Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

03.06.2014 року позивач звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 14.04.2008 року в розмірі - 11231,14 грн. та понесені судові витрати. В судовому засіданні 17.09.2014 року представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 17.09.2014 року позовні вимоги не визнав. Посилався на правову позицію, яка висловлена ВСУ в постанові від 19.03.2014 року (справа 6-14-цс14) в якій зазначено, що відповідно до правил користування платіжною карткою, яка є складовою частиною кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. Тому за договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки, а не закінчення строку дії договору. Відтак вважає, що перша заборгованість виникла у 2008 році, а тому позивачем пропущено строки позовної давності із зверненням до суду і за таких обставин просить відмовити у задоволенні позову. В наступні судові засідання відповідач не з»являвся, подавав заяви про перенесення розгляду справи , в зв»язку з його хворобою, проте документально такі заяви нічим не підтверджував. Враховуючи, заяву позивача про продовження розгляду справи у їх відсутності та заперечення відповідача, які надавались в суді , суд ухвалив: справу слухати у відсутності сторін, на підставі наявних у ній письмових доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про законність позовних вимог та наявність підстав для задоволення даного позову. Так з'ясовано, що 14.04.2008 року між ПАТ КБ "Приват Банк" та [PERSON] укладено кредитний договір б/н відповідно якого позичальнику надано кредит в розмірі 5200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою». Відповідно до п. 5.5.1 «Правил користування платіжною карткою», за несвоєчасне виконання боргових обов'язків, (користування простроченим кредитом і Овердрафтом), боржник сплачує відсотки за підвищеною відсотковою ставкою або додаткову комісію, розміри яких встановлені «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за Кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідач перед позивачем належним чином не виконав зобов'язання передбачені договором від 14.04.2008 року, внаслідок чого станом на 30.04.2014 року утворилась заборгованість у розмірі - 11231,72 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 4313,71 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 3570,46 грн., заборгованість по комісії за користуванням кредитом - 2335,96 грн., а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 511,01 грн. - штраф (процентна складова), розрахунок якої додається, та що і підтверджує також виписка по його рахунку (а.с. 5-8, 60-100). Вказане відповідачем не спростовано, а його твердження про сплату ним відповідно заборгованості не доведено. У відповідності до ч.1 ст.546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Окрім того, суд не бере до уваги посилання відповідача, щодо пропуску позивачем строку позовної давності , оскільки згідно вищезазначеної виписки по рахунку відповідача вбачається, що відповідачем останній раз саме 10.06.2011 року було знято з рахунку 300 гривень в терміналі самообслуговування 100881 за адресою вул. К.Маркса, 35/54 м. Кіровоград. Тобто, зазначене дає підстави вважати, що відповідач користувався платіжною карткою, а тому позивач звернувся до суду завчасно до закінчення строку позовної давності , тобто до 10.06.2014 року - а саме 03.06.2014 року . Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 243,60 грн. - судового збору.

Outcome: approved