Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивач ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 20381,54 грн., з яких заборгованість за кредитом - 2597,09 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 9617,71 грн., заборгованість по комісії за користуванням кредитом - 6720,00 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., процентна складова - 946,74 грн., а також судових витрат у розмірі 243 грн. 60 коп. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначив, що, відповідно до укладеного договору №б/н від 19.06.2008 року Відповідач [PERSON] 19.06.2008 року отримав кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов кладеного Договору, Договір складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. Оскільки відповідач порушив договірні зобов'язання в частині своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків, комісії та інших витрат, банк просив стягнути із неї заборгованість за кредитним договором на загальну суму 20381,54 грн., з яких заборгованість за кредитом - 2597,09 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 9617,71 грн., заборгованість по комісії за користуванням кредитом - 6720,00 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., процентна складова - 946,74 грн., а також судових витрат у розмірі 243 грн. 60 коп. В судовому засіданні представник позивача Заборська Н. В., яка діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені вище, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив. В судовому засіданні, представник відповідача [PERSON] проти позову заперечувала з огляду на безпідставність позову та недоведеність позивачем обставин, викладених у позовні заяві, просила в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення та доводи осіб, що беруть участь у справі, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, 19 червня 2008 року Відповідачем [PERSON] була підписана Заява «Про виявлення бажання оформити на своє ім`я кредит», яка підписана також представником Закритого акціонерного товариства «Акцент-Банк» та скріплена печаткою ЗАТ «Акцент-Банк». Особистий підпис Відповідача [PERSON] на вище вказаній Заяві від 19.06.2008 року свідчить про те, що [PERSON] ознайомлений та згодний з Правилами надання банківський послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді. Своїм підписом [PERSON] підтвердив факт отримання ним інформації про умови кредитування у А-Банку, а також його місцезнаходження. Шляхом поставлення свого особистого підпису [PERSON] засвідчив, що він згоден із тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта і Правилами надання банківський послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Разом з тим, Позивачем до матеріалів справи долучено Заяву-анкету Відповідача, засвідчену печаткою ЗАТ «Акцент-Банк», мовою оригіналу: «Условия и правила предоставления банковских услуг» ПАТ «Акцент-Банк», розрахунок заборгованості Відповідача. Інших документів, які відповідно до Заяви складають між позивачем та відповідачем договір про надання банківських послуг, як то Пам`ятка клієнта, Правила надання банківських послуг ЗАТ «Акцент-Банк», а також Тарифи, Позивачем не надано. Таким чином, позивачем не надано суду всіх належних документів, які за згодою сторін складають договір про надання банківських послуг, тому суд позбавлений можливості встановити всі дійсні обставин правовідносин, що склалися між сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається із позовної заяви, Відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Разом з тим, Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів щодо отримання Відповідачем платіжної картки із встановленим кредитним лімітом (номер картки, строк дії картки, номер карткового рахунку абощо). В силу ст. 526 ЦК України, зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів щодо виконання ним зобов`язання з надання грошових коштів позичальникові за умовами укладеного між сторонами договору про надання банківських послуг. Матеріали справи не містять доказів перерахування позивачем грошових коштів на картковий рахунок відповідача, а також доказів користування відповідачем грошовими коштами позивача, позивачем не надано суду роздруківку руху коштів по рахунку відповідача. Як вбачається із пояснень представника позивача, грошові кошти могли бути надані відповідачу в готівковій формі в касі банківської установи. Проте, позивачем не надано суду доказів отримання відповідачем грошових коштів відповідно до умов укладеного між сторонами договору про надання банківських послуг в готівковій формі. Матеріали справи не містять ані касового ордера, ані відомості про передання грошових коштів із особистим підписом відповідача про отримання готівкових коштів, ані будь-яких інших доказів отримання відповідачем грошових коштів. Для висвітлення питання щодо форми та факту отримання відповідачем грошових коштів, представником позивача в судовому було заявлено клопотання, яке задоволено судом, про надання часу представнику позивача для надання додаткових доказів у справі, а саме - кредитної історії відповідача. Проте, станом на час ухвалення судового рішення по справі позивачем не надана суду кредитна історія відповідача. Як вбачається з пояснень представника позивача, факт отримання грошових коштів відповідачем, а також факт користування відповідачем отриманими грошовими коштами підтверджується розрахунком заборгованості відповідача. Проте, з огляду на ненадання позивачем достатніх та допустимих даних, на підставі яких було сформовано даний розрахунок, суд вважає зобо`язання позивача щодо надання відповідачу грошових коштів за умовами договору про надання банківських послуг не виконаним. Як було зазначено представником позивача, відповідач не тільки отримав грошові кошти від позивача, а також частково виконав свої зобов`язання щодо сплати заборгованості за кредитним договором шляхом сплати частини отриманих грошових коштів, що вбачається із розрахунку заборгованості відповідача. З цього приводу суд зазначає наступне. Пунктом 5 Заяви-анкети, яка міститься в матеріалах справи, встановлений кредитний ліміт у сумі 3000, валюта «гривня», базова процентна ставка за кредитом 2 % на місяць на залишок заборгованості, щомісячна комісія 3,5 %. В пункті 5 Заяви, долученої позивачем до позовної заяви, відсутнє зазначення будь-яких даних рахунку для внесення коштів позичальником для погашення заборгованості за кредитом. Окрім того, як вже було зазначено вище, матеріали справи не містять належним та достатніх даних, на підставі яких було сформовано розрахунок заборгованості, тому суд при вирішенні справи, не приймає дані пояснення позивача до уваги. Суд вважає за необхідне зазначити, що до матеріалів позовної заяви позивачем надані Умови та правила надання банківських послуг ПАТ «Акцент-Банк», які не дають можливість суду встановити дійсні умови договору між сторонами, а також впевнитись щодо того, чи надані умови та правила надання банківських послуг ідентичні з тими, які діяли на момент підписання договору між ЗАТ «Акцент-Банк» та відповідачем, адже в умовах стороною вказаний ПАТ «Акцент-банк», хоча Заява-анкета від 19.06.2008 року посвідчена печаткою ЗАТ «Акцент-Банк». Надані умови та правила надання банківських послуг не містять дати щодо їх складання та затвердження уповноваженим органом, а також не містять особистого підпису [PERSON] на підтвердження його ознайомлення саме з такою редакцією умов та правил. Окрім того, як вже було зазначено, Заява-анкета [PERSON] від 19.06.2008 року «Про виявлення бажання оформити на своє ім`я кредит» посвідчена печаткою ЗАТ «Акцент-банк», в той час як позовна заява складена від імені ПАТ «Акцент-банк» та відповідно скріплена печаткою ПАТ «Акцент-Банк». Матеріали справи не містять будь-яких достатніх та допустимих даних щодо зміни організаційно-правової форми підприємства - кредитора, або правонаступництва. Відповідно до ч.3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що договір про надання банківських послуг суду не наданий, доказів виконання позивачем зобов`язання щодо надання грошових коштів відповідачу також не надано, таким чином, суд позбавлений можливості повно і всебічно з'ясувати усі обставини справи та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, а отже приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі. Щодо заяви про застосування позовної давності, поданої представником відповідача, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно з п. 9.12 Умов і правил надання банківських послуг, наданих позивачем, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Отже, виходячи із змісту Умов та правил надання банківських послуг, наданих позивачем, укладений між сторонами правочин передбачає автоматичну пролонгацію на новий строк, якщо жодна із сторін не висловила бажання його розірвати. Проте, позивачем не надано належних та допустимих доказів стосовно ознайомлення відповідача саме з наданою редакцією Умов та праил надання банківських послуг. Відповідно до положень статті 257 та частини 3 статті 267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Аналізуючи норми ст. ст. 261, 530, 631 ЦК України слід дійти висновку про те, що у разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом всього часу - до закінчення строку виконання останнього зобов'язання вправі був стягувати несплачені до моменту звернення кредитора до суду з позовом щомісячні платежі (з процентами) в межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. В такому випадку, перебіг позовної давності буде починатись в залежності від закінчення строку сплати кожного із щомісячних платежів. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України по справі № 6-116цс13 від 06 листопада 2013 року і є обов'язковою для застосування в силу ст. 360-7 ЦПК України. Пунктом 31 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" судам роз'яснено, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Відповідно до ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані ( пропущення строку позовної давності, тощо), які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. За загальним правилом позовна давність застосовується судом у випадку, коли обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги позивача, є достатніми для задоволення позовних вимог, проте позивачем було порушено строк звернення до суду за захистом свої порушених прав та інтересів. Пропущення строку позовної даності є підставою для відмови у задоволенні позову. Разом з тим суд зазначає про те, що обставини справи, яким позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, а також надані позивачем докази свідчать про недоведеність позивачем своїх позовних вимог, тому суд відмовляє відповідачу у задоволенні заяви про застосування позовної давності та відмовляє позивачу у задоволенні позову з огляду на безпідставність та недоведеність позовним вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору стягненню з відповідача не підлягають.

Outcome: dismissed