Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів. В обґрунтуванні позову було зазначено, що 09.03.2016 р. в магазині "[INFO]", що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Мішуги 4а, ТЦ "Піраміда", в якому господарську діяльність здійснює ФО-П [PERSON] - відповідач № 2, представником позивача зафіксовано факт розповсюдження (реалізації, продажу) наступного товару, а саме: щоденник «[INFO]» в структурі якого незаконно (без дозволу) відтворено 5 творів образотворчого мистецтва, а саме картин позивача [PERSON] під назвами: "[INFO]"; "[INFO]"; "[INFO]"; "[INFO]"; "[INFO]". Даний факт продажу контрафактного товару зафіксовано відеозаписом, зробленого представником позивача. Як вказує позивач, у період з 2008 р. - 2010 р. позивач своєю творчою працею створила твори образотворчого мистецтва, а саме картини під назвами: "[INFO]"(2009р.); "[INFO]" (2008р.); "[INFO]" (2008р.); "[INFO]"; "[INFO]" (2010 р.), що підтверджується відповідними свідоцтвами про реєстрацію авторського права. А оскільки відповідачами було розповсюджено товар з 5 різними об'єктами інтелектуальної власності, права на які належать позивачу, достатнім буде стягнути з кожного відповідача компенсацію у розмірі 10 мінімальних заробітних плат за кожний об'єкт інтелектуальної власності у в розмірі 5 (неправомірно використаних об'єктів інтелектуальної власності) *10 (мінімальна сума компенсації в м.з.п.) * 2 (кількість осіб, що своїми окремими діями порушили права Позивача) * 1378,00 грн. - судовий збір дорівнює 137800 грн. І тому представник позивача просить захистити авторські права [PERSON], порушені шляхом піратства - розповсюдження 04.03.2016 р. та 09.03.2016 р. контрафактного щоденника "Дневник Іеіе - а - їеіе" Фізичною особою - підприємцем [PERSON] та Фізичною особою - підприємцем [PERSON], в якому без дозволу відтворено твори образотворчого мистецтва [PERSON], а саме під назвами: "[INFO]": "[INFO]"; "[INFO]"; "[INFO]"; "[INFO]" шляхом стягнення солідарно з відповідачів вищевказану суму та судовий збір. У судовому засіданні представник позивача змінив позовні вимоги та просив суд стягнути із відповідачів (спочатку) солідарно із відповідачів 145000 грн., потім у пропорційному порядку стягувати дану суму і судовий збір, а потім взагалі відмовився від своїх слів та просив суд стягнути грошові кошти та судовий збір. Відповідачі у судове засідання не з'явились, належним сином були повідомлені, Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст. 52 ч. 2 п. «г» Закону України «Про авторське право і суміжні права». У відповідності до ст. 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» автор - фізична особа, яка своєю творчою працею створила твір. Положеннями ч. 2 ст. 11 цього ж Закону встановлено, що авторське право на твір виникає внаслідок факту його створення. За відсутності доказів іншого автором твору вважається фізична особа, зазначена звичайним способом як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства), як це встановлено ч. 1 ст. 11 Закону України «Про авторське право і суміжні права». Як встановлено судом, що позивач [PERSON] є автором твору образотворчого мистецтва під назвою "[INFO]"; "[INFO]"; "[INFO]"; "[INFO]"; "[INFO]", що підтверджується відповідними свідоцтвами про реєстрацію авторського права на твір. (а.с.15-20). Як з'ясував суд, 09.03.2016 р. в магазині "[INFO]", що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Мішуги 4а, ТЦ "Піраміда", в якому господарську діяльність здійснює ФО-П [PERSON] - відповідач № 2, представником позивача було зафіксовано факт розповсюдження (реалізації, продажу) наступного товару, а саме: щоденник «[INFO]» в структурі якого незаконно (без дозволу) відтворено 5 творів образотворчого мистецтва, а саме картин позивача [PERSON] під назвами: "[INFO]"; "[INFO]"; "[INFO]"; "[INFO]"; "[INFO]". І даний факт продажу контрафактного товару зафіксовано відеозаписом, зробленого представником позивача на відеокамеру. Реалізація вказаного товару підтверджується також розрахунковими документами (копії документів додаються) товарним чеком №10869 від 02.02.2016 р. та квитанція з терміналу № 188 від 02.02.2016 р. Як пояснив у судовому засіданні представник позивача показ та реалізація продукції із твором, авторство якого належить позивачу [PERSON] відбувався за відсутності її згоди всупереч вимогам чинного законодавства. За приписами ст. 14 Закону України «Про авторське право і суміжні права», автор має право вимагати визнання свого авторства шляхом зазначення належним чином імені автора на творі і його примірниках і за будь-якого публічного використання твору, якщо це практично можливо, а також вимагати збереження цілісності твору і протидіяти будь-якому перекрученню, спотворенню чи іншій зміні твору або будь-якому іншому посяганню на твір, що може зашкодити честі і репутації автора. Під час розгляду справи, доказів, які б свідчили про надання дозволу відповідачу № 1 - ФО-П [PERSON] та відповідачу № 2 - ФО-П [PERSON] на розповсюдження - показ, реалізацію твору позивача отримано не було. У відповідності до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про авторське право і суміжні права» порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є зокрема, піратство у сфері авторського права і (або) суміжних прав - опублікування, відтворення, ввезення на митну територію України, вивезення з митної території України і розповсюдження контрафактних примірників творів (у тому числі комп'ютерних програм і баз даних), фонограм, відеограм і програм організацій мовлення. Контрафактний примірник твору, фонограми, відеограми - примірник твору, відтворений, розповсюджуваний з порушенням авторського права і (або) суміжних прав, як це визначено ст. 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права». В свою чергу у відповідності до ст. 15 Закону України «Про авторське право і суміжні права», до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належать: виключне право на використання твору; виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами. Пленум Верховного Суду України у п. 42 своєї постанови «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» роз'яснив, при вирішенні відповідних спорів судам слід мати на увазі, що компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав суб'єкта авторського права, а не розміру заподіяних збитків. Таким чином, для задоволення вимоги про виплату компенсації достатньо наявності доказів вчинення особою дій, які визнаються порушенням авторського права і (або) суміжних прав. При цьому відповідно до положень згідно п. г) ч. 2 ст. 52 Закону України«Про авторське право і суміжні права» суд має право постановити рішення чи ухвалу про, має право постановити рішення про виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу. Середній розмір заробітної плати встановлений у ст. 8 Законі України «Про державний бюджет України на 2016 рік» з 01.05.2016 р. складає 1450 гривень. Тому представник позивача просить суд стягнути на користь позивача [PERSON] компенсацію розмірі 10 мінімальних заробітних плат за кожне порушення авторських прав позивача, а саме розповсюдження контрафактної продукції та публічний показ об'єкта авторських прав без дозволу, у розмірі 145000 грн. Згідно п. 20 Постанови Пленуму ВС України «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав», авторське право на твір і право власності на матеріальний об'єкт, у якому втілено твір, не залежать одне від одного. Відчуження матеріального об'єкта, в якому втілено твір, не означає відчуження авторського права і навпаки. У зв'язку з цим звернути увагу судів на те, що незалежність авторського права і права власності на матеріальний об'єкт (матеріальний носій) проявляється через зміст особистих немайнових прав та майнових прав суб'єкта авторського права, передбачених ст. 438 - 441 ЦК, гл. 75 ЦК України, і права власності на матеріальний об'єкт, який згідно зі ст. 317 ЦК України полягає у володінні, користуванні та розпорядженні ним. Наприклад, особа, придбавши картину, фотографії тощо, стає їх власником, проте не набуває авторських прав на такі твори. Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку про порушення авторського права позивача. За встановлених обставин, беручі до уваги наявність доказів, наданих представником позивача, суд приходить до висновку, що права [PERSON] підлягають захисту, шляхом зазначеним у позові, а саме стягнення на користь позивача з відповідачів компенсації у розмірі 145000 грн., відповідно до наданого розрахунку, який було перевірено в судовому засіданні. Судовий збір необхідно стягнути з відповідачів - ФО-П [PERSON] та ФО-П [PERSON] на користь позивача у відповідності зі ст. 88 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved