Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

03.10.2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання доньки: [PERSON], [INFO], в якому вказала, що 24.05.2008 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. На даний час шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені, відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, в житті дитини, її вихованні та розвитку, ніякої участі не приймає, що ставить позивачку у вкрай скрутне становище. Як зазначила позивачка, що усі витрати, повязані з утриманням дитини вона несе самотужки. Дитина часто хворіє, вимагає додаткових витрат на лікування , розвиток, проте всі додаткові витрати також несе вона. Відповідач працює в КУ «Комунсервіс» та отримує заробітну платню. Таким чином він має можливість надавати допомогу на утримання неповнолітньої дитини. Прохає суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки: [PERSON], [INFO], у 30% з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 03 жовтня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні 07.11.2016 року подала письмову заяву про уточнення позовних вимог, в якій прохала стягнути з відповідача на її користь, аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дати подачі позову до досягнення дитиною повноліття (а.с. 11), прохає суд їх задовольнити. Відповідно до вимог ст. 31 ЦПК України, суд приймає до розгляду уточнені вимоги позивачки, що не суперечить вимогам ЦПК України. Відповідач в судовому засіданні подав письмову заяву, в якій уточнений позов визнав, зазначив, що згоден платити на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі ? частини свого заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, з 03.10.2016 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 12). Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України, тобто 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 п.1 ст.212 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. В судовому засіданні встановлено, що з 24.05.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб згідно свідоцтва про шлюб серії І-ЖС № 052070 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиці Запорізької області, актовий запис № 22 (а. с.6). Від шлюбу у них народилася донька: [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії 1-ЖС № 212053 видане 26.12.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області (а.с. 7). В свідоцтві про народження дитини в графі «батько» вказаний відповідач, в графі мати - позивачка. Визначаючи розмір аліментів суд враховує матеріальне становище, стан здоров`я дитини та платника аліментів, що відповідач працює, інших аліментних стягнень не має, що слідує з тексту позовної заяви та з пояснень сторін в судовому засіданні, а також те, що мати дитини також повинна надавати допомогу дитині, та визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Так як рішення прийняте у справі про стягнення аліментів, то суд відповідно до ч.1 п.1 ст.367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, виходить з наступного. Судом встановлено, що позивач у справі про стягнення аліментів відповідно до ч.1 п.3 ст.5 Закону України Про судовий збір звільнена від сплати судового збору в розмірі, передбаченому ст.4 ч.2 п.1 підпунктом 2 Закону України Про судовий збір за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру за ставкою судового збору в розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 551,20 грн. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно задоволеної чи відхиленої частини позовних вимог. Так як рішення ухвалено на користь позивача, якого звільнено від сплати судового збору в сумі 551,20 грн., то судовий збір в сумі 551,20 грн. підлягає стягненню відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави пропорційно задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: approved