Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

02.03.2018 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила визнати відповідача таким, що втратив право користуватись квартирою 112 по вул.Лазурна, 16-А в м.Миколаєві. Свої вимоги мотивувала тим, що зазначена квартира належить до комунальної власності територіальної громади м. Миколаєва, основним наймачем є відповідач. Крім [PERSON] у квартиру згідно ордеру заселились позивач та їх донька [PERSON] Зазначила, що 26.06.2008 р. між нею та відповідачем шлюб розірвано, відповідач у вказаній вище квартирі не проживає з 2005 р., комунальні платежі не сплачує, будь-які його речі у квартирі відсутні. Ухвалою суду від 21.03.2018 р. відкрито провадження за згаданим вище позовом та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 26.04.2018 р. підготовче судове засідання відкладено. До судового засідання позивач та її представник не заявились, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно належним чином. Представник позивача надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за своєї відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного порядку розгляду справи. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у відповідності до ст.128 ч.11 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, відзиву проти позову не надав. Третя особа до судового засідання свого представника не направила, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно належним чином. 24.04.2018 р. до канцелярії суду надійшла заява представника третьої особи, в якій останній просив розглянути справу за своєї відсутності з урахуванням вимог діючого матеріального та процесуального права. З відома позивача та її представника, суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши надані докази, судом приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, квартира [ADDRESS] належить до комунальної власності територіальної громади м.Миколаєва. На підставі ордеру на жиле приміщення серії 044753 №995 від 25.07.1989 р. до вказаною квартири вселились [PERSON], який є основним наймачем, [PERSON], [PERSON] 26.06.2008 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (свідоцтво про розірвання шлюбу серії І-ФП №036659) Згідно довідки ЖКП "Бриз" від 22.02.2018 р. №396 за адресою: [ADDRESS] зареєстрований, зокрема, [PERSON], [INFO] Судом було встановлено, що відповідач у вищезазначеній квартирі не проживає з моменту реєстрації з 2005 року, спірною житловою площею не користується без поважних причин, витрати, пов'язані з оплатою житлово-комунальних послуг [PERSON] не несе, вказане знайшло своє підтвердження дослідженими письмовими доказами по справі, зокрема Актом про не проживання від 22.02.2018 р. Дослідивши в сукупності надані докази, суд вважає встановленим факт відсутності [PERSON] у жилому приміщенні спірної квартири, понад десять роки без поважних причин. Згідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. За ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщення внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. При цьому під тимчасовою відсутністю розуміються такі випадки, коли особа протягом певного часу не проживає в жилому приміщенні, але інтересу щодо користування ним не втрачає в силу закону. Відповідно до ч.1 ст.106 ЖК України повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача. Згідно ст.64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належить дружина наймача, їх діти і батьки. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як і наймач та члени його сім'ї. Крім того реєстрація у вказаній квартирі відповідача чинить перешкоди реалізації позивачем свого права на приватизацію займаної нею квартири. За змістом ст. ст. 3, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили, є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання у цьому будинку. Оскільки між позивачем та відповідачем відсутні будь-які договірні відносини з приводу користування житловим приміщенням, останній не проживає та не користуються зазначеною квартирою більше десяти років, суд вважає, що відповідач [PERSON] втратив право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS], оскільки не проживає в спірній квартирі без поважних причин більше строків, встановлених ст. 71 ЖК України. Частина 1 статті 141 ЦПК України передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, суд приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved