Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-21 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро Аква» (далі ТОВ «Євро Аква») звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості на суму 20669,95 грн. та судового збору. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 18.11.2016 року між ТОВ «Євро Аква» та відповідачем укладено договір поставки №13339. Згідно умов даного договору позивач постачає, а ФОП [PERSON] приймає та оплачує товари згідно накладними, що є невід`ємними частинами договору. На виконання умов Договору поставки, ТОВ «Євро Аква» було поставлено, а ФОП [PERSON] прийнято товар загальною вартістю 13094, 90 грн., що підтверджується видатковими накладними. Таким чином, заборгованість за отриманий товар складає 13094,90 грн. Згідно умов п.3.3 Договору поставки, Покупець зобов`язаний оплачувати кожну партію товару протягом 14 календарних днів з моменту отримання партії товару. Взяті на себе зобов`язання відповідач не виконала та по даний час кошти не оплатила. Посилаючись на наведене, позивач просить стягнути із відповідача заборгованість за поставлений товар на суму 13094,90грн, а також за неналежне виконання зобов`язання штраф у розмірі 20% від суми боргу -2618,98грн., пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ -3386,14 грн. та 1569,93 грн. інфляційних втрат, на загальну суму 20669,95 грн. Ухвалою суд від 17 серпня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 17 жовтня 2018 року задоволено клопотання представники відповідача -адвоката Левицького Д.Р. та витребувано у позивача оригінали наступних видаткових накладних: №ВШП 003663 від 27.01.2017 року; №ВШП 008561 від 25.02.2017 року; №ВШП 009620 від 03.03.2017 року; №ВШП 013759 від 24.03.2017 року; а також будь-які інші письмові документи, які б підтвердили господарські операції між сторонами спору, на підставі договору за №13339 від 18.11.2016 року. Ухвалою суду від 17 січня 2019 року, постановлену без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання представник позивача не з`явився. Попередньо подав заяву про слухання справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Представник позивача був присутній в попередніх судових засіданнях позову підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, хоча про час та місце була повідомлена у встановлено законом порядку. Представник позивача - адвокат Левицький Д.Р. був присутній в попередньому судовому засіданні проти позову заперечив та просив відмовити у його задоволенні. Судом встановлено, що 18 листопада 2016 року між ТОВ «Євро Аква» та ФОП [PERSON] укладено договір поставки за №13339. Згідно умов п.1.1 Договору поставки, Постачальник передає, а Покупець купує та оплачує на умовах та у порядку визначених цим договором, товар в асортименті, кількості та за цінами, вказаними в додатках (специфікаціях) або накладних, що засвідчують прийом-передачу товару від Постачальника до Покупця та є невід`ємними частинами цього Договору. Положенням п.1.3 Договору поставки встановлено, що право власності на товар переходить від Постачальника до Покупця з моменту підписання уповноваженими представниками Сторін накладної, яка засвідчує момент передачі товару. У п. 3.1. договору сторони погодили, що ціна на товар встановлюється на підставі прайс-листів Постачальника, що є додатками до Договору. Оплата здійснюється в національній валюті. Фактом погодження покупцем ціни та вартості товару вважається підписана Сторонами накладна. Відповідно до умов п.3.3 даного Договору покупець зобов`язаний оплачувати кожну партію переданого Постачальнику товару, протягом (але не пізніше) 30 (тридцяти) календарних днів з моменту передачі такої партії товару. В разі порушення Покупцем строку оплати товару вказаного в цьому пункті, Постачальник вправі зупинити послідуючі поставки, аж до моменту повного погашення Покупцем заборгованості за поставлений раніше товар. У п. 5.3 договору сторони погодили, що у разі несвоєчасної оплати постановленої партії товару, покупець зобов`язаний сплатити на користь постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості партії товару за кожень день прострочення платежу, та окрім того 20 % річних. Згідно умов п. 5.5. договору, в разі порушення умов п. 3.5. договору, на покупця накладається штраф у розмірі 20% від суми заборгованості. У позові позивач посилається на те, що відповідач не оплатила коштів за поставлений товар згідно видаткових накладних за №ВШП - 003663 від 27.01.2017 року, №ВШП - 008561 від 25.02.2017 року, ВШП - 009620 від 03.03.2017 року, №ВШП - 013759 від 24.03.2017 року. На виконання умов Договору поставки позивачем долучено копії видаткових накладних за №ВШП - 003663 від 27.01.2017 року, №ВШП - 008561 від 25.02.2017 року, ВШП - 009620 від 03.03.2017 року, №ВШП - 013759 від 24.03.2017 року. В судовому засіданні представник відповідача заперечив факт передачі товару згідно вказаних накладних, їх не оплату та справжність підпису [PERSON] на копіях видаткових накладних, які долучено до матеріалів справи, у зв`язку з чим заявив клопотання про надання оригіналів накладних. Ухвалою суду від 17 жовтня 2018 року витребувано у позивача оригінали видаткових накладних за №ВШП - 003663 від 27.01.2017 року, №ВШП - 008561 від 25.02.2017 року, ВШП - 009620 від 03.03.2017 року, №ВШП - 013759 від 24.03.2017 року. На виконання ухвали суду представник позивача надіслав лист та вказав, що оригінали видаткових накладних втрачено. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з вимогами ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до вимог ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У відповідності до статей 627, 628 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, зміст договору складається з умов, які визначаються на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як вбачається зі змісту укладеного сторонами договору, він по своїй правовій природі є договором поставки. Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. В свою чергу, згідно статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 629 Цивільного кодексу України). Положеннями ст.ст. 662, 663 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Відповідно до вимог ст.9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи. Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів N 88 від 24.05.95р. встановлено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі - первинні документи). Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо. Керівник підприємства, установи забезпечує фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій, що були проведені, у первинних документах та виконання всіма підрозділами, службами і працівниками правомірних вимог головного бухгалтера щодо порядку оформлення та подання для обліку відомостей і документів. Керівником підприємства, установи затверджується перелік осіб, які мають право давати дозвіл (підписувати первинні документи) на здійснення господарської операції, пов`язаної з відпуском (витрачанням) грошових коштів і документів, товарно-матеріальних цінностей, нематеріальних активів та іншого майна. Згідно п. 2.5 Положення, документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. В судовому засідання представник відповідача заперечив справжність підписів ФОП [PERSON] . на вищевказаних копіях видаткових накладних та факт отримання товару згідно таких накладних. На виконання вимог ухвали суду про витребування оригіналів вищевказаних видаткових накладних, представник позивача вказав, що надати оригінали накладних не має можливості у зв`язку із їх втратою. Разом з тим, будь-яких доказів щодо їх втрати, вилучення суду не надано. Відсутність оригіналів видаткових накладних за №ВШП - 003663 від 27.01.2017 року, №ВШП - 008561 від 25.02.2017 року, ВШП - 009620 від 03.03.2017 року, №ВШП - 013759 від 24.03.2017 року, унеможливило в подальшому призначення судової почеркознавчої експертизи на підтвердження доводів відповідача. Відтак, суд не приймає до уваги копії видаткових накладних за №ВШП - 003663 від 27 січня 2018 року, №ВШП - 0085621 від 25 лютого 2017 року, №ВШП - 009620 від 03 березня 2017 року, №ВШП - 013759 від 24 березня 2017 року, як належні, достатні та допустимі докази на підтвердження доводів позивача про факт поставки вказаного товару відповідачу та його не оплати. Будь-які інші докази позивачем суду не надані. Згідно з вимогами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. В силу вимог ч.ч. 2.6 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Таким чином, суд вважає, що позивачем не доведено факту поставки вказаного товару, його отримання ФОП [PERSON] та відповідно факт не оплати вартості товару, оскільки копії накладних заперечуються відповідачем, а тому не є належними доказами. Більше того, позивачем не надано суду будь- яких актів звірки взаєморозрахунків, які погодженні сторонами у п. 3.6 договору. Окремо слід зазначити, що згідно п.3.3 даного Договору покупець зобов`язаний оплачувати кожну партію переданого Постачальнику товару, протягом (але не пізніше) 30 (тридцяти) календарних днів з моменту передачі такої партії товару. В разі порушення Покупцем строку оплати товару вказаного в цьому пункті, Постачальник вправі зупинити послідуючі поставки, аж до моменту повного погашення Покупцем заборгованості за поставлений раніше товар. Однак, як вбачається із копій накладних, товар був поставлений 27 січня 2017 року, та як стверджує позивач не оплачений відповідачем, однак у подальшому позивач продовжував поставку товару і 25 лютого 2017 року, 03 березня 2017 року та 24 березня 2017 року, що у сукупності із вимогами п. 3.3. договору, який дає право постачальникові зупинити поставки, викликає сумнів у належності та достовірності копій товарних накладних та обґрунтованості позовних вимог. Згідно з вимогами ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що у позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Аква» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором слід відмовити, оскільки позивачем не надано суду жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження доводів викладених у позові. Враховуючи те, що у позові відмовлено, відповідно до вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на позивача.

Outcome: dismissed