Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

06.09.2021 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на: 1/3 частку житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку № [NUMBER] площею 2,0868 га, яка розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП «Вікторія», передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ОД №070694 від 15.11.2005 року); земельну ділянку № [NUMBER] площею 0,2162 га, яка розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП «Вікторія», передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ОД №070694 від 15.11.2005 року); земельну ділянку площею 0,1081 га, яка розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП «Вікторія», діл. [NUMBER], передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки: 5122086900:01:002:0213; земельну ділянку площею 1,0434 га, яка розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП «Вікторія», діл. [NUMBER], передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки: 5122086900:01:001:0136. Свої вимоги позивач мотивує тим, що письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльської районного нотаріального округу Одеської області Крижановської С.М. №193/02-14 від 16.07.2021 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із тим, що відсутній документ, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належить: - 1/3 частка житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі довідки Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №696 від 21.04.2021 року; - земельна ділянка № [NUMBER] площею 2,0868 га, яка розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП «Вікторія», передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельна ділянка № [NUMBER] площею 0,2162 га, яка розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП «Вікторія», передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №070694 від 15.11.2005 року); - земельна ділянку площею 0,1081 га, яка розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП «Вікторія», діл. [NUMBER], передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки: 5122086900:01:002:0213, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №709731 від 24.11.2009 року; - земельна ділянка площею 1,0434 га, яка розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП «Вікторія», діл. [NUMBER], передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки: 5122086900:01:001:0136, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №709731 від 24.11.2009 року. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 17.11.2020 року, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на вищевказане спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Встановлено, що за життя [PERSON] залишив заповіт від 28.11.2018 року, посвідчений секретарем Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрований в реєстрі за № 132, згідно якого усе своє майно, що буде йому належати на день його смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також все те, на що він за законом матиме право, заповів [PERSON] , [INFO] . Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 66985214 від 25.10.2021 року, наданої приватним нотаріусом Крижановською С.М., заповіт [PERSON] від 28.11.2018 року, зареєстрований за № 132, чинний, не змінювався та не скасовувався. Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України - малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Особою, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 1241 ЦК України має право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту, являється дружина спадкодавця [PERSON] , яка від прийняття спадщини відмовилась. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні встановлено, що позивач на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем, у зв`язку із чим вважається таким, що прийняв спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльської районного нотаріального округу Одеської області Крижановської С.М. №193/02-14 від 16.07.2021 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із тим, що відсутній документ, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved