Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

03.03.2021 року представник позивача звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача 14 480,59 грн. кредитної заборгованості. В обґрунтування позову послався на те, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала заяву № б/н від 08.10.2007 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому було збільшено до 420,00 грн. Відповідач допустив порушення виконання зобов`язань за договором, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 31.12.2020 року становить 16 235,55 грн., а саме: 249,17 грн. заборгованості за тілом кредиту; 14 137,47 грн. заборгованість за простроченими відсотками, 1764,96 грн. пені та 83,95 грн. нарахованої комісії. На даний час відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором. Тому просив задовольнити позов та стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 14 480,59 грн. та судові витрати в розмірі 2270,00 грн. Ухвалою від 16.03.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд на 29.03.2021 року з повідомленням сторін. 29.03.2021 року розгляд справи відкладався у зв`язку із неявкою відповідача по справі на 21.04.2021 року на 12:00 год. 21.04.2021 року сторони в судове засідання повторно не з`явились. Представник позивача подав разом із позовною заявою письмове клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судові засідання 29.03.2021 року та 21.04.2021 року не з`явився, однак як вбачається із рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправленняна 29.03.2021 року та 21.04.2021 року, останні повернулися із відміткою про відсутність адресата. Заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності відповідач не подавав, про причини неявки не повідомляв. Також, відповідачем не було подано відзиву на позов. Виклик відповідача здійснювався також через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. У відповідності положень ст.247, ч.5 ст.279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку. Судом встановлені такі обставини справи та відповідні їм правовідносини. 08.10.2007 року відповідачка [PERSON] заповнила та підписала заяву про отримання банківських послуг, а також довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», згідно яких вона отримала кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а. с.11, 14), який в подальшому був збільшений до 420 грн. З Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна. 30 днів пільгового періоду» (а.с.14) вбачається, що відповідачка ознайомлена з фінансовими умовами надання кредитки і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів. Отже, відповідачка ознайомлена з умовами сплати відсотків, пені та штрафів за користування кредитними коштами та несвоєчасне їх повернення. У заяві зазначено, що відповідач згідний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг (надалі - Договір), а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. З матеріалів справи вбачається, що Банк свої зобов`язання виконав та надав відповідачці кредитні кошти на умовах передбачених Договором, що підтверджується випискою по рахунку (а.с.31-34). Відповідачка зобов`язувалася повернути банку витрачену частину кредитного ліміту щомісячними платежами на умовах, встановлених в Договорі. Проте, відповідач свої зобов`язання не виконала, кредитні кошти не повернула, що призвело до виникнення заборгованості. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] станом на 31.12.2020 року становить 16 235,55 грн., яка складається із: 249,17 грн. заборгованості за тілом кредиту; 14 137,47 грн. заборгованість за простроченими відсотками, 1764,96 грн. пені та 83,95 грн. нарахованої комісії. Проте позивач просить стягнути 14 480,59 грн. заборгованості та зазначає, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а тому суму, що підлягає до стягнення визначив на власний розсуд. На даний час сума заборгованості не сплачена, відповідачка протилежного не довела. Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит". Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За відсутності будь-яких інших доказів у справі щодо розміру заборгованості відповідача перед позивачем та відомостей про сплату відповідачкою такої заборгованості, суд встановлює розмір заборгованості виходячи з розрахунку позивача та вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем. На підставі вищенаведеного, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає що позов підлягає до задоволення. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2270 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: approved