Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду з позовною заявою до [PERSON] про припинення права спільної часткової власності, в котрій зазначено, що 22 жовтня 2004 року Яготинським районним судом Київської області постановлено рішення за позовом [PERSON] до [PERSON] про розділ будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою по [ADDRESS], згідно якого позовні вимоги були задоволені, а саме, вказаний будинок був розділений в натурі та встановлений порядок конкретного користування земельною ділянкою, але судом в резолютивній частині рішення помилково не відображено питання щодо припинення права спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] між нею та відповідачем, що унеможливлює належним чином присвоїти їй окрему поштову адресу. В силу ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників) , належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності, право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності, згідно з ч.1 ст. 356 ЦК України, є спільною частковою власністю. Згідно ч.4 ст. 358 ЦК України, якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов"язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Норми ст.ст. 317,319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Однак, в силу ч.1 ст. 358 ЦК України зазначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Таким чином., з моменту набуття нею та відповідачем права спільної часткової власності на житловий будинок, вони мають право лише за взаємною згодою володіти та користуються спільним майном, і за жодних правових підстав не мають права вчиняти дій, які б не були узгоджені обома співвласниками. З врахуванням вищевикладеного, просила припинити право спільної частковї власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] між нею та відповідачем. В судове засідання представник позивачки не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлений, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності та про визнання позову. Перевіривши матеріали справи, враховуючи, що відповідач позов визнав, та визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову може бути прийнято судом, а позов підлягає до задоволення. Враховуючи, що в силу ч.2 ст. 367 ЦК України у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved