Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

02.06.2016 року позивач [PERSON]звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Орган опіки та піклування Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування вимог зазначила, що в період з 28.04.2007 року по 26.04.2012 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON]. Від шлюбу мають спільного сина - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що після розлучення відповідач про сина не турбується, ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, незважаючи на наявність рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання дитини, не піклується про духовний та фізичний розвиток сина, не спілкується з ним взагалі, тобто не дбає про його нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. З огляду на таке, вважає, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, у зв'язку з чим просила позбавити його батьківських прав відносно сина [PERSON] Представник позивача надав суду заяву, згідно якої зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач надав суду заяву, згідно якої зазначив, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Представник третьої особи Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації направив на адресу суду заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності, та висновок про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] відносно малолітнього [PERSON]. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 28.04.2007 року по 26.04.2012 року, що підтверджується рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 26.04.2012 року. Як вбачається з Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 16.04.2014 року, виданого повторно, від шлюбу сторони мають спільного сина - малолітнього [PERSON], [INFO]. Як встановлено з Довідки Форма №3 від 11.05.2016 року за Вих. № 02/08/1-3557, наданої Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» м. Києва, малолітній син сторін [PERSON], після розлучення батьків проживає та зареєстрований разом з матір'ю за адресою [ADDRESS] . З Висновку Служби у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 08.07.2016 року №107-4089/40, який вивчав питання щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], встановлено доцільність такого позбавлення. Як вбачається з нотаріально засвідченої заяви відповідача [PERSON] від 21.04.2016 року, а також заяви наданої суду, останній не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, доказуванню не підлягають Таким чином, враховуючи, що відповідачем позовні вимоги визнано, беручи до уваги висновок Служби у справах дітей, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved