Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

11 травня 2017 позивач звернувся до суду з позовом (з урахуванням уточнень від 22.03.2018 р.) до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 28.09.2015 з нього на користь відповідача було стягнуто аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Крім того, рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 19.01.2017 було збільшено розмір стягнення аліментів на утримання доньки -[PERSON] в твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, розпочинаючи стягнення з 10.11.2016 року. Позивач зазначив, що не працює, заробітку не отримує, оскільки не має можливості влаштуватися на роботу за своєю спіціальністю із заробітком необхідним та достатнім для утримання не лише себе, але і своєї дитини, змушений просити матеріальну допомогу у батьків. Відтак, позивач просить стягнути з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без його участі, зазначила, що позов визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищенаведені законодавчі вимоги, суд вважає за необхідне зупинитися на наступному. Судом встановлено, що у сторін народилась донька - [PERSON], [INFO] р.н.. Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 28.09.2015 у справі № 589/3954/15-ц з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття /а.с. 4/. В подальшому, рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 19.01.2017 у справі № 589/4483/16-ц збільшено розмір аліментів і з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття /а.с. 5-6/. Згідно із розрахунку Шосткинського МРВДВС ГТУЮ від 01.05.2017 року вбачається, що за позивачем утворилася заборгованість по сплаті аліментів за період з 01.08.2015 р по 01.04.2017 р. в розмірі 3990, 69 грн../а.с.9/. Вирішуючи питання про наявність підстав для зміни розміру аліментів, які стягуються з позивача суд виходить з таких мотивів. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частинами 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27.02.1991 держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України та пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, та у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Звертаючись в суд з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач свої вимоги мотивував тим, що у нього погіршився матеріальний стан, його батьки більше не можуть надавати матеріальну допомогу, влаштуватися на роботу він не може, як наслідок позивач більше як два роки не отримує заробітку й будь-якого іншого доходу, що є підставою для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів, які були встановлені останнім рішенням суду. Наведені доводи позивача знайшли своє підтвердження зібраними доказами: відомостями з трудової книжки, довідками №1509, 1530 /а.с.7,13/, довідкою про склад сім'ї, виданою КП ШКЗ "Імпульс" від 19.04.2017 /а.с.8/, пенсійним посвідченням /а.с. 11/, довідкою про доходи /а.с. 12/. З урахуванням викладеного, суд вважає, що визнання відповідачем позову в даному випадку не суперечить вимогам закону та не порушує прав інших осіб, а відтак у суду є всі підстави для задоволення вимог позивача про зміну розміру аліментів. На підставі викладеного та

Outcome: approved