Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

12.01.2015р. позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що позивачка з 2000 р. перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Спільне життя не склалося, майже з кінця 2000 року мешкають окремо та взагалі перестали спілкуватися. В 2002 р. відповідач був взятий під варту, в 2003 р. Заводським районним судом він був засуджений за ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 140 КК України. 16.11.2006 р. в Книзі реєстрації розірвань шлюбів було зроблено відповідний актовий запис за № 269. 19.12.2012 р. позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON]. [PERSON] прийняв доньку [PERSON] як рідну. Він піклується про неї, вона вважає його за рідного батька і ставиться відповідно, фактично [PERSON] виконує всі батьківські обов'язки щодо неї. Дитина на протязі віх цих років проживає разом з позивачкою та її чоловіком, відповідач не проявляє до дитини батьківської турботи, не надає матеріальної допомоги. В судовому засіданні позивачка [PERSON]. позов підтримала і пояснила, що на сьогоднішній день дитина проживає з нею та називає її теперішнього чоловіка [PERSON] батьком, біологічний батько дитиною не цікавиться, позивачка просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, але він був належним чином повідомлен про час і місце розгляду справи через засоби масової інформації. Прокурор та представник органу опіки Шиян Н.В. в судовому засіданні вважали за необхідне позов задовольнити. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, думку прокурора, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позов [PERSON]. підлягає задоволенню з нижченаведених підстав. Відповідно до п.2 ч.1.ст. 164 СК України мати, батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя ,зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності ,можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомо нехтування ними своїми обов'язками. " Судом встановлено, що [PERSON] є батьком малолітньої доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с.8). Як зазначено в позові, в 2002 р. відповідач був взятий під варту, в 2003 р. Заводським районним судом він був засуджений за ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 140 КК України, з самого народження дитини позивач почав ухилятися від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У зв'язку з відсутністю будь-якої допомоги на утримання доньки, позивачка зверталася в 2009 році до суду за примусовим стягнення аліментів. На теперішній час, зважаючи на злісне ухилення відповідача від сплати аліментів, позивачка отримує державну допомогу на утримання доньки. З 2008 р. [PERSON]. фактично створила нову сім'ю. 19.12.2012 р. зареєструвала шлюб з [PERSON]. Наразі дитина постійно мешкає разом з позивачкою та її чоловіком. За цей час [PERSON] жодного разу не спілкувався з власною дитиною, не проявляв до неї батьківської турботи, не цікавився її фізичним і духовним розвитком, не надає матеріальної допомоги на її виховання. На даний час [PERSON] вважає своїм батьком [PERSON]. Свого біологічного батька вона не знає. Зараз виховуванням доньки займається позивачка зі своїм чоловіком, які піклуються про її фізичний і духовний розвиток, проявляють зацікавленість її успіхами у навчанні, виконують батьківські обов'язки по вихованню [PERSON]. Відповідно до п. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини. її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, гак і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини. Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має особа, в сім'ї якої проживає дитина. Пункт 4 статті 19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Зазначені обставини вбачаються з пояснень позивачки та її позову і підтверджуються дослідженими судом в судовому засіданні наступними доказами: копією паспорту позивачки (а.с.4), свідоцтвом про народження дитини (а.с.8), довідкою з управління праці та соціального захисту населення по Заводському району (а.с.9-11), копією вироку (а.с.32-34), витягом з протоколу № 5 комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району № 5 від 26.02.2015р. (а.с.46). Згідно з висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача районна адміністрація Запорізької міської ради по Заводському району, як орган опіки та піклування, вирішила: [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.45). Враховуючі викладене суд приходить до висновку, що позов [PERSON]. про позбавлення відповідача батьківських прав є обґрунтованим, заснованим на законі, а тому підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved