Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

Позивачка 10 квітня 2020 року звернулася у суд з позовом про стягнення з відповідача аліментів на сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. Свої вимоги мотивує тим, що у неї з відповідачем [INFO] народився син, який постійно проживає разом із нею. Відповідач участі у вихованні сина, , не приймає, не навідує, кошти на його утримання не надає, хоча фізично здоровий, працездатний та має можливість сплачувати аліменти, так як працює в Львівському академічному обласному театрі ляльок та має стабільний дохід. Зазначила, що вона не працює, а тому змушена звернутися з позовом до відповідача з метою забезпечення гармонійного розвитку дитини. За наведеного, просить позов задовольнити. Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 18 травня 2020 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, про що повідомлено сторони. Разом з тим, сторонам було повідомлено, що із врахуванням положень ч.3 Розділу XII Прикінцевих положень ЦПК України, який доповнений Законом №540-IX від 30.03.2020, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. 17 липня 2020 року набрав чинності Закон України від 18 червня 2020 року №731-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого пункт 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України викладено в такій редакції: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.» Процесуальні строки, які були продовжені, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом. Сторони не скористались своїм правом та протягом 20-ти днів не подали заяв на продовження процесуальних строків. 19.06.2020 р. відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в позові, покликаючись на те, що позивачем не обгрунтовані підстави на які вона посилається та не надано доказів на підставі яких на думку позивача необхідно стягнути аліменти в розмірі 3000 грн. Зазначає, що окрім сина - [PERSON] у нього є ще двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з ним та, що він працює в КЗ ЛОР «Львівський Академічний Обласний Театр Ляльок» і отримує дохід в розмірі 6920,70 грн. Також вказав, що він потребує лікування, оскільки хворіє хронічною двобічною сенсоневральною приглухуватістю при сприйнятті шепітної мови до 0.5 м. на обидва вуха. За наведеного, враховуючи, що витрати на утримання дітей повинні нести обоє батьків, вважає, що доцільно було б стягнути на утримання [PERSON] аліменти в розмірі 1000 грн., що буде співрозмірно розміру його заробітку та реальним затратам на дитину відповідного віку. Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Зі змісту ст.ст. 12, 81 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Законом України «Про державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня у розмірі 1779 грн, з 1 липня - 1859 грн, з 1 грудня - 1921 грн. Судом встановлено, що сторони не перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак мають сина [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] /а.с.6/. Малолітній [PERSON] проживає разом із матір`ю [PERSON] - позивачкою у справі, за адресою: [ADDRESS] , що сторонами не заперечується. Також судом встановлено, що відповідач працює в КЗ ЛОР «Львівський Академічний Обласний Театр Ляльок» та його місячний дохід складає 6920,70 грн., що підтверджується довідкою № 000000000089 від 16.06.2020 року. Із довідки з місця проживання про склад сім`ї та прописку № 1463 від 17.06.2020 року вбачається, що [PERSON] зареєстрований у квартирі за адресою: [ADDRESS] разом із співвласник [PERSON] , співвласник [PERSON] - чоловік, співвласник [PERSON] - син, співвласник [PERSON] - донька, [PERSON] - внучка. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.12.2001 р. вбачається, що [PERSON] є батьком повнолітнього [PERSON] , [INFO] , а із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.02.2010 р. вбачається, що [PERSON] є також батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] . З долучених медичних документів, а саме зі свідоцтва про хворобу № 2123 від 13.11.2015 року, виписки епікризу від 11.11.2015 року, встановлено, що відповідач хворіє хронічною двобічною сенсоневральною приглухуватістю при сприйнятті шепітної мови до 0.5 м. на обидва вуха. Виходячи з наведеного, враховуючи рівність обов`язків батьків щодо матеріального утримання дитини, встановлений Законом України „Про державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімум для дітей віком до шести років з 1 січня у розмірі 1779 грн, з 1 липня - 1859 грн, з 1 грудня - 1921 грн., і який батьки повинні забезпечити дітям, що у відповідача на утриманні є ще малолітня донька - [PERSON] , [INFO] , те, що він хворіє, однак є працездатним, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивачки аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1500 грн. щомісячно починаючи з 10.04.2020 року та до його повноліття, При цьому суд зазначає, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним та не суперечитиме чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та є необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. В решті позову слід відмовити за безпідставністю вимог. Крім того, суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 840,80 грн. судового збору. На підставі ст.ст.2,12,13,81,82,89,133,141,264,265, 274-275,279 ЦПК України, суд,

Outcome: partial