Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

12.03.2019 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить визначити йому, [PERSON], [INFO], додатковий строк у 3 (три) місяці з дня вступу рішення суду в законну силу, який необхідний для подання ним заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, після смерті [PERSON], яка померла 09.03.2016, що підтверджується актовим записом про смерть №12, вчинений виконавчим комітетом Матусівської сільської ради Шполянського району Черкаської області. Свій позов позивач мотивує тим, що 14.12.2015 [PERSON] у Матусівській сільській раді Шполянського району Черкаської області склала на імя позивача заповіт, яким будинковолодіння та приватизовану земельну ділянку, що розташовані в с. Матусів по вул. Ганзенка заповіла позивачу. 09.03.2016 [PERSON] померла. У жовтні 2018 року позивач звернувся до нотаріуса Шполянського районного нотаріального округу Черкаської області з заявою про прийняття спадщини після смерті баби, але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи тим, що позивач пропустив шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини, тому позивачу було запропоновано звернутися до суду з даним позовом. Згідно виписки із медичної карти амбулаторного хворого позивач з 2010 року перебуває на «Д» обліку з діагнозом: ішемічна хвороба серця, кардіосклероз, гіпертонічна хвороба 2 ступеню, у 2016 році стан різко погіршився, і з цього часу позивач не в змозі був звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Тому позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. У судове засідання позивач не зявився, надала заяву про розгляд справи у її відсутність та вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник Матусівської сільської ради ОТГ у судове засідання не зявився, про час, місце та дату розгляду був належним чином повідомлений, надав суду заяву, в якій просить розглядати дану справу без його участі, вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 13.03.2019 було відкрите провадження по справі. Суд, вивчивши \~та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які \~мають юридичне значення для \~розгляду справи і вирішення спору по суті, \~розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з заповітом від 14.12.2015, посвідченого секретарем Матусівської сільської ради Шполянського району Черкаської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №73, та Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №42749594, [PERSON] заповіла житловий будинок з підсобними приміщеннями, що знаходиться в с. Матусів по вул. Ганзенка та земельну ділянку площею 0,5464 га, що знаходиться в с. Матусів по вул. Ганзенка та належить на підставі Державного акту ЯЕ № 130438, виданого Шполянським відділом земельних ресурсів 14.08.2007, земельну ділянку площею 0,2175 га, що знаходиться в с. Матусів по вул. Ганзенка та належить на підставі Державного акту ЯЕ № 130437, виданого Шполянським відділом земельних ресурсів 14.08.2007, [PERSON], [INFO] (а.с. 10, 11). Відповідно до довідки № 1011, виданої виконавчим комітетом Матусівської сільської ради Шполянського району Черкаської області [PERSON], [INFO], до дня смерті 09.03.2016 проживала та була зареєстрована [INFO]. Будинок розташований на земельній ділянці розміром 0,80 га, яка неприватизована. Обтяжень, обмежень на землю немає. На час відкриття спадщини разом із спадкодавцем ніхто не проживав та не був зареєстрований. Малолітніх, неповнолітніх, та інших недієздатних осіб та осіб дієздатність яких обмежена у спадкодавця немає. Заборон па нерухоме майно немає (а.с. 8). Згідно з постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом державного нотаріуса Шполянської державної нотаріальної контори [PERSON] від 20.12.2018 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті - [PERSON], у зв'язку з тим, що законом встановлено шестимісячний термін з дня смерті спадкодавця для прийняття спадщини. [PERSON] пропустила вищевказаний термін (а.с. 7). Відповідно до виписки з медичної карти амбулаторного хворого, наданої лікарем Матусівської амбулаторії загальної практики сімейної медицини КНП "Шполянського\~центру первинної\~медико-санітарної\~допомоги" Шполянської міської ради ОТГ, [PERSON] перебувала на лікуванні в стаціонарному режимі в періоди: 29.05.2014-06.06.2014; 18.05.2016-27.05.2016; 19.05.2017-23.05.2017, 04.06.2018-13.06.2018 з діагнозом ішемічна хвороба серця, кардіосклероз, гіпертонічна хвороба 2 ступеню. У 2016 році стан різко погіршився (а.с. 9). Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 Про судову практику у справах про спадкування у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини і лише особисто. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом\~ цієї статті\~поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Аналогічна норма міститься в п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. за\~ №7 «Про судову практику у справах про спадкування». Правова позиція, висловлена Верховним судом України при розгляді справи № 6-1486цс15 передбачає, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. N 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказано, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини. Ключовим доказом поважності пропуску позивачем строку для прийняття спадщини є виписка з медичної карти амбулаторного хворого. Проаналізувавши зміст довідки, суд прийшов до висновку, що у встановлений законодавством строк для прийняття спадщини, тобто з 09.03.2016 по 09.09.2016 [PERSON] перебувала на лікуванні в стаціонарному режимі в період з 18.05.2016 по 27.05.2016 та 08.06.20016, 20.07.2016 лікувалась в амбулаторному режимі з діагнозом ішемічна хвороба серця, кардіосклероз, гіпертонічна хвороба 2 ступеню. Зазначене свідчить лише про лікування позивача у зв'язку з загостренням в певні періоди її хвороби. Отже, вивчивши матеріали справи та повно і всебічно оцінивши докази, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, суд дійшов до переконання, що надання позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини не суперечитиме вимогам частини третьої\~статті 1272 ЦК України, оскільки лікування позивача може бути визнано причиною, яка пов'язана з непереборними труднощами для позивача для подання заяви про прийняття спадщини.\~ Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини з поважних причин, при відсутності будь-яких перешкод і труднощів для подання заяви свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку. Така позиція знайшла своє відображення в постанові ВСУ від 17.10.2018 у справі № 263/14506/16-ц. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України \~Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За таких обставин суд задовольняє позовні вимоги щодо визначення [PERSON], [INFO], додатковий строк у 3 (три) місяці з дня вступу рішення суду в законну силу, який необхідний для подання нею заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, після смерті [PERSON], яка померла 09.03.2016, що підтверджується актовим записом про смерть №12, вчинений виконавчим комітетом Матусівської сільської ради Шполянського району Черкаської області. Заходи забезпечення позову не застосовувались. Судові витрати позивач просить залишити на його рахунку та не стягувати з відповідача.

Outcome: approved