Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача, по якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду, завдану власнику автомобіля марки «SCANIA R 114», державний номер [NUMBER], внаслідок його пошкодження від час ДТП у розмірі 72 720, 81 грн. Позивач до судового засіданні не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. Надала до суду заяву відповідно до якої просила суд справу розглядати за її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до суду не з'явився, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав та не заявляв. Суд у зв'язку з неявкою відповідача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача та за згодою позивача, у порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та ознайомившись з матеріалами справи та наданими доказами, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України. По справі встановлені наступні фактичні обставини. 27.02.2014 року близько 14 години 00 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем « SCANIA R 114», державний номер [NUMBER] з напівпричепом 9998, державний номер [NUMBER] на 250 км.+ 800 м автодороги Житомир-Чернівці не витримав безпечної дистанції та допустив зіткнення з задньою частиною автомобіля « DAF FT XF" 105.460, державний номер [NUMBER] з причепом до нього KRONE, державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], що рухався попереду нього, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно наданої копії технічного паспорту [PERSON] є власником автомобіля "SCANIA R 114», державний номер [NUMBER] ( а.с.7). На момент ДТП відповідач виконував трудові обов'язки, між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений трудовий договір. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 15.04.2014 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності, за правопорушення передбаченого ст.. 124 КУпАП, що підтверджується копією постанови, наявною в матеріалах справи ( а.с.4). З матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб «SCANIA R 114", державний номер [NUMBER] належить позивачу - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, копія якого наявна в матеріалах справи ( а.с.7). 02.04.2014 року Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз, з метою встановлення матеріальної шкоди, внаслідок ДТП було оглянуто транспортний засіб,за участю позивача та відповідача, та складено акт огляду транспортного засобу, в якому викладені пошкодження, отримані автомобілем, копія акту наявна в матеріалах справи ( а.с.17-27). 16.05.2014 року складено висновок №1487, в якому зазначено, що сума матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля « SCANIA R 114», державний номер [NUMBER], внаслідок пошкодження під час ДТП становить 71 784, 55 грн.(а.с.8-14). Позивачем також було понесено матеріальну шкоду у вигляді оплати вартості експертного дослідження з урахуванням комісії банку у сумі 889,10 грн. та вартість телеграми у сумі 47,16 грн. ( для виклику відповідача для огляду автомобіля), що підтверджується копіями квитанцій, наявними в матеріалах справи ( а.с.27). Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст..15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Під захистом розуміються дії уповноваженої особи, діяльність юрисдикційних органів та осіб, які у передбаченому законом порядку зобов'язані вжити заходів до поновлення порушеного, оспорюваного чи невизнаного цивільного права. Згідно ст.. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ст.. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування. Під збитками визначаються витрати, які зазнала особа та доходи, які вона не отримала. Такі збитки повинні відшкодовуватись в повному обсязі. Згідно ч. 1,2 ст. 130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями ( бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. Частиною 2, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1992 року № 14 « Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» суд у кожному випадку зобов'язаний вжити передбачених законом заходів до всебічного, повного та об'єктивного з'ясування, від яких згідно зі ст. 130, 135, 137 КЗпП України залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню. Зокрема, з'ясовувати: наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов'язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника. З наведеного вище вбачається, що через неправомірні дії відповідача, під час виконання своїх службових обов'язків, вина якого встановлена постановою суду позивачу було завдано матеріальну шкоду, через пошкодження, належного їй майна, розмір якої становить 72 720, 81 грн., що підтверджено дослідженими доказами, наявними в матеріалах справи. Згідно п.3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст. 11 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідач до судового засідання не з'явився, не скористався своїм правом надати суду належні та допустимі докази на підставу своїх заперечень проти позову. Відповідно до ст.. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.3 ст.213 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З наведеного вище, суд вважає позов законним, обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Розглянувши справу повно, всебічно, об'єктивно та неупереджено, суд вважає правомірними заявлені позовні вимоги, які є обґрунтованими, тому вважає за можливе їх задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved