Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 12.12.2017 року, просила розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з останнього 48497,50 грн., що становлять 1/2 частину від вартості автомобіля "GEELY", що є спільною сумісною власністю позивача та відповідача. Позові вимоги обґрунтовані тими обставинами, що 04.09.2013 року між сторонами укладено шлюб. 18.09.2013 року подружжя за спільні кошти придбало автомобіль марки "GEELY", державний номер [NUMBER]. З грудня 2014 року відповідач проживає в Російській Федерації, сімейних відносин не підтримує. Збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Позивач також зазначає, що позбавлена можливості користуватись належним їй з відповідачем автомобілем. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 29.08.2016 року було вжито заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на автомобіль "GEELY", 2008 року випуску, державний номер [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON]. Позивач в судове засідання не з'явилася, представник позивача на адресу суду надала заяву згідно якої підтримала заявлені вимоги з урахуванням уточнень, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04.09.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Великолепетиського районного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №29. Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені. Шлюб носить формальний характер. Примирення і подальше спільне проживання неможливе і суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст. 110 СК України \~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Щодо вимоги про стягнення з відповідача 48497,50 грн. вартості автомобіля, суд встановив наступне. Згідно довідки Територіального сервісного центру №6541 встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва серії САР920336 від 18.09.2013 року належить автомобіль "GEELY" JL71621587, реєстраційний номер [NUMBER], 2008 року випуску. Відповідно до звіту про оцінку вартості майна від 07.09.2015 року ринкова вартість вказаного автомобіля складає 96995 грн. Відповідно до ст. 60 СК України майно, яке подружжя придбало у шлюбі, належить дружині й чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав через поважну причину (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Таким чином, набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності, тобто ні дружина, ні чоловік не зобов'язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, відповідно до зазначеної статті воно вважається таким, що належить подружжю. Згідно вимог\~ст. 70 СК України\~у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Частина 3 ст. 368 ЦК України передбачає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. У ст. 372 ЦК України зазначено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. В постанові Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" роз'яснено, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту) незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Суд дійшов висновку, що оскільки майно набуто сторонами під час перебування в шлюбі, не відноситься до переліку яке є приватною власністю чоловіка або дружини, воно є спільною сумісною власністю подружжя і частки кожного з них є рівними. Ні домовленістю, ні шлюбним договором не було визначено інший порядок поділу майна подружжя, тому суд вважає, що це майно є об'єктом спільної сумісної власності подружжя і воно підлягає поділу між подружжям. Оскільки спірний автомобіль перебуває у [PERSON], суд вважає, що його можливо залишити у власності відповідача та стягнути з останнього на користь позивача компенсацію 1/2 частини вартості зазначеного майна, що відповідно звіту про оцінку вартості майна від 07.09.2015 року становить 48497,50 грн. Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.ч. 1, 3\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат пов'язаних з розглядом справи належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов'язані з залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивачем надано договір про надання юридичної допомоги від 25.08.2015 року, довіреність на представника, квитанцію від 25.08.2015 року на суму 3000 грн. та розрахунок розміру витрат на правову допомогу. Також позивачем надано письмові докази, киї підтверджують оплату експертного дослідження в сумі 400 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, отже в зв'язку з задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 974,40 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору, 3000 грн. витрат на правничу допомогу та 400 гр. витрат на проведення експертизи .

Outcome: approved