Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

07 квітня 2014 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про звільнення майна з-під арешту, мотивуючи свої вимоги тим, що 22.02.2008 р. рішенням №569 Миколаївської міської ради позивачам надано квартиру [ADDRESS]. При зверненні у 2013 році до Миколаївської міської ради щодо приватизації вказаної квартири, інспектором в усній формі було відмовлено, у зв'язку з тим, що на вказану квартиру постановою державного виконавця Центрального ВДВС ММУЮ від 13.05.2010 року накладено арешт на квартиру [ADDRESS], що належить Миколаївському учбово-виробничому підприємству українського товариства глухих. При зверненні до ДВС ММУЮ з метою скасування вищевказаного арешту, позивачам було відмовлено з тих підстав, що вони не є сторонами у виконавчому провадженні. На підставі викладеного позивачі просили суд зобов'язати Центральний ВДВС ММУЮ зняти арешт з квартири [ADDRESS]. Позивач та представник позивачів надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд їх задовольнити. Представник Миколаївського учбово-виробничого підприємства УТГ у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Представник Центрального ВДВС надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, а рішення прийняти на розсуд суду. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради №569 від 22.02.2008 року «про поліпшення житлових умов громадян і надання їм звільнених житлових приміщень», надано, знявши з квартирного обліку, згідно зі списками Миколаївського учбово-виробничого підприємства товариства глухих [PERSON],2-кімнатну квартиру [ADDRESS] на склад сімї із 3 осіб (вона, чоловік, дочка). 11 березня 2008 року позивачу [PERSON] виконавчим комітетом видано ордер на житлове приміщення №63 серії 007365 на квартиру [ADDRESS]. У 2013 році при зверненні до Миколаївської міської ради щодо приватизації вказаної квартири, позивачам в усній формі було відмовлено, у зв'язку з тим, що на вказану квартиру накладено арешт. Так, 13.05.2010 р. постановою державного виконавця Центрального ВДВС ММУЮ на підставі судового наказу, виданого 20.05.2099 року Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області видано судовий наказ про стягнення з Миколаївського учбово-виробничого підприємства глухих на користь [PERSON] борг в сумі 1728 грн.75 коп., накладено арешт на квартиру [ADDRESS], що належить Миколаївському учбово-виробничому підприємству українського товариства глухих. Відповідно до акту Центрального ВДВС ММУЮ про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 08.01.2014 р. проведено знищення виконавчих проваджень завершених у 2010 році, через закінчення строків їх зберігання, в тому числі і вищевказаний судовий наказ. Позивачі звернулися до Центрального ВДВС ММУЮ з заявою щодо зняття арешту з квартири, але їм було відмовлено у прийнятті заяви. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Частиною 1 статті 50 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Згідно з ч.2 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Враховуючи те, що на даний час позивачі не мають можливості належним чином здійснювати своє право власності на належне їм майно, а їх право користування житловим приміщенням у якості наймача квартири захищаються у судовому порядку, відповідно до вимог чинного законодавства. За такого, суд вважає за можливе задовольнити їх вимоги про звільнення майна з-під арешту. На підставі викладеного,

Outcome: approved