Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

14.03.2016 року [PERSON] звернулася до Новозаводського районного суду м. Чернігова з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Технополіс - 1» про стягнення грошової суми в розмірі 38 071 грн. 51 коп., де : 7 746 грн. 70 коп. вартість придбаного телевізора; 22 257 грн. 30 коп. вимушені витрати, пов»язані з відновленням порушеного права на товар належної якості; 5 577 грн. 84 коп. сума неустойки; 241 грн. 40 коп. витрати на лікування [PERSON]; 2 248 грн. 67 коп. витрати на лікування [PERSON]; стягнення моральної шкоди в розмірі 30 000 грн.; стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 3 650 грн. Мотивуючи вимоги тим, що 24.06.2014 року позивач придбала у відповідача, а саме в Чернігівській філії ТОВ «Технополіс-1», телевізор Philips моделі 42PFL6188S/12 серійний номер ZH1E1311001054 на суму 7 999 грн. 90 коп. Вказує, що 22.10.2015 року вказаний телевізор зламався, тому позивач звернулася до відповідача з проханням усунути неполадки, проте її було направлено до Авторизованого сервісного центру ТОВ «Лагрос ЛТД». 24.10.2015 року позивач за власні кошти забезпечила доставку даного телевізора до сервісного центру ТОВ «Лагрос ЛТД». Зазначає, що усно звернулася до відповідача з вимогою про надання з обмінного фонду товару аналогічної марки на час гарантійного ремонту. Однак їй було відмовлено, відмову мотивовано тим, що оскільки позивач безпосередньо звернулася до сервісного центру, тому її вимоги має задовольнити саме сервісний центр. Вказує, що Сервісний центр теж їй відмовив в задоволенні її вимоги, обґрунтовуючи, що подібні вимоги мають задовольнятися відповідачем. 28.12.2015 року позивач направила письмову заяву відповідачу, директору ЧФ ТОВ «Технополіс-1», начальнику Авторизованого сервісного центру ТОВ «Лагрос ЛТД» та директору Київського офісу Philips з вимогою на час ремонту надати з обмінного фонду товар аналогічної марки, проте 23.02.2016 року позивач отримала відповідь від директора Київського офісу Philips про неможливість задоволення її вимоги, оскільки ТОВ «Філіпс Україна» не приймає участь та не здійснює імпорт та подальший продаж на території України телевізійної техніки ТМ Philips, а від інших адресатів взагалі не отримала відповіді. 13.01.2016 року сервісний центр повідомив позивача, що вказаний телевізор визнано неремонтнопридатним, про що 14.01.2016 року позивачу були видані документи. Вказує, що їй було відмовлено відповідачем на заміну товару на аналогічний, оскільки дана модель знята з виробництва. Зазначає, що звернулася до відповідача з претензією розірвати договір купівлі продажу та повернути сплачені за товар кошти в розмірі 7 999 грн. 90 коп.. відшкодувати різницю між ціною товару встановленою договором купівлі продажу і ціною відновлювального товару на час пред»явлення вимоги в розмірі 22 004 грн. 10 коп. 22.01.2016 року позивач отримала письмову відповідь на Претензію, в якій відмовлено в компенсації різниці між цінами, оскільки вищевказаний телевізор відсутній в торгівельній мережі відповідача. Посилаючись на те, що відповідачем порушені вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», просила стягнути на її користь неустойку, передбачену ст. 8 згаданого Закону, за 72 дні прострочення в розмірі 5 577 грн. 84 коп. Також просила стягнути 30 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, яка виразилася в нервовому потрясінні її та її чоловіка. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити, з підстав, викладених в позові. Також пояснили, що відповідач у добровільному порядку не бажає вирішувати спір, пропонує їм виплатити лише суму 7 746 грн., яка була безпосередньо сплачена за товар. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначивши, що спір з приводу виплати позивачу 7 746 грн. взагалі відсутній, що у зв»язку з відсутністю спірного товару, дійсна його вартість не визначалася, що спірний товар відповідачу не передавався, у зв»язку з чим відсутній його обов»язок по наданню товару з обмінного фонду, що відсутній об»єктивний зв»язок між їх діями і завданою шкодою, що правова допомога не обґрунтована. Представник третьої особи ТОВ «Лагрос ЛТД» в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні. Додатково пояснив, що аналогічний товар з обмінного фонду товарів позивачу не видавався, у зв»язку з його відсутністю. Свідок [PERSON] (подруга позивача) в судовому засіданні пояснила, що була присутня разом з позивачкою на підприємстві відповідача з метою повернення їй коштів за несправний телевізор. Сталася конфліктна ситуація, пов»язана з неповерненням всієї суми коштів, заявлених позивачкою, яка виразилася неприйнятною поведінкою бухгалтера (некоректно виражалася, кричала, заставляла підписати певні документи, проявляла ознаки агресії). Позивачка дуже розхвилювалася і приймала ліки. Свідок [PERSON] (чоловік позивачки) в в судовому засіданні пояснив, що після повернення від відповідача без бажаних результатів, позивачка була дуже схвильована і на наступний день їй довелося звертатися до лікаря. Переживаючи її стан і йому самому довелося звертатися до лікаря. Представник третьої особи Їнспекції з питань захисту прав споживачів у Чернігівській області в судове засідання не з»явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином (а.с. 90). Клопотання про відкладення слухання справи до суду не надходило. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність представника. Вислухавши позивача, її пресдтавника, представника відповідача, представника третьої особи, покази свідків, дослідивши письмові докази у справі, розглядаючи справу у межах заявлених вимог та на підставі наданих суду доказів, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково. Судом встановлені такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини. 24.06.2014 року [PERSON] придбала у відповідача, а саме в Чернігівській філії ТОВ «Технополіс-1», телевізор Philips моделі 42PFL6188S/12 серійний номер ZH1E1311001054. [PERSON] фіскального чеку, вартість телевізора зі знижкою склала 7 746 грн. 70 коп. (а.с. 10). 26.10.2015 та 21.11.2015 позивач зверталас до Авторизованого сервісного центру ТОВ «Лагрос ЛТД» з приводу гарантійного ремонту телевізора (а.с.100). [PERSON] не ремонтопридатності виробу № NSE1698 від 05.01.2016 року та [PERSON] технічного заключення від 05.01.2016 року, виданих Авторизованим сервісним центром ТОВ «Лагрос ЛТД», вказаний виріб визнано неремонтопридатним. (а.с. 11-12). 14.01.2016 року позивачем на адресу директора ООО «Технополіс - 1» була направлена Претензія про розірвання договору купівлі продажу та повернення сплаченої грошової суми, а також відшкодування різниці між ціною телевізора встановленої договором і ціною відповідного телевізора на момент пред»явлення вимоги. (а.с. 38). 19.01.2016 року відповідачем ТОВ «Технополіс - 1» Чернігівська філія на адресу позивача надіслано лист, яким зазначено, що у мережі відповідача відсутній товар аналогічної марки, оскільки відповідний товар знятий з виробництва, та запропоновано розірвати договір та одержати сплачену за вказаний телевізор Philips грошову суму в розмірі 7 746 грн. 70 коп.(а.с. 39). Відповідно до ч.1 ст. 22 ЗУ "Про захист прав споживачів", захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. [PERSON] ч.1 ст. 8 Закону України "Про захист прав споживачів"- уразі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника:1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. [PERSON] п.12 ст. 1 ЗУ "Про захист прав споживачів", 12) істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. З огляду всієї сукупності доказів вбачається, що виявлені в вказаному товарі недоліки не можуть бути усунені, оскільки виріб визнано неремонтнопридатним. Отже, суд приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання договору купівлі-продажу телевізора, між позивачем та відповідачем ТОВ "Технополіс-1", підлягає задоволенню. Крім того, згідно ч.7 ст. 8 Закону України "Про захист прав споживачів", при розірванні договору розрахунки із споживачем у разі підвищення ціни на товар провадяться виходячи з його вартості на час пред'явлення відповідної вимоги, а в разі зниження ціни - виходячи з вартості товару на час купівлі. Більш того, відповідно до ч.4 ст.710 ЦК україни, у разі відмови покупця від договору та повернення продавцю товару неналежної якості покупець має право вимагати відшкодування різниці між ціною товару, встановленою договором, і ціною відповідного товару на момент добровільного задоволення його вимоги, а якщо вимогу добровільно не задоволено продавцем, - на момент постановлення судом рішення. [PERSON] моніторингу цін телевізорів Philips, представлених в судове засідання позивачем і не спростованих відповідачем, мінімальна ринкова вартість телевізора Philips моделі 42PFL6188S/12, складає 25 966 грн. /а.с. 13-33/. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оскільки на час пред'явлення вимоги про розірвання договору та повернення суми, сплаченої за телевізор, ціни на спірний товар підвищились, та на підтвердження своїх доводів позивач надала порівняльну характеристику про оцінку вартості майна, з якої вбачається, що мінімальна ринкова вартість об'єкта оцінки - телевізору Philips моделі 42PFL6188S/12 складає 25 966 грн. На підставі вищевикладеного та беручи до уваги підвищення ціни на спірний виріб за період часу після його придбання та його зняття, станом на час розгляду справи в суді, з виробництва і відсутність в торгівельній мережі відповідача, враховуючи вимоги ст. 617 ЦК України, суд вважає можливим задовольнити позов в цій частині частково та стягнути з відповідача на користь позивача останньо відому мінімальну ринкову вартість телевізора Philips моделі 42PFL6188S/12 у розмірі 25 966 грн., яка включає в себе і фактично сплачену за вказаний телевізор грошову суму в розмірі 7 746 грн. 70 коп. Доводи позивача щодо необхідності стягнення з відповідача мінімальної вартості ціни на аналогічні моделі телевізорів, на думку суду, не заслуговують на увагу оскільки не ґрунтуються на положеннях закону. Крім того, судом встановлено, що 28.12.2015 року позивач зверталася із заявами до директора ТОВ "Технополіс-1", начальника Авторизованого Сервісного центру ТОВ «Лагрос ЛТД», директору Київського офісу Philips, в якій просила останніх надати їй з обмінного фонду товарів телевізор аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації), зданому нею 21.11.2015 року на гарантійний ремонт, чого не було зроблено, що підтверджується матеріалами справи та визнається учасниками судового розгляду (а.с. 34 - 37). Відповідно до положень ч. 9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» при пред'явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред'явлення або за згодою сторін в інший строк. На письмову вимогу споживача на час ремонту йому надається товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) незалежно від моделі. Для цього продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) забов»язані створювати (мати) обмінний фонд товарів. За кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару. З огляду на викладене відповідач, не надавши позивачу товару аналогічної марки з обмінного фонду товарів, порушив вимоги Закону України «Про захист прав споживачів» і тому повинен виплатити останньому неустойку за заявлений час затримки виконання вимоги про надання телевізора аналогічної марки, що становить 5 577 грн. 84 коп. ((7 746 грн. 70 коп. х 1%) х 72 дні), розмір якої не був спростований в судовому засіданні відповідачем. Доводам представника відповідача щодо відсутності його обов»язоку по наданню товару з відповідного обмінного фонду і відповідно сплати неустойки, суд дає критичну оцінку, оскільки Закон України «Про захист прав споживачів» не обмежує споживача права пред»явлення відповідної вимоги про надання товару аналогічної марки до самого продавця неякісного товару, який також забов»язаний мати і обміниий фонд товарів. Більш того, ч.5 ст. 709 ЦК України, покладає виключний обов»язок по сплаті вищезгаданої неустойки безпосередньо на продавця. Що стосується заявлених позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, вони задоволенню не підлягають, виходячи із наступного. Відповідно до п.5 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди, заподіяної саме небезпечною для життя і здоровя людей продукцією, у випадках передбачених законодавством. З огляду не це, суд відмовляє позивачу у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди на підставі Закону України «Про захист прав споживачів». Щодо вимог позивача про відшкодування шкоди (витрат на лікування та частково моральні страждання) шляхом застосування до відповідача деліктної відповідальності, то вимоги в цій частині також не підлягають задоволенню. Так, абз. 1 п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Тобто, диспозицією зазначеної правової норми чітко визначено, що підставами для відшкодування шкоди є деліктна поведінка однієї особи по відношенню до іншої, факт настання такої шкоди, як юридичний наслідок, причинний зв'язкою між деліктною поведінкою особи та фактом настання матеріальної шкоди, а також вина завдавача шкоди. Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає правових підстав для застосування до відповідача деліктної відповідальності, оскільки в ході судового розгляду не було встановлено повного складу правопорушення. Більш того, вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на лікування [PERSON] не підлягають задоволенню і із тих підстав, що останній не є позивачем по справі. Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. [PERSON] із ч. 1 ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. [PERSON] допускається до участі в розгляді справи ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі. За таких обставин та беручи до уваги відсутність у матеріалах справи письмових відомостей з приводу того, що особи, які надавали правову допомогу, за законом можуть надавати таку допомогу; заяви позивача та по справі ухвали суду про допущення вказаних осіб до участі в розгляді справи як осіб, що надають правову допомогу; документального підтвердження всього заявленого позивачкою розміру витрат на правову допомогу, суд приходить до висновку про відсутність підстав для відшкодування позивачу витрат на правову допомогу у повному обсязі (а.с.56-61). Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 375 грн. 94 коп.

Outcome: partial