Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

Представник ПАТ КБ „Приватбанк" звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 03.11.2006 року між ПАТ КБ „Приватбанк" та [PERSON] був укладений Договір № ZPVCRX01380325 відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 3168,00 гривень. Відповідач особистим підписом в заяві підтвердив свою згоду про те, що він попередньо був ознайомлений та погодився з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, які були йому надані у письмовій формі, отримав повну інформацію про умови кредитування та підписана ним заява про отримання кредиту разом з запропонованими банком Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, Тарифами складає між банком та відповідачем кредитний договір. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме, надав Відповідачу кредит в сумі 3168,00 гривень. Однак, [PERSON] порушив взяті на себе зобов'язання, щодо своєчасної сплати кредиту у зв'язку з чим має прострочення за тілом кредиту за період з 14.11.2012 року по 14.11.2017 року, яка становить 1825 днів, розмір простроченої заборгованості складає 3168,00 гривень, розмір % ставки в день дорівнює 0,33 %, а отже сума заборгованості по відсоткам згідно розрахунку складає: 3168,00 гривень*0,33%*1825 днів прострочення/100 =19079,28 гривень. В зв'язку з вищевикладеним ПАТ КБ «Приватбанк» просить суд стягнути з відповідача заборгованість по відсоткам за договором № ZPVCRX01380325 від 03.11.2006 року нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 14.11.2012 року по 14.11.2017 року у розмірі 19079,28 гривень, а також судові витрати, які були ними понесені у зв'язку зі зверненням із позовом до суду у вигляді судового збору в розмірі 1600,00 гривень. Представник позивача у судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав у повному обсязі з підстав вказаних в ній, просив суд задовольнити її, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідача про час та місце розгляду справи, але вони виявилися марними. Неявка в судове засідання відповідача, судом розцінюється, як зловживання процесуальними правами та намагання затягнути розгляд справи. Суд, за згодою позивача, вважає можливим провести заочний розгляд справи, на підставі матеріалів справи, у відповідності зі ст. 223 ч.4 ЦПК України за відсутністю відповідача. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтями 525 - 527 ЦК України передбачається, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором. Відповідно до ст.ст. 615, 625 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В судовому засіданні встановлено, що 03.11.2006 року між ПАТ КБ „Приватбанк" та [PERSON] був укладений Договір № ZPVCRX01380325 відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 3168,00 гривень (а.с.6-зворотна сторона). Відповідач особистим підписом в заяві підтвердив свою згоду про те, що він попередньо був ознайомлений та погодився з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, які були йому надані у письмовій формі, отримав повну інформацію про умови кредитування та підписана ним заява про отримання кредиту разом з запропонованими банком Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, Тарифами складає між банком та відповідачем кредитний договір. Так, умовами Договору № ZPVCRX01380325 визначено, що банк надає клієнту строковий кредит у сумі 3168,00 гривень на строк з 03.11.2006 року по 03.11.2008 рік включно, в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів в обумовлені у Заяві та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам строки. При порушення позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, він сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 10,1 % на місяць розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості. Основними вимогами банку за кредитним договором до боржника є повернення наданих кредитних коштів та отримання відсотків за їх користування, і ця умова є істотним фактором при наданні кредитних коштів, враховуючи що важливою ознакою кредитної операції є те, що вона надається за рахунок залучених грошових коштів. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме, надав Відповідачу кредит в сумі 3168,00 гривень. Однак, [PERSON] порушив взяті на себе зобов'язання, щодо своєчасної сплати кредиту у зв'язку з чим має прострочення за тілом кредиту за період з 14.11.2012 року по 14.11.2017 року, яка становить 1825 днів, розмір простроченої заборгованості складає 3168,00 гривень, розмір % ставки в день дорівнює 0,33 %, а отже сума заборгованості по відсоткам згідно розрахунку складає: 3168,00 гривень*0,33%*1825 днів прострочення/100 =19079,28 гривень. Згідно з ч.1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору, і як вбачається з розрахунку заборгованості, порушення умов договору по поверненню кредитних коштів, сплати відсотків зі сторони [PERSON], мало місце ще до настання дати сплати останніх щомісячних платежів. Відповідно до ст.. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В пунктах 3.2.2, 3.2.3, 3.2.9 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, до яких приєднався відповідач підписуючи Договір (заяву) № ZPVCRX01380325, визначено обов'язок позичальника здійснювати погашення кредиту у порядку та строки відповідно до заяви, сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до Заяви та п.п.4.1, 4.2 даних Умов та Тарифів. Повністю повернути кредит до дати, зазначеної в Заяві. При непогашення кредиту в строки, зазначені в Заяві, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється відповідно до п.4.2 Умов за дати виникнення простроченої заборгованості. Отже, датою 03.11.2008 року в договорі (заяві) № ZPVCRX01380325 саме визначено кінцеву дату виконання позичальником дій щодо повернення кредиту за умови відсутності порушення по сплаті та простроченої заборгованості, а не кінцевий термін спливу виконання [PERSON] своїх грошових зобов'язань за договором та припинення зобов'язань в цілому. Отримані відповідачем кредитні кошти до теперішнього часу банку не повернуті, тим самим, враховуючи що Договір (заява) № ZPVCRX01380325 не є розірваним, чи припиненим відповідно до правових підстав визначених ст.ст. 599, 651, 654 ЦК України, відсутні підстави для припинення щомісячного нарахування відсотків на суму прострочено заборгованості по кредиту, як плату за весь час фактичного користування кредитними коштами. Стаття 256 ЦК України дає визначення позовної давності як - строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного цивільного права або інтересу. Таким чином, враховуючи що сплата відсотків за Договором № ZPVCRX01380325 позичальником повинна здійснюватися щомісячно то і позовна давність за вимогами пов'язаними з стягненням заборгованості по простроченим щомісячним платежам (відсотків за користування кредитом), повинна обчислюватися за період, відповідний терміну загальної позовної давності від дати звернення до суду, якщо термін не збільшено умовами договору. За правилами ч.1 ст. 259 ЦК України, сторонам дозволено за домовленістю збільшувати встановлено законом як загальну, так і спеціальну позовну давність. Згідно з п. 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам сторони дійшли згоди, що термін позовної давності по вимогам щодо стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки, пені, штрафів встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Таким чином, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги законні, обґрунтовані тому підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом стягнення з відповідача, заборгованості за відсотками за договором № ZPVCRX01380325 від 03.11.2006 року нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 14.11.2012 року по 14.11.2017 року у розмірі 19079,28 гривень. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню понесені позивачем, судові витрати на оплату судового збору в розмірі 1600,00 гривень.

Outcome: approved