Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: служба у справах дітей Черкаської міської ради, про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон без дозволу батька. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 31.01.2009 між сторонами було укладено шлюб. В шлюбі [INFO] народився син - [PERSON]. Дитина відвідує музикальний гурток та має здібності до покращення навичок, для подальшого розвитку дитини, має приймати участь у різноманітних конкурсах, виступах на фестивалях. Відповідно до довідки Черкаської дитячої музичної шкоди № 2 в 2017 запланована участь у фестивалях, яки будуть проходити в Польщі та Австрії. Станом на 2016 вона мала в розпорядженні нотаріально посвідчену згоду відповідача на виїзд дитини за кордон без згоди батька, однак термін заяви закінчився. У зв'язку з тим, що відповідач виїхав на заробітки до м. Києва та Одеси, вони втратили зв'язок один з одним, і тому вона позбавлена можливості належним чином оформити документи для виїзду дитини за кордон, оскільки відповідач не проживає разом з ними та згідно з рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси 07.11.2016 втратив право користування житловим приміщенням у зв'язку з його тривалою відсутністю. Позивачка матеріально утримує та належним чином піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. В зв'язку із цим просить суд надати дозвіл на виїзд неповнолітньої дитини за кордон без дозволу батька. В судове засідання позивачка не з'явилася, скерувала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився причина неявки суду не відома, з заявами та клопотаннями до суду не звертався, повідомлявся належним чином про що свідчать повідомлення та виклик, який розміщений в друкованих засобах масової інформації. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO], батьками записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району м. Черкаси, Черкаського міського управління юстиції від 30.06.2009. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, про що свідчить відмітка в паспорті громадянки України [PERSON] [NUMBER] в графі сімейна стан. [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] разом з [PERSON], 2009 року народження, що підтверджено довідкою КСНМ „Благовісний" з місця проживання про склад сім'ї № 12097 від 27.12.2016, засвідчений головою комітету самоорганізації населення мікрорайону Котенко Т.І. [PERSON] працює провідним економістом з 27.12.2013 у філії Черкаського обласного управління АТ „Ощадбанк" та має постійний заробіток, що підтверджено довідкою про доходи від 27.12.2016 № 905. [PERSON] навчається у Черкаській дитячій музичній школі № 2 на відділ „Клас сольного співу (академічний , естрадний) та у 2017 планується виїзд за кордон для прийняття участі у різноманітних фестивалях, які будуть проходити у Польщі та Австрії, про що свідчить відповідна довідка видана дирекцією Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської музичної школи № 2 від 23.12.2016 № 177. Відповідач з дитиною не проживає, не спілкується, зв"язок з позивачкою втарчений. За рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.11.2016 визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням [ADDRESS], у зв'язку з його тривалою відсутністю. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь - який час повернутися в Україні. Відповідно до ст. 313 Цивільного кодексу України фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Пункт 18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України №231 від 31.03.1995 року, вказує, що за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Пунктами 3, 4, 5 постанови КМ України від 27.01.1995 року №57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) (далі - батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одною з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій: рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків; Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі осіб, які уповноважені обома батьками, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою обох батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі. Статтями 7, 155 СК України встановлено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Статтями 3,6 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, учасником якої є Україна з 27.09.1991 року, встановлено - в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративним чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави - учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Стаття 27 цієї Конвенції передбачає - держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналізуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги щодо надання дозволу на виїзд дитини за кордон без дозволу батька обґрунтовані та підлягають до задоволення. Судом достеменно встановлено, що дитина постійно проживає разом з матір'ю, та знаходиться на її утриманні, відповідач разом з ними не проживає, та у повній мірі не виконує своїх батьківських обов'язків, саме: щодо особистого спілкування з сином, участі в його житті та інтересах. Таким чином, суд вважає тимчасовий виїзд дитини разом з матір'ю або з її офіційним представникомза межі України з метою участі у різноманітних конкурсах виступати на фестивалях є доцільним для розвитку дитини і повністю відповідає його інтересам.

Outcome: approved