Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-12 00:00:00

Позивачка просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача, [PERSON] , на її, [PERSON] , користь аліменти на утримання їх неповнолітніх дочок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 2 000 (дві тисячі) гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з відповідача на її користь усі судові витрати (витрати адвоката за надання їй юридичної допомоги) пов`язані із розглядом даної справи. Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Свої вимоги мотивує тим, що 02.09 2003 року, між нею, [PERSON] та [PERSON] , був укладений шлюб. В даному шлюбі вона перебуває з відповідачем, [PERSON] , і по даний час. Однак, в даний час вони є фактично розлученими та вже тривалий час спільним сімейним життям не проживають, оскільки їх життя із відповідачем [PERSON] , виявилося не вдалим, через те, що відповідач фактично покинув свою сім`ю, взагалі про неї не піклувався та не цікавився нею, матеріально їх не підтримував і не забезпечував, а проживав своїм життям, між ними постійно виникали сімейні конфлікти і непорозуміння. Їх сім`я фактично розпалася і вона стала проживати окремо. Від спільного проживання в шлюбі у них із відповідачем народилися двоє дочок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO]. З часу припинення їх сімейних стосунків, діти залишилися на її пов\-ному матеріальному утриманні і вихованні. Відповідач жодної матеріальної допомоги їм не на дає, повністю припинив матеріально утримувати їх. Її пропозицію домовитись про його участь в утриманні дітей, він залишив без відповіді, до спільної домо\-вленості дійти про це вони не можуть. Оскільки їх з відповідачем діти залишились проживати разом з нею, на їх утримання вона бажає стягувати з відповідача аліменти. Відповідач постійно не працює, однак має не регулярні, не стабільні і мінливі, однак високі доходи, але матеріально утримувати своїх дітей, з невідомих їй на то причин, відмовляється. Вона змушена сама утримувати і виховувати дітей, одночасно працювати задля матеріального забезпечення себе і їх спільних дітей, що не є достатнім для належного, необхідного та достатнього забезпечення і утримання, як неповнолітніх дітей, так і її особистого проживання. Таким чином, вважає за доцільне кожного місяця стягувати з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі, згідно до ст.184 СК України, до досягнення їх дітьми повноліття. Позивачка [PERSON] , в судове засідання не з"явилась, хоч про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена судом. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Коцкович Р.М. ( договір про надання юридичних послуг а.с.8, ордер а.с.13) в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, зіславшись на вищевикладені обставини. Просив позов задоволити. Не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , в судове засідання на виклик не з`явився, причину своєї неявки суд не повідомив , від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, хоч про дату, час і місце судового засідання повідомлений у встановленому Законом порядку, про що свідчить: оголошення на офіційному веб-сайті Долинського районного суду за веб-адресою : dl.if.court.gov.ua. про виклик в судове засідання (а.с.20) . Відзиву на позов відповідачем не подано. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного: Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції , передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ст.183 СК України визначено, що у випадку, коли платник аліментів має нерегулярний дохід, частину доходу отримує в натурі, або за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Про те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі і від спільного проживання у них народилися доньки: Божена, [INFO] та [PERSON] , [INFO] , свідчать матеріали справи - копія повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26.04.2019р. (а.с.3), копія свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 04.05.2006 року (а.с.6), копія свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER] від 03.03.2004 року(а.с.7). В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, вони проживають окремо, діти проживають разом з матір`ю та перебувають на її утриманні. Як встановлено в судовому засідання та не заперечується представником позивачки - відповідач на даний час офіційно не працює та не має стабільного доходу. Оскільки відповідач офіційно не працевлаштований та немає постійного доходу та регулярного заробітку, то суд, враховуючи обставини визначені ст.182 СК України і роз`яснення, що містяться у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 15 травня 2006р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Визначаючи розмір аліментів судом враховується матеріальне становище позивачки [PERSON] , матеріальне становище відповідача [PERSON] , те, що він тимчасово не працює, не має стабільного доходу, відсутність у нього інших утриманців, яких він зобов`язаний утримувати у відповідності до вимог Закону, а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору, та приходить до висновку, що з урахуванням положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1400.00 гривень, на кожну дитину щомісячно. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України. На підставі ст. ст. 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial