Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

05.12.2013 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання таким, що втратив право користування квартирою, зобов’язання знятись з реєстрації. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, зареєстровані у [INFO]. Від шлюбу мають трьох дітей, які проживають з нею. На даний час 16.05.11 року шлюб між ними розірвано іі відповідач припинив проживання у квартирі, проте знятись з реєстрації не бажає. Наявність його реєстрації у квартирі порушує її права, оскільки вона сплачує вартість комунальних послуг і за нього. Вважає, що відповідач втратив право користування квартирою, оскільки понад шість місяців не проживає в ній без поважних причин. У судове засідання позивач не з’явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. У судове засідання відповідач не з’явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позову не заперечує. Суд, дослідивши докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.6). Від шлюбу сторони мають трьох дітей, що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.8-10.). Квартира [ADDRESS] є власністю КП «Зеленодольський міський водоканал» і в ній зареєстровані відповідач з 04.11.90 року, позивачка з 03.05.2007 року та троє їх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою з місця проживання та склад сімї, виданою КП «ЗМВ» 28.11.13 року (а.с.5). Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 06.05.2011 року, яке набрало законної сили 16.05.2011 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.13). Відповідач у спірній квартирі не проживає з 15.04.2013 року, що підтверджується актом перевірки відповідності реєстрації та проживання мешканців (а.с.15). Відповідачка здійснює оплату вартості комунальних послуг, виходячи з кількості зареєстрованих осіб, що підтверджується договорами про надання комунальних послуг. Згідно ст. ст. 71, 72 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім"ї були відсутні з поважних причин понад шести місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Стаття 161 Житлового кодексу УРСР визначає, що наймач вправі вселити в займане ним жиле приміщення у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб за письмовою згодою власника будинку (квартири) і всіх членів сім'ї, які проживають з наймачем. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення відповідно до цієї статті як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування приміщенням, якщо при їх вселенні між цими особами, наймодавцем, наймачем та членами його сім'ї, які проживають разом з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Таким чином, на підставі ст.. 71,72, 165 ЖК України позов слід задовольнити, оскільки відповідач не проживає в спірній квартирі понад шість місяців, а права позивачки, яка як член сімї наймача набула рівних з ним прав порушено, а отже підлягають захисту.

Outcome: approved