Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

Позиція позивача та відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі. Позивач звернувся до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування\~позову зазначає,\~що 17 серпня 2020 року вона звернулась до Покровськобагачанської сільської ради Хорольського району Полтавської області про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га в приватну власність для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності в адміністративних межах Покровськобагачанської сільської ради Хорольського району Полтавської області (за межами населених пунктів). 27 серпня 2020 року шістдесят дев`ята сесія сьомого скликання Покровськобагачанської сільської ради Хорольського району Полтавської області прийняла рішення за № 1488 про надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в приватну власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 2,00 га, із земель комунальної власності на території Покровськобагачанської сільської ради Хорольського району Полтавської області (за межами населених пунктів). 01 вересня 2020 року позивач звернулась до ФОП [PERSON] з проханням виготовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га (сіножаті) із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Покровськобагачанської сільської ради Хорольського району Полтавської області (за межами населених пунктів). ФОП [PERSON] було виготовлено проект землеустрою щодо відведення позивачу земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га (сіножаті) із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Покровськобагачанської сільської ради Хорольського району Полтавської області (за межами населених пунктів) та 12.03.2021 року було подано Державному кадастровому реєстратору для Державної реєстрації земельної ділянки. 19.03.2021 року Державним кадастровим реєстратором було прийнято рішення № РВ-5302105302021 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, так як відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру встановлено невідповідність Закону України «Про Державний земельний кадастр» ст.24 п.6, знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки, або її частини, а саме перетин з ділянкою з кадастровим номером 5324885000:00:002:0042, площа співпадає на 96,7561% . Вказана земельна ділянка відноситься до земель сільськогосподарського призначення, є землями запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам) та на даний час є державною власністю. Земельна ділянка з кадастровим номером 5324885000:006002:0040 площею 44,1029 га. з якої позивачу виділено у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га (сіножаті) із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Покровськобагачанської сільської ради Хорольського району Полтавської області (за межами населених пунктів) є комунальною власністю. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, власність за Територіальною громадою в особі Покровськобагачанської сільської ради Хорольського району Полтавської області зареєстровано 24.10.2018 року, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1674607853248, номер запису про право власності 28514618. Для вирішення спірного питання необхідно скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 5324885000:00:002:0042 шляхом виключення з Державного земельного кадастру відомостей про реєстрацію вказаної земельної ділянки. Враховуючи сформовану ситуацію, позивач звернулася до суду за захистом своїх порушених прав, а саме позбавлення можливості зареєструвати за собою земельну ділянку виділену позивачу ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га (сіножаті) із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Покровськобагачанської сільської ради Хорольського району Полтавської області (за межами населених пунктів). Земельна ділянка з кадастровим номером 5324885000:00:002:0042 у власності чи користуванні фізичних та юридичних осіб не перебуває. 30.04.2021 року по справі було відкрито провадження та призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 15.09.2021 закрито підготовче провадження. В судове засідання позивач не з"явився, але в позовній заяві прохав суд провести розгляд справи за його відсутності. В судове засідання представник відповідача\~ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області не з"явився, але прохав про розгляд справи за відсутності їх представника. 01.06.2021 року на адресу суду надійшов відзив відповідача\~ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, в якому прохав відмовити у задоволенні позову. В судове засідання представник відповідача\~ Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області не з"явився, але подали заяву про розгляд справи за відсутності представника міської ради. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3ст. 211\~ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється,що відповідає положенням ч. 2ст. 247\~ЦПК України. Врахувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку відповідача, викладену у письмовій заяві, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини, встановлені судом. Матеріалами справи встановлено, що Державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером 5324885000:00:002:0042 , що на даний момент фактично є землями запасу та створена під час розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель порушує право позивача у реєстрації земельної ділянку виділеної їй у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га (сіножаті) із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Покровськобагачанської сільської ради Хорольського району Полтавської області (за межами населених пунктів). Норми права, застосовані судом. Згідно з ч. 3\~ст. 13 ЦПК України\~учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Згідно з ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України, встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право. Приписами ст. 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно ст.2 ЗК України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Відповідно до ч.ч.1, 3, 4 ст.79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначені земельної ділянки як об`єкта цивільних прав, передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають реєстрації в Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номеру. Згідно ч.ч.9, 10 ст.79-1 ЗК України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.5 Закону України «Про Державний земельний кадастр» ведення Державного земельного кадастру здійснюється шляхом: створення відповідної державної геодезичної та картографічної основи, яка визначається та надається відповідно до цього Закону; внесення відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру; внесення змін до відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру; оброблення та систематизації відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру. Згідно ст.16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Статтею 24 цього Закону визначено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Відповідно до ч.10 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника, ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Стаття 152 ЗК України визначає такі шляхи захисту прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ч.ч.1, 3, 5 ст.158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом. Згідно ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Аналогічну норму закріплено й у ч.1 ст.19 ЦПК України, яка передбачає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді, і переданий на його розгляд з такими вимогами. Статтею 16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, їхніх посадових і службових осіб. Згідно із ч.1 ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Таким чином, визнання незаконними рішень суб`єкта владних повноважень може бути способом захисту цивільного права або інтересу.. Згідно п. 60 61 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 17 жовтня 2012 р. № 1051 запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду. Скасування (поновлення) запису в Поземельній книзі здійснюється шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування (поновлення) із зазначенням дати та підстави для скасування (поновлення), посади, прізвища та ініціалів Державного кадастрового реєстратора, який скасував (поновив) запис, та формування з використанням програмного забезпечення Державного земельного кадастру нових аркушів Поземельної книги. Статтею 152 Земельного кодексу України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування тощо. Спірні правовідносини виникли з питання правомірності вчинених відповідачем реєстраційних дій, здійснених на основі юридичних фактів, стосовно яких існує спір про право цивільне. За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права. При цьому, обраний позивачем спосіб захисту шляхом скасування державної реєстрації є ефективним, а задоволення позову забезпечить реальне відновлення порушеного права. На підставі викладеного, враховуючи, що земельна ділянка перебуває у комунальній власності Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області та розташована на її території та з метою забезпечення прав громадян, суд дійшов висновку що обґрунтованими є доводи позовної заяви про наявність правових підстав для скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 5324885000:00:002:0042, площею 43,5 га, яка знаходиться на території Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області ( колишньої Покровськобагачанської сільської ради Хорольського району Полтавської області), шляхом закриття поземельної книги. Враховуючи, що позивач на законних підставах набула право власності на земельну ділянку, що власником земельної ділянки Хорольською міською радою Лубенського району Полтавської області не оспорюється, однак право власності на належну їй земельну ділянку не зареєстроване, що позбавило позивача законного права власності на зазначену земельну ділянку, суд вважає доцільним позовні вимоги задовольнити . З урахуванням викладеного,

Outcome: approved