Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

11.08.2020 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до Козлівщинської сільської ради Котелевського району Полтавської області, в якому просить визнати право власності на земельну ділянку площею 7,56 та для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Козлівщинської сільської ради, Котелевського району Полтавської області. При здійсненні авторозподілу судової справи між суддями головуючим суддею визначено Мальцева С.О. Ухвалою суду від 13.08.2020 року суддею було прийнято справу до свого провадження та відкрито загальне позовне провадження за вказаним позовом. В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12.06.2009 N2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Виконуючи приписи ст.ст. 264, 265 ЦПК України суд зазначає таке. [PERSON] , є власником земельної ділянки площею 7,56 та. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Козлівщинської сільської ради Котелевського району Полтавської області, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІУ-ПЛ № 033060, копія якого не збереглась, а оригінал якого було втрачено. Доказом цьому є копія виписки з районної газети Народна трибуна, з оголошенням про втрату правовстановлюючого документу (а.с.14). Згідно довідки №125/109 - 20, від 25.03.2020 року, виданою відділом у Котелевському районі головного управління Держгеокадастру, у Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю від 13.04.1999 року за № 407 зареєстровано державний акт на право приватноївласності на землю серії ІУ-ПЛ №033060 виданого на ім`я [PERSON] на земельну ділянку площею 7,56 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Козлівщинської сільської ради, але примірник вищевказаного державного акту в відділу - відсутній. Відповідно до рішення 9 сесії 22 скликання Козлівщинської Сільської Ради народних депутатів Котелевського району, яке відбулося 6 лютого 1997 року: «Заслухавши списки громадян, що мають право на одержання земельної частки в КСП ім. Войкова Козлівщинська сільська Рада народних депутатів, вирішила - затвердити списки громадян, що мають право на одержання земельної частки в КСП ім. Войкова в кількості 393 чоловік». Позивач теж внесений до даного списку під номером: 261 (а.с.15-16). Згідно Архівного витягу, від 26.05.2020 року, №Я/04-03.1/193, виданого архівним відділом Котелевської РДА, протоколом 7 позачергової 23 скликання, Козлівщинської сільської ради Котелевського району Полтавської області, від 26.03.1999 року, рішення №26 «Про розгляд проекту передачі земель колективної власності у приватну власність власникам земельних паїв» (а.с.18). Згідно Викопіровки з плану землекористування Козлівщинської сільської ради, з нанесенням земельної ділянки (паю) гр. [PERSON] , ділянка під [ADDRESS] , виділена позивачу, як члену колгоспу ім. Войкова (а.с.19). На підставі вищевказаних документів, користуючись правом власника земельної ділянки, позивач за дозволом Козлівщинської сільської ради Котелевського району Полтавської області, виготовлено технічну документацію на спірну земельну ділянку, площею 7,5602 га., та присвоєно кадастровий номер. Однак, при зверненні до відділу у Котелевському районі головного управління Держгеокадастру, з заявою про внесення відомостей до Державного земельного кадастру про земельну ділянку, поданій 26.06.2020 року, Державному кадастровому реєстратору, у Котелевському районі Полтавської області, він отримав відмову в зв`язку з тим, що документи подані не в повному обсязі, що підтверджується копією повідомлення Держгеокадастру 26.06.2020 року, № ПВ-5300030012020, про відмову у прийнятті заяви про внесення відомостей до Державного земельного кадастру про земельну ділянку - у зв`язку з неповним обсягом поданих документів, а саме - відсутність оригіналу державного акту на право приватної власності на землю серії IV - ПЛ №033060, виданого на ім`я [PERSON] на земельну ділянку площею 7, 56 га ( а.с.20). Тобто, відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, Державного акту, стало перешкодою позивачу в реєстрації права власності на нерухоме майно, в установленому Законом порядку, і підставою для звернення до Котелевського районного суду Полтавської області, за місцезнаходженням земельної ділянки, розпорядником якої є Козлівщинська сільська рада, з наступних підстав: Відповідно до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи зазначене, суд робить висновок, що права позивача на отримання свідоцтва про реєстрацію права власності порушено з незалежних від позивача та відповідача обставин, а саме втратою правовстановлючого документу. Саме цьому позивачу створено об`єктивні перешкоди для реєстрації права власності на нерухоме майно в установленому законом порядку. Відтак, суд захищає цивільне право позивача щодо отримання ним свідоцтва про реєстрацію права власност та визнає за позивачем право власності на земельну ділянку. Визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та відповідає обставинам справи.

Outcome: approved