Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-08 00:00:00

13 липня 2020 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача в якому просив стягнути із відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі 28747 грн. 26 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 24744 грн. 63 коп., та моральну шкоду в розмірі 10000 грн. 00 коп. Свій позов обґрунтовував тим, що відповідно до наказу № 42-П від 02.04.2019 року, позивач був прийнятий на роботу до ПрАТ "Укренергомонтаж" на посаду електромонтажника силових мереж електроустаткування 3-го розряду. Наказом № 89-к від 18.05.2020 року позивача звільнено з займаної посади за згодою сторін у відповідності до п. 1 ст.36 КЗпП України. В день звільнення, 18.05.2020 року, ПрАТ "Укренергомонтаж" не було виплачено належної позивачу заробітної плати з 01.02.2020 року та по день звільнення, та інших нарахувань. Трудову книжку відповідач позивачу надіслав поштою, а довідку про нараховані суми видано лише 30.06.2020 року за неодноразовим зверненням. Відповідно до довідки, виданої ПрАТ "Укренергомонтаж", 30.06.2020 року, сума заробітку позивача за період з 01.02.2020 року складає: лютий 2020 року - 10553,00 грн., березень 2020 року - 7893,00 грн., травень 2020 року - 10301, 26 грн., всього - 28747,26 грн.. Позивач зазначив, що сума в розмірі 28747, 26 грн. йому не була виплачена ні в день звільнення 18 травня 2020 року, ні по день звернення із вказаним позовом до суду, а тому позивач просить також стягнути із відповідача на його користь середній заробіток за час затримки виплати, тобто з 19.05.2020 року по 12.07.2020 року = 55 днів. Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08 лютого 1995 року затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати, відповідно до якого для розрахунку середнього заробітку береться заробіток за два останні місяці, що передують події, в даному випадку дню звільнення 18.05.2020 року, отже для розрахунку позивач зазначив березень та лютий 2020 року, так як у квітні він не працював та не мав заробітку. Позивач навів наступний розрахунок:лютий 2020 року - 20 робочих днів; березень 2020 року - 21 робочий день, всього - 41 робочий день. Заробіток за лютий 2020 року та березень 2020 року складає: 10553 грн. 00 коп. + 7893,00 грн. = 18446,00 грн. Середньоденний заробіток складає: 18446,00 грн. : 41 день = 449 грн. 90коп. Середній заробіток за час затримки виплати заробітку при звільненні складає: 449,90 грн. х 55 днів = 24744 грн. 63 коп. Крім того, у відповідності до статті 237-1 Кодексу законів про працю України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Позивач зазначає, що внаслідок порушення відповідачем його законних прав, а саме невиплати заробітної плати, порушився звичний для позивача уклад життя, що завдало позивач моральних страждань, які виразилися в переживаннях, пов`язаних із необхідністю звернення до суду за захистом свого порушеного права, докладання додаткових зусиль для утримання себе та своєї сім`ї, позивач вказує, що він зазнав втрат немайнового характеру, тобто йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 10000,00грн.. 03 вересня 2020 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 30 вересня 2020 року. Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник відповідача повторно в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши подані докази та проаналізувавши всі аргументи сторін, викладені у позовній заяві, встановив такі обставини і дійшов наступних висновків. Справа як трудовий спір розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач подав клопотання про розгляд справи у порядку звичайного (не спрощеного) провадження. Разом з тим, враховуючи приписи п.2 ч.1 ст.274 ЦПК України щодо розгляду трудового спору виключно у спрощеному провадженні, і положення ч.7 ст.277 ЦПК України , якими не передбачено подання стороною клопотання про розгляд трудового спору у порядку звичайного позовного провадження, а також враховуючи, що предметом спору є заробітна плата, що з юридичної точки зору не може розглядатись як особливо складна справа, то суд не вбачив підстав для розгляду справи в порядку звичайного позовного провадження і для призначення підготовчого засідання, тим більше, що сторони мали достатньо часу для подання всіх передбачених процесуальним законом заяв по суті справи, а також наявних у них доказів. Як вбачається із наданої копії трудової книжки на ім`я [PERSON] , 03 квітня 2019 року наказом № 42-П від 02 квітня 2019 року він був прийнятий електромонтажником силових мереж електроустаткування 3-го розряду у ПрАТ "Укренергомонтаж". 18 травня 2020 року [PERSON] наказом № 89-К був звільнений з посади за згодою сторін п.1 ст. 36 КЗпП України. Згідно довідки про доходи від 30 червня 2020 року за № 01-034/20 виданої Приватним Акціонерним Товариством "Укренергомонтаж" [PERSON] , за січень 2020 року нарахована заробітна плата в розмірі 10553 грн. 00 коп., за лютий 2020 року нарахована заробітна плата в розмірі 10553 грн. 00 коп., за березень 2020 року в розмірі 7893 грн. 00 коп. Відповідно до ч.1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч.1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Факт невиплати своєчасно заробітної плати та факт непроведення своєчасного остаточного розрахунку зі звільненим працівником відповідач не заперечує, тому суд даний факт вважає встановленим. Підстав для звільнення відповідача від обов`язку по виплаті зарплати та проведення розрахунку зі звільненим працівником нема. Таким чином, є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача всієї наявної заборгованості по заробітній платі у розмірі 28747 грн. 26 коп. (за лютий 2020 року - 10553 грн. 00 коп., за березень 2020 року - 7893 грн. 00 коп., травень 10301 грн. 26 коп.) Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, то суд дійшов таких висновків. Згідно ст.117 КЗпП - в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Для обчислення середньої заробітної плати застосовується Порядок, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, в редакції Постанови № 542 від 29.07.2015, п.1 у випадку : а) виплати компенсації за невикористані відпустки; є) виплати вихідної допомоги; з) вимушеного прогулу; л) в інших випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати. п.2: У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Порядок нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, розписаний у п.8 даного порядку, зокрема нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів. Враховуючи, що розрахунок повинен був бути проведеним у день звільнення, і не був проведений, то першим днем затримки розрахунку став наступний день, тобто 19.05.2020 року. З довідки про доходи від 30 червня 2020 року за № 01-034/20 виданої Приватним Акціонерним Товариством "Укренергомонтаж" [PERSON] нарахована заробітна плата за лютий 2020 року - 10553 грн., за березень 2020 року 7893 грн. 00 коп. За вказані місяці було 41 робочий день, відповідно середньоденний заробіток складає 18446 грн. 00 коп.:41 робочий день = 449 грн. 00 коп. За період з 19.05.2020 року по 12.07.2020 року час затримки розрахунку складає 55 днів, а тому середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні складає 24744 грн.63 коп. Підстав для звільнення відповідача від виконання вимог статті 117 КЗпП в даному випадку не встановлено. Відповідач так і не надав своїх заперечень щодо факту затримки розрахунку зі звільненим позивачем. Не встановлено факту ухилення самого працівника від отримання вказаних розрахункових сум. Не виявлено обставин, які б вказували на існування спору щодо вказаних сум і їх розміру станом на день звільнення і станом на день, коли такий розрахунок мав би бути проведений. Не встановлено інших поважних причин затримки розрахунку з працівником, які б могли бути розглянуті як підстава для звільнення відповідача від обов`язку та наслідків, покладених на нього ст.117 КЗпП. Таким чином позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню, в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по заробітній платі у розмірі 28747 грн. 26 коп., середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні починаючи з 19.05.2020 року по день подання позову до суду 12.07.2020 року складає 24744 грн. 63 коп. Щодо стягнення із відповідача на користь позивача моральної шкоди слід зазначити наступне. Відповідно до статті 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав привели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року №4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зважаючи на те, що матеріали справи не містять будь яких доказів які б підтверджували факт завдання моральної шкоди, характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат, їх тривалості, можливості відновлення, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 10000 грн.

Outcome: partial