Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

10 грудня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24 листопада 2012 року у відділі РАЦС по м. Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області із [PERSON], актовий запис № 362. Просила визначити місце проживання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], разом із матірю [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 24 листопада 2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу народилась дитина: донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки відсутнє взаєморозуміння між ними, різні погляди на сімейні відносини та сімейні обовязки. Після народження дитини відповідач не рахується з її думкою та влаштовує життя на свій розсуд, нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сімї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери, не приділяє відповідної уваги малолітній дитині та не приймає належної участі у її вихованні. З чоловіком не можуть досягти згоди у вирішенні спільних проблем. Подальше подружнє життя за таких умов та збереження шлюбу суперечитиме її інтересам та інтересам дитини. Дитина проживає разом зі нею за адресою [ADDRESS] та перебуває на її утриманні. Крім того, на її утриманні перебуває повнолітній син [PERSON], який навчається в м. Полтава. Вона працює, що підтверджується довідками про доходи та характеристикою. На примирення вона не погоджується. Позивач про розгляд справи повідомлена, процесуальні права та обовязки позивачу розяснено шляхом направлення памятки з текстами статей 43 та 49 ЦПК України. Позивач надала на адресу суду заяву, в якій просила справу в підготовчому засіданні розглянути у її відсутність, шлюб розірвати (а.с.30). Будь-яких інших заяв та клопотань що стосуються предмету позовних вимог не подала. Відповідач про розгляд справи повідомлений, процесуальні права та обовязки відповідачу розяснено шляхом направлення памятки з текстами статей 43 та 49 ЦПК України, в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у підготовчому засіданні у його відсутність, позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову (а.с. 31). Будь-яких інших заяв та клопотань що стосуються предмету позовних вимог та зустрічного позову не подав. В звязку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено,\~що 24\~листопада 2012року позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище Супруненко) [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у відділі РАЦС по м. Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 362 (а.с.5). Від цього шлюбу народилася дитина, дочка [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та інтересам дитини. Відповідно до довідки про склад зареєстрованих у житловому приміщенні осіб №03-01/13631 від 07.12.2018 виданої Відділом реєстрації місця проживання громадян [PERSON] комітету Миргородської міської ради, дочка [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], та проживає з матірю, що не заперечував відповідач [PERSON] (а.с 7). [PERSON] має постійне місце роботи та отримує заробітну плату , що підтверджується довідкою про доходи та характеристикою з місця роботи (а.с. 10,12). Відповідно до положень частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до положень статті 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з положенням ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач\~[PERSON]\~заявила,\~що вона бажає після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем «Гавриленко», суд вважає за необхідне залишити позивачу прізвище «Гавриленко». При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп., відповідно до ч.2 ст.4\~Закону України\~"Про\~судовий збір" (а.с. 1). Згідно ч. 1 ст.\~142\~ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З урахуванням викладеного суд приходить висновку про повернення позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме у розмірі 352,40 грн. Відповідно до ст.ст.133, 141\~ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір немайнового характеру на користь позивача в сумі 1057 грн. 20 коп.

Outcome: approved