Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, вказуючи на те, що [INFO] померла його рідна тітка по лінії батька [PERSON] . Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина до складу якої входять земельні ділянки площами 2,8358 га та 0,4683 га, які належали [PERSON] на підставі Державних актів на право власності на земельні ділянки Серія ЖТ № 093646 та Серія ЖТ № 093647. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що після смерті тітки відсутні спадкоємці, передбачені ст. ст. 1261-1265, ч. ч. 1, 2 ст. 1266 ЦК України, а позивач є спадкоємцем за правом представлення відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України. Позивач посилається на те, що не звернувся своєчасно до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті тітки [PERSON] , оскільки перебував на амбулаторному лікуванні. Окрім того позивач просить встановити факт родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем, оскільки відсутні свідоцтва про народження батька позивача [PERSON] та його рідної сестри [PERSON] . Від встановлення факту родинних відносин залежить подальше оформлення спадкових прав після смерті тітки. В судове засідання сторони не з`явилися, надали суду заяви, в яких просять розглядати справу за їх відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.41). Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися судом своєчасно та належним чином, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних доказів у справі (а.с.47). У відповідності до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач народився [INFO] у с. Русанівка Радомишльського району Житомирської області, у Свідоцтві про народження від 11.11.1963 серії [NUMBER] , його батьками зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.10). Відповідно до копії архівної довідки виданої 11.01.2021 за № Я-53/01 Державним архівом Житомирської області, у книзі реєстрації актових записів про народження по Русаніській сільраді Потіївського району (нині Радомишльського) за 1926 рік зазначено, що " [PERSON] " "так в документі" народився [INFO] "так в документі" 1926 року, запис реєстрації № 18 від 18.07.1926, батько: [PERSON] "так в документі", мати: " [PERSON] " "так в документі" (а.с.21). [INFO] помер батько позивача [PERSON] у віці 76 років у с. Русанівка Радомишльського району Житомирської області, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть (видане повторно) від 06.11.2020 серії [NUMBER] (а.с.10). Відповідно до копії Свідоцтва про смерть від 24.05.2004 [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] (а.с.13). Як вбачається з повідомлення Державного архіву Житомирської області від 06.01.2021, книги реєстрації актових записів про народження по с. Осички та с. Русанівка Потіївського (нині Радомишльського) району за 1929-1931 роки на зберігання до Державного архіву Житомирської області не надходили, тому підтвердити дату народження [PERSON] неможливо (а.с.20). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить земельна ділянка площею 2,8358 га, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 093646 від 02.06.2003 та земельна ділянка площею 0,4683 га, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 093647 від 02.06.2003 (а.с.11,12). З матеріалів справи встановлено, що померла [PERSON] на день смерті [INFO] постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Крім померлої в цьому житловому будинку на день її смерті проживала та була зареєстрована дружина брата [PERSON] , [INFO] (а.с.18,35). Згідно погосподарської книги Осичківського старостинського округу Радомишльської міської ради Житомирської області, головою домогосподарства рахується [PERSON] , 1896 року народження, [PERSON] , син - 1926 р.н., [PERSON] , син - 1928 р.н., [PERSON] , дочка - 1931 р.н., [PERSON] , невістка - 1928 р.н., [PERSON] , внук - 1953 р.н. (а.с.16). З повідомлення завідувача Радомишльської державної нотаріальної контори Житомирської області від 28.05.2021, спадкоємці [PERSON] , яка померла [INFO] , із заявами про прийняття спадщини, заявами про відмову від прийняття спадщини на користь інших спадкоємців не зверталися. Спадкова справа до майна померлої [PERSON] . Радомишльською державною нотаріальною конторою не заведена (а.с.36). Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними засобами; висновками експертів; показаннями свідків. Положеннями п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України регламентовано, щосуд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення`в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. За приписами п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31.03.1995, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, суд приходить до висновку, що подані докази повністю узгоджуються між собою і вказують на наявність родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] . Встановлення факту родинних відносин має для позивача юридичне значення, оскільки необхідне для оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] . Враховуючи, що не встановлення вищевказаного факту може призвести до порушення майнових прав позивача, а інший порядок встановлення даного факту законом не визначено, суд задовольняє заяву в частині встановлення факту родинних відносин. Що стосується вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно з ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем другої черги за законом після смерті [PERSON] за правом представлення відповідно до ст. ст. 1262, 1266 ЦК України після смерті його батька - [PERSON] , який помер [INFO] . Як вбачається з ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини є причини пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивач не звернувся своєчасно до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з тим, що хворів, на підтвердження чого надав копію виписки з протоколу засідання ЛКК від 04.03.2020 (а.с.22). При вирішенні спорів про надання додаткового строку для прийняття спадщини, суди повинні врахувати крім положень ч. 3 ст. 1272 ЦК України, правовий висновок, викладений у Постанові Верховного Суду України від 26.09.2012, згідно якого, позовні вимоги можуть бути задоволені, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Суд, проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. ст. 76-81 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved