Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

11 квітня 2016 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить усунути перешкоди у користуванні правом власності на жиле приміщення за адресою: [ADDRESS], шляхом визнання [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], особами, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS], а також стягнути з відповідачів на його користь витрати по оплаті судового збору. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що позивач є єдиним власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], яку він придбав у приватну власність на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого державним нотаріусом 22 жовтня 2015 року. Але до цього часу в його квартирі зареєстровані відповідачі, що створює йому перешкоди у користуванні своєю приватною власністю у повному обсязі та реалізації прав на неї. У судове засідання позивач не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, подав до суду заяву, в якій просив проводити судове засідання за його відсутності, позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи за правилами ч. 5 ст. 74 ЦПК України були повідомлені двічі належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи та заяви про розгляд справи за їх відсутністю до суду не надали. Тому за згодою позивачів суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних доказів у справі відповідно до ст. ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, нотаріально посвідченого державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області 22 жовтня 2015 року, зареєстрованого в реєстрі за номером № 1501, позивач [PERSON], придбав у [PERSON] в приватну власність жиле приміщення за адресою: [ADDRESS]. На час розгляду справи в суді згідно довідки КП "ЖКЦ" № 1575 за цією адресою зареєстровані, крім позивача, також відповідачі: [PERSON] - мати колишнього власника та [PERSON] - сестра колишнього власника. Як вбачається із змісту позовної заяви, позивач, як власник жилого приміщення, в зв'язку з реєстрацією відповідачів у його квартирі обмежений у своїх правах по володінню та розпорядженню своєю власністю в повному обсязі за власним розсудом, крім того, на відповідачів у його квартирі продовжують нараховувати плату за житлово-комунальні послуги. Згідно із ст. 346 ЦК України право власності припиняється в результаті відчуження власником майна. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім'ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім'ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї. Вказана правова позиція висловлена ВСУ під час розгляду справи № 6-158цс14. Враховуючи те, що право власності колишнього власника [PERSON], членами сім'ї якого є відповідачі, припинилося, відповідачі не є членами сім'ї нового власника квартири [PERSON], позивача у справі, не вступали з новим власником в договірні відносини щодо встановлення порядку користування спірною квартирою, а останній не надавав їм такого права, суд вважає, що є достатні підстави для визнання їх особами, що втратили право користування цією квартирою. За таких обставин суд вважає, що необхідно усунути перешкоди у здійсненні [PERSON] права власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] шляхом визнання відповідачів особами, що втратили право користування нею. Понесені судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних частках відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved