overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

14.02.2014 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що вона з відповідачем по справі являються батьками [PERSON], [INFO], який з 01.09.2013 року навчається в Кіровоградському машинобудівному коледжі КНТУ, відповідач не надає допомоги на його утримання, просить стягнути аліменти на утримання сина в розмірі ? частини заробітку до закінчення навчання 30.06.2017 року. Позивач та третя особа в судове засідання не з"явилися, надіслали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали. Відповідач в судове засідання не з"явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні факти. [PERSON] являється сином відповідача, навчається з 01.09.2013 року в Кіровоградському машинобудівельному коледжі КНТУ та буде продовжувати навчання до 30.06.2017 року. Згідно ст. 199 СК України батьки повинні утримувати своїх повнолітніх дітей які продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги до 23 років. В порушення вимог ст. 199 СК України відповідач не надає матеріальної допомоги сину, який продовжує навчання, хоча повинен , тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 199- 201 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

14.02.2017 р. до суду заявлено позов, у якому позивач просить розірвати їх з відповідачкою шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємопідтримки, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, протягом останнього часу з відповідачкою подружніх стосунків не підтримує, неповнолітні діти проживатимуть з відповідачкою, спір про майно буде вирішуватися окремо; просив розглянути справу без його участі, позов задовольнити (а.с.10). Відповідачка письмово просила розглянути справу без її участі, вимоги позову визнає, не заперечує проти їх задоволення, після розірвання шлюбу обрала прізвище "[PERSON]" (а.с.12). Відповідно до положень ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають протягом останнього часу, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси, спільно не проживають протягом останнього часу, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

14.02.2017 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 29.05.2014 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 31.01.2017 року по кредиту, процентам за користування ним, комісії, а також штрафні санкції в загальній сумі 13453,63 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У зв'язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 29.05.2014 року сторони уклали договір, за яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, обслуговування якої здійснюється за тарифами і правилами банку. Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 31.01.2017 року виникла заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту - 498,04 грн.; по відсоткам за користування кредитом - 8938,75 грн.; по комісії - 2900,00 грн. Крім того, позивачем за умовами кредитного договору відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 616,84 грн. Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором разом зі штрафними санкціями в загальній сумі - 13453,63 грн., а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

14.02.2017 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 30.05.2014 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 18,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 07.12.2016 року по кредиту, процентам за користування ним, комісії, а також штрафні санкції в загальній сумі 26038,01 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Відзив на позов не подав. У зв'язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 30.05.2014 року сторони уклали договір, за яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 22194,04 грн. зі сплатою 18 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, обслуговування якої здійснюється за тарифами і правилами банку. Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 07.12.2016 року виникла заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту - 14638,85 грн.; по відсоткам за користування кредитом - 5104,14 грн.; за пенею та комісією - 6295,02 грн. Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором разом зі штрафними санкціями в загальній сумі - 26038,01 грн., а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

14.02.2018 р. [PERSON], в порядку ст.. 293 ЦПК України, звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності їй Державного акту на право довічного успадковуваного володіння землею, 50 гектарів землі, в межах згідно з планом землеволодіння, для ведення селянського (фермерського) господарства, який підписано Головою Криворізької районної ради народних депутатів [PERSON] 17.06.1992р. та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право довічного успадковуваного володіння землею за номером 300. В обгрунтування вказує, що державний акт містить описку в написанні її імені та по-батькові, тобто дані про власника, які вказані в Акті не співпадають з даними її паспорта. Вказаним документом встановлено право власності на земельну ділянку, тобто має для заявника правове значення. Представник заявника [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності заявника та її представників (а.с.27). Заінтересована особа Криворізька районна рада Дніпропетровської області направили до суду листа про розгляд справи в відсутності представника, щодо вирішення питання про встановлення факту належності документу покладаються на розсуд суду (а.с.26). Дослідивши матеріали справи, суд вважає що заяву слід задовольнити. Судом встановлено паспортом заявника з реєстрацією (а.с.13-14), посвідкою про народження(а.с.9), свідоцтвом про одруження (а.с.11), що її прізвище та імя «Васильова Галина» помилково зазначено у Державному акту замість «Васильєва Ганна», так як прізвище «Васильова» записано в Акті російською мовою, а в російському алфавіті відсутня буква «Є». Текст Державного акту на право довічного успадковуваного володіння землею, як і рішення Криворізької районної ради народних депутатів VI сесія ХХІ скликання, Дніпропетровської області від 28-го травня 1991 року, друкувалися на друкарській машині з літерами російської мови. Саме тому заявник у рішенні від 28.05.1991 року зазначена як «[PERSON]І.», замість «[PERSON]І.». Імя «Галина» співзвучне зі справжнім іменем заявника «Ганна». В рішенні Криворізької районної ради народних депутатів VI сесія ХХІ скликання, Дніпропетровської області від 28-го травня 1991 року «Про виділення земельних ділянок для організації фермерських господарств» вказано "[PERSON]І.", що співпадає з ініціалами заявника. Тому, відповідно до ст.315 ч.1, п.6 ЦПК України, слід встановити факт належності [PERSON] державного акту на право довічного успадковуваного володіння землею, 50 гектарів землі, в межах згідно з планом землеволодіння, для ведення селянського (фермерського) господарства, який підписано Головою Криворізької районної ради народних депутатів [PERSON] 17.06.1992р., та виданого на імя [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

14.03.14 р. позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила суд ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання дочки - [PERSON], [INFO] щомісячно в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку і до досягнення дитиною повноліття. В подальшому позивач уточнила позовні вимоги та остаточно просила суд ухвалити рішення, яким стягувати в її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO] в розмірі по 700 грн. щомісячно на кожну дитину і до досягнення старшою дитиною повноліття. Позов мотивує тим, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 23.02.2006 року. Від спільного життя з відповідачем у них народилась донька - [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. На даний час діти проживають разом з нею та перебувають на її повному матеріальному утриманні. Батько добровільно не надає коштів, які потрібні для утримання та виховання дітей. В зв'язку з чим просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач підтримала уточненні позовні вимоги покликаючись на підстави та мотиви викладені в позовній заяві. Просила суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується відмітками у журналі вихідної кореспонденції суду. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст.169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Заслухавши думку позивача, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач - [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 23.02.2006 року. Від спільного життя з відповідачем у них народилась донька - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO]. Даний факт стверджується копіями свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с. 5) та серія [NUMBER] (а.с. 18). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач не надає кошти на утримання сина, а тому з нього слід стягувати ці кошти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" для дітей віком до 6 років та для дітей віком від 6 до 18 років, матеріальне становище сторін, стан здоров'я дитини, стан здоров'я відповідача та інші обставини, що мають істотне значення. В зв'язку з вищенаведеним суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення та з відповідача слід стягувати аліменти в користь позивача на утримання малолітніх [PERSON] та [PERSON] в розмірі по 700 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 14.03.2014 року на утримання [PERSON], та починаючи з моменту народження, а саме з 23.06.2014 року на утримання [PERSON] і до досягнення старшою дитиною повнолітня. Відповідно до ст. 367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

14.03.2014р. позивач ПАТ „Всеукраїнський Банк Розвитку" звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором в сумі 196553грн. 47коп. В обґрунтування позову зазначив, що 18.04.2011р. між ПАТ „Всеукраїнський Банк Розвитку" та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № MKIZF3.5452/001. Відповідно до п.п.п.1, 1.1.2, 1.1.3, 1.1.4, 1.1.5 договору банк надає у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності грошові кошти - кредит в сумі 300000,00грн. терміном користування до 17.04.2016 року зі сплатою за користування кредитом 22 % річних. Банк виконав свої зобов'язання в повному обсязі. Згідно п.2.4 Кредитного договору відповідачка повинна була сплачувати кредит, комісію та відсотки щомісяця з 1 по 10 число кожного місяця. При несплаті цих виплат вони вважаються простроченими. Згідно п.6.1 Кредитного договору за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом Банк нараховує Позичальнику відсотки в розмірі подвійної процентної ставки, що встановлена в п. 1.1.3 кредитного договору, від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. Так, з 01.10.2013р. Відповідач припинив сплату кредиту, відсотків у зв'язку з чим станом на 14.02.2014р. заборгованість по кредиту становить 17706,69грн., по сплаті відсотків складає 7565,33грн. Відповідно до п.3.1.9, 3.1.10, 3.1.11 Кредитного договору при порушенні Позичальником зобов'язань, передбачених умовами даного договору, Банк на свій розсуд має право змінити умови договору: вимагати від Позичальника дострокового повернення, сплати винагороди, комісії й відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за цим договором у повному обсязі шляхом направлення відповідного повідомлення. При цьому, згідно ст.ст. 212,611,651 ЦК України, щодо зобов'язань, строк виконання яких не настав, вважається що строк настав у зазначену в повідомленні дату. На цю дату Позичальник зобов'язується повернути Банку суму кредиту в повному обсязі, винагороду і відсотки за фактичний строк його користування, у повному обсязі виконати інші зобов'язання за договором. Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушень Боржником. зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

14.03.2017 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Миколаївської сільської ради Ширяївського району Одеської області (далі відповідач), (треті особи- Ширяївська РДА Одеської області, Відділ Держгеокадастру у Ширяївському районі Одеської області) в якому просить суд визнати за ним, [PERSON], [INFO], право на отримання земельної частки /паю/ в розмірі 4,06 умовних кадастрових гектарів із земель колективного сільськогосподарського підприємства «Прогрес», без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, розташованої на території Миколаївської сільської ради Ширяївського району Одеської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 25.01.1997 року, у звязку із не можливістю оформити спадкове майно іншим способом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на право на земельну частку (пай), що підтверджується письмовою відповіддю завідувача Любашівської районної державної нотаріальної контори від 23.12.2016 року №2301/02-14. В судове засідання позивач не зявився, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до положень ч. 4\~ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В п. 24\~Постанови № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"\~Пленум Верховного Суду України дав розяснення, що у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження обставин справи. Частиною 1\~ст. 61 ЦПК України\~визначено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Виходячи з наведеного, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до положень\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, в тому числі і в порядку спадкування, а тому, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

14.04.2014р. [PERSON] звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісяця, вказуючи, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13.12.2013р. [INFO] у них народився син [PERSON], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач офіційно не працює, але має нерегулярні заробітки. Він проживає окремо та матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча повинен надавати. Позивач в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина в сумі 500 грн. щомісяця. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов слідуючого. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13.12.2013р. був розірваний (а.с.6). [INFO] народився [PERSON], батьком якого записаний [PERSON] - відповідач по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с. 5). Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с. 7). Відповідач проживає окремо. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач не працює, аліменти на утримання інших осіб не сплачує. Відповідно до довідки КЗ "Первомайський міський центр первинної медико-санітарної допомоги" дитина перебуває на обліку як така, що часто хворіє простудними захворюваннями (а.с. 8). Таким чином, враховуючи вище викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. В силу ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. в доход держави.

Outcome: approved