Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

08.02.2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати за ним, [PERSON], [INFO] право власності на 2/3 частки земельної ділянки загальною площею 0,900 га, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Крутоярська, 13 (адреса зазначена в державному акті на право приватної власності на землю: Одеська область, с. Чорноморка-2, вул. Подвойського, 23н) на 1/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 46,8 кв.м., житловою площею 31,0 кв.м., що складається в цілому з літ. «А» - житловий будинок, літ. «Б» - гараж, літ. «В» - сарай, літ. «Г» - санвузол, літ. «Д» - підвал, № 1-7,І споруди, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Крутоярська 13 (адреса, яка зазначена в свідоцтві про право власності та технічному паспорті: Одеська обл.., Овідіопольський район, с. Мізікевича, ж/м Чорноморка, вул. Крутоярська, 13) в порядку спадкування за законом після смерті його батька [PERSON], який помер 13 травня 2007 року та його баби [PERSON], яка померла 07 липня 2013 року. Свої вимоги мотивував тим, що після смерті його батька та бабусі відкрилась спадщина на 2/3 частки земельної ділянки загальною площею 0,900 га, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Крутоярська, 13 та на 1/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 46,8 кв.м., житловою площею 31,0 кв.м., що складається в цілому з літ. «А» - житловий будинок, літ. «Б» - гараж, літ. «В» - сарай, літ. «Г» - санвузол, літ. «Д» - підвал, № 1-7,І споруди, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Крутоярська 13. Однак, позивач зазначає, що нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що у нотаріальну контору необхідно надати правовстановлюючі документи на спадкове майно, яких у нього немає. Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача [PERSON] міської ради у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, від представника [PERSON] надійшла до суду заява про розгляд справи у їх відсутність. Третя особа [PERSON] у судове засідання також не зявилась, причини неявки суду не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позову підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Перш за все, слід зазначити, що будь-які правовстановчі документи та технічна документація на спірні об`'єкти нерухомості в матеріалах справи відсутні, позивач не скористався своїм правом та не звернувся до суду з клопотанням про витребування таких документів (державного акту на землю, свідоцтва про право власності на спірний будинок, технічного паспорту, тощо), або будь-якої підтверджуючої інформації, у зв`язку з чим справа розглядається за наявними в ній документами. Судом встановлено, що 13 травня 2007 року помер [PERSON], про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Овідіольського районного управління юстиції в Одеській області було складено актовий запис за № 99, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 353657. Після його смерті відкрилась спадщина. Спадкоємцями першої черги майна померлого [PERSON] є його мати [PERSON] (а.с. 179), дружина [PERSON] (132), та син [PERSON] (а.с. 12). У відповідності зі ст. 1223 ЦК у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Згідно\~ст. 1261 Цивільного кодексу\~\~України\~\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлюється у шість місяців та починається з часу відкриття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що 06 серпня 2007 року приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] було посвідчено заяву [PERSON] про прийняття спадщини після смерті її сина [PERSON]. 09 серпня 2007 року Овідіопольською районною державною нотаріальною конторою за вищевказаною заявою було заведено спадкову справу № 340/2007 до майна померлого 13 травня 2007 року [PERSON] (копія якої наявна в матеріалах справи а.с. 175-205). У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З вищевказаної спадкової справи вбачається, що дружина померлого, [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка звернулась 09 квітня 2008 року (а.с. 179 зворот), а син померлого [PERSON] з заявою про прийняття спадщини звернувся 11 квітня 2008 року (а.с. 184), тобто з пропуском строку. Між тим, на момент відкриття спадщини на позивача розповсюджувались положення ч. 4 ст. 1268 ЦК України, відповідно до якої малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 цього Кодексу. Однак, у видачі Свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Мізікевича, ж\\м Чорноморка, вул. Крутоярська, буд. 13 спадкоємцям [PERSON] та [PERSON] державним нотаріусом було відмовлено, оскільки в представленому Свідоцтві про право власності на вищевказаний будинок дата видачі вказана 14.02.2008 року, натомість як спадкоємець помер 13.05.2007 року, тобто свідоцтво було видано після смерті власника, що суперечить діючому законодавству (а.с. 187). Разом з тим, 07 липня 2013 року померла [PERSON], про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті [PERSON] реєстраційної служби [PERSON] міського управління юстиції було складено актовий запис за № 6637 (а.с. 59). 15 липня 2013 року приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу було посвідчено заяву [PERSON] про прийняття спадщини після смерті бабусі [PERSON]. За вищевказаною заявою, 14 вересня 2013 року Третьою одеською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 890/2013 до майна померлої 07 липня 2013 року [PERSON], копія якої наявна в матеріалах справи (а.с. 56-172). У відповідності до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правники спадкодавця спаковують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Крім того, судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 1512/2-1641/11 за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування , та за зустрічним позовом [PERSON], правонаступник якої є [PERSON] до [PERSON] про визнання житлового будинку спільною власністю, визначення часток. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12.05.2014 року позовні вимоги [PERSON] було задоволено, визнано за нею право власності на 4/6 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Крутоярська, 13 (адреса, яка зазначена в свідоцтві про право власності на технічному паспорті : Одеська область, Овідіопольський район, с. Мізікевича, ж/м Чорноморка, вул. Крутоярська, 13) загальною площею 46,8 кв.м., житловою площею 31,0 кв.м., що складається в цідому з: літ. «А» - житловий будинок, літ. «Б» - гараж, літ. «В» - сарай, літ. «Г» - санвузол, літ. «Д» - підвал, № 1-7, І споруди. А також визнано за [PERSON] право власності на 4/6 земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Крутоярська, 13 (адреса зазначена в державному акті на право приватної власності на землю: Одеська обл.., с. Чорноморка 2, вул. Подвойського, 23н), загальною площею 0,900 га. У задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про визнання житлового будинку спільною власністю відмовлено (а.с. 87-91). Однак, рішенням Колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 25.06.2014 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 травня 2014 року в частині визнання за [PERSON] право власності на земельну ділянку було змінено, викладено резолютивну частину рішення в цій частині в новій редакції. Визнано за [PERSON] право власності на 1/3 частину земельної ділянки, що знаходиться за адресою м. Одеса, вул. Крутоярська, 13 (адреса зазначена в державному акті на право приватної власності на землю: Одеська обл.., с. Чорноморка 2, вул. Подвойського, 23н), загальною площею 0,900 га. в іншій частині рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 травня 2014 року залишено без змін (а.с. 76-83). Ухвалою Колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 жовтня 2014 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 12.05.2014 року в незмінній частині та рішення апеляційного суду Одеської області від 25 червня 2014 року залишено без змін ( а.с. 158-160). Зазначеним рішеннями встановлено, що [PERSON] належало вищевказане нерухоме майно, а у відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини Як роз'яснено у п.7\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року за №14 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ лише в тому разі, коли в них беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, чи їх правонаступники (частина третя\~статті 61 ЦПК), то в інших випадках - ці обставини встановлюються на загальних підставах. 09 та 10 липня 2015 року державним нотаріусом Овідіопольської районної державної нотаріальної контори [PERSON] спадкоємцям [PERSON] та [PERSON] кожному було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку грошових вкладів, що належали померлому [PERSON], померлого 13 травня 2007 року (а.с. 199 зворот, а.с. 201). Відповідно до ст.66 Закону України „ Про нотаріат " на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, державним нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Видача свідоцтва провадиться у строки, встановлені цивільним законодавством України. Згідно\~\~ч.1 ст.68 Закону України „Про нотаріат" нотаріус\~ \~при\~\~ видачі\~ \~свідоцтва\~ \~про\~\~право\~ на\~\~спадщину за законом\~\~перевіряє\~\~факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини,\~\~наявність\~\~підстав\~\~для\~\~закликання\~\~до спадкоємства за законом\~ \~осіб,\~\~ які\~\~ подали\~ \~заяву \~\~про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. Відповідно ч.1\~ст.46 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріуси, які вчиняють нотаріальні дії, мають право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. 24 грудня 2016 року державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] було винесено постанову якою відмовлено [PERSON] у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на частку житлового будинку під № 13 розташованого за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Мізікевича, ж/м Чорноморка, вулиця Крутоярська та частку земельної ділянки площею 0,0900 га, яка розташована за адресою : Одеська область, Овідіопольський район, с. Мізікевича, ж/м Чорноморка, вулиця Крутоярська 13, після смерті [PERSON] (а.с. 34). Підставою для відмови стало те, що [PERSON] не надано правовстановлюючих документів як на житловий будинок, так і на земельну ділянку. 25 січня 2017 року [PERSON] звернувся до Овідіопольської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою, в якій просив видати на його імя свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, що складається в цілому з: житлового будинку під № 13, що знаходиться за адресою Одеська обл.., Овідіопольський район, село Мізікевича, ж/м Чорноморка, вулиця Крутоярська та земельної ділянки № 13, що розташована за адресою Одеська обл.., Овідіопольський район, село Мізікевича, ж/м Чорноморка, вулиця Крутоярська (а.с. 204). Проте 26 січня 2017 року державним нотаріусом Овідіопольської районної державної нотаріальної контори було винесено постанову, якою відмовлено [PERSON] у вчинені нотаріальної дії (а.с. 35). Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (пункт 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. Як передбачено п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Статтею 1218 ЦК\~встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до норми ст. 392 ЦК України вбачається, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати їм документа, який засвідчує його права власності. Згідно\~ст. 10 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.\~\~\~\~ Відповідно до ч. 1\~ст. 57 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 2.\~ст. 59 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.\~\~ Відповідно до п. 27\~Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі»\~під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обгрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.\~\~\~\~\~\~\~ У зв'язку з вищевикладеним, на підставі повного, об'єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, з'ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази, з'ясувавши їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки позивач позбавлений іншої можливості прийняти спадщину. На підставі викладеного і

Outcome: approved