Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

08.06.2017 року [PERSON] (далі позивач) звернулась з позовною заявою в інтересах малолітньої [PERSON] до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] року померла її дочка [PERSON] Після її смерті дочки на її утриманні залишилася її малолітня дочка - [PERSON], [INFO]. Батько дитини - відповідач участі у вихованні дитини [PERSON] не бере, аліменти не сплачує. Дитина проживає разом з позивачем та її чоловіком [PERSON], які дбають про її фізичний і духовний розвиток. Відповідач зареєстрований у будинку позивача, проте фактично вже не проживає чотири роки, у 2013 році одружився і зі своєю сім'єю (дружиною та їх спільною дитиною) проживає за межами Сколівського району. Просить позбавити відповідача батьківських прав, оскільки він ухиляється від виконання своїх обов'язків, а саме не забезпечує необхідного харчування, медичного огляду, лікування не спілкується з дитиною взагалі, не створює умов для отримання нею освіти. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 29.06.2017 року відкрито провадження у справі, судове засідання призначено на 20.07.2017 року. З метою недопущення порушення прав відповідача, розгляд справи відкладався на 14.09.2017 року. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, суду пояснила, що відповідач вихованням дитини не займається, не піклується про неї. Відповідач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву за вх. №4152 від 12.09.2017 року, згідно якої позов визнав, не заперечує проти його задоволення та просив суд розглядати справу у його відсутності. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Сколівської районної державної адміністрації Львівської області - Микитин О.Ю. просила позов задоволити. Додатково зазначила, що батько тривалий час не займається вихованням, утриманням дитини, не цікавиться життям, фізичним та розумовим розвитком дитини. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.ч. 2,3 ст.150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані займатися вихованням дитини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини ( ч.ч.1,2 ст.155 СК України). Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що відповідач - [PERSON] є батьком малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.01.2004 року, виданим Труханівською сільською радою Сколівського району Львівської області. Матір'ю [PERSON] записана [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Труханівською сільською радою Сколівського району Львівської області, 23.03.2010 року, [PERSON] померла [INFO] року. Актом обстеження матеріально-побутових умов життя від 21.03.2017 року підтверджується дослідження умов проживання позивача за адресою: с. Труханів Сколівського району Львівської області. Так, за результатами обстеження було встановлено, що дитина [PERSON] проживає в [ADDRESS] з бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] Батько, [PERSON], зареєстрований в с. Труханів, але одружився і зі своєю сім'єю проживає за межами Сколівського району. Вихованням доньки батько не займається, матеріально не забезпечує. Згідно довідки Труханівської ЗОШ І-ІІІ ст.. Сколівської районної ради Львівської області [PERSON] дійсно навчається в 8 класі даної школи. Навчанням дитини переважно цікавиться бабуся, [PERSON], з якою постійно проживає [PERSON]. Батько, за час навчання дитини у 5-8 класах, на батьківські збори приходив два рази. За рік навчання [PERSON] у 8 класі життям дитини не цікавився ні разу. Відповідно до висновку Служби у справах дітей Сколівської районної державної адміністрації від 26.04.2017 року №03/16-304 та рішення «Про позбавлення батьківських прав» комісії з питань захисту прав дитини Сколівської районної державної адміністрації від 27.04.2017 року №3 відповідача доцільно позбавити батьківських прав. Згідно довідки Труханівської сільської ради Сколівського району Львівської області склад сім'ї [PERSON], [INFO], учениці 8 класу такий: [PERSON], бабуся, [INFO] та [PERSON], дідусь, [INFO]. Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Савіни проти України», пункт 49 рішення у справі «Хант проти України»). Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції, якщо воно здійснене «згідно із законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (пункт 50 рішення Європейського Суду у справі «Хант проти України»). Суд враховує, що процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК України (статті 164-167). Зокрема, відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (пункт 2 частини першої). Відповідно до роз'яснень, викладених в пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, відповідач нехтує своїми обов'язками щодо виховання дитини, не надає їй жодної матеріальної підтримки, не цікавиться життям дитини, не спілкується з нею. Проте, держава має позитивний обов'язок вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз'єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою та якщо це можливо, не допускаючи розлучення братів і сестер (пункт 52 згаданого вище рішення Європейського Суду у справі «Савіни проти України»). Судом встановлено, що відповідач жодного разу не звернувся до уповноважених органів держави з метою захисту прав своєї дитини, сприянні йому будь-яким чином реалізувати свої батьківські обов'язки, тобто не вчинив жодних активних дій, які б свідчили про наявність у нього бажання скористатись допомогою держави. Враховуючи те, що позовні вимоги належним чином обґрунтовані, посилання позивача перевірені судом та знайшли своє підтвердження, зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог, суд дійшов висновку, про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved