Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

У лютому 2018 р. [PERSON] звернулось з вказаним позовом, у якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо дітей: [PERSON] , яка народилась [INFO] , та [PERSON] , який народився [INFO] , посилаючись на те, що з листопада 2016 р. [PERSON] не спілкується з дітьми, не цікавиться їх життям та не приймає участі у вихованні дітей. В судове засідання сторони не з"явилися. Про час і місце розгляду справи повідомлені у відповідності до вимог ЦПК України. Представник позивачка [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи в їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Від [PERSON] будь - яких заяви або відзив не надходили. Відповідно до вимог ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом з`ясовано, що [PERSON] та [PERSON] є батьками дітей - [PERSON] , яка народилась [INFO] , та [PERSON] , який народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження (а. с. 7, 8). Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06.01.2017 р. у справі № 274/5247/16-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а. с. 9). Зазначене рішення набрало законної сили 17.01.2017 р. Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13.10.2016 р. у справі № 274/4123/16-ц, зокрема, стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на дітей: [PERSON] у розмірі 765 гривень 50 копійок та [PERSON] у розмірі 614 гривень щомісячно, починаючи з 28 липня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття (а. с. 10-11). Між тим, як вбачається з довідки-розрахунку від 15.02.2018 р. № 8/53089496 Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, заборгованість [PERSON] перед [PERSON] зі сплати аліментів на утримання дітей станом на 01.02.2018 р. становить 21 509,00 грн. (а. с. 12). Крім того, згідно довідки-розрахунку від 19.04.2018 р. № 8/53089496 Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, заборгованість [PERSON] перед [PERSON] зі сплати аліментів на утримання дітей станом на 01.05.2018 р. становить 3 138,50 грн. ( а. с. 54). У висновку від 02.05.2018 р. № 02-16/704 Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області зазначено, що між [PERSON] та [PERSON] склались неприязні відносини. У жовтні 2016 р. [PERSON] звертався до служби у справах дітей з питаннями щодо його участі у спілкуванні з дітьми. Службою у справах дітей проводилася бесіди з обома батьками та питання про визначення способів участі [PERSON] у вихованні дітей двічі виносили на розгляд комісії з питань захисту прав дитини, однак [PERSON] жодного разу з`явився, тому питання залишено без розгляду. З приводу позбавлення батьківських брав [PERSON] відносно дітей, останній заперечив щодо позбавлення його батьківських прав, не з`являвся на засідання комісії у 2016 р., оскільки працював. [PERSON] пояснив, що мав заборгованість по аліментам, але сплатив, в даний час аліменти платить частково, оскільки має фінансові труднощі, також зазначив, що не вживав заходів, щоб бачитись з дітьми, адже йому погрожували. Дочка - [PERSON] пояснила, що не бажає бачитись зі своїм батьком. На підставі наведеного, у своєму висновку орган опіки та піклування вирішив про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] , яка народилась [INFO] , та [PERSON] , який народився [INFO] . Своє рішення аргументував тим, що такий захід впливу як позбавлення батьківських прав є передчасним, оскільки пройшов нетривалий час після розірвання шлюбу, між ними склались неприязні стосунки, батько проявляє ініціативу щодо дітей, бажає спілкуватись з ними, брати участь у їхньому вихованні та утриманні, що свідчить про його не ухилення від виконання батьківських обов`язків (а.с. 40-42). У письмових поясненнях свідок [PERSON] , яка народилась [INFO] , зазначила, що проживає разом з [PERSON] . Відповідач дітьми не цікавиться, на протязі двох років не приходив до дітей, не телефонував їм, не цікавився їх життям та навчанням. Син не знає хто є його батьком. Свідок [PERSON] , яка народилась [INFO] , у своїх письмових поясненнях вказала, що є другої сім`ї, тому часто приходить до позивачки додому, проте жодного раз не бачила відповідача. Відповідач не відвідує дітей, не приходить до них на дні народження, не дарує подарунки, а відтак не приділяє батьківської уваги. Свідок [PERSON] , яка народилась [INFO] , зазначила у письмових поясненнях, що є сусідкою [PERSON] . Відповідач після того, як пішов з родини жодного разу не приходив до дітей, не вітає їх на свята та дні народження. Син не знає, хто є його батьком. Суд, оцінивши наведене вище, приходить до висновку, що [PERSON] тривалий час ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, а саме - не піклується про їхнє здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, не створює належних умов для розвитку їхніх природних здібностей, не готує до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини першої статі 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Частинами першою - третьою статті 150 Сімейного кодексу України встановлено що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частинами першою та другою статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як зазначалось вище, Виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області у своєму висновку від 02.05.2018 р. № 02-16/704 вказав про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей - [PERSON] , яка народилась [INFO] , та [PERSON] , який народився [INFO] . Відповідно до частин четвертої, п`ятої та шостої статті 9 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, Суд вважає необхідним позбавити [PERSON] батьківських прав щодо дітей - [PERSON] , яка народилась [INFO] , та [PERSON] , який народився [INFO] , оскільки судом встановлено, що відповідач після припинення подружніх відносин з позивачкою з дітьми не зустрічається, не спілкується, заходів для забезпечення належних умов розвитку та виховання дітей не приймає, що свідчить про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню, розвитку та утриманню дітей і є підставою для позбавлення його батьківських прав. При цьому, суд не приймає до уваги висновок органу опіки та піклування про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки, на думку суду, з урахуванням усіх конкретних обставин справи він суперечить інтересам дітей. Враховуючи викладені вище обставини та зазначені норми законодавства України, Суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] про позбавлення [PERSON] батьківських права відносно дітей - [PERSON] , яка народилась [INFO] , та [PERSON] , який народився [INFO] .. На підставі статі 141 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню 704,80 грн..

Outcome: approved