Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

06 листопада 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Агрокомплекс «Зелена Долина»» розірвання договору оренди землі. В обґрунтування позову позивач зазначила, що є власником земельної ділянки площею 2,3633 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Вилянської сільської ради Томашпільського району Вінницької області. В 2006 році між ТОВ «Агрокомплекс «Зелена Долина»» та [PERSON] був укладений договір оренди вищезазначеної земельної ділянки строком на 10 років, який був зареєстрований у Томашпільському районному відділі Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що в Державному реєстрі земель вчинено запис про його державну реєстрацію. Після закінчення строку на який було укладено договір оренди землі позивач звернулася до ТОВ «Агрокомплекс «Зелена Долина» про припинення використання земельної ділянки, однак представник відповідача повідомив, що в 2014 році між [PERSON] та ТОВ «Агрокомплекс «Зелена Долина» договір оренди землі укладений на 30 років. Позивач зазначила, що неодноразово зверталася до представника відповідача з проханням надати копію договору оренди землі від 2014 року, однак отримала відмову. На адвокатський запит 23 травня 2020 року ТОВ «Агрокомплекс «Зелена Долина»» надало відповідь та копію договору оренди землі від 23 квітня 2014 року. Відповідачем ТОВ «Агрокомплекс «Зелена Долина»» з 29 травня 2014 року не сплачується [PERSON] орендна плата за користування земельною ділянкою, тому позивач вимушений для захисту свої прав та інтересів звернутися до суду з цим позовом про розірвання договору оренди землі, який був укладений між [PERSON] та ТОВ «Агрокомплекс «Зелена Долина»» та скасування державної реєстрації договору оренди землі № 195/В від 29 травня 2014 року щодо земельної ділянки площею 2,3633 га. Ухвалою Томашпільського районного Вінницької області від 09 листопада 2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 28 грудня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити та стягнути понесені нею судові витрати. Представник ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про проведення розгляду справи без його участі, позовні вимоги не визнає та заперечує проти позову. В задоволенні позовних вимог позивача просив відмовити. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст. 211 ЦПК України. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося. Суд, розглянувши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність і допустимість доказів по справі, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № 26988544 від 18 вересня 2014 року на підставі державного акту про право приватної власності на землю № ІІІ-ВН № 030862 від 20 грудня 2001 року є власником земельної ділянки площею 2, 3633 га, що знаходиться на території Вилянської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 0523981500:03:000:0208 (а.с.7-8). Згідно договору оренди землі від 29 травня 2014 року № 195/В укладеного між [PERSON] та ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» ( далі - Договір) вбачається, що орендодавець [PERSON] надає належну їй, а орендар - ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» приймає в строкове платне користування земельну ділянку з цільовим призначенням визначеним Державним актом серії 111-ВН № 030862 від 20 грудня 2001 року загальною площею 2,3600 га, яка знаходяться на території Вилянської сільської ради. Даний договір укладено на тридцять років ( а.с. 5-6). Відповідно до п. 4.1 Договору, орендна плата сплачується орендарем у грошовій формі готівкою через касу підприємства, або в натуральній формі, або відробітковій формі - надання послуг. Розмір орендної плати у рік становить не менше ніж 3,0 (три) відсотки від нормативної грошової оцінки земельної ділянки зазначеної в п. 2.4 договору, а саме в грошовій формі 1425,68 грн в рік, або в натуральній формі 10,35 центнерів зерна в рік. Відповідно до п. 4.4. Договору, орендна плата виплачується у строк до 20 грудня кожного поточного року. Згідно п. 12.4 Договору, дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін, рішенням суду на вимогу однієї із сторін, унаслідок невиконання другою стороною обовязків передбачених договором, внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також інших підстав, визначених законом; припинення діяльності орендаря. Як вбачається з акту приймання-передачі земельної ділянки в оренду, орендодавець [PERSON] передала, а орендар ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» прийняв в строкове платне користування ділянку розміром 2,3600 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Вилянської сільської ради, яка належить орендодавцю на праві приватної власності ( а.с. 10). Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Як вбачається зі змісту ст. 25 Закону України «Про оренду землі» орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку. Положеннями ст. 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У пункті д) ч. 1 ст. 141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати. Ухвалою Томашпільського районного суду від 09 листопада 2020 року судом витребовувалися з ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» оригінали документів, згідно яких орендодавець [PERSON] отримувала орендну плату за користування належною їй земельною ділянкою в період з 2014 року по 2020 рік. На вказану ухвалу відповідачем було надано повідомлення про неможливість подати докази від 28 грудня 2020 року, згідно якого відповідач вказує, що ним не можуть бути надані оригінали документів, згідно яких позивач отримувала орендну плату за користування належною їй земельною ділянкою в період з 2014 року по 2016 року у зв`язку з минуванням строку збереження документів та про продовження строку для подання доказів (а.с. 22). Також, відповідачем надано: - копію платіжного доручення від 25 травня 2020 року № 5573 ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» про перерахунок до центру поштового зв`язку № 6 м.Тульчин 37870,91 грн., призначення платежу плата за оренду земельних паїв та комісійна винагорода за її виплату згідно реєстру №ЗД0000000527 від 25 травня 2020 року. - копію реєстру безготівкових термінових переказів від суб`єктів господарювання №ЗД000000527 від 25 травня 2020 року. Переказ призначався [PERSON] у сумі 3415,49 грн, сума комісії 27,32 грн., призначення переказу: виплата орендної плати за 2019 рік (позика). - копію платіжного доручення № 29339 від 18 червня 2020 року, згідно якого ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» отримало переказ грошових коштів в сумі 3415,49 грн. Призначення платежу: відмова одержувача [PERSON] від отримання коштів. - копію платіжного доручення від 10 вересня 2020 року № 8095, з якого вбачається, що ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» перерахувало до центру поштового зв`язку № 6 м.Тульчині 211757,56 грн. Призначення платежу плата за оренду земельних паїв та комісійна винагорода за її виплату згідно реєстру №ЗД000000830 від 24 липня 2020 року. - копію реєстру безготівкових термінових переказів від суб`єктів господарювання №ЗД000000830 від 24 липня 2020 року. Переказ призначався [PERSON] у сумі 6147,90 грн, сума комісії 49,18 грн. - копію платіжного доручення від 29 вересня 2020 року № 44471, згідно якого ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» отримало переказ грошових коштів в сумі 6147,90 грн. Призначення платежу: відмова одержувача [PERSON] від отримання коштів. Тобто, ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина»» направила позивачу грошові кошти лише у травні, вересні 2020 року, після звернень [PERSON] до відповідача із адвокатськими запитами. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зазначено, що: «у пункті «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться». Також, у постанові Верховного Суду від 02 травня 2018 року у справі № 925/549/17 зазначено, що той факт, що відповідач сплатив усю суму заборгованості з орендної плати за землю, не має правового значення для вирішення даного спору, оскільки судами встановлений факт її систематичної несплати протягом періоду дії договору оренди землі, що відповідно до ч.1 ст.32 Закону України "Про оренду землі", ст. 141 Земельного кодексу України, ст. 651 Цивільного кодексу України та умов договору від 24 березня 2006 р. є достатньою правовою підставою для розірвання цього договору. Отже, враховуючи що орендна плата відповідачем протягом тривалого часу систематично не сплачується, суд приходить до висновку розірвати договір оренди. Оскільки суд прийшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо розірвання договору оренди, обґрунтованою є й інша вимога, зокрема щодо скасування державної реєстрації договору оренди землі № 195/В, який укладений 29 травня 2014 року щодо земельної ділянки площею 2,3633 га між [PERSON] і ТОВ Агрокомплекс «Зелена Долина» та зареєстрований реєстраційною службою Томашпільського районного управління юстиції Вінницької області 16 вересня 2014 року, номер запису: 7011771, що фактично є похідною від первісної вимоги і має на меті відновлення прав позивача після розірвання вищезазначеного договору. Відповідно до ч. 5 ст. 265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем [PERSON] при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 840,80 гривень (а.с.3), а тому враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 840,80 грн. Також, згідно п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивач надала акт виконаних робіт про надання професійної правничої допомоги від 24 лютого 2021 року, копію договору № 29/2020 про надання професійної правничої допомоги від 10 квітня 2020 року та квитанцію № 21/04 від 21 квітня 2020 року, що підтверджує що позивачем сплачено 10000 гривень адвокату. Тому, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України із відповідача підлягають до стягнення на користь позивача, витрати пов`язані з оплатою правової допомоги в розмірі 10000 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved