Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом та, з урахуванням уточнень, просила суд стягнути з відповідача на її користь щомісячно аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. з урахуванням щорічної індексації, починаючи з моменту подачі цієї заяви і до досягнення дочкою повноліття чи зміни матеріального чи сімейного стану, стягнути з відповідача на її користь щомісячно аліменти на її матеріальне утримання у розмірі 1600 грн., починаючи з моменту подачі цієї заяви і до досягнення дочкою трирічного віку, тобто до 07.11.2017 року чи зміни сімейного чи матеріального стану. Позивач у позові вказала, що з 02.08.2014 року вона перебуває в офіційному шлюбі з відповідачем, про що в книзі реєстрації шлюбів відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Орджонікідзевського міського управління юстиції у Дніпропетровській області було зроблено актовий запис №116. Від спільного проживання вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем у позивача не склалося, оскільки за своїми характерами вони виявилися абсолютно протилежними людьми, мають різні погляд на подружнє життя. В жовтня 2016 року між ними остаточно припинені шлюбні відносини, а в квітні 2017 р. відповідач забрав речі і переїхав до іншого житла. З цього часу спільне господарство не ведеться. Позивач не працює, так як доглядає малолітню хвору дитину та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, до досягненням нею трирічного віку. Донька цілком знаходиться на її утримання та вихованні, однак коштів позивача не достатньо для нормального розвитку та харчування дитини. Відповідач працює водієм таксі «Люкс» в м. Покров, проте, не узаконює свої трудові відносини, має щомісячний дохід понад 8000 грн., але добровільно сплачувати аліменти в повному обсязі не бажає. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], аліментів в розмірі 1060-1100 грн. щомісячно, однак, заперечував проти стягнення з нього на користь позивача аліменти на її матеріальне утримання. Вказав, що працює водієм таксі «Люкс» в м. Покров, проте, без оформлення трудових відносин. Його дохід має нерегулярний, мінливий характер, і в середньому становить мінімальну заробітну плату. Враховуючи вищевикладене, суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі та дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково за наступних підстав. \~ У судовому засіданні встановлено, що з 02.08.2014 року сторони перебувають в офіційному шлюбі з відповідачем, про що в книзі реєстрації шлюбів відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Орджонікідзевського міського управління юстиції у Дніпропетровській області було зроблено актовий запис №116. Від спільного проживання вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Орджонікідзевського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 13.11.2014 р., серії І-КИ №522987. Малолітня дитина проживає з позивачкою, яка не працює та здійснює за неї догляд. Факт проживання дитини разом із матірю відповідачем не спростований. Суд критично оцінює твердження позивача про наявність у відповідача щомісячного доходу понад 8000 грн., оскільки позивачем не доведено зазначеного належними та допустимими доказами, визначеними ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно ч.1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до копії довідки, виданої комунальним закладом «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Покров» від 01.06.2017 р., [PERSON] перебуває на «Д» обліку із хронічними захворюваннями, потребує постійної реабілітації та періодичного лікування. Згідно п.17 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані брати участь в утриманні неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України врегульовано, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Статтями 84 та 91 ч.2 Сімейного кодексу України передбачено право жінки, з якою проживає дитина, на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Вказане право на утримання жінка має не залежно від того, чи вона працює, від її матеріального становища, подальшого розірвання шлюбу, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. На підставі викладеного, оцінюючи надані докази, зважаючи, що відповідач працює, отримує нерегулярний, мінливий дохід, враховуючи не задовільний стан здоровя дитини та задовільний стан здоровя відповідача, відсутність інших дітей та осіб, які перебувають у нього на утриманні, часткове визнання позову у частині сплати аліментів на утримання дитини в розмірі 1060-1100 грн., суд вважає\~за можливим стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі - 1100,00 (одна тисяча сто) грн. щомісячно з урахуванням індексації, починаючи від дня предявлення позову 24.04.2017 року і до досягнення донькою повноліття, та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її матеріальне утримання в твердій грошовій сумі 400, 00 (чотириста) грн. щомісячно, починаючи від дня предявлення позову до суду і до досягнення дочкою трирічного віку, тобто до 07.11.2017 року. Визначення аліментів у такому розмірі не буде порушувати основні соціальні гарантії, закріплені Конституцією України та законами України (зокрема, Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05.10.2000 N 2017-III, Законом України «Про прожитковий мінімум" від 15.07.1999 N 966-XIV), що включають право відповідача на достатній життєвий рівень для себе не нижчий прожиткового мінімуму. Крім того, при визначенні судом аліментів, що будуть стягуватись з відповідача на користь дитини до досягнення нею повноліття, суд керувався правом дитини на достатній життєвий рівень, гарантований ст.8 Закону України від 26.04.2001 № 2402-III «Про охорону дитинства» та виходячи із принципу рівності прав та обовязків батьків щодо дитини, закріпленому у ст.141 Сімейного кодексу України. Судом також враховано вимоги ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до яких загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. У разі подальшої зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, відповідно до ст. 192 вказаного Кодексу сторони мають право звернутися із позовом про зміну розміру аліментів до суду. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати відповідно до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial