Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

05.04.2018 року, позивач - [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до територіальної громади в особі Запорізької міської ради про встановлення факту сумісного проживання та визнання права власності у порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] померла її мати - [PERSON] [INFO] помер її вітчим [PERSON] При житті покійним [PERSON] та [PERSON] належала на праві власності квартира за адресою: [ADDRESS] в рівних частинах по ? кожному. Після смерті [PERSON] позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 17.03.2017 року приватним нотаріусом було відкрито спадкову справу та надано витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі. Як до смерті матері так і після її смерті позивач проживала у вищезазначеній квартирі постійно, наглядаючи за матір'ю, а потім за вітчимом. 10.01.2018 року приватним нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а саме: у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку квартири, що на праві спільної часткової власності належала [PERSON], розташованої за адресою: [ADDRESS], у зв'язку з тим, що спадкоємцем не було подано відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, а саме: рішення суду про встановлення факту проживання спадкоємця однією сім'єю зі спадкодавцем, яке набрало законної сили. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд: встановити факт постійного її постійного проживання однією сім'єю з покійним [PERSON] по день його смерті за адресою: [ADDRESS]; визнати за нею право власності у порядку спадкування на ? квартири, що розташована в [ADDRESS]. У судове засідання представник позивача з'явилася, доводи наведені в обґрунтування позовних вимог підтримала, просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. У судове засідання представник відповідача з'явилася, проти задоволення позовних вимог заперечувала з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02.05.2018 року провадження у цій справі відкрито, справу призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні. Одночасно вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження (а.с. 29). 15.05.2018 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить суд: відмовити [PERSON] у задоволенні позову, виходячи з того, що позивачем не надано докази, що підтверджують, що позивач та спадкодавець були пов'язані спільним побутом та мали взаємні права та обов'язки (а.с. 55-56). 31.05.2018 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, зі змісту якої вбачається, що факт сумісного проживання можуть підтвердити свідки (а.с. 84). 04.06.2018 року до суду від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, з яких вбачається, що позивачем не зазначено, до якої черги спадкоємців вона себе відносить та, крім того, зі змісту ані позову, ані відповіді на відзив на позовну заяву не зрозуміло, саме з якого часу позивач проживала зі спадкодавцем, адже згідно вимог ст.. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини (а.с.89-90). Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.06.2018 року підготовче провадження по даній справі закрито; справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 104). Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, вислухавши думку представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, взявши до уваги пояснення свідків, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] народилася [PERSON], батьками якої є: матір - [PERSON] (яка змінила прізвище на «Гладкова», у зв'язку з реєстрацію шлюбу з [PERSON].) та батько - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 86) та Витягами з Державного реєстру актів цивільного стану (а.с. 87-88). [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 6508, що додане до матеріалів справи (а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на ? частину квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], що належала померлій на праві спільної часткової власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло [NUMBER] від 11.11.2005 року (а.с. 8), витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 9), інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав (а.с. 19). 17.03.2017 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] про прийняття спадщини, а саме: частки квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], після смерті [INFO] [PERSON], що підтверджується копією спадкової справи № 18/2017 після померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 39-54). [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 4350, що додане до матеріалів справи (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на ? частину квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], що належала померлому на праві спільної часткової власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло [NUMBER] від 11.11.2005 року (а.с. 8), витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 9), інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав (а.с. 19). Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Нечипуренко Г.Ф. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку квартири, розташованої за адресою: Запорізька обл.., [ADDRESS], у зв'язку з тим, що спадкоємцем не було подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, а саме: рішення суду про встановлення факту проживання спадкоємцем однією сім'єю зі спадкодавцем, що набрало законної сили (а.с. 14). За життя [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані та фактично проживали за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою № 04-07/3/101 від 09.01.2018 року, виданою заступником директора департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради (а.с. 16). Допитані в судовому засіданні як свідки: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт сумісного проживання [PERSON] з [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Окремо, зазначили, що після смерті [INFO] [PERSON] [PERSON] продовжила проживати за вищезазначеною адресою та вести спільний побут, спільне господарство разом з [PERSON] по день його смерті. Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно дост.1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 ЦК України. За життя [PERSON] заповіт не складав. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 40/2017 до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 69-81) та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) щодо померлого 29.06.2017 року [PERSON] (а.с. 60), протягом встановленого законом шестимісячного строку жодна особа, крім позивача, про прийняття спадщини не заявила. Дружина померлого [PERSON], яка є матір'ю позивача, померла раніше - [INFO]. За змістом частин другої-четвертої статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Права члена сім'ї має одинока особа. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Пленум Верховного Суду України у пункті 21 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснив, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Враховуючи наведене, до спадкоємців четвертої черги можуть належати не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу і не перебували у зареєстрованому шлюбі з іншою особою, а і інші особи, які не перебували зі спадкодавцем у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Факт постійного проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Суд вважає достовірно встановленим даний факт. Враховуючи вищевикладене та аналізуючи здобуті по справі докази, суд приходить до висновку, що позивач, як особа, яка проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняла спадщину після його смерті та успадкувала ? частку квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом, і тому вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Позивачем зазначена вимога не заявлена, тому суд вважає за можливе не стягувати з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved