overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

13.02.2015 року до суду заявлено позов, у якому позивач просить розірвати їх з відповідачкою шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємопідтримки, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, протягом останніх півтора роки з відповідачкою подружніх стосунків не підтримує, майнового спору між ними немає. Позивач письмово просив розглянути справу без його участі, позов задовольнити (а.с.8-9). Відповідачка письмово просила розглянути справу без її участі, вимоги позову визнає, не заперечує проти їх задоволення, після розірвання шлюбу вибрала прізвище "[PERSON]" (а.с.10-11). Відповідно до положень ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають протягом останніх півтора роки, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси, спільно не проживають протягом останніх півтора роки, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

13.02.2017 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 26.11.2012 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 20,40 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 31.12.2016 року по кредиту, процентам за користування ним, комісії, а також штрафні санкції в загальній сумі 24797,36 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У зв'язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 26.11.2012 року сторони уклали договір, за яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 800,00 грн. зі сплатою 20,40 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, обслуговування якої здійснюється за тарифами і правилами банку. Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 31.12.2016 року виникла заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту - 1103,00 грн.; по відсоткам за користування кредитом - 18452,34 грн.; по комісії - 3585,00 грн. Крім того, позивачем за умовами кредитного договору відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) - 1157,02 грн. Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором разом зі штрафними санкціями в загальній сумі - 24797,36 грн., а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

13.02.2018 [PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Харкова з позовом, у якому просила розірвати шлюб, який був зареєстрований 14.06.2008 у Комінтернівському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції з відповідачем - [PERSON], актовий запис № 206. Від цього шлюбу у подружжя народилися діти - донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що сумісне життя з відповідачем не склалося, було відсутнє взаєморозуміння та через кардинально різні погляди, внаслідок чого фактичні сімейні відносини були припинені. Позивач вважає, що збереження шлюбу неможливе. Спір про майно відсутній. В судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]", судові витрати просила покласти на неї Відповідач в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та прохав суд проводити розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 14.06.2008 у Комінтернівському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 206. / а.с. 5 / Від шлюбу у подружжя народилася народилися діти - донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. / а.с. 6, 7 / Спільне життя у подружжя не склалося, шлюб існує формально, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, бажання зберегти сім'ю у сторін немає. Спір про майно відсутній. Після розірвання шлюбу позивач бажає залишити прізвище - «[PERSON]». Таким чином, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, вважає за необхідне позов задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

13.02.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 04.10.2014 року зареєструвала з ним шлюб. Від спільного проживання дітей немає. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, нехтування відповідачем сімейними цінностями та сварки. З 16.01.2018 року спільно не проживають. Подальше спільне життя суперечить її інтересам та інтересам сімї, робить неможливим примирення з відповідачем в звязку чим виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення. В судове засідання [PERSON] не зявилася. В поданій до суду заяві просила розгляд справи проводити у її відсутності, позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Подав до суду заяву, в якій позов визнав, просив розгляд справи проводити у його відсутності, не надавати термін для примирення. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ознайомившись із заявами сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинено, подружжя спільно не проживає, не веде спільного господарства, сімя розпалася, шлюб носить формальний характер. Позивач визнає, що збереження шлюбу суперечить її інтересам. Відповідач позов визнав, що свідчить про небажання зберегти сімю. При таких обставинах збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

13.02.2018 року заявник\~ звернулася до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що 27 лютого 2002 року померла його рідна баба по лінії батька - [PERSON],\~ після смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку, він є єдиним спадкоємцем померлої за законом, однак оформити спадщину не може в зв'язку з відсутністю доказів родинних відносин з спадкодавцем. \~ \~ \~ В судовому засіданні \~заявник\~ подану\~ заяву підтримав, повністю ,посилаючись на вказані обставини. \~ \~ \~ \~Представник заінтересованої особи\~ в судове засідання не зявився, просив розглянути справу у його відсутність, не заперечує проти задоволення вказаної заяви. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, показання свідків [PERSON], [PERSON]\~ судом встановлено наступні обставини. \~ \~ \~Відповідно до свідоцтва про смерть серія 1-ОЛ № 253727 виданого 06 лютого 2018 року Маловисківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, 27 лютого 2002 року померла [PERSON]. \~ \~ \~ \~Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку. \~ \~ \~ \~На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не залишила. \~ Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, [PERSON] , [INFO], являється сином [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ОЛ № 218764 [PERSON] ,[INFO] , який помер 26 вересня 1998 року, є рідним батьком заявника [PERSON], [INFO]. \~Звернувшись до державного нотаріуса Маловисківської районної державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтво про право на спадщину, заявник отримав відмову, в зв''яку з недоведеністю родинних відносин між ним та [PERSON]. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні свідки [PERSON], та [PERSON], підтвердили той факт, що заявник є онуком [PERSON] яка померла 27.02.2002 році . \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 315 ЦПК України факт родинних відносин встановлюється судом. \~ \~ \~ \~Пункт 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.1995 рокузазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. \~ \~ \~ \~За вищезазначених обставин,\~ суд вважає, що заява підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

13.02.2018 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 01 червня 2012 року уклала шлюб з відповідачем, в якому у них народилась донька Злата, [INFO]. За час спільного проживання вони не змогли створити міцної та дружної сім'ї, оскільки виявили несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Крім того, відповідач неодноразо застосовував фізичну силу в присутності їхньої дитини. Намагання зберегти сім'ю не дало позитивного результату, а тому вона прийшла до висновку, що їхній шлюб існує лише формально і зберегти його неможливо. В звязку з наведеним, просить суд постановити рішення, яким розірвати їхній шлюб та стягнути на її користь судові витрати. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просить його задоволити. Відповідач не заперечив з приводу розірвання їхнього шлюбу, однак не погодився причинами розлученнями, зазначеними позивачкою у позовній заяві. Наслідки визнання позову відповідачу розяснені і зрозумілі. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову. Підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено, оскільки сім'я сторін по справі припинила своє існування, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого їхній шлюб слід розірвати, залишивши після розірвання шлюбу прізвище позивачки без змін. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею та документально підтверджені судові витрати, зокрема, по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

13.03.2014 року позивач звернувся в суд з даним позовом. Посилався на те, що 11.10.2007 року він відповідно до кредитного договору надав відповідачу кредит в сумі 3403,19 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, погашення здійснюється за графіком. Відповідач умови договору не виконав, у зв'язку з чим станом на 27.02.2014 року існує заборгованість: за кредитом 2897,33 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 325,43 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом- 1549,54 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором- 16525,05 грн., штраф фіксована частина 500,00 грн., штраф процентна складова 1064,87 грн. загальна сума 22862,22 грн., які просив стягнути на його користь, а також судовий збір у сумі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився і повідомлень про причини неявки від нього не надійшло, тому суд розглядає справу в порядку заочного провадження зі згоди позивача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 1054 ЦК України банк зобов'язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. До відносин по кредитних договорах застосовуються положення ст.ст.1046-1053 ЦК України, якщо інше не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник вчасно не повернув суму боргу, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір % не встановлений договором. Судом встановлено, що позивач 11.10.2007 року відповідно до кредитного договору надав відповідачу кредит в сумі 3403,19 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, погашення здійснюється за графіком. Відповідач умови договору не виконав, у зв'язку з чим станом на 27.02.2014 року існує заборгованість: за кредитом 2897,33 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 325,43 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом- 1549,54 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором- 16525,05 грн., штраф фіксована частина 500,00 грн., штраф процентна складова 1064,87 грн. загальна сума 22862,22 грн., що підтверджено розрахунком заборгованості (а.с.2), які необхідно стягнути на користь позивача. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір в сумі 243,60 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

13.03.2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом, пояснюючи, що згідно з укладеним між банком та відповідачем [PERSON] кредитним договором DOKHRX00450261 від 16.09.2006 року, останньому був наданий кредит у розмірі 2533, 30 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 31.01.2014 року відповідач має заборгованість у розмірі 38107, 10 грн, яку сплатити у добровільному порядку відмовився, просить суд стягнути з нього заборгованість примусово. Представник позивача Козка С.А, у судове засідання не з,явився, але надав заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутністю, на позові наполягає. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з"явився, належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 526 ЦК України, обов"язки повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК, інших актів цивільного законодавства. Матеріалами справи встановлено, що 16.09.2006 року між банком та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір DOKHRX00450261 від 16.09.2006 року, згідно якого останньому був наданий кредит у розмірі 2533, 30 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 31.01.2014 року відповідач має заборгованість у розмірі 38107, 10 грн., яку необхідно стягнути з останнього на користь позивача. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 381, 07 грн. На підставі ст. 526 ЦК України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

13.03.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 усіх видів заробітку відповідача щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що відповідач є батьком дитини, але допомоги на її утримання не надає, хоча працює і має таку можливість, донька проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. До початку судового засідання позивачка надала письмову заяву, згідно якої просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідач в судове засідання не з*явився. Про день та час розгляду справи повідомлений належним чином про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про можливість задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлені наступні фактичні обставини. Сторони знаходяться у зареєстрвоаному шлюбі з 03.06.2009 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Батьком дитини у свідоцтві про народження записаний відповідач ( а.с.4), на цей час дитині не виповнилось повних вісімнадцять років. Позивачка з неповнолітньою дитиною, яка знаходяться на її утриманні, мешкають разом. Відповідач відмовляється від надання допомоги на утримання неповнолітньої дитини, що дає підстави для стягнення з нього аліментів у примусовому порядку. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини, стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, наявність у нього на утриманні інших дітей або непрацездатних осіб та інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивачки, встановив до стягнення на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 367 п. 1 ЦПК України, рішення в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. З відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ № 3647-VI від 08.07.2011 р. "Про судовий збір" підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

13.03.2014 року рішенням Суворовського районного суду м. Херсона позовні вимоги Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Вулиця Привокзальна" до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги задоволено. Під час ухвалення вказаного рішення судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат. В судове засідання сторони не з'явились, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені. Відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України присутність сторін при ухваленні додаткового рішення не є обов'язковою. Відповідно до ч. 4 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати, які складаються з витрат на правову допомогу в розмірі 330 грн.

Outcome: approved