Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов"язаних з регламентною виплатою, просить стягнути з відповідача на користь Моторного ( транспортного ) страхового бюро України кошти в розмірі понесених витрат в сумі 10012 грн.56 коп., судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в позові вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить справу розглянути без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення у відсутності відповідача, який не з'явився. Дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що в постанові Рівненського міського суду від 25 листопада 2013 року вказано, - 17 жовтня 2013 року о 17 годині 50 хвилин на а/д Устилуг-Луцьк-Рівне 145+950 км. [PERSON] керував автомобілем [NUMBER] не вибрав безпечної швидкості не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем "Мерседес", д.н.з. [NUMBER], який рухався попереду, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. На дату скоєння цієї пригоди водій [PERSON]не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина відповідача підтверджується постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 25 листопада 2013 року. Відповідно до положень ст. 61 ЦПК України «… постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, відповідальною особою за завдані збитки є відповідач по справі [PERSON] В результаті вищевказаної пригоди був пошкоджений автомобіль Мерседес, д.н.з. [NUMBER], що на момент ДТП належав [PERSON] Відповідно до положень п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до положень ст. 29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлюваним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Розмір завданих збитків згідно Звіту про визначення вартості матеріального збитку від 23 листопада 2013 року становить 10973 грн.47 коп. Згідно п. 17 ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування. 21 жовтня 2013 року потерпіла [PERSON] з метою отримання страхового відшкодування звернулася з відповідною заявою в МТСБУ. Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону, МТБУ за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. У зв'язку з настанням події, передбаченої п.п. «А» п. 41.1 с. 41 Закону, МТСБУ 04 та 05 квітня 2012 року здійснило регламентну виплату потерпілій в розмірі 9144 грн. 56 коп. відповідно до платіжного доручення № 1/22007 від 14 квітня 2014 року. Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов'язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно п. 38.2.1 ст. 38 Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п. 13.1 ст. 13 цього Закону. 28 травня 2015 року МТСБУ звернулось до відповідача з листом про компенсацію в добровільному порядку витрат, понесених у зв'язку з проведенням регламентної виплати потерпілому, а також витрат понесених для встановлення розміру збитку та збору документів в розмірі 868 грн., які відповідачем в добровільному порядку не компенсовано. Ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи. Тому суд вважає, що позовні вимоги є законними та обгрунтованими і підтверджуються матеріалами справи, тому підлягають задоволенню. Законом України від 20 грудня 2012 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» встановлено граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу під час розгляду судами цивільних справ. В ст.1 цього Закону, зазначено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. При цьому необхідно враховувати, що правова допомога надається не тільки в судовому засіданні, а й пов'язана зі складанням позовної заяви, наданням усних консультацій, ознайомленням з матеріалами справи, проведенням необхідних розрахунків тощо. При обчисленні розміру компенсації необхідно врахувати всі витрати, які перебувають у причинному зв'язку із наданням правової допомоги у конкретній справі. Ці дії повинні бути необхідними для надання правової допомоги, а розрахована сума має бути справедливою. Згідно Додаткової угоди № 115 до контракту про надання правової допомоги № 80 від 19 грудня 2012 року МТСБУ сплачено за правову допомогу 2000 грн. Таким чином, відповідно до ст. 79, 88 ЦПК України підлягають стягненню\~ з відповідача\~ витрати на правову допомогу на користь позивача в сумі 2000 грн. та судовий збір\~ розмірі 243 грн. 60 коп.\~ На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved