Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Сбербанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. Позовні вимоги мотивовані тим, що 26.11.2015 Публічне акціонерне товариство "Дочірний банк Сбербанк Росії" змінило своє найменування на ПАТ "Сбербанк". 06.09.2013 між ПАТ "Сбербанк" та [PERSON] був укладений Кредитний договір №163#00017746442 , відповідно до якого, Банк надав відповідачу кредит в сумі 50 000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 35 % на рік. Умовами договору передбачено, що позичальник зобов'азується своєчасно та в повному обсязі виплачувати Банку проценти за користування кредитом, використовувати його за цільовим призначенням, виконати інші умови Кредитного договору і своєчасно повернути кредит та сплатити нараховані проценти в порядку, передбаченому Графіком. Однак в порушення умов договору, відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, та станом на 24.01.2017 має заборгованість в сумі 43811,69 гривень. Тому просили суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором №163#00017746442 від 06.09.2013 в сумі 43811,69 грн. та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Однак представник за довіреністю, [PERSON] надіслав заяву, в якій просить справу розглянути без представника банку. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, [PERSON], у жодне із судових засідань не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином рекомендованими листами. Про причини своєї неявки суд не повідомив, заперечень на позов не подавав. Зі згоди представника позивача суд відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказах. \~ В силу ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні в справі докази, прийшов до наступного висновку. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 26.11.2015 назву банку Публічне Акціонерне Товариство "Дочірний банк Сбербанк Росії" змінено на ПАТ "Сбербанк". 06.09.2013 між ПАТ "Сбербанк" та [PERSON] був укладений Кредитний договір №163#00017746442 , відповідно до якого, Банк надав відповідачу кредит в сумі 50 000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 35 % на рік. Умовами договору передбачено, що позичальник зобов'азується своєчасно та в повному обсязі виплачувати Банку проценти за користування кредитом, використовувати його за цільовим призначенням, виконати інші умови Кредитного договору і своєчасно повернути кредит та сплатити нараховані проценти в порядку, передбаченому Графіком. З матеріалів справи, досліджених у ході судового розгляду, вбачається, що відповідач, [PERSON], взяті на себе зобов'язання, що виникають з умов вищевказаних угод, не виконував, внаслідок чого допустив заборгованість за кредитом. Станом на 24.01.2017 має заборгованість в сумі 43811,69 гривень, що складається з наступного: 32108,37 гривень - заборгованість за кредитом; 5434,43 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5672,61 гривень - пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом; 596,28 гривень - пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст.ст. 526, 611 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (пені). Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом достовірно встановлено, що відповідачем порушені умови кредитного договору, зокрема ним прострочено свої зобовязання по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитом, порушено графік погашення заборгованості за кредитом, отже, в даному випадку, має місце невиконання зобовязання відповідачем. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. \~\~\~\~\~\~\~\~ Виходячи з наведеного, враховуючи\~\~ положення ст. ст.\~79,\~80 ЦПК України\~та приймаючи до уваги те, що у зв'язку із розглядом справи в суді позивач поніс судові витрати, а саме, сплатив судовий збір у розмірі 1600 гривень, суд стягує вищенаведені витрати з відповідача у повному обсязі, на користь позивача.

Outcome: approved