Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] 12 жовтня 2017 року звернулась до суду з вказаним позовом, у якому зазначала, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем, сторони мають малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами розірвано, з весни 2015 року вони проживають окремо, діти знаходяться на утриманні позивачки, внаслідок нещасного випадку син потребує довгого лікування, на що потрібні гроші, а відповідач спочатку надавав матеріальну допомогу на утримання дітей а потім заявив, що цього робити не буде, хоча є працездатним, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 1500 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала та проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання двічі не з'явився та не повідомив причину своєї неявки, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином судовими повістками, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, та телефонограмою. Зі згоди позивачки суд постановив ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що сторони є батьками малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.4-5), які знаходяться на утриманні позивачки; дитина [PERSON] 13 вересня 2017 року отримав чисельні травми та потребує амбулаторного лікування (а.с.6). Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі -СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі, який підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, відповідач, як батько дітей, зобов"язаний сплачувати на користь позивачки, на утриманні якої діти перебувають, аліменти на їх утримання у твердій грошовій сумі. На підставі ч.1 ст.182 СК України суд визначає розмір аліментів з врахуванням віку дітей, потреби у лікуванні малолітнього [PERSON], та вважає, що визначена позивачкою сума аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Викладені позивачкою обставини щодо розміру доходу відповідача будь-якими доказами не підтверджені, а тому судом не беруться до уваги. На підставі частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць за період з 12 жовтня 2017 року по 12 листопада 2017 року. Оскільки позивачка відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, судовий збір на підставі п.п..1 п.1 ч.1 ст.4 Закону України 'Про судовий збір', ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави На підставі викладеного,

Outcome: approved