Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

13.10.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з цивільним позовом до територіальної громади в особі Линовицької селищної ради Прилуцького району про визнання права власності на спадкове майно - земельні ділянки, загальними площами 0,15 га та 0,1331 га, що розташовані в [ADDRESS] Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спадкодавець [PERSON] померла [INFO] року, і позивач, являючись спадкоємцем за заповітом, в установлений строк, звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка складається, зокрема, і з двох земельних ділянок, що знаходяться за вище вказаною адресою. Оскільки у померлої спадкодавиці право власності на вказані земельні ділянки не виникло через те, що свідоцтва на право власності на земельні ділянки були видані позивачу вже після смерті спадкодавця, тому позивач і звернувся до суду з цивільним позовом про визнання на нього права власності. В судове засідання позивач та її представник, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, не з'явились, представником позивача завчасно було подано до канцелярії суду заяву про проведення судового засідання без їх участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити /а.с.33/. Представник відповідача - територіальної громади в особі Линовицької селищної ради Прилуцького району, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився також, подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував /а.с.34/. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, враховуючи факт визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. На виконання вимог ч.4 ст.10 ЦПК України, суд, забезпечив сторонам змагальність процесу, створив їм відповідні умови для реалізації своїх процесуальних прав і виконання покладених на них процесуальних обов'язків, попередив про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, проте останні, відповідно до ч.2 ст.11 та ч.3 ст.27 ЦПК України, скористались на власний розсуд своїми правами щодо предмету спору. З обставин, наведених у позовній заяві, які згідно з ч.1 ст.61 ЦПК не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] були сином та матір'ю відповідно, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] /а.с.7/. В судовому засіданні встановлено та сторонами не заперечуються, що [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджуються копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] /а.с.10/. Після смерті спадкодавиці [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входять, зокрема, земельна ділянка, площею 0,15 га кадастровий номер 7424155600:01:002:0309 та земельна ділянка, площею 0,1331 га кадастровий номер 7424155600:01:002:0310, що знаходяться в смт. Линовиця Прилуцького району Чернігівської області [ADDRESS]. Згідно заповіту, посвідченого 07.09.2009 року секретарем виконкому Линовицької селищної ради Прилуцького району за реєстровим № 68, спадкодавець [PERSON], на випадок своєї смерті, заповіла ? частку належного їй майна позивачу [PERSON] та ? частку - [PERSON] /а.с.9/. Позивач по справі, у встановлений законодавством строк, звернувся до приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини за заповітом, в зв'язку з чим, була відкрита спадкова справа № 225/2013 щодо майна померлої [PERSON] /а.с.31/. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). З оглянутої в судовому засіданні довідки виданої приватним нотаріусом [PERSON] встановлено, що спадкоємцями за заповітом є позивач по справі - [PERSON] та син спадкодавиці - [PERSON] /а.с.31/. Відповідно до положень ст.1273 ЦК України, відмова від прийняття спадщини, тобто від належних спадкодавцеві на момент відкриття спадщини прав та обов'язків, які входять до складу спадщини, є безумовною і беззастережною. Як вбачається з нотаріально засвідченої заяви [PERSON] від 03.08.2013 року, останній відмовився від прийняття спадщини за заповітом та законом належної частки спадкового майна після померлої [PERSON] на користь позивача по справі /а.с.16/. У зв'язку з тим, що в померлої спадкодавиці право власності на вказані земельні ділянки не виникло через те, що свідоцтва на право власності на земельні ділянки були видані позивачу вже після смерті спадкодавиці, позивач не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищевказані земельні ділянки, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії /а.с.12/. Як вбачається з витягів № 4207/03-09, 4206/03-09 від 30.07.2014 року з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок померла спадкодавиця була власником (користувачем) земельних ділянок, площами 0,1331 га та 0,15 га /а.с.25,26/. Положенням п.4 ст.25 ЦК України визначено, що правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а згідно з п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника, у зв'язку з чим позивач позбавлений можливості іншим чином, ніж у судовому порядку, встановити право власності на земельні ділянки, розташовані в смт. Линовиця Прилуцького району [ADDRESS], з метою подальшого оформлення права спадщини на них. Згідно вимог ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, для оформлення права на спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину, відповідно до пункту "б" частини другої статті 126 ЗК України є одним із документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж та цільового призначення. У відповідності ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. За таких обставин, враховуючи об'єктивну неможливість оформлення позивачем спадкових прав у встановленому законом порядку, за умови відсутності інших обставин, суд вважає за необхідне задовольнити цивільний позов у повному обсязі, оскільки достовірно встановлено, що позивач [PERSON], як єдиний спадкоємець за заповітом, має право на набуття у власність земельних ділянок, площами 0,15 га та 0,1331 га, розташованих в смт. Линовиця Прилуцького району [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved