Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

11.12.2017 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в якому прохала визнати її добросовісним набувачем майна житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Соборності, 4 (чотири) та земельної ділянки на якій розміщено даний будинок, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки: 5310137000:15:010:0169. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що при придбані даних обєктів нерухомого майна, була впевнена, що вони оформлені належним чином, однак після усних пояснень фахівців Держгеокадастру вважає, що мало місце порушення її прав, у звязку з чим звернулася до суду. Позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та прохала їх задовольнити. Відповідач [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала та не заперечувала щодо їх задоволення. Від представника відповідача [PERSON] районної у місті Полтаві ради надійшла заява про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги визнали та не заперечували щодо їх задоволення. Від третьої особи ТОВ НВІ «Земресурс» надано заяву про розгляд справи без участі представника, щодо задоволення позовних вимог не заперечували. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 березня 2017 р. [PERSON] придбала у [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Соборності, 4 (чотири) та земельну ділянку на якій розміщено даний будинок, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки: 5310137000:15:010:0169, що підтверджується договорами купівлі продажу від 13.03.2017 р., зареєстровано в реєстрі за №593 та №596. В подальшому право власності на житловий будинок було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №82363192 від 14.03.2017 р., а право власності на земельну ділянку було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №82364417 від 14.03.2017 р. Під час придбання даних обєктів нерухомості, продавець запевняв, що документи на земельну ділянку сформовано в повному обсязі та відповідно до вимог земельного законодавства, на підтвердження чого продавцем було надано витяг з рішення [PERSON] районної у м. Полтаві ради від 19.08.2016 р. про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою та витяг з рішення [PERSON] районної у м. Полтаві ради від 03.03.2017 р. про передачу у власність земельних ділянок. Окрім того відповідач надала витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-5305262182017 від 31.01.2017 р., яким було підтверджено формування земельної ділянки та внесення її до Державного земельного кадастру. Відповідно до ч. 4 ст. 791 ЗК України, земельна ділянка вважається сформованою, з моменту присвоєння їй кадастрового номера. 30 листопада 2017 р. Управлінням з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області було проведено обстеження земельної ділянки за адресою: м. Полтава, вул. Соборності, 4 (чотири), під час якої, особами, які проводили обстеження, [PERSON] було повідомлено про неналежне оформлення земельної ділянки за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). На думку спеціалістів Держгеокадастру, оформлення земельної ділянки повинно було здійснюватись за проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки. В той же час попередній власник даної земельної ділянки, вважає, що все було оформлено належним чином і вчиняти будь-які дії по виправленню документації із землеустрою вона не збирається. Відповідно до ч.18 ст.186 Земельного кодексу України, [PERSON] Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування, іншим субєктам, визначеним цією статтею, при погодженні та затвердженні документації із землеустрою забороняється вимагати: додаткові матеріали та документи, не включені до складу документації із землеустрою, встановленого Законом України "Про землеустрій"; надання погодження документації із землеустрою будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, погодження яких не передбачено цією статтею; проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт. Кожен орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, Верховна [PERSON] Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, інший субєкт, визначений цією статтею, розглядає та погоджує документацію із землеустрою самостійно та незалежно від погодження документації із землеустрою іншими органами. Відповідно до п.9 ст.55 Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає: а) завдання на складання технічної документації із землеустрою; б) пояснювальну записку; в) рішення … відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою (у випадках, передбачених законом); г) згоду власника земельної ділянки, а для земель державної та комунальної власності - органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на відновлення меж земельної ділянки користувачем; ґ) довідку, що містить узагальнену інформацію про землі (території); д) копію документа, що посвідчує фізичну особу, або копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; е) копію документа, що посвідчує право на земельну ділянку (у разі проведення робіт щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); є) копію правовстановлюючих документів на обєкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці (за умови якщо права власності на такі обєкти зареєстровані); ж) матеріали польових топографо-геодезичних робіт; з) план меж земельної ділянки, складений за результатами зйомки, на якому відображаються зовнішні межі земельної ділянки із зазначенням власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, усі поворотні точки меж земельної ділянки, лінійні проміри між точками на межах земельної ділянки, межі вкраплених земельних ділянок із зазначенням їх власників (користувачів); и) кадастровий план земельної ділянки; і) перелік обмежень у використанні земельної ділянки; ї) у разі необхідності документ, що підтверджує повноваження особи діяти від імені власника (користувача) земельної ділянки при встановленні (відновленні) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); й) акт приймання-передачі межових знаків на зберігання, що включається до документації із землеустрою після виконання робіт із встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками. Відповідно до ч.1 ст.205 Цивільного кодексу України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. \~Згідно п.25 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. № 5 « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», набувач визнається добросовісним, якщо при вчиненні правочину він не знав і не міг знати про відсутність у продавця прав на відчуження майна, наприклад, вжив усіх розумних заходів, виявив обережність та обачність для з'ясування правомочностей продавця на відчуження майна. При цьому в діях набувача не повинно бути і необережної форми вини, оскільки він не лише не усвідомлював і не бажав, а й не допускав можливості настання будь-яких несприятливих наслідків для власника. Ураховуючи зазначене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved