Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

[PERSON] за участю зацікавленої особи Бершадського РС УДМС України у Вінницькій області звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України одразу після її народження і по даний час. В заяві стверджує, що 23.05.1978 року вона народилась в м. Норильськ Красноярського краю РСФСР в сімї батьків: матері [PERSON] та батька [PERSON]. За національністю вона як і її батьки українка. Одразу після її народження вона разом зі своїми батьками переїхала на Україну на постійне місце проживання в [INFO]. На сьогодні вона продовжує проживати на Україні, однак паспорт громадянки України по даний час не отримала. Для того щоб вирішити належність до громадянства України їй необхідно довести, що вона постійно проживала на території України на момент проголошення незалежності України тобто на 24 серпня 1991 року або прийняття Закону України "Про громадянство" від 13.11.1991 року, у зв'язку з чим змушена звернутися до суду із даною заявою. Заявниця, [PERSON], в судове засідання не з'явилася, надала до суду письмову заяву в якій заявлені вимоги підтримала повністю, просила слухати справу у її відсутність. Представник зацікавленої особи, Бершадського РС УДМС України, в судове засідання не з'явився надав заяву, в якій не заперечував проти задоволення заявлених вимог. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Відповідно до вимог частини 2 статті 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 3 Закону України "Про громадянство України" встановлено, що до громадян України належать: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав". Відповідно до ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", місцем проживання є адміністративно - територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Те, що заявниця постійно проживала на території України, свідче довідкою Бершадської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів за № 141 від 28.05.2015 року; довідкою виданою Бершадською міською радою за № 981 від 08.06.2015 року; копіями свідоцтва про народження дітей серії І-АМ № 059700 виданого 28.12.2006 року та серії І-АМ № 010802 виданого 10.10.1996 року; тимчасовою посвідкою на постійне проживання серії ВН № 013940 від 03.07.2006 року; довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера; копією запису з домової книги.Також факт її постійного проживання на території України засвідчують письмовими свідченнями громадяни [PERSON] та [PERSON]. Таким чином, докази наявні в матеріалах справи, підтверджують факт постійного проживання заявниці [PERSON]на території України, а тому суд приходить до висновку, що заявлені вимоги в заяві підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 3 Закону України "Про громадянство України", ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" ст. 29 ЦК України,

Outcome: approved