Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом про зміну договору найму квартири [ADDRESS], і просять виділити [PERSON] та [PERSON] кімнату площею 13,1 кв.м., коридор - 9,8 кв.м., коридор - 7,4 кв.м., зобов'язавши відповідача укласти з [PERSON] договір найму користування цією кімнатою; а [PERSON], [PERSON] та [PERSON] виділити кімнату площею 15,1 кв.м., коридор - 5,6 кв.м., вбудовану шафу - 0,8 кв.м., ванну - 2,3 кв.м., санвузол - 1,1 кв.м., зобов'язавши відповідача укласти договір найму користування цією кімнатою. Свої вимоги позивачі обґрунтовували тим, що у них виникають постійні суперечки з приводу користування житлом та сплати комунальних послуг, іншого житла вони не мають. У судовому засіданні позивачі наполягали на задоволенні своїх вимог. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував та просив у позові відмовити повністю, оскільки для задоволення вимог недостатньо житлової площі на кожного мешканця квартири, повідомивши про реєстрацію у квартирі також двох неповнолітніх дітей [PERSON] та просив залучити до участі у справі органу опіки і піклування. Представник органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, що були залучені до участі у справі у якості третьої особи, у судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив. Вислухавши позивачів, вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] належить місцевим радам, [PERSON] являється основним квартиронаймачем згідно Розпорядження Суворовської районної адміністрації №244р від 14.04.2011 року. На момент розгляду справи у квартирі зареєстровані позивачі у справі з двома неповнолітніми дітьми: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], - у кількості семи осіб. Квартира складається з двох житлових кімнат загальною жилою площею 28,2 кв.м., в одній кімнаті більшої площі (15,1 кв.м.) мешкають [PERSON], [PERSON] та [PERSON], у меншій за площею кімнаті (13,1 кв.м.) проживають позивачі [PERSON] та [PERSON] з двома неповнолітніми дітьми: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно вимог ст.64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. У відповідності до ст.106 ЖК України, повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, яка припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам ст.63 ЖК України. Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України, "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" від 2.04.1985 року зазначено, що "в силу ст.104 ЖК суд вправі задовольнити вимоги члена сім'ї наймача про поділ жилого приміщення, якщо жилу площу, що припадає на нього (або з урахуванням укладеної угоди про порядок користування жилим приміщенням), може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї або кількох кімнат, розмір якого не менше встановленого для надання одній особі. При поділі жилого приміщення за вимогою члена сім'ї наймача йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення розміром меншим за жилу площу, що припадає на нього. Однак поділ не може бути допущений, коли це призведе до штучного погіршення житлових умов позивача і викличе необхідність постановки його на облік, як такого, що потребує поліпшення житлових умов. Отже, у користуванні сторін на законних підставах перебуває дві житлові кімнати площами 13,1 кв.м. та 15,1 кв.м., при запропонованих позивачами варіантах укладення окремих договорів найму кімнат, що передбачає користування [PERSON], [PERSON] та [PERSON] кімнатою площею 15,1 кв.м., на кожного з них припадатиме по 5,03 кв.м., а при користуванні [PERSON] та [PERSON] з двома неповнолітніми дітьми: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], кімнатою площею 13,1 кв.м., на кожного з них припадатиме по 3,275 кв.м., що не відповідає розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України: відповідно до Постанови виконкому Одеської обласної ради народних депутатів та президії обласної ради професійних союзів №52 від 16.01.1985 року «Про порядок надання жилих приміщень» зі змінами від 17.09.1991 року, встановлено розмір середньої забезпеченості громадян житловою площею у населених пунктах Одеської області 8.5 кв.м. Отже, задоволення позову призведе до погіршення житлових умов позивачів та неповнолітніх дітей і необхідності їх поліпшення. За таких обставин суд вважає, що заявлений позов задоволенню не підлягає. З іншими вимогами позивачі не звертались. Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судові витрати сплачено сторонами при зверненні до суду.

Outcome: dismissed