Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

У грудні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом де вказує, що перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Харківського районного суду Харківської області від 08 жовтня 2012 року. Від цього шюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. На теперішній час донька мешкає разом з ним та його батьками. Він опікується донькою, відвідує батьківські збори в дитячому садку, який відвідує донька, утримує її. Відповідач належної уваги донці не приділяє, не утримує її. Тому просив визначити місце проживання [PERSON] разом з ним та стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 грн. щомісячно. У червні 2016 року відповідач [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом де зазначає, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Харківського районного суду Харківської області від 08 жовтня 2012 року. Від цього шюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. На теперішній час донька дійсно мешкає разом з батьком, але всі її намагання вирішити спір щодо визначення місця проживання дитини закінчуюються сварками та скандалами. Вона позбавлена можливості нормально спілкуватися з донькою. На теперішній час вона працевлаштована та приймає участь в утриманні доньки. Просила визначити місце проживання [PERSON] з нею та встановити часи відвідування [PERSON] доньки у вихідні дні з 10.00 години до 19.00 години. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали і просили задовольнити у повному обсязі, зустрічний позов не визнали і просили відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що відповідачем не надано доказів на його підтвердження. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні основний позов не визанала і просила відмовити у його задоволенні, зустрічний позов підтримала і просила задовольнити у повному обсязі. Також пояснила, що між нею та колишнім чоловіком склалися неприязнені стосунки з приводу спілкування з донькою. Вона не має можливості нормально спілкуватися з донькою, оскільки [PERSON] кожноного разу влаштовує сварки та скандали, через що вона вимушена була звертатися в правоохоронні органи. На теперішній час вона утримує доньку, спілкується з нею. Представник третьої особи у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] жодного разу не зверталась до служби у справах дітей за визначенням місця проживання дитини та з питання того, що [PERSON] чинить їй перешкоди в спілкуванні з донькою. Після спілкування з дитиною та перевірки житлово-побутових умов Служба у справах дітей вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини з батьком - [PERSON] Заслухавши сторони, свідків, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню частково, а позов [PERSON], задоволенню не підлягає з огляду на наступне. У відповідності з вимогами ст.19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до вимог ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 153 СК України встановлено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно з вимогами ст.158 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. У відповідності з вимогами ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно з вимогами ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них. Якщо дитина не може бути передана жодній із цих осіб, суд на вимогу органу опіки та піклування може постановити рішення про відібрання дитини від особи, з якою вона проживає, і передання її для опікування органу опіки та піклування. Як встановлено у судовому засіданні сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Харківського районного суду Харківської області від 08 жовтня 2012 року (а.с.10). Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.9). Як вбачається з акту, складеного депутатом Покотилівської селищної ради 24.11.2015 року, [PERSON] мешкає разом з батьком - [PERSON] (а.с.11). Згідно з довідкою №135, виданою Покотилівським дошкільним навчальним закладом (ясла-садок) комбінованого типу Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області 23.11.2015 року [PERSON] відвідує цей заклад з 20.01.2014 року. Мати дитини в закладі не з"являлась (а.с.12). Як вбачається з висновку №161, наданого службою у справах дітей Харківської райдержаміністрації Харківської області 11.02.2016 року, Служба у справах дітей вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON] разом з батьком - [PERSON] (а.с.63-64). Як вбачається з копій чеків, наданих [PERSON] він утримує малолітню доньку (а.с.66-69). Згідно з актом, складеним депутатом Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області 26 лютого 2015 року, [PERSON] разом з матір"ю мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с.71). Як вбачається з акта, складеного комісією у складі депутата Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області Ткаченка, депутата Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області Блудова Ю.В. в присутності сусідів 30 травня 2016 року, [PERSON] разом з матір"ю - [PERSON] не мешкає (а.с.84). Як пояснили у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] [PERSON] на теперішній час мешкає з батьком. Він опікується долею дитини. Останнім часом мати дитини теж приймає участь у вихованні та утриманні дитини. Таким чином, оголошена та досліджена у судовому засіданні сукупність доказів призводить суд до висновку про можливість задоволення позову в цій частині та визначення місця проживання малолітньї [PERSON] разом з батьком. У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з вимогами ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з вимогами ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи те, що [PERSON] працює, отримує стабільний дохід, надає допомогу на утримання доньки, що підтверджується відповідними доказами, наданими нею у судовому засіданні, що вона не має на утриманні інших непрацездатних утриманців, суд вважає за можливе стягнути з неї аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частки від усіх видів її доходів, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Що стосується позову [PERSON] про визначення місця проживання дитини то позов задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих, в розумінні ст.60 ЦПК України, доказів звернення її до відповідних органів щодо вирішення спору. На підставі вищевикладеного, ст.ст.19, 161, 180, 181, 182 СК України,

Outcome: partial