Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

\~ 08 червня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, за результатами розгляду якої просить: встановити факт постійного проживання її, [PERSON] , з [PERSON] по день смерті останньої [INFO] в будинковолодінні [ADDRESS] ; визнати за нею право власності на 1/25 частку будинковолодінні [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 23 липня 2021 року від позивачки до суду надійшла уточнена позовна заява, із змісту якої вбачається, що позивачка, не змінюючи предмету позову, залучила до участі в справі в якості співвідповідачів [PERSON] та [PERSON] (а.с. 117-120) Позов мотивовано тим, що [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з 1/25 частки в праві власності на будинковолодіння [ADDRESS] , яку [PERSON] прийняла в порядку спадкування за заповітом після смерті свого чоловіка [PERSON] , але свідоцтво про право на спадщину за життя в нотаріальній конторі не оформила. Заповіту [PERSON] не залишила. Позивачка звернулась до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину, але постановою нотаріуса від 22 березня 2021 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки нею пропущено строк на подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та, згідно довідки Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 20,01.2021 року № 04-07/3/731, на день смерті [PERSON] вона не була зареєстрована разом з нею. В той же час вона постійно проживала разом з матір`ю в будинковолодінні за адресою [ADDRESS] на день її смерті та проживає там до теперішнього часу. Як на правові підстави заявлених вимог позивач посилається на статті 524, 548, 549 ЦК УРСР, статті 1218, 1223 ЦК України. На підставі викладеного, позивачка просить суд встановити факт її постійного проживання з [PERSON] на день смерті останньої [INFO] в будинковолодінні [ADDRESS] ; визнати за нею право власності на 1/25 частку будинковолодіння [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Заяви, клопотання учасників процесу. \~ \~ \~ \~08.07.2021 р. від представника відповідача - територіальної громади\~м.\~Запоріжжя в\~особі Запорізької\~міської ради до суду надійшов відзив на позов (а.с. 97-103). \~ \~ \~ \~23.07.2021 р. від представника позивача до суду надійшло клопотання про залучення співвідповідачів та уточнена позовна заява (а.с. 115-116, 117-120). \~ \~ \~ \~Процесуальні дії суду Ухвалою суду від 11 червня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по зазначеній справі. Вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено у справі підготовче судове засідання. Зобов`язано четверту\~Запорізьку державну\~нотаріальну контору\~надіслати на\~адресу суду\~належним чином\~завірену копію\~спадкової справи,\~заведеної після\~смерті [PERSON] \~та [PERSON] (а.с. 70-71). 02 липня 2021 року від Четвертої запорізької\~державної нотаріальної\~контори надійшла копія спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] згідно листа Четвертої запорізької\~державної нотаріальної\~контори від\~30.06.2021\~р.\~№ 912/02-14/246-2004\~спадкова справа\~після смерті\~ [PERSON] \~не заводилась. (а.с. 76-96) Ухвалою суду від 10 серпня 2021 року розгляд справи\~відкладено на\~10\~вересня 2021\~року \~13.00\~годин. Продовжено строк\~проведення\~підготовчого\~провадження по\~справі\~до 10\~вересня 2021 року. (а.с. 113-114) Ухвалою суду від 10 вересня 2021 року підготовче провадження по зазначеній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. (а.с. 137). В суді позивачка та її представник, кожен в окремості, позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити з підстав, викладених по тексту позовної заяви. Представник відповідача - територіальної громади\~м.\~Запоріжжя в\~особі Запорізької\~міської ради, в судовому засіданні, вимогу щодо встановлення факту спільного проживання, просила вирішити на підставі доказів, наявних в матеріалах справи на розсуд суду; в задоволенні вимоги щодо визнання права власності на частку будинку за позивачкою заперечувала з підстав, викладених у відзиві на позов, долученого до матеріалів справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , кожен в окремості, у судове засідання не з`явилися, хоча про час день та місце слухання справи були повідомлені належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові відправлення № 69063 0307903 4, № 69063 0307902 6, № 69063 0325521 5, № 69063 0325522 3, № 69035 2991760 2, № 69035 2991761 0 (а.с. 133, 136, 150, 153, 163, 165). Причини неявки суду не повідомили, заперечень стосовно позовних вимог позивача не надали. Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши в порядку, визначеному в підготовчому засіданні у справі, докази, якими вони обґрунтовуються, приходить до такого. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини Матеріалами справи встановлено, що [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] . (а.с. 10) Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , свідоцтвом про одруження [PERSON] та [PERSON] , свідоцтвом про шлюб [PERSON] (а.с. 7, 8, 9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з 1/25 частка в праві власності на будинковолодіння [ADDRESS] , яку [PERSON] прийняла в порядку спадкування за заповітом після смерті свого чоловіка [PERSON] , але свідоцтво про право на спадщину за життя в нотаріальній конторі не оформила. (а.с. 13, 14-17) Право власності на 1/25 частку домоволодіння [ADDRESS] зареєстроване на ім`я чоловіка померлої [PERSON] - [PERSON] на підставі договору дарування частини будинковолодіння, посвідченого 06 грудня 2000 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Лучко Н.Г. за р.№ 2631. (а.с. 18-20) [PERSON] помер [INFO] . (а.с. 12) Ним було вчинено заповіт, посвідчений 07 лютого 2001 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Лучко Н.Г. ( витяг з Спадкового реєстру про заповіти та копія заповіту долаються), яким [PERSON] заповідав належну йому частину будинковолодіння [ADDRESS] [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ). (а.с. 13) Відповідно до ст. 5 чинного ЦК України, п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року, який набрав чинності з 01.01.2004 року, «4. Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. 5. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.» Тому, щодо правовідносин спадкування після смерті [PERSON] , який помер до набрання чинності ЦК України в редакції 2003 року, підлягають застосуванню норми ЦК УРСР 1963 року» чинного на день смерті [PERSON] . Цим кодексом передбачалось: Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно з ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Зазначене майно [PERSON] прийняла як спадкоємиця за заповітом після смерті [PERSON] , за її заявою було заведено спадкову справу № 246 від 24.05.2004 року в Четвертій Запорізькій державній нотаріальній конторі, що підтверджується витягом із Спадкового реєстру № 64293942 від 09.04.2021 року. (а.с. 15) Крім того, вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, оскільки проживала та була зареєстрована разом зі спадкодавцем в домоволодінні [ADDRESS] як на час смерті [PERSON] , так і після неї, що підтверджується листом Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 20.01.2021 року № 04-07/3/730. (а.с. 21) Але свідоцтво про право на спадщину нею отримано не було. [PERSON] звернулась до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , але постановою нотаріуса від 22 березня 2021 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки нею пропущено строк на подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та, згідно довідки Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 20.01.2021 року № 04-07/3/731, на день смерті [PERSON] вона не була зареєстрована разом з нею. (а.с. 11) Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст.1296 чинного ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. [PERSON] є єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 1268 чинного ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Факт спільного проживання [PERSON] з матір`ю [PERSON] на день її смерті за адресою [ADDRESS] підтверджується довідкою квартального комітету № 32 від 15.08.2020 року; медичною документацією сина позивачки - [PERSON] ; довідкою Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Олександрівському району від 26.10.2020 року № 02-04/5819. (а.с. 23-31) Факт спільного проживання [PERSON] з матір`ю [PERSON] також підтвердили допитані у судовому засіданні свідки. Свідок [PERSON] пояснив суду, що він є сусідом позивачки, знає її з 12-13 років, має знею добрі, сусідські стосунки, зазначив, що [PERSON] проживала розом із матір`ю [PERSON] приблизно з 2011-2012 року. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона є сусідкою позивачки, знає її з 2010 року, зазначила, що [PERSON] проживала розом із матір`ю [PERSON] приблизно з 2012 року. До моменту смерті [PERSON] хворіла, [PERSON] здійснювала догляд за нею. У відповідності до ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 2 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається: справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Встановлення факту спільного проживання необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Частина 1 ст. 1270 ЦК України визначає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до положень частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину, згідно положень частини 1 статті 1298 ЦК України, видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відтак, суд приходить до висновку, що вимоги, викладені у заяві [PERSON] є обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved