Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

07 липня 2016 року позивач звернувся до Ржищівського міського суду Київської області з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 19.02.2011 року ним у [PERSON] було придбано автомобіль марки CITROEN JUMPY, 2005 року випуску, кузов VF7BSRHZB86159096. Рішенням Ржищівського міського суду Київської області від 24.02.2015, яке залишилось в силі після апеляційного оскарження відповідно до ухвали Апеляційного суду Київської області від 16.07.2015, договір купівлі-продажу, укладений між позивачем та [PERSON] було визнано дійсним, визнано за позивачем право власності на даний автомобіль та знято з нього арешт, накладений постановою Відділу ДВС Ковельського МУЮ Волинської області. В березні 2016 року позивач, як власник автомобіля мав намір зареєструвати його за собою, але під час реєстрації з'ясувалось, що відповідачем винесено нову постанову та знову накладено арешт на автомобіль позивача в рамках виконавчого провадження, боржником по якому являється колишній власник [PERSON] Оскільки позивач не являється стороною виконавчого провадження в рамках якого на його автомобіль накладено арешт, то він не може отримати копію постанови про накладення арешту. На сьогодні автомобіль знаходиться за місцем проживання позивача в м. Ржищів, але він як власник не може в повній мірі користуватися ним через накладений арешт. Враховуючи вищевикладене позивач просить зняти з автомобіля CITROEN JUMPY, 2005 року випуску, кузов VF7BSRHZB86159096, д.н.з. АС 3517АХ, колір синій, який належить йому на праві власності відповідно до рішення Ржищівського міського суду Київської області від 25.02.2015, арешт, накладений Ковельським міськрайонним ВДВС та витребувати від відповідача копію постанови Ковельського міськрайонного ВДВС про накладення арешту на автомобіль. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився з поважних причин, подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив проводити розгляд справи без його участі. Представник Ковельського міськрайонного ВДВС в судове засідання не прибув, направив заперечення проти позову, в якому просив відмовити в задоволенні позову. Судом встановлено, що відповідно до рішення Ржищівського міського суду Київської області від 24.02.2015, яке набрало законної сили, за позивачем визнано право власності на автомобіль CITROEN JUMPY, 2005 року випуску, кузов VF7BSRHZB86159096, д.н.з. АС 3517АХ, Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, факт належності даного автомобіля позивачу не підлягає доказуваню в силу ст. 61 ЦПК України. Тому, беручи до уваги вищезазначене, суд не може прийняти твердження відповідача щодо необхідності визнання за позивачем права влласності, а лише потім вирішувати питання щодо зняття арешту з автомобіля. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ст. 328 ЦК Укпаїни право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За змістом ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.1 протоколу Конвенції про захист прав людини основоположних свобож (зі змінами, внесеними протоколом № 11) передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених цим законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Оскільки за позивачем вже визнано право власності на арештоване майно і він не являється стороною виконавчого провадження, в межах якого було накладено арешт на спірний автомобіль, то з автомобіля слід зняти арешт. Дані факти підтверджуються письмовими доказами по справі: копією рішення Ржищівського міського суду Київської області від 24.02.2015 (а.с. 4-5); копією ухвали Апеляційного суду Київської області від 16.07.2015; копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 26.06.2014.

Outcome: approved