Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовною заявою до Новоайдарської селищної ради про визначення часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на майно, третя особа: Новоайдарська державна нотаріальна контора. В обґрунтування заявлених вимог позивачі зазначили, що [INFO] померла [PERSON], яка проживала в [ADDRESS]. На момент відкриття спадщини разом з [PERSON] проживали: позивач [PERSON] (син [PERSON]) позивач [PERSON] (дружина [PERSON]), позивач [PERSON] (донька [PERSON], онука [PERSON]). Квартира [ADDRESS] є об'єктом права спільної сумісної власності, що вказано у правовстановлюючому документі - свідоцтві про право власності на житло, виданому 18 березня 1996 року Представництвом Фонду Державного майна України в Новоайдарському районі Луганської області. Співвласниками у рівних частках є [PERSON] та позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Право власності на вказану квартиру за цими особами зареєстровано Новоайдарським МКПТІ і записано в реєстрову книгу за №14/3371. Таким чином, спадщиною [PERSON] є частка у спільному майні - квартирі. Вартість вказаної квартири становить 115 570 грн. Як син [PERSON], позивач [PERSON] є її спадкоємцем першої черги за законом. [PERSON] прийняв спадщину матері, так як проживав у спільній квартирі і фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Інших спадкоємців за заповітом чи законом немає. Зараз позивачі бажають провести відчуження вказаної квартири. Однак, до цього часу спадщина [PERSON] ще не оформлена, позивач [PERSON] звернувся до Новоайдарської державної нотаріальної контори з метою оформити свідоцтво про право на спадщину. Однак, державний нотаріус пояснила, що не може видати свідоцтва про право на спадщину, оскільки у вищезгаданому свідоцтві про право власності на житло - квартиру [ADDRESS], не вказані частки кожного з співвласників, і нотаріус не може їх самостійно визначити. Нотаріус рекомендувала з цього приводу звернутися до суду, що вони і вимушені зробити. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримали у повному обсязі. Представник відповідача Новоайдарської селищної ради - Кравченко В.В. в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Представник третьої особи Державної нотаріальної контори - Бідна Л.М. в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], яка проживала в [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.5). На момент відкриття спадщини разом з [PERSON] проживали: позивач [PERSON], син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.12), позивач [PERSON], дружина [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.13), позивач [PERSON], на той час [PERSON], згідно свідоцтва про шлюб (а.с.15), донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.14), онука [PERSON] Квартира [ADDRESS] є об'єктом права спільної сумісної власності, що вказано у правовстановлюючому документі - свідоцтві про право власності на житло, виданому 18 березня 1996 року Представництвом Фонду Державного майна України в Новоайдарському районі Луганської області (а.с.19). Співвласниками у рівних частках є [PERSON] та позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Право власності на вказану квартиру за цими особами зареєстровано Новоайдарським МКПТІ і записано в реєстрову книгу за №14/3371, що підтверджується відміткою про реєстрацію на правовстановлюючому документі та довідкою Новоайдарського РКПТІ (а.с.19, 25). Таким чином, спадщиною [PERSON] є частка у спільному майні - квартирі. Вартість вказаної квартири становить на даний час 115 570 грн., що підтверджується звітом про оцінку майна, виконаним 28.10.2013 року ТОВ "Експертно-юридичне бюро "Гривна-Плюс" (а.с.26-43). Як син [PERSON], позивач [PERSON] є її спадкоємцем першої черги за законом. [PERSON] прийняв спадщину матері відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, так як проживав у спільній квартирі і фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Інших спадкоємців за заповітом чи законом немає. Згідно ч. 2 ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Позивачі виявили бажання провести відчуження вказаної квартири. Однак, до цього часу спадщина [PERSON] ще не оформлена, позивач [PERSON] звернувся до Новоайдарської державної нотаріальної контори з метою оформити свідоцтво про право на спадщину. Однак державний нотаріус пояснила, що не може видати свідоцтва про право на спадщину, оскільки у вищезгаданому свідоцтві про право власності на житло (квартиру [ADDRESS]) не вказані частки кожного з співвласників, і нотаріус не може їх самостійно визначити. Нотаріус рекомендувала з цього приводу звернутися до суду. Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. На цих підставах, кожному з співвласників, які вказані у Свідоцтві про право власності на житло, виданому 18.03.1996 року Представництвом Фонду державного майна України у Новоайдарському районі Луганської області, належить 1/4 частка квартири [ADDRESS]. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч. 1 ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно ч. 1 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділено між співвласниками за домовленістю між ними. Так як у правовстановлюючому документі - свідоцтві про право на житло не вказані частки кожного зі співвласників, а один із співвласників помер, визначити частку кожного за домовленістю між співвласниками неможливо. Таким чином, згідно свідоцтва про право власності на житло співвласниками житлового будинку є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], кожному з них належить 1/4 частка квартири за правом спільної сумісної власності. Позивач [PERSON] має намір успадкувати ? частину квартири після смерті [PERSON] Через те, що у свідоцтві про право власності на житло не вказані частки кожного з співвласників, позивачі вимушені звернутися до суду за захистом своїх прав. Відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, тому суд приходить до висновку про можливість задовольнити заявлені позивачами вимоги в повному обсязі, що не буде суперечити інтересам інших осіб. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. Згідно ст. ст. 16, 319, 344, 368, 369, 370, 372 ЦК України, 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року,

Outcome: approved