Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

У вересні 2014 року Публічного акціонерного товариства «Дельта - Банк» (далі Банк) звернувся до суду з позовом до [PERSON], про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та усунення перешкод у здійсненні права власності. В обґрунтування позовних вимог Банк вказував, що 01.02.2007 між АКІБ «УКРСИББАНК», яке на підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 АКІБ «УКРСИББАНК» змінило назву на ПАТ «УКРСИББАНК», який є правонаступником всіх прав та зобов'язань АКІБ «УКРСИББАНК» та особою, якою є - [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11113888000 (далі - Кредитний договір). Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] отримала кредит у сумі 10 860,00 дол. США, який зобов'язувався повернути у повному обсязі в строк до 01.02.2014 року або достроково зі сплатою процентів за користування кредитом. АКІБ «УКРСИББАНК» свої зобов'язання за Договором виконав, надавши Відповідачеві кредит у сумі 10 860,00 дол. США. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за кредитним договором 02.02.2007 між АКІБ «УКРСИББАНК» та Відповідачем, яким є [PERSON] було укладено договір іпотеки № б/н (далі - Договір забезпечення), відповідно до якого іпотекодавець, передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: однокімнатну квартиру під № 54, загальною площею: 50,6 кв.м., що знаходиться у будинку [ADDRESS]. Обтяження нерухомого майна іпотекою було зареєстроване банком у порядку, передбаченому законом у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та у Державному реєстрі іпотек. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора, відповідно до ст.514 ЦК України, переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу вказаних норм 08.12.2011 року Публічне акціонерне товариство «УКРСИББАНК» відступило свої права вимоги заборгованості за Кредитними договорами, у тому числі за вище вказаним кредитним договором, Публічному акціонерному товариству «ДЕЛЬТА БАНК», що підтверджується випискою з Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 та актом прийому передачі Документації. У порушення умов Кредитного договору, позичальник свої зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого у нього перед Позивачем виникла заборгованість у розмірі 59 180, 20 дол. США, що згідно курсу НБУ станом на 05.09.2014 року є еквівалентом 758 820,36 грн., дана обставина підтверджується довідкою про стан заборгованості. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 758820, 36 грн. позивач просить: · В рахунок погашення заборгованості [PERSON] (і.н. [NUMBER], зареєст.: [ADDRESS]) за кредитним договором № 11113888000 від 01.02.2007року, у розмірі 59 180,20 дол. США, що згідно курсу НБУ станом на 05.09.2014 року складає 758 820,36 грн., перед Публічним акціонерним товариством «ДЕЛЬТА БАНК» (Код ЄДРПОУ: 34047020, адреса місця знаходження: 01001, м. Київ, вул. Щорса, буд. 36, корп. Б) звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на нерухоме майно - однокімнатну квартиру під № 54, загальною площею: 50,6кв.м., що знаходиться у будинку № 2/15, який розташований по вулиці Карла Маркса у місті Харкові шляхом передачі іпотекодержателю Публічному акціонерному товариству «ДЕЛЬТА БАНК» вказаного предмета іпотеки у власність. · Визнати за Публічним акціонерним товариством «ДЕЛЬТА БАНК» (Код ЄДРПОУ: 34047020, адреса місця знаходження: 01001, м. Київ, вул. Щорса, буд. 36, корп. Б) право власності на нерухоме майно, а саме: однокімнатну квартиру під № 54, загальні о площею: 50,6кв.м., що знаходиться у будинку [ADDRESS]. · Виселити та зняти з реєстрації місця проживання та перебування відповідача, яким є - [PERSON] та інших осіб, які зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS], дані про яких внесенні до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи. · Зобов'язати Відповідача, яким є - [PERSON], передати ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» правовстановлюючі документи на предмет іпотеки - однокімнатну квартиру під № 54, загальною площею: 50,6кв.м., що знаходиться у будинку [ADDRESS] (свідоцтво про право власності, державний акт), ключі від вхідних дверей (дублікати ключів), документи, що характеризують об'єкт нерухомості (технічний паспорт на будинок), та інші документи передбачені Постановою Кабінету Міністрів № 868 від 17 жовтня 2013 року «Про затвердження порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно». · А також стягнути судові витрати з Відповідача. У судове засідання представник позивача до суду не з'явився, хоча подав до суду заяву в якій вказує, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, повідомлень про причини неявки не надходило, судові повістки не отримує, що підтверджується рекомендованими повідомленнями. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного. За змістом положень ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 01.02.2007 між АКІБ «УКРСИББАНК» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11113888000. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] отримала кредит у сумі 10 860,00 дол. США, який зобов'язувався повернути у повному обсязі в строк до 01.02.2014 року або достроково зі сплатою процентів за користування кредитом. АКІБ «УКРСИББАНК» свої зобов'язання за Договором виконав, надавши Відповідачеві кредит у сумі 10 860,00 дол. США. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за кредитним договором 02.02.2007 між АКІБ «УКРСИББАНК» та Відповідачем було укладено договір іпотеки № б/н, відповідно до якого іпотекодавець, передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: однокімнатну квартиру під № 54, загальною площею: 50,6 кв.м., що знаходиться у будинку [ADDRESS]. Обтяження нерухомого майна іпотекою було зареєстроване банком у порядку, передбаченому законом у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та у Державному реєстрі іпотек. 08.12.2011 року Публічне акціонерне товариство «УКРСИББАНК» відступило свої права вимоги заборгованості за Кредитними договорами, у тому числі за вище вказаним кредитним договором, Публічному акціонерному товариству «ДЕЛЬТА БАНК», що підтверджується випискою з Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 та актом прийому передачі Документації. Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно положення статті 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання, якщо інше не встановлено щодо відшкодування, в тому числі, витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки. У частинах 2 і 3 ст. 40 цього ж Закону законодавець встановлює певний порядок дій Банку: після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільнять житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Матеріали справи свідчать, що станом на на 05.09.2014 заборгованість за кредитним договором складає 59 180, 20 доларів США, що у гривневому еквіваленті дорівнює 758 820,36 грн. та складається з наступного : - тіло кредиту - 26507 доларів США 14 центів, що в еквіваленті складає 339879 грн. 85 коп.; - відсотки - 32673 доларів США 06 центів, що в еквіваленті складає 418940, 51 грн. За правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Відповідно до ч. 1 ст. 33, ст. 39 Закону України „Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, Передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. Проте, 07 червня 2014 року набув чинності ЗУ "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті". Відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року за №1304-VIІ, вбачається, що протягом дії цього Закону: 1) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: - таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; - загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку; 2) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, при недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки); 3) кредитна установа не може уступити (продати, передати) заборгованість або борг, визначений у підпункті 1 цього пункту, на користь (у власність) іншої особи. Суд констатує, що даний закон розповсюджує свою дію на правовідносини, які склались між сторонами спору. Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] 01.02.2007 року одержала кредит у Банку в іноземній валюті зі строком погашення до 01.02.2014 року або достроково зі сплатою процентів за користування кредитом, у забезпечення його виконання передана в іпотеку однокімнатна квартира, загальною площею 50,6 кв.м.. Як вбачається з довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в м. Харкові від 08.10.2014 року, відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Однак, при викликах відповідача до судових засідань, поштові повідомлення, судові повістки, документи та конверти поверталися до суду з поштовою відміткою «адресат не проживає». Даних, що квартира № 54 за адресою: [ADDRESS], що є предметом іпотеки, не використовується позивачем для постійного проживання, суду не надано. Таким чином, загальна площа предмету іпотеки не перевищує 140 кв.м., це нерухоме житлове майно може використоватися як місце постійного проживання позичальниці кредиту одержаного у Банку в іноземній валюті зі строком погашення до 01.02.2014 року, відомостей про наявність у власності іншого житла у відповідача суду не надано, а тому суд вважає, що звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення відповідача є таким, що суперечитиме ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Враховуючи наведене, у вимогах банку про звернення стягнення на спірну квартиру та виселення слід відмовити саме з підстав, передбачених ЗУ №1304-VII від 03 червня 2014 року, який набрав чинності з 07.06.2014 року.

Outcome: dismissed