Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Приватне акціонерне товариства «Європейський страховий альянс» в особі Херсонської дирекції звернулось до Бериславського районного суду Херсонської області з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, у якому посилається на те, що 14.09.2013 року між ним та Приватним підприємством «Лідер Плюс» було укладено договір страхування транспортних засобів, відповідно до якого під страховим захистом знаходився автомобіль «Renault Logan»\~реєстраційний номер\~ [NUMBER]. 05.09.2013 року в м. Херсоні на пр. Ушакова, відбулася дорожньо-транспортна пригода, відповідно до якої [PERSON] керуючи транспортним засобом «Шкода Октавіа» д/н [NUMBER] здійснив зіткнення з застрахованим автомобілем «Renault Logan» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Згідно відомостей №9260791 електронної інформації бази державних даних України АІПС ДТП дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення [PERSON] пункту 10.3 Правил дорожнього руху України. За фактом порушення, було складено відносно [PERSON] протокол про адміністративне правопорушення АГ2 №846510 за ст. 124 КУпАП та 12.12.2013 року Суворовським районним судом м. Херсона було винесено постанову, в якій встановлено факт вчинення адміністративного правопорушення 05.09.2013 року за ст.124 КУпАП [PERSON], але провадження у справі було закрито в зв'язку з закінченням строку притягнення його до адміністративної відповідальності. У результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «Renault Logan» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] Відповідно до висновку №Вэ-418 від 16.09.2013 року матеріальний збиток завданий Страхувальнику в результаті ДТП склав 12287,20 гривень. Вартість відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля «Renault Logan»\~д/н [NUMBER] в результаті ДТП, склала 16151,20 гривень. Розмір відновлюваного ремонту було зменшено на суму 2165,07 гривень. Позивач виплатив у результаті пошкодженого застрахованого автомобіля суму в розмірі 13986,13 гривень. Просять з урахуванням уточнених позовних вимог стягнути з відповідача матеріальну шкоду в порядку регресу в розмірі 12287,20 гривень та судові витрати, позовні вимоги у судовому засіданні представник позивача за дорученням підтримав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Суду пояснив, що ДТП сталося не з його вини. Відповідно до постанови Суворовського районного суду м. Херсон його винним не визнано, а справу було закрито в зв'язку з закінченням строку для притягнення до адміністративної відповідальності. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що були свідками ДТП, яка відбулась 05.09.2013 року, але у протокол їх працівники ДАЇ не включили, вважають винним у ДТП водія автомобіля марки «Renault Logan» . Заслухавши пояснення представника позивача, який підтримав позов з підстав, викладених у уточненій позовній заяві, приймаючи до уваги заперечення відповідача та його представника, допитавши свідків, визначивши закон, який підлягає застосуванню до спірних правовідносин, дослідивши усі надані сторонами докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, у тому числі і наданий відповідачем диск з відеоматеріалом подій ДТП, яка відбулась 05.09.2013 року, матеріали адміністративної справи за №668/11840/13-п, щодо притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, суд дійшов висновку про те, що позов Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» в особі Херсонської дирекції є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов»язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині подання ними доказів, заяв і клопотань та призначення експертиз. Відносно надання суду будь-яких інших доказів сторони наголошували на тому, що надали до справи всі наявні в них докази . З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті. Вирішуючи зазначений спір суд повинен застосовувати норми цивільного законодавства, які регулюють зазначені правовідносини, Закон України "Про страхування» та Конституцію України. Судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини: Відповідно до п.3 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є завдання матеріальної шкоди іншій особі, згідно з ч.2 ст.16 цього Кодексу одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків. Правовідносини, пов'язані зі страхуванням різних видів, регулюються нормами глави 67 ЦК України. Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з: 1) життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Статтею 999 ЦК України передбачено, що законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Статтею 993 ЦК України та статтею 27 Закону України "Про страхування" передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до цієї норми до страховика переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки про відшкодування шкоди, лише в разі виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного суду України в п.2 «Про практику розгляду судом цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.92 р. № 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суд бере до уваги, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок. Шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки завжди є неправомірною і за її наявності передбачається безвинна відповідальність володільця такого джерела. Статтями 614 та 1166, 1187 ЦК України передбачено презумпцію вини порушника у заподіянні шкоди та про відсутність обов'язку позивача доказувати наявність вини відповідача у заподіянні шкоди, а, навпаки, покладення саме на відповідача тягару доказування того, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди. 14.09.2012 року між ПАТ «Європейський страховий альянс» та (надалі - Страховик) та ПП «Лідер-Плюс» (надалі-Страхувальник) уклало Договір страхування автотранспортних засобів №11 002 304/0912, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов»язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом, визначеним в Додатку (ах) до цього Договору (а.с.4-7). 05.09.2013 року в м. Херсоні на пр. Ушакова мала місце дорожньо-транспортна пригода. [PERSON] керуючи автомобілем «Шкода Октавіа» д/н [NUMBER], здійснив зіткнення з автомобілем «Renault Logan» належним ПП «Лідер-Плюс», яким керував [PERSON] на підставі дорожнього листа №1053 від 05.09.2013 року. Даний факт сторони не заперечували. За змістом п.7 ст.247 КУпАП розпочате провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з підстав закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП, і тільки у тому разі, якщо особа, стосовно якої розпочате таке провадження, не заперечує проти цього. 12.12.2013 року Суворовським районним судом м. Херсона було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП, якою провадження у справі закрито в зв'язку з закінченням строку для притягнення його до адміністративної відповідальності. З наведеної вище постанови Суворовського районного суду м.Херсона вбачається що дійсно 05.09.2013 року відбулась ДТП за участю відповідача, який керував автомобілем «Шкода Октавіа» та водія [PERSON], який керував на підставі дорожнього листа автомобілем «Renault Logan» д/н [NUMBER], який належить ПП «Лідер-Плюс» та встановлено, що саме [PERSON] 05.09.2013 року о 21-40 годині по пр..Ушакова в м.Херсоні керуючи т/з «Шкода Октавіа» д/н [NUMBER], рухаючись у лівій смузі, здійснив поворот праворуч, не надавши переваги у русі т/з «Renault Logan» д/н [NUMBER], який рухався у попутньому напрямку в правій смузі прямо, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Станом на час розгляду цивільної справи у суді постанова за ст.124 КУпАП від 12.12.2013 року щодо [PERSON] набрала законної сили, про що в судовому засіданні наголошували сторони, надали суду копії постанови та судом витребувана та оглянута в судовому засіданні адміністративна справа №668/11840/13-п. Відповідач своєчасно отримав копію постанови суду про справі про адміністративне правопорушення, яку не оскаржив, тобто погодився з висновками суду щодо закриття адміністративної справи за ст.124 КУпАП у звязку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. З наведеного вище вбачається, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст.124 КУпАП закрито у звязку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, а не за відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, в зв'язку з чим, [PERSON] є в розумінні ч.1 ст.1188 ЦК України винною особою. Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова у справі про адміністративне правопорушення є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці події та чи вчинені вони цією особою. Згідно висновку №Вє-418 експертного авто товарознавчого дослідження визначення вартості матеріального збитку, спричиненого володільцю транспортного засобу «Renault Logan» д/н [NUMBER] від 16.09.2013 року 15844-24 грн. Вартість матеріальної шкоди, спричиненої володільцю автомобіля марки «Renault Logan» д/н [NUMBER], внаслідок ушкоджень у ДТП від 05.09.2013 року в цінах на час проведення дослідження складає 12287-20 грн.(а.с.11-16). 02.12.2013 року Позивачем було складено страховий акт №28/11/13/0609/00/2 до Договору (полісу) страхування №11 002 304/0912 від 14.09.2012 року (а.с.34). Платіжними дорученнями №318 від 18.10.2013 року, №346 від 05.11.2013 року, №390 від 05.12.2013 року підтверджено факт відшкодування позивачем страхового відшкодування згідно акту №28/11/13/0609/00/2 автомобіля «Renault Logan» д/н [NUMBER], без ПДВ (а.с., 32, 35-37) та відповідачу було направлено претензію щодо врегулювання спору у позасудовому порядку в частині страхового відшкодування в сумі 12287-20 грн., яка залишена відповідачем без відповіді (а.с.38). Розмір матеріальної шкоди у судовому засіданні сторонами не оспорювався та з наведеного вище вбачається, наявність у суду підстав для задоволення позову у повному обсязі. Статтею 88 ч.1 ЦПК України передбачено, що стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати (а.с.1, 175, 219). Відповідно ст.980, 993, 999 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування»,

Outcome: approved