Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівельний комбінат-Консоль" про захист прав споживачів зменшення суми вартості придбаного товару, стягнення моральної шкоді. Вимоги позову до ТОВ "ДБК-Консоль" мотивовані тим, що у жовтні 2012 року позивач придбав у відповідача товар - 7 плит перекриття марки ПЄ 22-63-12-8 та сплатив за них 12120,78 грн., але товар виявився неякісним, а відповідач відмовився добровільно знизити вартість товару та надати сертифікат відповідності проданого товару. Позивач у судовому засіданні наполягав на задоволенні позову з підстав викладених у позові. Відповідачі проти позову заперечували, вважають його не обґрунтованим та таким що не підлягає задоволенню, оскільки при транспортуванні та демонтажу плит були порушені технологічні норми, що могло привести до появлення дефектів. Суд, вислухавши думку сторін, свідків, експерта, дослідивши матеріали справи, наявні доказі, висновок експерта, вважає позов таким що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено що у жовтні 2012 року позивач придбав у відповідача ТОВ "ДБК-Консоль" 7 плит перекриття марки ПЄ 22-63-12-8 та сплатив за них 12120,78 грн.(а.с.4) Зазначені обставини визнаються сторонами, тому вважаються доведеними. Як вбачається з позовної заяви, та підтверджено позивачем та свідками [PERSON] та [PERSON] під час розвантаження пліт їх якість викликала сумнів, тому позивач звернувся до відповідача з вимогою про пропорційне зменшення ціни (а.с.3). Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідно до ст.6 ЗУ "Про захист прав споживачів" продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Продавець (виробник, виконавець) на вимогу споживача зобов'язаний надати йому документи, підтверджують належну якість продукції. Вимоги до продукції щодо безпеки для життя, здоров'я майна споживачів, а також навколишнього природного середовища встановлюються нормативними документами. Виробник (виконавець) зобов'язаний забезпечити використання продукції за призначенням протягом строку служби, передбаченого нормативним документом або встановленого ним за домовленістю споживачем, а в разі відсутності такого строку - протягом десяти років. Виробник (виконавець) зобов'язаний забезпечити технічне обслуговування та гарантійний ремонт продукції, а також випуск поставку для підприємств, що здійснюють технічне обслуговування та ремонт, у необхідному обсязі та асортименті запасних частин протягом усього строку виробництва, а після зняття з виробництва - протягом строку служби, в разі відсутності такого строку - протягом десяти років. Відповідно до ст. 7 ЗУ "Про захист прав споживачів" виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором. Гарантійний строк на комплектуючі вироби повинен бути не менший, гарантійний строк на основний виріб, якщо інше не передбачено нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором. Гарантійний строк зазначається в паспорті на продукцію або на етикетці чи в будь-якому іншому документі, що додається до продукції. Гарантійні зобов'язання у будь-якому випадку включають також будь-які зобов'язання виробника (виконавця) або продавця, передбачені рекламою. Відповідно до ст. 8 ЗУ "Про захист прав споживачів" у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. Відповідно п.14.19 до Переліку продукції, що підлягає обов'язковій сертифікації в Україні затвердженого Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 01.02.2005 № 28 (у редакції наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 06.11.2013 № 1308) зареєстровано в Міністерстві юстиції України 8 листопада 2013 р. за № 1907/24439 встановлено що "Плити для перекриття залізобетонні" підлягають обов'язковій державний сертифікації відповідно до ДСТУ Б В.2.6-2:2009, ДСТУ Б В.2.6-53:2008, ДСТУ Б В.2.6-58:2008, ДСТУ Б В.2.6-59:2008, ДСТУ Б В.2.6-66:2008, ДСТУ Б В.2.6-147:2010 на відповідність встановлену ДСТУ Б В.2.6-2:2009, пунктам 4.3.1.3; 4.4.1; 4.5.2; ДСТУ Б В.2.6-53:2008, пунктам 5.2; 5.10 - 5.15; ДСТУ Б В.2.6-58:2008; ДСТУ Б В.2.6-59:2008; ДСТУ Б В.2.6-66:2008; ДСТУ Б В.2.6-147:2010, пунктам 4.3.3; 4.3.4.3; 4.3.4.4; 4.5.3; 4.6. Отже вимоги позивача про зобов'язання відповідача надати відповідний сертифікат є законними та обґрунтованими, тому в цієї частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.8 ЗУ "Про захист прав споживачів" у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, право за своїм вибором вимагати продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Відповідно до п.12 ч.1 ст.1 ЗУ "Про захист прав споживачів" істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних споживача причин при цьому наділений хоча б з нижченаведених ознак: а) взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) робить товар суттєво іншим, передбачено договором; Отже законом встановлені обов'язкові ознаки істотного недоліку - виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних споживача причин, та додаткові - взагалі не може бути усунутий, його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів, робить товар суттєво іншим, передбачено договором. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 846 від 28.10.2013 Севастопольського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.засл.проф. М.С.Бокаріуса плити перекриття ПЕ 63-12-8 змонтовані у незавершеному будівництвом одноповерховому будинку на земельній ділянці № 70 за адресою місто Севастополь, СТ "Восход" не відповідають проектно-технічній документації та вимогам нормативно-правових актів в галузі будівництва. Встановити, які фактори спричинили пошкодження не виявляється можливим, так як плити перекриття після виробництва пройшли стадії транспортування, складування і монтажу. Подібні ушкодження могли статися на будь-якій із стадій. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За клопотанням позивача ретельно досліджений момент зняття пліт з автомобілю та монтажу пліт на будинок, шляхом перегляду відео, наданого позивачем, з якого вбачається, що порушені вимоги до підйому, навантаженні та розвантаженні, передбачені технологічною картою (а.с.16), згідно якої навантаження та розвантаження плит проводиться з застосуванням спеціальних захватних пристроїв (траверс), яки надаються заводом безкоштовно, тому, суд погоджується з висновками експерта, що визначити період отримання пошкоджень (при виготовленні, транспортуванні, складування чи монтажу) не неможливо, тому в задоволенні позовних вимог про пропорційне зменшення ціни та стягнення пені слід відмовити. Судом не приймаються до уваги доводи позивача про отримання пліт з заявленими ним дефектами, оскільки у цьому разі він мав можливість та повинен був не отримувати їх на заводі чи повернути неналежної якості товар, а не виконувати дороговартістні монтажні роботи та повідомити про наявність візуально визначених дефектів після спливу майже трьох місяців. Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд вважає необхідним відмовити в цій частини позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням ї майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Як вбачається з пояснень позивача моральні страждання були заподіяні не можливістю своєчасного введення в експлуатацію будівлі. У відповідності до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач заподіяну йому шкоду та з чого при цьому виходить, а також обставини, що мають значення для вирішення спору. Позивачем не надано належних доказів завдання моральної шкоди та її розміру бездіяльністю відповідача по видачі сертифікату відповідності, тому в цієї частині позов не обґрунтований та задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 3, 10, 11, 15, 16, 57, 60, 74, 88, 208-209, 212, 213-215, 218, ЦПК України, ст. 11, 12, 13, 16 ЦК України суд, ст. 1, 7, 8, 11 ЗУ "Про захист прав споживачів" -

Outcome: partial