Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

09.07.2014 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] , в якій вона просить визначити порядок користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: [ADDRESS] між співвласниками домоволодіння [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Призначити по справі судову будівельно-технічну експертизу з метою визначення варіантів можливого встановлення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками. Проведення експертизи доручити експерту Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області Лесків С.А. На розгляд експерту поставити питання - розробити варіанти можливого встановлення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками за адресою: [ADDRESS] з урахуванням ідеальних часток співвласників у домоволодінні. В обґрунтування вимог посилається на те, що власниками домоволодіння за адресою: [ADDRESS] є позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON] , [PERSON] . При цьому, [PERSON] належить 35/100 частин домоволодіння, [PERSON] належить 54/100 частин домоволодіння, [PERSON] є власником 11/100 часток домоволодіння. Технічна документація щодо відведення земельної ділянки у спільну сумісну власність [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] розроблялася, але право власності на земельну ділянку співвласники домоволодіння не отримували. З приводу користування земельною ділянкою між співвласниками домоволодіння виникають непорозуміння. Відповідач [PERSON] захопила та загородила значну частину земельної ділянки під своє особисте користування, встановивши огорожі. У травні 2014 року вона збудувала огорожу з шлакоблоків, яка примикає до кута моєї частини жилого будинку літера А, при цьому обрізала черепицю криши будинку літера А. У червні 2014 року [PERSON] збудувала огорожу у вигляді металевої конструкції, яка примикає до стіни будинку літера А. Жилий будинок літера А був побудований у 1917 року, фундаменту не має. Підтримувати будинок у належному стані, у зв`язку з встановленими огорожами не можливо. За такого, з метою захисту своїх прав, просить визначити порядок користування спірною земельною ділянкою. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Чулупа О.С. від 08.08.2014 року вказаний позов залишено без руху. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Чулупа О.С. від 13.10.2014 року, після усунення недоліків, відкрито провадження у справі за вказаним позовом. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 22.07.2015 року замінено первинного відповідача [PERSON] належним відповідачем - [PERSON] . Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 22.07.2015 року призначено судову будівельно-технічну експертизу та зупинено провадження у справі на час проведення експертизи. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Чулупа О.С. від 10.06.2020 року відновлено провадження у справі за вказаним позовом. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 04.10.2016 року призначено судову будівельно-технічну експертизу та зупинено провадження у справі на час проведення експертизи. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.10.2016 року залучено до участі у справі спеціаліста та покладено оплату за проведення робіт по виготовленню геодезичної зйомки земельної ділянки на відповідачку [PERSON] . На підставі розпорядження керівника апарату Центрального районного суду м. Миколаєва Мізюна Р.І. від 10.02.2021 року проведено повторний автоматизований розподіл судової справи. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.02.2021 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 16.02.2021 року прийнято до свого провадження цивільну справу за вказаним позовом. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження. 18.05.2021 року відповідач [PERSON] на адресу суду направила заяву, в якій позовні вимоги викладенні в заяві визнала, просила справу розглядати без її участі. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 18.05.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник позов підтримали, наполягали на визначені порядку користування спірною земельною ділянкою за варіантом 2 зазначеним в заключенні №125-022 від 20.04.2016 року, оскільки вказаний варіант найбільш повно враховує інтереси всіх співвласників та відповідає їх частці у праві власності. В судовому засіданні Представниця відповідачки [PERSON] , проти позову заперечувала, просила залишити його без задоволення. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно з дублікатом свідцтва про право власності від 26.02.1997 року та реєстраційним написом на проавовстановлюючому документі, домоволодіння по [ADDRESS] , належало [PERSON] на праві приватної власності. На підставі договору дарування від 23 грудня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Павловою Г.Є., та зареєстровано в ММБТІ 13.02.2006 року, [PERSON] належить 35/100 частин домоволодіння. В реальне користування за договором їй перейшло в житловому будинку літера А дві житлові кімнати І-3, І-4 та 1/2 частка коридору І-І, житловою площею 25,9 кв.м., загальною площею 27,5 кв.м., літня кухня літера П, котельна літера Ф, душ літера Х, вбиральня літера И. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №9820165 від 13.02.2006 року, [PERSON] на підставі договору дарування від 23.12.2005 року посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Павловою Г.Є., на праві приватної власності належить 35/100 частки домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . На підставі договору дарування від 09 серпня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Павловою Г.Є., та зареєстровано в ММБТІ 13.09.2004 року, [PERSON] належить 54/100 частин домоволодіння. Вказана частка складається: житловий будинок літери М житловою площею 32,70 кв.м. сіні літера м, 1/3 замощення І, 1/3 воріт 4. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №4713020 від 13.09.2004 року, [PERSON] на підставі договору дарування від 09.08.2004 року посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Павловою Г.Є., на праві приватної власності належить 54/100 частки домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . За даними технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] за [NUMBER] станом на 30 травня 2005 року площа земельної ділянки становить 255 кв. м., власниками є [PERSON] - 11/100, [PERSON] - 54/100 та [PERSON] - 35/100. На підставі ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 листопада 2008 року земельна ділянка площею 130 кв. м., що примикає до будинку [ADDRESS] перейшла у загальну сумісну власність [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . 26 січня 2012 року Миколаївською міською радою було прийнято рішення №14/41 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у спільну сумісну власність земельної ділянки загальною площею 381 кв.м., у тому числі 141 кв.м. під капітальною забудовою, 240 кв.м. під прибудинковою територією, за рахунок земель міста, не наданих у власність або у користування, та за рахунок земель домоволодіння [ADDRESS] , з віднесенням їх до земель житлової забудови, для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] - пункт 3. П. 3.2. - Надати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 381 кв.м. для обслуговування жилого будинк; господарських будівель і споруд по [ADDRESS] . Згідно договру дарування від 28 лютого 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Павловою Г.Є., зареєстровано в реєстрі за №178, [PERSON] , належить 11/100 частин домоволодіння за адресою [ADDRESS] . Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №34605526 від 06.03.2015 року[PERSON] , на підставі договору дарування №178 від 28.02.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Павловою Г.Є., на праві приватної власності належить 11/100 частки домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . На підставі висновку №125-022 судової земельно-технічної експертизи від 20.04.2016 року встановлено, що фактична загальна площа земельної ділянки домоволодіння [ADDRESS] , становить - 381,0 кв.м., що не відповідає площі - 385,0 кв.м., у тому числі: - пл. 255 кв.м., згідно з Рішенням виконкому Миколаївської міської Ради депутатів Працівників №1645-а від 24.08.1954р. , Пл. 130,0 кв.м. виділено у загальне користування на підставі Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 10.11.2008р. Розбіжність у менший бік становить - 4,0 кв.м. У натурі земельна ділянка розташована в середній частині кварталу і являє собою неправильний багатокутник, огороджений з усіх боків фізичними межами з такими розмірами: по фасаду (з [ADDRESS] ) - по прямій - 16,5м., по лівій бічній межі (зі сторони домоволодіння [NUMBER] ) - по прямій 23,5 м.; по правій бічній межі (зі сторони домоволодіння [NUMBER] ) - по прямій 21,4 м.; по задній торцевій межі - по прямій - 17,1м. Дослідження варіантів порядку користування земельною ділянкою відповідно до ідеальних частин співвласників у домоволодінні, проводиться виходячи з фактичної площі земельної ділянки - 381,0 м. З урахуванням технічних норм, експертом пропонується два варіанти порядку користування земельною ділянкою, виходячи з порядку користування земельною ділянкою між співвласниками, а також побажання сторін. Перший варіан: по порядку користування, на момент дослідження склався певний порядок користування земельною ділянкою між співвласниками. У натурі земельна ділянка розділена внутрішньою огорожею на дві окремі ізольовані земельні ділянки з двома окремими в`їздами, а саме: - з правої бічної частини через металеві ворота завширшки - 3,5 м. у користуванні співвласника [PERSON] - з лівої бічної частини через металеві ворота завширшки - 3,8 м. у загальному користуванні співвласників [PERSON] та [PERSON] . Ділянка загального користування між співвласниками [PERSON] та [PERSON] проходить від металевих воріт шириною - 3,8 м. вздовж дворової території пл. 75,84 кв. На підставі вимірів, розрахунків площ земельних ділянок, які перебувають у користуванні співвласників на день обстеження, виходячи з фактичної площі земельної ділянки, відповідно до виконаних вимірів геодезичної зйомки, складають: - [PERSON] - 95,15 кв.м., у тому числі: під будівлями - 57,23 кв.м.; під частиною двору спільне з [PERSON] - 37,92 кв.м.; - [PERSON] - 69,85 кв.м., в тому числі: під будівлями - 31,93 кв.м.; під частиною двору спільне із [PERSON] - 37,92 кв.м.; під будівлями - 73,72 кв.м.; - [PERSON] - 216,0 кв.м., в тому числі: під будівлями - 73,72 кв.м.; під двором - 142,28 кв.м. Фактично співвласники користуються земельними ділянками у домоволодінні: 1. [PERSON] - 95,15 кв.м., що на 38,2 кв.м, менше від ідеальної частки-133,35 кв. 2. [PERSON] - 69,85 кв.м., що на 27,94 кв.м., більше від ідеальної частки 41,91 кв. 3. [PERSON] - 216,0 кв.м., що на 10,26 кв.м. більше від ідеальної частки 205,74 кв.м. До правої зовнішньої стіни житлового будинку лит. «Л-1» земельна ділянка виділяється на особисте користування співвласника [PERSON] із правом безперешкодного доступу на час ремонтних робіт співвласнику [PERSON] . Другий варіант: за наближеним до ідеальних частин: Враховуючи щільність забудови земельної ділянки домоволодіння, розташування на ній житлових будинків та надвірних господарських будівель у користуванні кожного співвласника, земельні ділянки в індивідуальному користуванні кожного співвласника, а також відповідно до вимог ДБН 360-92** «Містобудування. Планування та забудова міських та сільських населених поселень» п. 3.25 «..для догляду за будівлями та здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідні інженерно-технічні заходи, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок», пропонується виділити співвласнику [PERSON] , яка має розбіжність у менший бік на її користування частину земельної ділянки вздовж правої бічної стіни житлового будинку літ. "А-1" шириною - 1,0 м. довжиною - 10,26м. пл. 10,26 м. із земельної ділянки у користуванні співвласника [PERSON] . На підставі вимірів, розрахунків площ земельних ділянок, у користуванні співвласників знаходитимуться земельні ділянки: - [PERSON] - 105,41 кв.м., у тому числі: під будівлями - 57,23 кв.м.; під частиною двору - 48,18 кв.м., в т.ч. загальне з [PERSON] - 37,92 кв.м.; - [PERSON] - 69,85 кв.м., в тому числі: під будівлями - 31,93 кв.м.; під частиною двору спільне із [PERSON] - 37,92 кв.м.; - [PERSON] - 205,74 кв.м., у тому числі: під будівлями - 73,72 кв.м.; під вором - 132,02 кв.м. Фактично співвласники користуються земельними ділянками у домоволодінні: 1. [PERSON] - 105,41 кв.м., що на 27,94 кв.м, менше від ідеальної частки - 133,35 кв. 2. [PERSON] - 69,85 кв.м., що на 27,94 кв.м, більше від ідеальної частки - 41,91 кв. 3. [PERSON] - 205,74 кв.м., що відповідає ідеальній частині - 205,74 кв.м. Виділити недостатню площу співвласнику [PERSON] пл. 27,94 кв.м., з земельної ділянки співвласника [PERSON] не надається можливим, оскільки земельна ділянка перебуває у спільному користуванні між співвласниками [PERSON] та [PERSON] . Статтею 4 Цивільного процесуального Кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа вправі звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. При цьому одним зі способів захисту цивільних прав і інтересів виступає визнання права. Згідно із частиною 1 статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (частина 4 статті 41 Конституції України). Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.ч.1, 3, 4 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Ця стаття свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд. При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток. Таким чином, потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і встановлення порядку користування спільним майном. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки (стаття 88 ЗК України). Порядок користування земельною ділянкою, на якій розташований належний співвласникам житловий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається, насамперед, їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, у зв`язку з чим при застосуванні статті 88 ЗК України при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або житловий будинок, слід брати до уваги цю угоду. Відповідно до частини першої статті 318 ЦК кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Однак право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Частиною п`ятою статті 319 ЦК України встановлено, що право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, розташованого на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак у будь-якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи. При вирішенні спору про встановлення порядку користування земельною ділянкою, визначаючи варіанти користування, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом України у постановах від 15 травня 2017 року у справі № 6-841цс16 та від 1 листопада 2017 року у справі № 6-2454цс16. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачкою [PERSON] та відповідачкою [PERSON] , домовленості про порядок користування спірною земельною ділянкою не досягнуто, в зв`язку з чим виникають постійні конфлікти. Відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи від 20.04.2016 року №125-022 запропоновано два варіанти визначення порядку користування земельної ділянки за адресою: домоволодіння [ADDRESS] . З урахуванням фактичного розташування будівель і споруд на території вказаної земельної ділянки, часток співвласників, порядку користування земельною ділянкою, який склався між сторонами, суд дійшов висновку про задоволення позову та необхідність встановлення порядку користування спірною земельною ділянкою за другим варіантом висновку №125-022 судової земельно-технічної експертизи від 20.04.2016 року, за яким: у користуванні [PERSON] - 105,41 кв.м., у тому числі: під будівлями - 57,23 кв.м.; під частиною двору - 48,18 кв.м., в т.ч. спільне з [PERSON] - 37,92 кв.м.; у користуванні [PERSON] - 69,85 кв.м., в тому числі: під будівлями - 31,93 кв.м.; під частиною двору спільне із [PERSON] - 37,92 кв.м.; у користуванні [PERSON] - 205,74 кв.м., у тому числі: під будівлями - 73,72 кв.м.; під двором - 132,02 кв.м. Земельну ділянка площею 27,94 кв.м., залишити у спільному користуванні між співвласниками [PERSON] та [PERSON] . Вказаний варіант розподілу земельної ділянки не порушує права [PERSON] , оскільки виділена у її користування частина земельної ділянки повністю відповідає її частці в праві спільної часткової власності та враховує існуючий порядок користування спірною земельною ділянкою. На підставі викладеного,

Outcome: approved