Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

Позивач ТОВ «Світ Фінансів» звернувся до суду з позовом, вимоги якого було збільшено під час розгляду справи, до відповідачів про зняття арешту з майна. Свої вимоги позивач мотивує тим, що між ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 57/П/43/2008-840 від 03.07.2008 року, в забезпечення виконання якого було укладено договір іпотеки від 07.03.2008 року, предметом якого є трикімнатна квартира [ADDRESS] . 09.01.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Світ Фінансів» було укладено договір № GL3N212458 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за умовами якого ТОВ набуло прав вимоги до боржника за вказаним кредитним договором. 10.01.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Світ Фінансів» було укладено договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, що укладені в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договорами, за умовами якого ТОВ набуло прав вимоги до боржника за вказаним іпотечним договором. Як зазначає позивач, 25.05.2018 року державним реєстратором Шевченківського РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві було накладено арешт на вказану квартиру. Крім того, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 15.10.2020 року, окрім вказаного арешту наявна заборона на нерухоме майно, накладена приватним нотаріусом КМНО Буджиганчук Є.Ю. на підставі попереднього договору з елементами позики, серії та номер 448, виданий 24.02.2018 року, видавник: приватний нотаріус КМНО Буджиганчук Є.Ю., обтяжувач: [PERSON] , номер запису обтяження: 25868015. Посилаючись на те, що наявність арешту та заборони відчуження квартири, що є предметом договору іпотеки, унеможливлює здійснення ТОВ свого законного права на задоволення своїх вимог за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки, позивач просить скасувати вказані арешт та заборони відчуження спірного майна. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 15.07.2020 року відкрито провадження у справі в загальному позовному провадженні та призначено підготовче судове засідання. 15.10.2020 року до суду надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 29.10.2020 року повернуто ТОВ «Світ Фінансів» помилково сплачений судовий збір. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 23.03.2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 21.07.2021 року витребувано у Шевченківського РВ ДВС у м.Києві ГТУЮ у м.Києві належним чином завірену копію виконавчого провадження № 56482049 від 25.05.2018 року. Представник позивача Чуйко Я.В., будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутність, а також стягнути судові витрати з відповідача - приватного нотаріуса Буджиганчук Є.Ю. Представник відповідача - Шевченківського РВ ДВС у м.Києві ГТУЮ у м.Києві в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, право на подання відзиву не скористався. Відповідач - приватний нотаріус КМНО Буджиганчук Є.Ю. в судове засідання не з`явилась, надавши суду листа, в якому просить розглядати справу в її відсутність. Враховуючи обставини справи та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних доказів. Оскільки сторони по справі в судове засідання не з"явились, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. Як вбачається з матеріалів справи, між ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 57/П/43/2008-840 від 03.07.2008 року на суму 152 778,97 доларів США зі сплатою відсотків в розмірі 12,99 % річних, в забезпечення виконання якого було укладено договір іпотеки від 07.03.2008 року, предметом якого є трикімнатна квартира [ADDRESS] , що належала [PERSON] 09.01.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Світ Фінансів» було укладено договір № GL3N212458 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за умовами якого ТОВ набуло прав вимоги до боржника за вказаним кредитним договором. 10.01.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Світ Фінансів» було укладено договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, що укладені в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договорами, за умовами якого ТОВ набуло прав вимоги до боржника за вказаним іпотечним договором. Як вбачається з копії матеріалів виконавчого провадження, 25.05.2018 року державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві у межах виконавчого провадження № 56482049 було накладено арешт на вищевказану квартиру. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 15.10.2020 року, окрім вказаного арешту наявна заборона на нерухоме майно, накладена приватним нотаріусом КМНО Буджиганчук Є.Ю. на підставі попереднього договору з елементами позики, серії та номер 448, виданий 24.02.2018 року, видавник: приватний нотаріус КМНО Буджиганчук Є.Ю., обтяжувач: [PERSON] , номер запису обтяження: 25868015. Відповідно до ст. 15 ЦК України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання шляхом звернення до суду. Згідно п. 1 ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме манно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності Право приватної власності надувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкоду здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 10 ЗУ «Про іпотеку», Іпотекодавець зобов`язаний вживати за власний кошт всі необхідні заходи для належного збереження предмета іпотеки, включаючи своєчасне проведення поточного ремонту, відновлення незначних пошкоджень, раціональну експлуатацію та захист предмета іпотеки від незаконних посягань та вимог інших осіб. Відповідно до ст. 572 Цивільного кодексу України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом, та відповідно частиною першою ст. 33 ЗУ «Про іпотеку», за якою у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що іпотека як правовий інститут виконує забезпечувальну функцію виконання боржником основного зобов`язання, тобто спрямований на те, щоб гарантувати кредитору-іпотекодержателю право на задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна за наявності в боржника заборгованості перед кредитором. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч. 5 ст. 3 ЗУ «Про іпотеку»). За змістом частини шостої ст. 3 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ч. 7 ст. 3 ЗУ «Про іпотеку», пріорітет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріорітетом - у черговості їх державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження», про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз`яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Згідно ч. 7 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження», примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку". Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим законом. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до п.2. постанови №5 від 03.06.2016 року Пленуму ВССУ, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). З урахуванням вищевикладених норм суд приходить до висновку про відсутність підстав для накладення обтяжень на іпотечне майно як з боку приватного нотаріуса, так і органу виконавчої служби. Проте, як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, постановою державного виконавця від 21.02.2021 року про закінчення виконавчого провадження було припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. З урахуванням наведеного, відсутні підстави для задоволення вимог позивача про скасування арешту та заборони відчуження, накладеного постановою державного виконавця від 25.05.2018 року, в іншій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Таким чином, враховуючи встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивач сплатив судовий збір в загальному 4204,00 грн., а відтак, з урахуванням вищенаведеного, понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача [PERSON] пропорційно до задоволених вимог в розмірі 2102,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial