Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 06 серпня 2003 року нею та відповідачем був зареєстрований шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Печерського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис №419 від 06.08.2003р., про що видане свідоцтво про шлюб від 06.08.2003р., серія [NUMBER] . [INFO] у сторін народилась спільна дитина - син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.11.2003р. 22 вересня 2020 року Печерським районним судом м. Києва було винесено рішення рішення про розірвання шлюбу . Син, [PERSON] , постійно мешкає разом з позивчкоюі мною, хоча місце реєстрації його за адресою батька. Дитина знаходиться повністю на утриманні позивачки, хоча вона є пенсіонером «по івалідності» 3-ї групи. Угоди про утримання сина між сторонами, не було досягнуто, матеріальної підтримки батько дитини, на утримання сина не надавав в добровільному порядку. 13 травня 2020 року Печерський районний суд м. Києва розглянув матеріали заяви позивачки про видачу судового наказу про стягнення аліментів з [PERSON] . Згідно судового наказу Печерського районного суду м. Києва від 13.05.2020 року по справі № 757/10818/20-ц) стягнуто з [PERSON] на користь позивачки, аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1\\4 заробітку ( доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку починаючи з 05.03.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. На сьогоднішній день, сину виповнилось 18 років, але дитина вступила до Національного технічного університету України « Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» та зарахований згідно наказу № 2243-с від 09.08.2021р. на перший бакалаврський) рівень вищої освіти, на механіко-машинобудівний факультет, спеціальність - прикладна механіка, форма навчання - денна, на бюджетній основі , що підтверджується довідкою НТУУ «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» від 10.08.2021р.). Син досі проживає зі позивачкою та перебуває на її утриманні, відповідач сплачує аліменти, тільки згідно рішення суду по аліментах, але не приймає участі в додаткових витратах на дитину. Позивачка, зазначає, що не взмозі самостійно утримувати сина, оскільки її заробітна плата та пенсія по інвалідності невелика, окрім того, вона потребує постійної підтримки свого здоров`я, так як я є пенсіонером « по інвалідності» 3-ї групи. В зв"язку з чим просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно до досягнення сином 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання. Ухвалою судді від 18.10.2021 року було відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін . Відповідачу направлено ухвала про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами за адресою його місця проживання. Станом на 03.11.2021 року відповідач відзив до суду не подав, з клопотанням про відкладення розгляду справи для надання додаткового часу для подачі відзиву, до суду не звертався. Відповідно до ч.2 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши надані докази, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що 22 вересня 2020 року Печерським районним судом м. Києва було винесено рішення рішення про розірвання шлюбу між сторонами (ас.6) . Судом встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.11.2003р. (а.с.5). Судом встановлено, що згідно судового наказу Печерського районного суду м. Києва від 13.05.2020 року по справі № 757/10818/20-ц) стягнуто з [PERSON] на користь позивачки, аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1\\4 заробітку ( доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку починаючи з 05.03.2020 року і до досягнення дитиною повноліття(ас.7). Судом встановлено, що згіднл свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , вбачається, що йому виповнилося 18 років, тобто він досяг повноліття та стягнення аліментів припинено. Судом встановлено, що повнолітній син, є студентом Національного технічного університету України « Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» та зарахований згідно наказу № 2243-с від 09.08.2021р. на перший бакалаврський) рівень вищої освіти, на механіко-машинобудівний факультет, спеціальність - прикладна механіка, форма навчання - денна, на бюджетній основі , що підтверджується довідкою НТУУ «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» від 10.08.2021р.).(ас.18). Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ч.1ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ч.1ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 р. №146 "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб". Статтею ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до п.20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. Аналогічна позиція висловлена у рішенні Верховного суду України від 24 грудня 2014 року № 6-186цс14. Враховуючи те, що відповідач є працездатною особою та має фізичну можливість надавати допомогу на утримання повнолітнього сина під час навчання, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У своїй постанові від 29 січня 2018 року по справі № 622/373/16-ц Верховний Суд роз`яснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (ст.185СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст..199, 200, 201цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином суд приходить до переконання, що оскільки утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання є обов`язком батьків, а відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу, хоча може її надавати, позов про стягнення аліментів на час навчання підлягає задоволенню. З врахуванням наданих сторонами доказів, відповідач не скористався правом подачі відзиву, суд приходить до переконання, що з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі даної позовної заяви і до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку за умов продовження навчання, що на думку суду є достатнім для забезпечення рівня життя повнолітнього сина, виходячи з засад розумності та справедливості. Стаття 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. В порядку ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стягнути із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908 гривень 00 копійок. На підставі ст.ст. 182, 199, 200 СК України,

Outcome: approved