Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

Представник акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - Банк, позивач) звернувся до суду із вищевказаним позовом до [PERSON] (далі - позичальник, відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи підставність позову тим, що [PERSON] звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н 18.05.2009, відповідно до якої отримала кредит у розмірі 3500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Ураховуючи те, що відповідач не виконувала взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного і повного погашення кредиту, станом на 12.12.2019 допустила заборгованість в розмірі 14861,19 грн., з яких: 8669,70 грн. заборгованість за тілом кредиту; в т.ч.: 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 8669,70 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 - заборгованість за нарахованим відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 1497,69 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 3509,66 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нараховано комісії, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 683,87 грн. - штраф (процентна складова), які у добровільному порядку не погашає, що послугувало підставою для звернення до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 14.04.2020 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачеві строк для подання відзиву. У визначений судом строк відповідач відзиву та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін не надала, також не надала зустрічного позову в межах визначеного судом строку, тому суд здійснює розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що згідно із статутом АТ КБ «ПриватБанк» рішенням Єдиного акціонера Банку від 21.05.2018 № 519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» став правонаступником всіх прав та зобов`язань публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк». Із оглянутої судом заяви б/н від 18.05.2009 [PERSON] ознайомившись з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які їй були надані для ознайомлення в письмовому вигляді виявила бажання оформити на своє ім`я платіжну картку «Кредитка «Універсальна», «55 днів пільгового періоду", зазначивши бажаний кредитний ліміт 250, у грошовій одиниці гривні. Підписавши анкету-заяву відповідач погодився, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився та згодний з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді (а. с. 14 на звороті). З наданого розрахунку заборгованості, якими позивач обґрунтовував свої вимоги вбачається, що станом на 12.12.2019 [PERSON] допустила заборгованість в розмірі 14861,19 грн., яка складається з наступного: 8669,70 грн. - заборгованість за тілом кредиту; в т.ч.: 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 8669,70 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 - заборгованість за нарахованим відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 1497,69 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 3509,66 грн. - заборгованість по пені; 0,00 грн. - заборгованість по комісії; 13677,32 грн.- загальна заборгованість за наданим кредитом; 1183,87 грн. - заборгованість по судовим штрафам, які підписані представником ПриватБанку без зазначення будь-яких даних, що його ідентифікують (а.с. 6 -13). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений в письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене позивач зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на правову підставу своїх вимог, зокрема щодо виникнення кредитних договірних правовідносин між сторонами на підставі кредитного договору та невиконання відповідачем взятих на себе за договором грошових зобов`язань, розмір заборгованості, подавши до суду належні та допустимі докази. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі. Звернувшись до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № б/н від 18.05.2009 позивач на підтвердження позовних вимог надав суду: розрахунок заборгованості за договором № б/н від 18.05.2009, укладеним між Приватбанком та клієнтом; заяву про виявлення наміру [PERSON] на укладення договору від 18.05.2009 підписану нею; довідку про умови кредитування із використанням платіжної картки «Кредитка Універсальна, 55 днів пільгового періоду», витяг з Умов та правил надання банківських послуг, а також копію паспорта відповідача та документи, що підтверджують процесуальний статус банку та його представника. Водночас, позивач зазначивши у позові про укладення відповідачем 18.05.2009 кредитного договору, згідно якого було надано кредит [PERSON] у розмірі 3500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, позивач не надав суду доказів про фактичне виконання банком умов такого договору, зокрема щодо передачі позичальнику грошових коштів обумовлених договором. Крім цього, як убачається із заяви підписаної відповідачем 18.05.2009 нею було визначено кредитний ліміт у розмірі 250, 00 грн., доказів про зміну кредитного ліміту за кредитним договором від 18.05.2009 матеріали справи не містять, отож відсутні докази на підтвердження конкретно визначеного розміру грошових коштів обумовлених договором, а також не обґрунтовано розмір заборгованості з урахуванням визначеного відповідачем ліміту у позовній заяві. Разом з цим, до позовної заяви позивач не додав жодного первинного бухгалтерського документу, в тому числі особового рахунку чи виписки з нього, тощо; не надано також належних доказів на який строк надавався кредит, не доведено термін дії кредитної картки, зміни відсоткової ставки про які вказано у розрахунку заборгованості, на підставі яких фінансових документів відповідач отримав кредит та в якому розмірі, яких саме платежів, коли саме і в яких сумах відповідач не сплатив, та за якими напрямками зараховувались кошти сплачені відповідачем на погашення кредитної заборгованості. Суд вважає, що доданий до позовної заяви розрахунок заборгованості не може бути підтвердженням існування заборгованості відповідача перед позивачем, оскільки цей розрахунок не є первинним документом, він не відповідає вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а також вимогам Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75. Крім того, позивач не надав підписаних відповідачем Умов та Правил надання банківських послуг, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" , отож не доведено, що саме ці Умови мала на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника. Також, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та правила споживчого кредитування. До такого висновку дійшов і Верховний Суд України у постанові від 11.03.2015 (провадження № 6-16цс15). До такого висновку дійшов і Верховний Суд України у постанові від 27.08.2020 (провадження № 61-8915св19). Таким чином, встановивши фактичні обставини справи, що мають істотне значення для її вирішення, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про недоведеність і необґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог, оскільки останнім не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, яким він обґрунтовував свої вимоги, що є його процесуальним обов`язком. За таких обставин, суд дійшов висновку, що в задоволенні даного позову слід відмовити у повному обсязі. Розподіл витрат суд здійснює згідно Глави 8 ЦПК України, а так як в задоволенні позову відмовлено, суд відносить судові витрати понесені позивачем та документально підтверджені на його рахунок.

Outcome: dismissed