overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

12 липня 2013 року сторони зареєстрували шлюб відділом ДРАЦС по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 991. Від шлюбу дітей немає. Оскільки сімейне життя не склалося з січня 2015 року вони припинили сімейно-шлюбні відносини, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, тому позивачка звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, проте подала до суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує просить не надавати строк на примирення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнає, просить не надавати строк на примирення . Суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, в порядку ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009, № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, припинення сімейно-шлюбних відносин, окреме проживання з січня 2015 року, відсутність спільних дітей, що вказує на неможливість збереження сімї подружжя Склонних, суд приходить до висновку, що їх шлюб необхідно розірвати. На підставі наведеного, ст. ст. 105,110 - 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

12 липня 2016 року [PERSON], звернулась до суду з даною позовною заявою. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають доньку Крістіну, [INFO]. Відповідач, як батько дитини, може і повинен надавати матеріальну допомогу на її утримання, тому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (доходу) щомісячно, на утримання доньки Крістіни, [INFO], починаючи з дня подачі заяви до суду і до її повноліття. В судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву з проханням розглянути справу в її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, і просить їх задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення йому судової повістки. Заяви про розгляд справи в його відсутності до суду не надходило. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно вимог ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони від фактичних шлюбних відносин мають доньку Крістіну, [INFO], батьком якої згідно свідоцтва про народження є відповідач. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивачка в поданій позовній заяві зазначила, що дитина проживає з нею, тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

12 липня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] та змінити їй прізвище, на дошлюбне "[PERSON]". В обґрунтування позовних вимог зазначила, що в 2002 році вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від сумісного проживання мають сина [PERSON], [INFO]. Син проживає разом з відповідачем. У неї також є донька від іншого чоловіка - [PERSON], [INFO]. З жовтня 2011 року сторони не підтримують подружніх стосунків, сумісне господарство не ведуть, проживають окремо. Позивач прийшла до впевненості, що їх сім'я з відповідачем розпалася остаточно та примирення між ними неможливе. Позивач в судове засідання не з'явилася, до суду надіслала заяву з проханням слухати справу за її відсутності та просила розірвати шлюб з відповідачем, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надіслав, в зв'язку з чим суд допустив заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Прибузською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, шлюб зареєстрований 05 червня 2002 року, про що в Книзі реєстрації актів про одруження було зроблено актовий запис за №5. Під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.11). Сторони мають сина [PERSON], [INFO]. (а.с.7). Дослідивши надані докази, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача, оскільки встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, сумісне господарство не ведуть. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін існує формально і може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

12 липня 2016 року позивач, ПАТ "Альфа-Банк", звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору № 500986887 від 11 листопада 2015 року. Посилався на те, що 11 листопада 2015 року між банком та відповідачем укладено угоду про надання особистого кредиту № 500986887. Відповідно до умов договору, банк надав відповідачеві кредит у сумі 170139 грн. 93 коп., на строк до 12.11.2020 року. Відповідач [PERSON] своєчасно не виконує умови договору, має заборгованість за кредитом у сумі 194 451 грн. 18 коп., яка складається із заборгованості за кредитом - 170 139 грн. 93 коп., заборгованість по відсотках - 15 617 грн. 11 коп., заборгованість по комісії - 8 694 грн. 14 коп., штраф - 1 200 грн. Просили стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість по кредитному договору та судові витрати по справі. Представник позивача надав заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимог підтримав, просив розглядати справу у заочному провадженні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у його відсутність не надавав. Враховуючи клопотання представника позивача, суд ухвалив розглядати справу у відсутність відповідача, у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що між банком та відповідачем [PERSON] 11 листопада 2015 року укладений кредитний договір № 500986887. Відповідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 170139 грн. 93 коп., на строк до 12.11.2020 року. Відповідач [PERSON] не виконує умови кредитного договору, має заборгованість за кредитом у сумі 194 451 грн. 18 коп., яка складається із заборгованості за кредитом - 170 139 грн. 93 коп., заборгованість по відсотках - 15 617 грн. 11 коп., заборгованість по комісії - 8 694 грн. 14 коп., штраф - 1 200 грн. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Оскільки позичальник, [PERSON], не виконує умови кредитного договору, суд приходить до висновку про задоволенню позовних вимог. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Підлягають також задоволенню вимоги про стягнення судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

12 липня 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500,00 грн щомісячно із дня пред'явлення позову до повноліття. В обґрунтування позову зазначає, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі у період з 21 жовтня 2001 року по 18 жовтня 2013 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що відповідач не виконує свій обов'язок з матеріального утримання дитини, просить суд стягнути з нього аліменти. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з наступних підстав. Судом встановлено, що у період з 21 жовтня 2001 року по 18 жовтня 2013 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.2). Сторони від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.2). Як зазначено у статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Під час судового розгляду встановлено, що відповідач, не проживає разом з сином та не приймає участі в його утриманні, отже він зобов'язаний сплачувати аліменти на користь позивача, яка проживає разом з дитиною. Частиною четвертою статті 174 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги, тому вони підлягають до задоволення у повному обсязі. При цьому частиною другою статті 184 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Тому суд вважає за необхідне стягувати аліменти з врахуванням індексації стягуваних сум відповідно до ст.2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" . Частиною третьою статті 88 ЦПК України визначено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач в силу пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору, тому судовий збір за цю вимогу слід стягнути з відповідача на користь держави. Ставка судового збору за дану вимогу становить 640,00 грн, отже цю суму слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі пункту 1 частини першої статті 367 ЦПК України, судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

12 липня 2021 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності їй трудової книжки колгоспника, посилаючись на те, що у вказаній трудовій книжці неправильно зазначено її по батькові. Необхідність встановлення даного факту остання пов`язує із реалізацією свого права на призначення та отримання пенсії. В судове засідання учасники справи не з"явилися, про час і місце розгляду справи вказані особи були повідомлені належним чином, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З матеріалів справи вбачається, що заявник із 23 грудня 1995 року працювала дояркою у колгоспі ім. Марії Марцун , що підтверджується трудовою книжкою колгоспника, яка видана 1 грудня 1995 року. Незважаючи на те, що володільцем даної трудової книжки зазначено [PERSON] суд вважає, що вона належить саме заявникові, оскільки в архівних довідках від 27.05.2021 №208-02/05-02, №208-01/05-02, виданих Комунальною установою Романівської селищної ради «Трудовий архів» міститься інформація про одну й ту ж особу, яка в книгах обліку розрахунків по оплаті праці сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. М. Марцун с. Камінь Романівського району значиться і як [PERSON] , [PERSON] . Окрім цього, згідно архівного витягу від 01.06.2021 №118-01/07-03 виданого архівним відділом Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області в протоколі №14 засідання правління КСП ім. М. Марцун від 23 грудня 1995 року зазначено, що слухали заяву про прийняття на роботу [PERSON] , в протоколі №2 загальних зборів членів КСП ім. М. Марцун від 10 березня 2000 року [PERSON] звільнено із займаної посади в порядку переводу в СТОВ ім. М. Марцун. При цьому в архівному фонді сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. М. Марцун с. Камінь в книгах протоколів засідань правління, загальних зборів, зборів засновників та уповноважених за 1995-1996, 1999-2003 роки інших рішень про прийняття і звільнення [PERSON] не виявлено. Вказані обставини та відповідність даних, відображених у трудовій книжці колгоспника від 1 грудня 1995 року, даним, які містяться в архівних довідках від 27.05.2021 №208-02/05-02, №208-01/05-02 та архівному витязі від 01.06.2021 №118-01/07-03 переконують суд у доведеності факту належності трудової книжки колгоспника заявникові. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки пов"язаний із його правом на отримання пенсії. З огляду на викладене суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] . На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

12 липня 2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 15 січня 2020 року сторони перебувають у шлюбі, мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось, через різні погляди на життя, з 8 листопада 2020 року проживають окремо. З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила суд розірвати шлюб, у випадку неявки відповідача не заперечила, щодо заочного розгляду справи. Відповідач в\~судове засідання\~не з`явився. Про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку SMS-повідомлення "Повістка про виклик до суду в справі цивільній, адміністративній, про адміністративне правопорушення, іншій ". \~ \~ \~ \~Суд, із письмової згоди позивача ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів відповідно до положень ст.ст.280,281 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 січня 2020 року, мають сина [PERSON] , [INFO] . Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження, копією свідоцтва про народження дитини. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Згідно ст.112 цього Кодексу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

12 листопада 2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу. У заяві посилалася на те, що вона є власником [ADDRESS] ( стара адреса [ADDRESS]). Проте у свідоцтві про право власності її прізвище невірно вказано як «Неєзжала» , заявник у зв'язку з цим не може вільно розпоряджатися своїм майном. Внести виправлення в свідоцтво про право власності немає можливості. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] заяву підтримав та просив задовольнити. Від заінтересованої особи - ВП «Полтавське будівельно-монтажне експлуатаційне управління» ДП «Південна залізниця» надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, щодо вирішення справи покладаються на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи , приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено , що [PERSON] народилася [INFO]. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 17 січня 1994 року , яке видане відділом приватизації 6-ої дистанції цивільних споруд [PERSON] є власником [ADDRESS]. Право власності зареєстровано в ПП ПБТІ «Інвентаризатор» 17 січня 1994 року за № 123-16780 . У послідуючому адреса нерухомого майна змінена на [ADDRESS]. Заявник звернулась до ВП «Полтавське будівельно-монтажне експлуатаційне управління» ДП «Південна залізниця» з питання внесення виправлення у свідоцтво про право власності в частині вірного зазначення її прізвище, проте їй відмовлено , оскільки в зв'язку з реорганізацією підприємства , відділ приватизації житла 6-ої Полтавської дистанції цивільних споруд відсутній. Відповідно до ст. 256 ЦПК України справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб , якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення можуть бути встановлені в судовому порядку. Та обставина, що свідоцтво про право власності від 17 січня 1994 року належить [PERSON] підтверджуються копіями свідоцтва про народження, паспорта, пенсійним посвідченням на ім'я заявника , де її прізвище вказано як "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

12 листопада 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] В обґрунтування позовних вимог зазначила, що в 2012 році зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від сумісного проживання мають доньку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивача. Сторони не підтримують подружніх стосунків, спільне господарство не ведуть. Їх сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, поваги та любові, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Спору щодо поділу майна та місце проживання дитини між ними немає. Позивач прийшла до впевненості, що їх сім'я з відповідачем розпалася, примирення між ними неможливе, в зв'язку з чим звернулася із вказаним позовом до суду, просила задовольнити, змінивши її прізвище на "[PERSON]". Позивач в судове засідання не з'явилася, до суду надіслала заяву з проханням слухати справу за її відсутності та просила розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву з проханням слухати справу за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Калинівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, шлюб зареєстрований 24 грудня 2012 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено актовий запис за №14. Під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.4). Сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7). Дослідивши надані докази, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача, оскільки встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, сумісне господарство не ведуть. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з положень ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України, суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін існує формально і може бути розірваний.

Outcome: approved