Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

Позивач звернулася\~до суду\~з позовом\~про визнання\~дійсним договору №1033 від 26 серпня 1997 року купівлі продажу нерухомого майна 9/20 частки житлового будинку [ADDRESS] , що складається з: житлового будинку літ. А, житловою площею 72,3 кв. м.; літньої кухні літ. Б; тамбура літ. б; вбиральні літ. Г; котельні літ. Е; погреба літ. Впд; сараю літ. Ж; душа літ. З; навісу літ. И; навісу літ. К; навісу літ. Л; літньої кухні літ. П; сараю літ. Р; душу літ. С; огорожі № 10, 13, 11, 4, 5, 7, 8, 9; споруди - І, ІІ, 3, 6, зареєстрований Товарною біржею "Нерухомість - Південь" 26 серпня 1997 року, зареєстрований в ММБТІ 16.09.1997 року за № 14410, укладений між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони. Мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] , перебуваючи з нею в зареєстрованому шлюбі, купив у [PERSON] 9/20 частки житлового будинку [ADDRESS] . Будинок купувався за їх спільною згодою та на кошти подружжя. [INFO] її чоловік помер, після його смерті вона звернулася до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Проте, приватним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 9/20 частки житлового будинку [ADDRESS] у зв`язку з тим, що договір купівлі - продажу вказаної частки не був нотаріально посвідчений. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. На позовних вимогах наполягає. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позову не заперечує. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Раніше 9/20 частки житлового будинку відповідною часткою господарських будівель і споруд [ADDRESS] , що складається з: житлового будинку літ. А, житловою площею 72,3 кв. м.; літньої кухні літ. Б; тамбура літ. б; вбиральні літ. Г; котельні літ. Е; погреба літ. Впд; сараю літ. Ж; душа літ. З; навісу літ. И; навісу літ. К; навісу літ. Л; літньої кухні літ. П; сараю літ. Р; душу літ. С; огорожі № 10, 13, 11, 4, 5, 7, 8, 9; споруди - І, ІІ, 3, 6, належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого на підставі рішення виконкому Ленінської районної ради народних депутатів № 184 від 24 квітня 1982 року, зареєстрованого в ММБТІ за № 14410 від 27.04.1982 року. 26 серпня 1997 року на Товарній біржі "Нерухомість - Південь" за номером 1033 зареєстрований договір купівлі продажу нерухомого майна 9/20 частки житлового будинку [ADDRESS] , що складається з: житлового будинку літ. А, житловою площею 72,3 кв. м.; літньої кухні літ. Б; тамбура літ. б; вбиральні літ. Г; котельні літ. Е; погреба літ. Впд; сараю літ. Ж; душа літ. З; навісу літ. И; навісу літ. К; навісу літ. Л; літньої кухні літ. П; сараю літ. Р; душу літ. С; огорожі № 10, 13, 11, 4, 5, 7, 8, 9; споруди - І, ІІ, 3, 6, зареєстрований Товарною біржею "Нерухомість - Південь" 26 серпня 1997 року, зареєстрований в ММБТІ 16.09.1997 року за № 14410, укладений між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони. Договір купівлі-продажу вказаної частки житлового будинку підписаний сторонами власноручно. До теперішнього часу ніхто із сторін ніяких вимог, щодо порушення їх прав, не заявили, ніякого спору, з цих питань, у сторін не виникло. На час укладання договору купівлі-продажу частки житлового будинку сторони цього договору ухилились від його нотаріального посвідчення, а на даний час визнання такого договору дійсним можливе лише в судовому порядку. [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 30 травня 1981 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . [INFO] [PERSON] помер, свідченням чого є свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема на 9/20 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд [ADDRESS] . 02 травня 2019 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ємельянової О.В. з заявою про відмову від прийняття спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] на користь [PERSON] . 02 травня 2019 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ємельянової О.В. з заявою про відмову від прийняття спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] на користь [PERSON] . 02 травня 2019 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ємельянової О.В. з заявою про прийняття спадщини яка залишилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач вказує на те, що приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ємельяновою О.В. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] на 9/20 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд [ADDRESS] , оскільки договір купівлі - продажу нотаріально не був посвідчений. Вказане підтверджується матеріалами спадкової справи № 15/19 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Положеннями статті 1216\~Цивільного кодексу\~України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За статтею 1217 цього Кодексу, спадкування здійснюється\~за заповітом\~або за\~законом. Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входить усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст.\~1223\~Цивільного кодексу\~України,\~право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті.\~У разі\~відсутності заповіту,\~визнання його\~недійсним,\~неприйняття спадщини\~або відмови\~від її\~прийняття спадкоємцями\~за заповітом,\~а також\~у разі\~неохоплення заповітом\~усієї спадщини\~право на\~спадкування за\~законом одержують\~особи,\~визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу.Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно із ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1\~ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відразу після укладання договору купівлі-продажу квартири між сторонами, покупцем було зареєстровано право власності в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації, який на час виникнення спірних правовідносин мав повноваження реєстраційного органу. Згідно із п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватись судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. За змістом ст. ст. 57, 58 Конституції України, ст. 5 Цивільного кодексу України, до застосування підлягають акти цивільного законодавства, що регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Положеннями п. 4 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, що набрав чинності з 01 січня 2004 року, визначено, що цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності. Враховуючи, що спірні правовідносини виникли у квітні2001 року, для їх врегулювання слід застосовувати норми ЦК УРСР в редакції 1963 року. Приписами ст. 224 ЦК УРСР встановлено, що за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно із ст. 225 ЦК УРСР, право продажу майна, крім випадків примусового продажу, належить власникові. За змістом ч. 1 ст. 227 ЦК УРСР, чинного на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу квартири повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу). Статтею 47 ЦК УРСР була передбачена обов`язковість нотаріальної форми угоди і наслідки недотримання такої форми. Частиною 2 цієї статті встановлено, що у разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. При цьому, вказана норма може застосовуватись лише за наявності таких необхідних умов: одна зі сторін має повністю або частково виконати угоду; інша сторона має ухилятись від нотаріального оформлення угоди; має існувати вимога сторони, яка виконала свої обов`язки. Відсутність хоча б однієї з цих умов унеможливлює визнання договору купівлі-продажу житла з недотриманням нотаріальної форми дійсним. Разом з тим, згідно із ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Позивач на теперішній час не має можливості реалізувати свої спадкові права після смерті [PERSON] , оскільки договір купівлі-продажу нерухомого майна не був нотаріально посвідчений. Приймаючи до уваги те, що позивач не має можливості усунути порушення своїх прав в позасудовому порядку, позов в частині визнання договору № 1033 купівлі - продажу нерухомого майна від 26.08.1997 року підлягає задоволенню. На підставі частини 1 статті 142 ЦПК України у разі визнання відповідачами позову до початку розгляду справи по суті в частині визнання права власності в порядку спадкування зав законом, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого при поданні позову судового збору.

Outcome: approved