Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

У позовній заяві позивачі просять визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться в [ADDRESS] , покликаючись на те, що у їхньому будинковолодінні раніше проживала і є зареєстрована по сьогоднішній день відповідачка по справі [PERSON] , яка була дружиною їхнього сина [PERSON] , рішенням Заліщицького районного суду Тернопільської області від 09.11.2020 року син розірвав шлюб з відповідачкою. Відповідачка не проживає в даному будинку з жовтня 2020 року, не цікавиться станом будинку, не бере участі в оплаті комунальних послуг і взагалі будинком не цікавиться. Відповідачка [PERSON] за місцем реєстрації в будинку [ADDRESS] не проживає і не бажає добровільно знятися з реєстрації, а реєстрація відповідачки в будинку на даний час створює незручності та перешкоди позивачам у вільному використанні та розпорядженні майном. Обставини відсутності відповідачки за її місцем реєстрації тривалий час стверджуються актом Нирківської сільської ради та актами Товстенської селищної ради, що приєднуються до позовної заяви. Позивачі [PERSON] , [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять суд їх задоволити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд вважає, що відповідачка не з`явилася в судове засідання без поважних причин, а тому, справу слід розглянути заочно без її участі, про що не заперечують позивачі, у відповідності до ст.ст.280-284 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачів [PERSON] , [PERSON] , свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Встановлено, що позивачі [PERSON] , [PERSON] є власниками будинковолодіння [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 04.04.2008 року. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов Нирківської сільської ради від 26.10.2020 року станом на жовтень 2020 року місцезнаходження [PERSON] невідоме. Згідно актів обстеження матеріально-побутових умов Товстенської селищної ради Чортківського району Тернопільської області від 14.04.2021 року, 06.05.2021 року, 01.06.2021 року, 08.07.2021 року, 05.08.2021 року, 01.09.2021 року, 07.10.2021 року, комісією встановлено, що [PERSON] в [ADDRESS] зареєстрована, але не проживає. У судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] пояснили, що з серпня 2020 року [PERSON] не проживає за місцем реєстрації в [ADDRESS] . У відповідності до ст.405 ЦК України, члени сім"ї власника, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом і втрачають це право, якщо відсутні в ньому без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи, крім інших підстав, здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Абзацом 3 п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття такої особи з реєстрації місця проживання. Аналізуючи наведені обставини, суд вважає, що [PERSON] понад один рік без поважних причин не проживає у будинку [ADDRESS] . За таких обставин, суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення відповідачкою прав позивачів, які підлягають захисту шляхом визнання відповідачки [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивачів обґрунтованими та доведеними. Вирішуючи питання розподілу між сторонами судових витрат по справі, суд враховуючи положення ст.141 ЦПК України, вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Outcome: approved