Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

Позивач звернувся з вищезазначеним позовом до відповідача, в якому просить суд: визнати недостовірною інформацію, що була поширена особисто відповідачем у відеоматеріалі "[INFO]": "Інвентаризація землі була не для того, щоб вони установили вільні землі, а пряма вказівка знайти 20 тисяч вільних земель в Новомосковському районі. Ця цифра озвучена була і обговорювалась в колуарах Держземагентства, тому що реєстратори знали, що таких земель не має і не може бути, а де їх брати тому і вилучалися землі, фактично не вилучалися - забиралися, грязно забиралися фермерські землі, бо не було ж 20 тисяч гектар, туди ж попалося більше 20 людських ще паїв. Саме [PERSON] привів [PERSON] до нас в земельні ресурси, це його протеже. Я підходила до [PERSON] пояснила, что это не Ваше дело, або мовчки складе руки, дивиться і мовчить, не відповідає. В реєстраційну службу без витяга Держземагентства не може жодний документ піти тому, що тільки Держземагентство погоджує проект відводу землі, а я думаю [PERSON] розповість, хто їй давав вказівки і як вона робила це, тому що вона розпочинала це ще в 13 році при каденції, коли працював [PERSON] в обласній адміністрації і шукати там не треба виновних, їх уже сьогодні надо позбавляти депутатської недоторканості пана [PERSON] і притягувати до кримінальної відповідальності [PERSON] і [PERSON] за інвентаризацію землі, яку вони зробили і вилучили ці землі у людей і зробили як державні землі. 20 тисяч гектар, їх украли у людей, навіщо було вилучати у людей, вкрасти і зробить землі запасу, державні землі", та зобов'язати відповідача особисто спростувати розповсюджену ним недостовірну інформацію шляхом розміщення в Газеті "Новомосковська правда" (51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Радянська, 12, свідоцтво про реєстрацію друкованого засобу масової інформації ДП № 62 від 13 грудня 1993 року) оголошення із резолютивною частиною рішення по цій справі. Стягнути з відповідача на користь позивача 90 000 грн. відшкодування моральної шкоди, а також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що [INFO] в мережі Інтернет на веб-сайті https://www.youtube.com/ був розміщений відеоматеріал "[INFO]", який є вільним та доступним для перегляду за посиланням [INFO]. На момент подачі позову цей відеоматеріал на веб-сайті https://www.youtube.com/ вже мав 1437 переглядів. Даний відеоматеріал містить матеріали, які є неправдивими та шкодять її честі, гідності та діловій репутації. Такими матеріалами стала викладена в цьому відеоматеріалі інформація, а саме, пряма мова відповідача: 07 хв. 38 сек. "Інвентаризація землі була не для того, щоб вони установили вільні землі, а пряма вказівка знайти 20 тисяч вільних земель в Новомосковському районі. Ця цифра озвучена була і обговорювалась в колуарах Держземагентства, тому що реєстратори знали, що таких земель не має і не може бути, а де їх брати тому і вилучалися землі, фактично не вилучалися - забиралися, грязно забиралися фермерські землі, бо не було ж 20 тисяч гектар, туди ж попалося більше 20 людських ще паїв". 08 хв. 50 сек. "Саме [PERSON] привів [PERSON] до нас в земельні ресурси, це його протеже. Я підходила до [PERSON] пояснила, что это не Ваше дело, або мовчки складе руки, дивиться і мовчить, не відповідає". 09 хв. 47 сек. "В реєстраційну службу без витяга Держземагентства не може жодний документ піти тому, що тільки Держземагентство погоджує проект відводу землі, а я думаю [PERSON] розповість, хто їй давав вказівки і як вона робила це, тому що вона розпочинала це ще в 13 році при каденції, коли працював [PERSON] в обласній адміністрації і шукати там не треба виновних, їх уже сьогодні надо позбавляти депутатської недоторканості пана [PERSON] і притягувати до кримінальної відповідальності [PERSON] і [PERSON] за інвентаризацію землі, яку вони зробили і вилучили ці землі у людей і зробили як державні землі". 11 хв. 00 сек. "20 тисяч гектар, їх украли у людей, навіщо було вилучати у людей, вкрасти і зробить землі запасу, державні землі". Ця інформація, яка публічно розповсюджена відповідачем, зачіпає її інтереси, оскільки є неправдивою, шкодить її діловій репутації і принижує її честь та гідність, а також негативно охарактеризовує її особисті та ділові якості. При цьому ця інформація не містить критики та оцінки дій, а містить твердження, висловлювання та негативну інформацію, які не відповідають дійсності, а тому підлягає спростуванню. Внаслідок розповсюдження відповідачем недостовірної негативної інформації, їй завдана моральна шкода, яка виражається у душевних стражданнях, у зв'язку з протиправною поведінкою відносно неї, душевних стражданнях у зв'язку з приниженням честі, гідності, а також ділової репутації, оскільки вона є начальником управління Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області, і твердження відповідача є принизливими та образливими для неї. Тому позивач звернулась до суду з позовом про захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування моральної шкоди. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові і просив його задовольнити. Наголосив, що на думку сторони позивача, саме [PERSON] є належним відповідачем у цій справі, незважаючи на те, що у сторони позивача немає відомостей про те, що саме відповідач розмістила в мережі Інтернет спірний відеоматеріал, хто є автором відеороліку не відомо, як невідомо і хто його розмістив. Належним відповідачем, на думку сторони позивача, є [PERSON], оскільки вона давала інтерв'ю, говорити її ніхто не примушував, вона добровільно надавала відповіді на запитання, фактично вона розповсюдила неправдиву інформацію відносно позивача і завдала тим самим моральну шкоду позивачеві. Відповідач знала, хто і де буде розміщувати оспорювану позивачем інформацію, тобто відеоматеріал розміщений в мережі Інтернет зі згоди і за участю [PERSON] Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі, просила в задоволенні позову відмовити, посилаючись на письмові заперечення на позов. Пояснила, що спірний відеоматеріал в Інтернет мережі на зазначеному позивачем сайті, не розміщувала, хто це зробив, ій не відомо. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив в задоволенні позову відмовити, посилаючись на обставини, викладені в письмових запереченнях на позов. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази у справі, вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що в мережі Інтернет на веб-сайті https://www.youtube.com/ розміщений відеоматеріал "[INFO]", який є вільним та доступним для перегляду за посиланням [INFO]. Зазначений відеоматеріал містить висловлювання відповідача відносно позивача, зазначені в позовній заяві. Позивач вважає зазначену інформацію недостовірною та такою, що порочить її честь, гідність та ділову репутацію ділову репутацію. Згідно ч. 4 ст. 32 Конституції України, кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Статтею 297 ЦК України передбачено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Відповідно до ч. 1, 4, 7 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Як роз'яснено у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" № 1 від 27 лютого 2009 року, належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві (пункт 2 частини другої статті 119 ЦПК). Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації. Дані про власника веб-сайта можуть бути витребувані відповідно до положень ЦПК в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет. Якщо недостовірна інформація, що порочить гідність, честь чи ділову репутацію, розміщена в мережі Інтернет на інформаційному ресурсі, зареєстрованому в установленому законом порядку як засіб масової інформації, то при розгляді відповідних позовів судам слід керуватися нормами, що регулюють діяльність засобів масової інформації. Таким чином, в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження, що відповідач у справі є автором відповідного інформаційного матеріалу чи власником зазначеного вище веб-сайту або має будь-яке відношення до розміщення на ньому відеоматеріалу "[INFO]", який містить висловлювання відповідача щодо позивача. Таким чином суд приходить до переконання, що в задоволенні позову необхідно відмовити. Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed