Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

01 липня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визначення місця проживання дитини, в якій зазначає, що 02 серпня 1997 року він зареєстрував шлюб з [PERSON], від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. 26 вересня 2012 року рішенням Харківського районного суду Харківської області шлюб між ним та [PERSON] було розірвано. В рішенні суду місце проживання дитини після розлучення батьків не вказано. Після розлучення він один виховує та утримує сина. Він разом з сином постійно проживаю у двокімнатній квартирі в [ADDRESS]. В 2014 році син закінчив 9 класів Пісочинського колегіуму та вступив до Харківського кооперативного торгово-економічного коледжу, навчається на контрактній основі, стипендію не отримує, строк навчання з 01 вересня 2014 року по 05 липня 2017 року. Оплату за навчання здійснюю тільки він. Колишня дружина, мати його сина [PERSON], переїхала на постійне місце проживання в село Вишневе Валківського району Харківської області. На даний час вона перебуває в іншому шлюбі, від якого має 1-місячну дитину, перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, коштів на утримання сина [PERSON] фінансово надавати не в змозі. У зв'язку з віддаленістю свого місця проживання та матеріальною неспроможністю, мати [PERSON] не бере участь в його утриманні. З метою отримання пільг та матеріальної допомоги по законодавству України вимушений звернутись до суду з цією заявою про визначення місця проживання сина разом з ним. Позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти його задоволення, та пояснила, що син постійно проживає із батьком, вона не може надавати йому матеріальну допомогу на утримання сина. Має іншу сім'ю, із сином спілкується в телефонному режимі. Представник третьої особи Орган опіки та піклування Пісочинської селищної ради, в судовому засіданні був відсутній, направив листа, яким повідомив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та надав суду письмові рекомендації про доцільність визначення місця проживання дитини разом з батьком. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] разом з відповідачкою [PERSON] є батьками дитини: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого 22 липня 1999 року Огульцівською сільською радою Валківського району Харківської області, актовий запис №3. Фотокопією рішення Харківського районного суду Харківської області від 26 вересня 2012 року, з якого вбачається, що шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Фотокопією свідоцтва про право власності на житло, виданого 30 листопада 1998 року Відділом приватизації Харківського міжміського бюро технічної інвентаризації, з якого вбачається, що квартира в [ADDRESS] належить [PERSON] Фотокопією свідоцтва про право на спадщину за законом, з якого вбачається, що [PERSON] прийняв у спадщину 1/2 частину квартири, яка належала [PERSON]; Фотокопією технічного паспорта на будинок та фотокопією витягу про державну реєстрацію права, у яких вказано, що квартира, яка знаходиться в [ADDRESS], належить [PERSON] Відповідно до довідки виданої КП «Пісочинське виробниче управління житлово-комунального господарства» від 12 грудня 2012 року № 2074, з якої вбачається, що позивач разом з сином [PERSON], 1999 року народження, проживають за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 29 січня 2015 року, комісією, за результатами обстеження умов проживання [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS], встановлено, що батьком дитини створені відповідні умови для навчання, розвитку та відпочинку дитини. [PERSON] має окрему кімнату, яка мебльована, чиста, охайна, в кімнаті зроблено ремонт. Батько сам займається вихованням сина, матеріального його забезпечує без сторонньої допомоги. Відповідно до характеристики, виданої Пісочинським колегіумом Харківської районної ради Харківської області від 26 січня 2015 року, з якої вбачається, що за час навчання [PERSON] зарекомендував себе дисциплінованим успішним учнем. Має достатньо-високий рівень розвитку, до навчання ставився відповідально. Сім'я приділяла належну увагу синові. З 8-го класу батько сам виховує сина, постійно відвідував школу, цікавився навчанням і поведінкою сина. Відповідно до характеристики, виданої Харківським кооперативним торгово-економічним коледжем від 02 лютого 2015 року, з якої вбачається, що під час навчання [PERSON] проявив себе як сумлінний і старанний студент. Показав середній та високий рівень знань з усіх навчальних предметів. До поставлених доручень ставиться відповідально. Виховує сина батько, який приділяє належну увагу вихованню і навчанню сина, відвідує батьківські збори в коледжі. Згідно довідки виданої Харківським кооперативним торгово-економічним коледжем №727 від 27 січня 2015 року, з якої вбачається, що [PERSON] навчається у Харківському кооперативному торгово-економічному коледжі з 01 вересня 2014 року на денній формі навчання, на контрактній основі стипендію не отримує. Відповідно до довідки №07/15 від 27 липня 2015 року виданої ТОВ ВКФ «Репротехніка», з якої вбачається, що [PERSON] працює на посаді техніка, в середньому в місяць його заробітна плата складає 2340 грн. 00 коп. Фотокопіями квитанцій про сплату за навчання [PERSON] Відповідно до Рекомендацій органу опіки та піклування Пісочинської селищної ради №1470 від 24 липня 2015 року, за доцільним визнається визначення місця проживання неповнолітнього [PERSON] разом із його батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS], оскільки [PERSON] постійно займається вихованням сина, створює для нього належні умови проживання, турбується про навчання, розвиток, здоров'я сина. Мати [PERSON] проживає в Валківському районі, вихованням сина [PERSON] не займається, вона має іншу сім'ю, виховує малолітню дитину. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Відповідно до ч. 3 ст.160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, дата ратифікації 27.02.1991, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до п.18 Постанови Пленуму від 21грудня 2007 року №11, при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід врахувати також положення статті 160 СК, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, за спільною згодою батьків та самої дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ст. ст. 11, 15 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї разом з батьком або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини з батьком підлягають задоволенню, оскільки це відповідає інтересам дитини, позивач має можливість створити дитині належні умови для виховання та розвитку. При винесені рішення, суд звертає увагу, що проживання дитини з батьком не позбавляє матір дитини права на спілкування з нею та на участь у її вихованні. На підставі викладеного,

Outcome: approved