Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування Кіровоградської міської ради. Просить позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що 19.06.2013 р. між нею та відповідачем було розірвано шлюб. Від цього шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивача та проживає з позивачем. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, з сином не спілкується, не бере участі у його вихованні, не здійснює матеріального утримання. Проти позбавлення батьківських прав відповідач не заперечує. Вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно сина. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Посилається на обставини викладені в позовній заяві, просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та дату судового засідання повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про перенесення розгляду справи суду не надіслав, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у його відсутність. Представник служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради в судовому засіданні не заперечила проти позбавлення відповідача батьківських прав, підтримала висновок органу опіки щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав. Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Згідно з роз'ясненнями, що містяться в п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», які мають для суду характер правового звичаю і підлягають застосуванню через статтю 7 ЦК України, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.16 зазначеної постанови Пленуму, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року вказано: «Держави-учасники зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов'язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402 зазначено, що «Кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних доля всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України». Статтею № 11 цього ж Закону вказано, що «Сім»я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім»ї разом з батьками або в сім»ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини». Згідно статті № 12 цього ж Закону вказано, що «Виховання в сім»ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров»я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці». Відповідно до статті № 15 цього ж Закону встановлено, що «Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею». В судовому засіданні встановлено, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 червня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 511 від 07.08.2009 року розірвано /а.с. 7/. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області 31 березня 2011 року, батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] /а.с. 6/. [PERSON], [INFO] проживає разом з позивачем, про що свідчить довідка про склад сім»ї № 11057 від 27.11.2014 р., видана КРЕП № 3 /а.с. 11/. Згідно з довідкою від 27.11.2014 р. № 1/11, виданою ТОВ „Алтайна", на якому працює громадянин [PERSON], його заборгованість по сплаті аліментів на користь [PERSON] складає 10 812, 80 грн. /а.с. 12/. Відповідно до довідки від 26.11.2014 р. № 01-12/53, виданої адміністрацією спеціального дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 29 „Червона шапочка", дитина [PERSON] відвідує заклад з 01.09.2014 р. Батько не бере участі у вихованні сина, не вносить плату за харчування дитини /а.с. 14/. Згідно з довідкою від 28.11.2014 p., наданою „Центром первинної медико-санітарної допомоги № 2 м. Кіровограда", дитина [PERSON] перебуває під наглядом лікаря-педіатра. Мати [PERSON] забезпечує проходження дитиною профілактичних оглядів, щеплень, звертається до лікаря з приводу хвороби сина /а.с. 13/. Факт ухилення громадянина [PERSON] від виконання батьківських обов'язків відносно сина [PERSON] письмово підтверджують громадяни [PERSON], [PERSON], [PERSON] /а.с. 8-10/. У бесіді з працівником служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради громадянин [PERSON] письмово повідомив про те, що втратив родинний зв'язок з дитиною, про сина [PERSON] не піклується. Громадянин [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно дитини [PERSON], [INFO] /а.с. 15/. Згідно висновку виконавчого комітету Кіровоградської міської ради № 8436/49-05-24 від 10.12.2014 року, Орган опіки та піклування Кіровоградської міської ради, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 03.12.2014 року, вважає доцільним позбавлення [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO] /а.с. 17-18/. Судом встановлено, що відповідач по справі протягом тривалого часу не займається вихованням та матеріальним утриманням свого малолітнього сина, ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не проявляє до дитини батьківської уваги та турботи. Все вищевикладене, є нічим іншим, як свідомим ухиленням відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, тому суд вважає, що до відповідача необхідно застосувати один із заходів сімейно-правової відповідальності, яка настає при винній поведінці батьків, а саме [PERSON], [INFO], необхідно позбавити батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO].

Outcome: approved