Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

У лютому 2019 року ТОВ «Фінансова компанія «ПРЕМІУМ АКТИВ» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач обгрунтував тим, що 15 липня 2018 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» та відповідачем був укладений договір про надання позики № 3346104152-023144. Договір укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com та виконання ним певних дій, які свідчать про укладення договору. Зазначено, що відповідно до розділу 1 договору заявка-анкета в особистому кабінеті клієнта на веб-сайті позикодавця встановленої форми, яка виражає намір клієнта отримати грошові кошти у позику є невід`ємною частиною цього договору та узгоджений сторонами в додатку 1 до цього договору. Відповідно до п. 2.1. договору позикодавець на умовах цього договору надає позичальнику кошти у позику на умовах фінансового кредиту, що виражена у грошових коштах у національній валюті України, відповідно до заявки на отримання позики, та відповідно до умов договору, а позичальник зобов`язується отримати (прийняти) та повернути позику та сплатити суму процентів користування позикою в порядку і в строк, визначений цим договором. Вказав на те, що платіжним повідомленням підтверджується, що ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» було перераховано на картковий рахунок відповідача позику в розмірі 1500,00 гривень. Пунктом 5.2. договору визначено, що строк, на який надається позика становить 31 день. Відповідно до пунктів 5.3., 5.4. договору дата надання позики 15 липня 2018 року. Дата повернення позики - не пізніше 23:00 14 серпня 2018 року включно. Зазначено, що пунктом 3.2. договору визначено, що сума процентів за користування позикою становить 531 гривень 00 копійок за 31 день. Згідно п. 3.2.1. договору проценти за користування позикою становлять 2 % за кожний день користування позикою, що становить (730 процентів річних). Тип процентної ставки - фіксована. Позивач посилається на те, що незважаючи на взяті на себе зобов`язання, відповідач борг не повертає. Вказав, що відповідно до п. 7.1. договору у випадку порушення (прострочення) позичальником строку повернення позики та/або оплати суми процентів за користування позикою, позикодавець має право додатково, окрім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з позичальника пеню у розмірі 3 % від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. З огляду на наведене посилається на те, що станом на 01 листопада 2018 року заборгованість відповідача становить у розмірі 7956 гривень 00 копійок, що складається з: - 1500,00 гривень - заборгованості за кредитом; - 2901,00 гривень 40 копійок - заборгованості по процентам за користування кредитом; - 3555,00 гривень - заборгованості за пенею. Зазначено, що 01 листопада 2018 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» та ТОВ «Фінансова компанія «ПРЕМІУМ АКТИВ» укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 0111/2, відповідно до якого клієнт відступив фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, у зв`язку з чим гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стали дійсними для фактора та вважаються наданими фактору, а також до фактора перейшли всі пов`язані з ними права, зокрема, право грошової вимоги щодо сум основного боргу, нарахованих та несплачених боржниками відсотків, неустойок у повному обсязі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 22 лютого 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Згідно зі ст. 178 ЦПК України відповідачу був наданий строк для надання відзиву на позовну заяву. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 15 липня 2018 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» та відповідачем був укладений договір про надання позики № 3346104152-023144. Договір укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com та виконання ним певних дій, які свідчать про укладення договору. Відповідно до розділу 1 договору заявка-анкета в особистому кабінеті клієнта на веб-сайті позикодавця встановленої форми, яка виражає намір клієнта отримати грошові кошти у позику є невід`ємною частиною цього договору та узгоджений сторонами в додатку 1 до цього договору. Відповідно до п. 2.1. договору позикодавець на умовах цього договору надає позичальнику кошти у позику на умовах фінансового кредиту, що виражена у грошових коштах у національній валюті України, відповідно до заявки на отримання позики, та відповідно до умов договору, а позичальник зобов`язується отримати (прийняти) та повернути позику та сплатити суму процентів користування позикою в порядку і в строк, визначений цим договором. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» було перераховано на картковий рахунок відповідача позику в розмірі 1500,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 4604 від 15 липня 2018 року. Пунктом 5.2. договору визначено, що строк, на який надається позика становить 31 день. Відповідно до пунктів 5.3., 5.4. договору дата надання позики 15 липня 2018 року. Дата повернення позики - не пізніше 23:00 14 серпня 2018 року включно. Пунктом 3.2. договору визначено, що сума процентів за користування позикою становить 531 гривень 00 копійок за 31 день. Згідно п. 3.2.1. договору проценти за користування позикою становлять 2 % за кожний день користування позикою, що становить (730 процентів річних). Тип процентної ставки - фіксована. Відповідно до п. 7.1. договору у випадку порушення (прострочення) позичальником строку повернення позики та/або оплати суми процентів за користування позикою, позикодавець має право додатково, окрім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з позичальника пеню у розмірі 3 % від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. Станом на день подачі позову до суду відповідач борг не повернув. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Частиною 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Згідно зі статтями 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Вбачається, що між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» та відповідачем укладено договір позики у формі електронного документу з електронними підписами сторін. 01 листопада 2018 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» та ТОВ «Фінансова компанія «ПРЕМІУМ АКТИВ» укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 0111/2, відповідно до якого клієнт відступив фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, у зв`язку з чим гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стали дійсними для фактора та вважаються наданими фактору, а також до фактора перейшли всі пов`язані з ними права, зокрема, право грошової вимоги щодо сум основного боргу, нарахованих та несплачених боржниками відсотків, неустойок у повному обсязі. Зазначене підтверджується витягом з Акту прийому-передачі Прав вимоги згідно договору факторингу від 01 листопада 2018 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Цивільний кодекс України у ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи викладене вище, неналежне виконання відповідачем умов договору, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими. Сплата прострочених відсотків, пені обумовлені договором і підлягають стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасив суму кредиту та відсотки за користування кредитом. Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно з правовим висновком Верховного суду України у справі №6-1120цс15 від 04 листопада 2015 року відповідно до частини першої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно з частиною третьою статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Положення частини третьої статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Так, заборгованість по тілу кредиту становить 1500 грн., а пеня позивачем нарахована в розмірі 3555 грн. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про зменшення розміру пені до стягнення з відповідача на користь позивача до розміру заборгованості по тілу кредиту, а саме: 1500 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, враховуючи визначену судом суму, а також суму заявлену позивачем в межах позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 5901,40 грн., що складається з: 1 500,00 грн. - заборгованості за кредитом, 2901,40 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом та 1500,00 грн. - заборгованості за пенею. З огляду на наведене, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Преміум актив" до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням часткового задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір на користь позивача у розмірі 1424,84 грн.

Outcome: partial