Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

12.02.2018 року позивач [PERSON] звернулася до Корабельного районного суду міста [PERSON] із позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання [PERSON]ї Андріївни, [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня подачі позову до суду і до закінчення дитиною навчання або досягнення 23 років. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що вона перебувала з відповідачем по справі в шлюбних відносинах. Від данних відносин у сторін по справі народилася донька - [PERSON]»я Андріївна, [INFO]. Народження дитини зареєстровано 19.07.1999 року Корабельним районним відділом реєстрації актів громадянського стану м. Миколаєва, Україна, про що зроблено відповідний запис за № 320. В сідоцтві про народження батьком дитини зазначений відповідач по справі [PERSON]. На теперішній час шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони по справі мешкають окремо вже багато років поспіль. Повнолітня дитина проживає та знаходиться на повному утриманні позивача, так-як продовжує навчання. Позивач на даний час має скрутне матеріальне положення в зв»язку із смертю свого чоловіка, батька малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який також знаходиться на її повному утриманні. Відповідач ухиляється від утримання повнолітньої дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Разом із цим він має можливість надавати аліменти у зазначеному в позові розмірі, на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила слухати справу за її відсутності. Відповідач також надав до суду заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти задоволення позову. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги заяви від сторін по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебувала з відповідачем по справі [PERSON] в шлюбних відносинах. Від данних відносин у сторін по справі народилася донька - [PERSON]»я Андріївна, [INFO]. Народження дитини зареєстровано 19.07.1999 року Корабельним районним відділом реєстрації актів громадянського стану м. Миколаєва, Україна, про що зроблено відповідний запис за № 320. В сідоцтві про народження батьком дитини зазначено відповідача по справі [PERSON]. На теперішній час шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони по справі мешкають окремо вже багато років поспіль. Повнолітня дитина проживає та знаходиться на повному утриманні позивача, так-як продовжує навчання. Позивач на даний час має скрутне матеріальне положення в зв»язку із смертю свого чоловіка, батька малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який також знаходиться на її повному утриманні. Відповідач ухиляється від утримання повнолітньої дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Разом із цим він має можливість надавати аліменти у зазначеному в позові розмірі, на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Згідно довідки ДНЗ «Миколаївський муніципальний академічний коледж» від 16.01.2018 року за № 4, [PERSON]»я Андріївна, [INFO], дійсно навчається у ДНЗ «Миколаївський муніципальний академічний коледж» та є студенткою 3-го курсу, групи № 304-ДПМ, денної форми навчання за спеціальністю 5.02.020801 Декоративно-прикладне мистетство, термін навчання з 01.09.2015 року до 01.07.2019 року. Як встановлюють ч. 1 та ч. 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Таким чином, з огляду на вищезазначене та за умови визнання відповідачем позову, суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704, 80 грн. в звязку з тим, що позивач звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду.

Outcome: approved