Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що від зареєстрованого шлюбу із відповідачем, народилася спільна дитина [PERSON], 17 січня 2009 року. Згідно рішення Коломийського міськрайонного суду від 10 червня 2010 року з відповідача стягуються аліменти на утримання сина у розмірі по 350 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що на даний час вказаний розмір аліментів є недостатнім для матеріального утримання дитини, оскільки витрати на утримання сина зросли, а вона не може забезпечити нормальний рівень життя дитини, а тому просить суд збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача, який є приватним підприємцем та займається виробництвом металевих дверей і вікон та має достатні доходи для належного утримання спільної дитини, тому просить змінити розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина з 350 грн. на 1400 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. У судовому засіданні позивачка погодилася на зменшення позовних вимог до 1100 грн. та просить їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні вказав, що на його утриманні перебуває також інша дитина від другого шлюбу, про що подав свідоцтво про народження дочки [PERSON] та зазначив, що згідний сплачувати аліменти на утримання сини, однак в меншому розмірі. Беручи до уваги пояснення сторін та дослідивши подані ними докази у сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими частковому задоволенню виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого 17 січня 2009 року народилався син [PERSON]. На підставі рішення Коломийського міськрайонного суду від 10 червня 2010 року з відповідача стягуються аліменти на утримання сина у розмірі по 350 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка ствердила, що зазначений розмір аліментів вважає заниженим і недостатнім для матеріального забезпечення дитини зі сторони батька. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2 ст.182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ст. 192 ч.1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо\~\~батьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення . Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із того, що неповнолітня дитина сторін проживає окремо від батька і перебуває на утриманні матері. Виходячи із зазначеного та беручи до уваги, що відповідач є здоровим та працездатним чоловіком і хоч має на утриманні ще одну малолітню дитину, проте займається підприємницькою діяльністю і отримує достатні доходи, а томусуд вважає, що за даних обставин він спроможний оплачувати більший розмір аліментів ніж визначений рішенням суду в 2010 році. На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст. 180, 181, 182, 184, 192 СК України,

Outcome: approved