Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

05 вересня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача \~про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що 27 жовтня 2001 року уклала шлюб з [PERSON], який зареєстровано у\~Любомирівській сільській раді Березнегуватського району Миколаївської\~ області, актовий запис \~№ 10. Від шлюбу мають неповнолітню [PERSON],[INFO]., малолітнього [PERSON],[INFO]. Сімейне життя в сторін не склалося через різні погляди на життя та несумісність характерів. Відповідач зловживає спиртними напоями, що призводить до постійних сварок. Шлюбні стосунки між ними фактично припинені. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам та інтересам малолітніх дітей, в зв'язку з чим просить суд розірвати шлюб, укладений із [PERSON], дітей залишити проживати з нею. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "Довгій". Позивач \~свої вимоги підтримала, \~надавши до суду письмову заяву, на розірванні шлюбу наполягала, а справу просила слухати за її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому суд визнає його\~ неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст.224 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Також, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, оскільки від позивача надійшла заява про слухання справи за її відсутності, а відповідач не зявився у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що 27 жовтня 2001 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано Любомирівською сільською радою Березнегу-ватського району Миколаївської\~ області, актовий запис \~№ 10.\~ ( а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню [PERSON], [INFO], малолітнього [PERSON],[INFO], які проживають з позивачем, що підтверджується довідкою про склад сім'ї, виданою Любомирівською сільською радою Березнегуватського району Миколаївської\~ області 30.08.2017 року № 452/04-12 (а.с.6-8). \~Шлюбно сімейні відносини між сторонами не склалися та фактично припинені. На примирення\~ не згодні. Таким чином, суд доходить висновку, що подальше спільне життя\~ жінки та чоловіка і збереження родини стали неможливими, це суперечить їх інтересам та інтересам малолітніх дітей, що має істотне значення. На підставі викладеного вище, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам малолітніх дітей, суд доходить висновку про можливість задоволення позову про розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved