Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

01 квітня 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приват Банк" звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнення судових витрат. В обґрунтування своїх вимог, зазначив, що відповідно до укладеного між позивачем та [PERSON] кредитного договору № 307М-08 від 21 травня 2008 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 155000 грн. 00 коп. на термін до 21 травня 2015 року. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється у наступному порядку: щомісяця в період сплати, [PERSON] повинен надавати позивачеві грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором [PERSON] сплачує позивачеві відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Проте відповідач [PERSON] належним чином не виконував зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 07 лютого 2013 року у сумі 147642 грн. 10 коп., що складається з заборгованості за кредитом у сумі 113767 грн. 61 коп., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 33874 грн. 49 коп. В забезпечення виконання зобов'язання за договором № 307М-08 від 21 травня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки. У зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідачів суму заборгованості за кредитом в солідарному порядку та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення. Оскільки наслідки ст. 224 ЦПК України зрозумілі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час, дату і місце судового засідання повідомлялись належним чином. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки від відповідача не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, як то передбачає ст. 169 ЦПК України, з причин, які б могли бути визнані судом поважними, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд зі згоди представника позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів у відповідності до ст. 224-228 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні і вбачається з доданих до справи документів, між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 307М-08 від 21 травня 2008 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 155000 грн. 00 коп. на термін до 21 травня 2015 року (а.с.13-19). У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором утворилася заборгованість по кредитному договору згідно Розрахунку заборгованості за договором № 307М-08 від 21 травня 2008 року (а.с.9) станом на 07 лютого 2013 року у сумі 147642 грн. 10 коп., що складається з заборгованості за кредитом у сумі 113767 грн. 61 коп., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 33874 грн. 49 коп. Згідно положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушенні зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. 21 травня 2008 року в забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договір № 307М-08 від 21 травня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки (а.с. 20). Згідно п.2 та п.4 договору поруки, поручитель зобов'язується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов'язань за кредитним договором в повному обсязі таких зобов'язань. Поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. У зв'язку з наведеним, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд ухвалює рішення на користь позивача, то слід стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір у розмірі по 738 грн. 42 коп. з кожного з відповідачів. На підставі викладеного й

Outcome: approved