Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

У грудні 2013 року позивач звернувся до районного суду з названим позовом. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 11 липня 2008 року між ним та [PERSON] було укладено договір про надання останньому строком до 11 липня 2011 року кредиту в розмірі 4 000 грн на поточні потреби. За умовами даного договору [PERSON] мав регулярно сплачувати частину кредиту та відсотки за користування кредитом. Проте починаючи відповідач перестав вносити необхідні платежі. Неодноразові звернення працівників банку результатів не дало. Станом на грудень 2013 року за [PERSON] рахується заборгованість в розмірі 5 830,19 грн. Оскільки у встановлений строк [PERSON] кредит не погашав, відсотки за користування кредиту не сплачував, тому банк відповідно до умов договору нарахував пеню за порушення строків погашення кредиту та відсотків у розмірі 691,01 грн. Тому позивач був вимушений звернутись до суду, у зв'язку з чим поніс додаткові витрати: за оплату судового збору - 229,40 грн. Просив суд стягнути з [PERSON] суму заборгованості в розмірі 5 830,19 грн. (з них 3 514,28 грн. - заборгованість по кредиту, 800,08 грн. - заборгованість по відсоткам, комісія за РО - 824,82 грн, плата за пропуск платежів - 691,01 грн) та судові витрати в розмірі - 229,40 грн. У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав. Суду пояснив, що [PERSON] порушив взяте на себе зобов'язання по щомісячній сплаті кредиту та відсотків за користування кредитом. У судовому засіданні [PERSON] проти позову заперечував в частині стягнення пені. Просив суд застосувати до вищезазначеної позовної вимоги строк позовної давності. В решті позовних вимог визнав позов та не заперечував проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено, що 28 квітня 2010 року за рішення загальних зборів акціонерів відкритого акціонерного товариства „Всеукраїнський акціонерний Банк" було перейменовано в Публічне акціонерне товариство „Всеукраїнський акціонерний Банк", яке є правонаступником ВАТ „Всеукраїнський акціонерний Банк". При розгляді справи судом встановлено, що 11 липня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» був укладений договір №63/1. За умовами даного договору [PERSON] отримав кредит на поточні потреби в розмірі 4 000,00 грн., яка була перерахована [PERSON], що підтверджується матеріалами справи. Згідно п. 1.1- 1.4 кредитного договору №63/1 банк надав відповідачу кредит у сумі 4 000,00 грн за плату у розмірі 24% річних терміном до 11 липня 2011 року . За п. 2.4 вищевказаного договору [PERSON] мав вчасно сплачувати відсотки, нараховані за користування кредитом і частку кредиту у визначений договором строк. Відповідно вимог п. 1.4.1 кредитного договору за обслуговування кредитом встановлюється щомісячна плата у вигляді комісії за обслуговування кредиту позичальника в розмірі 40,00 грн. За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. З пояснень, наданих суду та наданими суду документів, встановлено, що відповідач порушив строки погашення кредиту, сплати процентів за користування кредитом , а також плати за обслуговування кредитом. Відповідно до п. 2.6.1, 3.2.6 кредитного договору у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх боргових та інших зобов'язань за кредитним договором. банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому: погашення кредиту. в повному обсязі, сплати процентів за його користування, плати за обслуговування кредиту. сплати відповідних штрафних санкцій. Не підлягають задоволенню вимоги [PERSON] про застосування позовної давності до вимог щодо стягнення плати за пропуск платежів з огляду на наступне. Згідно ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з вимогами 23 грудня 2013 року. З розрахунку заборгованості за кредитним договором №63/1 станом на грудень 2013 року вбачається, що плата зп пропуск платежів нарахована в розмірі 691,01 грн за останній рік. Тому суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для застосування позовної давності до нарахованої пені. За ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається та, які підтверджували їх вимоги та заперечення. Позивачем надано суду достатньо доказів на підтвердження прострочення відповідачем строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. Тому позовні вимоги стягнення заборгованості підлягають задоволенню. Перевіривши подані суду розрахунки по кредиту, суд вважає, що з [PERSON] слід стягнути наявну заборгованість по кредиту в розмірі 3 514,28 грн., нараховані відсотки за користування кредитом в розмірі 800,08 грн, комісію за РО - 824,82 грн, пеня за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 691,01 грн. А всього стягнути 5 830,19 грн Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підтвердження своїх витрат представник позивача надав платіжні доручення під №556888 від 12 грудня 2013 року. При поданні позову було сплачено судовий збір, витрати, що підтверджується відповідною квитанцією у розмірі 229,40 грн. Тому позовні вимоги про відшкодування з [PERSON] понесених судових витрат підлягають задоволенню.

Outcome: approved