Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» (далі - ПАТ АБ «Індустріалбанк») звернулося до суду з зазначеною позовною заявою до відповідача, та просить суд стягнути заборгованість по кредитному договору № 39310/363/к1 від 24.05.2013 року на загальну суму 25\~828,56 грн., а також судові витрати, посилаючись на те, що між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Експрес-Банк» (далі - ПАТ «АБ «Експрес-Банк»), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Акціонерний [PERSON] «ІНДУСТРІАЛБАНК» і відповідачем 24.05.2013 року був укладений кредитний договір № 39310/363/к1, згідно якого позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 13\~000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 23 % річних, строком на 24 місяців з 24.05.2013 року по 24.05.2015 року. Відповідно до умов зазначеного договору позивач надав, а відповідач отримав кредит у сумі 13\~000,00 грн. Позивач повністю та в строки виконав свої зобов'язання за вищевказаним кредитним договором, однак відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконувала, внаслідок чого станом на 11.07.2018 року перед позивачем виникла заборгованість, яка складає загальну суму за простроченими відсотками та пенею 25\~828,56 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, оскільки остання ухиляється від добровільного погашення заборгованості. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст. ст. 128, 130, 131 ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 17.09.2018 року провадження у справі відкрито та її розгляд відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України\~призначений у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення сповіщений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позов підтримав повністю та просив суд позов задовольнити у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявилася (викликалася в судове засідання на 02.10.2018 року та 17.10.2018 року). Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причину своєї неявки в судове засідання відповідач суд не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Відповідно до ст. 281 ЦПК України Арцизьким районним судом Одеської області була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Крім того, у звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в судове засідання в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Правовідносини по справі є цивільно-правовими та врегульовані Цивільним Кодексом України, главою 71, параграфом 2, про кредитний договір. Судом встановлено, що між ПАТ «АБ «Експрес-Банк» та [PERSON] 24 травня 2013 року був укладений кредитний договір № 39310/363/к1, на підставі якого позивач передав кредит відповідачу в розмірі 13 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 23 % на рік, з кінцевим терміном повернення 24 травня 2015 року (а.с. 4 - 6). Згідно п. 1.4. Договору за користування кредитом Позичальник сплачує Кредитодавцю проценти в розмірі 23 (двадцять три) процентів річних. Відповідно до п. 6.2. Договору за прострочення Позичальником визначеного Договором строку (терміну) сплати процентів за користування кредитом в розмірі, визначеному Договором, Позичальник сплачує Кредитодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого невиконанням зобов'язання за кожний день прострочення. Судом встановлено, що згідно до укладеного договору № 39310/363/к1 від 24.05.2013 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 13 000,00 грн., строком на 24 місяці з 24.05.2013 року по 24.05.2015 року, зі сплатою 23% річних, з погашенням кредиту згідно умов та графіку кредитного договору. Відповідач зобов'язався відповідно до умов Кредитного договору: використати кредит на зазначені в Договорі цілі, сплачувати проценти за користування ним та інші платежі за Договором, та повернути його Кредитодавцеві в порядку та на умовах, визначених Договором (п. 5.2.1 Кредитного договору); забезпечити виконання своїх зобов'язань за Договором (п. 5.2.2 кредитного договору); нараховані проценти за користування кредитом сплачуються Позичальником, шляхом безготівкового перерахування суми нарахованих процентів на рахунок відкритий у Кредитодавця, та/або шляхом внесення суми нарахованих процентів готівкою в касу Кредитодавця для зарахування на зазначений рахунок. Проценти за користування кредитом нараховуються банком щомісячно в останній робочий день звітного місяця (без врахування останнього робочого дня звітного місяця та послідуючих неробочих днів місяця), починаючи з останнього робочого дня попереднього звітного місяця, а також по факту повного погашення кредиту, методом факт/факт за ставкою, визначеною Договором, виходячи з 365/366 календарних днів у році. При цьому, при нарахуванні процентів за кредитом день його повернення Кредитодавцеві - не враховується, (п. 4.1, 4.2 Кредитного Договору). Так, на виконання умов договору ПАТ "АБ "Експрес-Банк" виконав взяті на себе зобов'язання та відповідно до п.п. 1.1, 2.4 кредитного договору надав [PERSON] кредит у сумі 13 000 грн., шляхом перерахування на поточний (картковий рахунок), що підтверджується меморіальними ордерами № 2101 та № 2102 від 24.05.2013 року. Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Пунктом 6.5. кредитного договору передбачено право Банку у випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником будь-якої умови кредитного договору зазначеного в п.п. 5.2.3, 5.2.4, Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 10 % від суми отриманого кредиту за кожен випадок такого невиконання або неналежного виконання умов кредитного договору. Відповідачем було порушено вимоги п. 5.2.3 кредитного договору (будь-яке невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань за Договором, а саме не повернення кредиту та не сплата відсотків). 15.02.2018 року за вих. № 14.04.49/200 та 05.03.2018 року за вих. № 14.04.49/253, боржнику направлялись повідомлення про наявність несплачених чергових платежів за кредитом та необхідність повернення заборгованості за кредитним договором, про що свідчать поштові повідомлення про повернення поштового відправлення. У порушення умов договору відповідач не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконала. Судом встановлено, що позивачем був наданий кредит в розмірі та на умовах, передбачених вищезазначеним кредитним договором, однак, відповідач всупереч вимог чинного законодавства та Умов та правил надання банківських послуг належним чином свої зобовязання з повернення чергової частки кредиту та сплати процентів за користування кредитом не виконувала та не здійснювала повернення кредиту та сплати процентів у повному обсязі у встановлені строки. Ці обставини не підлягають доказуванню, оскільки про них зазначено в позовній заяві та вони не спростовані відповідачем. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором станом на 11.07.2018 року та відповідно до розрахунку заборгованості за договором відповідач має заборгованість у розмірі 25\~828,56 гривень, яка складається з наступного: - 12\~519,93 гривень сума прострочених процентів по кредиту; - 2\~405,00 гривень сума прострочених комісій по кредиту; - 2\~798,03 гривень сума пені за несвоєчасне повернення кредиту; - 3\~219,80 гривень - сума пені за несвоєчасне повернення процентів; - 794,20 гривень сума пені за несвоєчасне повернення комісії; - 4\~091,60 гривень інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту. Доказів, в розумінні ст. ст. 77, 78 ЦПК України, щодо неправильності складеного банком розрахунку заборгованості за кредитним договором відповідачем до суду не надано, інший розрахунок заборгованості на іншу дату за укладеним між сторонами по справі договором суду також не надано, відтак, розрахунок приймається судом як доказ у вирішенні спору. Суд вважає, що відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). За змістом ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків. Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Частина 1 ст. 550 ЦК України передбачає, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно до ст. 1048 ЦК України кредитор має право на одержання від позичальника відсотків нарахованих на суму боргу до дня його повернення. Розмір та порядок одержання відсотків встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитору кредит у строк та в порядку, встановленому договором. Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач свої зобовязання по кредитному договору, що стосується своєчасного погашення заборгованості по кредиту та відсотків нарахованих за користування кредитом, належним чином не виконала, остаточну заборгованість досі не погасила, у звязку з чим і виникла заборгованість перед позивачем. Суд, вивчивши матеріали справи, доходить до висновку, що в справі мається достатньо доказів для ухвалення рішення про задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 25\~828,56 гривень. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки викладені позивачем в позові обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ст. 141 ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат підлягають задоволенню, оскільки його позов задоволено та понесені витрати підтверджені відповідним платіжним дорученням № 29 від 09.08.2018 року (а.с. 3). З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved