Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивачка, уточнивши свої позовні вимоги, звернулася до суду з позовом по тих підставах, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 17 липня 2010 року. Від даного шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO]. Їхнє спільне життя не склалося, у зв'язку з цим вони припинили шлюбні стосунки. З жовтня 2011 року по теперішній час вони разом не проживають. Вона втратила почуття любові і поваги до відповідача. Примирення між ними не можливе і вона проти цього категорично заперечує. Крім того, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини щомісячно в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень з подальшою індексацією відповідно до закону, так як відповідач у добровільному порядку матеріально дитині не допомагає. Дані обставини стали підставою для звернення з позовною заявою до суду. Позивачка в судове засідання не з"явилася, просила розглянути справу у її відсутність про що надала заяву. На задоволенні позову наполягає в повному обсязі, заперечує проти надання строку на примирення. Відповідач подав заяву про надання строку на примирення терміном шість місяців, але в судове засідання повторно не з"явився, повідомлявся належним чином, Таким чином, відповідно та в порядку ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів. В зв'язку з цим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Судом достовірно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 липня 2010 року, який був зареєстрований Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] за актовим записом № 523 (а.с.20). Також, встановлено, що від даного шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.7). З травня 2011 року сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, а з жовтня 2011 року відповідач знаходився в місцях позбавлення волі (а.с. 10-11). Відповідно пояснень позивачки на теперішній час відповідач звільнився з місць позбавлення волі. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки не бажає зберегти сім"ю і вважає це надалі неможливим, так як втратила до відповідача почуття поваги та любові (а.с. 42). Шлюб у сторін перший, майновий спір у них відсутній. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам іхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Крім того, судом встановлено що дитина мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, згідно довідки з Петрівської Другої сільської ради Тарутинського району Одеської області (а.с.14). Відповідач матеріально дитину не утримує, нею не піклується. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно положень ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, суд дійшов до висновку, що підстав для надання строку на примирення судом не знайдено, оскільки позивачка категорично заперечує проти цього, а відповідач не надав доказів необхідності надання строку на примирення та таким чином лише затягує процес розгляду справи та ухиляється від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Таким чином, враховуючи викладене, те, що відповідач не має постійного заробітку, добровільно не допомагає, суд дійшов висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на користь позивачки на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень з подальшою індексацією відповідно до закону до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок.. На підставі викладеного ст.ст. 110-115, 180, 181, 182, 191 СК України,

Outcome: approved