Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

у серпні 2018 року ТОВ «ПОРЯД.ОК. Управління та експлуатація нерухомості» звернувся у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що [PERSON] є власником житлових приміщень - квартир №№ 428 "а", 428 "б", що у будинку [ADDRESS]. ТОВ «ПОРЯД.ОК Управління та експлуатація нерухомості» є балансоутримувачем та виконавцем житлово-комунальних послуг у будинку [ADDRESS] на підставі договору №35, укладеного між ТОВ «ПОРЯД.ОК Управління та експлуатація нерухомості» та СП «Фірма «Київ-Донбас», про передачу новозбудованого житлового будинку з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями та підземним паркінгом експлуатуючій організації від 23.12.2005 року. 23 травня 2006 року між ТОВ «ПОРЯД.ОК Управління та експлуатація нерухомості» та [PERSON] було укладено договори ДХ 428а Ж-04\\06 та ДХ 428б Ж-04/06 відносин власника приміщень (квартир 428 "а", 428 "б" у будинку [ADDRESS]) житлового комплексу та управителя. ТОВ «ПОРЯД.ОК Управління та експлуатація нерухомості», як балансоутримувач, управитель та виконавець житлово-комунальних послуг у будинку, власними та залученими силами і засобами в повному обсязі надав комплекс житлово-комунальних послуг з експлуатації житлового комплексу та забезпечив відповідні умови користування власним, неподільним та загальним майном у будинку. Відповідач не сплачує за отримані житлово-комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території, послуг з опалення, холодного та гарячого водопостачання та водовідведення, центрального холодопостачання, додаткових послуг, внесків резервного фонду, внаслідок чого за період з 01 травня 2015 року по 31 травня 2018 року виникла заборгованість у розмірі 45 181,59 грн., інфляційне збільшення в розмірі 9 162,97 грн., 3 % річних в розмірі 2 223,52 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 06 вересня 2018 року відкрито спрощене провадження у даній справі. (а.с. 172) 26 вересня 2018 року позивач подав до суду заяву про зменшення позовних вимог. (а.с. 181) Зазначив, що [PERSON] була власником вказаних квартир лише до 18 грудня 2017 року. Просить стягнути з відповідача: - 43 237,28 грн. заборгованості з оплати послуг, - 3 % річних у розмірі 7 144,55 грн., - 1 600,68 грн. інфляційного збільшення, - 1 762 грн. судового збору. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2018 року за клопотанням представника відповідача розгляд справи призначеного за правилами загального позовного провадження. (а.с. 201) [PERSON] своїм правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не скористалася. Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до договору №35 від 23.12.2005 року про передачу новозбудованого житлового будинку з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями та підземним паркінгом по [ADDRESS] експлуатуючій організації позивач отримав в управління, експлуатацію та обслуговування будинок [ADDRESS]. [PERSON] в період з 01 травня 2015 року по 18 грудня 2017 року була з власником житлових приміщень, розташованих у будинку [ADDRESS], а саме квартир №428 "а" та 428 "б". 23 травня 2006 року між ТОВ «ПОРЯД.ОК. Управління та експлуатація нерухомості» та [PERSON] були укладені договори ДХ 428 "а" Ж - 04\\06 та ДХ 428б Ж - 04/06 відносин власника приміщень житлового комплексу та управителя, відповідно до яких сторони уклали договір відносин власника приміщень житлового комплексу та управителя про те, що управитель надає власнику послугу з управління неподільним та загальним майном житлового комплексу, забезпечує відповідні умови користування ним, належну його експлуатацію, якісне та своєчасне надання житлово-комунальних послуг; власник приміщення частково сплачує послуги управителя стосовно комплексу в цілому та сплачує повністю послуги з обслуговування належних йому приміщень. (а.с.65-81, 82-98). Частиною 1 ст.16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Згідно ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №869 від 01 червня 2011 року «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги». Вказаний Порядок визначає механізм формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і поширюється на суб'єктів господарювання всіх форм власності, які надають послуги, суб'єктів господарювання всіх форм власності, що спеціалізуються на виконанні окремих послуг, на умовах субпідрядних договорів з виконавцями, органи місцевого самоврядування, власників, орендарів житлових будинків (гуртожитків), власників (наймачів) квартир (житлових приміщень у гуртожитках), власників нежитлових приміщень у житлових будинках (гуртожитках). Відповідно до 2 Порядку тариф на послуги розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг згідно з додатком до цього Порядку. Послуги надаються з урахуванням встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Копія такого рішення є невід'ємною частиною договору про надання послуг. Інформація про перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, їх вартість, структуру тарифу, його зміну з обґрунтуванням її необхідності доводиться до відома споживачів у порядку, затвердженому Мінрегіоном. За п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Статтею 162 Житлового кодексу України передбачено, що власник зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Отже, суд приходить до висновку, що ТОВ «ПОРЯД.ОК Управління та експлуатація нерухомості», як виконавець житлово-комунальних послуг у будинку [ADDRESS], має право на отримання, а відповідач [PERSON], як власник, житлових приміщень №№ 428 "а", 428 "б", що знаходяться у зазначеному багатоквартирному будинку та споживач наданих житлово-комунальних послуг має обов'язок сплатити їх вартість, а відтак, заявлені позивачем вимоги про стягнення з [PERSON] заборгованості за отримані від ТОВ «ПОРЯД.ОК Управління та експлуатація нерухомості» житлово-комунальні послуги за період з 01 травня 2015 року по 18 грудня 2017 року у розмірі 43 237,28 грн. підлягають задоволенню судом у повному обсязі. З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина 1 статті 509 Цивільного кодексу України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 Цивільного кодексу України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. Закріплена в пункті 10 частини 3 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"; правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 Цивільного кодексу України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого у національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача мають правове обґрунтування з посиланням на докази відповідно до вимог ст.81 ЦПК України, а тому позов підлягає до задоволення. З урахуванням задоволення позовних вимог, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1 762 грн. судового збору.

Outcome: approved