Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

01 грудня 2020 року до суду надійшла позовна заява Чорноморського національного університету імені Петра Могили (ЧНУ ім. Петра Могили) до [PERSON] , в якій просять стягнути з відповідача заборгованість за проживання в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , у сумі 22613,63 грн. Також просили стягнути судові витрати. В обґрунтування позову зазначили, що на балансі ЧНУ ім. Петра Могили перебуває гуртожиток, який розташований за адресою [ADDRESS] . [PERSON] разом з сином, проживає в зазначеному гуртожитку з 22.09.2007 року та займає кімнати 23,26 загальною площею 32,6 кв.м. Проте в повному обсязі не сплачує грошові кошти за користування житловим приміщенням, в наслідок чого утворилась заборгованість. Зазначені обставини слугували підставою для звернення до суду із зазначеним позовом. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 грудня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 25 січня 2021 року до суду надійшла заява відповідача, в якій вона просить долучити квитанції часткової сплати. 27 квітня 2021 року представником позивача було подано заяву про збільшення позовних вимог, в якому представник позивача збільшив суму боргу яка підлягає стягненню, додавши період заборгованості з 10.11.2020 по 31.03.2021 на суму 4094,87 грн. Таким чином загальна сума боргу становить 26 708,50 грн. 27 квітня 2021 року прийнято до розгляду заяву про збільшення позовних вимог. В судове засідання представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. До судового засідання відповідач не з`явилася, надіслала електронною поштою заяву, в якій повідомила, що не може бути присутня в судовому засіданні. Борг за комунальні послуги не відмовляється сплачувати. Враховуючи повторну неявку відповідача, не подання нею документів, що підтверджують поважність причин неявки, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача. Суд, дослідивши подані документи та матеріали, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено,що станом на балансі Чорноморського національного університету імені Петра Могили перебуває гуртожиток №1, який розташований за адресою м. Миколаїв, вул. Погранична, 82 інв.№10320001, що підтверджується довідкою від 11.11.2020 року за вих. № 1/3-802-08. [PERSON] , проживає в зазначеному гуртожитку з 22.09.2007 року та займає кімнати 23,26 загальною площею 32,6 кв.м., що також підтверджується відповідною довідкою. Відповідно до розрахунку заборгованості за ЖКП за період з 01.02.2007 року по 31.03.2021 року у [PERSON] перед ЧНУ ім. Петра Могили наявна заборгованість у сумі 26 708,50 грн за проживання в гуртожитку. Формування тарифів на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій здійснюється відповідно до вимог Порядку, затвердженого постановою КМУ від 1 червня 2011 року № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги»(далі - Порядок). Цей Порядок поширюється на суб`єктів господарювання всіх форм власності, які надають послуги, або спеціалізуються на виконанні окремих послуг, на умовах субпідрядних договорів з виконавцями, органи місцевого самоврядування, власників, орендарів житлових будинків (гуртожитків), власників (наймачів) квартир (житлових приміщень у гуртожитках), власників нежитлових приміщень у житлових будинках (гуртожитках). Згідно з пунктом 4 Порядку тариф на послуги з утримання гуртожитків такого виду розраховується згідно з цим Порядком. Вартість послуг з розрахунку на ліжко-місце визначається як добуток тарифу на норму житлової площі для однієї особи в гуртожитку. Постановою КМУ від 25 грудня 1996 року N 1548 «Про встановлення повноважень органів виконавчої влади та виконавчих органів міських рад щодо регулювання цін (тарифів)» в редакції від 26 березня 2008 року, до повноважень обласний державних адміністрацій було віднесено встановлення граничного розміру плати за проживання в гуртожитках (крім студентських гуртожитків), призначених для проживання окремих осіб. Постановою КМУ від 7 червня 2017 року № 394, що набула законної сили з 1 липня 2017 року, внесено зміни у додаток до постанови КМУ від 25 грудня 1996 року 1996 № 1548 та з переліку повноважень, в тому числі, обласних державних адміністрацій виключено повноваження щодо регулювання (встановлення) граничного розміру плати за проживання в гуртожитках. Отже, з цього часу граничний розмір за проживання в гуртожитках, призначених для проживання окремих громадян обласними державними адміністраціями не встановлюється. За загальним правилом тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюються органами місцевого самоврядування (статті7,14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,стаття 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). Згідно з ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", послуги з утримання будинку та прибудинкової території за своїм функціональним призначенням відноситься до житлово-комунальних послуг. Відповідно до п. 5 ч. 2ст. 7 вказаного Закону споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до п.2 ч.4 розділу 3 Положення про гуртожитки, затвердженого наказом № 84 від 27.04.2015 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, особи, які проживають у гуртожитку, зобов`язані, зокрема, своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку та за житлово-комунальні послуги. Згідно з розрахунку заборгованості, заборгованість [PERSON] з оплати за спожиті послуги ЖКП станом на 31.03.2021 становить 26 708,50 грн. Вказаний розмір заборгованості відповідачем не оспорювався. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, встановлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Статями 68, 162 Житлового кодексу України визначено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Положеннями ст.610 та ст.611 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності з ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Розподіляючи судові витрати, суд приходить до наступного. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, оскільки до початку судового розгляду відповідач фактично визнала позов, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 102,00 грн., позивачу слід повернути з державного бюджету 50% судового збору, а саме 1051,00 грн. Решту судового збору - 1051,00 грн. слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved