Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаною вище позовною заявою про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 10.10.2014 року за участі водіїв [PERSON] і [PERSON] В обґрунтування позову [PERSON] вказав, що10.10.2014 року, [PERSON] близько 11 години. 05 хвилин рухаючись по автодорозі Бориспіль-Запоріжжя, керуючи автомобілем «ML-RCFDHS-BENZ» д/н [NUMBER], не вибрав безпечної швидкості руху, не урахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу, не впорався з керуванням та допустив зіткнення з автомобілем марки «BYD» д/н [NUMBER], котрий належить позивачу на праві власності. Постановою судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 07.11.2014 року по справі №373/2885/14-п визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кп.АП України - зазначеної ДТП гр. [PERSON] При зіткненні автомобіль позивача отримав значні технічні ушкодження. Згідно зі звітом про оцінку автотранспортного засобу марки «BYD» д/и [NUMBER] станом па 13.11.2014 р. величина матеріальних збитків, завданих автомобілю становить 67679 гривень 03 копійок. В подальшому, в зв'язку зі значною зміною курсу валюти в Україні та значною зміною вартості запасних частин, матеріалів та вартості робіт по виконанню відновлюваного ремонту автомобіля, ПП «АВТО-Шанс» провело перерахунок вартості відновлюваного ремонту, котрий на 19.02.2015 року становить суму 102487 гривен 90 копійок. Після цього за його зверненням страховиком, котрим за зазначених вище обставин є «Страхова компанія «ВУСО», на банківських рахунок позивача в ПАТ «Банк Михайлівський» була перерахована сума грошових коштів в розмірі 29311 гривен 86 копійок, як страхове відшкодування по Полісу № АІ/ 0209357 від 10.04.2014 року. За наслідками проведеної Одеським НДІСЕ судової автотоварознавчої експертизи від 27.11.2015р. №1781 встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «BYD» р/н [NUMBER] складає 74435,6грн, вартість матеріального збитку, завданого власникові вказаного транспортного засобу [PERSON] внаслідок ДТП складає 79709,95грн., у зв'язку з чим позивач визначив розмір матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, у межах вартості відновлюваного ремонту з урахуванням втрати товарної вартості за мінусом суми перерахованого йому страхового відшкодування, що таким чином дорівнює сумі 78661 гривен. Крім того, позивач вказує, що внаслідок цього ДТП йому також заподіяно і моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких я зазнав у зв'язку з ушкодженням власності - автомобіля, та неможливості протягом тривалого часу користуватися автомобілем за його призначенням, порушенням його нормальних життєвих зв'язків, певним ударом престижу. Також він був змушений неодноразово звертатися за консультаціями та додатковими розрахункам завданих йому матеріальних збитків до авторемонтних підприємств, до суду для захисту свого права, тому просив стягнути з відповідача відшкодування моральної шкоди у розмірі 25000 гривень та судові витрати по справі. В ході судового розгляду позивач змінив свої вимоги, та просив стягнути з відповідача 50398,09грн. відшкодування матеріальної шкоди, моральну шкоду та понесені ним судові витрати щодо оцінки майна в сумі 800грн, 1843,2грн сплачених коштів за проведення експертизи та 1044,61грн судового збору. Представник відповідача ТОВ Спільне підприємство "Украінская Восточная Рибная Компанія" проти позову заперечував, вказав, що між відповідачем та ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» було укладено договір про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 04.04.2012 року №366554-24-21-01, і на підставі цього договору Страховиком було виплачено позивачу страхове відшкодування у сумі 29 311,86 грн., яке не перевищує ліміту відповідальності за шкоду, заподіяну майну третіх осіб, встановленого вищевказаним договором у розмірі 50 000 грн. Крім того, позивач при визначення майнової шкоди спирався на перерахунок вартості відновлюваного ремонту автомобіля зробленого ПП «Авто - Шанс» у зв'язку зі значною зміною курсу валюти в Україні та значною зміною вартості запасних частин, матеріалів та вартості робіт по виконанню відновлюваного ремонту, але докази підтверджуючі такі факти не надав. Також представник відповідача вказує, що п.36.4. ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» передбачено, що виплата страхового відшкодування здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону). Перед отриманням позивачем страхового відшкодування ПрАТ СК «ВУСО» було здійснено відповідну оцінку матеріальної шкоди з розміром якої позивач погодився, оскільки ним не було оскаржено рішення ПрАТ СК «ВУСО» про здійснення страхового відшкодування. Стосовно компенсації моральної шкоди вважає, що позивач не надав жодного доказу підтверджуючого його моральні страждання, які можна оцінити у 25000 грн., тому просив у задоволенні позову відмовити за необґрунтованістю. Третя особа ПрАТ страхова компанія «ВУСО» надала суду письмові пояснення по справі, де вказала, що 07.04.2014 року між ПрАТ «CK «ВУСО» та TOB «СП «УВРК» було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності ВНТЗ № АІ/0209357, за яким страховик взяв на себе зобов'язання у випадку настання страхової подій відшкодувати завдану страхувальником шкоду життю, здоров'ю та майну третіх осіб при експлуатації забезпеченого транспортного засобу Мерседез Бенз, д.н. [NUMBER]. В період дії вищевказаного договору 10.10.2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу під керуванням [PERSON] та автомобіля марки БАД, д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок ДПТ вказані автомобілі отримали механічні ушкодження. 21.10.2014 року до ПрАТ CK «ВУСО» звернувся [PERSON] з заявою на виплату страхового відшкодування. В рамках врегулювання страхового випадку був проведений огляд пошкодженого транспортного засобу, складений відповідний акт огляду та за замовленням ПрАТ «CK «ВУСО» було проведено експертне дослідження за результатами якого була встановлена вартість відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, яка становить суму в розмірі 35 174, 23 грн. Ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлює, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ст. З Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» зі змінами та доповненнями - Оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в ст. 9 цього закону, і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночною діяльності.Страховик у всіх випадках здійснює страхове відшкодування за Полісами загальнообов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ за розрахунком, здійсненим на підставі висновку суб'єкта оціночної діяльності. З суми розрахованої незалежним експертом-оцінщиком було вирахувано ПДВ відповідно до ст. 36 Закону (35 174, 23 : 1,2 = 29 311, 86 грн.), таким чином розмір страхового відшкодування склав суму в розмірі 29 311,86 грн. За результатами розгляду отриманих документів від потерпілої особи, ПрАТ «СК «ВУСО» прийняв рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 29 311, 86 грн. на реквізити зазначені [PERSON], про що склав страховий акт № 429-24 від 17.02.2015 року. Виплата страхового відшкодування підтверджується платіжним дорученням. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча неодноразово належним чином повідомлявся про час і місце судового розгляду, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових повісток, клопотання про відкладення судового засідання не надав, тому згідно вимог ст.169 ЦПК України суд розглянув справу без його участі. Суд, заслухавши пояснення позивача, представників, з'ясувавши позицію 3-ї особи (страхової компанії) та перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Відповідно до ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до вимог ст. 61 ч.4 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, що її завдала. Згідно положень ст.1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов'язків. Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати ( страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Судом встановлено, що автомобіль «MERCEDES-BENZ» д/н [NUMBER] належить, як то зазначено в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], [PERSON], що мешкає по адресі: [ADDRESS]. Вказаний автомобіль перебував в оренді у відповідача згідно договору оренди від 13.07.2010р., який був посвідчений приватним нотаріусом Куп'янського нотаріального округу за реєстровим №2815. [PERSON] виконував транспортні перевезення на підставі трудового договору від Товариства з обмеженою відповідальністю спільне підприємство «Украінская восточная рибная компанія» (TOB СП «УВРК»). Ці обставини були визнані сторонами та згідно ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню. [PERSON] керував автомобілем «MERCEDES-BENZ» д/н [NUMBER] та здійснив зіткнення з автомобілем марки «BYD» д/н [NUMBER]. яким керував [PERSON] За наслідками розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, складеного за фактом ДТП за участю водіїв [PERSON] та [PERSON] суддею Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області постановою від 07.11.2014 року по справі №373/2885/14-п визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України - зазначеної ДТП гр. [PERSON] ( а.с.6) Саме TOB СП «УВРК» в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ВУСО» було застраховано свою цивільно-правову відповідальність шляхом оформления Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів (договору страхування) № АІ/ 0209357, котрий діяв до 09.04.2015 року ( а.с.47). Враховуючи норму п. 1.4. ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особи, відповідальність яких застрахована, правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду. Таким чином саме TOB СП «УВРК» є володільцем автомобіля «MERCEDES-BENZ» д/п [NUMBER] на час скоєння ДТП. На виконання умов частини 33.1.4 ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", 21.10.2014р. позивач повідомив страхову компанію про настання страхового випадку ( а.с.75,76). Відповідно до ст. 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Статтею 29 зазначеного Закону передбачено, що у зв"язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов"язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Таким чином, страхова компанія повинна відшкодовувати потерпілому розмір прямого збитку. В рамках врегулювання страхового випадку був проведений огляд пошкодженого транспортного засобу, що належить позивачу, за замовленням страховика проведено експертне дослідження за результатами якого була встановлена вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу у розмірі 35174,23грн. ( а.с.77-81). З суми розрахованої незалежним експертом-оцінщиком було вирахувано ПДВ відповідно до ст. 36 Закону (35 174, 23 : 1,2 = 29 311, 86 грн.), таким чином розмір страхового відшкодування склав суму в розмірі 29 311,86 грн. За результатами розгляду отриманих документів від потерпілої особи, ПрАТ «СК «ВУСО» прийняв рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 29 311, 86 грн. на реквізити зазначені [PERSON], що підтверджується платіжним дорученням. ( а.с.85-87,89). За наслідками проведеної Одеським НДІСЕ судової автотоварознавчої експертизи від 27.11.2015р. №1781 (а.с.193-197) встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «BYD» р/н [NUMBER] складає 74435,6грн, вартість матеріального збитку, завданого власникові вказаного транспортного засобу [PERSON] внаслідок ДТП складає 79709,95грн. За вирахуванням суми страхового відшкодування, який був отриманий позивачем, розмір відшкодування матеріальної шкоди становить 50398,09грн, про стягнення якої просить позивач в змінених позовних вимогах, які в цій частині на думку суду є обгрунтованими. Відповідно до вимог п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової (матеріальної) та моральної шкоди. Нормами ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, зокрема, його права власності. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із пошкодженням її майна. Позивач вказав, що відповідач в добровільному порядку не сплатив йому завдану шкоду, він хвилювався та переживав, як відновити свій транспортний засіб, фактично втративши можливість ним вільно користуватися. Дійсно, позивач був змушений витрачати значний час на звернення до оцінювачів, спеціалістів з ремонтних робіт, страховика та органів судової влади з метою визначення вартості відновлюваних робіт, отримання необхідних документів для підтвердження розміру шкоди, що спричинило ряд незручностей та проблем, згаяного часу, що потягло для нього ряд негативних наслідків та моральні втрати. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов'язків. Вказана норма стосується відшкодування як майнової так і моральної шкоди. Таких висновків дійшов Верховний суд України, який в п.18 Постанови Пленуму «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995р. №4 визначив, що заморальну шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов'язків, відповідальність несе організація, з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу. Як випливає з положення ст.ст.22,26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова компанія не відшкодовує потерпілому моральну шкоду заподіяну внаслідок ДТП майну потерпілого, оскільки обов'язок відшкодування моральної шкоди покладається на страхову компанію виключно у випадку заподіяння шкоди здоров'ю потерпілого. Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи та з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. З урахуванням обставин справи, ступеня страждань позивача, характера правопорушення, часу, який пройшов до моменту відновлення прав позивача, суд вважає, що він має право на відшкодування моральної шкоди, та достатньою сумою відшкодування визначає 5000грн. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та матеріально підтверджені судові витрати. Документально підтвердженими судовими витратами є відомості про сплату позивачем судового збору та вартості проведеної судової автотоварознавчої експертизи ( а.с.1,206), тому вказані суми підлягають стягненню на його користь з відповідача.

Outcome: partial