Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

12 лютого 2018 року до суду звернулася позивач [PERSON] з позовом, згідно якого просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 27 червня 2009 року вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 19 вересня 2012 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу народився син: [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Позивач зазначила, що вона з свого боку, прикладає усі зусилля для забезпечення потреб дитини. Угоди про добровільну сплату аліментів між нею та відповідачем не досягнуто. Відповідач працездатний, але у добровільному порядку коштів на утримання сина не надає, на неодноразові прохання позивача та вимоги про сплату аліментів на утримання дитини він не звертає ніякої уваги. У звязку з цим, вона була вимушена звернутися до суду з проханням примусово стягувати з відповідача кошти на утримання сина з урахуванням його потреб. \~ \~ У судове засідання позивач не зявилась, надала до суду заяву, відповідно до якої підтримала свій позов у повному обсязі. Також просила розглядати справу за її відсутністю. \~Відповідач по справі в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. У звязку з цим, суд, згідно вимогам ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечувала і позивач по справі. \~ \~ Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. \~ \~ \~ Судом встановленні такі факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Так, судом встановлено, що з 27 червня 2009 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 19 вересня 2012 року шлюб між ними було розірвано (а.с.4). Від шлюбу у сторін народився син. Згідно з копією свідоцтва про народження дитини [PERSON] народився 15 листопада 2009 року. Батьком \~дитини відповідно до свідоцтва про народження є [PERSON] (а.с.5). \~ \~ Дитина [PERSON] знаходиться на утриманні матері. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ Відповідно до ст.181 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону. Як роз'яснено в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, а частинами 1, 6 статті 81 ЦПК встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено судом, відповідач не являється платником аліментів іншим дітям, його матеріальне становище дозволяє сплачувати аліменти. \~ \~ \~ Згідно з ч. ч. 1, 2 ст.183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до положень ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.\~ \~ \~Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. \~ \~ Суд розяснює сторонам, що відповідно до ст. ст. 80, 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Окрім того, на підставі вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. З огляду на вищевикладене, суд вважає що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного і

Outcome: approved