Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються нього на користь [PERSON] на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.10.2006 року на утримання дитини [PERSON], [INFO] року народження, з 1/4 частини до 1/7 частини зі всіх видів заробітної плати (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили до досягнення повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що матеріальне становище позивача змінилося, в нього наявна інша дитина, на утриманні знаходиться непрацездатна матір, він сплачує кредит згідно виконавчого листа, та несе комунальні витрати, що є підставою відповідно до ст.ст.182, 192 Сімейного кодексу України для зменшення розміру аліментів. Відповідач надав відзив в якому виклав свої заперечення проти позову посилаючись на те, що позивач не відчув ніяких змін в своєму матеріальному стані в зв'язку з винесенням Котелевським районним судом Полтавської області судового наказу по стягненню з нього аліментів на іншу дитину від 20.09.2018 року, так як зазначені стягнення по ньому ще не проводилися, крім того йому було відмовлено у позові про зменшення розміру аліментів визначених вказаним наказом. Відповідач зазначив, що кредит у позивача від ПАТ "Альфа-Банк" виник вже після розірвання шлюбу і стягнення аліментів на дитину, припускає, що стягнення за вказаним кредитом вже мабуть завершено, оскільки позивач не надав до суду довідку про заборгованість за виконавчим провадженням. Відповідач вважає посилання позивача на утримання своєї матері необґрунтованим та недоведеним, оскільки пенсія його матері не є мінімальною, а надання пенсійного посвідчення не є належним доказом утримання матері. Відповідач вказує на наявність з її сторони постійних витрат пов'язаних з фізичним, моральним і духовним розвитком дитини, а також витрат на лікування хронічних захворювань, вважає, що зменшення розміру аліментів не забезпечить належний рівень життя дитини та її розвиток, тому просить відмовити в задоволенні позову повністю. У відповіді на відзив позивач відхилив заперечення відповідача, посилаючись на те, що зміна його матеріального стану, що пов'язана із стягненням аліментів на іншу дитину виникає не з моменту відкриття виконавчого провадження, а з моменту набрання судовим наказом законної сили. Позивач наполягає, що заборгованість у виконавчому провадженні по стягненню з нього суми кредиту на користь ПАТ "Альфа-Банк" у розмірі 30 630,94 грн. не погашена. Позивач вказує на недоведеність відповідачем наявності постійних витрат на дитини, до того ж вона згідно довідки № 35 від 06.12.2018 року, отримує заробітну плату у розмірі 6130 грн. на місяць. Також, позивач зазначив, що він є безробітним, оскільки його було звільнено з роботи за згодою сторін згідно наказу № 49 від 19.11.2018 року, внаслідок чого його матеріальний стан значно погіршився, просив позов задовольнити. Ухвалою суду від 24.10.2018 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 21.11.2018 року, яке було відкладено через знаходження судді у іншому процесі. В судових засіданнях 19.12.2018 року та 26.12.2018 року оголошувались через неможливість вирішення спору в цих судових засіданнях. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали та просили відмовити в його задоволенні з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони мають спільного сина - [PERSON], [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданим 08.12.2003 року ВРАГС Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Запоріжжя (а.с.10). 31.10.2006 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя виданий виконавчий лист на виконання рішенням суду від 04.10.2006 року по справі № 2-2514/06р., яким стягнуто з позивача на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] року народження, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.09.2006 року, до повноліття дитини, рішення суду набрало законної сили 16.10.2006 року (а.с.12). З матеріалів справи вбачається, що 20.09.2018 року Котелевським районним судом Полтавської області видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина - [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 17.09.2018 року, судовий наказ набрав чинності 20.09.2018 року (а.с.14). 13.03.2015 року Новозаводським районним судом м. Чернігова виданий виконавчий лист на виконання рішенням суду від 05.03.2015 року по справі № 751/820/15-ц, яким стягнуто з позивача на користь ПАТ "Альфа-Банк" 29 987,34 грн. заборгованості за кредитним договором та витрат по сплаті третейського збору в сумі 400,00 грн., стягнуто судовий збір у розмірі 243,60 грн., рішення суду набрало законної сили 05.03.2015 року (а.с.15-16). Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 19.11.1983 року, матір'ю [PERSON], [INFO], є [PERSON], яка після розірвання шлюбу отримала прізвище - "[PERSON]", на цей час є пенсіонеркою, що підтверджується пенсійним посвідченням серії [NUMBER] (а.с.19-21). 19.11.2018 року [PERSON]вича було звільнено з посади начальника зміни літейного цеху ТОВ "Запорізький ливарно-механічний завод" за згодою сторін, за п.1 ст.36 КЗпП України, що підтверджується записами трудової книжки (а.с.31-33). Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст.ст.180, 182 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.ст.181, 192 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз вказаних норм права свідчить, що зменшення розміру аліментів у разі зміни матеріального стану платника аліментів є дискреційним повноваженням суду, при вирішенні вказаного питання суд має враховувати не лише формальну наявність підстав для зменшення розміру аліментів, а і суттєвість їх впливу на подальшу спроможність платника сплачувати аліменти у раніше визначеному розмірі, крім того, при визначенні меншого розміру аліментів має бути дотримано положення передбачене ч.2 ст.182 СК України, щодо їх достатності для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно зі ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінюючи довід позивача про перебуванні на його утриманні непрацездатної матері - [PERSON], суд виходить з того, що саме по собі досягнення пенсійного віку не є достатнім свідченням про її утримання, а інших належних доказів позивачем не надано, до того ж представник позивача у судовому засіданні повідомила, що мати позивача має власне житло та проживає окремо від сина. Також судом відхиляються доводи позивача про щомісячне відрахування з його заробітної плати за виконавчим листом виданим 13.03.2015 року Новозаводським районним судом м. Чернігова на користь ПАТ "Альфа-Банк" 20 % заробітку, оскільки вони не підтверджені жодним доказом. Надана позивачем копія вказаного виконавчого листа не свідчить про наявність відкритого виконавчого провадження та звернення стягнення на заробітну плату, до того ж у виконавчому листі міститься відмітка про його повернення стягувачу на підставі п.5 ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-ХІV. Посилання позивача на сплату комунальних послуг за місцем проживання в розмірі в середньому по 1 000 грн. не підтверджені жодними доказами та не свідчать про зміну матеріального стану. Стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина - [PERSON] не ставить його у скрутне матеріальне становище, оскільки загальний розмір відрахувань не перевищує 50 % його доходу, який згідно довідки про доходи з квітня по вересень 2018 року становить в середньому близько 18 тис.грн. на місяць (а.с.18). Звільнення позивача з роботи за власним бажанням, також не свідчить про неможливість сплати аліментів, які стягуються з нього у відсотках від отриманого доходу, а не в твердій грошовій сумі, крім того представник позивача у судовому засіданні повідомила, що позивач на час розгляду справи в суді офіційно працевлаштувався на будівництві у м. Житомирі. Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зменшення розміру аліментів, при цьому, визначення меншого розміру аліментів в даному випадку не буде достатнім для забезпечення належного рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини, що є неприпустимим, у зв'язку з чим позов задоволенню не підлягає. В зв'язку з відмовою в позові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed