Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що [PERSON] є матір*ю [PERSON] , 2013 року народження, [PERSON] , 2016 року народження, [PERSON] , 2018 року народження. З 2013 року родина постійно перебуває на обліку центру соціальних служб, служби у справах дітей через неналежне виконання [PERSON] батьківських обов*язків, вона не виконує жодного з покладених на неї обов*язків, взагалі не цікавиться долею дітей, не відвідує їх за місцем їх проживання. Жодної участі у вихованні та утриманні дітей не приймає. Представник позивача в судове засідання не з*явилась, від неї надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю. Не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Надала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідач в судове засідання не з*явилась, хоч належним чином була повідомлена про час розгляду справи в суді( а.с.41) Представник третьої особи органу опіки і піклування Юнаківської сільської ради до суду не з*явився, направивши письмову заяву про розгляд справи без їх участі, проти позову не заперечував. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статей 169, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню. В суді встановлено, що [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ( а.с. 4-7). 19 жовтня 2017 року згідно рішення виконавчого комітету Юнаківської сільської ради № 46, діти - [PERSON] та [PERSON] вперше були поміщені до Сумського обласного спеціалізованого будинку дитини у зв`язку з частим залишенням малолітніх дітей на виховання прабабусі, неналежним доглядом за дітьми, що підтверджується заявою [PERSON] (бабуся [PERSON] ), яка проживає разом з нею та дітьми. Родину було взято під соціальний супровід, матері надано шанс на повернення дітей. 07.12.2017року, дітей було повернуто на виховання позивачці, яка була попереджена про необхідність належного виконання своїх батьківських обов`язків, не залишення дітей вдома на тривалий термін. З січня 2018 року [PERSON] проживає разом з батьком - [PERSON] , який мешкає у с. Яблунівка Сумського району, що підтверджується заявою [PERSON] від 29.10.2018. ( а.с.12). Зі слів батька дитини, матір його життям не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. 12.02.2019 року до служби у справах дітей знову звернулася [PERSON] , прабабуся дітей, яка заявила, що її онука, [PERSON] покинула доньку [PERSON] . 13.02.2019 року виконавчим комітетом Юнаківської сільської ради було прийнято рішення № 05 «Про поміщення малолітньої дитини до Хоружівського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області». За весь час перебування дитини в центрі реабілітації, [PERSON] жодного разу не відвідала свою доньку [PERSON] , станом здоров`я її не цікавилася, не телефонувала, матеріальної допомоги на утримання дитини не надавала. Батько [PERSON] , [INFO] , записаний згідно ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 03.11.2017 № 00018966257, виданий Сумським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області. [INFO] [PERSON] народила третю дитину, [PERSON] . Майже з самого народження дитина має проблеми із здоров`ям, що підтверджується висновком про стан здоров`я дитини. За повідомленням Сумської центральної районної клінічної лікарні від 18.10.2018, [PERSON] не здійснювала належного догляду за дитиною, не лікувала його, через це дитину було госпіталізовано до Сумської обласної дитячої лікарні. А 19.10.2018 року, матір дитини написала заяву про тимчасове поміщення [PERSON] до Сумського обласного спеціалізованого будинку дитини у зв`язку з скрутним матеріальним становищем. 18.12.2018 року, рішенням № 51 виконавчого комітету Юнаківської сільської ради, [PERSON] було повернуто в родину матері, але у зв`язку із погіршенням стану здоров`я дитини, 04.01.2019 [PERSON] вдруге написала заяву про поміщення дитини до Сумського обласного спеціалізованого будинку дитини. Згідно довідки наданої Сумським обласним спеціалізованим будинком дитини від 09.04.2019, за час перебування дитини в закладі, його відвідував лише батько, [PERSON] , який має намір забрати сина з державного закладу та виховувати самостійно, як і старшого сина, [PERSON] . 01.03.2019 року виконавчим комітетом Юнаківської сільської ради Сумського району було прийнято рішення № 19 «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] ». На даний час [PERSON] ніде не працює, часто залишає місце постійного проживання, життям дітей не цікавиться, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. До служби у справах дітей Сумської районної державної адміністрації, Юнаківської сільської ради з приводу повернення дітей на виховання в родину не зверталася. Тобто, поведінка позивача демонструє її свідоме нехтування батьківськими обов`язками, змінити ставлення матері до дітей неможливо. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року (ратифікована ) та ч.ч. 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України усі дії щодо дітей та регулювання сімейних відносин мають здійснюватися з урахуванням інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі «6» проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з положеннями ст.11 Закону сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст.12 Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно з положеннями ч.ч.1-5 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з ч.2 ст.155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст.. 164 СК України - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. У пунктах 15, 16, 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Таким чином в зв`язку з тим, що відповідач на протязі значного часу ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітніх дітей, не відвідує їх, не цікавиться їх життям і розвитком, її необхідно позбавити батьківських прав відносно [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що відповідає інтересам дітей.

Outcome: approved