Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

06 липня 2016 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання відмови у надані згоди на виїзд неповнолітньої дитини за кордон неправомірною, мотивуючи його тим, що з 2009 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. [INFO] в них народилася донька [PERSON]. 18.12.2013 року рішенням Ленінського районного суду м.Полтави шлюб між ними було розірвано. З червня 2016 року [PERSON] відмовився надавати їй матеріальну допомогу на утримання доньки. На даний час в неї виникла необхідність тимчасово виїхати за межі України з метою оздоровлення дитини. Однак відповідач відмовляється надати їй нотаріально посвідчену згоду. Просила суд визнати відмову [PERSON] у наданні згоди на виїзд за межі України неповнолітньої доньки [PERSON] неправомірною та дозволити виїзд дитини [PERSON], [INFO], за межі України без згоди батька [PERSON]. 21.07.2016 року [PERSON] надала суду уточнену позовну заяву, в якій просила визнати відмову [PERSON] у наданні згоди на виїзд за межі України неповнолітньої доньки [PERSON] неправомірною та дозволити виїзд дитини [PERSON], [INFO], уродженки м.Полтави за межі України, а саме до Республіки Туреччина в період з 01.08.2016 року до 01.08.2017 року без згоди батька [PERSON]. В судове засідання [PERSON] та її представник адвокат Дяченко М.В. не з'явилися, попередньо надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити. В судове засідання [PERSON] не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив. Виконавчий комітет Подільської районної в м.Полтаві ради в судове засідання свого представника не направили, попередньо надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Враховуючи наявні у справі докази, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не з'явився в судове засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 10.10.2009 року між сторонами був зареєстрований шлюб. [INFO] в них народилася донька [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.10.2009 року (а.с.20). 18.12.2013 року рішенням Ленінського районного суду м.Полтави шлюб, зареєстрований 10.10.2009 року у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], актовий запис №171 - розірвано. Малолітню [PERSON], [INFO], залишено проживати з матір'ю [PERSON] (а.с.19). Як встановлено в судовому засіданні на даний час у позивача [PERSON] виникла можливість оздоровити доньку за межами України, але відповідач [PERSON] не надає нотаріально посвідченої згоди на виїзд доньки за кордон, а саме до Республіки Туреччини. Статтями 150, 151 СК України передбачені обов'язки та права батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, обов'язок батьків піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, обов'язок забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. При цьому батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Згідно з ч. 3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків та в їхньому супроводі, або в супроводі осіб, які ними уповноважені. Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України оформлення проїзного документа дитини» провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Проїзний документ дитини видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства. Згідно з п 3. Положення про паспорт громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 23 лютого 2007 року N 719-V, оформлення паспорта громадянам України, які не досягли 16-річного віку, провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або їх законних представників у разі потреби в самостійному виїзді таких осіб за кордон. Суд враховує той факт, що відповідач не надає письмової згоди на виїзд дитини за кордон, а позивачу необхідно провести оздоровлення доньки в Республіці Туреччини, також враховує вік малолітньої [PERSON], [INFO], приходить до висновку про необхідність задоволення даного позову. Згідно ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Позивач [PERSON] має можливість оздоровити дитину на території Республіки Туреччина. Відповідач [PERSON] не надаючи дозволу на оформлення проїзних документів та виїзд малолітньої доньки [PERSON], [INFO] за кордон, діє всупереч інтересів дитини. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання відмови у надані згоди на виїзд неповнолітньої дитини за кордон неправомірною підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в сумі 551,20 гривень судового збору.

Outcome: approved