Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстровано 21.11.1998 року Палацом урочистих подій Олександрійської міської ради Кіровоградської області, актовий запис № 577. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. В судове засідання позивачка не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, вважає, що строк на примирення не потрібен. Майнового спору між ними немає. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Судові витрати просить залишити по фактично понесеним. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про розгляд справи належно повідомлявся. Причини неявки не повідомив. Згідно довідки управління дозвільно-погоджувальних процедур та адміністративних послуг Олександрійської міської ради від 25.10.2018 року № 608/23/16 [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Разом з тим, судові повістки про виклик відповідача в судові засідання, які було направлено на вказану адресу, повернулись з відміткою про невручення. Згідно з ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше, ніж за 10 днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. 24.01.2019 року на офіційному веб-сайті судової влади України було розміщено оголошення про виклик [PERSON] на 09 год. 00 хв. 25.02.2019 року на розгляд зазначеної цивільної справи. Оскільки відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з'явився, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, причини неявки відповідач не повідомив, з заявою до суду про неможливість розгляду справи у його відсутність не звертався, відзив на позов не подав, тому суд постановив ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано 21 листопада 1998 року. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Відносини між подружжям не склалися, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Згідно роз'яснень, які викладені у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбі, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім"ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Одночасно, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Примирення між сторонами не досягнуто. Спору з приводу поділу майна між сторонами немає. Дані правовідносини регулюються ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При розгляді справ про розірвання шлюбу, суд за правилами 112 Сімейного кодексу України з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі вищевикладеного суд вважає, що причини розірвання шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Тому, враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Позивач просить залишити судові витрати по фактично понесеним.

Outcome: approved