Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Позивач, ПАТ КБ «Актив-банк», звернувся до суду з позовом, в якому просить: - визнати недійсним договір купівлі-продажу від 05.06.2014 р., укладений між позивачем та відповідачем, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 1000; - застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину-договору купівлі-продажу від 05.06.2014 р., зареєстрованого в реєстрі за № 1000 шляхом повернення в натурі у власність ТОВ «Фаланга» предмета нікчемного договору АЗС з магазином «А-1» загальною площею 107,9 кв.м з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Полтавський шлях, 2-в (два-В), ємності АЗП РГС-20-5 шт., резервуару для СУГ-10 м.куб (газ)1 шт., касового апарату Марія-ЛТ-МТМ-ПОС1шт., касового апарату Марія-301 МТМ-1 шт., пульту ТиИнТи-2 шт., довгого пістолету-1 шт., стаціонарного заправнику газу-1 шт., ТРЛ WineLresser тип 487-4-2-2 шт., навісу літ. «Б»-1 шт., навісу літ. «Б1», арт. Свердловини літ. «К»-1 шт., колонки для пального літ. «К-1»-2 шт., виносного пістолету літ. «К-3»-1 шт., зл.ями літ. «Язл»-1 шт., бензиновловлювача літ. «Я1»-1 шт., колодязя для стічних вод літ. «Я2»-1 шт., пожежного резервуару літ. «Я3»-1шт., пожежного резервуару літ. «Я4»-1шт., резервуару для пального літ. «Я5»-1 шт., резервуару для пального літ. «Я6»-1 шт., резервуару для пального літ. «Я7»-1 шт., резервуару для пального літ. «Я8» - 1 шт.; - визнати за ТОВ «Фаланга» право власності на АЗС з магазином «А-1» загальною площею 107,9 кв.м з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Полтавський шлях, 2-в (два-В), ємності АЗП РГС-20-5 шт., резервуару для СУГ-10 м.куб (газ)1 шт., касового апарату Марія-ЛТ-МТМ-ПОС1шт., касового апарату Марія-301 МТМ-1 шт., пульту ТиИнТи-2 шт., довгого пістолету-1 шт., стаціонарного заправнику газу-1 шт., ТРЛ WineLresser тип 487-4-2-2 шт., навісу літ. «Б»-1 шт., навісу літ. «Б1», арт. Свердловини літ. «К»-1 шт., колонки для пального літ. «К-1»-2 шт., виносного пістолету літ. «К-3»-1 шт., зл.ями літ. «Язл»-1 шт., бензиновловлювача літ. «Я1»-1 шт., колодязя для стічних вод літ. «Я2»-1 шт., пожежного резервуару літ. «Я3»-1шт., пожежного резервуару літ. «Я4»-1шт., резервуару для пального літ. «Я5»-1 шт., резервуару для пального літ. «Я6»-1 шт., резервуару для пального літ. «Я7»-1 шт., резервуару для пального літ. «Я8» - 1 шт.; - відновити правовий статус ПАТ КБ «Актив-Банк» як заставодержателя за Договором застави рухомого та нерухомого майна № 1016/01/S-5 від 16.10.2013 р.; - зобовязати реєстратора Державної реєстраційної служби України зареєструвати обтяження у вигляді іпотеки щодо нерухомого майна: АЗС з магазином «А-1» загальною площею 107,9 кв.м з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Полтавський шлях, 2-В; - зобовязати реєстратора Державної реєстраційної служби зареєструвати обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно: АЗС з магазином «А-1» загальною площею 107,9 кв.м з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Полтавський шлях, 2-В. Ухвалою Люботинського міського суду Харківської області від 04.06.2015р. відмовлено у відкритті провадження в частині вимог про зобовязання Державної реєстраційної служби України вчинити певні дії. Позов обґрунтований тим, що 05.06.2014р. між ПАТ «Актив-Банк» та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу, за умовами якого [PERSON] придбав нерухоме майно: АЗС з магазином «А-1» загальною площею 107,9 кв.м з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Полтавський шлях, 2-В та вищевказане рухоме майно. Дане нерухоме та рухоме майно до укладення договору належало ТОВ «Фаланга» та було передано останнім в заставу ПАТ «КБ "Актив-Банк» як забезпечення виконання зобовязань ПП «Спика» за Договором про здійснення кредитних операцій № 1016/01 від 16.10.2013р. Спірний договір укладений відповідно до ст.. 38 Закону України «Про іпотеку». Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.09.2014 р. за №79 з 03.09.2014 р. запроваджено тимчасову адміністраціютапризначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Актив-Банк». Згідно рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.12.2014 р. № 158 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Комерційний банк «Актив-Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію [PERSON] строком на 1 рік з 24.12.2014 р. по 23.12.2015 р. включно. Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноваженою особою на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Комерційний банк «Актив-Банк» здійснено аналіз(перевірку) зазначеного Договору купівлі-продажу нежитлової будівлі та рухомого майна, та встановлено, що договір укладено неправомірно, із допущенням значних порушень вимог законодавства. Порушення полягають у тому, що не був дотриманий порядок реалізації заставленого нерухомого та рухомого майна, встановлений Законами України «Про іпотеку» та «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»; відповідач не здійснив оплату нерухомого та рухомого майна згідно договору, в результаті чого банком фактично здійснено безоплатне відчуження майна, що перебувало в заставі. Крім того, позивач посилається на ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» як на підставу визнання оскаржуваного правочину недійсним. Враховуючи численні порушення, допущені при укладенні договору, позивач просить визнати оспорюваний договір купівлі-продажу недійсним та застосувати наслідки недійсності договору. Представник позивача в судовому засіданні поданий позов підтримав та пояснив, що керівництвом банку при укладанні спірного договору було допущено ряд порушень, які виразились у порушенні інтересів заставодавця, здійснено продаж заставленого майна за ціною, яка вдесятеро менша за ціну, визначену договором застави, та, враховуючи не внесення відповідачем грошових коштів на рахунок банку, фактично здійснено безоплатне відчуження майна тощо. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував та пояснив, що [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу спірного майна. Свої зобовязання за договором відповідач виконав у повному обсязі, перерахувавши частину суми зі свого рахунку, відкритого у ПАТ «КБ «Актив-Банк», та решту суми вніс готівкою в касу банку. При укладенні договору ніяких порушень допущено не було. Позивачем не надано суду доказів нікчемності оскаржуваного договору. Представник відповідача, ТОВ «Роял-2014», подав заперечення проти позову, в яких зазначено, що відповідач є законним власником спірного нерухомого та рухомого майна, оскільки воно було передано відповідачем [PERSON] до статутного капіталу ТОВ «Роял-2014». Враховуючи, що ТОВ «Роял-2014» не було стороною оскаржуваного правочину, а також враховуючи, що останнє є добросовісним набувачем майна, спірне майно може бути витребувано у ТОВ «Роял-2014» лише шляхом подання віндикаційного позову, тому в задоволенні даного позову належить відмовити. Представники третіх осіб в судове засідання не зявились, про дату та час судового розгляду повідомлялись судом завчасно та належним чином, про причини неявки не повідомили, тому суд вважає можливим розглянути справу без їх участі. В ході судового розгляду судом встановлено наступне. 16 жовтня 2013 року між ПАТ «КБ «Актив-Банк» та ПП «Спіка» був укладений договір про здійснення кредитних операцій № 1016/01 із загальним лімітом основного зобовязання у розмірі 33 400 000 грн. З метою належного виконання позичальником своїх зобовязань за вказаним договором був укладений договір застави рухомого та нерухомого майна № 1016/01/S-05 від 16.10.2013р. між ПАТ «КБ «Актив-Банк» та ТОВ «Фаланга», за умовами якого банку передано у заставу спірне нерухоме та рухоме майно, а саме приміщення АЗС з магазином «А-1», загальною площею 107,9 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Полтавський Шлях, 2-В, та рухоме майно,а саме: ємність АЗП РГС-20 - 5 шт., резервуар для СУГ-10 м.куб (газ) - 1 шт., касовий апарат Марія- ЛТ-МТМ-ПОС - 1 шт., касовий апарат Марія-301 МТМ -1 шт., пульт ТиИнТи - 2 шт., довгий пістолет-1 шт., стаціонарний заправщик газу - 1 шт., ТРЛ WineLresser тип 487-4-2 - 2 шт.; навіс літ. «Б» - 1 шт., навіс літ. «Б1», арт. свердловина літ. «К» - 1 шт., колонка для пального літ. «К-1» - 2 шт., виносний пістолет літ. «К-3» - 1 шт., зл.яма літ «Язл» - 1 шт., бензиновловлювач літ. «Я1» - 1 шт., колодязь для стічних вод ліг. «Я2» - 1 шт., пожежний резервуар літ. «ЯЗ» - 1 шт., пожежний резервуар літ. «Я4» - 1 шт., резервуар для пального літ. «Я5» - 1 шт., резервуар для пального літ. «Я6» - 1 шт., резервуар для пального літ. «Я7» - 1 шт., резервуар для пального літ. «Я8» - 1 шт. 05.06.2014 р. між публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Актив- Банк» та [PERSON] Васильовичемв порядку до ст. 38 Закону України «Про іпотеку» був укладений Договір купівлі-продажу нежитлової будівлі та рухомого майна, що посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 1000. Відповідно до п 1.1. Договору купівлі-продажу позивач продав (передав у власність) відповідачу АЗС з магазином «А-1», загальною площею 107,9 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Полтавський Шлях, 2-В (два-В) (надалі - Нерухоме, майно), та рухоме майно,а саме: ємність АЗП РГС-20 - 5 шт., резервуар для СУГ-10 м.куб (газ) - 1 шт., касовий апарат Марія- ЛТ-МТМ-ПОС - 1 шт., касовий апарат Марія-301 МТМ -1 шт., пульт ТиИнТи - 2 шт., довгий пістолет-1 шт., стаціонарний заправщик газу - 1 шт., ТРЛ WineLresser тип 487-4-2 - 2 шт.; навіс літ. «Б» - 1 шт., навіс літ. «Б1», арт. свердловина літ. «К» - 1 шт., колонка для пального літ. «К-1» - 2 шт., виносний пістолет літ. «К-3» - 1 шт., зл.яма літ «Язл» - 1 шт., бензиновловлювач літ. «Я1» - 1 шт., колодязь для стічних вод ліг. «Я2» - 1 шт., пожежний резервуар літ. «ЯЗ» - 1 шт., пожежний резервуар літ. «Я4» - 1 шт., резервуар для пального літ. «Я5» - 1 шт., резервуар для пального літ. «Я6» - 1 шт., резервуар для пального літ. «Я7» - 1 шт., резервуар для пального літ. «Я8» - 1 шт. (надалі разом - Рухоме майно), а Відповідач зобовязався сплатити за нього обговорену суму - 552 732,22 гривні. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.09.2014 р. за №79 з 03.09.2014 р. запроваджено тимчасову адміністраціютапризначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Актив-Банк». Згідно рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.12.2014 р. № 158 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Комерційний банк «Актив-Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію [PERSON] строком на 1 рік з 24.12.2014 р. по 23.12.2015 р. включно. Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобовязаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті. Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобовязання без встановлення обовязку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобовязання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобовязань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобовязаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;5) банк прийняв на себе зобовязання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з повязаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, повязаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства (ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»). Згідно зі статтями 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів наявності будь-якої з обставин, визначених ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з урахуваннях яких можна було б дійти висновку про нікчемність оспорюваного договору у розумінні даної норми. Доводи позивача про безоплатність договору спростовуються наданими представником відповідача доказами, а саме: 1) договором застави від 05.06.2014р. між ПАТ «КБ «Актив-Банк» та [PERSON], згідно якого забезпеченням виконання [PERSON] своїх зобовязань за спірним договором купівлі-продажу є майнові права на грошові кошти, що розміщені на вкладному рахунку № 26300503442292 у позивача у розмірі 47 000 доларів США, а також нараховані на них проценти, які належать відповідачу на підставі договору строкового вкладу «Актив прибутковий» № ДФО-46-178887 від 29.05.2014р. (т. 1 а.с. 172-177); 2) Повідомленням банку на адресу [PERSON] від 18.07.2014р. про набуття прав на грошові кошти, що є предметом застави (т. 1 а.с. 196); 3) меморіальним ордером № 6949 від 31.07.2014р. про списання коштів [PERSON] згідно повідомлення про набуття прав від 18.07.2014р. (т. 2 а.с. 31, 32); 4) актом звірки розрахунків від 21.07.2015р. між ПАТ «КБ «Актив-Банк» та [PERSON] за спірним договором; 5) копією квитанції від 23.07.2014р., згідно якої [PERSON] вніс решту суми у розмірі 5150,62 грн. за спірним договором купівлі-продажу до каси банку (т. 1 а.с. 195). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] у повному обсязі виконав свої зобовязання за договором купівлі продажу від 05.06.2014р. Стосовно доводів представника позивача про продаж спірного майна за ціною, яка майже в десять разів менша за ціну, встановлену договором застави рухомого та нерухомого майна № 1016/01/S-05 від 16.10.2013р., суд зазначає, що відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочин (у тому числі договір) неплатоспроможного банку є нікчемними у разі, якщо банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобовязаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору. Разом із тим, представником позивача не надано суду належних та допустимих доказів здійснення ПАТ «КБ «Актив-Банк» будь-яких операцій, визначених вказаною нормою із іншим майном, вартість якого на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості майна, визначеної спірним договором. Таким чином, підстави застосування ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у даній справі відсутні. Згідно п. 1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до частин 1 та 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, відповідно до яких, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Разом із тим, представником позивача не надано суду доказів наявності будь-якої визначеної ст.. 203 ЦК України підстави визнати оспорюваний договір купівлі-продажу недійсним. Суд відхиляє доводи позивача про те, що договір суперечить вимогам ч. 5 ст. 626 ЦК України, згідно якої договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору, а у даному випадку відповідачем не здійснено оплати придбаного майна, тобто фактично банком укладено безвідплатний договір, оскільки, як зазначалось вище, відповідач виконав свої зобовязання у повному обсязі, що підтверджується відповідними документами. Крім того, суд відхиляє доводи позивача про те, що ПАТ «КБ «Актив-Банк» не мало права приймати в якості розрахунку за продаж майна грошові кошти у безготівковій формі, а також без погодження з куратором банку, як це передбачено постановами Правління НБУ № 349/БТ від 12.06.2014р. та № 382/БТ від 26.06.2014р., оскільки вказані постанови були прийняті вже після укладення договору. Доводи позивача про порушення порядку звернення стягнення на заставлене майно також спростовуються матеріалами справи, а саме договором про здійснення кредитних операцій (т. 1 а.с. 11-21); договором застави (т. 1 а.с. 25-33); вимогою про усунення порушення (т. 1 ас. 34-35); наказом про призначення та посадовою інструкцією регіонального директора керуючого відділенням (т. 1 а.с. 36-40). Таким чином, суд дійшов висновку про те, що вимоги про визнання договору купівлі-продажу від 05.06.2014 р., укладеного між ПАТ «КБ «Актив-Банк» та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 1000, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Враховуючи, що судом встановлено відсутність підстав визнання спірного договору недійсним, то підстави застосування наслідків недійсності правочину також відсутні. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про те, що позов задоволенню не підлягає. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до другого речення ч. 1 ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Разом із тим, судом встановлено, що спірне майно на теперішній час належить ТОВ «Роял-2014», оскільки передано [PERSON] до статутного капіталу даного товариства. Вказаний факт підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т. 1 а.с. 135); копією свідоцтва про право власності (т. 2 а.с. 97) та копією протоколу № 2 загальних зборів учасників ТОВ «Роял-2014» від 20.08.2014р. (т. 2 а.с. 100-106). Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв'язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину. Норма частини першої статті 216 ЦК не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК.

Outcome: dismissed