Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

07.02.2020 року позивачі звернулись до суду з позовними вимогами, якими просять визнати за визнати за [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на: 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] ; 1/2 частку земельної ділянки площею 0,2500 га, переданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), місце розташування: [ADDRESS] , кадастровий номер 5122083200:02:002:0142; 1/2 частку земельної ділянки площею 0,0870 га, переданої для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: [ADDRESS] , кадастровий номер 5122083200:02:002:0138; 1/2 частку земельної ділянки площею 3,2497 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування: Одеська область, Ізмаїльський район, Ларжанська сільська рада, кадастровий номер 5122083200:01:001:0404; та визнати за [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на: 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] ; 1/2 частку земельної ділянки площею 0,2500 га, переданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), місце розташування: [ADDRESS] , кадастровий номер 5122083200:02:002:0142; 1/2 частку земельної ділянки площею 0,0870 га, переданої для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: [ADDRESS] , кадастровий номер 5122083200:02:002:0138; 1/2 частку земельної ділянки площею 3,2497 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування: Одеська область, Ізмаїльський район, Ларжанська сільська рада, кадастровий номер 5122083200:01:001:0404. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Крижановською С.М., позивачам було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку із тим, що відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно. Представник позивачів в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою підтримала позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належить: - житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі довідки Ларжанської сільської ради №868 від 23.10.2019 року, що підтверджено довідкою КП «Ізмаїльське МБТІ» №241 від 21.02.2020 року; - земельна ділянка площею 0,2500 га, передана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), місце розташування: [ADDRESS] , кадастровий номер 5122083200:02:002:0142, на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого 25.06.2010 року; - земельна ділянка площею 0,0870 га, передана для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: [ADDRESS] , кадастровий номер 5122083200:02:002:0138, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого 25.06.2010 року; - земельна ділянка площею 3,2497 га, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування: Одеська область, Ізмаїльський район, Ларжанська сільська рада, кадастровий номер 5122083200:01:001:0404, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №456851 від 05.02.2003 року. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 05.03.2019 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі довідки Ларжанської сільської ради №868 від 23.10.2019 року; земельна ділянка площею 0,2500 га, передана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), місце розташування: [ADDRESS] , кадастровий номер 5122083200:02:002:0142; земельна ділянка площею 0,0870 га, передана для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: [ADDRESS] , кадастровий номер 5122083200:02:002:0138; земельна ділянка площею 3,2497 га, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування: Одеська область, Ізмаїльський район, Ларжанська сільська рада, кадастровий номер 5122083200:01:001:0404. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту від 10.03.2015 року №6, посвідченого секретарем Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] заповів усе своє майно, нерухоме та рухоме, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі, все те, що на день смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №60172932 від 13.05.2020 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Крижановською С.М., заповіт [PERSON] від 10.03.2015 року, зареєстрований за № 6 не змінювався та не скасовувався. Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Особою, яка має право на обов`язкову частку після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , являється дружина [PERSON] , яка відмовилась від обов`язкової частки у спадковому майні, у встановленому законом порядку. Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] у встановлений законом строк звернулися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом, тобто вважаються такими, які прийняв спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Крижановської С.М. від 04.02.2020 року за № 13/02-14 позивачам було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку із тим, що відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивачів на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved