Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який у подальшому був уточнений, по якому просить суд стягнути з ПАТ "Міський комерційний банк" грошові кошти, які знаходяться на депозитному рахунку [NUMBER], дія якого припинена 05.09.2014 року у сумі 96357,92 грн. на користь [PERSON]; стягнути з ПАТ "Міський комерційний банк" судовий збір. Позивач та представник прокуратури Приморського району м. Одеси в судовому засіданні позов підтримали, просили суд його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач про час, дату та місце судового засідання неодноразово сповіщався належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення, наявні в матеріалах справи, однак до суду не з'явився. Заяв чи клопотань до суду не заявляв та не подавав. Суд у зв'язку з неявкою відповідача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача та за згодою позивача, у порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали цивільної, надані докази, вважає позов позивача - підлягаючим задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України. По справі встановлені наступні фактичні обставини. Позивач по справі є вкладником ПАТ " Міський комерційний банк". 05.10.2013 року між [PERSON] та ПАТ « Міський комерційний банк» укладено договір строкового банківського вкладу ( депозиту) № 2630/12/134498 « Ваш святковий», строком на 335 днів, зі сплатою процентів за ставкою по вкладу у розмірі 19,8 %, строком дії до 05.09.2014 року, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с. 13-17). З матеріалів справи вбачається, що 05.09.2014 року [PERSON] звернувся до ПАТ « Міський комерційний банк» із заявою про відмову від пролонгації депозитного договору та видачі депозитного вкладу в розмірі 95 000 грн. ( а.с. 18). ПАТ « Міський комерційний банк» на вищезазначене звернення надав відповіді від 06.10.2014 року за № 12.3/8652 та від 27.10.2014 року за № 12.3/9673, згідно яких заявнику відмовлено у видачі грошових коштів у зв'язку з підкріпленням кас відділень готівкою та нестабільною ситуацією в країні ( а.с.20,21). Як вбачається з виписки по особовому рахунку [NUMBER] від 23.09.2014 року, яку надав банк залишок коштів на рахунку [PERSON] становить 96 357, 92 грн. (а.с. 19). За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї на умовах та в порядку, встановлених договором (ч. 1 ст. 1058 ЦК України). Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (ч. 2 ст. 1058 ЦК України), що виключає можливість відступлень в договорі від умов про розмір процентів та від інших умов, які встановлені банком, оскільки умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Згідно до ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок надання послуг кожному, хто до неї звернеться. Згідно зі ст. ст. 610 та 611 ч. 4 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання та у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: повернення грошового внеску. Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Через те, що відповідач у теперішній час відмовляє позивачу у поверненні його грошових внесків, то це є грубим порушенням умов договорів щодо зворотності та платності. Відповідно до умов вказаних договорів, відповідач розпоряджається внеском позивача протягом терміну дії договорів на свій розсуд, а також користується вказаними грошовими внесками позивача, у зв'язку з чим сплачує вкладникові - позивачу процент за таке користування та розпорядження його грошовим внеском. Дійсно, як стверджує позивач, строк дії договору закінчився, але грошові внески позивача відповідачем - ПАТ "Міський комерційний банк" так і не були йому повернуті, у зв'язку з чим дані грошові внески на теперішній час залишаються у користуванні та розпорядженні фінансової установи - ПАТ " Міський комерційний банк" - відповідача по справі. Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника (ст. 1060 ЦК України). Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Проценти на банківський вклад виплачуються вкладникові на його вимогу зі спливом кожного кварталу окремо від суми вкладу, а не витребувані у цей строк проценти збільшують суму вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти (ст. 1061 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час просточення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином з відповідача на користь позивача також слід стягнути індекс інфляції та три проценти річних від простроченої суми зобов'язання. Також статтями 526 та 629 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, але незважаючи на це відповідач не виконує свої зобов'язання відмовляється видати позивачу вклад на його вимогу, що суперечить чинному законодавству України. Представник відповідача до судового засідання не з'явився, не скористався своїм правом надати суду належні та допустимі докази на підставу своїх заперечень проти позову. Відповідно до ст.. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.3 ст.213 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З наведеного вище, суд вважає позов законним, обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Розглянувши справу повно, всебічно, об'єктивно та неупереджено, суд вважає правомірними заявлені позовні вимоги, які є обґрунтованими, тому вважає за можливе їх задовольнити. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved