Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

01 грудня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] та [PERSON], третя особа - Софіївська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, в якій просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом, після померлої 07 травня 2012 року [PERSON] на житловий будинок № 12 загальною площею 42,0 кв.м., житлова площа 28,5 кв.м., по вул. Героїв АТО (Кірова) в с.Вакулове (Жовтневе) Софіївського району Дніпропетровської області вартістю, відповідно звіту про оцінку нерухомості від 25 вересня 2017 року, 55720 гривень, що належав померлому [PERSON] на підставі технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду, складеного 08 серпня 1991 року та посвідченого підписом начальника та печаткою Жовтоводського міського бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської області. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 19 вересня 2010 року помер її батько - [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина, яка складалась із земельної ділянки площею 7,7755 гектарів, розташованої на території Жовтневої сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ДП № 075519, виданого 05 лютого 2004 року, на підставі розпорядження голови Софіївської районної державної адміністрації № 368-р від 07 листопада 2003 року, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010413300320 кадастровий номер 1225283300020020006 та житлового будинку № 12 по вул. Героїв АТО (Кірова) в с. Вакулове (Жовтневе) Софіївського району Дніпропетровської області, що належав померлому на підставі технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду, складеного 08 серпня 1991 року та посвідченого підписом начальника та печаткою Жовтоводського міського бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської області. Зазначає, що спадщину після померлого [PERSON], яка складалась із земельної ділянки площею 7,7755 гектарів, розташованої на території Жовтневої сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, що належала померлому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серіїДІ І № 075519, виданого 05 лютого 2004 року, на підставі розпорядження голови Софіївської районної державної адміністрації № 368-р від 07 листопада 2003 року прийняла його дружина а її мати - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 05 травня 2011 року, яке посвідчене державним нотаріусом Софіївської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за №551, спадкова справа №110/2011. Стверджує, що 07 травня 2012 року її мати [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 7,7755 гектарів, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Жовтневої сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, що належала померлій на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 05 травня 2011 року [PERSON], державним нотаріусом Софіївської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 551, кадастровий номер 1225283300020020006; земельної ділянки площею 7,7755 гектарів, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Жовтневої сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, що належала померлій на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серіїДП № 075520, виданого 05 лютого 2004 року, на підставі розпорядження голови Софіївської районної державної адміністрації № 368-р від 07 листопада 2003 року, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010413300321, кадастровий номер 1225283300:02:002:0007 та житлового будинку № 12 по вул. Героїв АТО (Кірова) в с. Вакулове (Жовтневе) Софіївського району Дніпропетровської області, що належав померлому [PERSON] на підставі технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду, складеного 08 серпня 1991 року та посвідченого підписом начальника та печаткою Жовтоводського міського бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської області. Спадщину після померлої [PERSON], яка складається із земельної ділянки площею 7,7755 гектарів, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Жовтневої сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, що належала померлій на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 05 травня 2011 року [PERSON], державним нотаріусом Софіївської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 551, кадастровий номер 1225283300020020006; земельної ділянки площею 7,7755 гектарів, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Жовтневої сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, що належала померлій на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серіїДГІ № 075520, виданого 05 лютого 2004 року, на підставі розпорядження голови Софіївської районної державної адміністрації № 368-р від 07 листопада 2003 року, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010413300321, кадастровий номер 1225283300:02:002:0007 прийняли в рівних частках її доньки: вона, [PERSON] та її сестри [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 3 березня 2016 року, яке посвідчене державним нотаріусом Софіївської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за № 104, спадкова справа № 156/2012 та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 26 березня 2014 року, яке посвідчене державним нотаріусом Софіївської державної нотаріальної контори за зареєстровано в реєстрі за № 365, спадкова справа № 156/2012. Зазначає, що за життя [PERSON] провів реєстрацію права власності на житловий будинок № 12 по вул. Героїв АТО (Кірова) в с. Вакулове (Жовтневе) Софіївського району, що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду, складеного 08 серпня 1991 року та посвідченого підписом начальника та печаткою Жовтоводського міського бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської області, але відповідно довідки ОКП «Софіївське бюро технічної інвентаризації» № 189 від 08 вересня 2017 року право власності на житловий будинок № 12, по вул. Героїв АТО (Кірова) в [PERSON] (Жовтневе) Софіївського району належним чином не було зареєстровано. Посилається на те, що позивач, як донька померлої [PERSON] являється спадкоємцем першої черги відповідно до ст.1261 ЦК України, також спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] являються її сестри [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які з позовами про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадку вання за законом звертатись до суду не будуть. 13 вересня 2017 року з метою оформлення її спадкових прав після смерті [PERSON] позивач звернулася до державної нотаріальної контори, але постановою держаного нотаріуса їй відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок № 12 по вул. Героїв АТО в с. Вакулове Софіївського району Дніпропетровської області. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, кожна окремо, надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти позовних вимог не заперечували. Третя особа в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позов з наступних підстав. Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законнимі обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2)чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3)які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4)яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5)чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6)як розподілити між сторонами судові витрати; 7)чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8)чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 19 вересня 2010 року помер [PERSON], про що видано свідоцтва про смерть серії 1-КИ №359598 від 21.09.2010 (а.с.9). Також, що [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] свідчить копія свідоцтво про народження серії ІІІ-ЯР №643104 (а.с.17). В матеріалах справи міститься копія свідоцтва про смерть матері позивачки [PERSON] - [PERSON] серії І-КИ №455608 від 10.05.2012 (а.с. 8). Після смерті [PERSON], право на спадщину за законом отримала його дружина - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.23). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом, яка мається в матеріалах справи, є [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], після смерті їх матері - [PERSON] (а.с.25). Підтвердженням того, що житловий будинок належав померлому [PERSON], є технічний паспорт на житловий будинок індивідуального жилого фонду (а.с.10-12). Право власності на будинок № 12 по вулиці Героїв АТО (Кірова) у селі [PERSON] (Жовтневе), Дніпропетровської області належним чином зареєстровано не було. 13 вересня 2017 року з метою оформлення своїх спадкових прав після смерті [PERSON] позивачка звернулася до державної нотаріальної контори, але постановою держаного нотаріуса їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок №12 по вул. Героїв АТО в с.Вакулове Софіївського району Дніпропетровської області (а.с.7). Оскільки у встановленому порядку [PERSON] не оформила право власності, позивач позбавлений можливості реалізувати свої права як спадкоємець. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцем першої черги після смерті батька - [PERSON] та смерті матері - [PERSON] є [PERSON] та її сестри [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Відповідачами подані на розгляд суду заяви про визнання позовних вимог позивача про визнання права власності на житловий будинок. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В силу ст.41 Конституції України, ст.328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом і на підставах, що не заборонені законом. У відповідності до п. 4 ст. З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, право на нерухоме майно, що виникло до набрання чинності цього Закону, визнається дійсним у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим законом, за умови, якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування", якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.37 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014 року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, з урахуванням положень ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Таким чином, зважаючи на подані відповідачами заяви про визнання позовних вимог позивача в повному обсязі, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом, після померлої 07 травня 2012 року [PERSON] на житловий будинок № 12 загальною площею 42,0 кв.м., житлова площа 28,5 кв.м., по вул. Героїв АГО (Кірова) в с.Вакулове (Жовтневе) Софіївського району Дніпропетровської області вартістю, відповідно звіту про оцінку нерухомості від 25 вересня 2017 року, 55720 гривень, що належав померлому [PERSON] на підставі технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду, складеного 08 серпня 1991 року та посвідченого підписом начальника та печаткою Жовтоводського міського бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської області. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved