Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, свої вимоги обґрунтовує тим, що вона 26.04.2012 уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу мають одну дитину: [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося, фактичні шлюбні стосунки припинені з травня 2016 року та на даний час проживає разом зі своїми батьками. Дитина постійно хворіє та відповідач допомоги на утримання дитини не надає. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку і до досягнення дитини повноліття. Позивачка та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини всіх видів зарбітку відповідача. Суду пояснили, що відповідач в добровільному порядку допомоги на туримання дитини не надає, за включенням того, що влітку надав допомогу у придбанні дитині неохідного одягу. Дитина часто хворіє, потребує посиленого харчування та оздоровлення, позивачка не має можливості самостійно утримувати дитину та у повінй мірі матеріальної її забезпечувати. Відповідач приховує своє місце роботи, хоча постійно працює за контрактом у Литовській республіці, інших утриманців не має, не є інвалідом, а тому має можливість сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини його доходів. Представник відповідача - [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково та не заперечував проти стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів зароюітку відповідача. Суду пояснив, що офіційно відповдіач ніде не працює, проживає разом з батьками, які являються пенсіонерами та він їх матеріально підтримує. Фінансовий стан відповдіача не дозволяє сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 26.04.2012 зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 267, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СР № 086248. [PERSON] народилася 29.08.2012, про що відділом реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис № 1132, батьками записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-СР № 158530. [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [INFO], разом з нею зареєстровані та проживають члени її сімї: [PERSON] (батько), [PERSON] (мати), [PERSON] (дочка), що підтверджується довідкою ВЧ 9930 № 177 від 10.08.2016. Відповідно до медичних довідок [PERSON], 29.08.2012 року, народження постійно хворіє на ГРВІ та інші вірусні захворювання, страждає на анемію. [PERSON] проживає в м.Черкаси, пров.Праці, 13 разом з ним за вказаною адресою мешкають його батьки [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою комітету самоорганізації населення мікрорайону "Хімселище" за № 370 від 06.9.2016. Батьки відповідача являються пенсіонерами за віком, що підтверджується копія пенсійних посвідчень. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Положення СК України регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між матір'ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов'язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім'ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку дитини. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 СК України. Право дитини на утримання від своїх батьків має самостійний характер і не залежить від існування формально закріпленого зв'язку між останніми. Обов'язок батьків з утримання своїх дітей виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу, наявності між ними фактичних шлюбних відносин або спільного проживання. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до статті 183 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути визначені у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи матеріальний стан батьків дитини, стан здоров"я дитини, яка схильна до частих вірусних та інших захворювань, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання дитини аліменти в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача, починаючи з 19.08.2016. Твердження представника відповідача щодо перебування на утриманні у відповідача його батьків суд оцінює критично, оскільки батьки відповідача є пенсіонерами та отримаують пенсію за віком. Відповідачем не надано належних доказів того, що рівень матеріального забезпечення батьків занизький і він за власні кошти здійснює їх утриманняі. Не наведено також належних та допустимих доказів щодо неможливості відповідача сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі, окірм посилання на судову практику. Визначаючи розмір аліментів як 1/3 частину, суд, перш за все, виходить із найвищих інтересів дитини щодо її права на належний рівень забезпеченості, враховує те, що дитина часто хворіє, страждає на анемію, що передбачає посилене харчування та вжиання певних лікарських засобів, а також загальновідомий факт, що чим гірше стан здоров'я дитини, тим більше коштів на утримання вона потребує. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. До стягнення з відповідача в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 551,20 грн. На підставі ст.ст. 3, 180, 182, 183 СК України,

Outcome: approved