 липня 2014 року позивач ПАТ "Миколаївобленерго" звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] з позовом про стягнення збитків, в якому посилаючись на порушення відповідачем вимог пунктів 42 та 48 Правил користування електричною енергією для населення, що призвело до заподіяння збитків енергопостачальному підприємству на суму 3007,39 гривень, які відповідач добровільно відшкодовувати відмовляється, просив ухвалити судове рішення про стягнення з відповідача [PERSON] на свою користь суму збитків у вищезазначеному розмірі та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача Петрівський О.О. згідно довіреності від 27.12.2013 року не з'явився, надав суду письмову заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причини своєї відсутності, а тому суд приймає рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 20 лютого 2014 року працівниками позивача під час проведення рейдової перевірки у відповідача було виявлено порушення «Правил користування електричною енергією для населення» затверджених ПКМ України від 26 липня 1999 року, що передбачає відповідальність згідно ст.27 ЗУ «Про електроенергетику» від 16 жовтня 1997 року. В ході вищевказаної перевірки було встановлено, що споживач електричної енергії відповідач по справі порушив п.42,48 Правил, а саме: - самовільне підключення електроустановок струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі, енергопостачальника відкритою електропроводкою, з порушенням схеми обліку поза приладу обліку, що можливо виявити під час проведення контрольного огляду приладу обліку. Про порушення відповідачем «Правил користування електричною енергією для населення» працівниками позивача був складений акт №D-5709. На підставі даного акту комісією енергопостачальної організації проведено розрахунок, згідно Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією для населення, що склало 3007,39 гривень. Відповідно до ч.2 п.48 Правил користування електричною енергією для населення, споживач несе відповідальність за порушення ним правил користування електричною енергією. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У зв'язку з вищевикладеними фактами та обставинами суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України суд знаходить за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved