Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

01 лютого 2017 року до Олександрівського районного суду надійшла заява [PERSON], який діє в інтересах [PERSON] про встановлення факту смерті, заінтересована особа Олександрівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області В обґрунтування заявлених вимог представник заявника зазначив, що 10 грудня 2016 року, у віці 66 років, перебуваючи у власному помешканні [ADDRESS], від тяжкої хвороби помер чоловік [PERSON] - [PERSON], [INFO]. З цього приводу 11 грудня 2016 року комунальною установою Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4 міста Донецька Донецької області заявнику було видано дублікат лікарського свідоцтва про смерть № 673 та довідка про причини смерті. Маючи намір реалізувати своє законне право на спадкування майна та інших активів, які залишилися після смерті чоловіка, 25 січня 2017 року заявник звернулася до Олександрівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області із заявою про реєстрацію смерті чоловіка. Заявнику було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду. Просить встановити той факт, що 10 грудня 2016 року, у віці 66 років, в м. Донецьку Донецької області, Україна, помер громадянин України [PERSON], який народився 11 березня 1950 року в Шахті 5/6 ім. Димитрова Красноармійського району Донецької області. Заявник, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справі у судове засідання не з'явилася надіславши суду заяву, про розгляд справи за її відсутності (а.с.33-34). Представник заявника у судовому засіданні підтримав вимоги заяви та просив їх задовольнити, надавши правове обгрунтування заявлених вимог. Представник заінтересованої особи Олександрівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій областідо суду не з'явився, належним чином повідомлений про день слухання справи. Надав суду заяву про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи, заперечень по справі не мають (а.с. 21,32). Суд, у судовому засіданні, вислухавши представника заявника, свідка, дослідивши надані докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 11 грудня 2016 року "КУ ЦПСМ № 4 м. Донецька" видане лікарське свідоцтво № 70 про смерть [PERSON], [INFO], який помер 10 грудня 2016 року в Київському районі м. Донецька, вул. Орбити, 25 (а.с.10). За вказаною адресою зареєстрована заявник (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про смерть від 13 грудня 2016 року виданого у Київському районі м. Донецьк, [PERSON], [INFO], помер у віці 66 років, 10 грудня 2016 року (а.с.9). Свідок [PERSON] у судовому засіданні надала показання про те, що заявник є її двоюрідною сестрою, яка разом з чоловіком [PERSON] у літку 2014 року переїхали до неї на тимчасове проживання і мешкали у сусідньому будинку який їй належить. Сестра з чоловіком періодично навідували своє майно, яке залишилося у м. Донецьк. 10 грудня 2016 року під час такого відвідування чоловік сестри [PERSON] помер від тяжкої хвороби. Відповідно до ст. 234 ЦПК України: суди розглядають у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до вимог ст. 257-1 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви. Постановою Верховної Ради України № 254-VIII від 17.03.2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» надано статус «тимчасово окупованих» територіям окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена Постановою ВР України №252-VIII від 17.03.2015 року (згідно додатку), яка набрала чинності 08.04.2015 року. Відповідно до ч. 2 ст. 257-1 ЦПК України, справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ у своєму інформаційному листі «Про застосування положень статті 257-1 Цивільного процесуального кодексу України» надав розяснення щодо окремих питань розгляду судами справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, де зазначено, що справи про встановлення факту смерті можуть бути подані за місцем проживання (перебування) заявника до суду за межами тимчасово окупованої території України. Заявник [PERSON], [INFO], перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа в управлінні праці та соціального захисту населення Олександрівської районної державної адміністрації. Фактичне місце проживання: вул. Артема, б. 25, с. Криниці Олександрівського району Донецької області (а.с.11,22,37). Відповідно до наданих заявником доказів та показів свідка вбачається, що заявник є дружиною померлого [PERSON] (а.с. 6-8). Відповідно до абзацу першого п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Листом від 25.01.2017 року № 54/3.2-59 наданого Олександрівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області заявниці [PERSON] було відмовлено у державній реєстрації смерті [PERSON] (а.с. 12). Надаючи оцінку дослідженим у судовому засіданні письмовим документам, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey»,«Cyprusv. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v the Republico f Moldova and Russia», « Ila§cu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозвязку під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України. За вказаних обставин суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні на підставі показів свідка, відомостях, що містяться у досліджених матеріалах справи було встановлено, що 10 грудня 2016 року у Київському районі м. Донецька Донецької області помер [PERSON], [INFO].

Outcome: approved