Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

Прокурор в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги та просить суд стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Комунального закладу «Центральна міська лікарня м. Покров» Дніпропетровської обласної ради шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у вигляді витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON] в сумі 5311,05 грн.. Представник позивача КЗ «Центральна міська лікарня м. Покров» - Мотрончук А.П. в судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності їх представника. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав та просив суд в їх задоволенні відмовити, оскільки вважає, що згідно до ст. 49 Конституції України медичні лікування є безкоштовним, однак в судових дебатах вину свою визнав. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем та представником позивача позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до п. 2 ст. 121 Конституції України на прокуратуру покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом. Згідно ч. 1 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Відповідно до ч. 2 ст. 45 Цивільно-процесуального кодексу України з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Частиною 7 статті 128 КПК України, особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до статті 167 ЦК України, держава діє в цивільних правовідносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин. Статтею 170 Цивільного кодексу України передбачено, що держава набуває і здійснює цивільні права та обов'язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Відповідно до ст. 89 Бюджетного кодексу України до видатків, що здійснюються з бюджетів міст республіканського, Автономної Республіки Крим та обласного значення, районних бюджетів, бюджетів об'єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад належать видатки на первинну медико-санітарну, амбулаторно-поліклінічну та стаціонарну допомогу (лікарні широкого профілю, спеціалізовані медико-санітарні частини, пологові будинки, поліклініки і амбулаторії, загальні стоматологічні поліклініки, а також дільничні лікарні, медичні амбулаторії, фельдшерсько-акушерські та фельдшерські пункти, центри первинної медичної (медико-санітарної) допомоги). Згідно з ч. 2 ст. 61 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» обласні ради затверджують обласні бюджети, які формуються з коштів державного бюджету для їх відповідного розподілу між територіальними громадами або для виконання спільних проектів та з коштів, залучених на договірних засадах з місцевих бюджетів для реалізації спільних соціально-економічних та культурних програм, контролюють їх виконання. Відповідно до ст. 18 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я» фінансування охорони здоров'я здійснюється за рахунок Державного бюджету України та місцевих бюджетів, фондів медичного страхування, благодійних фондів та будь-яких інших джерел, не заборонених законодавством. Невідшкодування витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення призводить до ненадходження коштів до бюджету, що суттєво порушує економічні інтереси держави та територіальної громади, виникає необхідність їх захисту. На сучасному етапі розвитку економіки України надзвичайно важливого значення набуває раціональне використання державних коштів, своєчасне та повне наповнення бюджету, особливо зважаючи на значний дефіцит державного та місцевого бюджетів по фінансуванню закладів охорони здоров'я. Відповідно до статуту комунального закладу «Центральна міська лікарня м. Покров» Дніпропетровської обласної ради», затвердженого рішенням Дніпропетровської обласної ради від 15.06.2016 №64-4/VII, заклад заснований на спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області та перебуває в управлінні Дніпропетровської обласної ради. Пунктом 7.1 зазначеного статуту визначено, що основним джерелом формування фінансових ресурсів Закладу - центральної міської лікарні м. Покров є обласні бюджетні кошти та кошти медичної субвенції і місцевих бюджетів. Отже витрати, здійснені вищевказаною медичною установою на лікування громадян - потерпілих від злочину призводить до значних витрат бюджету, що створює значне навантаження на бюджет та ускладнює процес безкоштовного лікування осіб, які цього потребують за рахунок держави, чим завдається істотна шкода державним інтересам. Тому Нікопольська місцева прокуратура звернулась до суду з позовом в інтересах держави в особі центральної міської лікарні м. Покров Дніпропетровської обласної ради про відшкодування збитків, завданих злочином, з урахуванням наступного. Вироком Орджонікідзевського міського суду від 02.08.2016 року за кримінальним провадженням № 12015040360000982 визнано [PERSON] винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначено підсудному покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідно складає суму 850 грн. Зазначений вирок Орджонікідзевського міського суду сторонами кримінального провадження не оскаржувався та набрав законної сили. Цивільний позов у даному кримінальному провадженні «Центральною міською лікарнею м. Покров» Дніпропетровської обласної ради» не заявлявся, що свідчить про неефективну роботу останнього щодо стягнення збитків в доход держави та не позбавляє можливості Нікопольську місцеву прокуратуру відповідно до ч.7 ст. 128 КПК України пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Вироком суду встановлено, що 06.09.2015 року о 02 годині 00 хвилин [PERSON], [INFO], знаходився біля останнього під'їзду будинку [ADDRESS], де проживає раніше знайомий йому [PERSON], [INFO], дена ґрунті особистих неприязних відносин в нього виник злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень [PERSON] В цей же день і час, знаходячись там же, [PERSON] зателефонував на мобільний номер [PERSON] та попросив останнього вийти з квартири, після того як [PERSON] покинув свою квартиру та спустився на перший поверх свого під'їзду [PERSON],реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на умисне спричинення [PERSON] тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, підійшов до потерпілого [PERSON] і кулаком правої руки наніс удар по голові потерпілого, від якого [PERSON] впав на землю. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, [PERSON] наніс лежачому на землі [PERSON] декілька ударів ногами по тулубу, верхнім і нижнім кінцівкам та по обличчю, чим спричинив [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді саден та забоїв тулубу, верхніх і нижніх кінцівок, які відповідно до висновку судово-медичного експерта № 588 від 30.09.2015 року, згідно п.2.3.5 Правил судово-медичного ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Крім того, своїми діями [PERSON] спричинив [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, забитої рани правої параорбітальної області, забоїв і саден обличчя, які відповідно до висновку судово-медичного експерта № 588 від 30.09.2015 року, згідно п.2.3.5 Правил судово-медичного ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров'я. Умисні дії [PERSON] кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров'я. Встановлено, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий від злочину [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні КЗ «Центральна міська лікарня м. Покров» Дніпропетровської обласної ради», яка є бюджетною установою і утримується за бюджетні кошти, протягом 15 діб (з 06.09.2015 до 21.09.2015). На лікування останнього відповідно до довідки-розрахунку вартості лікування потерпілого від злочину комунального закладу «Орджонікідзевська центральна міська лікарня» Дніпропетровської обласної ради» від 27.09.2016 року № 1559 витрачено 5311,05 грн., в тому числі зарплата - 3651,60 грн., нарахування на зарплату - 1325,53 грн., медикаменти та перев'язувальні матеріали - 108,60 грн., продукти харчування - 111,00 грн., оплата енергоносіїв - 114,32 грн. Вартість одного ліжко-дня складає 354,07 грн. Проте, зазначені вище витрати [PERSON] закладу охорони здоров'я до цього часу в добровільному порядку не відшкодовані. Згідно ст.1166 ЦК України, шкода заподіяна особі або майну громадянина, також шкода заподіяна організації, підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла шкоду у повному обсязі. Статтею 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину,на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі. Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003(у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, звільняються від сплати судового збору під час розгляду справ в усіх судових інстанціях. На виконання ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" Нікопольською місцевою прокуратурою до Дніпропетровської обласної ради та КЗ «Центральна міська лікарня м. Покров» Дніпропетровської обласної ради» направлено лист про наявність підстав для представництва інтересів шляхом внесення даного позову. З доводами позивача та представника позивача, викладеними ними в позовній заяві і в судовому засіданні суд погоджується в повному обсязі, оскільки вони відповідають дійсності та встановленим в судовому засіданні обставинам справи, відповідають вимогам цивільного законодавства України і ґрунтуються на нормах матеріального права, доводи позивача та представника позивача і надані ними письмові докази цілком спростовують доводи та пояснення відповідача, а також матеріалами справи в їх сукупності. Не дивлячись на те, що відповідач визнав позовні вимоги позивача в судових дебатах, суд дає критичну оцінку доводам відповідача щодо невизнання позовних вимог позивача, оскільки вони є голослівними, безпідставними та недоведеними і спростовуються стабільними поясненнями позивача, наданим ними письмовими доказами, матеріалами справи в їх сукупності. Суд вважає, що така позиція відповідача викликана лише намаганням його ухилитися від відповідальності за заподіяну державі шкоду, не дивлячись на те, що вина відповідача доведена в судовому засіданні відповідно до норм діючого законодавства України. Таким чином, суд на підставі вищевикладеного вважає необхідним позовні вимоги Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави Дніпропетровської обласної ради в особі позивача - КЗ «Центральна міська лікарня м. Покров» Дніпропетровської обласної ради до [PERSON] «про стягнення збитків, завданих кримінальним правопорушенням» задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Комунального закладу «Центральна міська лікарня м. Покров» Дніпропетровської обласної ради" шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у вигляді витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON] в сумі 5311,05 грн..

Outcome: approved