Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

03 вересня 2021 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач мотивував свої вимоги тим, що 29 вересня 2007 року він з відповідачкою [PERSON] , у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції уклали шлюб, про що 29 вересня 2007 року складено відповідний актовий запис № 1733 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . У позові вказував, що спільне життя з відповідачкою не склалося, оскільки вони мають різні погляди на життя. На даний час шлюбні відносини між ними припинені. Через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає неможливим. Зазначав, що від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей, а саме: неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Вказув, що спір щодо місця проживання дітей, розподілу майна подружжя та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей на сьогоднішній час між позивачем та відповідачкою відсутній. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 13 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. В судове засідання позивач не з`явився, в заяві, що надійшла до суду, просить справу розглянути за його відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідачка в судове засідання не з`явилася. Відзиву на позов не надала. В заяві, що надійшла до суду, просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнала. Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи, які не з`явилися. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно зі статтею 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 1 статті 3 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судом встановлено, що 27 вересня 2007 року в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 1733. Після державної реєстрації шлюбу відповідачка змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 12). Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , доньку - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 14-16). Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у статті 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи зі змісту частин 3, 4 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що подальше спільне сімейне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе і суперечитиме інтересам обох сторін. Так, шлюбні відносини між подружжям припинено, спільне господарство не ведеться, сім`я фактично розпалася. За вказаних обставин шлюб підлягає розірванню. За правилами статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд також вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved