Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

03 травня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Павлівської сільської ради Білопільського району про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що 25 квітня 2014 року померла його рідна баба по лінії батька [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на все її майно, зокрема на домоволодіння №145 по вул. Привокзальній в с. Волфине Білопільського району Сумської області, яке вона побудувала у 1974 році. За життя вона склала заповіт, яким все своє майно заповіла йому. Він своєчасно звернувся із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини та оформив свої права на частину спадкового майна, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння нотаріус відмовила у звязку з тим, що його баба за життя не зареєструвала вказане домоволодіння у відповідних державних органах та не отримала правовстановлюючих документів на нього. Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] звернувся з даним позовом до суду. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не зявилися, останній направив суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Павлівської сільської ради Білопільського району в судове засідання не з'явився, виконуючий обовязки сільського голови [PERSON] направила суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення позову не заперечують. Третя особа - приватний нотаріус Білопільського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилася, направила суду заяву про розгляд справи без її участі. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін та 3-ї особи за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рідною бабою позивача [PERSON] по лінії батька була [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження батька позивача та свідоцтвом про народження позивача (а. с. 10-11). Відповідно до довідки Павлівської сільської ради Білопільського району від 03 березня 2017 року №130 [PERSON] у 1974 році побудувала житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в с. Волфине по вул. Привокзальній, 145 (а. с. 7). 25 квітня 2014 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а. с. 6). Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, в тому числі на вказаний житловий будинок №145 по вул. Привокзальній в с. Волине Білопільського району Сумської області. До дня смерті [PERSON] право власності на вказане вище домоволодіння не зареєструвала. Згідно з довідкою КП\~«Сумське міське бюро технічної інвентаризації» філіал\~«Білопільська госпрозрахункова виробнича дільниця» від 03 березня 2017 року №195\~домоволодіння за адресою: с. Волфине, вул. Привокзальна, 145 на даний час ні за ким не зареєстровано (а. с. 20). За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Павлівської сільської ради Білопільського району 28 вересня 2009 року, зареєстрований в реєстрі за №40, яким все своє майно заповіла [PERSON], позивачу по справі (а. с. 9). Відповідно до довідки Павлівської сільської ради Білопільського району від 03 березня 2017 року №382 [PERSON] до дня смерті 25 квітня 2014 року постійно проживала та була зареєстрована одна за адресою: с. Волфине, вул. Привокзальна, 145. Заповіт від її імені, що посвідчений 28 вересня 2009 року за №40, не змінювався та не відмінявся (а. с. 14). Спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла 25 квітня 2014 року, заведена за заявою її онука [PERSON], який в установлений законом шестимісячний строк з часу відкриття спадщини звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті рідної баби. За письмової згоди [PERSON], як спадкоємця який своєчасно прийняв спадщину, 03 березня 2017 року [PERSON] подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] (а. с. 32-67). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 13 квітня 2017 року приватним нотаріусом Білопільського районного нотаріального округу [PERSON], [PERSON] успадкував після смерті [PERSON] земельну ділянку площею 3,6944 га, яка належала їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 062053 (а. с. 15). На даний час [PERSON] має намір оформити свої спадкові права на вказаний вище будинок, що залишився після смерті його рідної баби, однак внаслідок того, що остання за життя не зареєструвала його у відповідних державних органах на себе, він позбавлений можливості оформити свої спадкові права у нотаріальній конторі (а. с. 22). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. У відповідності до ч. 2 ст. 1236 ЦК України \~заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Відповідно до ч. 1 ст. 1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. На час побудови спірного домоволодіння діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка передбачала реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст та селищ, в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто фактично записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності. Згідно з довідкою №15 від 17 березня 2017 року та висновком начальника КП "Білопільське районне архітектурно-планувальне бюро" від 17 травня 2017 року житловий будинок в с. Волфине по вул. Привокзальній, 145, зведений з дотриманням архітектурних, санітарних та протипожежних норм та правил. Житловий будинок і надвірні будівлі знаходяться в межах земельної ділянки, не виходять за червону лінію вулиці, а також не знаходяться на суміжних земельних ділянках (а. с. 21). Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити та визнати за ним право власності на домоволодіння №145, яке розташоване по вулиці Привокзальній в с. Волфине Білопільського району Сумської області, в порядку спадкування за законом після смерті рідної баби [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved