Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

06.01.2017 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. З заяви поданої заявником, [PERSON] вбачається, що вона [PERSON] народилася [INFO] і є громадянкою Великої Британії. ЇЇ батьками були [PERSON] та [PERSON]. Її мати змінила своє дівоче прізвище після укладення шлюбу з [PERSON] на [PERSON], яка народилася [INFO] в с. Темерівці, Станіславської області, яка на той час була у складі Республіки Польща. [PERSON] [PERSON] у 1940-х роках було депортовано в Німеччину. Проте в її матері на Україні залишилось майно, а саме житловий будинок в [ADDRESS], який після смерті матері [INFO] вона успадкувала та на даний час є власником даного майна. Оскільки це батьківщина її матері, вона є власником майна на території України і бажає імігрувати на постійне місце проживання, однак через обмеження перебувати тільки три місяці на території України, і тому вона звернулася в вересні 2016 року до управління ДМС в Івано-Франківській області для одержання дозволу на міграцію. Проте для подачі необхідних документів необхідно було надати копію свідоцтва про народження матері [PERSON], і вона звернулася в архіви Галицького району та Львівської області про архівні записи реєстрації актів цивільного стану чи метричних книг за період 1916-1917 років, проте такі архівні записи відсутні. Через відсутність копії свідоцтва про народження матері вона не може одержати посвідку на постійне місце проживання на території України, а тому змушена була звернутися з даною заявою до суду. В судовому засіданні заявниця подану заяву підтримала, і пояснила, що вона бажає довше проживати на території України в будинку ніж три місяці. Даний будинок успадкувала не після смерті своєї матері а після смерті своєї тітки,тобто рідної сестри матері,які народилися в цьому будинку. Однак через те, що немає свідоцтва про народження матері на території, яка стала територією України, а тому не може оформити посвідку на постійне місце проживання в Україні. Просила її заяву задовольнити та встановити той факт, що її мати [PERSON] народилася [INFO] в с. Темерівці Станіславської області. Представник заявниці в судовому засіданні підтримав заяву заявниці, давши аналогічні пояснення, просив заяву задовольнити, оскільки це важливо для заявника, встановити даний факт іншим шляхом, крім судового порядку, не може, оскільки архівних записів за період 1916-1917 років ніде не збереглося, де вони тільки не зверталися із запитами, що підтверджується доданими документами. Факт народження матері заявниці можуть підтвердити свідки. Заінтересована особа в судове засідання представника не направила, однак направила заяву на адресу суду в якій проти заяви [PERSON] не заперечують та просять справу розглядати буз їх участі (а.с.38). Заслухавши в судовому засіданні заявниця, представника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає повністю до задоволення. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Матеріалами справи встановлено, що матір'ю заявниці [PERSON] є [PERSON] (а.с.22-23), яка народилася [INFO] в с. Темерівці Станіславської області Польща (на той час), зараз територія України, що підтверджується копіями посвідчення особи та перекладом з даного документу (а.с.7-10), квитанції страхування на випадок інвалідності та дозволом на працю (а.с.11-21) з яких видно, що [PERSON], [INFO]. в Темерівцях є сільськогосподарською робітницею на території Німеччини. З копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно видно, що заявниця [PERSON] є власником житлового будинку в с. [ADDRESS] (а.с.31-32). З листів державних архівів Львівської області та відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Львівській області (а.с.57, 60, 62) видно, що документів реєстрації актів цивільного стану та метричні книги щодо народження [PERSON] за період 1916-1917 років в с. Темерівці Станіславського округу (тепер Івано-Франківська область) надати немає можливості через відсутність таких. З копій відповіді на звернення з відділу державної реєстрації актів цивільного стану та з державного архіву Івано-Франківської області видно, що актового запису про народження [PERSON] за період 1916-1917 років не виявлено, а також метричні книги про народження за 1913-1918 роки по населеному пункті не збережені. З копій свідоцтва парафіяльного управління про сімейний стан та поліцейського свідоцтва про благонадійність та перекладів даних свідоцтв вбачається, що [PERSON], яка народилася [INFO] в с. Темерівці/Польща (зараз Україна), яка проживала в Німеччині до 01.08.1955 року, а з 03.08.1955 року проживає та зареєстрована в Англія і вийшла заміж. Вказані факти підтверджуються поясненнями заявника та представника заявника та показаннями свідків. Свідки, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] суду дали показання, що заявниця [PERSON] дійсно є дочкою [PERSON], яка народилася [INFO] в с. Темерівці, яка була депортована в Німмечину, там працювала, вийшла заміж і переїхала на постійне місце проживання в Англію. Для свідка [PERSON] [PERSON] є рідною тіткою, так як її батько і [PERSON] були братом і сестрою. Всі свідки засвідчили, що добре знали [PERSON], яка народилася в с. Темерівці, і яка приїздила на Україну в 1994 році. Встановлення фактів, що мають юридичне значення передбачене ч.1 ст. 256 ЦПК України. Крім того, відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч.3 ст. 4 Закону України «Про іміграцію», дозвіл на імміграцію поза квотою імміграції надається: - особам, які мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням. Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України», особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Факт народження [PERSON] в 1917 році у с. Темерівці, Станіславської області, яка належить до території України підтверджується наявними у матеріалах справи доказами. Встановлення факту народження [PERSON] [INFO] в с. Темерівці, що є території України необхідно [PERSON] для отримання посвідки на постійне місце проживання на території України. Таким чином, наданими до суду документами достовірно підтверджується факт народження [PERSON] [INFO] в с. Темерівці, що є території України, а тому суд вважає, що заява обґрунтована та є всі підстави для її задоволення. На підставі наведеного, ст.ст. 234, 256 ЦПК України,

Outcome: approved