Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який у процесі розгляду справи уточнив (а.с.1, 33-36, том. 1), та в якому зазначив, що 19.07.2013 року на автомобільній дорозі Київ-Чоп у с.Березівка Житомирського району Житомирської області [PERSON] , керуючи автомобілем ТОYОТА RАV4, державний реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись в напрямку м. Житомир, скоїла зіткнення з автомобілем VOLVO S60, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням позивача. Внаслідок ДТП автомобіль VOLVO S60, державний реєстраційний номер [NUMBER] , отримав значні механічні пошкодження, які завдали збитків на 178 188,72 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована ПАТ "Страхова компанія "АХА Страхування", ліміт відповідальності якого 50 000 грн. У зв`язку з наведеним просить стягнути на його користь з [PERSON] 178 188,72 грн. матеріальної шкоди та з ПАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" 50 000 грн. страхового відшкодування. Представник відповідача ПАТ «Страхова компанія «АРКС» подав відзив на позовну заяву та письмові пояснення, якими просив відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування зазначив, що ані позивач, ані власник автомобіля VOLVO S60 не зверталися до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування. Крім того, зауважив, що [PERSON] не є належним позивачем, оскільки не є власником пошкодженого транспортного засобу (а.с.62-64, 214-215 том 1, а.с. 105-110 том 2 ). Відповідач [PERSON] подала відзив на позовну заяву, в якій заперечувала проти позовних вимог та просила відмовити у задоволені позову, зазначила, що [PERSON] не довів правові підстави володіння автомобілем VOLVO S60, 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , оскільки довіреність на вказаний транспортний засіб він отримав 06.09.2013 року, а ДТП відбулося 19.07.2013 року, крім того зазначила, що позивачем не надано доказів чи здійснювався відновлювальний ремонт автомобіля, яка його дійсна вартість щодо пошкоджень внаслідок ДТП та хто саме поніс матеріальну шкоду пов`язану із ремонтом транспортного засобу (а.с.80-85, том 2). У судове засідання сторони або їхні представники не з`явились. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності та його довірителя, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача подав заяву про розгляд справи без його участі та його довірителя, позовні вимоги не визнав у повному обсязі та просив відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача ПАТ «Страхова компанія «АРКС» подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив відмовити в задоволенні позовних вимог до ПАТ «Страхова компанія «АРКС». Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст. 211 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши та оцінивши зібрані в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до положень ст.ст.55, 124 Конституції України, ст.16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст.4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п.8 ч.2 ст.16 ЦК України). Судом встановлено, що 19 липня 2013 року на автошляху Київ-Чоп в с.Березівка Житомирського району Житомирської області сталася ДТП за участю автомобіля ТОYОТА RАV4, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля VOLVO S60, 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який на момент ДТП належав [PERSON] на праві власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 69 том 1). 06 вересня 2013 року гр. [PERSON] уповноважив [PERSON] , на підставі довіреності, розпоряджатися (представляти інтереси в судових установах з усіх без винятку питань, будь-яких інших установах, підприємствах та організаціях, одержувати належні власнику грошові суми у випадку спричинення транспортному засобу пошкодження іншими особами в результаті ДТП, тощо) належним йому на підставі свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорту) ТЗ [NUMBER] транспортним засобом VOLVO S60, 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Довіреність дійсна до 06.09.2014 року (а.с. 69 звор. стор.), інших належних та допустимих доказів права власності, користування та розпорядження автомобілем VOLVO S60, 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] суду не надав. Вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 16 травня 2016 року [PERSON] було визнано винною у вчиненні порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть пішоходів гр. [PERSON] та гр. [PERSON] , тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України. Вказаним вироком поміж іншого було вирішено цивільний позов [PERSON] про стягнення на його користь з [PERSON] 178 188 грн. 72 коп. на відшкодування матеріальної шкоди. Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 28 грудня 2016 року вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 16 травня 2016 року було скасовано в частині вирішення цивільного позову [PERSON] та призначено його новий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. В решті вирок залишено без змін (а.с.2-4, том 1). Захист прав осіб, постраждалих у ДТП та відшкодування завданих їм збитків регулюються, зокрема положеннями Цивільного кодексу України, законів України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», «Про страхування», «Про дорожній рух», а також Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 тощо. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Частиною 3 ст.386 (глава 29) ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Одним із видів речових прав на чуже майно є право володіння (п.1 ч.1 ст.395 ЦК України). Згідно зі ст.398 ЦК України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом. Відповідно до ст.396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. Отже, хоча позивач і не є власником транспортного засобу VOLVO S60, реєстраційний номер [NUMBER] , але мав законне право в певний період часу, а саме з 06.09.2013 року по 06.09.2014 року на розпорядження вище зазначеним автомобілем на підставі виданої його власником довіреності. Відповідно до вимог ч.1, 3 статті 244 ЦПК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Відповідно до вимог ч.1 ст.245 ЦК України форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин. Статтею 247 ЦК України визначено, що строк довіреності встановлюється у довіреності. В даному випадку довіреність має дату її видачі 06.09.2013 року, містить перелік повноважень представника, має термін дії довіреності до 06.09.2014 року, посвідчена нотаріально, підписана власником автомобіля [PERSON] . Статтею 251 ЦК України визначено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Відповідно до вимог ч.2 ст.252 ЦК України термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Відповідно до вимог ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Відповідно до вимог ч.1 ст.1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя. Статтею 1001 ЦК України договором доручення може бути визначений строк, протягом якого повірений має право діяти від імені довірителя. Статтею 1003 ЦК України у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними. Відповідно до ст.1008 ЦК України договір доручення припиняється на загальних підставах припинення договору. Аналізуючи зазначені норми суд приходить до висновку, що припинення повноважень представника виникло 06.09.2014 року. Відповідно до ст.ст.76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Отже, позивач звертаючись до суду з вимогою про відшкодування шкоди та стягнення коштів на своє ім`я, діє не в інтересах довірителя, а в своїх інтересах, заявляє вимогу про відшкодування шкоди та стягнення коштів за подією, яка сталась 19.07.2013 року тобто до отримання ним довіреності 06.09.2013 року, на час розгляду справи в суді строк дії довіреності є припиненим (06.09.2014 року), позивачем не надано суду доказів про те, що строк дії доручення продовжено, чи позивачем отримано нову довіреність, за таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позивачем не доведено порушення його прав шляхом завдання йому шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Outcome: dismissed