Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

10 жовтня 2016 року [PERSON] пред'явив вказаний позов, посилаючись на наступні об- ставини. Він є власником житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 29.09.2010 р. Згідно домової книги, з 08.06.2004 р. у вказаному будинку зареє- стрований громадянин [PERSON] Відповідач з часу реєстрації до тепер у даному житловому бу- динку не проживає, фактично проживає по [ADDRESS]. На його неодноразові прохання знятися з реєстрації в належному йому будинку добровільно відповідач не бажає. Оскільки відповідач у зазначеному житловому бу- динку фактично не проживає, не сплачує плату за користування жилим приміщенням і комуналь- ними послугами, не несе інші витрати по його утриманні, не являється членом його сім'ї, добро- вільно не знімається з реєстраційного обліку, вважає, що він втратив право користування вказаним будинком. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив справу роз- глянути у його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач двічі в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи за місцем реєстрації та проживання сповіщався належним чином - поштою з повідомленням (а.с.22, 26). Відомостей про поважність причин його неявки суд не має і вважає, що він не з'явився без по- важних причин. Також суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, з ухваленням заочного рішен- ня. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 02.09.2010 р., яке набрало чинності 14.09.2010 р. (копія на а.с.4), за [PERSON] визнано право власності на житловий бу- динок з будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS] Копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 27473311 від 29.09.2010 р. (а.с.5) підтверджується, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] Із копії домової книги для реєстрації громадян, які проживають в селах Тузли, В-Балка, Ново- михайлівка, за 2010 р. (а.с.6-7) слідує, що в [ADDRESS] з 08. 06.2004 р. зареєстрований відповідач. Копією технічного паспорту, виготовленого Татарбунарським РБТІ за станом на 10.03.2010 р. (а.с.8-11) підтверджується, що [PERSON] замовлено технічну документацію на житловий бу- динок по [ADDRESS] Як видно з довідки виконавчого комітету Тузлівської сільської ради Татарбунарського району від 24.11.2016 р. (а.с.28), [PERSON] дійсно зареєстрований по [ADDRESS] але з вересня 2010 року проживає за адресою: [ADDRESS] Як вбачається із копії рішення Тузлівської сільської ради Татарбунарського району № 57-І від 19.02.2016 р. (а.с.29), вулиці Октябрська та Дзержинського перейменовані на вулиці відповідно: Бесарабська та Михайлівська. Відповідно до ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жи- лим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судо- вому порядку. Відповідно до ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона зді- йснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряд- ження своїм майном. В силу ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість пору- шення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчи- нення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запо- бігання такому порушенню. Як передбачено ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця прожи- вання в Україні", зняття реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі, в тому числі, остаточного рішення суду - про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або помер- лою. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником будинку по [ADDRESS], відповідач зареєстрований, але не проживає у вказаному будинку. Реєстрація відповідача у будинку утворює перешкоди при здійсненні ним права користування, володіння, розпорядження житловим приміщенням. Вирішити це питання у несудо вому порядку позивач не має можливості тому, що відповідач добровільно не знімається з реєстраційного обліку в зазначеному будинку та не бажає це робити самостійно. За таких обставин, суд вважає можливим захистити права власника - усунути перешкоди у ко- ристуванні [PERSON] належним йому на праві приватної власності будинком по [ADDRESS] шляхом позбавлення [PERSON] права користуватися вказаним будинком. Також, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК Ук- раїни. На підставі викладеного,

Outcome: approved