Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

08.07.2021 [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] , третя особа: Управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову вказує, що з червня 2014 року у неї на вихованні знаходиться [PERSON] , [INFO] . Батьком [PERSON] у свідоцтві про народження записаний [PERSON] , але згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батьків відповідно до частини першої статті 135 СК України, відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 СК України, а матір`ю - [PERSON] , [INFO] , відповідачка по цій справі. Тобто [PERSON] є одинокою матір`ю для [PERSON] , [INFO] , так як в шлюбі не перебувала. З 2011 року її онука - [PERSON] пішла до Іванівського (Красненського) закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Бахмутської міської ради Донецької області, де вони на той час мешкали. З того часу [PERSON] мешкає разом зі нею. Вона навчається в даній школі та вже закінчила 10 клас. Мати дитини, [PERSON] не брала участі у веденні домашнього господарства, не надавала ніякої, в тому числі і матеріальної допомоги своїй дитині, не приділяла ніякої уваги своїй дочці, не вважала її своєю дитиною. З червня 2014 року і по теперішній час [PERSON] проживає з нею, а відповідачка повністю усунулася від виховання дитини, майже не спілкується з дочкою, не цікавиться її побутом, навчанням, тобто відноситься до своєї дочки як до чужої людини. На протязі з 2014 року відповідачка майже не спілкується з дочкою, рідко телефонує дочці, навіть не вітала з днем народження. Мати дитини [PERSON] проігнорували запрошення до школи на співбесіду з директором школи щодо отримання її дочкою [PERSON] паспорта громадянина України при досягненні нею 14 років. На теперішній час [PERSON] не має паспорта. Останнє відоме місце реєстрації матері дитини [PERSON] - [ADDRESS] , однак там не проживає, часто змінює місце проживання. Останнього разу вона телефонувала з Смоленської області Російської Федерації. Постійного місця роботи не має. З моменту народження дочки [PERSON] і по теперішній час відповідачка злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по виділенню коштів на її утримання, повністю усунулася від виховання дитини, не спілкуються з нею, не цікавиться її побутом, навчанням. Відповідачка [PERSON] є працездатною. Вважає, що крім матеріального утримання, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки також зобов`язані поважати дитину, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати дитину до самостійного життя. Вважає, що відповідачка [PERSON] злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню своєї дитини - дочки [PERSON] . Самоусунення відповідачки від обов`язку матеріально утримувати свою неповнолітню дитину і участі в її вихованні, а також необхідності в оформлення опіки над [PERSON] , спонукало її звернутися до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] проживає з нею і перебуває на її утриманні. Вона прикладає усі зусилля для забезпечення потреб дитини, але це не дозволяє їй повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітньої дитини на її повноцінне харчування, купівлю необхідного одягу та взуття, ліків у разі хвороби, та на інші життєві потреби. Вважає, що батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. На підставі викладеного просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] [INFO] щодо неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] , [INFO] , на її користь користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини свого доходу щомісячно, але не нижче встановленого Законом мінімуму, з дня подання заяви і до дня повноліття дитини, тобто до [INFO] . Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 09.08.2021 відкрито провадження у вказаній цивільній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження, та призначено по вказаній справі підготовче засідання. Ухвалою суду від 18.10.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву. В строк, встановлений судом, відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій просила здійснювати розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Представник третьої особи - Управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради, в судове засідання не з`явилася. В матеріалах справи міститься заява начальника управління про розгляд справи без участі представника, просила винести рішення на розсуд суду з урахування висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав у відношенні її неповнолітньої дитини. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Від неї не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Судом достовірно встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим повторно 16.06.2021 відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції Донецької області, [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Згідно зі свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданого 14.02.2006 виконкомом Красненської сільради Артемівського району Донецької області, [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00013057656, сформованого 19.11.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Артемівському району реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, батько дитини [PERSON] , [INFO] , вказаний відповідно до ч.1 ст.135 СК України, тобто зі слів матері (а.с.7). Згідно з психолого-педагогічною характеристикою на ученицю 10 класу Іванівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Бахмутської міської ради Донецької області виданою 15.06.2021 директором Іванівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів, [PERSON] навчається в даній школі з 1 класу. За час навчання зарекомендувала себе як старанна, активна, комунікабельна учениця. Має середні та достатні здібності до засвоєння навчального матеріалу. Пам`ять добре розвинена. Увага - стійка. До уроків готується систематично. Проявляє високий інтерес до навчання. Має схильність до предметів гуманітарного циклу. Мовлення розвинене добре. Мова виразна, думки висловлює чітко, словниковий запас - значний. Уміє логічно мислити, аналізувати, робити правильні висновки. На уроках гуманітарного циклу правильно будує послідовний текст, висловлює власну думку, вміє пов`язати тему, з своїм життєвим досвідом. Мова відзначається багатством словника, точністю слововживання, стилістичною єдністю. Письмові роботи виконує швидко і акуратно, чітко дотримуючись правил письма. Володіє узагальненими математичними знаннями. Вміє оперативно відтворити їх у різних ситуаціях, уміло користується математичною термінологією, вміє будувати логічні алгоритми розв`язання задач. Переважають такі риси характеру як ввічливість, відповідальність, врівноваженість, доброзичливість, наполегливість, справедливість. Користується авторитетом серед однолітків, є лідером у дружньому спілкуванні. Бере активну участь у громадському житті класу та школи. До доручень ставиться відповідально. Дівчина впевнена в собі. Мати, [PERSON] , з дня вступу доньки до закладу освіти участі в її вихованні ніколи не приймала, на батьківських зборах не була присутня жодного разу, успіхами не цікавилася. За період перебування дитини у закладі освіти, бабуся, [PERSON] , систематично контролювала навчання та відповідально ставилась до виховання онуки. Регулярно відвідувала батьківські збори та піклувалась про психологічний стан дитини (а.с.8). Згідно з довідкою, виданою 15.06.2021 директором Іванівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Бахмутської міської ради Донецької області, [PERSON] , 2005 року народження, регулярно відвідує заняття, пропуски виключно по хворобі. Мати [PERSON] з дня вступу доньки до закладу участі у вихованні не приймала, на батьківських зборах не була присутня, успіхами доньки не цікавилася. Вихованням дитини займається виключно бабуся [PERSON] (а.с.9). Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до п. 15, п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що дійсно з боку відповідача має місце ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків та неналежне їх виконання, воно не було пов`язано як об`єктивними так і суб`єктивними причинами. За таких обставин у суду є усі правові підстави для застосування крайнього заходу впливу відносно відповідача та позбавити її батьківських прав, яка на теперішній час без поважних причин самоусунулася від виховання та утримання дитини. Наданий суду висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , суд вважає прийняти до уваги, оскільки [PERSON] без поважних причин самоусунулася від виховання дитини (а.с.38-40). Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість потребує спеціального захисту та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] не має бажання та можливості займатися вихованням та утриманням дитини, свідомо самоухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню неповнолітньої [PERSON] . Крім того, ст. 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Частиною 3 статті ст. 166 Сімейного кодексу України передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідач ухиляється без поважних причин від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що проявляється у відсутності її піклування про фізичний та духовний розвиток доньки, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, позбавивши [PERSON] батьківських прав, та присудивши з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення нею повноліття. Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачеві, що вона має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав на підставі ст.169 Сімейного кодексу України. На підставі ст.141 ЦПК України судові витрати за вимогу про позбавлення батьківських прав необхідно стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача в сумі 908,00 грн, які були сплачені при подачі позову до суду згідно з квитанцією від 28.07.2021 (а.с.20). Судові витрати за вимогу пов`язану зі стягненням аліментів стягнути з відповідача на користь держави в сумі 908,00 грн, оскільки позивачі за цією категорією справ звільнені від сплати судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved