overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

05.11.2014 року до суду з позовною заявою звернувся [PERSON] (далі Позивач) з позовом до [PERSON] (далі Відповідач) про розірвання шлюбу, який зареєстровано 19.07.2008 року. Свої вимоги мотивує тим, що від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Однак протягом останніх декілька місяців сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Кожний з подружжя має протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Позивач ззаначив, що Відповідачка постійно нехтує сімейнити ціностями, з ініціативи останньої між подружжям постійно виникали сварки, які кожний раз спричиняли Позивачу дошевні страждання. Відповідачка не розуміє та не хоче зрозуміти проблем, які виникають у їхній родині, не здатна підтримати нормальну моральну атмосферу в родині. Фактично шлюб перестав існувати з кінця літа 2014 року. Подальше збереження шлюбу є недоцільним і неможливим, родина розпалась остаточно. Відповідно до ухвали Петриківського районного суду 09.12.2014 року провадження у справі зупинено та надано час на примирення. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив розірвати шлюб, примирення між ними не відбулося. Відповідач також надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала повністю. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Згідно з копією свідоцтва про шлюб, актовий запис № 50 від 19 липня 2008 року, складений відділом реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області. Позивач зареєстрував шлюб із [PERSON] Матеріалами справи встановлено, що шлюб фактично перестав існувати з кінця літа 2014 року. Головною причиною розпаду сім'ї є причини психологічного характеру, непорозуміння та сварки з приводу побутових питань. Малолітній син після розірвання шлюбу залишиться проживати з Відповідачкою. Спору про розподіл майна між сторонами немає. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що розірвання шлюбу є дійсною волею подружжя, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, на день розгляду справи примирення між ними не відбулося, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ч. 8 ст. 235 СК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідачка виявила бажання залишити шлюбне прізвище "[PERSON]". Судовий збір сплачено у повному обсязі, клопотань про розподіл судових витрат не надходило.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

05.11.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить розірвати шлюб зареєстрований між ними 19 липня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області по актовому запису №78. Позивач в судовому засіданні наполягав на своїх позовних вимогах з підстав зазначених ним в позові , просив шлюб розірвати та у зв*язку з неявкою відповідача розглянути справу за її відсутністю. Відповідач в судове засідання не з"явився, у зв"язку з чим ухвалою суду було прийняте рішення справу розглядати за відсутністю відповідача у порядку її заочного розгляду. Судом при дослідженні інших доказів встановлено, що подружжя зареєстрували між собою шлюб 19.07.2008 року від якого вони неповнолітніх дітей не мають ( а.с.4-9). Суд вважає, що оскільки між подружжям склались такі відносини, що примирення між ними не буде досягнуто, вони тривалий час разом не мешкають, майнового спору між ними немає, що має суттєве значення, то збереження шлюбу протиріче інтересам позивача. Таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

05.11.2015 року [PERSON]. звернувся до суду з зазначеним позовом до [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 05.09.2009 року у Первомайсьому міськвідділі РАЦСу Миколаївської області було зареєстровано їх шлюб, актовий запис № 298 . Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки з відповідачем були припинені в 2014 року , в зв'язку несумісністю характерів та відсутністю взаємопорозуміння. Посилаючись на викладені обставини, просила задовольнити позов. В судове засідання позивачка не з"явилась, надала заяву, в якій просить слухати справу у її відсутність, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився, до суду надав заяву в якій просить слухати справу у його відсутність, позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05.09.2009 року, актовий запис № 298, що підтверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 05.09.2009 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколавїської області. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не протирічить закону, не порушує прав та інтересів третіх осіб, тому відповідно до положень ч. 4 ст. 174 ЦПК України, може бути прийнято судом. За таких обставин суд дійшов висновку, що зберегти сім'ю неможливо, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Після розірвання шлюбу, прізвище позивачці залишити - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

05.11.2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON], зазначивши, що 24 вересня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем про що був здійснений актовий запис №568. Від шлюбу народилась дитина син [PERSON], [INFO]. З грудня 2014 року позивачка з відповідачем однією сімєю не проживають. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, що ставить її в скрутне матеріальне становище. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач до судового засідання не зявився, надав до суду заяву, у якій справу просив розглянути за його відсутності, позов визнав повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 24 вересня 2011 року по подружжя перебувають у шлюбі . Від шлюбних відносин народився син - [PERSON], [INFO] - батьками якого, згідно свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] ( а.с.6). Відповідно до довідки про склад сімї дитина мешкає разом з матірю. (а.с. 3) Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини( аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або) у твердій грошовій сумі. При цьому діючим законодавством не передбачено конкретних часток від доходу відповідно до кількості дітей. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, платника аліментів ; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки. сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено , що в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоров"я та матеріального положення дитини, платника аліментів, визнання позову відповідачем, вважає за можливе стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої дитни [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи, що при зверненні до суду позивачка була звільнена від сплати судового збір, він , у відповідності до вимог ст.. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача у сумі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

05.11.2015 р. позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідачі є абонентами КП «ХТМ», проте своїх зобов*язань по сплаті опалення та гарячої води належним чином не виконують, у зв*язку з чим в них утворилась заборгованість за період з 01.07.2011 р. по 30.04.2015 р. у розмірі 17689 грн. 30коп., яку позивач просить стягнути на його користь. В судове засідання представник позивача надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з"явилися, про причину неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, заяви про розгляд справи за їх відсутністю суду не надавали. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідачі зареєстровані та мешкають за адресою: м. Харків, пр. Перемоги, б. 66, кв. 57, отримують теплову енергію у вигляді опалення і підігріву холодної води на потреби гарячого водопостачання та згідно розрахунку мають заборгованість за період з 01.07.2011 р. по 30.04.2015 р. у розмірі 17689 грн. 30коп. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги (електрична енергія, газ та ін.). У відповідності зі ст. 525 ЦК України однобічна відмова від виконання прийнятих зобов'язань не допускається. Згідно ст. 64 ЖК України повнолітні члени сім*ї наймача житлового приміщення несуть солідарну відповідальність з наймачем по зобов"язанням, що випливають з договору найма. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 р. №630 - плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання. Таким чином, оскільки відповідачі не виконують покладені на них обов'язки щодо своєчасного розрахунку за спожите опалення та гарячу воду, тому сума заборгованості у розмірі 17689 грн. 30коп. за період з 01.07.2011 р. по 30.04.2015 р. перед КП «Харківські теплові мережі» підлягає стягненню у судовому порядку. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягає також стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 1218,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

05.11.2018 року позивач звернувся до суду з даним позовом та просив розірвати шлюб з [PERSON] Зазначає, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 21.02.1993 року. Від даного шлюбу спільних неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Сторони мають різні погляди на права та обов'язки подружжя. Конфлікти та суперечки стали нестерпними, що вони втратили один до одного почуття любові та поваги і вирішили проживати окремо. Вважає, що за таких обставин шлюб припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. В судове засідання позивач не з'явився. В матеріалах справи міститься заява позивача в якій він просить справу розглядати без його присутності. Наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з'явилась також. Надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнала повністю, бажала зберегти прізвище "[PERSON]". Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачем та вважає можливим згідно ч.3 ст.200 ЦПК України ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, судом встановлено наступне. Сторони 21.02.1993 року зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Ярунської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 8, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 6). Спільних неповнолітніх дітей не мають. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім'ї. Позивач в своїй заяві наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Тому суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України (Далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідач, відповідно до положень ст. 113 СК України, має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу, тому суд вважає обґрунтованим її бажання зберегти прізвище «[PERSON]». Відтак встановлені підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

05.11.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Є Гроші" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, повязану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

05.11.2019 р [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23 листопада 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 319. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу, про що подав письмову заяву. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з вимогами ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом роз`яснено наслідки визнання позову відповідачем. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб. Тому суд знаходить за необхідне прийняти визнання позову відповідачем та позов задовольнити. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Тому позивачці слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 384 грн 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

05.12.2013 року голова правління кредитної спілки "Християнська злагода" Здрілко Є.С. звернувся до суду із цим позовом посилаючись на те, що 14.07.2007 року [PERSON] за кредитним договором отримав у банку 10000 гривень зі сплатою 48%, строком до 14.08.2009 року. У відповідності з договором [PERSON] зобов'язався повертати кредитні кошти та відсотки, проте належним чином кошти у встановлені договором строки не сплачував, у зв'язку з чим утворилася заборгованість у сумі 32808.46 гривень, тому виникла необхідність стягнути з відповідача борг через суд. Сторони в судове засідання не з'явилися, представник КС «Християнська злагода» Верцімага О.М. просив справу розглядати в його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з'явився, але це не перешкоджає вирішенню спору в порядку ч.1 ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти цього не заперечує, а відповідач був належно повідомлений про дату, час і місце слухання справи. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню, мотивуючи це наступним: Згідно договору № 270/07 від 14.08.2007 (а.с.53-57) [PERSON] отримав у КС «Християнська злагода» кредит у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень під 48% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, строком на 24 місяці. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно п.7.1 Договір набуває чинності з дня його укладання та діє до повного виконання Позичальником зобов'язань за цим договором. У відповідності з розрахунком заборгованості за договором № 270/07 від 14.08.2007 року (а.с.63) борг [PERSON] перед позивачем складається із - 9635.27 гривень - тіло кредиту, 23173.19 гривні - борг по відсоткам, всього 32808.46 гривень. За таких обставин із відповідача в користь позивача слід стягнути всю суму боргу та судовий збір. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

05.12.2014 р. позивач звернувся до суду з даним позовом. Посилався на те, що [INFO]. померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 4,2894 га, розташованої на території Новоандріївської сльскої ради, призначеної для ведення товарно сільскогосподарського будівництва, яка належала їй згідно державного акту про право власності серія 1-ДН № 050876 від 19.03.2002 року., земельну ділянку площею 4,2895 га розташованої на території Новоандріївської сльскої ради, призначеної для ведення товарно сільскогосподарського будівництва, яка належала їй згідно державного акту про право власності серія ДН № 052015 від 09.02.2004 року. 22.01.2004 року вона залишила заповіт, згідно якого землю яка належала їй на праві власності заповідала йому. Оформити право на спадщину та право власності не може, у зв»язку з відсутністю правовстанавлюючих документів на спадкове майно на ім»я спадкодавців. Тому просив суд визнати право власності на спадщину на земельну ділянку площею 4,2895 га та 4, 2894 га. Позивач у судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на позові наполягає. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, які не заборонені законом, у тому числі з правовідносин. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо витікає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно ст.81 ч.1п.г ЗК України громодяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Судом встановлено, що [INFO]. померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 4,2894 га, розташованої на території Новоандріївської сльскої ради, призначеної для ведення товарно сільскогосподарського будівництва, яка належала їй згідно державного акту про право власності серія 1-ДН № 050876 від 19.03.2002 року., земельну ділянку площею 4,2895 га розташованої на території Новоандріївської сльскої ради, призначеної для ведення товарно сільскогосподарського будівництва, яка належала їй згідно державного акту про право власності серія ДН № 052015 від 09.02.2004 року. 22.01.2004 року вона залишила заповіт, згідно якого землю яка належала їй на праві власності заповідала йому. Оформити право на спадщину та право власності не може, у зв»язку з відсутністю правовстанавлюючих документів на спадкове майно на ім»я спадкодавців. Тому суд вважає необхідним визнати за позивачкою право власності на земельну ділянку площею 0,1700 га. Згідно свідотцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] року./а.с.4/ Суд, дослідивши усі докази у їх сукупності, вважає що вимоги позивача підлягають задоволенню оскільки ґрунтуються на законі та підтверджуються матеріалами справи. На підставі ст.ст. 328,1258,1261,1269,1270 ЦК Україны, ст.81 ЗК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

05.12.2016 заявники звернулись до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин між ними та [PERSON], який помер 24.08.2015 та являється їх батьком. Під час оформлення спадщини, було виявлено, що у свідоцтві про народження заявників ПІБ їх батька записано як «Новиченко Юрій Миколайович», хоча правильно було б зазначити «Новіченко Юрій Миколайович». Вказані помилки створюють труднощі в оформленні спадщини, адже відсутні документи, які б підтверджували родинні відносини між заявниками та померлим [PERSON], що і змусило заявників звернутися до суду. Заявники надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги просять задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при розгляді справи покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, та докази, надані в їх обґрунтування, вважає, що зазначені в заяві вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Так судом встановлено, що заявник [PERSON] народився 30.08.1989 у м. Радомишль Житомирської області, у Свідоцтві про народження його батьками зазначені: батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с.6,9). Заявник [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] народилась 26.06.1997 у м. Радомишль Житомирської області, у Свідоцтві про народження від 16.07.1997 серії І-ТП № 057829 її батьками записані: батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с.5,10,12). [PERSON] помер 24.08.2015 у віці 47 років у м. Радомишль Житомирської області, що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 25.08.2015 серії І-ТП № 268450 (а.с.11). Встановлення факту родинних відносин з [PERSON] має для заявників юридичне значення, оскільки необхідне для оформлення спадщини після його смерті. Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику по справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", відповідно до п.1 ст.273 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують про наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] та [PERSON] про встановлення факту родинних відносин з [PERSON].

Outcome: approved