Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

09 червня 2015 року представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з неї заборгованість у сумі 19709 грн. 81 коп. за кредитним договором № б/н від 19 березня 2010 року, що складається із анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та умов та правил надання банківських послуг. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем було укладено договір про надання кредиту, умови якого відповідачем не виконуються, в результаті чого виникла заборгованість, яку представник позивача просить стягнути. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач на розгляд справи не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена шляхом направлення судових повісток за місцем її реєстрації, поштові відправлення повернулися до суду з відміткою про закінчення терміну зберігання. Заперечень проти позову та заяв про розгляд справи без її участі відповідач не надала. Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. При таких обставинах суд проводить розгляд справи у відповідності до положень ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, в заочному порядку, на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 19 березня 2010 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту № б/н, що складається з анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та умов та правил надання банківських послуг, відповідно до якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 10300 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 7-32). Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив свою згоду на те, що анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг разом з умовами та правилами надання банківських послуг складає між ним та банком договір. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Згідно п. 1.1.3.1.5. умов та правил надання банківських послуг, обов'язки банка по наданню кредитного ліміту згідно заяви виникають з моменту надання платіжною системою операції до списання з відповідного карткового рахунку в рахунок кредитного ліміту. Судом встановлено, що банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, одним з обов'язків позичальника є погашення заборгованості за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. В судовому засіданні на підставі розрахунку заборгованості за договором встановлено, що договірні зобов'язання відповідачем порушуються, кредитні кошти та плату за користування ними у встановлені договором строки на рахунок кредитора не вносить, в результаті чого станом на 30 квітня 2015 року заборгованість за кредитом складає 9045 грн. 01 коп., по процентам за користування кредитом - 9024 грн. 05 коп., заборгованість за пенею та комісією - 226 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф ( процентна складова) - 914 грн. 75 коп., а всього - 19709 грн. 81 коп. (а.с. 4-6). Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. З підстав ст. 611, ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України , позивач має право вимагати розірвання Кредитного договору та дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню, в межах встановлених судом сум заборгованостей. Судові витрати у справі розподіляються у відповідності з положеннями ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved