Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

07.08.2018 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки. В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що вона з 06.05.2005 року перебувала у шлюбі з відповідачем 25.09.2013 року перебувала у шлюбі з відповідачем, шлюб розірвано 21.07.2009 року. Від шлюбних відносин з відповідачем, мають дочку [PERSON], що народилась [INFO]. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Не має можливості у подальшому самостійно забезпечити належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. В той же час, відповідач, який є працездатним та може надавати їй матеріальну допомогу на утримання дочки не виконує такого свого обов»язку у добровільному порядку, участі у вихованні дитини не приймає. Враховуючи те, що на її утриманні знаходиться неповнолітня дитина, яка має право на рівень життя, який передбачає її всебічний розвиток, як розумовий так і соціальний, духовний та фізичний, а також враховуючи ту обставину, що відповідач який є батьком дочки є працездатною особою, не має інших утриманців, просила стягнути з останнього аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000, 00 грн., починаючи з моменту пред»явлення позову і до повноліття дитини. У судовому засіданні позивачка відсутня подала суду заяву про розгляд справи без її участі, повідомила суд, що заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, просила задовольнити, повідомила суд, що не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з»явився, надіслані судом на його зареєстровану в установленому законом порядку адресу місця проживання повернуто до суду з відміткою відділу зв»язку про закінчення встановленого строку зберігання, що відповідно до правил ч. 5 ст. 130, ч. 1 ст. 131 ЦПК України є підставою для висновку суду про належне повідомлення сторони. Суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін, ухвалити заочне рішення на підставі наявних матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебували в офіційно зареєстрованому шлюбі з 06.05.2005 року, що був розірваний 21.07.2009 року. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], що народилася [INFO]. За даними довідки про реєстрацію місця проживання, Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Голосіївської РДА, місце проживання [PERSON] [INFO] зареєстровано за адресою - [ADDRESS] Статтями 155,180,181,182,183 СК України передбачено, що батьки зобов"язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а при ухиленні батьків від цього обов"язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку, в розмірі визначеному судом. Звертаючись в суд з позовом, позивачка послалася на те, що дочка проживає разом із нею та перебуває на її ж утриманні, а відповідач у справі має джерело доходу достатнє для утримання дочки та надання щомісячної допомоги на її утримання в розмірі 3 000, 00 грн.. З урахуванням усіх обставин справи, суд вважає за можливе стягнути з останнього аліменти на утримання дочки в розмірі по 3 000,00 грн., однак не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця до досягнення нею повноліття, з моменту звернення [PERSON] в суд з такими вимогами, або ж зміни матеріального стану сторін та потреб дитини. Судові витрати по сплаті судового збору стягнути на користь держави з відповідача за правилами ст. 141 ЦПК України. Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежів за один місяць допускати до негайного виконання представник позивачки суд не просила. На підставі викладеного та

Outcome: approved