Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

У серпні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між ним та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 190366 доларів США зі сплатою 12,89% річних за весь час користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 10 лютого 2023 року. З метою забезпечення виконання зобовязань за договором, між банком та [PERSON], а також між банком та [PERSON] було укладено договори поруки, згідно яких поручителі взяли на себе зобовязання відповідати перед банком за невиконання боржником своїх зобовязань у тому ж обсязі, що і боржник. Позичальник повинен був щомісяця здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитним договором шляхом внесення щомісячного платежу. Відповідач [PERSON] зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує, в звязку з чим, за ним виникла заборгованість, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками , пені за прострочення платежів та штрафу. У звязку з зазначеним, позивач просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у розмірі 230968,86 доларів США та 369053,58 грн., та судові витрати, понесені ним при зверненні до суду. У судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить суд про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі. У задоволенні позову просить відмовити з підстав того, що кредитний договір не укладався. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяву про розгляд справи за їх відсутності не надавали. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Як на підставу заявлених вимог, позивач посилався на те, що між ним та відповідачем [PERSON] виникли зобов'язальні правовідносини на підставі кредитного договору №770434/ФЛ від 14 лютого 2008 року укладеного між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та [PERSON]. У зв'язку з порушенням позичальником зобов'язань за кредитним договором, у відповідачів [PERSON] та [PERSON], як у поручителів за вказаним кредитним договором, виник обов'язок по погашенню заборгованості за кредитом, як у солідарних боржників. Згідно із ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України, у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Представник позивача [PERSON]- [PERSON] у судовому засіданні заперечував факт укладення кредитного договору між позивачем та [PERSON] та звернувся до суду з клопотанням про витребування у відповідача оригіналу кредитного договору. Ухвалою суду від 13 січня 2015 року клопотання представника позивача було задоволено та витребувано у Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" оригінал кредитного договору №770434/ФЛ від 14 лютого 2008 року укладеного між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та [PERSON]. Копію зазначеної ухвали представник позивача отримав під час судового засідання 13 січня 2015 року, про що зазначено у журналі судового засідання /том №1 а.с.126-127/. Ухвалу суду про витребування оригіналу договору позивачем не було виконано, посилаючись на те, що оригінал кредитного договору, укладеного з [PERSON], а також кредитну справу було вилучено працівниками УДСБЕЗ ГУ МВС України в Дніпропетровській області під час проведення виїмки 23 липня 2010 року, та на адресу банку повернуто не було. Зазначені доводи представника позивача не відповідають дійсності, оскільки згідно повідомлення Бабушкінського РВ ДМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області №46/25 від 22 липня 2015 року, матеріали кредитної справи та оригінал кредитного договору №770434/ФЛ від 14 лютого 2008 року були передані до ПАТ "Комерційний банк "Надра" 27 лютого 2014 року актом прийому-передачі за порядковим №91. Ухвалою суду від 25 березня 2015 року було задоволено клопотання представника позивача та призначено в справі судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання підписання кредитного договору №770434/ФЛ від 14 лютого 2008 року [PERSON]. Проведення зазначеної експертизи було оплачене, проте, на підставі клопотання Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, справу було повернуто на адресу суду у зв'язку з відсутністю оригіналу досліджуваного кредитного договору та вільних зразків підпису [PERSON] /а.с.188/. Відповідачем було надано документи, які містять вільні зразки його підпису, натомість представником банку оригінал кредитного договору надано не було. Згідно зі ст. ст. 11, 58 - 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ст.64 ЦПК України, письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу. Як слідує з ч.1 ст. 146 ЦПК України, у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Умисне ухилення позивача від подання експерту оригіналу кредитного договору, без якого експертизу підпису відповідача неможливо провести, позбавляє суд можливості встановити факт укладення кредитного договору з [PERSON] Оскільки факт укладення кредитного договору у судовому засіданні не знайшов свого підтвердження, суд позбавлений можливості встановити факт виникнення у відповідачів [PERSON] та [PERSON] зобов'язань за договором поруки. За таких обставин суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю, позаяк допустимих доказів у підтвердження факту укладення кредитного договору суду не надано.

Outcome: dismissed