Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

05 грудня 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Богуславської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Позовна заява мотивована, тим що позивач є рідною донькою [PERSON], після смерті якої, відповідно до норм ст.ст. 1222, 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги за законом. За життя [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими спорудами в КП "Павлоградське МБТІ" не зареєструвала. У зв'язку з відмовою Другої Павлоградської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивач звернулась до суду з позовом. У судове засідання сторони не з'явились, надали суду письмові заяви, в яких просили розглянути цивільну справу без їх участі. Позивач свої вимоги підтримала, просила їх задовольнити, разом з заявою надала для огляду суду оригінали додатків до позовної заяви. Згідно письмової заяви Богуславська сільська рада Павлоградського району Дніпропетровської області проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Дослідивши письмові докази по справі в підтвердження обставин справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] є рідною донькою [PERSON], згідно посвідки про народження [NUMBER] (а.с.6). [INFO] [PERSON] померла, про що в Книзі реєстрації смертей 17 липня 2009 року зроблено відповідний актовий запис за №36 (а.с.5). Відповідно до довідки виконавчого комітету Богуславської сільської ради від 29.11.2013 року №276 за життя [PERSON] правлінням колгоспу ім. Ілліча згідно протоколу № 2 від 25.03.1972 року була виділена земельна ділянка площею 0,30 га за адресою: [ADDRESS] для будівництва жилого будинку, згідно записів погосподарської книги сільської ради за №6 ст.85 особовий рахунок [NUMBER] за 1971-1973 рр. (а.с.13). Згідно довідки виконавчого комітету Богуславської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області від 26.11.2013 року № 273 власником житлового будинку, за адресою [ADDRESS] є гр. [PERSON], яка померла [INFO] згідно записів погосподарської книги Богуславської сільської ради №9 особовий рахунок [NUMBER] за 1986-1990 роки (а.с.12). Технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS] виготовлено 15.11.2013 року, згідно даних літня кухня, убиральня, два сараї побудовано в 1950 році, сарай - в 1952 році, будинок, сарай, погріб - в 1973 році, гараж - в 1975 році, сіни - в 1980 році, три сараї, навіс - в 1990 році (а.с.11). Згідно довідки виконавчого комітету Богуславської сільської ради від 26.11.2013 року № 272 на момент смерті гр. [PERSON], зареєстрованої в [ADDRESS], за вказаною адресою зареєстровані та проживали [PERSON] - дочка, 1941 р.н., [PERSON] - онук, 1971 р.н., [PERSON] - правнука, 1998 р.н. (а.с.14). Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийнята фактично, відповідно до ст.1268 ЦК України на підставі сумісного проживання та прописки, що підтверджено листом Другої Павлоградської державної нотаріальної контори від 04 березня 2010 року та довідкою виконавчого комітету Богуславської сільської ради від 26.11.2013 року № 272 (а.с.13,14). Відповідно до ст. 1258 Цивільного кодексу України cпадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. До 19.01.1996 року правовідносини щодо реєстрації будинків регулювались Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої 31.01.1966 року Міністерством комунального господарства Української РСР, згідно п. 6 якої не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але не приєднані до них (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин). При цьому, в Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом від 31.10.1975 року №45/5, вказано, що підтвердженням належності будинку можуть служити відповідні довідки виконавчого комітету сільської ради депутатів трудящих. Таким чином, спірний житловий будинок збудовано у 1973 році, з того часу в ньому проживали позивач та її мати [PERSON]. Наявними документами підтверджено про відсутність правовстановлюючих документів на будинок та зверненням позивача до нотаріальної контори про оформлення права власності, однак позивач за відсутності правовстановлюючого документа позбавлена права оформити спадкові права в нотаріальній конторі, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Враховуючи, що відповідно до вимог ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, зважаючи на письмові докази, наявні в матеріалах справи та пояснення сторін, позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved