Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], до досягнення нею повноліття в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка пояснює, що перебуваючи у шлюбних відносинах із [PERSON] у них народилася [INFO] дочка [PERSON], яка проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Мотивуючи свої вимоги тим, що в даний час спільне життя сторін припинено, відповідач в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, позивачка і просить суд стягнути з нього аліменти на її утримання. Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте завчасно подала до суду письмову заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення позивачка не заперечує та просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання також не з'явився через невручення йому рекомендованого поштового відправлення, яке було повернено до суду Укрпоштою за закінченням терміну зберігання за адресою: [ADDRESS]. Відповідно ж до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Місце ж проживання відповідача [PERSON] згідно з відомостями Прилуцького МС УДМС України в Чернігівській області зареєстроване за адресою: [ADDRESS]. У зв'язку з цим суд відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку: з копії рішення Прилуцького міськрайонного суду від 22 червня 2012 року у справі №2/2517/927/12 вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а. с. 3). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19 травня 2010 року вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] та її батьками є [PERSON] та [PERSON], про що відділом реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області 19 травня 2010 року складено відповідний актовий запис за №218 (а.с.4). З довідки КП "Прилукижитлобуд" від 24 лютого 2015 року №434 вбачається, що [PERSON], [INFO] проживає разом з матір"ю [PERSON] (а.с.5). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає необхідним задовольнити заявлений позов та стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття на користь позивачки. На підставі ст.ст. 180 - 183 СК України,

Outcome: approved