overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду посилається на те, що 08 листопада 2008 рокузареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання у них народилося двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На протязі останніх років сімейне між ними погіршилося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Відповідач від виконання батьківського обов'язку у частині матеріального забезпечення дітей ухиляється, хоча є працездатним та фізично здоровим, інших утриманців не має, працює на сезонних роботах та має заробітну плату достатню для сплати аліментів. В зв'язку з виниклими обставинами, просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]у розмірі по 600 гривень на кожну дитину до досягнення ними повноліття, оскільки сама не в змозі матеріально забезпечити їх потреби. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав те не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Вивчивши та дослідивши подані до суду докази, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що від спільного проживання у шлюбі у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час сторони фактичного припинили шлюбні відносин і неповнолітні діти залишилися на утриманні позивачки. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2 ст.182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення . Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із того, що малолітні діти сторін проживають окремо від батька, відповідача по справі і перебувають на утриманні матері. Виходячи із зазначеного та беручи до уваги, що відповідач є здоровою та працездатною особою, то може сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі, що просить позивачка. На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду посилається на те, що 12 лютого 2003 рокузареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання у них народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На протязі останніх років сімейне між подружжям погіршилося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Відповідач від виконання батьківського обовязку у частині матеріального забезпечення дітей ухиляється, хоча є працездатним та фізично здоровим, інших утриманців не має, працює на сезонних роботах в Польщі. В зв»язку з виниклими обставинами, просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання двох малолітніх дітей у розмірі по 1500 гривень на кожну дитину до досягнення ними повноліття, оскільки сама не в змозі матеріально забезпечити її потреби. Відповідач у судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вивчивши та дослідивши подані до суду докази, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи від спільного проживання у шлюбі у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час сторони фактично припинили шлюбні відносини і неповнолітні діти залишилися на утриманні позивачки. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2 ст.182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо\~\~батьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення . Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із того, що малолітні діти сторін проживають окремо від батька, відповідача по справі і перебувають на утриманні матері. Виходячи із зазначеного та беручи до уваги, що відповідач є здоровою та працездатною особою і працює за кордоном, то може сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі, що просить позивачка. На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду посилається на те, що 19 лютого 2016 року шлюб між нею та [PERSON] розірвано, неповнолітню дитину залишено на проживанні із матір»ю. Відповідач від виконання батьківського обовязку у частині матеріального забезпечення ухиляється, хоча є\~ працездатним та фізично здоровим, інших утриманців не має. В зв»язку з виниклими обставинами, просить суд стягувати аліменти на утримання дитини у розмірі 2\~000 гривень до досягнення нею повноліття, оскільки сама не в змозі матеріально забезпечити її\~ потреби, а відповідач таку можливість має. На заочному розгляді справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з»явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, через засоби масової інформації. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вивчивши та дослідивши подані до суду докази, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню виходячи із наступного.\~ Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони по справі перебували в шлюбі, який розірвали, що підтверджується копією рішення Коломийського міськрайонного суду від 19 лютого 2016 року. Від вказаного шлюбу у подружжя народилася дитина [PERSON] [INFO], яка згідно рішення суду залишена на проживанні із матір»ю. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2 ст.182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо\~\~батьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із того, що малолітня дитина сторін проживає окремо від батька, відповідача по справі і перебуває на утриманні матері. Виходячи із зазначеного та беручи до уваги, що відповідач є здоровою та працездатною особою, інших утриманців не має, то на думку суду може сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі, що просить позивачка. \~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду посилається на те, що 22 липня 1989 рокузареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання у них народився син [PERSON], 15 жовтня 2007 року. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 19 вересня 2013 року шлюб між ними розірвано, неповнолітню дитину залишено на проживанні із нею і син знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач від виконання батьківського обовязку у частині матеріального забезпечення ухиляється, хоча є працездатним та фізично здоровим, інших утриманців не має. В зв»язку з виниклими обставинами, просить суд стягувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1\~450 гривень до досягнення дитини повноліття, оскільки сама не в змозі матеріально забезпечити потреби сина. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що згідний сплачувати аліменти на утримання сина, однак у меншому розмірі, оскільки у нього складне матеріальне становище. Вивчивши та дослідивши подані до суду докази, суд вважає позовні вимоги підлягаючими частковому задоволенню виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією рішення Коломийського міськрайонного суду від 19 вересня 2013 року. Неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу залишено на проживанні із матір»ю. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2 ст.182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо\~\~батьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення . Задовольняючи позовні вимоги частково суд виходить із того, що малолітня дитина сторін проживає окремо від батька, відповідача по справі і перебуває на утриманні матері. Виходячи із зазначеного та беручи до уваги, що відповідач є здоровою та працездатною особою, веде домашнє господарство, вирощує худобу та птицю має коня, який дозволяє мати певні заробітки, то на думку суду він може сплачувати аліменти на утримання дитини, проте у значно меншому розмірі ніж просить позивачка. На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

позивачка звернулась в суд з даним позовом, в якому вказала, що від спільного подружнього проживання з відповідачем у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час діти повністю перебувають на утриманні позивачки. Оскільки, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто, просить суд стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/2 всіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. В подальшому позивачка змінила позовні вимоги, просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей по 1500 грн. на кожну дитину. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вказав, що на даний час він не працює, не має постійного заробітку, тому не в стані сплачувати таку суму аліментів, згоден сплачувати аліменти в сумі по 700 грн. на кожну дитину. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав: судом встановлено, що 27.08.2013 року сторони зареєстрували шлюб у відділі РАЦСу Тлумацького районного управління юстиції, актовий запис №54. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, діти повністю перебувають на утриманні позивачки, угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей. При ухиленні від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. Згідно ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. У відповідності до Закону №3060 "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" (щодо підвищення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати), який було прийнято Верховною Радою України 17 вересня 2015 року і підписано Президентом України 19 вересня 2015 року, розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років становить 1167 грн., відповідно 30% від даної суми становить 350 грн. 10 коп. Заявлена позивачкою сума аліментів на кожну дитину перевищує прожитковий мінімум для дітей, і хоча відповідач є фізично здоровий, працездатний чоловік, однак не має постійного доходу, на даний час є безробітним, не має постійного місяця роботи. Встановлене судом підтверджується: копією свідоцтва про шлюб, копією свідоцтва про народження, копією паспорта та ідентифікаційного коду та іншими перевіреними в судовому засіданні доказами. На підставі ст.ст. 180-184 СК України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з даним позовом, посилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло. У належній їй квартирі є зареєстрованою відповідачка по справі [PERSON] Позивачка зазначила, що відповідачка з вересня місяця 2012 року у вищевказаній квартирі не проживає, так як виїхала на постійне місце проживання за іншою адресою, однак знятися з реєстраційного обліку добровільно відповідачка не бажає. Це перешкоджає їй вільно розпоряджатися власним майном. Тому просила визнати [PERSON] такою, що втратила право на житло - квартиру [ADDRESS]. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити ( а.с. 20). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином. ( розписка про вручення повістки а.с. 18). Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачка є одним із співвласників квартири [ADDRESS]. Вказана квартира належить їй та [PERSON] на праві власності згідно свідоцтва на право власності на житло [NUMBER], що видане 20.01.1997 року виконавчим комітетом Коростенської міської ради (копія свідоцтва а.с. 4). В даній квартирі зареєстрована відповідач по справі - [PERSON]- дочка позивачки ( довідка а.с. 11). Відповідач [PERSON] з вересня місяця 2012 року у вищевказаній квартирі не проживає, що стверджується актом, складеним сусідами позивачки - [PERSON] та [PERSON] ( акт а.с. 3). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказів того, що [PERSON] не проживає в квартирі з поважних причин, або щодо домовленості про інше між нею та власником квартири, суду не подано. Отже, відповідачка [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] без поважних причин понад 1 рік, а тому її слід визнати такою, що втратила право на користування цим житлом. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] є обгрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

позивачка звернулась в суд з даним позовом, який в судовому засіданні підтримала та пояснила, що від спільного проживання в шлюбі у них народились діти - [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], які проживають з нею. Їй важко самостійно утримувати дітей, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на їх утримання не надає, хоча, як батько зобов"язаний їх утримувати. Так, як відповідач має нерегулярний дохід, стан його здоров"я та матеріальне становище дають йому можливість сплачувати аліменти, тому просить суд стягувати аліменти з відповідача у твердій грошовій сумі по 1500 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, згідний сплачувати аліменти на утримання дітей в сумі по 600 грн., на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав: судом встановлено, що від шлюбу в сторін народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та знаходиться на її утриманні. В добровільному порядку позивач регулярно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча як батько згідно ст. 180 Сімейного кодексу України зобов"язаний їх утримувати. Відповідач має можливість надавати грошову допомогу так як є молодого віку та працездатним, однак здійснює догляд за перестарілою бабусею [PERSON] і суд визначає розмір стягнення аліментів в твердій грошовій сумі по 800 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Встановлене судом підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей, довідкою Коршівськохї сільської ради від 24.06.2016 року та іншими перевіреними в суді доказами. На підставі ст.ст. 180 - 183 СК України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного сторонами 06.05.2006 року, та стягнення аліментів на утримання доньки, яка народилась під час шлюбу, мотивуючи свої вимоги щодо розірвання шлюбу несумісністю характерів подружжя та постійними сімейними сварками, в зв"язку з чим сторони протягом двох місяців не підтримують подружніх відносин , щодо стягнення аліментів мотивує вимоги тим , що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. У судовому засіданні позивачка підтримала позов і викладені в заяві обставини справи. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Суд, вислухавши пояснення вказаних осіб, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. ст. 24,110 СК України шлюб являється вільним союзом чоловіка та жінки і кожен із подружжя вправі ставити питання про його розірвання, якщо виниклі між подружжям відносини не задовольняють інтереси тієї чи іншої сторони. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України обоє батьків зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 182 Сімейного Кодексу України передбачає, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а згідно ст.183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом і вказаний позивачкою розмір стягнення є прийнятним, зважаючи на працездатність останнього. Між позивачкою та відповідачем склалися відносини, які перешкоджають збереженню сім"ї, і позивачка категорично настоює на розлученні, не бажаючи поновлювати подружні відносини та втративши почуття поваги та любові до чоловіка. Відповідач також не заперечує проти задоволення позову. При вказаних обставинах суд не бачить причин для відмови у задоволенні позовних вимог. З огляду на задоволення позову, з відповідача у дохід держави слід стягнути 229,40 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до Будичанської сільської ради про визнання за нею права власності на житловий будинок [ADDRESS], так як даний будинок належав на праві власності її батькові [PERSON], який помер [INFO] і після смерті якого відкрилась спадщина , в т.ч. на будинковолодіння, яку позивачка прийняла згідно закону в установленому порядку, але не може оформити право власності на житло, так як не збереглися документи первинної реєстрації будинку, в зв"язку з чим вона змушена звернутись в суд із позовною заявою щодо визнання за нею як єдиним спадкоємцем покійного права власності на вказане вище будинковолодіння в порядку спадкування. У судове засідання сторони не з"явилися, в зв"язку з чим фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не проводилося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. У погосподарських книгах Будичанської сільської ради відповідно до довідки вказаного органу місцевого самоврядування №9 від 04.01.2014 року проведений запис на підставі існуючих на той час документів про право власності [PERSON] на будинковолодіння [ADDRESS], але дані документи, виходячи із змісту довідки Будичанської сільської ради від 04.01.2014 року № 8, на даний час наразі не збереглися. [PERSON] станом на квітень 1991 року був членом колгоспного двору згідно з витягу з погосподарської книги Будичанської сільської ради і згідно ст. 120 ЦК України 1963 року, що діяв на той час, набув право власності на все майно колгоспного двору, до складу якого входив і вказаний вище будинок, Після смерті [INFO] [PERSON] позивачка прийняла спадщину згідно заповіту. Даний будинок розташований на земельній ділянці, яка належала [PERSON] на праві власності до дня його смкрті згідно Державного акта серії ЖТ №06-23-04-01-000570, виданого Будичанською сільською радою 29.01.1999 року. Осіб, які оспорювали б право власності покійного, немає. Дані про зміну власників з 1991 року відсутні. Інші особи з дня смерті спадкодавця на спадкове майно прав не заявляли. На підставі викладеного,

Outcome: approved