Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить суд встановити факт належності йому трудової книжки [NUMBER] , заповненої 10 серпня 1977 року на ім`я " [PERSON] " з наявним виправленням прізвища, яке завірене печаткою підприємства з непідконтрольної Україні території. В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що він звернувся до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою на призначення пенсії за віком відповідно до пункту 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Однак, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області йому було відмовлено у призначені пенсії у зв`язку з тим, що при внесенні у трудову книжку запису про власника було допущено порушення вимог, а саме: наявне виправлення прізвища, яке завірене печаткою підприємства з непідконтрольної Україні території. У зв`язку з цим, він змушений звернутися до суду для встановлення факту належності йому трудової книжки. У судове засідання заявник не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у вирішенні справи покладається на розсуд суду. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за можливе задовольнити заяву за наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] у м. Шахтарськ Донецької області, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 08 жовтня 1960 року бюро ЗАГС м. Шахтарськ Сталінської області. Прізвище, ім`я та по батькові заявника у свідоцтві про народження зазначено (мовою оригіналу): " [PERSON] ". 10 серпня 1977 року заявнику було видано трудову книжку серії [NUMBER] . В даній трудовій книжці прізвище, ім`я та по батькові вказані російською мовою як « [PERSON] », дата народження - [INFO] . Крім того, у зазначеній трудовій книжці наявне виправлення прізвища, яке завірене печаткою підприємства з непідконтрольної Україні території. 26 грудня 2001 року заявник отримав паспорт громадянина України серія [NUMBER] , в якому його прізвище, ім`я та по батькові українською мовою вказані як « [PERSON] ", дата народження - [INFO] . Відповідно до ст. 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів, які проходять стажування на підприємстві, в установі, організації. Працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. Студентам вищих та учням професійно-технічних навчальних закладів трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після початку проходження стажування. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року N 58, зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. З трудової книжки серії [NUMBER] та інших доказів, наданих заявником, вбачається, що така видана саме на ім`я [PERSON] , [INFO] . З наведених вище обставин, враховуючи, що заявник позбавлений можливості самостійно звернутися для внесення виправлень, тобто, в інший спосіб він позбавлений можливості захистити своє право, тому необхідно дійти висновку про наявність підстав для захисту його прав у судовому порядку. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по-батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Встановлення факту належності трудової книжки необхідно для призначення та отримання пенсії у встановленому законом порядку. Основним документом, що підтверджує трудовий стаж для призначення пенсії за віком являється трудова книжка. Без встановлення факту належності трудової книжки заявнику, він позбавлений соціальної гарантії наданої державою, а саме на призначення та отримання пенсії за віком. Судом достовірно встановлено, що трудова книжка [NUMBER] , заповнена 10 серпня 1977 року на ім`я (мовою оригіналу): " [PERSON] " з наявним виправленням прізвища, яке завірене печаткою підприємства з непідконтрольної Україні території, належить [PERSON] , [INFO] . Перебування самого оригіналу трудової книжки [NUMBER] на руках у заявника також підтверджує факт належності трудової книжки [NUMBER] заявникові, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. При цьому, в даному випадку рішення суду не змінює собою документа, який виданий підприємством, на якому працював заявник, а лише підтверджує належність такого документу заявнику, що у подальшому надасть йому можливість на виникнення, зміну та припинення охоронюваних законом прав, свобод та інтересів, а також здійснення особистих майнових чи немайнових прав, які належать відповідно до положень ст. 46 Конституції України. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні рішення судом у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються. На підставі зазначеного,

Outcome: approved