Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - адвокат Штендер М.В. звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що після смерті [PERSON] , котра померла [INFO] , залишилось спадкове майно право на земельну ділянку (середню земельну частку) площею 1,32 в ум.ка.га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Хлиплівської сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Мостиська міська рада Львівської області). Зазначає, що спадкодавець [PERSON] за життя своїм майном не розпорядилася, заповіту не склала. Вказує, що спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] , прийняв її чоловік [PERSON] як спадкоємець першої черги спадкування за законом у відповідності до вимог ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, - шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Покликається на те, що [INFO] помер [PERSON] . До складу спадщини, яка відкрилась внаслідок його смерті, входить право на вищевказану спірну земельну ділянку (середню земельну частку) на території Хлиплівської сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Мостиська міська рада Львівської області), яку останній фактично успадкував після смерті своєї дружини [PERSON] , а також право на спірну земельну ділянку (середню земельну частку) площею 1,62 в ум.ка.га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Хлиплівської сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Мостиська міська рада Львівської області), яка належала йому відповідно до Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №8838 від 22.05.1998р., зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за №588. Вказує, що спадщину, що відкрилась внаслідок смерті [PERSON] прийняла спадкоємець за законом, а саме його дочка позивачка [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Покликається на те, що через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів про право на спірні земельні ділянки (середні земельні частки) позивачка позбавлена можливості реалізувати та оформити свої спадкові права в позасудовому порядку. З огляду на наведені обставини, просить суд ухвалити рішення, яким визнати за позивачкою [PERSON] право на спірні земельні ділянки (середні земельні частки) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак в матеріалах справи міститься ордер про надання правової допомоги, згідно якого її інтереси представлятиме представник адвокат Штендер М.В. Також в матеріалах справи міститься заява адвоката Штендера М.В., в якій такий зазначає, що підтримує позовні вимоги своєї довірительки, просить розглядати справу за наявними матеріалами та без його (представника) участі. Представник відповідача Мостиської міської ради Львівської області в судове засідання не з`явився, проте подав заяву, в якій зазначив, що проти позовних вимог, заявлених позивачкою [PERSON] , не заперечує та просить розглядати дану цивільну справу у його відсутності. Представник третьої особи Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області в судове засідання не з`явився, проте надіслав заяву-повідомлення від 09.12.2020р. за №01-16/292; копію спадкової справи №58/2011, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 07.12.2020р. №62782346 згідно якої спадкова справа після смерті [PERSON] , котра померла [INFO] в нотаріальній конторі не заводилась; інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 07.12.2020р. №62782349, з якої слідує, що спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , за життя заповіт не складався. Просив розглядати дану справу у його (представника) відсутності. Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності учасників справи, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У ч.4 ст.206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого засідання. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Судом встановлено, що [INFO] відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON] . Відповідно до роз`яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 Спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України 2003 року (ЦК), законами України "Про нотаріат", ;Про міжнародне приватне право", іншими законами та підзаконними нормативними актами, як нормами матеріального та процесуального права. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. У разі, коли спадщина, відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Згідно ст.524 ЦК України в редакції 1963 року спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли і оскільки воно не змінене заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Згідно із ст.534 ЦК України 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ст.530 ЦК України 1963 року при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Відповідно до ст.548 ЦК України 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст.ст.548, 549 ЦК України 1963 року (діяли на момент відкриття спадщини), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, за ст.549 ЦК України спадкоємець вважається таким, що фактично прийняв спадщину, якщо він довів, що він вступив в управління або користування спадковим майном. Отже, оскільки спадкодавець [PERSON] померла [INFO] , то відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України на вказані правовідносини поширюється дія ЦК УРСР від 18.07.1963 року. До складу спадщини [PERSON] входить право на земельну ділянку (середню земельну частку) площею 1,32 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Хлиплівської сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Мостиська міська рада Львівської області), що підтверджено довідкою виконавчого комітету Мостиської міської ради Львівської області №1614 від 25.11.2021р., а також копією витягу зі списків осіб, які мають право на середню земельну частку, затверджених ухвалою Хлиплівської сільської ради №3 від 24.04.1996р. Спадкодавець [PERSON] за життя своїм майном не розпорядилася, заповіту не склала. У зв`язку з відсутністю заповіту, спадкування здійснюється за законом. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема довідки, виданої виконавчим комітетом Хлиплівської сільської ради Львівської області 22.02.2019р. за №138 та довідки виконавчого комітету Мостиської міської ради Львівської області №1614 від 25.11.2021р., - після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , в управління спадковим майном вступив її чоловік [PERSON] . Суд приходить до висновку, що у відповідності до вимог ст.549 ЦК УРСР [PERSON] вчинив дії, які свідчать про прийняття ним спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті [PERSON] . Згідно повідомлення Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області від 09.12.2020р. за №01-16/292 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 07.12.2020р. №62782346, відомо, що після смерті [PERSON] , котра померла [INFO] , спадкова справа не заводилась. Протягом встановленого законом шестимісячного строку, що передбачений ч.2 ст.549 ЦК УРСР від 18.07.1963 року, спадкоємець [PERSON] не заявив про відмову від даної спадщини. Інших спадкоємців першої черги спадкування за законом, які б прийняли спадщину, судом не встановлено. Підсумовуючи, суд вважає, що належне спадкодавцю [PERSON] спадкове майно, в тому числі право на спірну земельну ділянку (середню земельну частку) площею 1,32 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Хлиплівської сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Мостиська міська рада Львівської області) успадкував її чоловік [PERSON] [INFO] відкрилася спадщина внаслідок смерті [PERSON] . До складу спадщини спадкодавця [PERSON] входить право на вищевказану земельну ділянку (середню земельну частку) площею 1,32 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Хлиплівської сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Мостиська міська рада Львівської області), яку останній успадкував після смерті своєї дружини [PERSON] , а також право на земельну ділянку (середню земельну частку) площею 1,62 в ум.ка.га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Хлиплівської сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Мостиська міська рада Львівської області), яка належала [PERSON] згідно Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №8838 від 22.05.1998р., зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за №588. Факт належності [PERSON] зазначеного сертифікату підтверджено довідкою, виданою виконавчим комітетом Хлиплівської сільської ради Львівської області 22.02.2019р. за №137. Як вбачається з матеріалів справи, спадкодавець [PERSON] за життя своїм майном розпорядився, а саме 03.03.1994 року склав заповіт, посвідчений в Хлиплівській сільській раді Мостиського району, яким усе свої майно заповів [PERSON] . Даний заповіт зареєстрований у реєстрі нотаріальних дій за №5. В матеріалах справи наявна копія нотаріально посвідченої письмової заяви спадкоємця за заповітом [PERSON] , у якій така зазначає, що нею пропущено строк для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її батька [PERSON] ; за поновленням зазначеного строку вона звертатися не буде; в управління спадковим майном спадкодавця [PERSON] вона не вступала; не заперечує щодо оформлення зазначеного спадкового майна за [PERSON] . У зв`язку з неприйняттям спадщини спадкоємцем за заповітом [PERSON] , право на спадкування даної спадщини у відповідності до вимог ст.554 ЦК УРСР одержали, спадкоємці за законом. Матеріалами справи, зокрема копією спадкової справи №58/2011, заведеної у Мостиській державній нотаріальній конторі Львівської області після смерті [PERSON] , підтверджено, що зазначену спадщину прийняла спадкоємець першої черги спадкування за законом дочка спадкодавця [PERSON] позивачка [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном; факт прийняття даної спадщини стверджується наявністю у неї на руках правовстановлюючих документів. Інші спадкоємці першої черги спадкування за законом, зокрема [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не вчинили жодних дій, спрямованих на прийняття даної спадщини та на спадкове майно спадкодавця [PERSON] не претендують, що підтверджено їхніми письмовими заявами, які містяться в матеріалах даної цивільної справи. Тобто, у відповідності до вимог ст.549 ЦК УРСР, саме позивачка [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті спадкодавця [PERSON] . Підсумовуючи вищевказане, суд вважає, що належне спадкодавцю [PERSON] спадкове майно, в тому числі право на спірні земельні ділянки (середні земельні частки) успадкувала саме позивачка [PERSON] . В той же час, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спірні земельні ділянки (середні земельні частки) позивачка не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права, у зв`язку із чим звернулася до суду із зазначеним позовом. Оскільки у зв`язку з вищевикладеними обставинами питання про право позивачки на спірне майно (середні земельні частки) не може бути вирішено в позасудовому порядку, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання за нею (позивачкою) права на вищевказане майно. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть [PERSON] ; копією свідоцтва про смерть [PERSON] ; копією заповіту спадкодавця [PERSON] ; повідомленням Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області від 09.12.2020р. за №01-16/292; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 07.12.2020р. №62782346 згідно якої спадкова справа після смерті [PERSON] , котра померла [INFO] в нотаріальній конторі не заводилась; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 07.12.2020р. №62782349, з якої слідує, що спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , за життя заповіт не складався; копією спадкової справи №58/2011, заведеної у Мостиській державній нотаріальній конторі Львівської області після смерті [PERSON] ; протоколом розгляду проекту роздержавлення і приватизації землі на засіданні приватизаційної комісії Хлиплівської сільської ради від 05.11.1996р.; копією витягу зі списків осіб, які мають право на середню земельну частку, затверджених ухвалою Хлиплівської сільської ради №3 від 24.04.1996р.; довідками, виданими виконавчим комітетом Хлиплівської сільської ради Львівської області від 22.02.2019 року №№137,138, 138/1; довідкою, виданою виконавчим комітетом Мостиської міської ради Львівської області від 25.11.2021 року №1614; письмовими заявами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ; копією паспорта та свідоцтва про народження позивачки [PERSON] ; копією свідоцтва про укладення шлюбу між позивачкою [PERSON] та [PERSON] ; іншими матеріалами справи. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Положення ст.ст.81, 131 ЗК України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням його цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай). Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Узагальнюючи, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачкою [PERSON] права на спірні земельні ділянки (середні земельні частки) в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved