Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

02.05.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання сина з [PERSON] . В обгрунтування своїх вимог позивачка зазначала, що з відповідачем [PERSON] вона перебувала у шлюбі від якого [INFO] у них народився син - [PERSON] . Їх з відповідачем шлюб було розірвано 09.11.2018 року, з цього ж часу відповідач не приймає участі у житті та вихованні сина та не надає їй коштів на його утримання. Стверджувала також, що вона має незначний власний дохід, змушена шукати додаткові джерела заробітку. Відповідач працює на посаді директора з розвитку компанії «ALMA FACILITY GROUP». Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу щомісячно і до повноліття сина, починаючи з моменту звернення до суду з позовом, а також стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати на правничу допомогу в розмірі 8 000, 00 грн. 31.07.2019 року відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позов, яким повідомив, що визнає позовні вимоги [PERSON] у частині стягнення аліментів, вимоги в частині відшкодування судових витрат на правничу допомогу заперечує. 12.08.2019 року представник позивачки - адвокат Мусійченко М.Г. подав відповідь на відзив відповідача [PERSON] на позов [PERSON] про стягнення аліментів, яким повідомив, що позивачка відмовляється від вимоги щодо відщкодування відповідачем понесених нею витрат на правову допомогу. Сторони у справі в судове засідання не з`явилися, просили розглянути справу за їх відсутності. З огляду на викладене, приймаючи до уваги думку сторін, суд визнав за можливе розглянути справу за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього - [PERSON] , [INFO] . (а.с.13). Неповнолітній син сторін у справі - [PERSON] проживає разом з матір"ю за адресою - [ADDRESS] та знаходиться на її ж утриманні. (а.с.5). Статтями 180,181,182,183,184 СК України передбачено, що батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина; при визначенні розміру аліментів суд враховує - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Наразі судом встановлено, що син сторін у справі проживає з матір`ю, остання виконує свої обов`язки щодо його виховання, гармонійного розвитку та матеріального забезпечення. Батько дитини є працездатним, однак участі у вихованні сина та його матеріальному забезпеченні не приймає, не має заперечень щодо стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 1/3 частки від його доходу. Отже, приймаючи до уваги, що відповідач не заперечує визначений позивачкою спосіб стягнення аліментів та розмір, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявленого позову та з урахуванням правил ст. 191 СК України, стягнути з останнього аліменти на утримання сина, починаючи з 23.04.2019 року і до повноліття останнього, або ж зміни матеріального стану сторін, однак не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку. Судові витрати за розгляд справи судом у частині сплати судового збору на користь держави підлягають стягненню з відповідача за правилами ст. 141 ЦПК України. Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежів за один місяць допустити до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: approved