Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. Зазначав, що 31 грудня 2015 року близько 19 год. 55 хв. по вул. Незалежності в м. Яготині Київської області трапилась ДТП за участю автомобіля під його керуванням та автомобіля під керуванням [PERSON] Постановою судді Яготинського районного суду Київської області від 05 лютого 2016 року встановлено факт порушення п. 12.1 Правил дорожнього руху [PERSON], що призвело до ДТП, [PERSON] піддано адміністративному стягненню. Посилаючись на те, що у результаті ДТП його автомобіль отримав механічні пошкодження, а саме: розибитий лівий фарний блок, лівий вогонь денного ходу, вм'ятини та царапини на лівому крилі, розбита ліва частина бампера переднього, розбита радіаторна решітка, царапини на лівій дверці, царапини на лівій частині капоту, вигнуте ліве переднє колесо, у зв'язку з чим йому було завдано матеріальну шкоду, він був змушений тричі користуватися послугами евакуатора, страхове відшкодування повністю не покрило вартість відновлювального ремонту автомобіля та послуг евакуатора, крім того, вказане ДТП заподіяло йому і моральну шкоду, яка полягає в тому, що він переніс моральне потрясіння: внаслідок тривалих психологічних переживань у нього порушились нормальні життєві та професійні перспективи, просив стягнути з [PERSON] на його користь 61 491 грн. 51 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 5 тис. грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та судові витрати по справі. У судовому засіданні представник позивача та позивач підтримали позовні вимоги та просили позов задовольнити. Пояснили, що внаслідок ДТП [PERSON] завдано шкоду у сумі 98491 грн. 51 коп., що підтверджується актом виконаних робіт від 02 лютого 2016 року на підставі наряду-замовлення. Зі страховою компанією було укладено угоду про розмір страхового відшкодування від 17 лютого 2016 року на суму 40 тис. грн., вказана сума не оспорювалась, оскільки необхідно було здійснювати ремонт автомобіля. Відповідач про час і місце розгляду справи відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи в його відсутність від відповідача не надходило, причини неявки не повідомив, за таких обставин суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та прийняти рішення на підстави наявних у справі доказів, проти чого не заперечував представник позивача. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, позивача, дослідивши надані докази, дійшов наступних висновків. Установлено, що 31 грудня 2015 року близько 19 год. 55 хв. по вул. Незалежності в м. Яготині Київської області [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], у порушення п.12.1 ПДР, не вибрав безпечної швидкості руху автомобіля, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON] Постановою судді Яготинського районного суду Київської області від 05 лютого 2016 року встановлено факт порушення [PERSON] вимог п. 12.1 ПДР, що призвело до ДТП, [PERSON] піддано адміністративному стягненню за ст. 124 КУпАП. У результаті ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження, а саме: розибитий лівий фарний блок, лівий вогонь денного ходу, вм'ятини та царапини на лівому крилі, розбита ліва частина бампера переднього, розбита радіаторна решітка, царапини на лівій дверці, царапини на лівій частині капоту, вигнуте ліве переднє колесо. Згідно звіту про вартість матеріального збитку № 42-D/17/7 від 20 січня 2016 року вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER], складає 81916 грн. 39 коп. Відповідно до угоди про розмір страхового відшкодування від 17 лютого 2016 року ТОВ СК "Альфа-Гарант" та [PERSON] досягля згоди, що сума страхового відшкодування за вказаним випадком визначається в розмірі 40 тис. грн. Згідно з розрахунком ТОВ СК "Альфа-Гарант" вартість відновлювального ремонту пошкодженого під час ДТП автомобіля [NUMBER], складала 40500 грн. У зв'язку із чим ТОВ СК "Альфа-Гарант" 15 березня 2016 року складено страховий акт та на виконання умов договору страхування здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] у розмірі 40 тис. грн. Разом із тим фактично на ремонт автомобіля витрачено 98491 грн. 51 коп., що підтверджується актом виконаних робіт та нарядом-замовленням (кількість виконаних робіт у яких співпадають з пошкодженнями, вказаними у довідці про ДТП, а також у розрахунку до страхового акту). Різниця між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (98491 грн. 51 коп. - 40000 грн.) складає 58491 грн. 51 коп. Крім того, у зв'язку із скоєним ДТП, [PERSON] тричі користувався послугами евакуатора, вартість яких складає 3 тис. грн., що підтверджується рахунками № 244 від 31 грудня 2015 року, № 245 від 14 січня 2016 року, № 246 від 12 січня 2016 року. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З огляду на вищенаведене, сторонами договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу. Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобовязання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обовязок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобовязання згідно з договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника в договірному зобовязанні ним є страховик. Разом із тим, зазначені зобовязання не виключають одне одного. Деліктне зобовязання первісне, основне зобовязання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обовязково припиняє деліктне зобовязання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобовязаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобовязаний виконати обовязок зі здійснення страхового відшкодування. Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обовязковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України). Право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості предявити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. Саме такий правовий висновок зробив Верховний Суд України у постанові №6-2808цс15 від 20 січня 2016 року. Відповідно до ст. 12 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цієї статті. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Ураховуючи, що розмір страхової виплати, проведеної ТОВ СК "Альфа-Гарант" на користь [PERSON], не достатній для повного відшкодування шкоди, страхове відшкодування повністю не покрило вартість відновлювального ремонту автомобіля та послуг евакуатора, розмір франшизи складає 500 грн., зважаючи, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] 61 491 грн. 51 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] про відшкодування завданої моральної шкоди, суд виходить із такого. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Згідно із п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Ураховуючи, що в результаті ДТП, що трапилась 31 грудня 2015 року, [PERSON] зазнав душевних страждань та моральних потрясінь: внаслідок тривалих психологічних переживань у [PERSON] порушились нормальні життєві та професійні перспективи, що призвело до втрати життєвих зв'язків, порушення звичайного способу життя та змін в емоційному стані, чим йому завдано моральну шкоду, завдання такої моральної шкоди перебуває у причинному зв'язку із винними діями [PERSON], виходячи із засад розумності та справедливості, характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань [PERSON], суд вважає за необхідне покласти на [PERSON] обов'язок по відшкодуванню [PERSON] завданої моральної шкоди у сумі 5 тис. грн. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved