Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

Позивач Старосинявська районної державної адміністрації, як орган опіки та піклування звернулася до суду з позовом в інтересах неповнолітнього [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування вимог вказує, що відповідач [PERSON] є матір'ю неповнолітнього [PERSON], [INFO], відомості про батька дитини записані за вказівкою матері відповідно до ст.135 СК України. Однак, відповідач з сином тривалий час, а саме із кінця листопада 2017 року, не проживає та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по його вихованню, не забезпечує умов для проживання дитини, не піклується про нього, не цікавиться ні розвитком, ні станом здоров'я, матеріально не утримує. Дитина проживає в сім'ї сторонньої особи, [PERSON], в с.Дашківці Старосинявського району та перебуває повністю на її утриманні, а мати самоусунулась від виконання своїх обов'язків. Посилаючись на наведене позивач просить позов задовольнити, позбавити батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, перераховуючи їх на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. У судовому засіданні представник позивача Каспрук О.В. позовні вимоги підтримала повністю, зіславшись на доводи викладені у заяві, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та суду пояснила, що заперечує відносно позбавлення її батьківських прав по відношенню до сина - [PERSON], та стягнення аліментів з неї для його утримання. Також пояснила, що наведені у позовній заяві факти мають місце, її син [PERSON],2006 р.н., дійсно проживає у [PERSON] в с.Дашківці Старосинявського району з листопада 2017 року, яка займається його вихованнями, у неї немає належних умов проживання, її будинок не придатний для проживання, продукти харчування в її будинку відсутні, електропостачання відключено, дров для опалення не заготовлено, а вона періодично живе в будинку співмешканця, сплачувати аліменти не має можливості, оскільки не працює. Судом встановлено наступні обставини. [PERSON] єматір'ю неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим 10 липня 2006 року Сьомаківською сільською радою Старосинявського району Хмельницької області. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №00021312385 сформований 30 жовтня 2018 року про реєстрацію актового запису про народження [PERSON], [INFO], в графі батько зазначено [PERSON], в графі мати зазначено [PERSON], відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст.135 СК України. Згідно актів обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї від 05.10.2018 року та від 25.10.2018 року встановлено, що відповідач [PERSON] проживає в с.Буглаї у будинку свого співмешканця [PERSON] та його матері, хоч будинок складається з трьох житлових кімнат, коридора, кухні, веранди, однак санітарний стан житла незадовільний. В будинку відсутні місця для занять, сну та відпочинку дітей. [PERSON] зловживає спиртними напоями. Неповнолітній син відповідачки [PERSON], проживає в сім'ї жительки с.Дашківці [PERSON], а її неповнолітня донька [PERSON], [INFO], проживає в м.Києві. У відповідності до акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї від 22.11.2018 року встановлено, що сім'я [PERSON] в с.Дашківці створила для неповнолітніх дітей [PERSON], доньки [PERSON], 2001 р.н. та сина [PERSON], 2006 р.н. необхідні умови для проживання, а саме місця для сну та відпочинку, придбала одяг, діти забезпеченні продуктами харчування. Мати [PERSON] самоусунулась від виконання батьківських обов'язків, з дітьми не проживає, зловживає алкоголем, не виховує дітей та не утримує їх, не цікавиться їх життям та станом здоров'я, проживає з особами, які ведуть аморальний спосіб життя. 29.10.2018 року [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності за ч.2 с.184 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу, про що свідчить копія постанови суду. Відповідно до інформації класного керівника [PERSON], 2006 року народження, він навчається в Дашковецькому НВК «ЗОШ 1-111 ступенів, ДНЗ», неповнолітній ріс та виховувався у проблемній родині до листопада 2017 року, сім'я переїжджала з одного села в інше, не мала постійного місця проживання, мати зловживає спиртними напоями. Мати не цікавилася його шкільним життям, не допомагала у навчанні, не забезпечувала необхідним шкільним приладдям, не відвідувала батьківські збори та виховні заходи. Після того як [PERSON] з грудня 2017 року почав проживати в сім'ї [PERSON], вона забезпечила йому належні умови проживання, виховання, цікавиться його навчанням в школі та дбає за його добробут, хлопчик забезпечений усім навчальним приладдям, шкільною та спортивною формою, яке придбала [PERSON] За місцем проживання [PERSON] характеризується негативно, хоча є мамою двох неповнолітніх дітей, доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], однак їх вихованням вона не займається, діти перебували в сім'ї [PERSON] [PERSON] часто зловживає алкоголем та появляється в громадських місцях в нетверезому стані, веде дружбу з неблагополучними сім'ями, безвідповідальна, на зауваження не реагує, про що свідчить характеристикаа в.о. старости сіл Сьомаки, Буглаї, Дашківці - М.Попсуй від 05.10.2018 року та 25.10.2018 року. Допитані у судовому засіданні свідки також підтвердили факт ухилення відповідача [PERSON] від виконання батьківських обов'язків щодо сина [PERSON]. Зокрема, свідок [PERSON] підтвердила, що до кінця листопада - початку грудня 2017 року неповнолітній [PERSON] жив в сім'ї місцевого жителя [PERSON], а коли останнього засудили, а [PERSON] вигнала дітей із будинку, тому в подальшому проживати в його будинку дітям [PERSON] не було можливості, тому самі діти попросились пожити у неї та вони з чоловіком забрали їх в свою сім'ю, так як з [PERSON] він перебував в дружніх стосунках. З цього часу неповнолітні діти [PERSON] проживали у неї, дочка відповідачки [PERSON] виїхала у м. Київ з метою пошуку роботи, а [PERSON] проживає у неї, відвідує школу та вона займається його вихованням, створила належні умови проживання, утримує його. Мати дитини [PERSON] лише один раз приходила провідувати сина. Свідок [PERSON], яка є класним керівником неповнолітнього [PERSON], суду пояснила, що його мама, [PERSON] є також її односельчанкою, тому вона добре знає їх побут та умови в яких проживали діти. [PERSON] усунулась від виконання батьківських обов'язків щодо сина, не цікавилася його шкільним життям та проявляла пасивність в виховані дитини. Деякий час [PERSON] та його сестра [PERSON] жили в с.Буглаї самостійно в будинку матері, який не придатний для проживання, а потім почали проживати в сім'ї [PERSON] в с.Дашківці. Оскільки останній був засуджений, а його дружина не цікавилася цими дітьми, то дітей забрала сім'я [PERSON], де на даний час проживає [PERSON]. Вказана сім'я створила для нього всі умови проживання, оточила турботою, та цікавиться шкільним життям, хлопчик перестав комплексувати перед однокласниками, покращилась успішність, задоволений сімейним комфортом та підтримкою цієї родини. Відповідно до висновку органу опіки і піклування Старосинявської районної державної адміністрації Хмельницької області за №41/29-32-4317/2018-р від 30 жовтня 2018 року, орган опіки і піклування вважає можливим позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно сина [PERSON], [INFO],що буде відповідати інтересам дитини. Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Ассамблеєю 20 листопада 1959 року, дитина, якщо це можливо, повинна рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в атмосфері любові та матеріального забезпечення. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка діє на Україні з 27.07.1991 року та ратифікована Україною, держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні для її благополуччя, приймаючи до уваги права та обов'язки їх батьків, опікунів та інших осіб, які відповідають за них по закону і з цією метою приймати всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи. Виходячи з положень ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Зокрема, відповідно до роз'яснень, викладених в пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Проаналізувавши надані докази по справі, оцінивши покази свідків, суд приходить до висновку, що позивачем надано належні та допустимі докази ухилення відповідача від участі у вихованні дитини, оскільки вона не проживає із сином, не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, внаслідок чого не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, що дає підстави для можливості застосування до неї такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав. Будь-яких доказів щодо безпідставності позовних вимог та доказів своєї участі у вихованні дитини відповідач [PERSON] суду не надала. Відповідач не бажає змінювати свій спосіб життя, не вчинила жодних дій для створення належних умов для проживання та виховання дитини, прояву необхідної турботи та піклування щодо дитини - сина [PERSON]. Таким чином, оскільки факт ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи, суд вважає, що є підстави для позбавлення її батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] згідно відповідних положень ст. 164 Сімейного Кодексу України. Оскільки, судом вирішено питання про позбавлення батьківських прав щодо матері дитини, відомості про батька дитини записані за вказівкою матері відповідно до ст.135 СК України, тому суд вважає за необхідне передати дитину [PERSON], [INFO], органу опіки та піклування в особі Старосинявської районної державної адміністрації. В силу вимог ч. 2 ст. 166 СК України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. (ч.3 ст.166 СК України). Згідно із вимогами ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, позбавлення відповідача батьківських прав не звільняє її від обов'язку утримувати неповнолітнього сина. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з ким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по утриманню малолітнього сина, хоча має всі можливості брати матеріальну участь в його утриманні, так як за віком та станом здоров'я є працездатною, тобто має фізичну можливість працювати, отримувати певний матеріальний дохід та має можливість брати участь в утриманні своєї дитини, оскільки інших доказів суду не надано. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України (в редакції Закону № 2037-VIII від 17.05.2017) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Частиною 3 ст. 193 СК України визначено, що аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини, відкритий у відділенні Державного ощадного банку України. Враховуючи майнові інтереси дитини, а також майновий стан відповідача, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на утримання [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 31.10.2018 року, і до досягнення дитиною повноліття, перераховуючи їх на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України, який зобов'язати відкрити орган опіки та піклування в особі Старосинявської районної державної адміністрації, у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, в порядку ст. 141 ЦПК України, суд, приходить до висновку, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню 704, 80 грн. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved