Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

11 грудня 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з заявою до [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором позики, посилаючись на те, що 09 вересня 2013 року між нею та відповідачкою [PERSON] укладено договір позики грошових коштів на суму 8000 грн. та відповідачка в цей же день отримала суму позики у повному обсязі та зобов'язалася повернути кошти через вісім місяців, тобто 09 травня 2014 року, що підтверджено відповідною розпискою. 09 травня 2014 року відповідачка кошти не повернула, ухиляється від виконання зобов'язання. Просить стягнути з [PERSON] суму основного боргу - 8000 грн. та три відсотки річних, що складає 134,74 грн., а всього 8134,74 грн. та витрати понесені на сплату судового збору в сумі 243,60 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленою про день та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явилась. Справа призначалась до розгляду неодноразово, відповідачеві [PERSON] направлялися повістки, які були вручені відповідачеві. Зазначене свідчить, що відповідач [PERSON] не бажає відвідувати судові засідання та не цікавиться розглядом справи. Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених ст.157 цього Кодексу, у разі неявки в судове засідання однієї із сторін, про яких немає відомостей, що їм вручені судові повістки, або оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнані поважними. Неявка сторін, або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Неявку відповідача [PERSON] в судове засідання суд розцінює як зловживання своїми правами та обов'язками з метою затягнути розгляд справи на невизначений строк. Враховуючи строки розгляду справи суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача [PERSON], оскільки вона належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи та без поважних причин повторно не з"явилась в судове засідання, заперечень проти позову та заяви про розгляд справи у її відсутності не надала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевірив матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона(позичкодавець) передає іншій стороні (позичальнику) у власність гроші чи інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позичкодавцеві таку ж суму грошових коштів(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума на менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Позивачем судові представлені розписка відповідача [PERSON]. Згідно розписки від 09 вересня 2014 року відповідач [PERSON] взяла в борг грошові кошти у [PERSON] в сумі 8000 грн. та зобов'язалася повернути вказані кошти через вісім місяців.(а.с.7) Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку , що встановлені договором. Відповідач у вказаний строк борг не повернула. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 3 ст.10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Оскільки відповідачем [PERSON] не надано до суду заперечень проти позову, доказів в підтвердження того, що нею належним чином виконувалися умови договору, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за договором в сумі 8000 грн. та трьох процентів річних в сумі 134,74 грн. є обґрунтованими. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 79, ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Однією з умов здійснення такої компенсації є документальне підтвердження того, що сторона, на користь якої ухвалено рішення, дійсно понесла ці судові витрати. Позивачем надано до суду докази сплати судового збору в сумі 243,60 грн. Відповідно до частини 3 статті 88 ЦПК України судовий збір суд стягує з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved