Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

11.09.2020 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області від представника позивача [PERSON] , адвоката Костюченко С.Г. надійшла вище зазначена позовна заява ( а.с. 2-5), з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог ( а.с. 35-37) з проханням : стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в розмірі 7 015,14 гривень та моральну шкоду в розмірі 3000 грн., а також стягнути судові витрати, та витрати на правову допомогу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 01.05.2020 о 11 год. 50 хв. в м. Бориспіль, Київської області по вул. Київський шлях, 12, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER] , не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «NISSAN», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Відносно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення п. п. 2.3 (б), 12.1, 13.1 Правил Дорожнього руху України та постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14.05.2020 у справі № 359/3420/20 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, визнано винним та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення [PERSON] свою вину визнав у повному обсязі. Крім того зазначено, що внаслідок ДТП автомобілю «NISSAN», д.н.з. [NUMBER] , який належить позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , було завдано механічних пошкоджень. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER] на момент ДТП була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО/5330162 від 02.07.2019 у страховій компанії ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта». Відповідно до рахунку № 02882 від 24.06.2020 складеного ТОВ «Ніко Автоальянс» сума запчастин та роботи щодо відновлення автомобіля «NISSAN», д.н.з. [NUMBER] становить 19 728,58 грн. ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» зазначає, що матеріальний збиток, завданий власнику транспортного засобу Nissan Qashqai, д.р.н. [NUMBER] , внаслідок пошкодження при ДТП, склав 15 596,62 грн. (вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу складає 19 728,58 грн., з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 15 596,62 грн.). Згідно зі страховим актом № ОЦВ-СП-20-16-25942/1 та відповідно до поданої заяви про страхове відшкодування, HACK «ОРАНТА» 15.07.2020 було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 13 596,62 грн. (15 596,62 грн. - 2 000,00 грн. (франшизи) на рахунок Приват Банк, отримувач платежу - ТОВ «НІКО АВТОАЛЬЯНС». Крім того зазначено, що відповідач, в зв`язку із недостатністю страхової виплати для повного відшкодування завданої ним шкоди, зобов`язаний сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка становить - 6 131,96 грн. Відповідно до наряд-замовлення № АН133426 від 22.10.2020 складеного ТОВ «Ніко Автоальянс» сума запчастин та роботи щодо відновлення автомобіля позивача становить 20 612,03 гривень. Таким чином сума матеріальної шкоди збільшилася на 883,45 гривень та становить 7 015,14 гривень. Також зазначено, що в момент коли відбулося ДТП позивач була вагітна та знаходилась на шостому місяці вагітності, у результаті ДТП позивача виникла стресова ситуація, яка могла нашкодити дитині та охопили відчуття роздратованості, обурення, гніву, що в свою чергу спричинило психологічний дискомфорт, значне порушення душевної рівноваги, адже позивач тривалий час був позбавлений можливості експлуатувати транспортний засіб.З цих підстав їй завдано моральну шкоду, яку вона оцінює в сумі 3 000 грн. Ухвалою від 19.10.2020 позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а. с. 29-30). 13.11.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а. с. 51-52). Усудовому засіданні представник позивача Костюченко С.Г. підтримав позовні вимоги та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, заяв та заперечень до суду не надійшло. Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, що 01.05.2020 о 11.50 в м. Борисполі Київської області по вул. Київський шлях, 12, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER] , не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «NISSAN», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] ( а.с. 8-9). Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14.05.2020 у справі № 359/3420/20 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень (а. с. 8-9). Автомобіль «NISSAN» д.н.з. [NUMBER] , належить на праві власності [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії [NUMBER] (а. с. 6-7) . Факт дорожньо-транспортної пригоди за вказаних в постанові Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14.05.2020 обставин, свою вину у дорожньо-транспортній пригоді, а також у заподіянні матеріальної шкоди внаслідок пошкодження належного позивачу транспортного засобу визнано відповідачем [PERSON] (а.с. 8-9). Крім того встановлено, що внаслідок вище зазначеної дорожньо-транспортної пригоди позивачу завдано матеріальних збитків на відновлення транспортного засобу в загальному розмірі 20 612,03 гривень, що підтверджується нарядом-замовлення № АН 133426 рихтувально-малярної роботи (а. с. 38-39). Відповідно до страхового акту № ОЦВ-СП-20-16-25942/1 та відповідно до поданої заяви про страхове відшкодування, HACK «ОРАНТА» 15.07.2020 було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 13 596,62 грн. (а. с. 11). За змістом ст. 1166 ЦК України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка їх завдала. Частиною 1 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, що визначено ч. 2 ст. 1187 ЦК України. При цьому, особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки». Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ч. ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно роз`яснень викладених у п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Пунктом 16 вище зазначеної Постанови передбачено, що при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Враховуючи, що в судовому засіданні було встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача, який на правовій підставі керував транспортним засобом, та між його діями та наслідками, що настали є безпосередній причинний зв`язок, що встановлено постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14.05.2020, таким чином сума відшкодування має бути стягнута саме з нього в розмірі спричиненої позивачу матеріальної шкоди за відрахуванням суми сплаченої страховою компанією, тобто стягненню підлягає 7 015 гривень 14 копійок ( 20 612,03-13 596,62). Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення моральної шкоди в сумі 3000 гривень, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 23 Цивільного Кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок порушення її прав. Моральна шкода також полягає у душевних стражданнях яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ч.1 ст.1167 Цивільного Кодексу України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.01.1995 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Згідно п. 9 вище зазначеної Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір належного позивачу відшкодування завданої моральної шкоди, суд, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості та враховуючи характер, глибину моральних страждань, що носили характер простих переживань з приводу порушення права власності, тривалості негативних наслідків, внаслідок чого позивач була вимушена звернутись до суду за захистом порушеного права, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню у визначеному розмірі 3000 гривень, що, на думку суду, є достатнім відшкодуванням понесених позивачем немайнових втрат. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору на загальну суму в розмірі 1681 гривень 60 копійок, що підтверджується квитанціями (а. с. 1,48), підлягають стягненню з відповідача на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved