Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26.06.2020 року в Івано-Франківський міський центр зайнятості, з метою пошуку роботи звернулася [PERSON] , якій 26.06.2020 року надано статус безробітної відповідно до ч.1 ст.43 Закону України «Про зайнятість населення» та того ж дня призначено виплату допомоги по безробіттю відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». При звірці даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та на підставі Акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення Івано-Франківського міського центру зайнятості від 23.06.2021 № 1411 встановлено, що [PERSON] під час перебування на обліку в центрі зайнятості в статусі безробітної з 15.12.2020 року перебувала у цивільно-правових відносинах з ТОВ «Євролайф Україна ЛТД». Отже, з 15.12.2020 року [PERSON] відносилася до зайнятого населення, не мала бути зареєстрована і перебувати на обліку в Івано-Франківському міському центрі зайнятості як безробітна та отримувати матеріальне забезпечення на випадок безробіття. Сума виплаченого матеріально забезпечення за період з 15.12.2020 по 20.06.2021 становить 29 306,43 грн. 05.07.2021 року [PERSON] направлено повідомлення про повернення коштів в сумі 29 306,43 грн. та запропоновано в добровільному порядку повернути суму боргу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання повідомлення та попереджено про вирішення питання про повернення коштів у судовому порядку у разі невідшкодування коштів у встановлений термін. Проте, дані кошти на рахунок Івано-Франківського міського центру зайнятості не поступили, а тому просять суд стягнути з відповідача на користь позивача кошти в сумі 29 306,43 грн., а також судовий збір у розмірі 2270,00 грн. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, не заперечив проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Від відповідача не надходило відзиву на позов, інших заяв та клопотань. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено наступне. Івано-Франківським міським центром зайнятості, на підставі письмової заяви від 26 червня 2020 року [PERSON] надано статус безробітної та з 26 червня 2020 року призначено допомогу по безробіттю. Згідно Акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення Івано-Франківського міського центру зайнятості від № 1411 від 23 червня 2021 року позивачем встановлено, що [PERSON] , під час знаходження на обліку в центрі зайнятості, як безробітна та отримання допомоги по безробіттю, перебувала у цивільно-правових відносинах з ТОВ «Євролайф Україна ЛТД» з 15.12.2020 року та отримувала допомогу по безробіттю. На обліку в Івано-Франківському міському центру зайнятості в статусі безробітної [PERSON] перебувала з 26.06.2020 року. Допомогу по безробіттю отримувала з 26.06.2020 року по 20.06.2021 року. Таким чином, сума виплаченого грошового забезпечення [PERSON] підлягає поверненню до Фонду загальобов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття з 15.12.2020 року по 20.06.2021 року. 15.12.2020 року між ТзОВ «ЄВРОЛАЙФ Україна ЛТД», в особі директора Пустовар О.В. та [PERSON] укладено Договір про надання послуг №944728, відповідно до якого предметом є те, що консультант ( [PERSON] ) зобов`язується за завданням ЄВРОЛАЙФ надавати послуги, зазначені в п.п. 1.1.-1.4. цього Договору, у рамках діяльності ЄВРОЛАЙФ, як страхового посередника на страховому ринку України, які споживаються в процесі здійснення господарської діяльності ЄВРОЛАЙФ, а ЄВРОЛАЙФ забов`язується виплачувати консультанту винагороду (комісійні) в порядку та на умовах визначених цим договором. Із зазначеного договору встановлено, що на підставі укладеного Договору про надання послуг №944728 від 15.12.2020 року [PERSON] отримує комісійні виплати від ТОВ «Євролайф Україна ЛТД» за наслідками виконаних нею робіт. Так, 23.03.2021 року [PERSON] надала ТОВ «Євролайф Україна ЛТД» акт виконаних робіт відповідно до умов договору №944728 від 15.12.2020 року за лютий 2021 року по сприянню в укладенні та супроводженню договорів страхування. Вартість виконаних робіт становить 1 522,44 грн. Згідно розрахунків позивача, за період 15.12.2020 року по 20.06.2021 року, розмір зайво виплаченого [PERSON] матеріального забезпечення на випадок безробіття складає 29 306,43 грн. 02 липня 2021 року Івано-Франківським міським центром зайнятості було видано наказ № 185 «Про повернення коштів". 05.07.2021 року [PERSON] направлено повідомлення про повернення коштів від 05.07.2021 № 2362-06/29-21 з наказом Івано-Франківського міського центру зайнятості № 185 від 02.07.2021 та копією розрахунку № 93 від 01.07.2021 у сумі 29306,43 грн. (двадцять дев`ять тисяч триста шість гривень 43коп) та запропоновано в добровільному порядку повернути суму боргу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання повідомлення та попереджено про вирішення питання в судовому порядку у разі невідшкодування коштів у встановлений термін. Як вбачається з конверту, дане поштове відправлення не вручене Відповідачу та повернулося Івано-Франківському міському центру зайнятості, у зв`язку з закінченням терміну зберігання. В подальшому, 12.08.2021 року №2847-06/29-21 [PERSON] направлено повторно повідомлення про повернення коштів від 05.07.2021 № 2362-06/29-21 та додані до нього копії документів, яке як вбачається з конверту повернулося Івано-Франківському міському центру зайнятості у зв`язку з закінченням терміну зберігання. Згідно частини 1 статті 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» № 1533-ІІІ право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного. За приписами частини другої і абзацу першого частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Пунктом 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Державної податкової адміністрації України № 60/62 від 13 лютого 2009 року передбачено, що у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. За змістом п. 30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 792 від 19 вересня 2018 року центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітного з дня укладення цивільно-правового договору про виконання робіт (надання послуг). Пунктом 4 частини другої статті 44 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону (зокрема щодо своєї зайнятості - діяльності, яка пов`язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі). Відповідно до пункту 17 частини першої статті 45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється також з інших підстав, передбачених Порядком реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних. Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частиною 1 статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положеннями ст. 1215 ЦК України, передбачено, що підставами за яких безпідставно набуте майном не підлягає поверненню, крім іншого є заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншими ушкодженнями здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплату проведено фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Аналіз наведених норм закону та ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» свідчить, що надміру сплачені, безпідставно нараховані суми допомоги по безробіттю можуть бути утримані за умови зловживань з боку заявника або умисного подання недостовірних даних. У відповідності до п.18. ч.2 ст. 22 Закону України "Про зайнятість населення" центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань мають право звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування. їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України. Відповідач своїм правом подати заперечення проти позову не скористалася. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. [PERSON] не повідомила Івано-Франківський міський центр зайнятості про те, що вона з 15.12.2020 року перебувала у цивільно-правових відносинах з ТОВ «Євролайф Україна ЛТД», чим порушила положення частини другої статті 44 Закону України «Про зайнятість населення», частини другої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», не повідомивши спеціалістів центру зайнятості про свою зайнятість, намір виконувати роботу (надавати послуги), за яку отримувати винагороду, що є підставою для задоволення позовних вимог центру зайнятості щодо стягнення 29 306,43 грн. виплаченого матеріального забезпечення на випадок безробіття, оскільки відповідачем внаслідок умисного невиконання своїх обов`язків отримано допомогу по безробіттю у вказаному розмірі за період з 15 грудня 2020 року по 20 червня 2021 року, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Наведене узгоджується із позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 27 лютого 2019 року у справі № 464/9098/16-ц. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача слід стягнути 2270 гривень 00 копійок судового збору на користь позивача. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 22, 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення», ст. ст. 1212, 1215 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved