overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 12 серпня 2006 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилася дочка [PERSON], [INFO], через несхожість характерів і поглядів у них, як у подружжя постійно виникали суперечки, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Пзивачка також зазначає про те, що відповідач вже певний період з нею та їх дитиною не проживає, відповідно вони не ведуть спільне господарство, а тому звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивач, повідомлена про розгляд справи належним чином, до суду не з'явилась, подала заяву в якій просила слухати справу без її участі та наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач також не з'явився до суду, подавши заяву про розгляд справи без його участі в якій позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. За таких обставин суд вважає за можливе розгляд справи провести без участі сторін по справі на підставі наданих доказів. Дослідивши докази та матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 12 серпня 2006 року Виконкомом Голуб'ятинської сільської ради Попільнянського району Житомирської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис № 1, що вбачається із відповідного Свідоцтва про шлюб наданої позивачем (а.с.5). Від вказаного шлюбу у сторін народилась дочка [PERSON], [INFO], про що свідчить копія Свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с. 6). Згідно ч.2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взажмні права та обов"язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану (ч.1 ст. 21 цього Кодексу). Причиною розпаду сім'ї сторін стали різні погляди на життя та неможливість подальшого спільного життя. Подружжя не знаходить взаємопорозуміння в сімейних відносинах, шлюбно-сімейні стосунки між ними припинені. Сім'я існує лише формально. Спорів матеріального характеру сторони не заявили. За таких обставин, суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 13 вересня 2008 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], через несумісність характерів, втрати відчуття поваги один до одного, діамтрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю, сімейне життя поступово погіршилось.У лютому 2012 році між ними були припинені шлюбні відносини, а тому збереження сім'ї на думку позивача є неможливим, у зв'язку з чим вона і просить вказаний шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечував, підтвердив, що шлюбно-сімейні відносини між ними припинено, також просив вказаний шлюб розірвати. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази та матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 13 вересня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис № 1023, що вбачається з відповідного свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] (а.с. 4). Від вказаного шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народення [NUMBER] (а.с. 10). Згідно ч.2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взажмні права та обов"язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану (ч.1 ст. 21 цього Кодексу). Причиною розпаду сім'ї сторін стали різні погляди на життя та неможливість подальшого спільного життя. Подружжя не знаходить взаємопорозуміння в сімейних відносинах, шлюбно-сімейні стосунки між ними припинені. Сім'я існує лише формально. Спорів матеріального характеру сторони не заявили. Як зазначали сторони у судовому засіданні, примирення між ними неможливе. За таких обставин, суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні встановлено, що відповідач після розірвання шлюбу бажає надалі іменуватися шлюбним прізвищем «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 13 січня 1996 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох доньок, повнолітню [PERSON] [INFO] та неповнолітню - [PERSON] [INFO]. Між ними почали виникати неприязні стосунки, розбіжності та непорозуміння, що в подальшому призвело до неможливості спільного проживання їх як сім'ї. Вони втратили один до одного почуття любові та поваги, вони більше не можуть дійти спільної згоди у вирішенні важливих питань, сім'я фактично розпалась і збереження її неможлива, а тому позивач звернулась до суду із вказаним позовом. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, зазначивши, що, примирення між сторонами не можливе та додатково пояснила, що її чоловік зловживає спиртними напоями, для купівлі яких отримує в різних місцях кредитні кошти, які вона потім вимушена повертати замість нього. Крім того, часто до неї та їх неповнолітньої дитини інваліда з дитинства застосовує фізичну силу, у зв"язку з чим їх спільне проживання, як подружжя є не можливим. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений у відповідності до чинного законодавства, належним чином, зокрема направленням судової повістки на адресу його реєстрації, яку отримав особисто та телефонограмою, відповідні докази чого містяться в матеріалах справи, постановивши зі згоди позивача заочне рішення, відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України. Також, під час повідомлення відповідача про розгляд справи телефонограмою, зі слів його матері судом встановлено, що [PERSON] обізнаний про розгляд цієї справи, йому відомі дата час та місце розгляду справи, проте не бажає з'являтись до суду, що судом також оцінюється відповідним чином. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази та матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 13 січня 1996 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінградського району м. Києва було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис № 44. Від вказаного шлюбу у сторін народились дві доньки - вже повнолітня [PERSON] [INFO] та неповнолітня - [PERSON] [INFO]. Причиною розпаду сім'ї сторін стали різні погляди на життя та неможливість подальшого спільного життя. Подружжя не знаходить взаємопорозуміння в сімейних відносинах, шлюбно-сімейні стосунки між ними припинені. Сім'я існує лише формально. Спорів матеріального характеру сторони не заявили. За таких обставин, суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні встановлено, що позивачка після розірвання шлюбу бажає і на далі іменуватися шлюбним прізвищем " [PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому вказала, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 16 червня 2010 року. Від шлюбу є одна дитина - донька [PERSON], [INFO], яка досягла повноліття. Зараз [PERSON] є студенткою денної форми навчання Українського політехнічного технікуму; термін навчання встановлено до 30 червня 2016 року. Відповідач є батьком [PERSON] та зобов`язаний надавати їй матеріальну допомогу, позивачка самостійно не в змозі забезпечити доньку на час її навчання, у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача на утримання доньки на свою користь аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця на час навчання. Позивач у судове засідання не з"явилась, надала заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутність, просить позов задовольнити. Відповідач також у судове засідання не з"явився, надав заяву, в якій зазначив, що з позовом згоден, просить позов розглядати у його відсутність. Третя особа [PERSON] до суду не з"явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, клопотань або заяв про відкладення розгляду не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Так, позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с. 8), який було розірвано (а.с. 9), мають доньку [PERSON], [INFO], яка досягла повноліття (а.с. 10). Зараз [PERSON] навчається на денній формі навчання Українського політехнічного технікуму; термін навчання встановлено до 30 червня 2016 року (а.с.23). Отже, [PERSON] є такою, яка продовжує навчання і в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, оскільки не працює, а відповідач працює та може надавати допомогу доньці (а.с. 5). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчання і в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, до досягнення дитиною 23-х років за умовами, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відтак, зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а саме стягнення з відповідача аліментів у розмірі ? частки з усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісяця, однак до закінчення [PERSON] навчання, але не більш ніж до досягнення нею 23-х років. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просила суд стягнути на її користь аліменти у розмірі 40% відсотків від усіх видів доходу відповідача, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на неповнолітнього [PERSON], [INFO] та неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, інших осіб на утриманні не має, процює у ТОВ "ДТЕК "Добропіллявугілля" Позивач у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, проте 03 лютого 2016 року звернулась до суду із заявою про розгляд справи в її відсутність, позов підтримала та просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у відсутність відповідача, до суду надано не було. З огляду на наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом,відповідно до якого просить стягнути із відповідача аліменти у сина [PERSON] 14.08.2016р р.н.,поскільки відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Позивач у судове засідання не з»явилась, подала до суду заяву,відповідно до якої позовні вимоги підтримує, позов просить задовольнити,справу розглянути за її відсутності. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав та пояснив,що він надає позивачу матеріальну допомогу на утримання дитини,купує подарунки.Він згоден сплачувати позивачу аліменти на утримання дитини,однак не з дня подачі позову до суду ,а з дня винесення судом рішення по даній справі.. Суд,заслухавши пояснення відповідача ,вивчивши матеріали справи,вважає позовну заяву такою,що підлягає до задоволення. У судовому засіданні встановлено,що 28.08.2015р сторони по справі зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] ,у свідоцтві про народження якого батьком записаний відповідач по справі,який у передбаченому законом порядку своє батьківство не оспорює. Також,у судовому засіданні встановлено,що сторони по справі не проживають однією сім»єю,не ведуть спільне господарство,проживають окремо. Відповідно до ст...180 СК України "Батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття". Відповідно до ст.. 182 СК України «При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.» У судовому засіданні встановлено,що відповідач періодично надає позивачу матеріальну допомогу на утримання дитини . Відповідно до ст.. 191. СК « Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.» Враховуючи викладені обставини,суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини з усіх видів заробітку,але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,починаючи з дня подачі позову до суду з 18.12.2017р і до повноліття дитини. На підставі ст. 180,182,191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом,в якому просить розірвати шлюб із відповідачем,поскільки відповідач перестав дбати про сі»ю,не допомагає у вихованні дитини,став знервованим,проявляє агресію,вона підозрює відповідача у вживанні наркотичних засобів.У сімейних відносинах виникли розлади,які привели до розпаду сім»ї. Позивач у судове засідання не з"явилась,написала заяву про розгляд справи у її відсутність,позов підтримує. Відповідач у судове засідання не з"явився,до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність,позов визнає . Суд ,вивчивши матеріали справи,вважає позов таким,що підлягає до задоволення. У судовому засіданні встановлено,що сторони по справі з 2013р перебувають у шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON],2014р.н. Сторони не проживають однією сім»єю,не ведуть спільне господарство,не підтримують подружні відносини,проживають окремо. При таких обставинах,суд вважає,що збереження шлюбу сторін шкодить інтересам сторін та інтересам їхньої неповнолітньої дитини,а тому шлюб необхідно розірвати. Враховуючи,що сторони по справі в судове засідання не з"явились,відповідно до ст. 197 ч 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, де вказує, що його тітці - [PERSON], яка померла 08 вересня 2014 року, на праві особистої власності належало домоволодіння №18 по вулиці Піонерській у м.Мерефа. 01 серпня 2008 року тітка залишила заповіт, яким заповіла усе належне їй майно йому. Про смерть тітки він дізнався у червні 2015 року, оскільки мешкає в іншій країні і не мав змоги часто її відвідувати. Тому просив надати йому додатковий строк для звернення із заявою про прийняття спадщини. Позивач у судове засідання не з"явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав суду письмову заяву з проханням розглядати справу у його відсутність та задовольнити позов у повному обсязі. Представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав і просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з"явилась, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки не повідомила. Тому суд вважає можливим розглянути справу у її відсутність. Заслухавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі. У відповідності зі ст.1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, вважається таким, що її не прийняв. У відповідності з вимогами ст.1272 ЦК України суд, визнавши причину пропуску строку поважною, може визначити спадкоємцеві додатковий строк для прийняття спадщини. Як вбачається з копії свідоцтва про народження [PERSON], батька позивача, він народився 05 лютого 1932 року і його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Як вбачається з копії свідоцтва про народження позивача, його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.16). Як вбачається з копії заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу [PERSON] 01 серпня 2008 року [PERSON], тітка позивача, заповіла усе належне їй майно в рівних частках [PERSON], позивачеві по справі та [PERSON] (а.с.17). Позивач звертався до нотаріальної контори за оформленням своїх спадкових прав, і постановою від 23 червня 2015 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], яка померла 08.09.2014 року, у зв"язку з пропуском строків для звернення із заявою про прийняття спадщини. І йому було рекомендовано звернутися до суду (а.с.3, 6). За таких обставин, суд вважає за можливе надати позивачеві строк для звернення із заявою про прийняття спадщини тривалістю шість місяців зі дня набрання рішенням законної сили. На підставі вищевикладеного, ст.ст.1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до Львівської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" про визнання кредитного договору недійсним. При розгляді справи суд вважає за необхідне у відповідності до вимог ст. 209 ч. 3 ЦПК України відкласти складення повного тексту рішення суду на п"ять днів з дня закінчення розгляду справи, проголосивши вступну і резолютивну частину рішення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому вказала, що з відповідачем має спільну дитину [PERSON], батьком якої є відповідач і який матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, тому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини його доходу. У судовому засіданні представник позивача позов уточнив та зазначив на те, що позивачка з відповідачем має сина [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою. Матеріальну допомогу відповідач не надає. Не заперечує той факт, що відповідач сплачує аліменти на утримання позивача до досягнення дитиною 3-хроків в розмірі 1/ 6 частини заробітку, а також має ще доньку він іншого шлюбу. Тому представник позива на заперечує проти стягнення з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 1/6 доходу щомісяця. Представник відповідача у судове засідання з'явився, зазначив, що з уточненим позовом відповідач згоден. Дійсно з позивачем у відповідача народився син [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого відповідач зазначений батьком. Дитина мешкає з матір'ю. Відповідач згоден платити аліменти в розмірі 1/6 заробітку. Рішенням Саксаганського районного суду від 04 лютого 2015 року з нього стягнуті аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини заробітку, крім того, відповідач має ще неповнолітню доньку. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити пред'явлені позовні вимоги з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками малолітньої дитини, [INFO]. Ця обставина підтверджується свідоцтвом про народження дитини, виданим Саксаганським відділом РАЦС КМУЮ Дніпропетровської області, актовий запис № 1334 (а.с. 5) Дитина мешкає з позивачем, що не спростовується відповідачем та підтверджується довідкою ЖКП (а.с. 4). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але відповідач від виконання свого обов'язку ухиляється, матеріальну допомогу на утримання дитини позивачу не надає. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина та інші обставин, що мають істотне значення Так, судом враховано склад родини позивача та відповідача, джерела та розмір їхніх доходів, наявність інших утриманців. В зв"язку з наведеним суд вважає, що судом уточнений позов має бути задоволено, визначивши розмір аліментів, які мають бути стягнуті з відповідача в розмірі 1/6 частини доходу щомісяця. Визначаючи строк стягнення аліментів, суд виходить з норм ст. 180, ч. 1 ст. 191 СК України, відповідно до яких аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, право на утримання припиняється у разі досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного та

Outcome: approved