Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час сторони разом не проживають, син [PERSON] проживає разом з позивачкою, відповідач на утримання сина допомоги не надає, тому змушена звернутися до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, щомісячно до досягнення сином повноліття та на своє утримання в розмірі 1200 грн. до досягнення сином трьохрічного віку. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Просила його задовольнити з викладених в позові підстав. Одночасно зазначила, що відповідач іноді купляв харчування для дитини, однак, цього не достатньо, є нестабільним, жодних грошових коштів ані на утримання дитини, ані на її утримання, так як, остання, не працює, в зв"язку з необхідністю догляду за дитиною, відповідач не надає, хоча є особою працездатного віку та має бізнес, який офіційно оформлено на батьків. Вважала, що на її утримання має бути стягнена сума в розмірі мінімального прожиткового мінімума, оскільки працювати вона на даний час немає змоги та перебуває з дитиною на утриманні своїх батьків. Пояснила, що отримує кошти від держави на дитину в сумі 800 грн., однак, цієї суми недостатньо для забезпечення всім необхідним дитину. Відповідач в судове засідання не з"явися. Подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі та письмові заперечення на позов. Просив позов задовольнити частково та стягнути аліменти на утримання дитини в сумі 516 грн., в частині стягнення аліментів на утримання дружини просив відмовити повністю, оскільки змоги надавати таку допомогу він немає, оскільки на його утриманні перебуває мама, яка є пенсіонерка та батько, який є інвалідом 2 групи. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 24 грудня 2014 року сторони уклали шлюб, який зарєстровано Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 889, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с.3). Судом встановлено, що у сторін [INFO] народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] (а.с.5). На даний час сторони по справі однією сім'єю не проживають, син знаходиться на повному утриманні матері, відповідач матеріальну допомогу не надає на утримання сина, що достовірно встановлено в ході судового засідання. Посилання відповідача на те, що він добровільно надавав допомогу дитині, судом до уваги не приймаються, оскільки доказів наведеному відповідачем суду надано не було, а надана в додатку до заперечень копія заяви на відправлення переказу датована 21.09.2015 року, вже після подачі позову до суду, та не містить відміток про отримання переказу позивачем. Крім того, перебування на утриманні позивачки малолітнього сина [PERSON] підтверджується актом обстеження сім»ї [PERSON] депутатом міської ради від 10.08.2015 року № 1510/02-44, відповідно до якого [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], разом з мамою [PERSON], 1968 р.н. та сином [PERSON], 2015 р.н. (а.с.6). Згідно із ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. ст. 181, 184 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки і сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є обґрунтованими, оскільки відповідач не працює та його заробіток є мінливим. Судом також встановлено, що домовленість між сторонами щодо утримання сина не досягнута, а тому право позивача на отримання від відповідача аліментів підлягає захисту. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік», станом на 01.01.2015 року прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років становить 1032 гривень. При зверненні до суду позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього [PERSON], [INFO] у розмірі 2000 гривень на місяць, це сума, яка іде на утримання дитини, на її харчування, речі першої необхідності, товари промислової групи, суд враховує обставини справи, положення вказаного Закону та СК України, матеріальне становище дитини, індивідуальні особливості її стану здоров'я та розвитку, наявність у відповідача та позивача на утриманні інших дітей, їх сімейні стани та стани здоров'я. Оскільки з боку позивача не надано достатніх доказів на підтвердження розміру аліментів - 2000 грн., які вона просить стягнути з відповідача і витрат, які вона несе на утримання дитини, а також, враховуючи те, що позивач отримує допомогу від держави на дитину, відповідач не працює, має на утриманні мати пенсіонерку та батька, який має 2 групу інвалідності, зважаючи на те, що батьки мають рівні обов»язки щодо утримання дітей, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення аліментів з моменту пред»явлення позову і до повноліття дитини в розмірі 2000 гривень підлягають частковому задоволенню в сумі 600 гривень. На думку суду, такий розмір аліментів є необхідним для забезпечення утримання малолітнього [PERSON], оскільки рівнозначний обов'язок щодо його утримання статтею 141 СК України покладається як на відповідача, так і на позивача по справі. В частині стягнення аліментів на утримання дружини, суд прийшов до наступного. Відповідно до статті 84 СК України, право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. При цьому, згідно положень ч. 4 цієї статті таке право має жінка за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідач є батьком малолітнього сина, останній проживає разом з матір»ю - позивачкою по справі, що не спростовувалось відповідачем та доказів зворотному відповідачем суду надано не було. Відповідачем не було надано достатніх та переконливих доказів тому, що останній не може надавати матеріальну допомогу дружині, оскільки наявність у відповідача матері пенсіонерки та батька, який має 2 групу інвалідності, не свідчить про повну неможливість відповідача сплачувати кошти на утримання дружини, яка не працює, в зв"язку з необхідністю доглядати за спільним сином, якому немає одного року. В зв»язку з наведеним, суд вважає, що вимога позивачки про стягнення аліментів на її утримання є законною та обґрунтованою, в зв»язку з чим підлягає задоволенню. Приймаючи до уваги те, що відповідач офіційно не працює, постійного заробітку немає, працездатний, не є інвалідом та пенсіонером, має на утриманні мати пенсіонерку та батька, який є інвалідом, суд приходить до висновку, що останній має змогу надавати матеріальну допомогу позивачці на її утримання та вважає обгрунтованим, з урахуванням позиції сторін, стягнення на користь позивача аліментів на утримання позивачки в твердій грошовій сумі. Разом з тим, враховуючи матеріальне становище відповідача, який має на утриманні матір пенсіонерку та батька, який має 2 групу інвалідності, а також те, що позивачка позбавлена можливості працювати, оскільки доглядає за сином, якому не виповнилось один рік, приймаючи до уваги прожитковий мінімум на працездатну особу, а також те, що загальний розмір аліментів не може перевищувати 50% від доходу відповідача, суд приходить до висновку, що законним та обгрунтованим розміром для утримання дружини буде сума в розмірі 400 грн. щомісячно, до досягнення сином трирічного віку, в зв»язку з чим, вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн., яку позивач просить стягнути на її утримання, підлягає частковому задоволенню в розмірі 400 грн. Згідно із ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати підлягають стягненню у відповідності до правил встановлених ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial