Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

07.09.2017 року позивачка звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа Універсальна біржа «Південь» про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку, обґрунтувавши позовні вимоги тим, що 05 листопада 2001 року, [PERSON], уклала з [PERSON] договір купівлі-продажу нерухомого майна № 742, а саме житлового будинку та земельної ділянки, що знаходяться по вул. Садовій, 27 в сщ. Бандурка, Первомайського району, Миколаївської області. Вказаний житловий будинок належав продавцю на праві власності на підставі Свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок, виданого виконкомом Софіївської сільської ради народних депутатів від 06.02.1991 року. Земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1761 га належала продавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-МК № 044865 від 11.09.1997 року. За домовленістю з власником, вартість домоволодіння складає 14397,00 грн. 05.11.2001 року договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, що знаходяться по вул. Садовій, 27 в сщ. Бандурка, Первомайського району, Миколаївської області, між сторонами був письмово укладений, та відповід¬но з вимогами, встановленими ст.15 Закону України "Про товарну біржу" зареєстрований на біржі в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 742. 19.11.2001 року позивач зареєструвала своє право власності на житловий будинок, про що свідчить реєстраційне посвідчення та довідка КП «Первомайське МБТІ». Отже, з цього моменту вона стала законною власницею вказаного вище будинку. Право власності на земельну ділянку не зареєструвала. При зверненні до нотаріуса з питанням продажу, належного їй домоволодіння, [PERSON] дізналася, що являється власником вище вказаного майна на підставі біржової угоди, яку необхідно узаконити. На сьогоднішній день оформити укладену між позивачем та продавцем угоду в нотаріуса не мож¬ливо, оскільки вказана біржова угода зареєстрована в Первомайському МБТІ в книзі 2, стор. 64, реєстраційний № 316 від 19.11.2001 р. Тобто, вже проведена державна реєстрація права власності на нового власника та неможливо отримати витяг з державного реєстру прав власності на нерухоме майно на колишнього власника. Укладення угоди також є неможливим через те, що [PERSON] помер. Спадкоємицею після його смерті є його донька, [PERSON], а тому вона виступає Відповідачем у справі. В зв'язку з цим, позивач вважає, що відповідно до ст.16 ЦК України, єдиним правовим способом захисту її прав буде визнання в судовому порядку за нею права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1761 га, що знаходяться по вул. Садовій, 27 в сщ. Бандурка, Первомайського району Миколаївської області. Вважає, що між нею та продавцем, договір купівлі-продажу нерухомого майна № 742 від 05.11.2001 року є вчиненим та виконаним в повному обсязі, а тому дійсним. Оскільки, [PERSON] являвся законним власником будинку та земельної ділянки, то ніяких перешкод в розпорядженні майном у нього не було і він мав право його відчужувати, тобто продавати. Фактично, всі істотні умови договору купівлі-продажу сторонами були виконані. За домовленістю між ними, житловий будинок та земельна ділянка, були проданий, продавцю були переданні гроші в розмірі 14397,00 грн. Продавцем передано та покупцем прийнято житловий будинок та земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1761 га, що знаходяться по вул. Садовій, 27 в сщ. Бандурка, Первомайського району Миколаївської області. Представник позивача надав суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Від відповідачки на адресу суду надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає та проти їх задоволення не заперечує. Представник Універсальної біржі «Південь»у судове засідання не зявився, надіслав листа з проханням слухати справу без його присутності, позовні вимоги підтримав. Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні був встановлений факт укладення між [PERSON] та [PERSON], договору купівлі-продажу нерухомого майна № 742, а саме житлового будинку та земельної ділянки, що знаходяться по вул. Садовій, 27 в сщ. Бандурка, Первомайського району, Миколаївської області. Згідно цього договору [PERSON] передала продавцю гроші в рахунок повного розрахунку за майно, а останні в свою чергу отримав гроші та передав позивачці даний будинок в управління та користування, звільнивши його. Таким чином сторони на момент укладення договору досягнули згоди щодо істотних умов договору. Нотаріальне посвідчення договору неможливе через те, що право власності на будинок зареєстроване в Первомайському МБТІ за позивачкою. Згідно ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року), який діяв на той час, угода може бути визнана дійсною, якщо вона фактично відбулась. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 2 ст. 332 ЦК України право власності на нерухоме майно, якщо відповідно до закону таке право підлягає державній реєстрації, виникає з моменту державної реєстрації. Обовязковість державної реєстрації прав на нерухоме майно передбачена Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV. Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23.08.2016 року №553) передбачені умови, підстави та процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, обєкти незавершеного будівництва та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обовязки субєктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. З урахуванням наведеного позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та законними і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved