Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

11.03.2015 року позивач звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", фізичної особи-підприємця [PERSON] про визнання договору поруки від 10.05.2007 року № 935/09-140 недійсним, мотивуючи свій позов тим, що даний договір є недійсним оскільки при його укладенні не було дотримано вимог ч. 3 ст. 230 ЦК України, а саме він не був підписаний позивачем. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Позивач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Представник відповідача в судовому засіданні у задоволенні позову просив відмовити. Відповідач фізична особа-підприємць [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 10.05.2007 року між ПАТ «Укрсоцбанк», [PERSON] та [PERSON] було укладено оспорюваний договір поруки № 935/09-140 від 10.05.2007 року (а.с. 4-5). На останньому аркуші договору містяться підписи сторін, які його підписали, однак позивач [PERSON] стверджує, що даний договір ним не підписувався. За клопотанням представника позивача, 13.05.2015 року у справі було призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої було доручено Науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України в Чернігівській області (м. Чернігів, вул.. Степана Разіна, 19). Відповідно до надісланого на адресу суду висновку експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичному центру МВС України в Чернігівській області № 466 від 12.08.2015 року вирішити питання «Чи виконаний підпис у договорі поруки від 10.05.2007 року № 935/09-140, укладеному Акціорнерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», ФОП [PERSON] та [PERSON] від мені [PERSON] (на чотирьох сторінках договору від імені поручителя) саме [PERSON] або іншою особою?» виявилось неможливим» (а.с. 68-73). Висновком Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 11.12.2015 року № 17580/17581/15-32/17605/15-32 встановлено, що «Підписи від імені [PERSON], які містяться у графі «Від імені поручителя» у рядку «___О.А, [PERSON]» на кожній сторінці та у графі «СТОРОНА 3 ПОРУЧИТЕЛЬ [PERSON]» у договорі поруки від 10.05.2007 року № 935/09-140, який укладено між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», ФОП [PERSON] та [PERSON], виконано не [PERSON], а іншою особою із наслідуванням його підпису» (а.с. 101-108). Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Як зазначено у п. п. 1, 2, 7 постанови пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» при розгляді справ про визнання правочинів недійсними суди залежно від предмета і підстав позову повинні застосовувати норми матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, та на підставі цих норм вирішувати справи. Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Також слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Оскілки представником відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» та ФОП [PERSON] не надано суду жодних доказів того, що договір поруки від 10.05.2007 року № 935/09-140, який укладено між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», ФОП [PERSON] та [PERSON] підписано [PERSON] позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України позивач просив стягнути на його користь витрати на правову допомогу. Розмір відшкодування на правову допомогу має відповідати граничним розмірам, встановлених Законом України «Про розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1 Закону України «Про розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», компенсації підлягають витрати за участь особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. Розмір компенсації не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за одну годину роботи. Відповідно до розрахунку витрат на правову допомогу, адвокатом розраховано вартість послуг та зазначено, що консультування клієнта з питань, що виникають у процесі укладення договорів поруки, визнання їх недійсними, призначення почеркознавчої експертизи, захисту прав споживачів тривалістю 2 години становить 1000 грн.; складання позовної заяви, виготовлення примірників позовної заяви з додатками для суду, відповідачів, складання заяви про призначення почеркознавчої експертизи тривалістю 6 годин становить 3000 грн.; здійснення представництва прав та інтересів Клієнта у суді становить 2000 грн. без зазначення тривалості часу (а.с. 27). В судовому засіданні встановлено, що адвокат [PERSON] перебувала у судових засіданнях у справі протягом 2 год. 30 хв. Крім того суд вважає, що достатнім часом, витраченим адвокатом, для надання консультацій та виготовлення копій документів є 2 години, а для складання позовної заяви та клопотання про призначення експертизи - 4 години. Таким чином, з відповідачів на користь позивача належить стягнути 4141,20 грн. (1218 грн. х 40% х 8,5 год.) в рахунок компенсації витрат на правову допомогу. Відповідно до оригіналу квитанції № 4 від 16.03.2015 року позивачем було сплачено адвокату грошові кошти в сумі 6000 грн (а.с. 26). Крім того відповідно до наданих суду оригіналів квитанцій № 10112015144504 від 10.11.2015 року та № 21072015164851 від 21.07.2015 року позивачем за проведення експертних досліджень було сплачено 6100,35 грн (900,48+5199,87), які необхідно стягнути із відповідачів в рахунок відшкодування судових витрат разом із судовим збором, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved