Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

прокурор звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення збитків, який пред»явив в інтересах держави в особі міського фінансового управління Білоцерківської міської ради та Білоцерківської міської лікарні № 1. Позов обгрунтував тим, що [PERSON] 21 квітня 2013 року, посягаючи на здоров»я [PERSON], заподіяв йому ушкодження у виді перелому нижньої щелепи зліва в ділянці кута, перелому шиловидного виросту лівої ліктьової кістки, що відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Згідно з даними Білоцерківської міської лікарні № 1 потерпілий перебував на стаціонарному лікуванні в стоматологічному відділенні з 24 квітня 2013 року по 15 травня 2013 року, всього 22 дні, вартість його лікування склала 3845,47 грн. Відносно відповідача була порушено кримінальне провадження за ч.1 ст. 122 КК України. Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 31 січня 2014 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 122 КК України на підставі ст. 47 КК України у зв»язку з передачею його на поруки трудового колективу ТОВ «КФ «Тортовик» строком на один рік. Будучи особою, яка вчинила злочин, відповідач зобов'язаний відшкодувати кошти, які були витрачені закладом охорони здоров'я на лікування особи, потерпілої від злочину. Добровільно зазначені кошти він не відшкодував, а тому просив стягнути з нього в судовому порядку 3845 грн. 47 коп. В судове засідання прокурор не з»явився, в поданій до суду заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з»явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, у якій вказав, що позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з»ясувавши обставини справи, на яких грунтуються позовні вимоги і заперечення, об»єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Відповідно до ст. 201 ЦК України здоров»я є особистим немайновим благом, яке охороняється цивільним законодавством. Для захисту вказаного нематеріального блага одночасно можуть бути використані як спеціальні, так і загальні способи захисту, в тому числі відшкодування завданих збитків. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] 21 квітня 2013 року наніс потерпілому [PERSON] удари кулаком по голові та тулубу, в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у виді синців правої виличної ділянки, нижнього повіка правого ока, садна правої завушної ділянки, крововиливів правої бокової поверхні шиї, струсу головного мозку, перелому нижньої щелепи зліва в ділянці кута, перелому шиловидного виросту лівої ліктьової кістки, що відноситься до легких та середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 31 січня 2014 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 122 КК України у зв»язку з передачею його на поруки трудового колективу ТОВ «КФ «Тортовик» строком на один рік з дня передачі на поруки, кримінальне провадження № 12013100220000367, порушене відносно нього, закрито, цивільний позов про стягнення з обвинуваченого витрат на лікування потерпілого залишено без розгляду. З довідки № 1267, виданої 18 листопада 2013 року Білоцерківським міськздороввідділом міської лікарні №1, вбачається, що [PERSON] перебував на лікуванні в стоматологічному відділенні з 24 квітня 2013 року по 15 травня 2013 року і вартість його лікування склала 3845 гривень 47 копійок. [PERSON] проходив курс лікування саме у зв»язку з ушкодженнями, які отримав з вини відповідача при подіях, що мали місце 21 квітня 2013 року. Вказані обставини підтверджені довідкою Білоцерківської міської лікарні № 1 № 201 від 12 березня 2014 року. Статтею 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов"язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров"я на лікування потерпілого від злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров"я, що є у державній власності, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Фінансування закладу охорони здоров»я відповідно до ст. 89 Бюджетного Кодексу України, здійснюється за рахунок коштів місцевого бюджету. З доданих до позовної заяви письмових доказів вбачається, що Білоцерківська міська лікарня № 1, у якій проводилось лікування особи, що потерпіла від дій відповідача, перебуває у державній власності та фінансується з міського фінансового управління Білоцерківської міської ради. Зважаючи на викладене, витрачені на лікування кошти підлягають стягненню з відповідача на користь міського фінансового управління Білоцерківської міської ради. Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного, ст. ст. 1166, 1206 ЦК України, ст. 89 БК України,

Outcome: approved