Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

У листопаді 2019 року позивач звернулася до суду з указаним позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 06 липня 2012 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . З грудня 2017 року з відповідачем припинили спільне проживання та з того часу син знаходиться на її повному утриманні. Відповідач ухиляється від матеріального забезпечення та виховання дитини, з моменту окремого проживання кошти на утримання не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює та має постійний дохід. Просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини у твердій грошовій суму у розмірі 2500,00грн. щомісяця, починаючи з 14 листопада 2019 року і до повноліття дитини. В судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Позивач подала суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач допитаний в порядку судового доручення на території Російської Федерації, позовні вимоги визнав, згоден сплачувати аліменти на утримання сина у заявленому позивачем розмірі. Зазначив, що працює неофіційно вантажником у ТОВ "Эверест-45" та отримує заробітну плату у розмірі 17 000 - 18 000 руб. У добровільному порядку перераховує позивачу грошові кошти у більшому розмірі, ніж нею заявлений. Просив справу розглядати у його відсутність. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який укладений 06 липня 2012 року у Снігурівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про що 06 липня 2012 року в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 35 та на його підставі видано повторно 23 червня 2016 року свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] , виданим Снігурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 25 лютого 2014 року за актовим записом № 33 (а.с. 4). З грудня 2017 року дитина проживає разом з позивачем, відповідач проживає окремо. Згідно з довідкою в.о. завідувача Мороз Л.Ф. від 11 листопада 2019 року [PERSON] , [INFO] , є вихованцем старшої групи № 2 дошкільного навчального закладу № 4 Снігурівської міської ради (а.с. 9). Відповідно до довідки директора Снігурівської районної філії Миколаївського обласного центру зайнятості від 11 листопада 2019 року № 1473110684, [PERSON] станом на 11 листопада 2019 року не перебуває на обліку в Снігурівській районній філії Миколаївського ОЦЗ як безробітна (а.с. 10). Позивач ствердила про невиконання відповідачем обов`язку утримання дитини. Вказані обставини відповідач не заперечив. Між сторонами у справі мають місце сімейні правовідносини щодо обов`язку батьків на утримання дітей до досягнення ними повноліття, визначеного ст. 180 СК України. Згідно з ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд також враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством України. Як передбачено ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Судом встановлено, що спільна дитина сторін проживає разом з позивачем і перебуває на її утриманні. Угоди про сплату аліментів в добровільному порядку сторонами не досягнуто. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. При ухваленні рішення судом враховано повне визнання позову відповідачем, яке прийнято судом, оскільки таке визнання не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд ухвалює про стягнення аліментів у заявленому позивачем розмірі. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 14 листопада 2019 року. У силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд ухвалює про стягнення з відповідача на користь держави 840,80 грн. судового збору.

Outcome: approved