Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача коштів на утримання їх неповнолітніх дітей. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 20.06.1997 року вони з відповідачем, який є громадянином Чеської Республіки, зареєстрували шлюб. Від шлюбу у них народилось двоє дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які на даний момент проживають разом зі позивачем. Батьком дітей є відповідач, що підтверджується родними листами (свідоцтвами про народження дітей). Сторони разом не проживають, відповідач проживає в Чеській республіці, коштів на утримання дітей не надає. Діти знаходяться на утриманні позивача. У зв'язку з тим, що відповідач ухиляється від свого обов'язку, щодо утримання неповнолітніх дітей, позивач зверталась з позовом про стягнення аліментів до обласного суду в Празі, однак рішенням вищевказаного суду їй відмовлено та роз»яснено, що Чеський суд не має міжнародної юрисдикції для розгляду цієї справи, оскільки неповнолітні діти постійно проживають в Україні, тому справа належить до компетенції українських судів. Коли постало питання про утримання дітей, Відповідач перестав приходити до них та бачитися з ними. Заробітна плата, яку отримую позивач не дає їй можливість повністю забезпечити фізичний, духовний розвиток дітей, розвитку творчих та пізнавальних здібностей, уподобань. А тому позивач звернулась в суд та просить стягнути з [PERSON], [INFO], проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] в користь [PERSON], [INFO], проживає та зареєстрована: [ADDRESS], ідентифікаційний номер -[NUMBER] аліменти за минулий час (за останні три роки) в розмірі 324 000 (триста двадцять чотири тисячі) чеських крон, що еквівалентно 402 343 (чотириста дві тисячі триста сорок три ) грн., 20 коп. та стятувати в подальшому до досягнення дітьми повноліття, а саме, сина - [PERSON], [INFO]. аліменти, щомісячно в розмірі 4000 чеських крон, що еквівалентно 4967 (чотири тисячі дев»ятсот шістдесят сім) грн. 20 коп. гривень на дитину до досягнення ним повноліття, та на неповнолітнього нього сипа [PERSON], [INFO] аліменти, щомісячно в розмірі по 5000 чеських крон, що еквівалентно 6209 (шість тисяч двісті дев»ять ) грн.00 коп. до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, на дитину до досягнення нею повноліття, починаючи з 03.03.2015 року. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак, у п. 3 прохальній частині позовної заяви просить проводити розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечую. Позивач у позовній заяві вказує адресу проживання відповідача : [ADDRESS]. Відповідно до ст. 110 ч. 9, 10 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред'являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні. Відповідно до ч. 7 ст. 74 ЦПК України, особам, які проживають за межами України, судові повістки вручаються в порядку, визначеному міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, в разі відсутності таких - у порядку, встановленому статтею 419 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 415 ЦПК України, у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Відповідно до ч. 2 ст. 415 ЦПК України, доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено, - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами. 01.04.2015 року Жовківський районний суд Львівської області на виконання Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2008 року № 1092/5/54 та Договору між Україною та Чеською Республікою про правову допомогу від 18.11.2002 року надіслав копії позовної заяви з додатками, доручення про вручення судових документів, виклик (повідомлення) про день судового розгляду та підтвердження про вручення документа для виконання через компетентний суд Чеської Республіки. 10.09.2015 року Головне управління територіального управління юстиції у Львівської області надіслало на адресу суду документи складені під час виконання на території Чеської Республіки. З даних документів вбачається, що конверт з документами повернула пошта з приміткою, що адресат помер, тому суд провів розслідування за участі муніципалітету Абертами та поліції Чеської Республіки, обласної дирекції поліції Карловського краю, районного відділення Пернінк. Смерть вказаної особи не була встановлена, на вказаній адресі не перебуває. А тому суд постановив провести по справі заочний розгляд та постановити заочне рішення. Оскільки сторони в судове засідання не з"явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 20.06.1997 року позивач з відповідачем, який є громадянином Чеської Республіки, зареєстрували шлюб. Від шлюбу у них народилось двоє дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], З копії родних листів (свідоцтв про народження дітей) вбачається, що позивачка є матір'ю дітей, а відповідач - їхнім батьком. З матеріалів позовної заяви вбачається, що діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 34 Договору між Україною та Чеською Республікою про правову допомогу від 18.11.2002 року, обов»язок утримання між батьками та дітьми регулюється законодавством тієї Договірної Сторони, на території якої проживає особа, яка має право на утримання. Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Встановлено, що між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на дітей. Суд враховує те, що діти проживають разом з матір'ю, а відтак, знаходяться на її утриманні. Відповідач не бере участь в матеріальному забезпеченні дітей, а тому суд приходить до висновку, що з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує : - стан здоров'я та матеріальне становище дітей, які не хворіють, майна у власності не мають, самостійних доходів не отримують; - стан здоров'я та матеріальне становище їх матері - позивачки по справі, яка не працює, інвалідності не має, будь-яких інших доходів не отримує; Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Стаття 184 СК України носить диспозитивний характер і не визначає вичерпного переліку обставин для встановлення розміру аліментів в твердій грошовій сумі, за змістом цієї норми такими обставинами є нерегулярний дохід та будь-які інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із частинами 1, 2 ст. 184 СК України та з урахуванням положень ч. 2 ст. 182 СК України суд визначає аліменти у твердій грошовій сумі в чітко визначеному розмірі, який не залежить від розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку чи відсотків від нього, тим більше такий розмір аліментів не може варіюватися залежно від зміни розміру прожиткового мінімуму кожного року, оскільки це суперечить самому змісту ст. 184 СК і принципам такого способу визначення розміру аліментів. Відповідно до ст. 10, 60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Однак позивачем не подано жодних доказів, того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, також не подано доказів того, що позивач не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати, а тому, в задоволенні позовних вимог щодо стягнення аліментів за останні три роки слід відмовити. Тому суд, з врахуванням всіх вище перелічених обставин, приходить до переконання, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі, в розмірі по 2 500 грн. 00 коп. на кожну дитину щомісячно, а всього 5 000 грн., щомісячно, починаючи з 03.03.2015 року і до досягнення дітьми повноліття. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частки вимог. Тому суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі - 487 грн. 20 коп. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог [PERSON]

Outcome: partial