overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею і відповідачем, при розірванні шлюбу залишити їй теперішнє прізвище, судові витрати по справі віднести за рахунок відповідача. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 04 серпня 2009 року. Від спільного проживання дітей немає. Причиною розірвання шлюбу є негативна поведінка відповідача, який зраджував їй у подружній вірності. З травня 2014 року вони з відповідачем проживають окремо, сімейних стосунків не підтримують, оскільки відповідач повідомив їй, що має іншу жінку, з якою має намір створити сім»ю. Вважає, що за таких обставин, збереження шлюбу та подальше сумісне проживання є неможливим і суперечить її інтересам, а тому наполягає на розірванні шлюбу. Сторони у судове засідання не з"явилися, направили суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивачка позов підтримує, а відповідач визнає. За таких обставин суд вважає за необхідне справу розглянути у відсутності сторін у порядку визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 3). Відповідач зраджував позивачці у подружній вірності, що підтверджується її заявами, підтвердженими фотознімками (а. с. 15, 16). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного. Відповідач зраджував позивачці у подружній вірності, що призвело до фактичного розпаду сім»ї. Сторони спільно не проживають, шлюб існує формально. За таких обставин збереження сім'ї стало неможливим, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивачка після розірвання шлюбу просить залишити їй теперішнє прізвище, суд приходить до висновку, що заявлена позовна вимога є підставною і підлягає до задоволення. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивачка понесла документально підтверджені судові витрати у виді судового збору за подачу до суду позовної заяви в розмірі 243 гривні 60 копійок, що підлягають стягненню з відповідача на її користь у зв"язку з повним задоволенням позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею і відповідачем, при розірванні шлюбу залишити їй теперішнє прізвище та стягнути з відповідача судові витрати по справі. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 05 травня 1990 року. Від спільного проживання мають двоє дітей, які на даний час досягли повноліття. Причиною розірвання шлюбу є негативна поведінка відповідача, який не поважає її як дружину, часто вчиняє сварки та скандали. Крім того, у них з відповідачем різні погляди на життя та на вирішення побутових проблем, що призвело до фактичного розпаду сім»ї. Вважає, що збереження шлюбу та подальше сумісне проживання є неможливим і суперечить її інтересам, а тому наполягає на його розірванні. Позивачка у судове засідання не з"явилася, направила суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з"явився також, про час та день розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку через повідомлення у газеті «Галичина». За таких обставин суд вважає за необхідне справу розглянути у відсутності сторін у порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України,з постановленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, спільно не проживають, шлюб існує формально. За таких обставин збереження сім'ї стало неможливим, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому його необхідно розірвати. При реєстрації розірвання шлюбу прізвище позивачці залишити теперішнє. Неповнолітніх дітей залишити проживати з матір"ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі по 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі заяви. У судовому засіданні позивачка свою позовну заяву підтримала частково, просить стягнути аліменти у розмірі по 700 гривень щомісячно та пояснила, що з 2008 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу мають одну дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Дитина перебуває на її повному утриманні. Відповідач жодної матеріальної допомоги не надає, хоч має таку можливість, так як періодично виїзджає за кордон де працює сезонно і отримує високі заробітки. Їй відмо, що на даний час відповідач отримав допортацію з Чехії, тому зараз не працює. Відповідач позов визнав частково, згідний сплачувати аліменти на утримування дитини у тведій грошовій сумі, однак більше 500 гривень на місяць на даний час платити не може, оскільки не має постійної роботи. Вислухавши учасників процесу та вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Сторони перебувають у шлюбі та мають доньку [PERSON], [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.5) та копією свідоцтва про народження дитини (а. с. 6). На даний час дитина проживає з матір"ю та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою № 567 про склад сім"ї позивачки, виданою Нижньострутинською сільською радою та актом обстеження матеріально-побутових умов її проживання від 25 липня 2014 року (а. с. 7). Отже судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини позивачки, дитина проживає з матір"ю, а батько не надає коштів на її утримання. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідач позов визнав частково, позивачка не надала доказів того, що його доходи дозволяють йому сплачувати аліменти у розмірі заявлених позовних вимог, а тому суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача аліменти у розмірі 700 гривень на місяць та приходить до висновку, що з нього слід стягнути аліменти у меншому розмірі.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 750 гривень на дитину щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дітей. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що з 2007 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу мають двох синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти перебувають на її повному утриманні. Відповідач жодної матеріальної допомоги не надає. Позивачка у судове засідання не з»явилася, направила суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з»явивися також, направив суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позов визнає частково. За таких обставин суд вважає за необхідне справу розглянути у відсутності сторін у порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Сторони перебували у шлюбі та мають синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.4) та копією свідоцтв про народження дітей (а. с. 5,6). На даний час діти проживають з матір"ю та перебувають на її утриманні, умови проживання задовільні , що підтверджується довідкою № 2078 про склад сім"ї позивачки, виданою Брошнів - Осадською селищною радою 6 березня 2013 року (а. с. 8) та актом обстеження матеріально - побутових умов позивачки від 10 грудня 2013року (а. с. 9). Отже судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей позивачки, діти проживають з матір"ю, а батько не надає коштів на їх утримання. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідач позов визнав частково, позивачка не надала доказів того, що його доходи дозволяють йому сплачувати аліменти у розмірі заявлених позовних вимог, а тому суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача аліменти у розмірі 1500 гривень на місяць та приходить до висновку, що з нього слід стягнути аліменти у меншому розмірі.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримування дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дітей. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що з 2005 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання мають троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний вони з відповідачем живуть окремо. Діти перебувають на її повному утриманні. Відповідач жодної матеріальної допомоги не надає, хоч має таку можливість, оскільки офіційно працює та має реально високий заробіток. Сторони у судове засідання не з"явилися, направили суду заяви про розгляд справи без їх участі, відповідач позов визнає, а позивачка підтримує. За таких обставин суд вважає за необхідне справу розглянути у відсутності сторін у порядку, визначеному ст. 197 ч.2 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають троє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а. с. 3) та копіями свідоцтв про народження дітей (а. с. 5 - 7). На даний час діти живуть з матір"ю та перебувають на її утриманні, остання ніде не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьохрічного віку, умови проживання задовільні, що підтверджується довідкою № 235 виданою Князівською сільською радою 16 липня 2014 року та актом обстеження матеріально - побутових умов проживання позивачки (а. с. 10). Отже судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей позивачки, діти проживають з матір"ю, а батько не надає коштів на їх утримання. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідач позов визнав, позивачка ставить питання про стягнення аліментів на утримування трьох дітей, тому суд приходить до висновку про доцільність стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/2 частини усіх видів його заробітку . Судові витрати у справі у виді судового збору відповідно до ст. 88 ЦПК України слід стягнути у доход держав з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримування дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дітей. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що з 1998 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. На даний час шлюб між ними не розірвано, проте вони з відповідачем проживають окремо. Діти перебувають на її повному утриманні. Дочка [PERSON] хворіє і на її лікування вона витрачає значні кошти. Відповідач жодної матеріальної допомоги не надає, хоч має таку можливість оскільки працює сезонно та має високі доходи. Сторони у судове засідання не з"явилися, направили суду заяви про розгляд справи без їх участі, відповідач позов визнає, а позивачка підтримує. За таких обставин суд вважає за необхідне справу розглянути у відсутності сторін у порядку, визначеному ст. 197 ч.2 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.5) та копією свідоцтв про народження дітей (а.с. 6,7). На даний час діти проживають з матір"ю та перебувають на її утриманні, умови проживання задовільні, що підтверджується актом бстеження матеріально-побутових умов проживання позивачки від 24 квітня 2014 року (а.с. 9). Дочка сторін [PERSON] хворіє на бронхіальну астму, що підтверджується довідкою № 676 від 25 квітня 2014 року, виданою Рожнятівською ЦРЛ (а.с. 10). Відповідач [PERSON] працює в ТзОВ Агрокомпанія «Копійка» водієм вантажного автомобіля, його середньомісячний дохід становить 1295 гривень 87 копійок, що підтверджується довідкою № АК 000000012 від 24 квітня 2014 року (а. с. 8). Отже судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей позивачки, діти проживають з матір"ю, а батько не надає коштів на їх утримання. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідач позов визнав, тому з нього слід стягнути аліменти на утримання дітей у розмірі заявлених позовних вимог. Судові витрати у справі у виді судового збору відповідно до ст. 88 ЦПК України слід стягнути у доход держав з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримування дітей у розмірі по 700 гривень на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дітей. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що з 1996 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу мають четверо дітей: доньок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. На даний час шлюб між ними не розірвано, проте вони з відповідачем живуть окремо, сімейні стосунки не підтримують. Діти перебувають на її повному утриманні. Старша дочка цього року закінчує школу та планує вступати до ВУЗу, що потребує значних матеріальних витрат. ЇЇ заробітна плата становить 1800 гривень, а тому утримувати четверо дітей самостійно вона не може. Відповідач жодної матеріальної допомоги не надає, хоч має таку можливість, оскільки є священником у с. Белеї, Долинського району, отримує відповідні мінливі доходи, а тому повинен надавати кошти на утримування дітей. Сторони у судове засідання не з"явилися. Позивачка направила суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за необхідне справу розглянути у відсутності сторін у порядку, визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з постановленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебувають у шлюбі, мають четверо неповнолітніх дітей, що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а. с. 6). На даний час діти проживають з матір"ю та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою, виданою Верхньострутинською сільською радою 14 березня 2014 року за № 236 (а. с. 8). Отже судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей позивачки, діти проживають з матір"ю, а батько не надає коштів на їх утримання. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідач будь-яких заперечень проти позову та щодо своїх доходів суду не надав, а тому суд та приходить до висновку, що з нього слід стягнути аліменти у розмірі позовних вимог. Судові витрати у справі у виді судового збору відповідно до ст. 88 ЦПК України слід стягнути у доход держав з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримування дітей у розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дітей. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що з 2011 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання мають трьох дітей: доньку [PERSON], [INFO], синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час шлюб між ними не розірвано, проте вони з відповідачем проживають окремо. Діти перебувають на її повному утриманні. Відповідач жодної матеріальної допомоги не надає, хоч має таку можливість, оскільки працює сезонно та має реально високий заробіток. Сторони у судове засідання не з"явилися, направили суду заяви про розгляд справи без їх участі, відповідач позов визнає, а позивачка підтримує. За таких обставин суд вважає за необхідне справу розглянути у відсутності сторін у порядку, визначеному ст. 197 ч.2 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають троє неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а. с. 7) та копіями свідоцтв про народження дітей (а. с. 4 - 6). На даний час діти живуть з матір"ю та перебувають на її утриманні, остання ніде не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьохрічного віку, умови проживання задовільні, що підтверджується довідкою № 467 виданою Брошнів - Осадською селищною радою 05 травня 2014 року (а.с. 8) та актом обстеження матеріально - побутових умов проживання позивачки (а. с. 9). Отже судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей позивачки, діти проживають з матір"ю, а батько не надає коштів на їх утримання. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідач позов визнав, Позивачка ставить питання про стягнення аліментів на утримування трьох дітей, тому суд приходить до висновку про доцільність стягувати з відповідача аліменти у розмірі ? частини усіх видів його заробітку . Судові витрати у справі у виді судового збору відповідно до ст. 88 ЦПК України слід стягнути у доход держав з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач просить постановити рішення, яким визнати за ним право власності на домоволодіння, яке знаходиться по [ADDRESS] Cвої позовні вимоги позивач мотивує тим, що його батько [PERSON] був власником спірного житлового будинку та господарських споруд. [INFO] у смт. Перегінськ помер його батько. Після його смерті відкрилася спадщина на зазначене спадкове майно, яку він прийняв, оскільки вступив в управління спадковим майном. Для оформлення спадщини він звернувся до Першої Рожнятівської державної нотаріальної контори, однак йому відмовлено в оформленні спадщини через відсутність документа про право власності на спадкове домоволодіння. При таких обставинах, він не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Сторони у судове засідання не з"явилися, направили суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач позов підтримує, відповідач визнає. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. У [ADDRESS] знаходиться домоволодіння, яке складається з житлового будинку, погреба, двох сараїв та огорожі, що підтверджується копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого ПП "Олвір" (а.с.17-19). Власником домоволодіння згідно записів будинкової книги, був [PERSON], що підтверджується довідкою № 333-02-24 виданою Перегінською селищною радою 22 січня 2014 року (а. с.5) та копією технічної документації на забудову житлового будинку (а.с.11-16). [PERSON] та [PERSON] були батьками позивача, що підтверджується копією свідоцтва про усиновлення (а. с. 7). [INFO] померла [PERSON] , а [INFO] помер, [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (а. с. 10,25). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на вищезазначене спадкове майно, спадкоємцем першої черги по закону є позивач. Відповідно до статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1270 названого кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який обчислюється з часу відкриття спадщини. Позивач прийняв спадщину, оскільки на час смерті спадкодавця проживав разом з ним та вступив в управління спадковим майном, що підтверджується довідкою № 1830/02-24, виданою Перегінською селищною радою 7 травня 2014 року (а. с. 6). Аналізуючи надані позивачем письмові докази судом встановлено, що [PERSON] був власником спірного домоволодіння. Позивач фактично прийняв спадщину після смерті батька, отже має право на спадкове майно. Листом нотаріуса № 457/02-14 від 3 липня 2014 року (а. с. 4) про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] підтверджено, що у позасудовому порядку свої спадкові права позивач встановити не може, а тому право власності на спадкове майно за ним необхідно визнати у судовому порядку.

Outcome: approved