Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] при третіх особах: Відділі Державної виконавчої служби Хорольського районного управління юстиції, Публічному акціонерному товаристві "Райфайзен Банк Аваль" Полтавська регіональна філія про скасування арешту. В заяві вказував, що 17 червня 2007 року він набув в користування автомобіль "ЗАЗ 110307" 2004 року випуску, шасі (рама, кузов) № [NUMBER], від свого сина [PERSON] на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 20.03.2008 року, який в свою чергу отримав його в користування від відповідача [PERSON] на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 17.06.2007 року. 15.05.2012 року відповідач повторно видав нотаріально посвідчену довіреність терміном на 10 років на нього, позивача по справі, та на його сина [PERSON] з правом повного розпорядження вказаним автомобілем. Позивач вказував, що фактично між ним та відповідачем [PERSON], було укладено в простій письмовій формі договір купівлі - продажу автомобіля "ЗАЗ 110307" 2004 року випуску, шасі (рама, кузов) № [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] за яким відповідач продав позивачу вказаний автомобіль, та отримав всю бажану суму грошей, а саме 15000 гривень. Претензій до нього з приводу укладеного договору відповідач [PERSON] не мав, про що 17.06.2007 року написав власноручно розписку в м. Миргород Полтавської області. В позовній заяві вказувалося, що після укладення даного договору відповідач [PERSON], діючи з намірами на виконання договору купівлі - продажу, видав нотаріально посвідчені довіреності на вказаний автомобіль, з правом розпоряджатися від імені власника (продати, обміняти, заставляти, здавати в оренду) даним автомобілем. В подальшому ним 29.07.2008 року було поставлено автомобіль на облік в Золотоніському ВРЕР ДАІ УМВС України в Черкаській області про що отримано тимчасовий реєстраційний талон. Фактично у період з 17.06.2007 року даний автомобіль "ЗАЗ 110307" 2004 року випуску, шасі (рама, кузов) № [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], перебував у його постійному користуванні та розпорядженні, за весь час його експлуатації він постійно доглядав за ним, проводив ремонт, технічне обслуговування, сплачував за нього всі необхідні збори та платежі. З наміром зняти даний автомобіль з обліку в органах ВРЕР ДАІ, було зібрано ряд відповідних документів та кошти, щоб в подальшому зареєструвати право приватної власності за собою. Позивач також вказував, що 12 вересня 2014 року о 14 год. 28 хв. інспектором ДПС Золотоніського взводу ДПС УМВС України в Черкаській області його було зупинено в зв'язку з накладеним арештом ВДВС Хорольського районного управління юстиції, та що відповідно до виконавчого листа № 548/2518/13-ц виданого 25.01.2014 року Хорольським районним судом Полтавської області, накладено арешт на майно відповідача [PERSON], у зв'язку з невиконанням майнових зобов'язань перед банком. В подальшому було складено акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, а 15.09.2014 року йому було повернуто автомобіль та передано на зберігання. За таких обставин позивач вимушений звертатися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю та не заперечував проти його задоволення. Представник третьої особи - відділу Державної виконавчої служби Хорольського районного управління юситиції - Барановська С.М. при вирішення даного позову покладається на розсуд суду. Представник третьої особи - відділу Публічного акціонерного товариства "Райфайзен Банк Аваль" Полтавська регіональна філія в судове засідання не з'явився, направив до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності представника, вказуючи, що при вирішенні даного позову покладається на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення сторін, представників третіх осіб, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 17 червня 2007 року позивач набув в користування автомобіль "ЗАЗ 110307" 2004 року випуску, шасі (рама, кузов) № [NUMBER], від свого сина [PERSON] на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 20.03.2008 року, який в свою чергу отримав його в користування від відповідача [PERSON] на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 17.06.2007 року. 15.05.2012 року відповідач повторно видав нотаріально посвідчену довіреність терміном на 10 років на нього, позивача по справі, та на його сина [PERSON] з правом повного розпорядження вказаним автомобілем. Судом встановлено, що фактично між ним та відповідачем [PERSON], було укладено в простій письмовій формі договір купівлі - продажу автомобіля "ЗАЗ 110307" 2004 року випуску, шасі (рама, кузов) № [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] за яким відповідач продав позивачу вказаний автомобіль, та отримав всю бажану суму грошей, а саме 15000 гривень. Претензій до нього з приводу укладеного договору відповідач [PERSON] не мав, про що 17.06.2007 року написав власноручно розписку в м. Миргород Полтавської області. Судом також встановлено, що після укладення даного договору відповідач [PERSON], діючи з намірами на виконання договору купівлі - продажу, видав нотаріально посвідчені довіреності на вказаний автомобіль, з правом розпоряджатися від імені власника (продати, обміняти, заставляти, здавати в оренду) даним автомобілем. 29.07.2008 року позивачем [PERSON] було поставлено автомобіль на облік в Золотоніському ВРЕР ДАІ УМВС України в Черкаській області, про що отримано тимчасовий реєстраційний талон. Фактично у період з 17.06.2007 року даний автомобіль "ЗАЗ 110307" 2004 року випуску, шасі (рама, кузов) № [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], перебував у його постійному користуванні та розпорядженні, за весь час його експлуатації він постійно доглядав за ним, проводив ремонт, технічне обслуговування, сплачував за нього всі необхідні збори та платежі. З наміром зняти даний автомобіль з обліку в органах ВРЕР ДАІ, позивачем було зібрано ряд відповідних документів та кошти, щоб в подальшому зареєструвати право приватної власності за собою. Судом встановлено, постановою начальника ДВС Хорольського районного управління юстиції Барановської С.М. від 17.03.2014 року було відкрито виконавче проваддження з примусового виконання виконавчого листа № 548/2518/13-ц виданого 25.01.2014 року Хорольським районним судом Полтавської області та накладено арешт на майно відповідача [PERSON] у зв'язку з невиконанням майнових зобов'язань перед банком. 12 вересня 2014 року о 14 год. 28 хв. інспектором ДПС Золотоніського взводу ДПС УМВС України в Черкаській області акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу. 15.09.2014 року позивачу [PERSON] було повернуто автомобіль та передано на зберігання. Відповідно до ч.1 ст. 55 ЗУ "Про виконавче провадження" арешт майна полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а у разі потреби - в обмеженні права користування майном або його вилученні у боржника та передачі на зберігання іншим особам. Види, обсяги і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Відповідно до ч.1 ст.57 ЗУ "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно ч.ч.1, 2 ст.60 ЗУ "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Відповідно до п.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність) , якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до п. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Судом встановлено, що позивач [PERSON] в 2007 році заволодів транспортним засобом "ЗАЗ 110307" 2004 року випуску, шасі (рама, кузов) № [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER] на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 20.03.2008 року. За вказаний автомобіль згідно договору купівлі-продажу, укладеного в простій письмовій формі, відповідач [PERSON] отримав від позивача [PERSON] кошти в сумі 15 000 гривень, про отримання яких в матеріалах справи є відповідна розписка. Суд визнає заволодіння позивачем [PERSON] транспортним засобом добросовісним, а тому вважає, що його позов про скасування арешту слід задовольнити повністю. На підставі наведеного,

Outcome: approved