Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

05 травня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Світловодської міської ради про визнання за ним права власності за набувальною давністю на 1/4 частину квартири [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . В обґрунтуванні позовних вимог посилається на те, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , та членам його сім`ї: [PERSON] , [PERSON] та йому, [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] є його батьками, а [PERSON] - бабусею та матір`ю його батька [PERSON] . [INFO] помер його батько - [PERSON] , [INFO] , після смерті якого відкрилася спадщина на 1/4 частини квартири [ADDRESS] . [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на 1/4 частини вказаної квартири. 06 лютого 2018 року позивачу було видано два свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме, після смерті батька на 1/4 частину вказаної квартири та на 1/4 частину після смерті матері. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за позивачем зареєстровано право власності на 3/4 частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Інша 1/4 частини вказаної квартири належить на праві власності його бабі [PERSON] , яка померла [INFO] у місті Новосибірську Новосибірської області Російської Федерації. Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася. Оскільки право власності на 1/4 частину квартири зареєстроване за померлою [PERSON] , позивач як співвласник вказаного нерухомого майна позбавлений можливості ним розпорядитися (продати, подарувати, тощо). [PERSON] була зареєстрована та проживала з 29 квітня 1983 року по 07 грудня 1995 року за адресою: [ADDRESS] , тобто на момент смерті за даною адресою зареєстрована не була. Таким чином, з 08 грудня 1995 року до 11 грудня 1997 року 1/4 частини квартири відкрито, безперервно володіли батьки позивача: [PERSON] та [PERSON] ; з 11 грудня 1997 року до [INFO] - позивач та його батьки, з 24 жовтня 2007 року по [INFO] - позивач та його мати, а з 07 жовтня 2011 року по теперішній час - позивач, який є спадкоємцем [PERSON] . Ухвалою від 07 травня 2021 року, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, надано відповідачу строк на подання відзиву, а в разі його подання, позивачу - строк для подання відповіді на відзив. Відзив, в порядку ст.178 ЦПК України, представником відповідача не надано. Ухвалою суду від 29 липня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 23 вересня 2021 року було витребувано від позивача додаткові докази. Позивач в судове засідання не з`явився. 27 жовтня 2021 року представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі та позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. 23 червня 2021 року від Світловодської міської ради до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника. Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] , [INFO] , уродженець міста Світловодськ Кіровоградської області, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 11 грудня 1997 року, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданим Світловодським МРВ УМВС України у Кіровоградській області 11 грудня 1997 року. (а.с.6-7) Згідно копії свідоцтва про право власності на житло за № 1692 , виданого Світловодським міськвиконкомом 23 грудня 1993 року, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та членам його сім`ї: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Право спільної часткової власності на вказану квартиру зареєстроване Світловодським МБТІ 18 квітня 1994 року, реєстраційний № 1307-3, про що свідчить відповідний штамп про реєстрацію права власності на вказаному свідоцтві. (а.с.9-10) [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27 травня 1981 року. (а.с.14) [PERSON] є матір`ю [PERSON] , та відповідно бабою позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 13 лютого 1951 року. (а.с.15) [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , [INFO] , про що в Книзі реєстрації смертей 25 жовтня 2007 року зроблено відповідний актовий запис за № 618 та відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Світловодськ Світловодського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . (а.с.16) [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , [INFO] , про що в Книзі реєстрації смертей 07 жовтня 2011 року зроблено відповідний актовий запис за № 519 та відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Світловодськ Світловодського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградської області видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . (а.с.17) 06 лютого 2018 року державним нотаріусом Світловодської міської державної нотаріальної контори Москаленко Н.І. було видано [PERSON] два свідоцтва про право на спадщину за законом за реєстровими № 1-116 та № 1-118 після смерті батька - [PERSON] на 1/4 частини квартири [ADDRESS] , та на 1/4 частини вказаної квартири після смерті матері - [PERSON] . (а.с.18, 19) Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28 вересня 2021 року за [PERSON] зареєстровано право власності на 3/4 частини квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності № 1692 , виданого 23 грудня 1993 року Світловодським міськвиконкомом, свідоцтва про право на спадщину № 1-116, виданого 06 лютого 2018 року Світловодською міською державною нотаріальною конторою Кіровоградської області, та свідоцтво про право на спадщину № 1-118, виданого 06 лютого 2018 року Світловодською міською державною нотаріального конторою Кіровоградської області. Таким чином, 1/4 частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить на праві власності бабі позивача - [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у місті Новосибірську Новосибірської області Російської Федерації, про що 10 серпня 2011 року відділом ЗАГС Центрального району м. Новосибірська видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . (а.с.21-22) Згідно довідки Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Джерело досконалості» за № 1 від 08 квітня 2021 року [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , була зареєстрована та проживала з 29 квітня 1983 року по 07 грудня 1995 року за адресою: [ADDRESS] . На момент смерті за даною адресою зареєстрована не була. (а.с.23) Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, що підтверджується Витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 13 квітня 2021 року. (а.с.24) Вирішуючи спір по суті справи, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч.ч.1, 2, 4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Згідно п. п.9, 11, 13, 14 Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнішим володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Ураховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнішнього володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Так, судом встановлено, що 1/4 частини квартири, про давність володіння якої заявляє позивач, з 08 грудня 1995 року до 11 грудня 1997 року, відкрито, безперервно володіли батьки позивача: [PERSON] та [PERSON] ; з 11 грудня 1997 року до [INFO] - позивач та його батьки, з 24 жовтня 2007 року по [INFO] - позивач та його мати, з 07 жовтня 2011 року по теперішній час - позивач, який є спадкоємцем [PERSON] . Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Таким чином, суд приходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, позивачем, [PERSON] , належними, допустимими та достовірними доказами доведено, що він добросовісно, безперервно та відкрито продовжував користуватися майном, про давність володіння якого він заявляє, впродовж більше 10 років, утримує та використовує його для власних потреб, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити та визнати за [PERSON] право власності за набувальною давністю на 1/4 частину квартири [ADDRESS] , що належить [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Судові витрати у справі необхідно віднести за рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved