overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

06.05.2014 року позивач звернувся в суд з даним позовом. Посилався на те, що 01.09.2006 року він відповідно до кредитного договору надав відповідачу кредит в сумі 2502,50 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, погашення здійснюється за графіком. Відповідач умови договору не виконав, у зв'язку з чим станом на 22.04.2014 року існує заборгованість: за кредитом 2502,50грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 11638,23 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом- 480,48грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором- 15772,36 грн, штраф фіксова частина-500 грн., штраф процентна складова 1519,68 грн., всього заборгованість складає 32413,25 грн , які просив стягнути на його користь, а також судовий збір у сумі 324,13 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився і повідомлень про причини неявки від нього не надійшло, тому суд розглядає справу в порядку заочного провадження зі згоди позивача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 1054 ЦК України банк зобов'язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. До відносин по кредитних договорах застосовуються положення ст.ст.1046-1053 ЦК України, якщо інше не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник вчасно не повернув суму боргу, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір % не встановлений договором. Судом встановлено, що позивач 01.09.2006 року він відповідно до кредитного договору надав відповідачу кредит в сумі 2502,50 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, погашення здійснюється за графіком. Відповідач умови договору не виконав, у зв'язку з чим станом на 22.04.2014 року існує заборгованість: за кредитом 2502,50грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 11638,23 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом- 480,48грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором- 15772,36 грн, штраф фіксова частина-500 грн., штраф процентна складова 1519,68 грн., всього заборгованість складає 32413,25 грн , що підтверджено розрахунком заборгованості (а.с.2), які необхідно стягнути на користь позивача. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір в сумі 324,13 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

06.05.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини -сина [PERSON],[INFO] у розмірі 1/4 усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що відповідач є батьком дитини, але допомоги на її утримання не надає, син проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. До початку судового засідання від позивачки надійшла заява, згідно якої позов підтримує, справу просить розглядати без її участі, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання сповіщався повісткою, направленою рекомендованим листом, лист відповідач отримав, що підтверджується його особистим підписом на повідомленні про вручення поштового відправлення. Відповідач, який належним чином сповіщений про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим на підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу в заочному судовому засіданні на підставі наявних у ній доказів, проти чого не заперечує позивач. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про можливість задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлені наступні фактичні обставини. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Батьком дитини у свідоцтві про народження записаний відповідач. Позивачка з неповнолітньою дитиною, яка знаходяться на її утриманні, мешкають разом,що підтверджується довідкою територіального комітету "Ремовський" № 415 від 09.04.2014 року Відповідач відмовляється від надання допомоги на утримання неповнолітньої дитини, що дає підстави для стягнення з нього аліментів у примусовому порядку. Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про народження: Серія [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Сніжнянського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №346 від 02.09.2010 року (а.с.6), з якого вбачається, що на цей час дитині не виповнилось повні вісімнадцять років. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини, стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, наявність у нього на утриманні інших дітей або непрацездатних осіб та інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивачки, встановив до стягнення на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З відповідача, відповідно до ЗУ «Про судовий збір» підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

06.05.2015 року заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та її матір'ю [PERSON], яка померла [INFO]. Після смерті матері відкрилася спадщина, оскільки заявниця являється спадкоємицею першої черги за законом вона своєчасно звернулась до нотаріуса за місцем розташування спадкового майна з заявою про прийняття спадщини, однак ознайомившись з документами нотаріус виявив помилку у свідоцтві про її народження, де ім'я її матері вказано «[PERSON]» замість «[PERSON]». Тому, заявниця просить встановити факт родинних відносин між нею та її покійною матір'ю для прийняття спадщини. У судовому засіданні заявниця свої вимоги підтримала з підстав вказаних у заяві, просила заяву задовольнити. Зацікавлена особа приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Арєшина Ольга Миколаївна у судове засідання не з'явилася, проте надала до суду заяву в якій зазначила, що 24 вересня 2014 року за заявою [PERSON] було заведено спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON]. Вислухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, оригінали наданих документів, суд приходить висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що заявниця [PERSON], до укладення та розірвання шлюбів, що підтверджується відповідними свідоцтвами про шлюб та розірвання шлюбу (а.с.5,6,7), носила дівоче прізвище [PERSON], [INFO], уродженка с. Вакалівщина, Сумського району, Сумської області. В свідоцтві про її народження серія [NUMBER] в графі «мати» вказано "[PERSON]"(а.с.4). Відповідно до свідоцтва про народження матері заявниці, серії [NUMBER] прізвище, ім'я та по-батькові останньої вказано «[PERSON]» (мовою оригіналу - [PERSON]), [INFO] (а.с.26). Відповідно до свідоцтва [NUMBER], 17 грудня 1983 року мати заявниці [PERSON] (мовою оригіналу - [PERSON]), [INFO], уклала шлюб з [PERSON], після чого змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». (а.с.8). З копії паспорту та свідоцтва про смерть [PERSON] вбачається, що її ім'я значиться як «[PERSON]» (а.с.9,10). Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні показали, що знайомі з заявницею, проживають в одному селі. Також були знайомі з її матір'ю [PERSON], яка померла в вересні цього року, вони були присутні на похованні останньої. Те, що заявниця та померла перебували у родинних відносинах як донька та мати ні в кого не викликало сумнівів. Встановлення факту родинних відносин має юридичне значення для отримання заявницею спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON]. Таким чином, судом встановлено, що документи, які підтверджують факт родинних відносин між заявницею [PERSON] та її матір'ю [PERSON] містять неточності, а саме неточності в написанні імені матері заявниці в свідоцтві про її народження, де вказано «[PERSON]» замість «[PERSON]», в той час як в свідоцтві про народження, свідоцтві про шлюб, в паспорті та свідоцтві про смерть матері заявниці вказане її ім'я «[PERSON]». За таких обставин, суд вважає встановленим факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], [INFO] є донькою [PERSON], яка померла [INFO], тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

06.05.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1500 грн. щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO], на тих підставах, що відповідач не допомагає добровільно. Шлюб був укладений 30.09.2005 року. На підставі рішення Бердянського міськрайонного суду від 14.12.2012 року шлюб розірваний. У судовому засіданні позивач зменшила суму позову і просить стягнути на утримання дитини аліменти в сумі 800 грн. щомісячно, оскільки своїх коштів на утримання дитини не вистачає. Відповідач погодився сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON], у розмірі 800 грн. щомісячно. Розглянувши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню з наступних підстав : Шлюб між сторонами укладений 30.09.2005 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER], актовий запис №627. Сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] актовий запис №166. Дитина мешкає разом з позивачем, що підтверджується довідкою начальника ЖКК ЗАТ «Бердянськбуд» № 57 від 05.05.2015р. Згідно ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у розмірі 800,0грн. на утримання дитини. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Позивач звернулася до суду з заявою про стягнення аліментів 06.05.2015р., тому суд вважає можливим стягнути аліменти з даної дати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

06.06.2014 року до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємопідтримки, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, протягом останніх п'яти місяців з відповідачем подружніх стосунків не підтримує. Позивачка письмово просила розглянути справу без її участі, позов задовольнити, після розірвання шлюбу вибрала прізвище "[PERSON]" (а.с.11). Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про перенесення розгляду справи не заявляв. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до положень ч.2 ст.158, ч.2 ст.197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси, спільно не проживають протягом останніх п'яти місяців, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

06.06.2016 року вказаний позивач звернувся до відповідача із позовом про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що 15 листопада 1997 року між ними було укладено шлюб, зареєстрований відділом ДРАЦС РС Новотроїцького РУЮ у Херсонській області про що зроблено відповідний актовий запис № 17. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO], що все повнолітня. Фактичні шлюбні відносини припинені вже два роки. З цього ж часу вони не проживають разом та не ведуть спільне господарства. Вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні є суттєвими. Просить розірвати шлюб. Позивач надала до суду заяву згідно якої просить справу розглядати без її участі, на задоволенні позову наполягає, просить відновити дошлюбне прізвище. Відповідач надав до суду заяву згідно якої просить слухати справу без його участі, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані правовідносини відносяться до сімейних правовідносин і регулюються нормами сімейного законодавства: ст.105 ч.3,110 ч.1,112 Сімейного Кодексу України, розясненнями Пленуму ВС України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя", ст.51 Конституції України, відповідно до яких сім'я охороняється державою. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що сімейні відносини між подружжям припинено, подружжя тривалий час, 2 останніх роки, разом не проживають., дитина повнолітня. Отже, слід розірвати шлюб. На підставі зазначеного, ст.105 ч.3,110 ч.1,112 Сімейного Кодексу України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

06.06.2017р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємопідтримки, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, протягом останніх шести місяців з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, неповнолітні діти проживатимуть з нею, майнового спору між ними немає. Позивачка в судове засідання не з'явилася, письмово просила розглянути справу без її участі, позов задовольнити, після розірвання шлюбу обрала прізвище "[PERSON]" (а.с.16). Відповідач в судове засідання двічі не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про перенесення розгляду справи не заявляв (а.с.10, 12). Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до положень ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають спільно протягом останніх шести місяців, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси, спільно не проживають протягом останніх шести місяців, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

06.06.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 березня 2014 року, шлюб зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новокаховського міського управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 51, про що видано свідоцтво серії 1-кг № 085927. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, у звязку з чим вони втратили почуття поваги та любові один до одного, шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають близько одного року, спільне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер, а тому подальше його збереження вважає за неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, та місце проживання дитини не має. Просила суд шлюб розірвати, та залишити прізвище "Чайка" обране нею під час реєстрації шлюбу. Позивачка в судовому засіданні не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, на розірванні шлюбу наполягала, не заперечували проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст.224 ЦПК України, зі згоди позивача, суд, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 01 березня 2014 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають понад 1 рік, спільного господарства не ведуть. Спір про місце проживання дитини та поділ майна подружжя відсутній. Сторони вживали заходи для примирення, але вони були безрезультатними. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сімї суперечило б їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. Згідно ч.2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112, 113, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

06.06.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 березня 1995 року, шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів громадського стану м. Нова Каховка, актовий запис № 91, про що видано свідоцтво серії 1-кг № 254362. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, у звязку з чим вони втратили почуття поваги та любові один до одного, шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають близько одного року , спільне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер, а тому подальше його збереження вважає за неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, не має. Просила суд шлюб розірвати, та залишити прізвище "Єссаулова" обране нею під час реєстрації шлюбу. Позивачка в судове засідання не з'явилась, просила справу розглядати у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст.224 ЦПК України, зі згоди позивача, суд, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 04 березня 1995 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей не мають. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають понад 1 рік, спільного господарства не ведуть. Спір про поділ майна подружжя відсутній. Сторони вживали заходи для примирення, але вони були безрезультатними. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сімї суперечило б їх інтересам. Згідно ч.2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112, 113, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved