Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

Позивачка в листопаді 2015р. звернулась до суду з позовом про поділ майна подружжя. В обґрунтування позову посилається, що з 26.03.1977р. до 13.04.2017р. перебувала в шлюбі з відповідачем та придбали спільне майно. В порядку поділу спільного майна колишнього подружжя просить залишити за [PERSON] право власності на рухоме майно: на автомобіль марки NISSAN PATHFINDER 2.5 TD (2008 р.в.), на автомобіль марки HYUNDAI SANTA FE (2011 р.в.), на автомобіль марки TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150 (2013 р.в.)Визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] , на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 61,3 квадратних метри за адресом: [ADDRESS] ,на 1/2 частку гаражу за адресом: [ADDRESS] , площею 19 квадратних метрів,на 1/2 частку гаражного боксу на 6 поверсі першої черги Комплексу в літ. 2-А, загальної площі (кв.м.): 19,7, який розташований за адресом: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1523839380000),на Ѕ частку земельної ділянки площею 0,25га, кадастровий №3223180500:06:012:0031, розташованої за адресом: Київська область,Обухівський район, с. Великі Дмитровичі, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, на Ѕ частку земельної ділянки площею 0,0369 га,кадастровий №3223180500:06:012:0055, розташованої за адресом: Київська область,Обухівський район, с. Великі Дмитровичі, для ведення особистого селянського господарства, на Ѕ частку земельної ділянки площею 0,2500 га,кадастровий №5123781700:02:001:0011, розташованої за адресом: [ADDRESS] , для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд, на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,0775 га, кадастровий № 3223382001:01:023:0006, розташованої за адресом: Київська область, Переяслав-Хмельницький район, с. Дівички, для ведення особистого селянського господарства,на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий № 3223382001:01:023:0007, розташованої за адресом: Київська область, Переяслав-Хмельницький район, с. Дівички, для ведення підсобного сільського господарства, на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,25 га. кадастровий № 3223382001:01:023:0008, розташованої за адресом: Київська область,Переяслав-Хмельницький район, с. Дівички, для будівництва і обслуговування нежитлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,0775 га, кадастровий № 3223382001:01:023:0009, розташованої за адресом: Київська область,Переяслав-Хмельницький район, с. Дівички, для ведення особистого селянського господарства,на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,1201 га, кадастровий № 3221888800:38:125:0020, розташованої за адресом: Київська область, Вишгородський район, Хотянівська сільська рада, для ведення підсобного сільського господарства. В порядку поділу спільного майна стягнути з [PERSON] на її користь грошові кошти в сумі 100 000 гривень, які були внесені [PERSON] до статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю «Вилківська Венеція» ) і складають 1/2 частину такого внеску,.2. грошові кошти в сумі 100 000 гривень, які складають 1/2 частину всіх видів доходів [PERSON] , отриманих від товариства з обмеженою відповідальністю «Вилківська Венеція» в період часу з 03 грудня 2004 року до 28 лютого 2017 року, грошову компенсацію замість її 1/2 частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль марки NISSAN PATHFINDER 2.5 TD (2008 р.в.), ідентифікаційний номер (VIN): [NUMBER] , у сумі 203 700 грн,грошову компенсацію замість її 1/2 частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль марки HYUNDAI SANTA FE (2011 р.в.), у сумі 229 888, 50 грн, грошову компенсацію замість її 1/2 частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль марки TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150 (2013 р.в.), у сумі 469 035, 50 грн, Суму грошових коштів в гривні, еквівалентну 122 122,915 євро за офіційним курсом Національного банку України на день здійснення платежу, які складають 1/2 частину грошових коштів, що розміщені [PERSON] на депозитному рахунку згідно договору строкового банківського вкладу «Ощадний Люкс» № Т-20639 від 25 травня 2010 року в ПАТ «Комерційний банк «Данієль» , суму грошових коштів в гривні, еквівалентну 127 500,06 доларів США за офіційним курсом Національного банку України на день здійснення платежу, які складають 1/2 частину грошових коштів, що розміщені [PERSON] на рахунку згідно договору строкового банківського вкладу №7-7-37732 від 11 квітня 2013 року в ПАТ «Комерційний банк «Данієль» , грошових коштів в гривні, еквівалентну 77 500,025 євро за офіційним курсом Національного банку України на день здійснення платежу, які складають Ѕ частину грошових коштів, що розміщені [PERSON] на рахунку згідно договору строкового банківського вкладу № 7-7-37731 від 11 квітня 2013 року в ПАТ «Комерційний банк «Данієль». Стягнути судовий збір в розмірі 3654 грн.В судовому засіданні позивачка, представник позивача уточнений позов підтримали , просили задовольнити, в задоволенні зустрічного просили відмовити, надали відзив. Представники відповідача [PERSON] позов визнали частково, надали відзив. Подали зустрічний позов та просили визнати право особистої власності [PERSON] на 56/100 частин об`єкта незавершеного будівництва (реконструкції) - кафе-бар, літ. А, А1, а-2, а2, загальною площею 329,7 кв. м., будівельних та оздоблюваних матеріалів, використаних для будівництва прибудови до кафе-бару літ. А2 площею 71,3 кв. м., гаражу площею 57,2 кв. м, літ. Б, споруд № 1-13, І, ІІ, ІІІ, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] ; Визнати договір від 23 травня 2008 року купівлі-продажу квартири, посвідчений 23 травня 2008 року Льовушкіним О.Є., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 1158, удаваним в частині покупця [PERSON] . Визнати недійним договір від 14 вересня 2012 року дарування Ѕ частини квартири, посвідчений 14 вересня 2012 року Льовушкіною С.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 2993. В порядку поділу спільного майна подружжя виділити [PERSON] право власності на: квартиру [ADDRESS] , складається з 5-ти кімнат жилою площею 96,00 кв.м., загальною площею 162,50 кв.м. вартістю 3 545 839,00 грн;машиномісце № [NUMBER] площею 19,60 кв.м. в підземному паркінгу, яке розташоване в [ADDRESS] (Лівобережний центр-паркінг) вартістю 391 790,00 грн; 44/100 частин об`єкта незавершеного будівництва (реконструкції) - кафе-бару літ. А, А1, а-2, а2, загальною площею 329,7 кв. м., будівельних та оздоблюваних матеріалів, використаних для будівництва прибудови до кафе-бару літ. А2 площею 71,3 кв. м., гаражу площею 57,2 кв. м, літ. Б, споруд № 1-13, І, ІІ, ІІІ, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] вартістю 2 350 696, 00 грн; 1/4 частин квартири [ADDRESS] , складається з 3-х кімнат, загальною площею 96,30 кв.м., жилою площею 57,7 кв.м., вартістю 745 853,00 грн; а всього на майно вартістю 7 034 178,00 грн. В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на гараж індивідуальний, цегляний, площею 19,00 кв.м., розташований в [ADDRESS] вартістю 556 489,00 грн;гаражний бокс (гараж 6.054), площею 19,7 кв.м., розташований на 6 поверсі першої черги Комплексу в літ. [ADDRESS] вартістю 1 032 282,00 грн;об`єкт незавершеного будівництва (реконструкції) - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами площею 75,1 кв. м. та будівельні та оздоблювані матеріали, використані для будівництва прибудованих до житлового будинку приміщень веранд а1, а2 площею 18,5 кв. м. за адресою [ADDRESS] вартістю 799 587,00 грн; земельну ділянку площею 0,207 га кадастровий номер 5123783700:02:002:0025 цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою [ADDRESS] вартістю 535 816,00 грн;споруди та будівельні та оздоблювальні матеріали використані в ході будівництва самочинно збудованого житлового будинку з господарськими спорудами загальною площею 144,1 кв. м. за адресою [ADDRESS] вартістю 1 301 988,00 грн;земельну ділянку площею 0,250 га кадастровий номер 5123783700:02:002:0024 цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) [ADDRESS] вартістю 635 990,00 грн;3/4 частин квартири [ADDRESS] , складається з 3-х кімнат, загальною площею 96,30 кв.м., жилою площею 57,7 кв.м., вартістю 2 237 412,00 грн;а всього на майно вартістю 7 099 711,00 грн.Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 751 915,57 грн. відшкодування погашених спільних боргових зобов`язань. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 10 219,60 грн. відшкодування судового збору . Вказували на те , що відповідно до пункту 2 частини першої статті 57 СК України (в редакції , яка діяла на час набуття у 2004 - 2009 роках) не є об`єктами права спільної сумісної власності подружжя та не можуть бути предметом поділу заявлене у позові [PERSON] нерухоме майно:житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 61,3 квадратних метри за адресою с [ADDRESS] ; підстава набуття - рішення Калаглійської сільської ради XVII сесії ІІ скликання за № 474/11 від 28.08.2004, земельна ділянка площею 0,250 га кадастровий номер 5123781700:02:001:0011 площею 0,250 га за адресою с [ADDRESS] ; цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); підстава набуття - рішення Калаглійської сільської ради XVII сесії ІІ скликання за № 496/11 від 28.08.2004 ,земельна ділянка площею 0,250 га кадастровий номер 3223180500:06:012:0031 за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Великі Дмитровичі, цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; підстава набуття - рішення Великодмитровицької сільської ради XVI сесії ІV скликання від 13.05.2005 , земельна ділянка площею 0,0369 га кадастровий номер 3223180500:06:012:0055 за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Великі Дмитровичі, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства; підстава набуття - рішення Великодмитровицької сільської ради XVI сесії ІV скликання від 13.05.2005 ,земельна ділянка площею 0,250 га кадастровий номер 3223382001:01:023:0007 за адресою: Київська область, Переяслав-Хмельницький район, с. Дівички, цільове призначення: для ведення підсобного сільського господарства; підстава набуття - рішення Соснівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району за № 113-13-5 від 21.09.2007 , земельна ділянка площею 0,0775 га кадастровий номер 3223382001:01:023:0006 за адресою: Київська область, Переяслав-Хмельницький район, с. Дівички, цільове призначення: для ведення особистого сільського господарства; підстава набуття - рішення Соснівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району за № 113-13-5 від 21.09.2007, земельна ділянка площею 0,250 га кадастровий номер 3223382001:01:023:0008 за адресою: Київська область, Переяслав-Хмельницький район, с. Дівички, цільове призначення: для будівництва і обслуговування нежитлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); підстава набуття - договір дарування земельної ділянки від 18.03.2009 , земельна ділянка площею 0,0775 га кадастровий номер 3223382001:01:023:0009 за адресою: Київська область, Переяслав-Хмельницький район, с. Дівички, цільове призначення: для ведення особистого сільського господарства; підстава набуття - договір дарування земельної ділянки від 18.03.2009, земельна ділянка площею 0,1201 га кадастровий номер 3221888800:38:125:0020 за адресою: Київська область, Вишгородський район, Хотянівська сільська рада, цільове призначення: для ведення підсобного сільського господарства; підстава набуття - Розпорядження голови Вишгородської районної державної адміністрації Київської області № 589 від 01.10.2004 . Вклад до статутного фонду господарського товариства не є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, оскільки відповідно до статті 12 Закону України від 19 вересня 1991 р. "Про господарські товариства" власником майна, переданого йому засновниками і учасниками, є саме товариство. З 06 жовтня 2016 року [PERSON] вийшов зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Вилківська Венеція". 14 травня 2019 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис № 10701110023036803 про проведення державної реєстрації припинення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ДАНІЕЛЬ» як юридичної особи, а, отже, ліквідація банку вважається завершеною, а сам банк ліквідованим. Представник відповідача [PERSON] надала відзив, в судовому засіданні просила відмовити в позові. Відповідач [PERSON] , 3-ті особи не з`явились , про час розгляду повідомлені, визнано можливим розгляд у відсутність. Суд, заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до слідуючого. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі з 26 березня 1977 року. 24 квітня 2015 року [PERSON] звернувся до Печерського районного суду м. Києва із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 11 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 13 квітня 2017 року шлюб між сторонами розірвано. У статті 60 СК України встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Згідно з частинами першою, третьою статті 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18) зроблено висновок, що згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що в разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Відповідно до ст.. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. Земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, в тому числі приватизації, лише у період з 8 лютого 2011 року до 12 червня 2012 року включно, вважається спільною сумісною власністю подружжя. У інших випадках таке майно належить до особистої приватної власності чоловіка або дружини, яка використала своє право на безоплатне отримання частини земельного фонду. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 12 серпня 2020 року у справі № 626/4/17. Земельний кодекс України, зокрема у статті 81, передбачає право громадян України набувати земельні ділянки у власність шляхом безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, а також приватизацію земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування. При цьому, з огляду на зміст ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Частиною 3 ст. 116 Земельного кодексу встановлено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, згідно із переліком ст. 121 Земельного кодексу України; Згідно з ч.ч. 6, 7 ст. 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства,у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність. Тобто, кожен громадянин має право отримати у власність земельну ділянку, зокрема для ведення особистого селянського господарства, не більше 2 гектарів. З даного приводу існує судова практика Верховного суду від 11.12.2019 у справі № 805/181/17-а. У мотивувальній частині рішення зазначається: «…Так, згідно з частиною 1 статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства в розмірах не більше 2,0 гектара. Водночас, частина 2 статті 121 Земельного кодексу України передбачено виняток, за якого гранична норма може бути збільшена - у разі отримання в натурі (на місцевості) земельної частки (паю), тобто реалізації права на приватизацію державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій. Аналізуючи наведені правові положення, Суд приходить до висновку, що стаття 121 Земельного кодексу України передбачає, як граничні розміри земельних ділянок, яку громадянин може отримати за певним призначенням, так і випадок можливості збільшення цього розміру. При цьому, збільшення стосується лише про земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства. Таким чином, Земельний кодекс України гарантує громадянину право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства в розмірах не більше 2,0 гектара». Тобто, Суд дійшов висновку, що нормами Земельного кодексу України передбачена можливість передачі громадянам земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у розмірі до 2 га, а також можливість збільшення площі земельних ділянок (за рахунок вільних земель запасу) до такого граничного розміру громадянами, які не повністю реалізували надане їм законом право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та раніше отримали безоплатно у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства меншої площі ніж 2 га. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Щодо набутого сторонами майна судом встановлено. Квартира [ADDRESS] , складається з 5-ти кімнат жилою площею 96,00 кв.м., загальною площею 162,50 кв.м. набута подружжям на підставі договору № 16-122/Б6 про пайову участь у будівництві від 03 березня 2005 року (т. 1 а/с 23-26). Свідоцтво про право власності (на квартиру) серії [NUMBER] від 12.05.2005р. видане на ім`я [PERSON] Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 28.04.2005р. № 770-С/КІ (т. 1 а/с 21). Належність квартири до спільного майна подружжя [PERSON] визнається. Машиномісце № [NUMBER] площею 19,60 кв.м. в підземному паркінгу, яке розташоване в [ADDRESS] (Лівобережний центр-паркінг) набуте подружжям на підставі договору № 1954-ММ про участь у Фонді фінансування будівництва від 18 березня 2005 року (т. 1 а/с 32-35), укладеним між Довірителем - [PERSON] (як фізичною особою) та Банком -АКБ "АРКАДА". Право власності на машиномісце зареєстроване на ім`я [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.12.2015, індексний номер 50755561, виданого на заміну втраченого Свідоцтва про право власності (на машиномісце) серії [NUMBER] від 06.10.2005р. виданого на ім`я [PERSON] Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 28.09.2005р. № 1831-С/НП (т. 1 а/с 77). Твердження [PERSON] про те, що машиномісце є її особистою власністю, і не може бути предметом розподілу у даній справі, оскільки вона оплатила це машиномісце з рахунку, відкритого на неї, як на фізичну особу-підприємця, не знайшли підтвердження в судовому засіданні. Крім того при подачі 30 листопада 2015 року свого первісного позову [PERSON] зазначила машиномісце спільним майном подружжя. Тому дане Машиномісце [ADDRESS] є спільним майном подружжя. Гараж індивідуальний, цегляний, площею 19,00 кв.м., розташований в [ADDRESS] набутий подружжям на підставі договору купівлі-продажу гаражу від 03.03.1995 року, посвідченого Першою Київською держнотконторою та зареєстрованого в реєстрі за № 9-2427 (т. 1 а/с 230). Згідно відповіді Київського міського бюро технічної інвентаризації вих. № 12144 (И-216) від 19.09.2016, вх. № 95095 від 23.09.2016 на запит суду (т. 1 а/с 229) та інформаційної довідки ГЖ-2017 № 305 від 01.02.2017 року, наданої Київським міським БТІ у відповідь на запит адвоката Ковези А.І. № 73/17 від 31.01.2017 року (т. 3 а/с 114) згідно з даними реєстрових книг Бюро гараж № б/н за адресою: [ADDRESS] на праві власності зареєстрований за: [PERSON] (російська мова) на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 1-ю Київською державною нот конторою 03.03.1995р., № 9-2427. Належність гаражу до спільного майна подружжя [PERSON] визнається. Гаражний бокс (гараж 6.054), площею 19,7 кв.м., розташований на 6 поверсі першої черги Комплексу в літ. [ADDRESS] , набутий подружжям на підставі договору № 179 на будівництво гаражного машино-місця від 16.12.2002 року, укладеного між [PERSON] та гаражно-будівельним кооперативом « [INFO] » (т. 1 а/с 203). Право власності на гаражний бокс (гараж 6.054) зареєстровано за [PERSON] 30 березня 2018 року рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 40478822 від 04.04.2018 на підставі довідки гаражно-будівельного кооперативу «Ямський» про членство в кооперативі та внесення таким чином кооперативу пайового внеску в повному обсязі № 1-09-1/320-Д від 15.03.2018 та Акту № А6.054/17 виділення і передачі прав на гаражний бокс від 15.03.2018. Тому даний гараж є спільним майном подружжя. Автомобіль легковий DAIHATSU TERIOS, легковий універсал, 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER] , об`єм двигуна 1495 куб. см. Згідно відповіді Головного сервісного центру МВС України № 31/667аз від 04.10.2018 зазначений автомобіль був придбаний та зареєстрований на праві власності на ім`я [PERSON] 02.12.2008 р. [PERSON] за договором купівлі-продажу відчужила цей автомобіль 07.06.2016 р. Договір купівлі-продажу не оспорюється , не може бути предметом поділу. Автомобіль вантажний ГАЗ 66, вантажний фургон, 1985 року випуску, номер шасі [NUMBER] .Згідно відповіді Головного сервісного центру МВС України № 31/667аз від 04.10.2018 зазначений автомобіль був придбаний та зареєстрований на праві власності на ім`я [PERSON] 14.03.2006 р. [PERSON] за договором купівлі-продажу відчужила цей автомобіль 15.06.2016 р. Договір купівлі-продажу не оспорюється , не може бути предметом поділу. Автомобіль легковий Hyundai Santa FE 2.2D легковий універсал 2011 року випуску, номер кузова [NUMBER] об`єм двигуна 2199 куб. см. Згідно відповіді Головного сервісного центру МВС України № 31/667аз від 04.10.2018 зазначений автомобіль був придбаний та зареєстрований на праві власності на ім`я [PERSON] [INFO] [PERSON] на підставі довідки-рахунку реалізував цей автомобіль 03.09.2013 р. (том 1 а/с 145,146, відповідь Головного сервісного центру МВС України № 31/667аз від 04.10.2018) Договір купівлі-продажу не оспорюється , не може бути предметом поділу. Автомобіль TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150 (2013), NISSAN PATHFINDER 2.5 TD (2008), оскільки як вбачається з наявних в матеріалах справи відповідей Головного сервісного центру ВМВС України № 31/27-1518 від 30.05.2016 (том 1 а/с 139-146) та Головного сервісного центру МВС України № 31/667аз від 04.10.2018 Автомобіль NISSAN PATHFINDER 2.5 TD (2008) згідно відповіді Головного сервісного центру ВМВС України № 31/27-1518 від 30.05.2016 (том 1 а/с 139-146) та Головного сервісного центру МВС України № 31/667аз від 04.10.2018 належав [PERSON] та знятий з обліку для реалізації 01.10.2011 року, Договір купівлі-продажу не оспорюється , не може бути предметом поділу. Автомобіль TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150 (2013) згідно відповіді Головного сервісного центру ВМВС України № 31/27-1518 від 30.05.2016 (том 1 а/с 139-146) та Головного сервісного центру МВС України № 31/667аз від 04.10.2018 був придбаний та поставлений на облік [PERSON] 03.09.2013 року. Наданими сторонами доказами та показами свідків не підтверджуються ті обставини, [PERSON] та [PERSON] не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть з 06 грудня 2011 року. При подачі зустрічного позову в травні 2016р. [PERSON] на дані обставини не посилався. Тому суд приходить до висновку , що автомобіль TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150 (2013) є спільною власністю подружжя. Об`єкт незавершеного будівництва (реконструкції) - кафе-бар, літ. А, А1, а-2, а2, загальною площею 329,7 кв. м., будівельні та оздоблювані матеріали, використані для будівництва прибудови до кафе-бару літ. А2 площею 71,3 кв. м., гараж площею 57,2 кв. м, літ. Б, споруди № 1-13, І, ІІ, ІІІ, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] набутий 14 листопада 2005 року [PERSON] за договором купівлі-продажу, реєстровий № 6988, - магазин № 3, № 7 загальною площею 221,3 кв. м. під літ. А, а-а(2) за адресою: [ADDRESS] .Овідіопольським районним судом Одеської області справи № 2-960/2009 за позовом [PERSON] до Калаглійської сільської ради про визнання права власності на самовільно реконструйоване майно саме [PERSON] представляв інтереси [PERSON] в суді. У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно міститься запис про реєстрацію на підставі рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 квітня 2009 року у справі № 2-960/2009р права власності за [PERSON] на нерухоме майно, яке складається з кафе-бару, літ. А, А1, а-2, а2 загальною площею 332,0 кв. м, гаражу площею 57,2 кв. м, літ. Б, та споруджень № 1-13, І, ІІ, ІІІ за адресою [ADDRESS] . Тому даний Об`єкт незавершеного будівництва (реконструкції) - кафе-бар є спільним майном подружжя. Об`єкт незавершеного будівництва (реконструкції) - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами площею 75,1 кв. м. , розташовані за адресою [ADDRESS] , та земельна ділянка площею 0,207 га кадастровий номер 5123783700:02:002:0025 цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на якій розташований цей будинок був отриманий позивачем у дар за договорами дарування від 1 листопада 2004 року (а.с.78 т.2). Згідно даного договору дарування від 1 листопада 2004 , технічного паспорту БТІ станом на 08.09.2003 р. на житловий будинок по [ADDRESS] житлова площа будинку становила 43,4кв.м., загальна 64,3 кв.м. Згідно даних технічного паспорту від 08.09.2003 р. житловий будинок не був забезпечений комунікаціями, а саме водопостачанням, опаленням, газопостачанням, каналізацією. Згідно висновку судового експерта ринкова вартість житлового будинку, площею 64,3 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , без поліпшень (без проведення реконструкції та якісного ремонту), станом на дату оцінки 27.11.2017 р. без врахування земельної складової, може складати: 299 730 грн. У період з березня 2009 року по жовтень 2013 року будинок був реконструйований позивачем за зустрічним позовом за рахунок спільних та особистих коштів. Площа будинку після реконструкції згідно даних технічного паспорту БТІ від 22.02.2017 року разом з добудовами становить 93,6 кв. м. Будинок було обладнано новими інженерними комунікаціями, а саме: електрикою, водопостачанням, опаленням, газопостачанням, каналізацією. Відповіддю Роксоланівської сільської ради № 308/02-07 від 22.11.2016, вбачається що: «Відповідно до запису в погосподарській книзі Роксоланівської сільської ряди за 2016 - 2021 pp. Особовий рахунок № [NUMBER] за адресою [ADDRESS] , числиться житловий будинок 1918 року побудови, загальною площею 80 кв.м., житловою 43,4 кв.м., який належить гр. [PERSON] з 01.11.2004 року та присадибна земельна ділянка загальною площею 0,207 га, яка перебуває у її власності з 2005 року. Земельні ділянки за адресою [ADDRESS] та по [ADDRESS] загороджені загальним парканом (який зроблений з каменю, залізобетонних плит та плоского шиферу), який має троє металевих воріт. Житловий будинок за адресою [ADDRESS] реконструйований (добудовані приміщення) відремонтований, підведений газ, вода, електроенергія, зроблене опалення та каналізація. Крім того на ділянці збудовані дві господарські споруди (сарай та зовнішній туалет, душ) з каменю. Побудований колодязь. Двір та індивідуальні доріжки забетоновані, зроблена металева арка на весь двір для винограду та зовнішнє освітлення.Присадибна ділянка засаджена виноградом.» На обґрунтування своєї участі в реконструкції спірного будинку [PERSON] надав суду належні та допустимі письмові докази: нотаріально посвідчену довіреність від [PERSON] від 12 травня 2008 року, реєстр № 978 (том 4 а/с 167), укладений [PERSON] 05 червня 2008 року з КМП «Будівельна фірма «Моноліт» договір підряду № 46/08 на реконструкцію житлового будинку за адресою: [ADDRESS] з договірною ціною, відомістю ресурсів, розрахунком № 1-1, а також Акти форми КБ-2в приймання виконаних будівельних робіт № 1 за березень 2009р., № 2 за листопад 2010р., № 3 за жовтень 2011р., № 4 за жовтень 2012р., № 5 за жовтень 2013 р. з відповідними Довідками про вартість виконаних підрядних робіт форми КБ3 та відомостями ресурсів (том 4 а/с 16-98). Також [PERSON] надав суду Акт-звірку обсягів виконаних робіт, поставки матеріалів Замовника та проведення розрахунків за договором № 46/08 від 05.06.2008, згідно якого, усього за договором виконано робіт на суму 770 344 грн, в тому числі вартість матеріалів Замовника ( [PERSON] ) склала 129 029 грн, і сплачено за договором - усього 641 316 грн. Отже, майно дружини - позивача за даним позовом [PERSON] (житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] ) за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних грошових затрат. Внаслідок повної реконструкції (капітального ремонту та переобладнання старого) житлового будинку, відбулася така істотність збільшення вартості, що первинний об`єкт нерухомості, який належав одному з подружжя ( [PERSON] ) на праві приватної вартості, розчинився, нівелювався та став несуттєвим і малозначним у порівнянні із тим об`єктом нерухомого майна, який з`явився під час шлюбу у результаті спільних трудових та грошових затрат подружжя . Відповідно до ч. 1 ст. 62 СК України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Земельна ділянка площею 0,207 га, кадастровий номер 5123783700:02:002:0025, на якій розташований зазначений житловий будинок, була приватизована позивачем [PERSON] на підставі рішення Роксоланівської сільської ради від 23.12.2004 року № 377-ІV після отримання нею у дар будинку. Ринкова вартість цієї земельної ділянки становить 535 816,00 грн. Норми статті 120 ЗК України закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду. Верховний Суд України у постанові від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2710цс15 виклав висновок, за яким у разі будівництва подружжям на земельній ділянці будівель і споруд право власності на земельну ділянку відповідно виникає й в учасників спільної власності на ці будівлі та споруди. Аналогічне право в учасників спільної власності на будівлі і споруди виникає при приватизації земельних ділянок, на яких останні знаходяться. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2019 року у справі № 2-3392/11 (провадження № 14-105цс19) зробила висновок про принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будівель. При таких обставинах суд приходить до висновку про визнання житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] об`єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] , земельна ділянка площею 0,207 га, кадастровий номер 5123783700:02:002:0025, на якій розташований цей будинок також має бути визнання об`єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст. 57 СК України особистою приватною власністю є Будівельні та оздоблювальні матеріали використані в ході будівництва самочинно збудованого житлового будинку з господарськими спорудами загальною площею 144,1 кв. м. за адресою [ADDRESS] , побудованого [PERSON] за кредитні кошти у 2009-2013 роках, та земельна ділянка площею 0,250 га кадастровий номер 5123783700:02:002:0024 цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на якій цей будинок побудований.( договір дарування 2.08.2005р. (а.с.10 т.2) є особистою власністю [PERSON] . [PERSON] не надано належних та допустимих доказів , що майно за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних грошових затрат. Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 61,3 квадратних метри за адресою с [ADDRESS] ; підстава набуття - рішення Калаглійської сільської ради XVII сесії ІІ скликання за № 474/11 від 28.08.2004 (копія свідоцтва на право власності - том 1 а/с27, інформаційна довідка з ДР речових прав на нерухоме майно том 2, а/с 34, копія рішення Калаглійської сільської ради XVII сесії ІІ скликання за № 474/11 від 28.08.2004 земельна ділянка площею 0,250 га кадастровий номер 5123781700:02:001:0011 площею 0,250 га за адресою с [ADDRESS] ; цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); підстава набуття - рішення Калаглійської сільської ради XVII сесії ІІ скликання за № 496/11 від 28.08.2004(копія державного акту - том 1 а/с 42-43, копія відповіді Калаглійської сільської ради № 181 від 28.11.2016 - том 2 а/с188, копія відповіді Овідіопольської РДА Одеської області від 23.07.2018 № 2084/01-15/01/2041 . Земельна ділянка площею 0,250 га кадастровий номер 3223180500:06:012:0031 за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Великі Дмитровичі, цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; підстава набуття - рішення Великодмитровицької сільської ради XVI сесії ІV скликання від 13.05.2005 (копія державного акту - том 1 а/с 38-39, Земельна ділянка площею 0,0369 га кадастровий номер 3223180500:06:012:0055 за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Великі Дмитровичі, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства; підстава набуття - рішення Великодмитровицької сільської ради XVI сесії ІV скликання від 13.05.2005 (копія державного акту - том 1 а/с 40-41, 1.земельна ділянка площею 0,250 га кадастровий номер 3223382001:01:023:0007 за адресою: Київська область, Переяслав-Хмельницький район, с. Дівички, цільове призначення: для ведення підсобного сільського господарства; підстава набуття - рішення Соснівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району за № 113-13-5 від 21.09.2007 2.земельна ділянка площею 0,0775 га кадастровий номер 3223382001:01:023:0006 за адресою: Київська область, Переяслав-Хмельницький район, с. Дівички, цільове призначення: для ведення особистого сільського господарства; підстава набуття - рішення Соснівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району за № 113-13-5 від 21.09.2007 3.земельна ділянка площею 0,250 га кадастровий номер 3223382001:01:023:0008 за адресою: Київська область, Переяслав-Хмельницький район, с. Дівички, цільове призначення: для будівництва і обслуговування нежитлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); підстава набуття - договір дарування земельної ділянки від 18.03.2009 (копії договору дарування та державного акту - том 3 а/с107-111); 4.земельна ділянка площею 0,0775 га кадастровий номер 3223382001:01:023:0009 за адресою: Київська область, Переяслав-Хмельницький район, с. Дівички, цільове призначення: для ведення особистого сільського господарства; підстава набуття - договір дарування земельної ділянки від 18.03.2009 (копії договору дарування та державного акту - том 3 а/с 102-106); 5.земельна ділянка площею 0,1201 га кадастровий номер 3221888800:38:125:0020 за адресою: Київська область, Вишгородський район, Хотянівська сільська рада, цільове призначення: для ведення підсобного сільського господарства; підстава набуття - Розпорядження голови Вишгородської районної державної адміністрації Київської області № 589 від 01.10.2004 (копія державного акту - том 3 а/с 59, 6.Так, відповідно до пункту 2 частини першої статті 57 СК України (в редакції , яка діяла на час набуття у 2004 - 2009 роках [PERSON] права власності на зазначене майно) особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування. Верховний Суд України у постанові від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2710цс15 виклав висновок, за яким земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність для будівництва та обслуговування жилого будинку й господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства, садівництва, дачного і гаражного будівництва, є його власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку у земельному фонді. Житловий будинок та земельні ділянки є особистою власністю [PERSON] . Твердження позивача, що відповідачем отримано не одну земельну ділянку у власність, тому є спільною власністю суд вважає безпідставним, відповідно до ч.3 ст. 116 Земельного кодексу. За час шлюбу 08 квітня 2011 року [PERSON] уклав з ПАТ "Комерційний банк "ДАНІЕЛЬ" Кредитний договір № 1535-04-КЗМД-Т, далі - Кредитний договір(копія додається), за яким [PERSON] в інтересах сім`ї отримав на споживчі цілі кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії в сумі 1 700 000,00 гривень на строк до 07 квітня 2021 року. Як вбачається з пункту 9.6 Кредитного договору, цей договір укладений за згодою дружини ПОЗИЧАЛЬНИКА [PERSON] , яка викладена у вигляді відповідної заяви БАНКУ. Як вбачається з Довідок ПАТ "Комерційний банк "ДАНІЕЛЬ" № 4-10-842 від 21.03.2012 року, № 4-10-1348 від 10.04.2012 року, № 4-10-1360 від 11.04.2012 року та Договору від 10 квітня 2013 року про припинення дії Кредитного договору № 1535-04-КЗМД-Т від 08 квітня 2011 року 10 квітня 2013 року [PERSON] виконав зобов`язання за Кредитним договором № 1535-04-КЗМД-Т від 08 квітня 2011 року в повному обсязі в період перебування в шлюбі. Тому вимоги про стягнення 751 915,57 грн відшкодування погашених спільних боргових зобов`язань задоволенню не підлягають. Не підлягають задоволенню й заявлені у позові [PERSON] вимоги щодо стягнення на її користь з [PERSON] грошових коштів в сумі 100 000,00 грн, які складають Ѕ частини грошового внеску [PERSON] до Статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вилківська Венеція" (код ЄДРПОУ 32877372) та грошових коштів в сумі 100 000,00 грн, які на думку позивача складають Ѕ частини усіх доходів, отриманих [PERSON] від Товариства з обмеженою відповідальністю "Вилківська Венеція" (код ЄДРПОУ 32877372) у період з 03.12.2004 року по 28.02.2018 року з таких підстав: -вклад до статутного фонду господарського товариства не є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, оскільки відповідно до статті 12 Закону України від 19 вересня 1991 р. "Про господарські товариства" власником майна, переданого йому засновниками і учасниками, є саме товариство. -з 06 жовтня 2016 року [PERSON] вийшов зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Вилківська Венеція" (дані обставини встановлені рішення господарського суду Одеської області від 10 квітня 2017 року у справі № 916/382/17 за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вилківська Венеція" про зобов`язання вчинити певні дії у зв`язку із виходом учасника з товариства). -Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.10.2020 у справі № 916/2296/19, яка набрала законної сили, встановлено, що станом на 03 вересня 2019 року, засновник Товариства [PERSON] вніс свій вклад до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю Вилківська Венеція власним нерухомим майном - нежитловою будівлею, готель з буфетом та магазин продовольчих товарів, які розташовані в [ADDRESS] , вартість якого визначена спільним рішенням засновників Товариства з обмеженою відповідальністю Вилківська Венеція, оформленим протоколом № 2 від 12.09.2007, в розмірі 418 879,00 грн вартості нерухомого майна та 581 121,00 грн вартість витрачених на реконструкцію цього майна будівельних матеріалів, що разом складає 1 000 000,00 грн, цим же рішенням змінено і склад статутного фонду. Інших вкладів до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю Вилківська Венеція засновниками та учасниками Товариства не вносилося. Позивач [PERSON] не надала жодних доказів на підтвердження того, що [PERSON] вніс свій вклад до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю Вилківська Венеція, й тим більше - за рахунок спільних коштів подружжя. Позовні вимоги [PERSON] вимоги щодо доходів, отриманих [PERSON] як учасником Товариства з обмеженою відповідальністю "Вилківська Венеція", ґрунтуються виключно на припущеннях позивача, не підтверджені жодним доказом. Не підлягають задоволенню вимоги [PERSON] щодо поділу грошових коштів, що були розміщені [PERSON] на депозитному рахунку згідно договорів строкового банківського вкладу «Ощадний Люкс» № Т-20639 від 25 травня 2010 року в ПАТ «Комерційний банк «Данієль», строкового банківського вкладу № Т-Т-377732 та № Т-Т-377731 від 11 квітня 2013 року в ПАТ «Комерційний банк «Данієль», оскільки немає жодних доказів, що ці кошти на даний час розміщені на цьому депозитному рахунку. 14 травня 2019 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис № 10701110023036803 про проведення державної реєстрації припинення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ДАНІЕЛЬ» як юридичної особи, а, отже, ліквідація банку вважається завершеною, а сам банк ліквідованим. Щодо позовних вимог про визнання договорів недійсними. Квартира № [NUMBER] , яка розташована в [ADDRESS] , складається з 3-х кімнат загальною площею 96,30 кв. м., жилою площею 57,7 кв. м., придбана за договором купівлі-продажу квартири від 23 травня 2008 року, укладеному між [PERSON] (Продавець) та [PERSON] (Покупець). За положеннями ст. 203 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно із ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. За своєю суттю та загальним правилом договір купівлі-продажу передбачає для однієї сторони право отримання предмету купівлі-продажу у власність та зобов`язання сплатити його покупну ціну, а для другої сторони право на отримання ціни та обов`язок передати предмет договору наступному власнику. Крім того, покупець може домовитись з іншою особою про придбання власності за її рахунок з наступним відшкодуванням цій особі витрат. Отже, за звичаями ділового обороту презумується, що предмет договору належить продавцю та переходить у власність покупця, якщо інше не передбачено домовленістю сторін, та покупець має сплатити ціну за власний рахунок, якщо інше не передбачено домовленістю сторін договору або покупцем та іншою особою. Разом із тим, відповідно до ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. При цьому, удаваним може бути не весь правочин, але лише в частині когось з його учасників, якщо буде встановлено що інший учасник за змістом договору сплатив за власні кошти покупну ціну майна за цим договором, придбав майно для себе та наступні дії сторін свідчать про прийняття виконання договору іншою стороною. Наданими сторонами належними, допустимими доказами не підтверджуються ті обставини, що спірна квартира була придбана за спільні кошти подружжя [PERSON] та [PERSON] і для подружжя, даний договір [PERSON] до подачі зустрічного позові не оспорювався. Тому позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню, не встановлено підстав визнання договору недійсним. Також не підлягають задоволенню вимоги про визнання договору дарування від 14 вересня 2012 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] . При таких обставинах позов [PERSON] підлягає задоволенню частково. За нею слід визнати право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] , на 1/2 частку гаражу за адресом: [ADDRESS] , площею 19 квадратних метрів, на 1/2 частку гаражного боксу на 6 поверсі першої черги Комплексу в літ. 2-А, загальної площі (кв.м.): 19,7, який розташований за адресом: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1523839380000), 1/2 частки автомобіля марки TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150 2013 р.в., № куз. [NUMBER] . Зустрічний позов [PERSON] також підлягає задоволенню частково. Слід визнати право власності Визнати на Ѕ частину машиномісце № [NUMBER] площею 19,60 кв.м. в підземному паркінгу, яке розташоване в [ADDRESS] (Лівобережний центр-паркінг) , Ѕ частину Об`єкт незавершеного будівництва (реконструкції) - кафе-бар, літ. А, А1, а-2, а2, загальною площею 329,7 кв. м., будівельні та оздоблювані матеріали, використані для будівництва прибудови до кафе-бару літ. А2 площею 71,3 кв. м., гараж площею 57,2 кв. м, літ. Б, споруди № 1-13, І, ІІ, ІІІ, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Ѕ частину Об`єкта незавершеного будівництва (реконструкції) - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами площею 75,1 кв. м. та будівельні та оздоблювані матеріали, використані для будівництва прибудованих до житлового будинку приміщень веранд а1, а2 площею 18,5 кв. м., розташовані за адресою [ADDRESS] . Ѕ частину земельної ділянки площею 0,207 га кадастровий номер 5123783700:02:002:0025 цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовані за адресою [ADDRESS] . Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги частково визнані відповідачем [PERSON] , відповідно до ст.142 ЦПК України позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, а саме 913,50 грн. та стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача іншої частини судового збору в розмірі 913,50 грн.. Враховуючи, що зустрічні позовні вимоги частково визнані відповідачем за зустрічним позовом [PERSON] , відповідно до ст.142 ЦПК України позивачу за зустрічним позовом підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а саме 2554,75 грн. та стягненню з відповідача за зустрічним позовом [PERSON] на користь позивача іншої частини судового збору в розмірі 2554,75 грн.

Outcome: partial