Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідачки заборгованість за надані послуги по утриманню будинку та прибудинкової території та комунальні послуги в розмірі 12 414 грн. 37 коп., з яких 11 456 грн. 69 коп. основного боргу, 698 грн. 22 коп. індексу інфляції, 259 грн. 46 коп. 3% річних. Посилається в позові на те, що відповідачу належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS]. Квартира є однокімнатною, загальною площею 24,00 кв.м., в тому числі житловою площею 15,60 кв.м. Починаючи з 01 грудня 2012 року відповідач не вносить плату за утримання будинку та прибудинкової території та комунальні послуги, в зв»язку з чим станом на 01 вересня 2014 року утворилася заборгованість у розмірі 11 456 грн. 69 коп.. Протягом зазначеного вище періоду відповідачу надсилалися неодноразові попередження про необхідність своєчасної оплати, відповідач борг не сплатив, чим наніс збитки підприємству. Так як добровільно сплатити борг відповідач відмовляється, просить задовольнити позов. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, роти ухвалення заочного рішення в справі не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час розгляду справи сповіщалася належним чином в порядку, встановленому законом. Про причину неявки суд до відома не поставила. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, виходячи з наступного. Встановлено, що відповідач є власником квартири [ADDRESS]. На протязі тривалого часу, а саме з 01 грудня 2012 року по 01 вересня 2014 року сформувалася сума заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території та спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 12 414 грн. 37 коп., в тому числі 11 456 грн. 69 коп. основного боргу, 698 грн. 22 коп. індексу інфляції, 259 грн. 46 коп. 3% річних /а.с. 5 - 7/ Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Виходячи з даної норми закону, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник який прострочив виконання зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми. Плата за комунальні послуги/водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги/ береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Обов'язок власника, як споживача житлово-комунальних послуг, вносити плату за їх надання, визначено також ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та Правилами надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року. Виходячи з того, що відповідачка такі платежі не вносить на протязі тривалого часу, утворилась заборгованість, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими і в частині стягнення з відповідача інфляційних витрат та річних. Крім того, відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, встановлених статтею 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням. З цього випливає, що правовідносини, які склалися між сторонами з приводу надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора, передбачене ч.1 ст.509 ЦК України, вимагати сплати грошей за надані послуги. Така позиція викладена і в численних постановах Верховного Суду України, яка, з точки зору ст..360-7 ЦПК України, є обов»язковою для суду. Виходячи з того, що відповідач протягом тривалого часу не вносить плату за утримання будинку та прибудинкової території та комунальні послуги, утворилась заборгованість, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими і в частині стягнення з відповідача інфляційних витрат та річних.

Outcome: approved