Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

08 грудня 2020 р. до суду надійшов зазначений позов, в якому просив встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] , виділивши у корисування їй кімнату, площею 16,1 кв.м., а [PERSON] у користування дві кімнати - площею 9,9 кв.м. та 14,6 кв.м. Залишити у загальному користуванні [PERSON] та [PERSON] кухню - 7 кв.м, вбиральню - 0,9 кв.м, ванну кімнату - 1,8 кв.м, коридор - 6,5 кв.м. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що їй та відповідачу, на праві спільної часткової власності належить право власності на вищезазначену квартиру. Оскільки виділити в натурі ізольовані приміщення неможливо, а у сторін виникає спір щодо оплати комунальних послуг, позивач звернувся з позовом про встановлення порядку користування жилим приміщенням. Ухвалою судді від 21.01.2021 року у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с. 26-27). Ухвалою суду від 12.05.2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду (а.с. 60-61). У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги повністю та просив суд встановити порядок користування квартирою, який зазначений у позовній заяві. У судовому засіданні відповідач та представник відповідача позов визнали і не заперечували проти задоволення позовних вимог. У судове засідання представник третьої особи Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговуваня житлового фонду Святошинського району м. Києва" не з`явився, причини неявки невідомі, направив до суду письмові пояснення, в якому проти вимог позивача заперечував, оскільки приміщення не відповідають ідеальним часткам права власності (а.с. 50). Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, ознайомившись із матеріалами справи і дослідивши надані докази, прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 3/8 частини трикімнатної квартири [ADDRESS] , належить позивачу [PERSON] за рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 05 жовтня 2016 року (а.с. 6, 7). Іншими 5/8 ч. спірної квартири володіє відповідач по справі [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.11.2020р. (а.с. 44, 40-42). Також встановлено, що спірна квартира складається із трьох ізольованих житлових кімнат. Згідно з технічним паспортом, квартира є трьохкімнатною, житловою площею - 40,6 кв.м., у т.ч. кімната - 16,1 кв.м., кімната - 9,9 кв.м. та кімната - 14,6 кв.м,. кухня - 7 кв.м., вбиральня - 0,9 кв.м., ванна кімната - 1,8 кв.м., коридор - 6,5 кв.м. Позивач та відповідач зареєстровані та фактично проживають у цій квартирі. Як вбачається із пояснень сторін, у них виникає спір щодо оплати та користування спірним приміщенням. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При здійсненні права власності власник зобов`язаний додержуватись моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови для здійснення своїх прав. Відповідно до ст. 355 ЦК України встановлено, що майно, що є у власності двох і більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно зі ст. 150 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди Відповідно п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року, судам роз`яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Оскільки відповідач та її представник позов визнали, сторони досягли згоди між собою щодо порядку володіння та користування квартирою, позовні вимоги в частині встановлення порядку користування житловим приміщенням підлягають задоволенню. На підставі наведеного суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача. Питання судових витрат по сплаті судового збору представник позивача залишив за позивачем. На підставі зазначеного, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, та надані сторонами пояснення по справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів,

Outcome: approved