Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Позивач публічне акціонерне товариство «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Форум» Соловйової Н.А. (далі - ПАТ «Банк Форум») звернувся в суд із позовною заявою до відповідачів [PERSON] (Позичальник) та [PERSON] (Іпотекодавець) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 129/07/26 CL від 12 грудня 2007 року в сумі 715'560,97 грн. з першого відповідача та звернення стягнення на предмет іпотеки, що забезпечує вказане зобов'язання, та належить другому відповідачу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] є позичальником, який порушив взяті на себе згідно вказаного кредитного договору зобов'язання щодо своєчасного погашення боргу та сплати щомісячних платежів, внаслідок чого утворилась зазначена заборгованість котру з неї і слід стягнути. Вказане зобов'язання забезпечене згідно іпотечного договору від 12 грудня 2008 року. Відповідно до нього [PERSON] передав в іпотеку квартиру [ADDRESS]. Саме на неї слід звернути стягнення задля погашення заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Банк Форум», вважає позивач. У судовому засіданні представник позивача вказані вимоги підтримав з мотивів, викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити. Відповідачі повторно в судове засідання не з'явилисьта не надіслалина адресу суду заявпро розгляд справи за їхвідсутності, хоча своєчасно повідомлялисьпро час і місце судового розгляду, відтак, за згоди представника позивача, відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд розглядає справу заочно, на підставі наявних в ній доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі матеріали та проаналізувавши їх, прийшов до переконання, що позов слід задовольнити з огляду на таке. Відповідно до умов, укладеного 12 грудня 2007 року між акціонерним комерційним банком «Форум», котре 19 квітня 2010 року було перейменовано на ПАТ «Банк Форум», та [PERSON], кредитного договору № 129/07/26 CL (далі - Кредитного договору), банк зобов'язувався надати останнійкредит в сумі 45'000 дол. США на споживчі цілі, з процентною ставкою за користування ним на рівні 13 % річних до 10 грудня 2017 року. Відповідно до п. 2.3 Кредитного договору, ліміт кредитування за кредитною лінією зменшується згідно з графіком (Додаток 1 до цього договору), який є невід'ємною частиною цього договору. Сплата процентів Позичальником здійснюється за фактичний строк користування кредитними коштами. При розрахунку плати за користування кредитом приймається місяць, рівний календарній кількості днів, та рік, рівний 360 днів (п.2.5. Кредитного договору). Проценти за користування кредитними коштами сплачуються [PERSON] самостійно в валюті кредиту щомісячно, не пізніше 20-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитними коштами, якщо цей день випадає на вихідні або святкові дні, проценти за користування кредитом [PERSON] сплачує у перший робочий банківський день після вихідних або святкових днів (п.2.6. Кредитного договору). 09 липня 2008 року було укладено Договір № 1 про внесення змін до Кредитного договору. У відповідності до якого, зокрема, ліміт кредитування за кредитною лінією зменшується згідно з графіком (Додаток 2 до цього договору), який є невід'ємною частиною цього договору. 13 листопада 2008 року було укладено Договір № 2 про внесення змін до Кредитного договору, згідно якого відсоткову ставку за Кредитним договором збільшено до 14,2 процентів річних. 12 лютого 2008 року було укладено Договір № 3 про внесення змін до Кредитного договору, згідно якого відсоткову ставку за Кредитним договором збільшено до 15,7 процентів річних. 17 грудня 2009 року було укладено Договір № 4 про внесення змін до Кредитного договору, згідно якого встановлено, що за користування кредитними коштами в перші 24 місяці, починаючи з дати підписання цього додаткового договору встановлюється плата в розмірі 12,7 процентів річних. Починаючи з 25 місяця, а саме з грудня 2011 року і до повного виконання зобов'язань за Кредитним договором № 129/07/26 від 10 грудня 2007 року встановлюється плата у розмірі 15,7 процентів річних (викладено в новій редакції п. 1.3 Кредитного договору). Відповідно до нової редакції п. 1.2 Кредитного договору кредитні кошти надаються строком до 10 грудня 2024 року. Згідно нової редакції п. 2.3 Кредитного договору, Позичальник здійснює повернення кредиту та відсотків щомісячно рівними частинами, в сумі не меншій ніж 771,29 дол. США а п. 2.4 передбачається, що проценти за користування кредитними коштами сплачується Позичальником згідно з п. 2.6 цього договору. 19 травня 2010 року укладено Додатковий договір № 5 до Кредитного договору, згідно якого, зокрема, викладено в новій редакції п. 1.1 Кредитного договору, і встановлено, що банк надає Позичальнику кредит у сумі 61'850,00 дол. США на споживчі потреби, відсоткову ставку за користування кредитом встановлено в розмірі 12,7 процентів річних. 21 серпня 2012 pоку укладено Додатковий договір № 6 до Кредитного договору, яким зокрема кредит конвертовано в гривню. Таким чином викладено в новій редакції п. 1.1 Кредитного договору, згідно якого банк надає Позичальнику кредит на споживчі цілі у сумі 562'457,31 грн. Згідно нової редакції п. 1.3, за користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 15 процентів річних. Згідно нової редакції п. 2.3 Кредитного договору, Позичальник здійснює повернення основної заборгованості по кредиту частинами, протягом кожного місяця, починаючи з вересня 2012 року, в сумі не менше 3'801 грн. на відкритий йому рахунок. Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачені загальні умови виконання зобов'язання, а саме зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика», якщо інше не випливає із суті кредитного договору. (ч. 2 ст. 1054 ЦК України) Згідно з вимогами ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншої сторони (позичальника) грошові кошти, або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на отримання процентів від суми позики. (ч. 1 ст. 1048 ЦК України) Згідно п. 3.2.5 Кредитного договору, банк має право стягувати з позичальника неустойку, штраф, пеню за невиконання чи неналежне виконання умов цього договору. За несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, позичальник сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі 0,2 проценти за кожен день прострочення, що обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів Сплата пені не звільняє позичальника від сплати процентів за користування кредитними коштами до моменту фактичного погашення заборгованості (п.4.1. Кредитного договору). Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за Кредитним договором, [PERSON] неналежно виконує свої зобов'язання щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування ним внаслідок чого, станом на 14 листопада 2014 року, у неї утворилась заборгованість в сумі 715'560,97 грн., з яких: · 60'797,57 грн. - прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів; · 463'631,31 грн. - поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів; · 104'998,20 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами; · 9'482,82 грн - поточна заборгованість за нарахованими процентами; · 76'651,07 грн. - пеня за несвоєчасну сплату тіла кредиту та відсотків. Відповідно до ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Крім того, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором. Зважаючи та те, що має місце неналежне виконання [PERSON] умов Кредитного договору в частині повернення отриманих коштів та сплати відсотків за користування ним, відповідно до п. 3.2.2 Кредитного договору, позивач має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами. Таке його право кореспондується і ч. 2 ст. 1050 ЦК України, згідно якої, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно п. 5.3. Кредитного договору сторони домовились, що невиконання або неналежне виконання Позичальником зобов'язань по поверненню суми кредиту, сплаті процентів та інших зобов'язань, передбачених п.3.3. Кредитного договору є умовами, при настанні яких припиняється кредитування банком Позичальника, а Позичальник здійснює повернення отриманих кредитних коштів банку, сплачує банку проценти за користування кредитними коштами. Для цього банк надає під розписку або надсилає рекомендованим листом Позичальнику письмову вимогу про повернення Позичальником кредитних коштів, сплату ним процентів за користування кредитними коштами з можливим нарахуванням штрафних санкцій та пені. 10 листопада 2014 року на адресу [PERSON], було направлено таку вимогу (вих. № 11200/п. 1) про дострокове виконання зобов'язань за Кредитним договором, однак вона залишилась без задоволення. Таке неналежне виконання [PERSON] умов Кредитного договору є порушенням прав позивача які слід захистити шляхом стягнення з неї суми заборгованості, у сумі, зазначеній вище. Окрім цього, для забезпечення належного виконання [PERSON] зобов'язання за Кредитним договором, 12 грудня 2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А. та зареєстрований в реєстрі за № 13305 (далі - Іпотечний договір). Згідно даного договору [PERSON] передав в іпотеку позивачу житлову квартиру [ADDRESS], загальною площею 63,4 м2, яка складається з трьох кімнат, житловою площею 37,8 м2 та кухні. Вищевказане майно належить [PERSON] на праві приватної власності згідно свідоцтва про право власності від 09 березня 1998 року. На свідоцтві проставлено реєстровий напис Тернопільського бюро технічної інвентаризації за номером 381613. У зв'язку з внесенням змін до Кредитного договору, 09 липня 2008 року, 18 грудня 2009 року та 21 серпня 2012 року, були укладені договора про внесення змін та доповнень до Іпотечного договору. Згідно з пунктом 1.4 Іпотечного договору, у його останній редакції (від 21 серпня 2012 року), заставна вартість предмета іпотеки є договірною і погоджується сторонами в розмірі 324'800 грн. Ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Частиною третьою цієї статті встановлено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Пунктом 5.5 Іпотечного договору встановлено, що у разі порушення умов основного зобов'язання та/або умов цього договору Іпотекодержатель (позивач) надсилає Іпотекодавцю ([PERSON].) письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про усунення порушення не пізніше тридцяти денного строку та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом установленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення. Іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього договору та Закону України "Про іпотеку". При цьому вказані положення не є перешкодою для реалізації права Іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. На виконання вказаного пункту Іпотечного договору та вимог ст. 35 Закону України "Про іпотеку", 10 листопада 2014 року на адресу [PERSON] було направлено вимогу щодо погашення заборгованості (вих. № 11201/41) та попередження про те, що у випадку непогашення зазначеної у вимозі суми, по закінченню 30-ти денного строку з дати отримання такої вимоги позивач розпочне процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки, з донарахуванням суми заборгованості, відсотків за користування кредитом, пені та штрафних санкцій на день здійснення звернення стягнення. Таким чином підставними є і вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить майновому поручителю - [PERSON] в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за Кредитним договором. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. Отож диспозиція вказаної норми права передбачає альтернативу при визначенні ціни продажу предмета іпотеки, а саме: за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Саме тому вимоги позивача про те, щопочаткова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом, не суперечить вимогам закону. 16 червня 2014 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 49 про початок ліквідації ПАТ «Банк Форум» з 16 червня 2014 року. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» призначено начальника відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Соловйову Наталію Анатоліївну строком на 1 рік з 16 червня 2014 року по 16 червня 2015 року включно. У відповідності до ч. 4 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду вживає передбачені законодавством заходи щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку. Від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку ( п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-IV від 08 липня 2011 року). Частиною 3 ст. 88 ЦПК України встановлено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-IV від 08 липня 2011 року, із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1 % ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (243,60 грн.) та не більше 3 розмірів м.з.п. (3'654 грн.). Враховуючи, що позов звільненої від сплати судового збору уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Соловйова Н.А., задоволено повністю і сума коштів, котра підлягає до стягнення за цим судовим рішенням складає 715'560,97 грн., то розмір судового збору у даному випадку є максимальним, тобто 3'654 грн. (715'560,97 ? 1 ? 100 = 7'155,60) грн. і його слід стягнути з відповідача в користь держави.

Outcome: approved