Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок в [ADDRESS]. У вказаному будинку зареєстровано місце проживання [PERSON]. Приблизно в квітні 2015 року відповідач виїхала на постійне місце проживання в межах м. Херсона. Факт реєстрації в житловому будинку відповідача завдає позивачу додаткових матеріальних витрат на оплату комунальних послуг. В судове засідання позивач, яка повідомлена належним чином про час та місце судового засідання не з'явилась. Представник позивача в судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не прибула подала заперечення на позовну заяву та просила розглянути справу без її участі. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі з наступних підстав. У відповідності до п. 1 частини 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що [PERSON] власником житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS], на підставі договору про розподіл майна, посвідченого за реєстровим номером №1433 26.09.2014 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Нікодон О.О., що підтверджено інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо суб"єкта №52979580 від 10.02.2016 року. З довідки виданої виконкомом Антонівської селищної ради м. Херсона Херсонської області №2714 від 22.12.2015 року вбачається, що в будинку за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: син - [PERSON], невістка - [PERSON], невістка - [PERSON]. Відповідно до частини 1 ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. В позовній заяві позивач зазначила, що відповідачка приблизно у квітні 2015 року виїхала на постійне місце проживання в межах міста Херсона. Згідно до частини 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В акті від 22.12.2015 року, складеному головою квартального комітету №4 та посвідченому Виконавчим комітетом Антонівської селищної ради зазначено, що [PERSON] дійсно зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та з 13.04.2015 року не проживає за даною адресою. Аналізуючи вищенаведене, надані докази у їх сукупності, з урахуванням суті заявлених позовних вимог, суд приходить до переконання, що на теперішній час відсутні достатні правові підстави для задоволення позову про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком, оскільки позивачем не надано переконливих доказів про те, що відповідач не проживає в будинку за адресою: [ADDRESS] понад один рік. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed