Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що з 21 червня 2013 року перебуває з відповідачем в шлюбі, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №80, в період якого у них народилася спільна неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO], який після фактичного припинення сторонами сімейно-шлюбних проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач, з яким на даний час вони проживають окремо, не приймає участі в утриманні спільної неповнолітньої дитини, а домовленості щодо сплати аліментів на утримання сина між ними не досягнуто. Вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини заробітку відповідача щомісячно, що у грошовому виразі відповідатиме 1/2 частині встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік» прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розмір якого на дитину віком до 6 років становить 1167 гривень, оскільки обоє батьків зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, в тому числі забезпечувати життєдіяльність дитини на рівні не меншому, ніж встановлений законом прожитковий мінімум, а відповідач працює консультантом в магазині Нова лінія м. Дніпропетровськ, де отримує заробітну плату в сумі 2000 гривень, а тому має можливість утримувати дитину. Позивачка, яка належним чином повідомлена особисто про час та місце розгляду справи згідно розписки (а.с.14,16), подала до суду письмову заяву, згідно якої прохала розглядати справу за її відсутності без фіксації судового засідання технічними засобами, позов про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підтримала та прохала його задовольнити, так як відповідач працює та має постійний заробіток у вигляді заробітної плати (а.с.19). Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.15,17), подав до суду письмову заяву, згідно якої прохав розглядати справу за його відсутності без фіксації судового засідання технічними засобами (а.с.20,21), за якою позовні вимоги визнав, але прохав стягнути з нього аліментів на утримання дитини не у розмірі 1/3 частини його прибутків, а у розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно, оскільки він працює та має прибуток у вигляді заробітної плати, але частину свого заробітку щоденно витрачає на проїзд до місця роботи. В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив розглядати справу у відсутність сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу по наявним у справі доказах. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року "держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей". Згідно ст. 180-182 СК України батьки зобов'язані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей, при цьому при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Положеннями ч. 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а ст.184 цього Кодексу передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, при цьому визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі підлягає індексації у встановленому законом порядку. Судом встановлено, що сторони з 21 червня 2013 року перебувають в шлюбі, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №80 (а.с.6), в період якого у них народилася спільна неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO] (а.с.7), який після фактичного припинення сторонами сімейно-шлюбних згідно довідок виконкому Солонянської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області №904 та №903 від 24 березня 2016 року проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач працює продавцем непродовольчих товарів в приватному акціонерному товаристві «НОВА ЛІНІЯ», де отримує постійний дохід у вигляді заробітної плати, середній розмір якої за останні 6 місяців становить 3729 гривень 34 копійки, що підтверджується довідкою з місця роботи від 8 квітня 2016 року №686 (а.с.23), в той же час добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини позивачці на період розгляду справи судом не надає, хоча зобов'язаний це робити, при цьому будь-якої домовленості щодо утримання спільної неповнолітньої дитини між сторонами не досягнуто, в зв'язку з чим аліменти необхідно стягнути з відповідача в примусовому порядку за рішенням суду від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття, оскільки права та обов'язки кожного з батьків по утриманню неповнолітніх дітей є рівними за законом, у частці від заробітку (доходу) відповідача, який має постійний дохід у вигляді заробітної плати, відповідно до вимог ст.183 СК України, положеннями ч.1 якої передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, та згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України від дня пред'явлення позову до досягнення неповнолітньою дитиною повноліття. Абзацом 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує часткове визнання позову відповідачем згідно поданої до суду письмової заяви (а.с.20), матеріальне становище платника аліментів, який має постійне місце роботи та щомісячний дохід у вигляді заробітної плати (а.с.22); стану здоров'я як відповідача, так і дитини; її віку та потреб та вважає необхідним у відповідності до ст.183 СК України стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення позивачки до суду та до досягнення дитиною повноліття, оскільки права та обов'язки кожного з батьків є рівними за законом, в тому числі і по утриманню дітей, а зазначена частка від прибутків відповідача у грошовому виразі буде відповідати ? частині встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розмір якого з 01 січня 2016 року для дитини віком до 6 років становить 1167 гривень. Будь-яких інших доказів на підтвердження матеріального стану, стану здоров'я як відносно дитини, так і відносно відповідача, а також витрат позивачки на утримання дитини сторонами суду не надано, а судом не встановлено. Інших утриманців відповідач не має. Крім цього, в зв'язку із задоволенням позову суд відповідно до положень ст.88 ЦПК України вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від сплати судового збору згідно ст.5 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: partial