Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

02.03.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просив стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" заборгованість за кредитом в сумі 22345 грн. 94 коп. На обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача вказав, відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 28.01.2014 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 7392.43 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється починаючи з «1» по «25» число кожного місяця. Позивач виконав свої зобовязання за кредитним договором належним чином, надавши відповідачеві кредит. Взяті на себе зобов'язання, відповідно до кредитного договору відповідач не виконав, тобто не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв'язку з чим, станом на 16.02.2017 утворилася заборгованість у розмірі 22345 грн. 94 коп. Заборгованість складається з наступного: заборгованість за кредитом в розмірі 7392.43 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 4124.97 грн., заборгованість за пенею та комісією 8279.32; штрафні санкції в розмірі 2549.22 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача сплачені ним при поданні заяви до суду судові витрати в розмірі 1600 грн. 00 коп. В судове засідання 22.03.2017 року представник позивача не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час, день та місце розгляду справи. Разом з цим 02.03.2017 року подав до суду заяву (а.с. 2) в якій повністю підтримав заявлені позовні вимоги, просив позов задовольнити у повному обсязі, розглядати справу за його відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судовому засіданні 22.03.2017 року позов визнав повністю та вказав, що не міг сплачувати кредит, оскільки не було постійного заробітку. В подальшому запевнила, що у найближчий час сплатить кредит. Врахувавши думку представникапозивача, викладену ним в його письмовій заяві, вислухавши відповідача, який позов визнала, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. \~\~\~\~ \~ \~ \~ У відповідності до частини четвертої\~статті 174 Цивільно-процесуального кодексу України\~ (далі - ЦПК України) передбачено: «У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову…». Судом встановлено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 28.01.2014 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 7392.43 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.7). Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України зі змінами та доповненнями (далі ЦК України): «За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти». ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Згідно з п.2.2 Генеральної угоди - при порушенні позичальником строків погашення заборгованості більше ніж на 31 день по зобовязанням, строк яких не настав, строк повернення кредиту рахується з 32-го дня порушення, та позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 2549.22 грн. Проте, у порушення норм закону та умов договору відповідач за вказаним договором зобов'язань належним чином не виконував. У відповідності до статті 526 ЦК України: «Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу». Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено: «Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів…». Станом на 16.02.2017 року виникла прострочена заборгованість відповідача перед ПАТ КБ «Приватбанк» по поверненню кредиту у загальному розмірі 22345 грн. 94 коп.: -заборгованість за кредитом 7392 грн. 43 коп.; -заборгованість по процентам за користування кредитом 4124 грн. 97 коп.; -заборгованість за пенею та комісією 8279 грн. 32 коп.; - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди 2549 грн. 22 коп. Факт наявності заборгованості підтверджуються угодою та розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с.5). З огляду на вищевказане суд вважає, що позов ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості необхідно задовольнити повністю та стягнути з останньої на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 22345 грн. 94 коп. Крім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1600 грн.00 коп., сплачений ПАТ КБ «Приватбанк» при зверненні з позовом до суду.

Outcome: approved