Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

03 лютого 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Вимоги позивач обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, що стало причиною того, що вони на даний час проживають окремо. Неповнолітній син проживає з нею та перебуває на її утриманні. Вона тимчасово не працює, її доходів не вистачає на утримання дитини. Відповідач ухиляється від своїх обов'язків щодо утримання сина, на даний час його місце роботи невідоме, добровільно матеріальної допомоги не надає. [PERSON] є працездатним, а тому він зобов'язаний і може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Враховуючи ці обставини, просить присудити до стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісяця, починаючи з дня подачі заяви до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача витрати за надання правової допомоги. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала з підстав наведених у позовній заяві, просить його задоволити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки в судове засідання не повідомив. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, зокрема: копію паспорта позивача (а.с.3), копію свідоцтва про народження [PERSON], де зазначено, що батьками цієї дитини є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5), копію акта ЖКП №1, з якого вбачається, що неповнолітній [PERSON] проживає з матір'ю за адресою: [ADDRESS] (а.с.6), суд дійшов висновку, що позов є підставний і підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 184 Сімейного Кодексу України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що неповнолітня дитина проживає разом з позивачем, перебуває на її утриманні. Так як відповідач [PERSON] не має постійного доходу, ухиляється від своїх обов'язків щодо утримання дитини, не надаючи матеріальної допомоги, суд визначає до стягнення з відповідача аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Рішення щодо стягнення платежу в межах одного місяця підлягає негайному виконанню. До стягнення з відповідача в користь позивача підлягають 500 грн. витрат на правову допомогу. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача. В задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє.

Outcome: approved