Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований від 23.06.2012 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського МРУЮ Житомирської області, актовий запис № 212, та стягнути з нього аліментів на її користь на доньку - [PERSON], [INFO], в розмірі по 1000(одна тисяча грн.) щомісячно, починаючи з моменту подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Мотивуючи тим, що з відповідачем перебувають у шлюбі. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею і перебуває на її утриманні. Шлюбні відносини між ними припинилися, кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Існують великі розбіжності в інтересах, поглядах на життя, внаслідок чого спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу є неможливими. Відповідач покинув сім'ю і вже більше 6 місяців з ними не проживає. Добровільно коштів на утримання дитини не надає. Відповідач працює неофіційно, має мінливий дохід. А тому вона хоче стягувати з нього аліменти за рішенням суду. У відкритому судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Представник відповідача [PERSON] у відкритому судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Пояснила, що відповідач не можу сплачувати аліменти в розмірі 1000 гривень, оскільки не працює, а живе на її пенсію. З"ясувавши обставини справи, на засадах змагальності, як того вимагає ст. 10 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково виходячи з наступного. Дослідивши матеріали справи, а саме: свідоцтво про одруження сторін(а.с.4), та врахувавши обставини справи, суд вважає позов в частині розірвання шлюбу таким, що підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, разом не проживають, дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Вищевказані обставини, на думку суду, свідчать про неможливість збереження шлюбу. У відповідності зі ст. 105 ч. 3 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на дочку, то суд вважає, що дані позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. [PERSON] є батьком дитини сторін - доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження(а.с.6), і відповідно до вимог ст. 180 СК України, зобов'язаний утримувати її до досягнення повноліття. У відповідності до частини першої ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров"я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров"я та матеріальне становище платника; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. А тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, відповідно до вимог ст. 183 СК України, в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, оскільки позивачкою не надано суду жодного доказу про те, що відповідач працює, має нерегулярний, мінливий дохід, чи частину доходу одержує в натурі. Той факт, що відповідач на даний час не працює не заперечила в судовому засіданні і позивачка. Доводи позивачки щодо необідності стягнення аліментів в розмірі 1000 гривень, оскільки їй необхідно сплачувати кредити, на думку суду, не можуть бути взяті до уваги, оскільки суд стягує кошти тільки на утримання дитини. Суд також стягує з відповідача, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судовий збір на користь держави.

Outcome: partial