Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

Позивач у лютому 2018 р. звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 25.10.2005 р. сторони уклали договір про експлуатацію та обслуговування №713 щодо гаражного боксу [ADDRESS] . Відповідач є балансоутримувачем гаражних боксів. 26.07.2017 р. власниками гаражних боксів за вказаною адресою, створено та зареєстровано Обслуговуючий кооператив «Товариство співвласників «Біличі» для експлуатації та обслуговування гаражних боксів. Позивач є членом кооперативу. Позивач зазначає, що потреба в отримані послуг від відповідача відпала, укладений договір не відповідає типовому договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, відповідачем порушено істотні умови договору, відповідач не складає та не направляє позивачу щомісячні розрахунки, в односторонньому порядку змінено щомісячну плату за послуги, в добровільному порядку відповідач не бажає розривати договір, а тому позивач просить в судовому порядку розірвати договір на експлуатацію та обслуговування №713 від 25.10.2005 р., укладений між сторонами. Ухвалою суду від 13.02.2018 р. відкрито провадження у справі. 30.03.2018 р. до суду надійшов відзив, в якому генеральний директор ПрАТ СП «Партнер» - Телецький В.Т. просив у позові відмовити. Посилаючись на те, що Підприємство є землекористувачем земельної ділянки по [ADDRESS] , сумлінно виконає свої обов`язки і вносить плату за користування земельною ділянкою за її цільовим призначенням. Як балансоутримувач і землекористувач Підприємство несе всі витрати по обслуговуванню даної автостоянки та в повному обсязі надає послуги позивачу, проте, останній злісно не сплачує щомісячні платежі за надані послуги, не погоджується з тарифами, які підвищувались у 2008 р., 2011р., 2015 р. та 2017 р.. Проте, позивач з 2005 р. по 2016 р. здійснював оплату за послуги автостоянки, при цьому, позивач не оскаржував умови договору, калькуляцію, тарифи, тощо. Відповідач вважає, що позивачем не наведено обставин неналежного виконання ПрАТ СП «Партнер» своїх обов`язків за даним договором, не вказано підстав для його розірвання (ас. 60-68). 02.10.2018 р. до суду надійшли письмові пояснення представника позивача [PERSON] - [PERSON] , в яких останній спростовуючи доводи у відзиві відповідача вказав, що 24 гаражних бокси були передані органом місцевого самоврядування як комунальна власність на баланс СП «Партнер», проте, з аналізу фінансових документів вбачається відсутність на балансі Підприємства вказаних гаражних боксів та відсутність доказів права користування земельною ділянкою по [ADDRESS] (ас. 123-131). Ухвалою суду від 03.10.2018 р. підготовче засідання проведено та завершено, розгляд справи призначено по суті (ас. 169-170). Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав та просив у його задоволенні відмовити. Представник третьої особи ОК "Товариство співвласників "Біличі" до суду не з`явився. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності третьої особи. Суд, заслухавши пояснення позивача, представників сторін та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає на підставі наступного. Судом встановлено, що ПрАТ СП «Партнер» відповідно до розпорядження Ленінградської районної державної адміністрації м. Києва від 29.07.1996 року №1041 «Про будівництво напівпідземних гаражів - автостоянок на 35, 36, 37 ділянках в 13 мікрорайоні житлового масиву «Біличі» на підставі інвестиційного підрядного договору від 20.03.1997 року №5, укладеного із Головним управлінням капітального будівництва Київської міської державної адміністрації та СП «Партнер» виконані будівельні роботи з будівництва напівпідземних гаражів в 13 мікрорайоні на житловому масиві Біличі на вул [ADDRESS] . Розпорядженням Ленінградської районної державної адміністрації м. Києва від 05.01.1998 року №10 «Про введення в експлуатацію об`єктів житлового та комунального призначення у Ленінградському районі м. Києва» затверджений акт державної приймальної комісії від 05.01.1998 року про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом напівпідземних гаражів на 24 машиномісць на дільниці №36 ж/ [ADDRESS] та їх експлуатацію покладено на СП «Партнер». Встановлено, що 27.02.1998 року Управління капітального будівництва Київської міської державної адміністрації передало напівпідземні гаражі на 24 машиномісць на баланс СП «Партнер». Судом встановлено, що рішенням Київської міської державної адміністрації від 18.03.2004 року № 125/1335 було затверджено проект відведення земельної ділянки спільному підприємству «Партнер» для експлуатації та обслуговування напівпідземного гаража на 24 автомобілі на [ADDRESS] , а також було передано спільному підприємству «Партнер», за умови виконання п.17.1 даного рішення, в довгострокову оренду на 25 років земельну ділянку загальною площею 0,28 га для експлуатації та обслуговування напівпідземного гаража на 24 автомобілі по [ADDRESS] за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Таким чином, позивач є землекористувачем, зобов`язаний сплачувати всі податки, передбачені чинним законодавством, а також експлуатаційною організацією, яка в тому числі надає послуги з охорони автостоянок. Судом встановлено, що 25.10.2005 р. СП «Партнер» та [PERSON] уклали договір на експлуатацію та обслуговування №713, відповідно до відповідно до п. 1.1 якого відповідач бере на себе обов`язки по зберіганню і охороні транспортних засобів власників в гаражі №11, встановленого на земельній ділянці відведеній СП «Партрнер» на праві довгострокової оренди по вул. Уборевича, 25-а, а власник бере на себе зобов`язання вчасно вносить щомісячні внески за охорону автомобіля та експлуатаційні витрати на умовах договору (а.с. 13). Відповідно до п.1.1 укладеного між сторонами договору № 713 від 25.10.2005 року на експлуатацію та обслуговування відповідач бере на себе обов`язки по зберіганню і охороні транспортних засобів власника в гаражі № 11 та обслуговування гаражу встановленого на земельній ділянці відведеній позивачу по [ADDRESS] , а власник гаражу [PERSON] бере на себе зобов`язання вчасно вносити щомісячні внески за охорону та на експлуатаційні витрати відповідно до умов п.2.3 договору № 713 від 25.10.2005 року. Таким чином ПрАТ СП «Партнер» та [PERSON] визначили в договорі свої обов`язки, вартість наданої відповідачем послуги, яка складається з послуг з охорони автотранспорта та експлуатаційних витрат, можливість її зміни, порядок оплати. Згідно з п.3.1. договору № 713 від 25.10.2005 pоку на експлуатацію та обслуговування відповідач зобов`язаний не пізніше 10 числа кожного місяця вносити грошові внески на експлуатаційні витрати на основі щомісячних визначених позивачем розрахунків, у відповідності до п. 2.3. даного договору, з врахуванням змін в нормативній базі, яка регулює правовідносини в оплаті праці, електроенергії, ставок земельного і комунального податку, інших заходів, що впливають на зміну вартості експлуатаційних витрат та на утримання охорони. Пунктом 2.1 договору передбачено, що власник зберігає автотранспортні засоби у відповідності до Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 року №115. Згідно з п.2.3 договору [PERSON] зобов`язаний вносити внески за охорону автомобіля та на експлуатаційні витрати на основі щомісячних визначених розрахунків ПрАТ СП «Партнер» з врахуванням змін в нормативній та законодавчій базі, яка регулює правовідносини в оплаті праці, електроенергії, ставок орендної плати за користування земельною ділянкою, ростом цін на матеріали та ремонт, у тому числі при проведенні державою індексації доходів населення, інших заходів, що впливають на зміну вартості експлуатаційних витрат та на утримання охорони. Таким чниом, сторони у договорі досягли згоди щодо розміру щомісячних платежів, які є залежними від факторів зазначених в п.2.3 договору. Виходячи із положень договору зміна тарифів на надані позивачем послуги не потребує укладення нової або додаткової угоди. Встановлено, що Наказом генерального директора ПрАТ СП «Партнер» №88 від 31.07.2015 року у зв`язку із збільшенням витрат на утримання охорони та експлуатацію гаражних боксів у напівпідземних гаражах ПрАТ СП «Партнер» за адресою: [ADDRESS] встановлені щомісячні внески на відшкодування витрат в розмірі 700 грн. Розрахований тариф відображений у плановій детальній калькуляції собівартості утримання одного машиномісця станом на 1 серпня 2015 року. Зазначений наказ не скасований, доводів та доказів щодо необґрунтованості щомісячного платежу позивачем не зазначено та не надано. Положеннями Закону України «Про ціни та ціноутворення» передбачено встановлення вільних цін і тарифів на всі види продукції, товарів і послуг, за винятком тих, по яких здійснюється державне регулювання цін і тарифів. Як зазначав відповідач в своїх запереченнях інформація про зміну тарифів у напівпідземному гаражі надається у відповідності до припису п.7. Правил зберігання транспортного засобу на автостоянках за місцем надання послуг. Суд приходить до висновку, що встановлення в договорі права ПрАТ СП «Партнер» визначати розмір щомісячних платежів, їх можливої зміни та перелік факторів, що впливають на встановлення та зміну вартості експлуатаційних витрат та на утримання охорони відповідає вимогам ч.2 ст.632 ЦК України та п.п.15, 16 Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 року №115, якими передбачено, що плата за зберігання транспортних засобів на автостоянках та інші супутні послуги справляються за тарифами, встановленими відповідно до законодавства. На всіх автостоянках плата за довгострокове зберігання транспортного засобу справляється на умовах, передбачених у договорі зберігання транспортного засобу. Зазначене дає підстави стверджувати, що сторони, укладаючи договір, дійшли згоди про те, що розрахунок вартості послуг проводить позивач, розмір встановленого позивачем тарифу підлягає зміні, що відображається в плановій детальній калькуляції собівартості утримання одного машиномісця, яка є невід`ємною частиною договору. Представник позивача звертаючись до суду просив розірвати спірний договір,

Outcome: dismissed