Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду посилається на те, що 29 березня 2006 рокузареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання у них народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, діти перебувають з нею та перебувають на її утриманні, однак її доходів не вистачає для забезпечення належного рівня життя дітей, так як вона здійснює догляд за особою похилого віку, а її дохід з січня 2016 року по липень 2017 року становить 395,30 грн. Відповідач не бере належної участі в утриманні спільних дітей, зловживає спиртними напоями, хоча є працездатним та фізично здоровим, інших утриманців не має. В зв»язку з виниклими обставинами, просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 1250 гривень на кожну дитину до досягнення ними повноліття, оскільки сама не взмозі матеріально забезпечити потреби малолітніх дітей. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що згідний сплачувати аліменти на утримання дітей, однак так як він офіційно працює вчителем історії в Дурківському НВК і отримує заробітну плату, то згідний що з нього стягувались аліменти в 1/3 частині від його доходів. Беручи до уваги пояснення сторін, вивчивши та дослідивши подані суду докази, суд вважає позовні вимоги підлягаючими частковому задоволенню виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, від спільного проживання сторін в шлюбі народились діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час діти перебувають на вихованні та утриманні позивачки. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2 ст.182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення . Задовольняючи позовні вимоги частково суд виходить із того, що малолітні діти сторін проживають окремо від батька, відповідача по справі і перебувають на утриманні матері. Виходячи із зазначеного та беручи до уваги, що відповідач є здоровою та працездатною особою, згідно довідки № 1054 від 11 грудня 2017 року працевлаштований в Джурківському НВК і отримує заробітну плату, а томусуд вважає, що за даних обставин він спроможний оплачувати аліменти на утримання дітей, однак не у твердому грошовому виразі як просить позивачка, а у частці від доходу. На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved