Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Прайм Альянс» звернулося до суду з зазначеним позовом про стягнення з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №2008722385 від 14.05.2014 у розмірі 41892,64грн, яка складається з: часткової суми заборгованості за період з 14.03.2016 по 14.05.2019 за тілом кредиту у розмірі 24307,55грн та за процентами за користування кредиту у розмірі 4.02грн, (відповідно до Графіку платежів), а також урахування індексу інфляції та 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України, що станом на 23.04.2021, становить 17581,07грн. Просить стягнути з відповідача сплачені судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 2270,00грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 14.05.2014 між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 2008722385 від 14.05.2014, у відповідності до якого останній отримав кошти у розмірі 37406,06грн із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 0,01% річних зі строком кредитування до 14.05.2019. З яких 35205,70грн надано на споживчі цілі. Відповідно до п.1.4.1. Кредитного договору позичальник зобов`язаний повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов`язання встановлені кредитним договором не пізніше 14 травня 2019 року. Згідно п. 3.6. Кредитних договорів, банк має право відпустити повністю чи частково свої права вимоги за Кредитним договором та/чи Угодою третій особі. 13.06.2016 між ПАТ «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір факторингу №13/06/16 від 13.06.2016, відповідно якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право нового кредитора до відповідача за Кредитним договором № 2008722385 від 14.05.2014. 29.01.2019 між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» було укладено договір факторингу №29/01/19-2 від 29.01.2019, відповідно до якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право нового кредитора до відповідача за Кредитним договором № 2008722385 від 14.05.2014. Таким чином, ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право належного кредитора до [PERSON] за Кредитним договором № 2008722385 від 14.05.2014. У зв`язку з невиконанням [PERSON] зобов`язань по поверненню кредитних коштів за Кредитним договором №2008722385 від 14.05.2014 року налічується заборгованість у розмірі 41892,64грн, яка складається з: часткової суми заборгованості за період з 14.03.2016 по 14.05.2019 за тілом кредиту у розмірі 24307,55грн, та за процентами за користування кредиту у розмірі 4,02грн, (відповідно до Графіку платежів), а також урахування індексу інфляції та 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України, що станом на 23.04.2021, становить 17581,07грн. Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 19.05.2021 провадження по даній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 15.06.2021. За клопотанням відповідача 15 06.2021 відкладено розгляд справи на 01.07.2021. 01.07.2021 справа не розглядалась у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному, призначено на 19.07.2021. 19.07.2021 судом задоволено клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та витребування доказів та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 26.08.2021. 26.08.2021 призначено розгляд справи по суті на 21.09.2021. Від представника позивача директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» Барандича О.А. до суд 03.09.2021 надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позов не визнає в повному обсязі та просить в його задоволенні відмовити в зв`язку з тим, що кошти ніякі він не отримував та документи не підписував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини. Звертаючись до суду із вказаним позовом позивач посилався на те, що між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №2008722385 від 14.05.2014 на суму 37406,06грн та сформовано графік платежів, відповідно до яких, позичальнику надано кошти у розмірі 37406,06грн із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 0,01% річних зі строком кредитування до 14.05.2019(а.с.6-9). Відповідно до заяви про видачу готівки [PERSON] отримав виплату коштів за кредитним договором №2008722385 від 14.05.2014 в сумі 35205,70грн (а.с.10). 13.06.2016 між ПАТ «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу № 13/06/16 від 13.06.2016, відповідно якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право нового кредитора до відповідача за Кредитним договором № 2008722385 від 14.05.2014. Боржнику надсилалося повідомлення про відступлення права вимоги(а.с.11-17). 29 січня 2019 між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» укладено договір факторингу №29/01/19-2 від 29.01.2019, відповідно до якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право нового кредитора до відповідача за Кредитним договором № 2008722385 від 14.05.2014. Боржнику надсилалося повідомлення про відступлення права вимоги(а.с.18-24). Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» [PERSON] надсилалась вимога про погашення кредитної заборгованості(а.с.25-27). Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» надано довідку, у якій зазначено, що загальна сума непогашеної заборгованості станом на 23.04.2021 за Кредитним договором №2008722385 від 14.05.2014 становить 45382.02грн(а.с.30). Згідно копії заяви від 14.05.2014 [PERSON] надав дозвіл банку на обробку персональних даних (а.с.92). Згідно копії інформаційного листа [PERSON] повідомлено про орієнтовну вартість кредиту (а.с.93). Відповідач та його адвокат позовні вимоги не визнали, посилаючись на те, що договір з Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» про надання споживчого кредиту №2008722385 від 14.05.2014 відповідач не укладав та кошти не отримував, а тому заявив клопотання про витребування всіх оригіналів кредитної справи за договором № 2008722385 від 14.05.2014. Ухвалою суду від 19.07.2021 задоволено клопотання представника відповідача та витребувано у позивача всі оригінали кредитної справи за договором про надання споживчого кредиту № 2008722385 від 14.05.2014. На виконання вказаної ухвали суду представник позивача повідомив суд про те, немає можливості надати суду оригінали кредитної справи через відсутність можливості направити до судового засідання представника, який би міг надати суду оригінали, а направлення шляхом поштового пересилання оригіналів документів є неможливим у зв`язку із існуючим ризиком їх втрати. У вказаному повідомленні також зазначено, що оригінал кредитного договору № 2008722385 від 14.05.2014, на даний час, знаходиться у приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука В.В., а тому позивач не має можливості надати суду витребуваний доказ. Позивачем в додатках до повідомлення надано копії документів: заяву-дозвіл на обробку персональних даних, інформаційний лист, графік платежів, заяви на видачу готівки №3. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з ч.1 ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст.1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч.1 ст.510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Статтею 512 ЦК України визначено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Заборгованість відповідача за кредитом позивач обґрунтовує виключно копією Договору про надання споживчого кредиту, копіями Договорів відступлення прав вимог, копією заяви про видачу готівки, розрахунком заборгованості, та довідкою про заборгованість, які у свою чергу не містять інформації про нарахування саме такої суми, її складових, а фактично є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може бути доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача. Доказами, які можуть підтвердити наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені згідно норм ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» , оскільки лише первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій та складені під час здійснення господарської операції - є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Доводи позивача про те, що відсутня можливість надати суду оригінал кредитної справи, як вказує представник позивача, не підтверджені жодними документами та є безпідставними, а суд не може ухвалювати своє рішення на припущеннях. Так само рішення суду не може обґрунтовуватись лише самими правовими підставами або аргументами на які робиться посилання в позовній заяві без встановлення відповідних фактів, які заперечуються відповідачем. Разом з тим, ч. 6 ст. 95 ЦПК України встановлено, що якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Крім того, відповідно до роз`яснень, що надані в п. 23, 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року №2 розглядаючи справи, судам слід неухильно виконувати вимоги статей про належність і допустимість доказів. Виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів Таким чином, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» не надало суду оригінали кредитної справи за Договором про надання споживчого кредиту № 2008722385 від 14.05.20, в тому числі первинних бухгалтерських документів стосовно видачі кредиту та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, та інше), суд не бере до уваги подані ТОВ «ФК «Прайм Альянс» копії документів, надані на підтвердження наявності заборгованості [PERSON] перед позивачем. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він нівелюватиме можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача. За таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування обґрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не позбавляє позивача його процесуальних обов`язків. Посилання позивача на наявність роздрукованого розрахунку заборгованості за договором як на підставу задоволення позовних вимог є необґрунтованими, оскільки копія розрахунків, копія заяви про видачу готівки та довідки про заборгованість є внутрішніми документами банку та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи видавалися кредитні кошти, на який строк, правильність нарахування відсотків позивачем, а також, за відсутністю оригіналу самого договору, зробити висновок, що ця заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов кредитного договору №2008722385 від 14 травня 2014 року, та неможливо встановити, які саме умови спірного договору порушені відповідачем. Доведеність заборгованості відповідача за кредитним договором, є обов`язком позивача, який не довів суду належними та допустимими доказами її розмір, хоча і мав таку можливість зважаючи на встановлений договорами факторингу обов`язок передання фактору документів, які засвідчують права, що відступаються. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Прайм Альянс" про стягнення з [PERSON] заборгованості не підлягають задоволенню. У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: dismissed