Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

\~ \~ \~ 08.12.2015 року позивач\~ звернувся до суду з позовом до відповідача та третьої особи та просить суд винести рішення, яким встановити факт, що вказані у заповіті від 16.11.2001 року, посвідченого секретарем Гаївської сільсьої ради Роздільнянського району Одеської області зареєстрованим у реєстрі за №54 складеного [PERSON], спадкоємці, яким він заповідає усе своє майно - [PERSON] и [PERSON] (русск. текст), є його рідні діти - [PERSON] та [PERSON] та встановити факт належності їм вказаного заповіту. Встановити факт прийняття спадщини - [PERSON] після смерті [PERSON] у вигляді спадкового майна, яке складається з сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0105396 виданого на ім'я [PERSON], шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Визнати за [PERSON] право власності по праву спадкування за заповітом (на 1/2 частину) та за законом (на 1/2 частину), на право на земельну частку (пай) розміром 5,4 гектара, який належав колективному сільськогосподарському підприємству "Гаївське", розташованого на території Гаївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, який належав померлому [PERSON] на підставі сертифікату серії ОД №0105396 виданого на ім'я [PERSON], зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай), за №381 від 28.07.1997 року. Свої вимоги мотивує тим, що 24 березня 2002 року помер [PERSON] батько позивача, який залишив заповіт від 16.11.2001 року, згідно якому все його майно де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося він заповів [PERSON] - позивачу по справі, та [PERSON] - сину [PERSON], брату позивача. Даний заповіт позивач у серпні 2015 року знайшов розбираючи речі його батька. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із земельної частки (пай), яка належала колективному сільськогосподарському підприємстві «Гаївське» Роздільнянського району Одеської області. Спадкоємцями спадкового майна є [PERSON] та [PERSON]. Вказує, що з кінця 2001 року [PERSON] дуже хворів та з цього часу він проживав у позивача вдома за адресою: вулиця Івана Мащука 12 села Яковлівка Роздільнянського району Одеської області. З 2002 року позивач обробляє вищевказану земельну частку (пай), збирає врожай до цього часу. Після смерті батька [PERSON] вступив в управління та володіння спадковим майном, фактично прийняв спадщину, то вважає, що сертифікат на ім'я [PERSON] серії ОД №0105396, що належав колективному сільськогосподрському підприємству «Гаївське» на право на земельну частку (пай), зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів за №381 від 28.07.1997 року, належить йому на праві власності з моменту відкриття спадщини. Позивач просить встановити, що в заповіті [PERSON] заповідає усе своє майно його дітям: [PERSON], [PERSON] Гаврилолвичу, та встановити факт належності їм вказаного заповіту. Відсутність правовстановлюючого документу на земельну частку (пай) перешкоджає позивачу у володінні, користуванні та розпорядженні спадковим майном, що призвело до звернення його до суду за захистом своїх невизнаних прав. Позивач [PERSON] підтримав позов та просив його задовольнити, справу розглянути без його участі, про що надав заяву. Представник позивача [PERSON] надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу у його відсутності. Представник відповідача - Гаївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області в судове засідання не з'вився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив слухати справу в його відсутності. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про те, що він позовні вимоги визнає повністю, просить суд слухати праву в його відсутності. Розглянувши матеріали справи, дослідивши матеріали спадкової справи №507/02 до майна померлого 24 березня 2002 року [PERSON], оцінивши всі докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено наступне. 24 березня 2002 року помер [PERSON] Михайловичбатько позивача. При житті [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON]. Від шлюбу народились: [PERSON] - позивач по справі та [PERSON] брат позивача. У 1984 році [PERSON] померла. Батько [PERSON] одружився із [PERSON]. У 1997 році [PERSON] було видано сертифікат серії ОД №0105396 зареєстрований за №\~381 від 28 липня 1997 року, згідно якого при житті йому належало право на земельну частку (пай) площею 5,4 умовних кадастрових гектарів, який перебував у колективній власності - колективного сільськогосподарського підприємства «Гаївське» на території Гаївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому при житті майно: житловий будинок за адресою: вул.Колгоспна 20 села Гаївка Роздільнянського району Одеської області, земельна частка (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Гаївське», грошовий вклад в Ощадбанку. Спадкоємцями першої черги по закону після смерті [PERSON] є його діти: [PERSON], та [PERSON], друга дружина [PERSON]. [PERSON] прийняла спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. 27.01.2003 року державною Роздільнянською нотаріальною конторою [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою: село Гаївка вул.Колхозна 14 Роздільнянського району Одеської області та свідоцтво про право на спадщину за законом на грошовий вклад в філії Ощадбанку після смерті [PERSON] [PERSON] відмовився від прийняття спадщини, подавши у шестимісячний строк відповідну заяву 11 вересня 2013 року до Роздільнянської районної державної нотаріальної контори Одеської області. [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Згідно довідки Яковлівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області №563 від 10.09.2015 року та належно посвідченим заявам свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в кінці 2001 року [PERSON] дуже хворів та з цього часу проживав вдома у [PERSON] за адресою: село Яковлівка вул.Івана Мащука 12 Роздільнянського району Одеської області до дня смерті. Згідно довідки №340 від 14.09.2015 року Гаївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області [PERSON] займався похованням, поминками його батька [PERSON] Після смерті [PERSON] у позивача [PERSON] залишився сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД №0105396 площею 5, 4 гектара розташованого на території Гаївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області та позивач користується даною земельною ділянкою, обробляє її, збирає врожай з 2002 року до цього часу, тобто дану спадщину він прийняв. Тільки у серпні 2015 року позивач знайшов заповіт [PERSON] та дізнався, що його батько [PERSON] усе своє майно заповів йому - [PERSON] та його брату [PERSON] Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та 03.09.2015 року згідно листа Роздільнянської районної державної нотаріальної контори Одеської області № 884/02-14 від 13.09.2015 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із пропуском строку для прийняття спадщини. [PERSON]- позивач по справі єдиний спадкоємець за заповтом та по закону на спадкове майно [PERSON], яке на теперішній час залишилось не успадковане, тобто на сертифікат на право на земельну частку (пай). [PERSON] вступив в управління та володіння спадковим майном після смерті [PERSON], тобто фактично прийняв спадщину, а саме: сертифікат серії ОД №0105396 на ім'я [PERSON] на право на земельну частку (пай) площею 5,4 гектарів, яка перебувала у власності колективного сільськогосподрсього підприємства «Гаївське», та розташована на території Гаївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області та належить [PERSON] на праві власності, з моменту відкриття спадщини. Згідно даного сертифікату нормативна вартість земельної ділянки складає 12092 гривні 80 коп. Державний акт на право власності на вказану земельну ділянку за життя спадкодавця не виготовлявся. Доказом фактичного прийняття [PERSON] спадщини є сумісне проживання однією сім'єю з [PERSON] перед його смертю, наявність правовстновлюючих документів на частину спадкового майна, яку він утримував після смерті батька, тому додатковий строк для прийняття спадщини позивачу не потрібен. У заповіті посвідченому Гаївською сільською радою Роздільнянського району Одеської області від 16.11.2001 року, зареєстрованого у реєстрі №54 складеного [PERSON] прізвище [PERSON] - позивача по справі помилково вказано «Серебряник» замість [PERSON], а його ім'я помилково вказане «Николю» (російською мовою) замість - [PERSON] та прізвище [PERSON] помилково вказано [PERSON] замість [PERSON], а прізвище [PERSON] (рос. мовою), як особи, що склала та підписала заповіт, помилково вказано [PERSON], що підтверджується довідкою №518 від 03.12.2015 року виданою Гаївською сільською радою Роздільнянського району Одеської області. Згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оскільки [PERSON] помер 24 березня 2002 року, то дані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України в редакції 1963 року. Згідно статті 548 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець його прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 п.1 ст.549 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, зокрема якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно ч.1 ст.553 ЦК України спадкоємець за законом або за заповітом має право відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Судом встановлено, що до своєї смерті [PERSON] користувався на законних підставах цим майном, ніхто не оспорював його права на земельну частку (пай) і не оспорює на теперішній час. Відсутність правовстановлюючого документу на земельну частку (пай) перешкоджає позивачу у володінні, користуванні та розпорядженні спадковим майном, що призвело до звернення його до суду за захистом своїх невизнаних прав. Позовні вимоги основані на законі, підтверджуються доказами, дослідженими у судовому засіданні, та підлягають задоволенню у повному обсязі. При постановленні рішення суд враховує відсутність заперечень відповідача, третьої особи та визнання ними позову.

Outcome: approved