Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

09.09.2020 до Першотравневого районного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] , в якій вона просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, який був зареєстрований виконавчим комітетом Комишуватської сільської ради Першотравневого району Донецької області, 01.04.2006, актовий запис № 02. Заява мотивована тим, що з відповідачем вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 01 квітня 2006 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . На протязі подружнього життя між ними постійно виникали та виникають непорозуміння та конфлікти через різні погляди на сім`ю та взаємоповагу в стосунках. Із-за несумісності характерів сім`я фактично не склалася, практично припинила своє існування, існує лише формально. Кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. З 2013 року і по теперішній час вона з відповідачем проживає окремо. Сімейно-шлюбні відносини не підтримують. Спільне господарство не ведуть. Донька проживає разом з нею і перебуває на її повному утриманні. На теперішній час у провадженні Вовчанського районного суду Харківської області перебуває цивільна справа про стягнення з відповідача аліментів на утримання їх спільної дитини. На розірванні шлюбу вона наполягає і на примирення не згодна. Отже збереження шлюбу неможливе. Тому просить шлюб між нею та відповідачем розірвати та стягнути з відповідача на її користь судові витрати на оплату професійної правничої допомоги в сумі 2102 гривні. Ухвалою суду від 02.10.2020 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та справу призначено до судового розгляду з викликом сторін. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, в позовній заяві представником позивача зазначено про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а також шляхом опублікування повідомлення на офіційному сайті Судової влади України. Заяв про відкладення розгляду справи не надходило. Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин. Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , зареєстрованого виконавчим комітетом Комишуватської сільської ради Першотравневого району Донецької області 01.04.2006, актовий запис № 02, вбачається, що 01.04.2006 зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] , яка народилася [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.04.2006, виданого виконавчим комітетом Комишуватської сільської ради Першотравневого району Донецької області, актовий запис № 03 від 25.04.2006, де батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). Згідно довідки від 28.08.2020 № 236 виданої виконавчим комітетом Вовчансько-Хутірської сільської ради Вовчанського району Харківської області, [PERSON] зареєстрована проживає за адресою: [ADDRESS] разом з донькою [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Відповідно до\~ст.\~51\~Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] шлюбні стосунки фактично припинили. Таким чином, судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати в шлюбі один з одним. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що подальше спільне проживання подружжя, збереження їх шлюбу неможливе та суперечило б інтересам кожного з них та дитини, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат пов`язаних з розглядом справи належить витрати на професійну правничу допомогу. \~Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить із диспозиції ч.1 ст.137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так, згідно ч.2\~ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. \~Положеннями ч. 3\~ст. 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 року № 5076-VI\~(далі - Закон № 5076) встановлено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності). \~Згідно з п.п. 1, 2, 6 ч. 1 та ч. 2\~ст. 19 Закону № 5076\~до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. \~\~Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом. \~\~При цьому, за визначенням п. 6\~ст. 1 Закону № 5076\~інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9\~ст. 1 Закону № 5076). \~\~\~\~\~\~ Пунктом 3.2\~рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009\~передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому\~законом\~порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).\~Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. \~\~Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивачем надано суду договір від 01.09.2020 про надання професійної правничої допомоги, узгоджений розмір гонорару за вищевказаним договором, а також докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, а саме, розрахунок витрат на правову допомогу з описом виконаних робіт, витрачений час на виконання робіт та їх вартість, квитанцію, відповідно до якої [PERSON] сплачено 2102 грн. Таким чином, стороною позивача належним чином доведені витрати на правничу допомогу, доказів неспівмірності витрат на оплату правничої допомоги відповідачем, суду надано не було, в зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу як такі, що підтверджені відповідними доказами. Отже, враховуючи зазначене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2102 грн. Крім того, відповідно до положень ст.ст.\~133,\~141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 840,80 гривень, сплачений позивачем за подання даного позову, також покладається на відповідача.

Outcome: approved