Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання недійсним заповіту та визнання за ним права власності на ? частину будинку [ADDRESS] з тих підстав що 07.02.1996 року його мати - [PERSON] склала заповіт, згідно якого спірний будинок разом із господарськими будівлями та спорудами заповіла у рівних частинах на його ім'я та свого онука -[PERSON]. Фактично будівництво даного домоволодіння проводилося за його участі та за його кошти, які він перебуваючи на заробітках у Росії передавав матері. [INFO] його мати померла. Після організації похорону, він звернувся у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини та повернувся в Росію. Згодом він довідався, що в останні дні перед смертю, знаходячись у лікарні та перебуваючи у важкому стані, остання змінила попередній заповіт та згаданий вище будинок в цілому заповіла відповідачу. Вважає, що на час складання заповіту [PERSON] була хвора на важку хворобу- церебральний атеросклероз, тому не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На його думку, [PERSON] не могла підписати такий заповіт, оскільки він постійно спілкувався із нею, і впевнений в тому , що мати обов'язково б повідомила його про зміну свого рішення. Припускає, що такий був підписаний під впливом відповідача. З огляду на наведене просить визнати недійсним заповіт складений [PERSON] на користь на користь [PERSON]; визнати за ним права власності на ? частину будинку [ADDRESS]. В той же час просить поновити строк позовної давності, так як такий пропущений з поважних причин. В їх мотивування наводить те, що він у 1998 році звертався із аналогічним позовом до цього ж суду, ухвалою якого у 2001 році його позовну заяву залишено без розгляду, яку він отримав у 2013 ці. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, в їх обґрунтування послався на обставини аналогічні підставам звернення до суду. Просить позовні вимоги задовольнити. [PERSON] подав до суду письмове заперечення проти позову , в якому вказав, що твердження позивача про передавання коштів на фінансування будівництва спірного будинку та особистої участі у будівництві у період відпусток є надуманими та не відповідають дійсності. Організація похорону за власні кошти позивачем також не підтверджується належними доказами. Просить застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволення позовних вимог. Позовні вимоги заперечуються у судовому засіданні представником відповідача Мацеєм М.М Залучений в якості третьої особи державний нотаріус в судове засідання не з'явився, подав письмову заяву, у якій зазначив, що від дати смерті [PERSON] пройшло багато років. Усі документи посвідчені та видані нотаріальною конторою, а також реєстри для реєстрації нотаріальних дій за 1996 рік передані на зберігання до Державного нотаріального архіву у Львівській області. Окрім цього, на даний час, жодної інформації вона повідомити не може, так як пройшло близько 19 років. Просить розглядати справу у її відсутності. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, оцінивши наявні у справі письмові документи суд вважає, що вимоги позивача не підлягають до задоволення із наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], ще за свого життя 07.02.1996 року склала заповіт, в якому все своє майно заповіла синові [PERSON] та внукові [PERSON]. 17.09.1996 року, перебуваючи у хірургічному відділенні Червоноградської центральної міської лікарні [PERSON] склала інший заповіт, який був нотаріально посвідчений, із змісту якого встановлено, що все своє майно спадкодавець заповіла внукові [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина, в яку входив і будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. Дана будівля належала спадкодавцю на праві приватної власності згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого Червоноградським міськвиконкомом 04.08.1994 року 24 листопада 1994 року і зареєстро\-ваного за у Червоноградському міжміському бюро технічної інвентаризації 04.08.1994 року у реєстрову книгу за [NUMBER]. Згідно зі статтями 534, 544 ЦК України 1963 року та ст.ст.56, 57 Закону „Про нотаріат", які діяли на час виникнення правовідносин сторін, заповіт міг бути зроблений, змінений або скасований лише особисто самим громадянином-заповідачем. Відповідно до статей 541, 542 ЦК України 1963 року, у редакції яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, заповіт породжує правові наслідки, якщо його було укладено в письмовій формі й посвідчено нотаріально або у формі, прирівняній до нотаріальної. Як убачається з матеріалів справи, заповіт було складено за формою і у порядку, передбаченими у відповідності до вищенаведеного закону. Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про визнання угод недійсними" від 28.04.1978р. № 3 вимоги про визнання угоди недійсною з підстав того, що громадянин в момент укладення угоди перебував у такому стані, коли не міг розуміти значення своїх дій або керувати ними, вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів. Довід заяви про те що, заповідач змінила попередній заповіт не усвідомлюючи при цьому значення свої дій є необгрунтованим, оскільки ґрунтується на припущеннях і не підтверджений належними та допустимими доказами. В силу ч.З ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Окрім цього заявляючи позов, позивач не послався на норму матеріального закону, на підставі якого він просив визнати даний заповіт недійсним, тому в цій частині суд не може виходити за межі позову і на свій розсуд застосовувати підстави визнання угоди недійсною. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визнання недійсним заповіту від 17.09.1996 року, складеного [PERSON] на користь [PERSON], про визнання права власності на спадкове майно - ? частину будинку [ADDRESS] не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed