Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

[PERSON], інтереси якої представляє адвокат [PERSON], звернувся в суд із позовом до Підгородянської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області про визнання права власності на домоволодіння, в порядку спадкування за законом після смерті його бабусі [PERSON], яка померла [INFO] року. У позовній заяві зазначено, що [INFO] року померла бабуся позивача [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме на домоволодіння, що розташоване у [ADDRESS] Рогатинського району Івано-Франківської області. За життя бабуся заповіту не залишила. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом на майно померлої, оскільки його матір, дочка [PERSON] померла [INFO] року, не прийнявши спадщини. На даний час позивач бажає оформити свої спадкові права, однак через те, що за життя бабуся не оформила право власності на будинковолодіння, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. У судове засідання позивач, представник позивача не прибули, направили на адресу суду письмове клопотання про слухання справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують повністю, просять позов задовольнити. Представник відповідача - Підгородянської сільської ради позовні вимоги визнав повністю, направив на адресу суду заяву про визнання позову, письмове клопотання про слухання справи у його відсутності. Відповідно до вимог ст.43 ЦПК України, участь у судових засіданнях - це право, а не обов'язок сторін по справі. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим Підгородянською сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області. Факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] документально підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO] серія [NUMBER], де в графі мати зазначено: [PERSON]; свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO] посвідченого 22.07.1960 року нотаріусом Рогатинської державної нотаріальної контори Камінською, за реєстровим № 581, де в графі мати зазначено: [PERSON]. Згідно витягу з Державної реєстрації актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00019393562 наданого Рогатинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану вбачається, що після реєстрації шлюбу 13 лютого 1981 року, [PERSON] змінила своє прізвище на [PERSON]. Таким чином, позивач по справі, [PERSON] є онуком спадкодавця [PERSON] по материнській лінії. Згідно довідки виконавчого комітету Підгородянської сільської ради № 19 від 16.01.2018 р. останнім постійним місцем проживання [PERSON], яка померла [INFO] р. було [ADDRESS] Станом на 01.07.1990 р. домоволодіння відносилося до категорії колгоспних дворів, де вона була зареєстрована одна. На день смерті [PERSON] проживала одна. Заповіт від імені [PERSON] у Підгородянській сільській раді не реєструвався і не посвідчувався. Як вбачається з довідки №431, виданої 23 серпня 2018 року виконавчим комітетом Підгородянської сільської ради, [PERSON] є єдиним спадкоємцем [PERSON], яка померла [INFO] року та останнім місцем проживанн якої до дня смерті вуло [ADDRESS] [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS] через відсутність у спадкодавця правовстановлюючого документа на домоволодіння. Відповідно до довідки № 73 виданої 07.05.2018 р. Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації, реєстрація права власності домоволодіння [ADDRESS] не проводилася. Станом на 22.04.2018 р. дане домоволодіння має наступні технічні характеристики: "А" житловий будинок загальною площею 54,5 м2, житловою площею 35,6 м2, "Б" стайня-стодола загальною площею 36,0 м2, № 1 криниця загальною площею 4.0 м/п. Згідно висновку про вартість домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS] Івано-Франківської області, його ринкова вартість станом на 17.05.2018 р. становить 61600,00 грн. Стаття 1 протоколу до Конвенції "Про захист прав людини та основоположних свобод"1950 року (ратифікована Законом України від 17.07.1997 року) передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно дост.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України спеціальне визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні відповідні правовстановлюючі документи. Спадкуванням за ст.1216 ЦК України є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України). Згідно ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст.1221 ЦК України). Згідно ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ст. 1296 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. (ст. 1297 ЦК України). Дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved