Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

У квітні 2021 року, АТ «Альфа-Банк» (надалі - позивач) звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач) про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 18 жовтня 2018 АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали Угоду про надання кредиту № 501077204 (надалі - Договір). Відповідно до умови вищевказаного Договору, позивач зобов`язався надати відповідачу [PERSON] кредит у сумі 100000,00 грн., а відповідач в свою чергу зобов`язався в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав, проте відповідач в порушення умов Договору свої зобов`язання належним чином не виконував, в результаті чого станом на 23 березня 2021 року має прострочену заборгованість на загальну суму 106734,35 грн.. Зазначену суму заборгованості позивач просить стягнути з відповідача у повному обсязі, а також судовий збір. Відповідно до ч. 2 ст. 19 та п. 4 ч. 2 ст. 187 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження, яке включає в себе загальне та спрощене провадження. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11 травня 2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Між тим, разом із позовною заявою подав до суду клопотання в якому просив суд розглядати справу без присутності представника позивача на підставі наявних доказів та матеріалів. Зазначив, що позовні вимоги підтримує, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, в судове засідання не з`явився, своїм правом подати відзив на позовну заяву не скористався, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 18 жовтня 2018 року відповідач [PERSON] звернулася до АТ «Альфа-Банк» із Заявою про акцепт на укладення угоди про надання кредиту № 501077204 обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Також, 18 жовтня 2018 року позичальником [PERSON] підписано Оферту на укладання угоди про надання кредиту № 501077204, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, згідно якої Позичальник запропонував ПАТ «Альфа-Банк» укласти Угоду про надання кредиту, на наступних умовах: тип кредиту - «Кредит готівкою», сума кредиту 100000,00 грн., процентна ставка - фіксована, 13,99% річних; строк кредиту - 48 місяців (дата повернення - 18 жовтня 2022 року). Надалі, за текстом вказаної Оферти зазначено, що [PERSON] , як позичальник, пропонує Банку надавати послуги з розрахунково-касового обслуговування у порядку та умовах, що передбачені цим пунктом та Договором, за надання яких запропоновано встановити комісійну винагороду, а саме: за надання кредиту 0,00% від суми кредиту, зазначеної в Оферті на укладення Угоди без ПДВ, за обслуговування кредиту 2,10 % від суми кредиту, зазначеній в Оферті без ПДВ. Оферта, підписана [PERSON] . Також, 18 жовтня 2018 року сторонами підписано Додаток № 1 до Угоди про надання кредиту № 501077204, що містить «Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг». Нижче зазначено, що підпис позичальника свідчить про отримання ним всієї інформації про умови кредитування. Зазначеним графіком встановлено суму щомісячного платежу за кредитом, що включає суму кредиту, відсотків та комісію за розрахунково-касове обслуговування щомісячно. Так, Публічна пропозиція АТ «Альфа-Банк» на укладання Договору про банківське обслуговування фізичних осіб, розміщена на офіційному сайті АТ «Альфа-Банк» - https://alfabank.ua/ (надалі - Публічна пропозиція). Відповідно до п. 2.3. Публічної пропозиції договір вважається укладеним після отримання банком від клієнта письмової анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції банку. Згідно з п. 4.2.7. Розділу 4 Публічної пропозиції клієнт зобов`язався вчасно розміщувати на поточному рахунку/рахунку ЕПЗ кошти, достатні для здійснення всіх необхідних платежів по поточному рахунку/рахунку ЕПЗ, в тому числі і пов`язаних з виконанням умов даного договору. Відповідно до п. п. 4.2.9.1. - 4.2.9.3 Розділу 4, клієнт зобов`язується сплачувати нараховані проценти за Несанкціонованою кредитною заборгованістю, що виникла в поточному календарному місяці в останній робочий день поточного календарного місяця. Підписанням цього Договору, Держатель доручає Банку здійснювати договірне списання суми нарахованих процентів за Несанкціонованою кредитною заборгованістю з Рахунку в будь-який робочий день Банку, що слідує за днем призначеним для сплати процентів за Несанкціонованою кредитною заборгованістю визначеним цим пунктом. Банк є отримувачем коштів по вказаному договірному списанню. Сплачувати заборгованість за сумою основного боргу Несанкціонованої кредитної заборгованості, що обліковується Банком на останній робочий день поточного календарного місяця, не пізніше строку, зазначеного у відповідному Додатку до цього Договору, що визначає умови користування Продуктами Банку. Сума заборгованості за Несанкціонованою кредитною заборгованістю, що не повернена у зазначений строк, вважається Банком простроченою заборгованістю. У разі прострочення строку погашення заборгованості за Несанкціонованою кредитною заборгованістю, зазначеним в п.4.2.9.2. Договору, Банк зупиняє нарахування відсотків за Несанкціонованою кредитною заборгованістю на таку прострочену суму та починає нараховувати пеню на суму простроченої Несанкціонованої 16 кредитної заборгованості у розмірі, що зазначений в Тарифах до Договору, яку Держатель зобов`язаний сплатити Банку. В день сплати Держателем простроченої заборгованості за Несанкціонованою кредитною заборгованістю в повному обсязі, Банк припиняє нарахування пені. Так, судом встановлено, що позивач умови кредитного договору виконав в повному обсязі, проте відповідач в порушення умов договору взяті на себе зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав в частині повернення кредиту та сплати встановлених договором платежів. Останній платіж за кредитом внесено відповідачем у березні 2021 року, після цього жодних платежів ним не здійснено. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 23 березня 2021 року загальна заборгованість відповідача становить 106734,35 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 70484,04 коп.; заборгованості по відсоткам - 9976,39 грн., заборгованості по комісії - 26273,92 грн.. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 610 ЦК України - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст.611 ЦК України. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України). Формуляром та стандартною формою, у яких викладені умови договору є Правила надання банківських послуг за картковими продуктами, згідно яких і обслуговувався відповідач. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, судом достовірно встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач істотно порушив умови кредитного договору, а саме своєчасно не сплачував щомісячні платежі за ним, а тому позовні вимоги про стягнення основної суми боргу у розмірі 70484,04 грн. та відсотків за користування кредитом у розмірі 9976,39 грн., які прямо передбачені у підписаному відповідачем паспорті споживчого кредиту, є обґрунтованими. Що стосується вимог про стягнення комісії, слід зазначити наступне. Статтею 11 Закону України «Про захист прав споживачів» зазначено, що цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування". Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Відповідно до статті 18 «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливим є положення договору про споживчий кредит, який містить умови плати за розрахунково-касове обслуговування, і це є підставою для визнання такого положення недійсним. Відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. Крім того, відповідно до статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Так відповідач, встановив в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту - розрахунково-касове обслуговування кредитної заборгованості, що є незаконним та не відповідає вимогам справедливості та суперечить частині 1 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 27 грудня 2018 року у справі № 695/3474/17. Отже, оскільки в угоді про надання кредиту № 501077204 від 18 жовтня 2018 року банк встановив комісію за дії, які банк здійснює на власну користь (обслуговування кредитної заборгованості позичальника), що суперечить приписам статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суд дійшов висновку, що вказаний підпункт угоди є нікчемним. Одночасно, відповідно до частини другої статті 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Отже, в чинному законодавстві відсутній такий спосіб захисту порушеного права як визнання нікчемним правочину або його частини. В даному випадку суд констатує, що спірний підпункт угоди є нікчемним в силу закону та, відповідно, застосовує правові наслідки такої нікчемності. У зв`язку з тим, що умови у кредитному договорі про встановлення комісії за обслуговування кредиту є нікчемними (недійсним в силу закону), що встановлено судом, тому суд застосовує наслідки недійсності цієї частини правочину, у зв`язку із чим відмовляє у стягненні з відповідача комісії у розмірі 26273,92 грн.. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторона відповідача не скористалася своїм правом на подання відзиву та не надала доказів помилковості чи неправильності наданого позивачем розрахунку, а також доказів про погашення заборгованості та її відсутності. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом договором від 18 жовтня 2018 року у загальному розмірі 80460,43 грн.. Крім того, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір», а саме те, що позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а не 1,5 відсотка від ціни позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача судовий збір у розмірі 2270 грн. 00 коп..

Outcome: partial