Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

08.11.2017 року [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON], в якому просила ухвалити рішення, яким усунути перешкоди, які чинить їй відповідач [PERSON] у користуванні нею її майном - житловим будинком [ADDRESS], зобов'язавши його не заперечувати їй користуватися частиною належної йому земельної ділянки [ADDRESS], для ремонту стін та необхідного обслуговування її власності шляхом встановлення земельного сервітуту та відкрити від заліза її вікно, яке розташоване в кімнаті будинку [ADDRESS], яке виходить у сусідній двір буд. № 15 по вул. Сидорчука, та не заважати у подальшому користуватися вікном за його призначенням. 22.03.2018 року [PERSON] надала суду уточнену позовну заяву, в якій просила зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні нею її майном, а саме вікном у будинку [ADDRESS] та межує з домоволодінням [ADDRESS], що належить відповідачу; зобов'язати [PERSON] звільнити вікно в житловому будинку [ADDRESS] та межує з домоволодінням [ADDRESS], від предметів, які його закривають; стягнути з [PERSON] на її користь 10000 грн. на відшкодування матеріальної шкоди; встановити безстроковий та безоплатний сервітут на користування нею земельною ділянкою площею 18 кв.м. (1 кв.м. на 18 кв.м.) по [ADDRESS] для обслуговування та ремонту будинку та літньої кухні, що розташовані по [ADDRESS]; стягнути з [PERSON] на її користь 100000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач чинить перешкоди у користуванні її власністю, а саме вікном, яке відповідачем було закладене металевим листом, який тримається на шістьох залізних прутах, які були вбиті відповідачем в стіну її домоволодіння. Оскільки відповідачем вчинялися дії по пошкодженню її майна - вікна, воно прийшло в непридатний стан, а тому не може використовуватися за призначенням, так як його функції були порушені. Також відповідач зі сторони свого двору рив траншею під стіною її будинку, у зв'язку з чим вивалилася його частина аж до підлоги її кімнати і житловий будинок почав просідати. На даний час вся стіна її будинку, яка є суміжною з двором відповідача потребує значного ремонту. Але відповідач категорично заперечує користуватися його земельною ділянкою для заходу та заносу будівельних матеріалів для ремонтування її будівлі. З 2010 року вона визнана інвалідом ІІ групи довічно, у зв'язку з тяжким захворюванням. Їй вкрай неможна переживати та нервуватися бо її стан здоров'я погіршується. Через події, які виникли з відповідачем, у неї погіршився стан здоров'я, через що вона вимушена була звертатися до лікарні, тому оцінює спричинену відповідачем їй моральну шкоду у розмірі 100000 грн. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити посилаючись на обставини зазначені у позовній заяві. Відповідач та його представник в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. 02.08.2018 року відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що вони є незаконними та необґрунтованими. Позивачка встановила вікно у нежитловій кімнаті, яка за техпаспортом БТІ позначена як "кладова", проте жодними вимогами ДБН не передбачено встановлення вікна в нежитловій кімнаті. Вважає, що вікна у нежитловій кімнаті бути не повинно. Він є власником земельної ділянки площею 686 кв.м. по [ADDRESS]. Вважає, що встановлення земельного сервітуту у спосіб, зазначений позивачкою не відповідає вимогам діючого земельного законодавства. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить 33/100 частки будинку [ADDRESS], про що свідчить договір купівлі-продажу від 06.06.2000 року. Даний житловий будинок згідно технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду складається з: сіней -1,2 кв.м., коридору - 2,9 кв.м., кладової - 6,8 кв.м., житлової кімнати - 18,4 кв.м., кухні - 10,0 кв.м., вбиральні - 0,7 кв.м., ванної кімнати - 2,2 кв.м. У 2006 році позивачка у кладовій облаштувала вікно, яке виходить у двір житлового будинку [ADDRESS] яке у подальшому відповідач закрив металевим щитом. Висновком будівельно-технічної експертизи № 5863-5864 від 18.01.2011 року встановлено, що віконний проріз в квартирі №3 будинку №13, який виходить на домоволодіння [ADDRESS] відповідає існуючим будівельним нормам і правилам. Крім того, експерт у своєму висновку зазначив, що на час проведення експертизи віконний отвір, який виходить у двір [PERSON], був наглухо закритий металевим щитом. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. На підставі ч.2,3 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися своїм майном, а згідно ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений в його здійсненні. Статтею 401 ЦК України передбачено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Відповідно до ст. 402 ЦК України сервітут може бути встановлений за рішенням суду. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту. Статтею 404 ЦК України передбачено, що право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв'язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту. Право користування чужим майном може бути встановлено щодо іншого нерухомого майна (будівлі, споруди тощо). Згідно ч.1 ст.99 ЗК України власники або землекористувачі земельних ділянок чи інші заінтересовані особи можуть вимагати встановлення такого земельного сервітуту, як право встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Згідно абз. 2 п.5, п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Таким чином, враховуючи те, що відповідач з 2006 року чинить позивачці перешкоди в користуванні її власністю, внаслідок чого позивачці були заподіяні страждання, оскільки вона не мала можливості користуватися вікном у своїй власній кімнаті. Крім того, діями відповідача було порушено стіну будинку, який належить позивачці та вона не має можливості його відремонтувати, що призводить до постійних сварок з відповідачем та душевних страждань позивачки. Внаслідок чого у позивачки значно погіршився стан здоров'я. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном, встановлення сервітуту на користування земельною ділянкою, стягнення матеріальної та моральної шкоди підлягають задоволенню.

Outcome: approved