Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

07 лютого 2017 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить суд визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO], право на земельну частку (пай) площею 6,83 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності КСП «Здобуток», що розташована на території Покровської сільської ради Коломацького району Харківської області. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що за життя [PERSON] мала право на земельну частку (паї) площею 6.83 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності КСП «Здобуток» на підставі сертифікату серії [NUMBER], виготовленого на підставі розпорядження Коломацької районної державної адміністрації Харківської області від 28 серпня 2000 року. Також, позивач вказав, що після смерті [PERSON] він звернувся до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав на земельну частку (пай), однак йому було відмовлено у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину за законом в зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Позивач в судове засідання не з'явився, при цьому подав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.55). Представник позивача за довіреністю [PERSON] наполіг на задоволенні позову і дав пояснення в обґрунтування заявленої вимоги. Представник відповідача Покровської сільської ради Коломацького району Харківської області в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву від 27 березня 2017 року, в якій сільський голова просив розгляд справи провести без представника Покровської сільської ради Коломацького району Харківської області (а.с. 54). Представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явився, при цьому до канцелярії суду від третьої особи надійшли заперечення на позовну заяву (а.с. 34-36), згідно яких Головне управління Держгеокадастру у Харківській області повністю заперечує проти задоволення позову [PERSON] з тих підстав, що спадкодавець [PERSON], у встановленому чинним законодавством порядку за життя не отримала право на земельну частку (пай), позаяк сертифікат на земельну частку (пай) був виготовлений вже після її смерті, а тому, на думку третьої особи, право на земельну частку (пай) не входить до складу спадкової маси після її смерті і, відповідно, не може бути успадкованим спадкоємцем [PERSON] Також, представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Харківській області подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (а.с. 56-57). Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого повторно 03 грудня 2016 року Валківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, [INFO] у віці 85 років померла [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 8 (а.с.06). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого повторно 14 травня 1969 року Бюром запису актів громадянського стану Краснокутської районної ради депутатів трудящих Харківської області, матір'ю [PERSON], [INFO], записана [PERSON] (а.с.07). З довідки, виданої 15 грудня 2016 року Покровською сільською радою Коломацького району Харківської області за № 195/02-23, вбачається, що [PERSON] на день смерті постійно проживала зі своїм сином за адресою: [ADDRESS] (а.с.08). 23 січня 2017 року відповідною постановою приватний нотаріус Назарько Н.С. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), в зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на вказану земельну частку (пай) (а.с.10). Із інформації Відділу Держгеокадастру у Коломацькому районі Харківської області від 19 грудня 2016 року за вихідним №31-20.23-0.3-958/2-16 вбачається, що на ім'я [PERSON] на підставі Розпорядження Коломацької РДА №147 від 28 серпня 2000 року виготовлено сертифікат серії [NUMBER], яким посвідчене право останньої на земельну частку (пай) площею 6.83 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності КСП «Здобуток», що розташований на території Покровської сільської ради Коломацького району Харківської області (а.с.09). Згідно інформації Відділу Держгеокадастру у Коломацькому районі Харківської області від 17 березня 2017 року за вихідним №31-20.23-0.3-958/2-16, що надана позивачем, державний акт на право колективної власності на землю серії [NUMBER], на підставі рішення Коломацької районної Ради народних депутатів V сесії ХХІІ скликання від 31 липня 1995 року, виданий колективному сільськогосподарському підприємству «Здобуток» 14 березня 1996 року, про що в книзі реєстрації записів державних актів на право колективної власності на землю вчинено запис за № 3 (а.с. 44). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що вони проживали по сусідству із позивачем та нині покійною [PERSON] і їм відомо, що [PERSON] тривалий час доглядав за своєю хворою матір'ю [PERSON], якій у зв'язку із похилим віком та хворобливим станом довелося зі свого житла переселитися до будинку свого сина [PERSON] Також свідки запевнили суд, що після смерті своєї матері позивач здійснив її поховання та прийняв все її спадкове майно шляхом вступу в управління та володіння ним. Так, свідки вказали, що після смерті матері [PERSON] відразу ж почав користуватися її домоволодінням та предметами домашнього вжитку, прибирав у дворі, вирубував чагарники на прилеглій до нього території, обробляв та обробляє огород покійної матері. Згідно ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності, при цьому акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За змістом положень cт.5 Земельного кодексу України в редакції закону від 11 березня 1992 року № 2196-ХІІ, ст.3 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання колективним сільськогосподарським підприємством, сільськогосподарським кооперативом, або сільськогосподарським акціонерним товариством державного акта на право колективної власності на землю. Право на земельну частку (пай) мають члени КСП, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до положень ч. ч. 9, 10 ст. 5 ЗК України 1990 року, кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою ст.6 цього Кодексу. Право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства. За відсутності спадкоємців переважне право на земельну частку мають члени цих підприємств, кооперативів і товариств. За змістом ч. ч. 6, 7 ст. 6 ЗК України 1990 року в редакції закону від 11 березня 1992 року № 2196-ХІІ, при обчисленні розміру середньої земельної частки, що обчислюється сільською, селищною, міською Радою народних депутатів враховуються сільськогосподарські угіддя (у тому числі рілля), якими користуються підприємства, установи, організації та громадяни у межах території даної Ради, крім тих підприємств, установ і організацій, землі яких не підлягають приватизації. Загальний розмір обчисленої площі поділяється на кількість осіб, які працюють у сільському господарстві, пенсіонерів, які раніше працювали у сільському господарстві і проживають у сільській місцевості, а також осіб, зайнятих у соціальній сфері на селі. Стаття 23 ЗК України 1990 року в редакції закону від 11 березня 1992 року № 2196-ХІІ визначала, що державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян. Право на земельну частку (пай) згідно із п.2 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 08 серпня 1995 року №720/95 мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Розміри земельної частки (паю) обчислюються комісіями, утвореними у підприємствах, кооперативах, товариствах з числа їх працівників. Рішення щодо затвердження обчислених цими комісіями розмірів земельної частки (паю) по кожному підприємству, кооперативу, товариству окремо приймається районною державною адміністрацією (п.4). Таким чином, для набуття права на земельну частку (пай) колективного сількогосподарського підприємства, особа повинна бути членом такого підприємства, або пенсіонером, та мати необхідний обсяг правоздатності на день видачі колективному сількогосподарському підприємству державного акту на право колективної власності на землю і, відповідно, для спадкування такого права воно має існувати у спадкодавця на день відкриття спадщини. Беручи до уваги всі вище перелічені обставини, а також те, що [PERSON] померла [INFO], тобто після отримання 14 березня 1996 року колективним сільськогосподарським підприємством «Здобуток» Коломацького району Харківської області Державного акту на право колективної власності на землю, заперечення третьої особи проти позову суд вважає безпідставними і такими, що суперечать фактичним обставинам справи, позаяк спадкодавець [PERSON] згідно чинного на той час законодавства за життя набула права на земельну частку (пай) із земель колективної власності КСП «Здобуток» Коломацького району Харківської області і вказане право на земельну частку (пай) після її смерті ввійшло до складу спадкової маси, а тому може бути успадкованим. Сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів повністю підтверджено, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї матері, і це не оспорювалося особами, які брали участь у розгляді справи. Згідно ст. 539 ЦК Української РСР від 18 липня 1963 року № 1540-VI При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. За правилами, визначеними ст. 533 ЦК Української РСР від 18 липня 1963 року № 1540-VI предмети звичайної домашньої обстановки і вжитку переходять до спадкоємців за законом, які проживали спільно з спадкодавцем, незалежно від їх черги і спадкової частки, якщо вони проживали з спадкодавцем до його смерті не менше одного року. Згідно ч.1та ч.3 ст. 548, п.1 ч.1 ст. 549ЦК Української РСР від 18 липня 1963 року № 1540-VI для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв і прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. При цьому визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. З огляду на те, що [PERSON], будучи спадкоємцем за законом, який за правилами ст.549 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року № 1540-VI фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON], якій на час відкриття спадщини належало право на земельну частку (пай) площею 6,83 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності КСП «Здобуток» на території Покровської сільської ради Коломацького району Харківської області, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимоги позивача щодо визнання за ним права на земельну частку (пай) та необхідність задоволення позову.

Outcome: approved