Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про скасування державної реєстрації державних актів на право власності на земельні ділянки та визнання права власності на земельні ділянки, посилаючись на те, що [INFO] померла їх бабуся [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входять земельні ділянки. Після складення на них заповіту бабуся, починаючи з 2009 року почала процедуру виготовлення державних актів на вищевказані земельні ділянки, однак державна реєстрація державних актів та їх видача були здійсненні після смерті [PERSON], зокрема 22.06.2011 року. Після смерті бабусі [PERSON] вони звернулися до Державної нотаріальної контори в м.Славута для проведення законної процедури успадкування на основі заповіту, однак їм було відмовлено в отриманні спадщини, оскільки право власності на земельні ділянки було зареєстровано після смерті [PERSON], та роз»яснено, що оформлення права власності на земельні ділянки можливе лише у судовому порядку, а тому змушені звернутись до суду з даним позовом. Представник позивачів в судове засідання не з'явився, однак від нього надійшла заява, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Представник відповідача -відділу Держземагенства у Чемеровецькому районі в судове засідання не з'явилася, однак від неї надійшла заява, згідно якої позовні вимоги визнає та не заперечує стосовно їх задоволення, справу просить слухати у її відсутності Представник відповідача - Славутської державної нотаріальної контори Хмельницької області в судове засідання не з'явився, однак від нього надійшла заява, в якій просить справу слухати у його відсутності. Ч. 2 ст. 158 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи дану норму закону, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно ст.1216 ЦК України - «спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців)». У відповідності до ст.1218 ЦК України -"до складу спадщини входять всі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті». В судовому засіданні встановлено та доведено, що [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями після смерті їх бабусі [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження серії [NUMBER] від 15.08.1989 року, серії [NUMBER] від 05.08.1983 року, копією свідоцтва про народження батька позивача - [PERSON], копією свідоцтва про укладення про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 07.11.1976 року. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18.02.2010 року вбачається, що бабуся позивачів [PERSON] померла [INFO]. Відповідно до копії заповіту від 30.03.1999 року, наявної в матеріалах спадкової справи, вбачається, що [PERSON] все своє майно заповіла своїм внукам [PERSON] та [PERSON] Згідно заяви матері позивачки -[PERSON] від 15.11.2013 року вбачається, що вона відмовляється від обов»язкової частки у спадщині, яка залишилась після смерті її матері [PERSON] 15.11.2013 року позивачам були видані Славутською державною нотаріальною конторою свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зокрема по ? частці кожному з них на грошові заощадження та права власності на майновий пай члена КСП СК «Україна» с.Юрківці, а у видачі свідоцтв про право на спадщину на земельні ділянки відмовлено, оскільки державна реєстрація державних актів на право власності на земельні ділянки та їх видача були здійсненні після смерті [PERSON], тому вони вважаються недійсними, що стверджується листом - відповіддю державного нотаріуса Славутською державною нотаріальною конторою Боднар Н.М. за вих. №1589/02-14/437-2013 від 15.11.2013 року. Як вбачається із копій державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯЛ №807932 та серії ЯЛ №807933, дані державні акти видані 22.06.2011 року та були зареєстровані в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №№682528981000636, 682528981000637 12.07.2011 року, тобто після смерті [PERSON] Згідно повідомлень відділу Держземагенства у Чемеровецькому районі за №№01-02-4/1245, 01-02-4/1246 від 28.04.2014 року вбачається, що вартість земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площами 4,4079 га та 4,4070 га, розташованих на території Юрковецької сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області, що належали померлій [PERSON] на підставі вищевказаних державних актів, станом на 28.04.2014 року становить 60193,43 грн. кожна. Відповідно до вимог ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. Статтею 126 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. У відповідності до ст. 152 ч.3 п. "а" ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав. За таких підстав, суд вбачає, що відносно суб'єктивного земельного права створюється неможливість реалізації позивачами свого права власності на земельні ділянки через те, що реєстрація державних актів та їх видача були здійсненні після смерті їх власника [PERSON], чинним законодавством в даному випадку не визначено позасудовий порядок вирішення даного спірного питання, в зв'язку з чим реєстрацію даних державних актів необхідно скасувати та визнати за позивачами право власності на ? частку вказаних земельних ділянок кожному. Вбачаючи правомірність відмови Славутської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON] на дані земельні ділянки, суд вважає в позовних вимогах щодо зобов»язання Славутської державної нотаріальної контори провести процедуру спадкування даних земельних ділянок відмовити.

Outcome: dismissed