Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом, вимоги якого в подальшому уточнив та просив зобов`язати відповідачів по справі поновити планування нежитлового приміщення [ADDRESS] з відновленням цілісності капітальної стіни житлового будинку шляхом демонтування самовільно прибудованого тамбурного приміщення площею 3,5 кв.м. з піддашком площею 8,5 кв.м. та відновити віконний отвір в капітальній стіні силами та за рахунок в солідарному порядку відповідачів. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги вказував, що будинок [ADDRESS] є об`єктом комунальної власності територіальної громади м. Києва, перебуває на балансовому обліку позивача (КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва»), який здійснює його обслуговування та контроль за технічним станом конструктивних елементів, інженерного та технічного обладнання, мереж систем теплопостачання, виконанням та дотриманням власниками приміщень правил експлуатації і містобудівного законодавства. Посилаючись на положення ч.1 ст. 376 Цивільного кодексу України, ст.ст. 179, 189 Житлового кодексу України, Законом України «Про архітектурну діяльність», Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 № 45, п.1.4 Правил утримання лих будинків та прибудинкової території, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2002 №76, вважає що відповідачем неправомірно здійснено ремонтні роботи в нежитловому приміщенні № 32 житлового будинку [ADDRESS] по влаштуванню вхідної групи до нежитлового приміщення з втручанням в несучі конструкції вищезазначеного житлового будинку, про що складено Акт від 14.09.2015 представниками ЖЕД «Печерська брама». Ухвалою суду від 19.02.2016 у справі відкрито провадження. На виконання положень п. 9 Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набула чинності 15.12.2017, у вказаній справі проведено підготовче засідання. Ухвалою суду від 08.05.2019 закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті. 08.05.2019 представник відповідача [PERSON] - [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій просив вимоги позову задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник відповідача [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти вимог позову заперечував у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник відповідача - [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив відмовити в задоволенні позову з підстав викладених у відзиві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду невідомі. Дослідивши матеріали справи, суд, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судовим розглядом встановлено, що позивач є балансоутримувачем будинку [ADDRESS] , який здійснює його обслуговування та контроль за технічним станом конструктивних елементів, інженерного та технічного обладнання, мереж систем теплопостачання, виконанням та дотриманням власниками приміщень правил експлуатації і містобудівного законодавства. Оскільки положеннями статуту на позивача покладено функції здійснення контролю за ремонтними роботами власниками приміщень по переобладнанню та переплануванню приміщень в житлових будинках, суд відхиляє доводи представника відповідача [PERSON] - [PERSON] щодо ненаділення позивача права на звернення до суду з позовом в спірних правовідносинах. З матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення Апеляційного суду м. Києва № 22- ц/2690/10338/12 від 25.10.2012 [PERSON] та [PERSON] до 13.06.2017 були власниками в рівних долях нежитлового приміщення [ADDRESS] . Відповідно до акту від 14.09.2015 представниками ЖЕД «Печерська брама», що є структурним підрозділом позивача за участю мешканців кв. 40 [PERSON] , кв.33 [PERSON] , кв. № 31 [PERSON] проведено обстеження нежитлових приміщень №№ 1,2,3,32 житлового будинку [ADDRESS] на предмет проведення ремонтно-будівельних робіт по влаштуванню вхідних груп до нежитлових приміщень з втручанням в несучі конструкції вищезазначеного житлового будинку. Здійснити обстеження нежитлових приміщень №№ 2, 32 житлового будинку [ADDRESS] не вдалось можливим через ненадання доступу власниками. Візуальним оглядом огороджувальних конструкцій житлового будинку в межах нежитлових приміщень №№ 2, 32 цього будинку зі сторони головного фасаду зазначеним актом зафіксовано влаштування вхідної групи до нежитлового приміщення № 32 з віконного отвору приміщення в капітальній стіні будинку, площею 14,0 кв.м., та прибудованого тамбурного приміщення площею 3,5 кв.м. з піддашком площею 8,5 кв.м. За результатами обстеження власнику нежитлового приміщення № 32 - відповідачу [PERSON] по справі було надіслано припис-попередження № 9/5-ПБ від 23.09.2015 щодо надання до ЖЕД «Печерська брама» проектно-дозвільної документації на влаштування вхідної групи із втручанням в капітальні несучі конструкції будинку. Разом з тим, вимога позивача була залишена відповідачем без виконання. Відповідно до акту від 19.10.2015 внаслідок проведення ремонтних робіт в нежитловому приміщенні № 32, працівниками ЖЕД «Печерська брама» 19.10.2015 були встановлені контрольні маяки в тріщини на стінах зі сторони дворового фасаду біля другого під`їзду між другим та третім поверхами. З метою перевірки контрольних маяків працівниками ЖЕД «Печерська брама» повторно було обстежено житловий будинок [ADDRESS] , про що складено акт від 24.11.2015. Відповідно до свідоцтва від 30.06.2017 зареєстрованого за №5159, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Швець Р.О., право власності на ? частку приміщення цокольного поверху, загальною площею 54,9 кв.м., що розташоване за адресою [ADDRESS] належить [PERSON] . Позивач вказує, на те, що оскільки відповідачами не надано проектно-дозвільної документації на влаштування вхідної групи до нежитлового приміщення [ADDRESS] , така вхідна група є самовільно влаштованою , а отже є об`єктом самочинного будівництва, виконаного внаслідок самовільного перепланування із втручанням в капітальні несучі конструкції будинку, що заборонено чинним законодавством України. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїй майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь -які дії, які не суперечать закону. Поняття самочинного будівництва врегульовано частиною 1 ст. 376 ЦК України згідно якої житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно, вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням норм і правил. Статтею 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» передбачено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності". Нормами ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (Надалі також Закон № 3038-17 ) передбачено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після: подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля». Відповідно до ч. 8 ст. 39 Закону № 3038-17 експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється. Згідно ст. 189 Житлового кодексу України - особи, винні у незаконному переобладнанні та/або переплануванні жилих будинків (квартир), інших жилих приміщень, призначених та придатних для постійного або тимчасового проживання, нежилих приміщень, розташованих у жилих будинках, та/або використанні їх не за призначенням" несуть кримінальну, адміністративну або іншу відповідальність згідно чинного законодавства України. З матеріалів справи вбачається, що відповідачами по справі проведено реконструкцію нежилого приміщення [ADDRESS] та введено в експлуатацію вказані, що підтверджується проектом ТОВ «Благобудконсалт» та декларацією про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів із незначними наслідками (CCI), зареєстрованої Департаментом з питань державного архітектурно - будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 20.09.2018 №КВ 141182631903, таким чином відповідачами вчинено всі дії відповідно до вимог чинного законодавства. Цивільним процесуальним кодексом України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, які мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності. У відповідності до частини 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2 вказаної статті Кодексу). Положеннями статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків передбачених статтею 82 ЦПК України. Відповідно до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом, а тому задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed