Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

Сташко П.М. 28.05.2014 року (згідно поштового штемпеля) звернувся до суду з цим позовом із вимогою стягнення на користь Кредитної спілки "Злагода" з відповідача [PERSON] заборгованості в сумі 42388,61 грн. за укладеним між сторонами кредитним договором №7550к від 30.05.2013 року, посилаючись на неналежне виконання відповідачем власних зобов'язань. Представник позивача, будучи належно повідомленим про час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, подавши попередньо письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримавши позовні вимоги в повному обсязі та не заперечував проти винесення рішення при заочному розгляді справи у разі повторної неявки в судове засідання відповідача. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України, в судове засідання черговий раз не з'явилася, про причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин, чи розгляд справи у його відсутності не представив. Виходячи з наведеного суд дійшов висновку про можливість постановлення рішення в порядку заочного розгляду справи, так як відповідно ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши представлені докази, суд доходить наступного. Даний спір належить до категорії цивільно-правових спорів позовного провадження загальної підсудності, що за зареєстрованим місцем проживання відповідача: [ADDRESS] (а.с.25) є підсудним Жмеринському міськрайонному суду. Згідно положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу; якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу; якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до положень ч.1,2 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. В судовому засіданні установлено, що Кредитна спілка "Злагода" та [PERSON] уклали кредитний договір №7550к від 30.05.2013 року, що підтверджується копією останнього (а.с.6-7), за умовами розділів 1-3 якого банком надано відповідачу кредит в розмірі 13000 грн. на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості строком на 36 місяців від дати отримання позичальником кредиту; процентна ставка за користування кредитом становить 80 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно п.3.3. вказаного договору сторони домовились, що погашення кредиту та процентів здійснюється згідно графіку розрахунків, що є додатком цього договору. Згідно п.3.7. Договору в разі несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково на строк, що перевищує 3 (три) календарних дні, процентна ставка по кредиту змінюється у відповідності до ст.611 ЦК України, як зміна умов зобов'язання, і встановлюється у розмірі 240% річних від суми залишку кредиту та застосовується з моменту прострочення. Відповідно до п.6.4. зазначного договору в разі прострочення позичальником передбаченого графіком розрахунків планового платежу чи його частини на строк, що перевищує 60 календарних днів, кредитодавець має право стягнути з позичальника штраф в розмірі 60% від початкової суми кредиту. Згідно видаткового касового ордеру від 30.05.2013 року (а.с.13) [PERSON] отримано від Кредитної спілки "Злагода" 13000 грн. кредитних коштів. З представленого позивачем розрахунку боргу (а.с.14-15) вбачається, що відповідачем [PERSON] в порушення особистих зобов'язань не у повній мірі здійснювались платежі за кредитним договором №001-01083-201211 від 20.12.2011 року стосовно щомісячної сплати обов'язкового платежу, оскільки за ним станом на 12.03.2014 року рахується заборгованість на загальну суму 42388,61 грн., яка складається з основної суми кредиту - 13000 грн., відсотків в сумі - 21588,61 грн. та штрафу в сумі 7800 грн. Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, ніким не спростовуються та не суперечать один одному. Відповідачем не представлено суду будь-яких доказів щодо здійснення ним інших платежів в рахунок виконання власних зобов'язань за вказаним договором кредиту, а отже, не доведено відсутність своєї вини у його невиконанні, що згідно вимог закону є обов'язком особи, яка порушила зобов'язання. Таким чином, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи щодо наявності простроченої заборгованості відповідача перед позивачем із погашення кредиту та відсотків за користування ним, що виникла з вини позичальника, вимоги позивача є справедливими, так як заявлені до стягнення суми узгоджуються з представленим розрахунком заборгованості станом на 12.03.2014 року, не суперечать вимогам закону та відповідають положенням кредитного договору, не спростовані безпосередньо відповідачем, а тому заявлена сума підлягає стягненню з останнього на користь позивача. Також відповідно обсягу задоволення позовних вимог слід стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати із сплати судового збору в розмірі 423,89 грн. (а.с.1). Враховуючи викладене,

Outcome: approved