Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

12.12.2017 р. в суд подано зазначений позов з таким обгрунтуванням вимог. [INFO] померла [PERSON] (мати позивачки), а раніше [INFO]. помер батько позивачки [PERSON] Позивачка вважає, що за заповітом матері успадкувала житлову квартиру в [ADDRESS], яку її мати отримала в 1990 р. і яка приватизована на трьох осіб: позивачкою, братом позивачки [PERSON] і їх мамою. Позивачка після смерті матері прийняла спадщину шляхом подання приватному нотаріусу Сятиня Т.С. заяви про це. Нотаріус відмовив позивачці в оформленні спадкових справ у зв'язку з тим, що під час приватизації квартири між ними не було розподілено частки, а також тому, що позивачкою пропущено строк прийняття спадщини. У зв'язку зі смертю [PERSON] визначити частки в спільній власності на квартиру неможливо, що відповідно унеможливлює оформити право власності на спадкове нерухоме майно (квартиру). Позивачка також вважає себе, єдиним спадкоємцем по заповіту померлої матері. Пропущення строку подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини позивачка обгрунтувала тим, що проживає в м.Бориспіль, яке є віддаленим від місця відкриття спадщини, утримує двоє неповнолітніх дітей 2005 і 2010 р.н. Натомість чоловік мешкає в м.Одеса, а тому не має можливостей залишити дітей. Позивачка, покликаючись на норми ЦК України просить винести рішення, яким розподілити (визначити) ідеальні частки в квартирі [ADDRESS]: - за [PERSON] - 1/3 частина; - за [PERSON] - 1/3 частина; - за [PERSON] (позивачкою) - 1/3 частина. Просить надати позивачці додатковий строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] - тривалістю два місяці. Представник позивача - адвокат Микулін М.М. подав заяву про підтримання і задоволення позовних вимог і розгляд справи в його відсутності. Відповідач Міжгірська рада в особі уповноваженого представника подала заяву про розгляд справи в його відсутності та позицією про повне визнання позовних вимог. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] подав суду заяву в якій вказує, що заперечення на позов не має, просить заявлений позов [PERSON] задовольнити повністю, розгляд справи провести без його участі. Приватний нотаріус Сятиня Т.С. подала у справу інформаційний лист та Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру, згідно яких до майна померлої [PERSON] спадкові справи не відкривалися. У зв'язку із пропуском строку прийняття спадщини за померлою [PERSON], 1944 р.н., яка померла [INFO]., спадкоємцям рекомендовано звернутися до суду для продовження строку прийняття спадщини, а також для виділення часток у приватизованій квартирі, частка якої, належить померлій [PERSON], у зв'язку з необхідністю видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Суд розглянув справу за заявою учасників провадження без їх участі на основі поданих у справу доводів, письмових пояснень і обгрунтувань та доказів і встановив такі обставини. [INFO] померла [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. За життя, 28.03.2012 року, [PERSON] склала заповіт , зареєстрований в реєстрі за № 329 та посвідчений приватним нотаріусом Дунаєвим Ю.М. Згідно цього заповіту померла [PERSON] заповіла все належне їй майно на час смерті [PERSON], [INFO]. Даний заповіт не змінений та є чинним, що підтверджено Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 30032261. Згідно свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло, яке видано 10.01.2006 р. органом приватизації Міжгірської селищної ради, квартира загальною площею 69,9 кв.м., за адресою: [ADDRESS], належить на праві спільної приватної власності [PERSON] та членам її сім'ї - дочці [PERSON], сину [PERSON]. Отже, після смерті померлої [PERSON] відкрилася спадщина на її нерухоме майно - частку у вищевказаній житловій квартирі, спадкоємцем по заповіту якої є позивачка [PERSON]. . Спадкоємців на обов'язкову частку у майні померлої [PERSON], відповідно до вимог ст. 1241 ЦК, немає, оскільки чоловік спадкодавки - [PERSON] помер [INFO], у віці 63 років, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Згідно довідки Міжгірської с/ради Закарпатської області від 07.12.2017 р. за вих № 5970, на день смерті [PERSON], яка померла [INFO]. в с.Вільшани, в квартирі [ADDRESS], були зареєстровані: [PERSON],1977 р.н., дочка померлої; [PERSON], 2010 р.н., онука померлої; [PERSON], 2005 р.н., онук померлої, які фактично проживали в [ADDRESS]. Відповідно до вимог ч.1 ст.1272 ЦК України, позивачка вважається такою, що не прийняла спадщину по заповіту померлої матері [PERSON], так як після смерті матері, протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, а саме протягом шести місяців, вона не звернулася із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Причиною пропуску строку позивачка вказала фактичне проживання в іншій області - Київській, яка є досить віддаленою від місця відкриття спадщини, та у зв'язку з неможливістю залишити двох неповнолітніх дітей без догляду, за якими вона веде постійний догляд, так як її чоловік має постійне місце роботи у м.Одеса, де і фактично проживає. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 50387858 від 21.12.2017 р. виданої приватним нотаріусом Сятиня Т.С., вбачається, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO], спадкові справи не відкривалися. Отже, за відсутності заперечень спадкоємця за законом [PERSON], який не прийняв спадщину за померлою [PERSON], за відсутністю спадкоємців на обов'язкову частку в майні померлої [PERSON], з врахуванням вищенаведених обставин, які відповідачем по справі - Міжгірською селищною радою не заперечені та за якими суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними; з врахуванням часу, який минув з дня відкриття спадщини ( десять місяців), суд , на підставі ч.3 ст.1272 ЦК України, вважає, що позивачці слід визначити додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини по заповіту померлої [PERSON], терміном у два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Згідно із ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Статтею 357 ЦК України, визначено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Частиною 2 ст. 372 ЦК України передбачено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. З огляду на смерть одного із співвласників квартири ([PERSON].) інші співвласники квартири не можуть у позасудовому порядку належно зреалізувати своє право власності, зокрема передбачене ст. 367 ЦК України. Натомість позивачка не може в такому ж порядку, зокрема нотаріальному, реалізувати спадкове право. Суд вважає, що визнання позову відповідачем підлягає прийняттю, оскільки Міжгірська селищна рада неналежно виконала вимоги ст. 8 ч.2 закону "Про приватизацію державного житлового фонду", бо приймаючи рішення про приватизацію квартири під час оформлення права власності на квартиру не виконала вимогу закону щодо визначення розмірів часток у спільній частковій власності на квартиру кожному співвласнику чи щодо передачі квартири в спільну сумісну власність, зокрема відповідач не відібрав про це письмову згоду всіх співвласників , не зазначив про це у рішенні сесії Міжгірської с/ради від 06.12.2005 р. (і не подав таке рішення в справу). Згідно з ст. 8 ч.11 закону № 2482-ХІІ такий спір має вирішитись судом. За наведених обставин та з врахуванням положень ст. 372 ЦК України, відсутності заперечень з боку третьої особи - співвласника квартири [PERSON], суд приходить до висновку, що частки померлої [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у спільному майні - житловій квартирі [ADDRESS] були та є рівними - по 1/3 частці за кожним. Судові витрати до стягнення позивачкою не заявлені.

Outcome: approved