Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовом в якому просила визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право на користування житлом за адресою: [ADDRESS], з квітня 2016 року. Стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. В обгрунтування позовних вимог вказала, що нею та її дітьми: [PERSON] та [PERSON], була приватизована квартира [ADDRESS], в рівних частках кожним. Фактично в квартирі проживає та користуєся нею вона сама. З відповідачем по справі [PERSON] вона проживала у фактичних шлюбних відносинах починаючи з липня 2002 року, шлюб вони не реєстрували. Оскільки вони з відповідачем проживали разом, то на його прохання вона прописала його у своїй квартирі 23 березня 2005 року. Однак, життя з відповідачем не склалося, тому в квітні 2014 року він виїхав з її квартири, так як почав проживати з іншою жінкою. Як їй стало відомо, [PERSON] проживає в [ADDRESS]. Відповідач не проживає в її квартирі понад два роки, добровільно залишив місце реєстрації, фактично проживає в іншому місці, однак не бажає в добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку, що створює їй суттєві проблеми та незручності. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився, проте надав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачці - [PERSON] та чланам її сім"ї: [PERSON], [PERSON] на праві спільної власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 22 грудня 1998 року (а.с. 5) Відповідно до домової книги, у [ADDRESS] зареєстрований крім позивачки та членів її сім"ї зареєстрований відповідач - [PERSON] ( а.с.6-7) Із акту від 12.09.2016 року, вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але за даною адресою не проживає біля двох років (а.с.8) Відповідно до положень ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ч.1 ст.156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні із власником, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ч.4 ст.156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку належать особи, зазначені в ч.2 ст.64 ЖК України. Відповідно до другого речення частини 2 ст.64 ЖК України членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть спільне господарство. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином у судовому засіданні з досліджених матеріалів справи було достовірно встановлено, що [PERSON] не проживає за адресою реєстрації більше одного року, а тому вважається таким, що втратив право користування житлом, і своєю реєстрацією перешкоджає здійсненню власниками їхніх прав власності на будинок, у зв'язку з чим суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved