Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

06 листопада 2017 року [PERSON] пред'явила вказаний позов, посилаючись на наступні обста- вини. 25 січня 2002 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у виконавчому комітеті Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, актовий запис № 3. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 05.04.2017 р. шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу діти знаходяться на її утриманні, відповідач не бажає добровільно щомісячно утримувати своїх дітей, не турбується про їх добробут, не забезпечує їх необхідними речами, тому просила стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, просив врахувати його матеріальне ста- новище, він є пенсіонером 3-ї групи, та проживає з батьком, який є також пенсіонером. Заслухавши пояснення та доводи сторін, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Згідно копій свідоцтв про народження [NUMBER] та [NUMBER] (а.с.6-7), у сторін по справі народилися діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 05.04.2017 р. (копія на а.с.8) шлюб, зареєстрований 25.01.2002 р. виконкомом Білоліської сільської ради Татарбунарського ра- йону Одеської області, актовий запис № 1, між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], розірвано. Довідкою виконавчого комітету Білоліської сільської ради від 31.10.2017 р. (а.с.9) підтверд- жується, що на утриманні [PERSON] знаходяться діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З матеріалів справи, а саме копій: посвідчень № 106363 та № 550566, довідок від 30.11.2017 р., виданої Саратським об'єднаним відділом УПФУ (а.с.26,28), слідує, що [PERSON] є інвалідом 3-ї групи, отримує пенсію у розмірі 1412 грн. щомісячно. Його батько [PERSON] також є пенсіоне- ром за віком, та отримує щомісячно пенсію в розмірі 1585 грн.18 коп. Із довідок виконавчого комітету Білоліської сільської ради від 05.12.2017 р. (а.с.27,31) вбача- ється, що [PERSON] не працює та не навчається. Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою роз- витку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за вихо- вання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, нав- чання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дити- ни, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 27 Конвенції «про права дитини» від 20.11.1989 р. (ратифікована Постановою ВР Ук- раїни № 789-ХІІ від 27.02.1991 р.) передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здіб- ностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпе- чення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч.2,3 ст.183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на ін- ших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Пленум Верховного Суду України у п.17 своєї постанови "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 р. № 3, роз'яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявні- сть в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повноліт- ніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони у справі мають двох неповнолітніх дітей, які знаходиться на утриманні матері, відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на їх ут- римання. Тому суд вважає за можливе та необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на користь позивача на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше, ніж 50 відсо- тків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. Як передбачено ст.191 СК України, аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову, тобто у даному випадку з 06.11.2017 р. Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в сумі 640 грн., відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved