Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

У жовтні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29 січня 2015 року у Виконкомі Горохівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідач покинув родину та створив нову фактичну сім`ю. Вважає, що сумісне проживання та збереження сім`ї неможливе за втрати між ними почуття любові та взаємоповаги, а тому просить суд шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Позивачка подала суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила не стягувати з відповідача понесені судові витрати зі сплати судового збору (вх. 6871/20-вх. 16.11.2020). Відповідач також надав суду заяву, згідно якої просив справу слухати в його відсутність, позовні вимоги визнав (вх. № 6872/20-вх. 16.11.2020). Суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 29 січня 2015 року Виконавчим комітетом Горохівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб (актовий запис № 2); свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 29 січня 2015 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " [PERSON] " (а.с. 5). Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] , виданого Горохівською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області 12 грудня 2007 року на підставі актового запису № 28 від 12 грудня 2007 року (а.с. 6). Шлюбні відносини між подружжям фактично припинені за втрати почуття любові і поваги один до одного; сторони проживають окремо, примиритися не бажають; дитина проживає з позивачкою. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що сім`я розпалася остаточно, примирення між сторонами не є можливим, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав, а тому збереження даної сім`ї не відповідало б інтересам сторін та дитини, а отже позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення. На прохання позивачки суд не стягує з відповідача понесені нею судові витрати.

Outcome: approved