overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

12.03.2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 30.10.2012 року станом на 09.02.2014 року розміром 9212 грн. 06 коп. В попередньому судовому засіданні представник позивача за довіреністю Виставний В.В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні позов визнала повністю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про необхідність повного задоволення позову з підстав, передбачених ч.ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а саме відповідно до ст. ст. 526, 527 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

12.03.2016 року позивач подав в суд позов, в якому просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] В обґрунтування вимог позивач посилався на те, що його колишня дружина - [PERSON] та син [PERSON] з січня 2002 року не проживають на спірній житловій площі без поважних причин. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явились, у зв'язку з тим, що їх місце знаходження невідоме, викликалась до суду шляхом розміщення оголошення в засобах масової інформації, а саме газеті «Слобідський край», примірник якої знаходиться в матеріалах справи. Зі згоди позивача суд розглянув справу в порядку заочного провадження, на підставі наявних доказів, відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав. Як встановлено судом, позивач є наймачем квартири [ADDRESS]. Згідно довідки з місця проживання, копія якої знаходиться в матеріалах справи, в цій квартирі зареєстровані: він, його колишня дружина - [PERSON] та син [PERSON] З січня 2002 року відповідачі на спірній житловій площі не проживають, особистих речей в квартирі не зберігають, що підтверджується показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] Згідно повідомлення Орджонікідзевського відділу національної поліції м. Харкова відповідачі з заявами та скаргами за фактом влаштування будь яких перешкод в проживанні за місцем її реєстрації за адресою: [ADDRESS] не зверталась. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору-судом. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться в п. 10 постанови "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування Житлового кодексу України" від 12 квітня 1985 року № 2 (зі змінами та доповненнями) у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлений строк. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Судом встановлено, що фактично причиною відсутності відповідачів в займаному житловому приміщенні є зміна місця проживання. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідачі відсутні в займаному приміщенні понад шість місяців без поважних причин і, як наслідок, втратили право користування квартирою [ADDRESS]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

12.03.2019 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу(а.с. 3). Позивач [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, суду надав заяву, в якій просить справу розлянути без його участі в підготовчому засіданні, на позовних вимогах наполягає та просить позов задовольнити (а.с. 16). Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, надала суду заяву, в якій позов визнала, не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу розлянути без її участі в підготовчому засіданні (а.с. 17). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26.04.1996 виконавчим комітетом Ямпільської селищної ради Краснолиманського району Донецької області, відповідний актовий запис № 3 (а.с. 7). Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачем. Сторони припинили шлюбні відносини з причин різних поглядів на життя, нерозуміння один одного. Сторони не підтримують шлюбні відносини та однією сім"єю не мешкають. Майнового спору та спору щодо виховання та місця мешкання дитини сторони не мають. Відповідно до ст. 104, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає збереження сім'ї сторін неможливим, позов законним, обгрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню у зв'язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, на примирення не згодні, позивач наполягає на розлученні, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

12.03.2019 р [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виключення з актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , відомостей про нього - [PERSON] , як батька дитини. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала повністю, подала заяву про визнання позову. Як вбачається із ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з вимогами ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем судом роз`яснено сторонам наслідки відповідних процесуальних дій . Враховуючи наявність законних підстав для задоволення позову, те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, суд знаходить за необхідне позов задовольнити. Встановлено, що [PERSON] понесені судові витрати на сплату судового збору в сумі 768,40 грн . Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Тому позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 384,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-17 00:00:00

12.03.2021 року АТ КБ "ПриватБанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, пов`язану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

12.04.2016 до суду надійшов вказаний позов, в якому позивач просить ухвалити рішення та розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 09.06.2009 у відділі РАЦС Корсунь-Шевченківського РУЮ Черкаської області. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Свій позов позивач мотивує тим, що їх сім'я розпалася у квітні 2016 року за взаємною згодою. Подальше спільне життя і збереження сім'ї неможливе, тому і подано даний позов. Позивач у судове засідання з'явилася, позов підтримала та надала пояснення, аналогічні викладеним у позові. Відповідач у судове засідання з'явився, позов визнав, також просить шлюб розірвати. Суд, заслухавши сторони, вивчивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до роз'яснень, даних у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей, і з цією метою суд повинен уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09.06.2009, зареєстрованому у відділі РАЦС Корсунь-Шевченківського РУЮ Черкаської області, а/з №55 ( а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Судом встановлено, що сім'я сторін розпалася у квітні 2016 року за взаємною згодою, миритися не бажають, подальше спільне життя і збереження сім'ї неможливе. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечить їх інтересам, інтересам їх малолітньої дитини, а тому позов задовольняється і суд розриває шлюб між сторонами. Суд залишає позивачу її шлюбне прізвище, згідно поданої про це заяви. Спору про поділ майна, місце проживання дитини та забезпечення умов її життя сторони на момент розгляду даної справи не мають. У зв'язку із задоволенням позову суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати у справі по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн., відповідно до ст. 88 ЦПК України, на що вказав і позивач у заяві.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

12.04.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, та просить визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право на користування 1/2 часткою житлового приміщення - будинку № 17-А по вулиці Гуртового в смт. Криве Озеро Кривоозерського району Миколаївської області, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у вказаному будинку була зареєстрована та проживала відповідач - його дочка [PERSON], яка не проживає за вказаною адресою з 2005 року, та на прохання позивача відмовляється знятись з реєстрації. Посилаючись на відсутність відповідачки в місці реєстрації понад передбачений законом строк, позивач просить задовольнити позовні вимоги. В судове засідання позивач не з'явився, надіслав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позов підтримує. Відповідач в надісланій до суду заяві позов визнала, просила розглянути справу без її участі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що позивач є власником 1/2 частки № 17 "а", розташованого по вулиці Гуртового в смт. Криве Озеро Кривоозерського району Миколаївської області, що вбачається із копії судового рішення від 07.11.2008 року (а.с. 4-6), витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 7). Вказаною часткою будинку користувалася відповідач, де і була зареєстрована, що підтверджується листом-інформацією Кривоозерського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області, (а.с. 14). Із акту від 28.03.2016 року, складеному органом місцевого самоврядування Кривоозерською селищною радою за участю депутатів підтверджується, що відповідач не проживає за місцем реєстрації більше 10 років, (а.с. 3). Із пояснень, які відповідач дала на попередньому судовому засіданні, в теперішній час вона проживає в м. Одеса, знятися з реєстрації не має часу. Згідно зі статтею 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлений строк, провадиться в судовому порядку. Статтею 71 цього кодексу передбачений строк-шість місяців, протягом якого зберігається жиле приміщення при відсутності наймача в жилому приміщенні. За приписами ч. 2\~ст. 405 ЦК України\~визначено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи, що відповідач відсутня за місцем реєстрації більше десяти років, тому є підстави для визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

12.04.2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що відповідач не надає допомоги на утримання їх дитини - доньки [PERSON], [INFO], просить стягнути аліменти в розмірі 1\\4 частки його заробітку щомісячно на доньку до досягнення нею повноліття та на її утримання в розмірі 1\\6 частки його заробітку до досягнення донькою трьохрічного віку. Позивач в судове засідання не з"явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з"явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав . [PERSON] являється батьком малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. В порушення вимог ст. ст.84, 180 СК України, відповідач не допомагає утримувати свою доньку, добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, малолітня [PERSON] знаходиться на утриманні матері та проживає біля неї, крім того, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. А тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

12.04.2016 року позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві посилався на те, що 01.11.2010 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 2 400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач за вказаним договором належним чином його умови не виконує, в зв'язку з чим утворилася заборгованість. Просили суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 14 928,13 грн. та судові витрати. В судове засідання ПАТ КБ «ПриватБанк» свого представника не направив, попередньо надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. Відповідач [PERSON] справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. За таких обставин суд, вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відсутності осіб, що не з'явилися в судове засідання. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.11.2010 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 2 400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач належним чином зобов'язання не виконує, в зв'язку з чим станом на 31.01.2016 року утворилася заборгованість в розмірі 14 928,13 грн., яка складається з: -1 460,02 - заборгованість за кредитом; -9 481,06 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; -2800,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; -500,00 грн. - штраф (фіксована сума); -687,05 грн. - штраф (процентна складова); Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки відповідач належним чином не виконує умови договору та не сплачує заборгованість по кредиту та відсотках, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати понесені при подачі позовної заяви, а саме сума судового збору в розмірі 1 378 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

12.04.2017 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що просить розірвати шлюб з відповідачем , зареєстрований 04.08.2013 року у виконкомі Каташинської сільської ради Чечельницького району Вінницької області, актовий запис №4, оскільки шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені.Від шлюбу є син. Протягом спільного проживання виникали непорозуміння, а тому з 2013 року припинили сімейне життя.Вона проживає у селі Каташин, відповідач проживає у селі Бондурівка.Вони зовсім не спілкуються, миритися обоє не бажають.Після розірвання шлюбу вона бажає носити дошлюбне прізвище Вербецька.Просить позов задоволити. У судовому засіданні позивач повністю підтримала позов з підстав, зазначених у ньому. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю, підтвердив, що з позивачем не проживає з 2013 року, примирення неможливе.Просить задоволити позов. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Шлюб між сторонами необхідно розірвати зі слідуючих підстав. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб (а.с.5) сторони зареєстрували шлюб 04.08.2013 року у виконкомі Каташинської сільської ради Чечельницького району Вінницької області. Актовий запис № 4. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з позовної заяви та з пояснень сторін у суді збереження шлюбу сторін суперечить інтересам обох сторін, миритися сторони не бажають. Їхня сім"я, не встигши зміцніти, фактично розпалась. Сторони тривалий час не підтримують сімейні стосунки і не бажають миритись. Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави розірвання зареєстрованого між сторонами шлюбу. Суд вважає, що сторони не надали суду достатньо доказів, які б свідчили, що їхню сім"ю можна зберегти . Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Спір про майно на момент розгляду справи в суді у сторін відсутній. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з квитанції (а.с.1), і це ніким не оспорюється, позивач сплатила 640 гривень судового збору та 300 гривень за правову допомогу (а.с.11), які необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

12.04.2017 року ТОВ «Краматорськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за опалення та підігрів води, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ТОВ "Краматорськтеплоенерго" здійснювало поставку теплової енергії та гарячого водопостачання відповідачці, яка є власником квартири [ADDRESS]. Відповідачка не вносила плату за теплову енергію та гаряче водопостачання з 01.11.2012 року і станом на 01.10.2016 року у неї утворилася заборгованість по оплаті в розмірі 7199,70грн. До теперішнього часу заборгованість відповідачкою не погашена, тому просить її стягнути на користь позивача. Крім того просить стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати в сумі 1600,00грн. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Представник позивача в судовому засіданні на заявлених вимогах наполягав та просив їх задовольнити. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши всі матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач постійно мешкає за адресою [ADDRESS], та є власником. Правовідносини по позову регулюються Законами України «Про житлово-комунальні послуги» та «Про теплопостачання». Суд бере до уваги саме ці Правила, бо у термін за який позивач заявив позов діяли саме ці Правила. Згідно ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені законом. Відповідно до ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/ тарифів та показань засобів обліку або нормами, затвердженими в установлено порядку. Згідно ст.ст.156, 162 Житлового кодексу України, власник зобов'язаний вчасно вносити плату за комунальні послуги по встановленому у законному порядку тарифам. Згідно з випискою з особового рахунку за період з 01.11.2012 року по 01.10.2016 року заборгованість відповідачки складає 7199,70грн., яка підлягає стягненню у повному обсязі. Крім того, у відповідності зі ст.88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1600,00грн.

Outcome: approved