Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з відповідачем у них народилася дочка: [PERSON], [INFO]. 26 січня 2007 року даний шлюб розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 24 вересня 2009 року. У 2008 році вона з відповідачем знову стали спільно проживати як сім»я. Від спільного проживання у них народилася дочка [PERSON]. [INFO]. Відповідач, як батько матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча його матеріальний стан дозволяє брати участь у витратах на дітей. Так, відповідач є працездатний, інших осіб на утриманні не має, хоч офіційно не працевлаштований, однак має регулярні заробітки. У судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги та просить стягувати аліменти з відповідача тільки на одну дитину [PERSON] в розмірі 1200 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття, від стягнення аліментів на [PERSON] відмовляється, про що подала відповідну заяву. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд до відома не поклав. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Беручи до уваги пояснення позивачки та дослідивши подані нею докази, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, від спільного проживання сторін у шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2 ст.182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо\~\~батьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із того, що неповнолітня дитина сторін проживає окремо від батька, відповідача по справі і перебуває на утриманні матері. Беручи до уваги зазначене та те, що відповідач є здоровою та працездатною особою, матеріально забезпечений, то суд вважає, що він може сплачувати аліменти на утримання дочки у розмірі, що просить позивачка. \~На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved