Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 05.07.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. вчинено виконавчий напис за номером 7305 за кредитним договором від 03.12.2010 року про стягнення з нього - позивача на користь ПАТ КБ «Приватбанк», заборгованості за кредитом в сумі 49339,86 грн, з яких сума заборгованості за кредитом складає 3420,86 грн., за відсотками - 38029,01 грн., з пені та комісії - 3350,00 грн., фіксована частина штрафу - 500,00 грн., штраф (відсоток від суми заборгованості) - 2239,99 грн., витрати за виконавчий напис у сумі 1800 грн. Вважає, що виконавчий напис вчинено за відсутності документів, що підтверджують безспірність вимог стягувача, а вона в свою чергу не частково визнає вимоги кредитора, тому просила визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не відповідає виконанню У судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк" в судове засідання не з"явився, 04.11.2019 року до канцелярії суду надійшов відзив на позовну заяву від ПАТ КБ «Приватбанк", заялені вимоги позивача не визнає, просив відмовити в задоволені позову, справу розглянути без участі представника.(а.с.12-23). Представник відповідача Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 03.12.2010 року між сторонами укладено кредитний договір, відповідно до анкети-заяви, ця заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та Привалами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між сторонами Договір про надання банківських послуг. 05.07.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 7305 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» не виплачених у строк відповідно до умов договору від 03.12.2010 року станом на 30.04.2017 року грошових коштів у розмірі 49339,86 грн (а.с.6). 26.10.2017 року державним виконавцем Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису № 7305 від 05.07.2017 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» грошових коштів у розмірі 49339,86 грн. (а.с.8.). Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється главою 14 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок). Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, встановлено такі документи: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Положеннями ст. 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Як вбачається із матеріалів справи, строк, за який проводиться стягнення складає 6 років , а саме з 03.12.2010 року по 30.04.2017 року, тобто строк з якого у стягувача виникло право примусового стягнення боргу слід рахувати саме з 03.12.2010 року. Цей висновок суд робить із загального правила визначення початку перебігу позовної давності, визначеного ст. 261 ЦК України - від дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. Таким чином, нотаріус, в порушення вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 здійснив виконавчий напис поза межами встановленого трирічного строку. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідачем не було надано суду доказів безспірності заборгованості, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчого напису. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а тому виконавчий напис визнати таким, що не підлягає виконанню. Судові витрати відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved