Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

22 березня 2014 року позивач Публічне акціонерне товариство „Райффайзен Банк Аваль" (далі ПАТ „Райффайзен Банк Аваль") звернулося з позовною заявою до відповідача [PERSON] з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідно до укладеного договору № 012/13-1004/013-08 від 19 травня 2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 20 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,75 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 18 травня 2018 року. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між ПАТ „Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] 22 травня 2008 року було укладено договір іпотеки. У зв'язку із невиконанням [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, у відповідача станом на 04 березня 2014 року виникла заборгованість в сумі 10344, 27 доларів США, що за курсом гривні складає 103 364 грн. 06 коп. (сто три тисячі триста шістдесят чотири гривні 06 копійок). У зв'язку із чим позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки - приміщення магазину „[INFO]", загальною площею 37,3 кв.м., який знаходиться за адресою [ADDRESS] та належить [PERSON] (паспорт: серія [NUMBER], виданий Бахмацьким РВУМВС України в Чернігівській області 30 листопада 2000 року, зареєстрована за адресою: [ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER]) на праві власності, що підтверджується Свідоцтвом про право власності, виданого Бахмацькою міською радою Чернігівської області згідно рішення виконкому Бахмацької міської ради Чернігівської області № 322 від 06 жовтня 2005 року, Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 12898436 від 14 грудня 2006 року, виданим Бахмацькою дільницею Прилуцького міжміського бюро технічної інвентаризації, Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 18681560 від 30 квітня 2008 року, виданим Бахмацькою дільницею Прилуцького міжміського бюро технічної інвентаризації - шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження за ціною не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій; за рахунок виручених від реалізації предмета іпотеки коштів задовольнити вимоги ПАТ „Райффайзен Банк Аваль" в особі Чернігівської обласної дирекції ПАТ „Райффайзен Банк Аваль" (01001, м. Чернігів, проспектт Перемоги, 21, р/р 29092758, МФО 353348, код ЄДРПОУ 14245308) за кредитним договором № 012/13-1004/13-08 від 19 травня 2008 року в розмірі 10 344,27 доларів США (екв. гривні - 103 364,06 гривень), що складається із: простроченої заборгованості за кредитом у розмірі - 1320, 38 доларів США (екв. в гривні - 13193,77 гривень), пені за порушення строків повернення кредитних коштів та сплати відсотків у розмірі - 178,29 доларів США (екв. в гривні - 1781,52 гривень), заборгованості за процентами у розмірі 368,60 доларів США (екв. в гривні - 3 683,20 гривень), поточної заборгованості за кредитом, яка підлягає достроковому стягненню у розмірі - 9797,38 доларів США (екв. в гривні - 97899,34 гривень); стягнути судовий збір в розмірі 1033, 64 гривень. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з мотивів викладених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином відповідно до статті 74 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК України) за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Про причини неявки в судове засідання суд не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 224 ЦПК України. Судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 19 травня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством „Райффайзен Банк Аваль" (далі ВАТ „Райффайзен Банк Аваль") та [PERSON] було укладено кредитний договір № 012/13-1004/013-08 (а.с.13-22), згідно якого відповідач отримала кредит в сумі 20 000 доларів США на строк з 19 травня 2008 року по 18 травня 2018 року, зі сплатою 14,75 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. 22 травня 2008 року між ВАТ „Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] з метою забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором було укладено Договір іпотеки (а.с.23-30), відповідно до якого [PERSON] надала в іпотеку нерухоме майно - приміщення магазину „[INFO]", загальною площею 37, 3 кв.м., який знаходиться за адресою [ADDRESS] та яке належить їй на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності, виданого Бахмацькою міською радою Чернігівської області згідно Рішення виконкому Бахмацької міської ради Чернігівської області № 322 від 06 жовтня 2005 року, Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 12898436 від 14 грудня 2006 року, виданим Бахмацькою дільницею Прилуцького міжміського бюро технічної інвентаризації, Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 18681560 від 30 квітня 2008 року, виданим Бахмацькою дільницею Прилуцького міжміського бюро технічної інвентаризації. ВАТ „Райффайзен Банк Аваль" змінило свою назву на ПАТ „Райффайзен Банк Аваль", що підтверджується витягом із статуту (а.с.38-39). З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач всупереч договірним зобов'язанням, допустила його порушення. З розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 012/13-1004/013-08 (а.с.6-12) вбачається, що остання станом на 04 березня 2014 року прострочила сплату кредиту та відсотків, що складає 10 344,27 доларів США (екв. гривні 103364, 06 гривень), в тому числі: прострочена заборгованість за кредитом 1 320,38 доларів США (екв. гривні 13 193,77 гривень); пеня за порушення строків повернення кредитних коштів та сплати відсотків у розмірі 178,29 доларів США (екв. гривні 1781,52 гривень); заборгованість за процентами у розмірі 368,60 доларів США (екв. в гривні - 3 683,20 гривень); поточна заборгованість за кредитом, яка підлягає достроковом стягненню у розмірі 9 797,38 доларів США, (екв. гривні - 97 899,34 гривень). Курс НБУ на 04 березня 2014 року за 1,00 долар США = 9,9924 гривні (а.с.12). Також, вказаний розмір заборгованості підтверджується випискою з історії руху коштів по рахунку [PERSON] (а.с.57-67). Позивач була попереджена про дострокове виконання грошових зобов'язань за кредитним договором № 012/13-1004/013-08 від 19 травня 2008 року, що підтверджується вимогою ПАТ „Райффайзен Банк Аваль" від 23 грудня 2013 року № 114-34-0000/876 (а.с.33-34) та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.68). З встановленого випливають наступні висновки. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно із статтею 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов'язання або односторонню зміну його умов. Виходячи із змісту статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до положень статті 589 ЦК України в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержавтель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також вимог, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Крім того, правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого іпотекою, передбачені Законом України від 5 червня 2003 року № 898- IV „Про іпотеку" (далі - Закон України „Про іпотеку"). Згідно із частиною першою статті 7 Закону України „Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. За змістом частини першої статті 33 Закону України „Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Статтею 23 Закону України від 18 листопада 2003 року № 1255-IV „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" (далі Закон України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень") передбачено, що відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Отже, підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки є порушення зобов'язань з боку боржника. Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте, відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання нею зобов'язань перед позивачем, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем. Крім того, при визначені розміру заборгованості судом перевірено її склад та порядок зарахування за видами платежів сум, які направлялись [PERSON] на погашення заборгованості. Виходячи з викладеного, суд доходить висновку, що [PERSON] належним чином зобов'язання за кредитним договором не виконала, у зв'язку із чим у неї утворилась перед банком заборгованість, яку позивач має право задовольнити за рахунок нерухомого майна, яке надано в іпотеку в забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Проте, з огляду на статті 80, 95 ЦК України, позивачем по справі є юридична особа ПАТ „Райффайзен Банк Аваль", а тому задоволення вимог не може бути проведено на користь Чернігівської обласної дирекції ПАТ „Райффайзен Банк Аваль", що є підставою для часткового задоволення позову. Відповідно до статті 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача судові витрати понесені позивачем і документально підтвердженні. Згідно із платіжними дорученнями № 280445 від 14 березня 2014 року (а.с.5) позивачем було сплачено 1033 грн. 64 коп. (одна тисяча тридцять три гривні 64 копійки) судового збору, який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial