Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Департаменту освіти і науки, молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - відповідач 1), Подільської районної в м. Києві державної адміністрації (далі - відповідач 2), Управління освіти Подільської районної у м. Києві державної адміністрації (далі - відповідач 3), треті особи: [PERSON] (далі - третя особа 1), [PERSON] (далі - третя особа 2), Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів "Гімназія №107 "Введенська" (далі - третя особа 3) про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі і виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги, обґрунтовані тим, що наказом Департаменту освіти і науки, молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 263-к від 08.05.2015 року на підставі подання т.в.о. голови Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 08.05.2015 року № 106-3487 з позивачем, як з керівником загальноосвітнього навчального закладу директором «Гімназії № 107 «Введенська», був достроково розірваний трудовий контракт з 08.05.2015 року. З наказом позивача було ознайомлено тільки 28.05.2015 року, так як до цього часу він знаходився на лікарняному. Підставами для дострокового розірвання контракту з позивачем, як з керівником загальноосвітнього навчального закладу директором «Гімназії № 107 «Введенська», є наказ департаменту № 1068-к від 02.11.2014 року за яким до позивача було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани за нібито порушення вимог ст. 56 Закону України «Про освіту» та порушення п. 2.3 розділу 2 та п. 3.1 розділу 3 Контракту з керівником загальноосвітнього навчального закладу І-ІІІ ступенів «Гімназії» №107 «Введенська». Але у чому саме було це порушення йому не відомо, будь-яких актів перевірок не надавали. Відповідно до наказу Головного управління освіти і науки виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10 серпня 2011 року № 407-к з позивачем двічі було переукладено контракт, у останньому контракті зазначений строк дії контракту з 16 серпня 2011 року по 16 серпня 2016 року. Також позивач зазначає, що дисциплінарне стягнення було застосовано із порушенням норм трудового законодавства, а саме ст. 148-149 КЗпП України, які передбачають строки та порядок застосування стягнення та Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Зазначені у контракті пункти на які посилається Департамент не є додатковими підставами розірвання контракту, і взагалі контракт не містить такої істотної умови та розділу додаткових підстав розірвання контракту, як це передбачено у Типовій формі контракту з працівниками що затверджена Мінпраці України від 15.04.94 № 23 на виконання постанови КМУ від 19.03.1994 № 170 «Про впорядкування застосування контрактної форми трудового договору». Тому зазначені пункти контракту та Статуту загальноосвітнього навчального закладу І-ІІІ ступенів «Гімназії» №107 «Введенська» не можуть бути підставами для звільнення за п. 8 ст. 36 КЗпП України. Також позивач зазначає, що він не був сповіщений про дострокове розірвання контракту та звільнення з роботи, що свідчить, що звільнення відбулося у порушення умов контракту, і з цих підстав не може бути визнане законним. Тому, позивач з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив суд визнати незаконним наказ № 263-к від 08.05.2015 року Департаменту освіти і науки, молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та подання № 106-3487 від 08.05.2015 року т.в.о. голови Подільської районної в місті Києві державної адміністрації про дострокове розірвання контракту; визнати незаконним подання № 106-3487 від 08.05.2015 року т.в.о. голови Подільської районної в місті Києві державної адміністрації про дострокове розірвання контракту; скасувати наказ № 263- к від 08.05.2015 року Департаменту освіти і науки, молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації); поновити позивача на посаді директора загальноосвітнього навчального закладу І-ІІІ ступенів «Гімназії» №107 «Введенська» Подільського району м. Києва; зобов`язати Управління освіти Подільської районної у м. Києві державної адміністрації нарахувати та забезпечити виплату компенсації у розмірі середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який підлягає до виплати на посаді директора загальноосвітнього навчального закладу І-ІІІ ступенів «Гімназії» №107 «Введенська» Подільського району м. Києва, що складає суму 53354 грн. 08 коп.; в порядку ст. 237-1 КЗпП України стягнути з Департаменту освіти і науки, молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в рахунок завданої моральної шкоди в розмірі 5000 грн.; в порядку ст. 217 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення позивача на роботі та стягнення заробітної плати за весь час вимушеного прогулу. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Представники відповідача 1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. До матеріалів справи додано заперечення проти позову. Представник відповідача 2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. До матеріалів справи додано заперечення проти позову. Представник відповідача 3 та треті особи в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Допитана у судовому засіданні, яке відбулося 16.10.2015 року, в якості свідка, [PERSON] зазначила, що вона працює в Управлінні освіти Подільської районної у м. Києві державної адміністрації, 07.05.15 позивач від голови знав про підготовку до його звільнення, а 08.05.2015 року позивач знав, що є наказ про його звільнення. Також вказала, що підставою дострокового розірвання контракту є укладення позивачем угоди про співпрацю з СДЮШ з танцювального спорту «Феєрія». Також зазначила, що 06.05.2015 року Управлінні освіти Подільської районної у м. Києві державної адміністрації звернулося з листом в Подільську районну в м. Києві державну адміністрацію, 07.05.2015 року було погоджено в Подільської районної в м. Києві державної адміністрації подання про дострокове розірвання контракту, а 07.05.2015 року позивач дізнався про дане подання. Крім того зазначила, що підстави дострокового розірвання контракту з позивачем чітко зазначені в поданні, але свідок не знає чи є підпис позивача в поданні про ознайомлення. 08.05.2015 року свідок повідомила позивача по телефону про наказ про звільнення, на що позивач повідомив, що іде на лікарняний. Допитана [PERSON] у судовому засіданні, яке відбулося 20.01.2016 року, в якості свідка, зазначила, що колектив стабільно працює, під час перебування позивача на лікарняному, він був присутній на батьківських зборах та два рази на роботі. Особисто від позивача свідок не чула інформації про розпуск гімназії, управляв життям гімназії навіть в телефонному режимі. Крім того, зазначила, що вона бачила відеозвернення позивача разом з дітьми, психологічний тиск позивач здійснював неодноразово. Позивач знаходився на робочому місці, але прийняти матеріали перевірки відмовився і заборонив секретарю їх приймати, а тому вони були направлені поштою. 08.05.2015 року наказ про дострокове розірвання контракту був відкликаний, оскільки позивач був на лікарняному. 08.05.2015 року даний наказ було направлено, який потім було відкликано. Також свідок зазначила, що позивача про звільнення повідомляли також усно, перша розмова з позивачем відбулася 08.05.2015 року, друга - 21.05.2015 року під час проведення батьківських зборів. Крім того зазначила, що позивач в подальшому не міг працювати, оскільки маніпулював, блокував інформацію та однобічно її подавав, а вчитель повинен бути законослухняним. Суд, заслухавши надані пояснення, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується (ч.1 ст.43 Конституції України). З записів трудової книжки позивача вбачається, що [PERSON] на підставі наказу № 491к від 11.12.2001 року було призначено на посаду спеціалізованої школи № 107 порядком переведення з посади заступника директора з виховної роботи сш № 114 за строковою угодою по 14.12.2002 року (а.с.185, 1 Том). Крім того, з записів трудової книжки позивача вбачається, що [PERSON] було переведено на умови контракту по 16.12.2003 року, а також з позивачем було неодноразово перекладено контракт на терміни по 23.08.2006 року та по 15.08.2011 року (а.с.185, 1 Том). На підставі Розпорядження Подільської РДА від 27.08.2008 року № 1340, Спеціалізовану школу № 107 було реорганізовано в загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів «Гімназія» №107 «Введенська», про що свідчить відповідний запис в трудовій книжці [PERSON] (а.с.185-186, 1 Том). На підставі Наказу Головного управління освіти і науки від 10 серпня 2011 року № 407к було переукладено контракт із [PERSON], директором гімназії № 107 «Введенська» Подільського району з 16 серпня 2011 року по 16 серпня 2016 року (а.с.117, 1 Том). З матеріалів справи вбачається, що Наказом Департаменту освіти і науки, молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 21 листопада 2014 року № 1068-к позивачу за порушення статті 56 Закону України «Про освіту» було оголошено догану, на підставі подання управління освіти Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 23 жовтня 2014 року № 1548, пояснювальної записки директора гімназії № 107 «Введенська» Подільського району [PERSON] (а.с.181-182, 1 Том). За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення (ст. 147 КЗпП України). Якщо протягом року з дня накладення дисциплінарного стягнення працівника не буде піддано новому дисциплінарному стягненню, то він вважається таким, що не мав дисциплінарного стягнення. Якщо працівник не допустив нового порушення трудової дисципліни і до того ж проявив себе як сумлінний працівник, то стягнення може бути зняте до закінчення одного року. Протягом строку дії дисциплінарного стягнення заходи заохочення до працівника не застосовуються (ст. 151 КЗпП України). Згідно ст. 56 Закону України «Про освіту», педагогічні та науково-педагогічні працівники зобов'язані: постійно підвищувати професійний рівень, педагогічну майстерність, загальну культуру; забезпечувати умови для засвоєння вихованцями, учнями, студентами, курсантами, слухачами, стажистами, клінічними ординаторами, аспірантами навчальних програм на рівні обов'язкових вимог щодо змісту, рівня та обсягу освіти, сприяти розвиткові здібностей дітей, учнів, студентів; настановленням і особистим прикладом утверджувати повагу до принципів загальнолюдської моралі: правди, справедливості, відданості, патріотизму, гуманізму, доброти, стриманості, працелюбства, поміркованості, інших доброчинностей; виховувати у дітей та молоді повагу до батьків, жінки, старших за віком, народних традицій та звичаїв, національних, історичних, культурних цінностей України, її державного і соціального устрою, дбайливе ставлення до історико-культурного та природного середовища країни; готувати учнів та студентів до свідомого життя в дусі взаєморозуміння, миру, злагоди між усіма народами, етнічними, національними, релігійними групами; додержувати педагогічної етики, моралі, поважати гідність дитини, учня, студента; захищати дітей, молодь від будь-яких форм фізичного або психічного насильства, запобігати вживанню ними алкоголю, наркотиків, іншим шкідливим звичкам. Як вбачається з матеріалів справи, Подільська районна в м. Києві державна адміністрація звернулася до директора Департаменту освіти і науки, молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з поданням від 08.05.2015 року № 106-3487 про дострокове розірвання контракту з керівником загальноосвітнього навчального закладу - директором Гімназії № 107 «Введенська» [PERSON], в якому зазначено, що Державною інспекцією навчальних закладів України з 16 по 20 березня 2015 року було здійснено перевірку діяльності окремих адміністрацій навчальних закладів, у тому числі «Гімназії № 107 «Введенська». Також в даному поданні зазначено, що в довідці Державної інспекції державних закладів України зазначено, що у супереч вимогам законодавства директором «Гімназії № 107 «Введенська» [PERSON] з березня 2014 року було укладено угоду про співпрацю з ДЮСШ «Феєрія», за якою зазначеному приватному навчальному закладу надано в безоплатне користування спортивний зал (споруди) та інші приміщення для проведення навчально-тренувальних занять. Виявлене порушення суперечить п. 2.3 розділу ІІ та п. 3.1 розділу ІІІ Контракту з керівником загальноосвітнього навчального закладу, а також абзац 7 п. 4.6 розділу ІV Стату загальноосвітнього навчального закладу І-ІІІ ступенів «Гімназія № 107 «Введенська» (а.с.75, 1 Том). З матеріалів справи вбачається, що дійсно між СДЮШ з танцювального спорту «Феєрія» (Спортшкола) в особі директора [PERSON] та Гімназією № 107 «Введенська» в місті Києві (Школа) в особі директора [PERSON] було укладено Угоду про співпрацю № 2 від 03 вересня 2014 року, відповідно до умов якої, школа на власній матеріально-технічній базі створює необхідні умови для проведення спортшколою навчально-тренувального процесу, шляхом надання в безоплатне використання спортивного залу та приміщення школи, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Ввіденська, 35 (а.с.156, Том 2). Відповідно до абзац 7 п. 4.6 розділу ІV Статуту загальноосвітнього навчального закладу І-ІІІ ступенів «Гімназія № 107 «Введенська», директор навчального закладу розпоряджається в установленому порядку шкільним майном і коштами (а.с.22, 1 Том). 08.05.2015 року Наказом Департаменту освіти і науки, молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 263-к на підставі подання № 106-3487 від 08.05.2015 року т.в.о. голови Подільської районної в м. Києві державної адміністрації розірвано контракт з директором загальноосвітнього навчального закладу І-ІІІ ступенів «Гімназії» №107 «Введенська» [PERSON], п. 8 ч. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України та доручено в.о. начальника Управління освіти Подільської районної у м. Києві державної адміністрації [PERSON] довести зміст наказу до відома [PERSON], видати [PERSON] трудову книжку з внесеним до неї відповідним записом про звільнення та провести повний розрахунок з [PERSON] (а.с.72, 1 Том). В.о. начальника Управління освіти Подільської районної у м. Києві державної адміністрації [PERSON] звернулася до Департаменту освіти і науки, молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з доповідною запискою № 749 від 08.05.2015 року, де зазначено, що [PERSON] о 13.05 повідомив їй телефонним дзвінком, що знаходиться у лікаря і оформляє лікарняний лист (а.с.216, 1 Том). Враховуючи доповідну записку № 749 від 08.05.2015 року, Департаментом освіти і науки, молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було видано Наказ № 265к від 08 травня 2015 року, який доповнено пунктом, згідно з яким, датою набрання чинності цього Наказу та датою звільнення [PERSON] вважати перший день виходу його на роботу після закриття листка непрацездатності (довідки) (а.с.73, 1 Том). Наказом Департаменту освіти і науки, молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 291к від 22 травня 2015 року було відмінено Наказ Департаменту освіти і науки, молоді та спорту від 08 травня 2015 року № 265-к «Про внесення змін до Наказу Департаменту освіти і науки, молоді та спорту від 08.05.2015 року № 263-к «Про дострокове розірвання контракту з [PERSON].» (а.с.74, 1 Том). Відповідно до пояснень позивача, викладених в позовній заяві, де зазначено, що позивач не був сповіщений про дострокове розірвання контракту та звільнення з роботи, крім того з наказом його було ознайомлено тільки 28.05.2015 року, так як до цього часу він знаходився на лікарняному. З матеріалів справи вбачається, що позивач з 08 травня 2015 року перебував на лікарняному, що підтверджується листами непрацездатності: серія АГЧ № 879856, серія АГЧ № 510873 та серія АГЧ № 788397 (а.с.33-35, 1 Том). Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивача 28.05.2015 року було ознайомлено з наказом № 263-к від 08.05.2015 року, де він зазначив, що з наказом не погоджується, наказ вручили коли він знаходився на лікарняному. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України (ч. 3 ст. 21 КЗпП України). Підставами припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом (п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України). У контракті можуть визначатися додаткові, крім встановлених чинним законодавством, підстави його розірвання (п. 17 Постанови Кабінету Міністрів України від 19 березня 1994 року № 170 «Про впорядкування застосування контрактної форми трудового договору»). Вирішуючи позови про поновлення на роботі, осіб, звільнених за п. 8 ст. 36 КЗпП, суди повинні мати на увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір при наявності умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання. Оскільки на працівників, з якими укладено контракт, поширюється законодавство про працю, що регулює відносини по трудовому договору, за винятком, встановленим для цієї форми трудового договору, їх трудовий договір може бути припинено й з інших підстав, передбачених законодавством (статті 36, 39-41 КЗпП) (п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 року N 9). Відповідно до ч. 3 ст. 40 КЗпП України, не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації. Правила про недопустимість звільнення працівника в період тимчасової непрацездатності, а також у період перебування у відпустці (ч. 3 ст. 40 КЗпП) стосуються як передбачених статтями 40, 41(1) КЗпП, так й інших випадків, коли розірвання трудового договору відповідно до чинного законодавства провадиться з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 року N 9). Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 26 грудня 2012 року розглянув справу № 6-156цс12, предметом якої був спір про звільнення працівника з підстав, передбачених контрактом, в період його тимчасової непрацездатності. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого зміст терміну «розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу» охоплює лише звільнення з підстав, передбачених ст.ст. 40, 41 КЗпП України, і не поширюється на звільнення з підстав, передбачених п. 8 ст. 36 КЗпП України, відтак, звільнення працівника в період його тимчасової непрацездатності з підстав, передбачених контрактом, не суперечить закону. Отже, суд прийшов до висновку, що звільнення позивача на підставі Наказу № 263-к від 08.05.2015 року в період його тимчасової непрацездатності не суперечить вимогам закону України. Відповідно до п. 21 та п. 22 Постанови Кабінету Міністрів України від 19 березня 1994 року № 170 «Про впорядкування застосування контрактної форми трудового договору», у разі розірвання контракту з ініціативи роботодавця з підстав, установлених у контракті, але не передбачених чинним законодавством, звільнення проводиться за пунктом 8 статті 36 Кодексу законів про працю України, з урахуванням гарантій, встановлених чинним законодавством і контрактом. У разі невиконання або неналежного виконання сторонами зобов'язань, передбачених у контракті, його може бути достроково розірвано з попередженням відповідної сторони за два тижні. Згідно пояснення свідка [PERSON], а також на підставі доповідної записки № 749 від 08.05.2015 року, позивачу було в усній формі повідомлено про Наказ Департаменту освіти і науки, молоді та спорту від 08.05.2015 року № 263-к «Про дострокове розірвання контракту з [PERSON].». Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Даючи юридичну оцінку доказам, враховуючи те, що позивача було повідомлено про дострокове розірвання контракту, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки в діях відповідачів відсутні порушення норм чинного законодавства України. Що стосується позовних вимог про визнання незаконним подання № 106-3487 від 08.05.2015 року т.в.о. голови Подільської районної в місті Києві державної адміністрації про дострокове розірвання контракту, то позивачем не надано доказів, які б спростовували висновки перевірки Державної інспекції навчальних закладів України з 16 по 20 березня 2015 року. Оскільки позовні вимоги про скасування наказу № 263- к від 08.05.2015 року Департаменту освіти і науки, молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації); поновлення позивача на посаді директора загальноосвітнього навчального закладу І-ІІІ ступенів «Гімназії» №107 «Введенська» Подільського району м. Києва; зобов`язання Управління освіти Подільської районної у м. Києві державної адміністрації нарахувати та забезпечити виплату компенсації у розмірі середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який підлягає до виплати на посаді директора загальноосвітнього навчального закладу І-ІІІ ступенів «Гімназії» №107 «Введенська» Подільського району м. Києва, що складає суму 53354 грн. 08 коп.; в порядку ст. 237-1 КЗпП України стягнути з Департаменту освіти і науки, молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в рахунок завданої моральної шкоди в розмірі 5000 грн.; в порядку ст. 217 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення позивача на роботі та стягнення заробітної плати за весь час вимушеного прогулу є похідними від позовних вимог про визнання незаконним наказ № 263-к від 08.05.2015 року Департаменту освіти і науки, молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та подання № 106-3487 від 08.05.2015 року т.в.о. голови Подільської районної в місті Києві державної адміністрації про дострокове розірвання контракту, вказані позовні вимоги також не підлягають задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed