Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду з позовною заявою до [PERSON] про поділ житлового будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою, в котрій зазначила, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Яготинської державної нотаріальної контори 15 липня 1994 року, вона є власником ? частини жилого будинку з надвірними будівлями, в тому числі, сараю та вхідного погребу, які розташовані по [ADDRESS] Яготинського району Київської області. Інша половина будинку належить відповідачці. Вказане домоволодіння фактично поділене між ними, зокрема, вона користується приміщеннями 2-1 (кухнею), площею 11,8 кв.м, трьома жилими кімнатами 2-2, 2-3,2-4, площею відповідно 20,1,6,8 та 9,2 кв.м, сараєм вартістю 11 549 грн., погребом з шийкою вартістю 3 900 грн., та убиральнею вартістю 871 грн. Будинок розташований на земельній ділянці площею 0,60 га, з яких: 0,25 га -для будівництва та обслуговування будинку, 0,35 га- для ведення особистого селянського господарства. Дана земельна ділянка відповідно до рішення № 15 Райківщинської сільської ради від 13 липня 1993 року передана [PERSON] у приватну власність, але до цього часу земельна ділянка не приватизована. Враховуючи, що для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд спірного будинку призначена земельна ділянка площею 0,25 га, а їй належить ? частина будинку, то вона має право користуватися половиною цієї земельної ділянки площею 0,125 га. Просила поділити вказаний будинок, виділивши їй прибудову 2-1 (кухню) площею 11,8 кв.м, три жилі кімнати 2-2, 2-3,2-4 площею відповідно 20,1,6,8 та 9,2 кв.м, сарай з прибудовою (В,в) вартістю 12 340 грн., погріб з шийкою вартістю 3 900 грн., та убиральню вартістю 871 грн та визнати за нею право власності на дану частину будинку з господарськими спорудами. Відповідачці виділити решту приміщень в будинку, погріб під будинком вартістю 8 869 грн., сарай Б вартістю 1 810 грн., колодязь вартістю 1 631 грн, припинити право спільної часткової власності на будинок та господарські споруди, встановити порядок користування земельною ділянкою площею 0,25 га, для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель та споруд , виділивши їй 0,125 га земельної ділянки. Відповідачка звернулася до суду з зустрічним позовом, в котрому після збільшення позовних вимог зазначено, що [INFO] року помер її син - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді ? частини житлового будинку [ADDRESS] Яготинського району Київської області. Вона є спадкоємцем за законом першої черги. Іншим спадкоємцем є відповідач. На момент смерті сина і після того у будинку проживала вона, яка фактично прийняла спадщину. Факт її проживання у спірному будинку до і після смерті [PERSON] підтверджується свідоцькими показами та письмовими доказами. Вона, відразу після смерті сина отримала його одяг та речі, продовжувала користувалася будинком та городом, займалася господарством, тобто фактично прийняла спадщину після смерті сина. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. За правилами ст. 549 ЦК УРСР визнається, таким що прийняв спадщину спадкоємець, який протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Для отримання спадщини їй необхідно встановити факт прийняття спадщини нею після смерті сина. Просила в задоволенні позову [PERSON] про поділ майна, що знаходиться у спільній частковій власності та встановлення порядку користування земельною ділянкою відмовити, зустрічний позов задовольнити: встановити факт прийняття нею спадщини після смерті сина [PERSON], померлого [INFO] року, визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину на ? частину спірного будинку та визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку [ADDRESS] Яготинського району Київської області. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] підтримали вимоги позову, а в задоволенні зустрічного позову просили відмовити. Свої вимоги та заперечення обґрунтовували тим, що будинок та господарські споруди фактично поділені з 1979 року, на прохання самої відповідачки, разом з тим, документи про право власності на будинок, де зазначено, які саме кімнати будинку та господарські споруди належать позивачці відсутні. Відповідачка просить визнати за нею право власності на ? частину будинку, стверджуючи, що своїми фактичними діями прийняла спадщину після смерті свого сина, (чоловіка позивачки), померлого у 1994 році, проте на момент смерті у нього залишилося двоє дітей, а його мати не проживала у спірному будинку, не розпоряджалась речами померлого, оскільки її син був одружений, жив окремою сім?єю, та фактично майном померлого розпоряджалась позивачка, як його дружина. Крім цього, відповідачкою пропущений строк позовної давності, оскільки вона знала про наявність свідоцтва про право на спадщину відповідачка знала з моменту його видачі, з 1994 року. Відповідачка та її представник в судовому засіданні підтримали вимоги зустрічного позову, а в задоволенні первісного позову просили відмовити. Мотивуючи це тим, що будинок вже поділений між сторонами, та між ними не існує спору з цього приводу. Відповідачка забрала собі після смерті сина його одяг, меблі, господарський інвентар, та таким чином прийняла спадщину. Крім цього, суд не може прийняти до уваги висновки будівельно технічної експертизи, так як експертом не визначена дійсна вартість будинку з врахуванням його зносу, не визначила вартість робіт, які потребуються для переобладнання будинку з одноквартирного у двохквартирний, не встановила чи відповідають такі переобладнання санітарним, пожежним,будівельним нормам, не визначив чи є технічна можливість його переобладнання. Перевіривши матеріали справи, заслухавши думку сторін, дослідивши докази, суд вважає, що первісний позов підлягає до задоволення, а в задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Уразі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. В силу п.1 ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 6 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України правила Цивільного кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред"явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом. З пояснень свідка [PERSON] даних в судовому засіданні вбачається, що він проживав в с. Райківщина в селі Райківщина приблизно за 500 метрів від будинку [PERSON]. До спірного домоволодіння заходив лише пару разів, коли був живий син відповідачки [PERSON]. Після смерті [PERSON] він бачив [PERSON] у курточці коричневого кольору, яку раніше носив [PERSON], але скільки часу пройшло з дня його смерті на той момент, сказати не може, а також достовірно не знає хто розпорядився майном померлого, чи позивачки чи відповідачка. З показів свідка [PERSON], дочки [PERSON], даних в судовому засіданні вбачається, що після смерті [PERSON], відповідачка за первісним позовом взяла його курточку коричневого кольору, дві пари шльопанців, кімнатні тапочки, сокиру, лопату, вила, меблі, а саме, кухонний столик, гардероб, продукти, і все це привезла до неї у будинок, так як періодично там проживала, тобто після смерті свого чоловіка позивачка віддала всі ці речі матері померлого. З показів свідка [PERSON] даних в судовому засіданні вбачається, що вона товаришувала з [PERSON], приймала участь у похоронах її чоловіка. На момент його смерті у будинку було вже два входи, він проживав разом із дружиною. Після смерті [PERSON] позивачка з 1997 року деякий час проживала разом із відповідачкою на її половині будинку, оскільки син позивачки одружився. Вона перевезла туди свої меблі, в тому числі шафу, які їй на даний час не повернули. [PERSON] - відповідачка по справі складала заповіт на свою половину будинку на внука, а пізніше заповіла своє майно дочці. З показів свідка [PERSON] даних в судовому засіданні вбачається, що вона дала покази аналогічні показам свідка [PERSON] З показів свідка [PERSON], сина відповідачка [PERSON] даних в судовому засіданні вбачається, що коли його брат [PERSON] одружився, батьки розділити будинок, матір просила сплатити за кімнати кошти, та він компенсував вартість частини будинку, потім зробив собі окремий вхід, побудував сарай, йому залишилися погріб та кухня. Пізніше будинок перекрили також за кошти [PERSON].. [PERSON], а також їх батька хоронила [PERSON] З двадцяти трьох останніх років відповідачка [PERSON] лише близько трьох років проживала у спірному будинку. У матері залишилась шафа, софа, машинка, столик [PERSON], які він особисто перевозив на іншу половину будинку, після одруження сина [PERSON] На момент смерті матір жила у дочки [PERSON], вона ніяких речей після смерті [PERSON] не забирала. Позивачка [PERSON] віддала йому [PERSON] плащ, сусіду [PERSON] віддала деякий одяг. Між родиною були нормальні стосунки, поки позивачка не попросила оформити документи на земельну ділянку біля будинку. Експерт [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона визначала вартість будинку за допомогою мережі інтернета, шляхом порівняльного підходу, до уваги приймалась вартість аналогічних будинків, розташованих на приближених до об?єкта досліджень територіях. Вартість газопостачання, водопостачання, освітлення, входить до загальної вартості будинку. Огорожа не була зареєстрована у технічному паспорті, тому при розподілі будинку до уваги експертом не приймалась. З технічного паспорту на житловий будинок, виготовленого станом на 1 липня 2014 року (а.с.6-8) вбачається, що співвласниками будинку за [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] , будинок побудований в 1969 році, площа будинку 108,2 кв.м. З копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 липня 1994 року (а.с.9) вбачається, що спадкоємцем померлого [INFO] року [PERSON] є його дружина- [PERSON]. Спадкове майно складається із ? частини жилого будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Райківщина Яготинського району Київської області. З копії рішення Яготинського районного суду Київської області від 11 жовтня 2007 року (а.с.10-11) вбачається, що позов [PERSON] до Райківщинської сільської ради, [PERSON] про визнання права власності на будинок задоволено частково, визнано рішення № 18 виконавчого комітету Райківщинської сільської ради Яготинського району Київської області від 26.07.2007 року в частині видачі свідоцтва про право власності на ? частину будинку на ім?я [PERSON] недійсним, оскільки остання визнала позов, та їй вже було видано свідоцтво про право на спадщину на спірне майно. Ухвалою колегії судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області від 12 лютого 2008 року по справі за позовом [PERSON] до Райківщанської сільської ради, [PERSON] про визнання права власності на будинок, (а.с.155-157) встановлено, що позивачка про існування рішення виконкому Райківщинської сільської ради від 4 січня 1979 року про поділ будинку та відкриття окремого погосподарського рахунку [PERSON] знала з часу прийняття вказаного рішення, оскільки воно прийняте за її заявою. У технічному паспорті на будинок від 22 березня 1989 року власниками будинку вказані [PERSON] та [PERSON]. У страхових оціночних листках для страхування будівель за 1989 рік зазначено, що спірний будинок належить [PERSON] і [PERSON] по половині. У довідці НАСК «Оранта» від 4 жовтня 2007 року зазначено, що страхові платежі за будинок [PERSON] та [PERSON] здійснювали окремо. Про отримання відповідачкою 17 липня 1994 року свідоцтва про право на спадщину позивачка повинна була дізнатися з часу його видачі, оскільки позивачці було відомо про те, що на ім?я [PERSON] відкритий окремий погосподарський рахунок на половину будинку. З урахуванням наведеного позивачка пропустила трирічний строк позовної давності для звернення до суду з вимогами про визнання недійсним рішення виконкому Райківщинської сільради від 4 січня 1979 року та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину від 15 липня 1994 року. Вказані обставини в силу ч.3 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. З копії рішення Райківщинської сільської ради № 15 від 13.07.1993 року (а.с.12) вбачається, що [PERSON] передано безплатно у приватну власність земельну ділянку, яка розташована в с. Райківщина Яготинського району, що була надана їй раніше, загальною площею 0,60 га, в тому числі для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд- 0,25 га та ведення особистого підсобного господарства-0,35 га. З довідки Райківщинської сільської ради від 05.08.2014 року № 134 (а.с.13) вбачається, що згідно запису по господарських книг Райківщинської сільської ради за № 246-1 [PERSON] належить на праві приватної власності ? частина будинку, сарай та вхідний погреб за адресою: [ADDRESS]. З постанови про закриття кримінального провадження від 10 липня 2014 року (а.с.26-28) вбачається, що кримінальне провадження № 42013100320000057 від 29.07.2013 року за заявою [PERSON] закрито, у зв?язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України. З архівного витягу з Протоколу № 1 засідання виконавчого комітету Райківщинської сільської ради від 4 січня 1979 року (а.с.35) вбачається, що [PERSON], мешканці с. Райківщина дозволено поділити свій жилий будинок з сином [PERSON] на дві частини по дві кімнати, надано дозвіл на відкриття окремого по господарського номера [PERSON], який проживає в [ADDRESS] З довідки Райківщинської сільської ради від 21.11.2014 року № 303 (а.с.43) вбачається, що Райківщинська сільська рада не заперечує проти переобладнання одноквартирний житловий будинок в двохквартирний за адресою: [ADDRESS], (відповідь надійшла до внесення змін до ст.. 152 ЖК України). З копії свідоцтва про народження (а.с.81) вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] року в с. Райківщина Яготинського району Київської області та її батьками є [PERSON] та [PERSON]. З копії свідоцтва про народження (а.с.82) вбачається, що [PERSON] народився [INFO] року в м. Яготин та його батьками є [PERSON] та [PERSON]. З висновку будівельно-технічної експертизи (а.с.109-137) вбачається, що дійсна вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами розташованого по [ADDRESS] Яготинського району Київської області (без врахування вартості земельної ділянки), визначена в рамках порівняльного методичного підходу, в цінах на час проведення дослідження може становити 182410 грн. Провести розділ житлового будинку [ADDRESS] Яготинського району Київської області за варіантом, визначеним у другому питанні ухвали суду з дотриманням вимог державних будівельних норм - можливо. Провести розділ вказаного будинку у співвідношенні часток 1/4 та 3/4 можливо з відхиленням від ідеальних часток. До варіантів розподілу будинку наведені варіанти порядку користування земельною ділянкою. З довідки про народження дитини та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану (а.с.146-148, 151) вбачається, що [PERSON] народився [INFO] року в с. Лозовий Яр Яготинського району Київської області та його батьками є [PERSON] та [PERSON]. З копії свідоцтва про народження (а.с.150) вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] року в с. Червоне Яготинськогорайону Київської області та її батьками є [PERSON] та [PERSON]. З копії свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.150) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 20 листопада 1949 року в Червонівській сільській раді Яготинського району Київської області та прізвище дружини після реєстрації шлюбу- [PERSON]. З довідки Райківщинської сільської ради Яготинського району Київської області від 21.08.2007 року № 116 (а.с.21-26 справа № 2-435/07) вбачається, що в погосподарській книзі за 1980-1983 роки відкрито два окремі особові рахунки: особовий рахунок 241, власник-[PERSON], син-[PERSON], невістка-[PERSON], син-[PERSON], чоловік-[PERSON], 1/2 частина будинку, рік побудови- 1974 році, сарай - 1959 р., хлів- 1959 р., земля-0,35 га. По особовому рахунку 242власник-[PERSON], дружина-[PERSON], син-[PERSON], дочка-[PERSON], 1/2 частина будинку, рік побудови-1974, сарай-1980 р., земля-0,25 га. З копії спадкової справи (а.с.88-94 справа № 2-435/07) вбачається, що спадкова справа № 202 до майна померлого [INFO] року [PERSON] заведена 22.06.1994 року Яготинською державною нотаріальної конторою Київської області. З довідки Яготинського районного відділення НАСК "Оранта" (а.с.96 справа № 2-435/07) вбачається, що згідно оціночних листів № 229, № 230 нарахування на сплату страхових платежів проводилось на дві особи: [PERSON] та [PERSON]. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] є власницею ? частини будинку за [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого нотаріусом Яготинської районної державної нотаріальної контори 15 липня 1994 року, після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO] року. Інша половина будинку належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Райківщанською сільською радою 27 липня 2007 року. Будинок був фактично поділений між відповідачкою [PERSON] та її сином [PERSON] у 1979 році. Після смерті [PERSON] відповідачка [PERSON]. матір померлого, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не зверталась, в управління або володіння майном померлого не вступала, тобто спадщину після померлого не прийняла. Знаючи про видачу [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на ? частину спірного будинку після смерті сина таке свідоцтво не оспорювала, до суду протягом строку позовної давності не звернулась, та в силу ст.. 71 ЦК Української РСР від 18 липня 1963 року пропустила вказаний строк без поважних причин. З технічної документації на будинок (а.с.6-8) видно, що будинок має дві квартири, в яких відокремлене системи опалення, газопостачання, окремі входи, кухні. Переобладнання за висновком будівельно - технічної експертизи будинку з одноквартирного у двохквартирний за існуючим варіантом користування будинком сторонами можливий, не передбачає втручання в несучі конструкції та інженерні системи загального користування , та в силу ст.. 152 ЖК України не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. В силу ст..ст.. 30, 67 ЗК України, що діяв на момент отримання позивачкою свідоцтва про право на спадщину за законом, до позивачки [PERSON], при переході права власності на частину будинку перейшло право на користування земельною ділянкою для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель та споруд. Розмір земельної ділянки біля будинку становить 0, 25 га, та згідно висновку будівельно- технічної експерти є можливість встановити порядок користування земельною ділянкою за варіантом запропонованим у додатку № 4. таким чином, суд вважає, що в задоволенні первісного позову є всі підстави, а в задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити. Дійшовши такого висновку суд приймає до уваги наступне. Так, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження доводи відповідачки щодо прийняття нею спадщини шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки з показів свідка [PERSON] вбачається, що він після смерті [PERSON] у спірному домоволодінні не бував, про те, коли, через який час після смерті, через шість місяців чи більше, він бачив на [PERSON] курточку [PERSON] він не пригадує, про меблі, що знаходяться у будинку відповідачки йому відомо лише з її слів. Покази свідка [PERSON] також не є переконливими, оскільки остання є зацікавленою у результатах розгляду справи, крім того, з її показів витікає, що майно свого сина відповідачка забрала тому, що його віддала позивачка [PERSON], яка і розпорядилась майном померлого. Покази цих свідків також спростовуються показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які є послідовними, не суперечливими, а тому у суду немає підстав їм не вірити. Суд також вважає, що позивачка за зустрічним позовом пропустила строк позовної давності, передбачений ст..71 ЦК Української РСР. Ці обстави встановлені рішенням Яготинського районного суду від 11 жовтня 2007 року, Ухвалою колегії судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області від 12 лютого 2008 року, з котрих вбачається, що про отримання відповідачкою 17 липня 1994 року свідоцтва про право на спадщину [PERSON] повинна була дізнатися з часу його видачі, оскільки позивачці було відомо про те, що на ім?я [PERSON] відкритий окремий погосподарський рахунок на половину будинку, а тому пропустила урахуванням наведеного позивачка пропустила трирічний строк позовної давності для звернення до суду з визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину від 15 липня 1994 року. Дані обставини в силу ст.. 61 ЦПК України не потребують доведення. Заперечення відповідачки проти первісного позову в тій частині, що переобладнання будинку потребує додатково погодження відповідних служб, спростовується вимогами ст.. 152 ЖК України, а також висновками технічної експертизи, з котрої вбачається, що для переобладнання будинку потрібно лише перенесення перегородки між кімнатами 1-4 та 2-4. Крім цього, обґрунтовуючи свої заперечення проти позову представник відповідачки зазначив, що експертизою не встановлена вартість таких переобладнань. На думку суду це ніяким чином не може порушити права відповідачки, оскільки обсяг робіт є незначним, а позивачка просила суд зобов?язання по проведенню таких робіт покласти на неї. Висновки експертизи щодо дійсної вартості будинку у суду також не викликають сумнівів, оскільки під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума , за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості. Аналогічні роз?яснення містить пункт 6 постанови Пленуму Верховного суду № 7 «про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на будинок». Тому зауваження представника відповідачки стосовно того, що експерт встановила не точну вартість будинку, а «найбільш імовірну» суд не приймає до уваги. Суд також вважає, що до судових витрат за проведення експертизи необхідно віднести оплату за виготовлення зйомки меж земельної ділянки, за геодезичну зйомку земельної ділянки, у загальному розмірі 1500 грн., оскільки такі документи були замовлені позивачкою після клопотання експерта про надання додаткових документів для проведення експертизи, та дані документи були приєднані до її матеріалів. Крім цього, позивачка та її представник просили не стягувати на користь позивачки грошову компенсацію вартості її частки.

Outcome: approved