Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

02 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати їхній з відповідачем шлюб, що зареєстрований 06 липня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №751, та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, з дня звернення з позовом до суду . Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що з 06 липня 2013 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Сімейні стосунки між ними припинилися через відсутність взаєморозуміння, подальше сумісне життя та збереження сім'ї є неможливим. Сторони дійшли згоди про розірвання шлюбу. Крім того, відповідач належної матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча має нерегулярний (мінливий) дохід, у зв'язку із чим [PERSON] звернулася з позовом до суду. В судове засідання [PERSON] не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач двічі в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений за адресою реєстрації його місця проживання (а.с. 23, 27). Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, ухвалив розглядати справу в заочному порядку. Дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06 липня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №751. В підтвердження до матеріалів справи долучено свідоцтво про шлюб (а.с. 8). Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України (надалі - СК України), шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до вимог ст.110 цього Кодексу, якою закріплено право одного з подружжя на подання позову про розірвання шлюбу. Обмеження права на подання позову, визначені ч.2 ст.110 СК України, судом не встановлені. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи той факт, що позивачка наполягала на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам та порушуватиме принцип добровільності шлюбу, визначений ст.24 СК України. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За змістом ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом також встановлено, що від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Зазначений факт підтверджується свідоцтвом про народження, копію якого долучено до матеріалів справи (а.с. 9). Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням викладеного, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого. Судом встановлено, що при подачі позову [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 487 гривень 20 коп. (а.с.1). Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За змістом п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року, від сплати судового збору звільняються, зокрема, позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, а позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню, судовий збір в розмірі 487 грн 20 коп. стягується з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved