Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

У березні 2015 року представник [PERSON] в інтересах позивачки [PERSON] звернувся до Дарницького районного суду м. Києва із позовом , уточнивши який просив: поновити строк позовної давності для звернення до суду з позовом про усунення [PERSON] від права на спадкування спадщини за законом, яка відкрилась [INFO] р після смерті [PERSON], усунути відповідачку від права на спадкування, встановити факт постійного проживання позивачки [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] року, та визнати за позивачкою право власності на 1\\4 частину житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування спадщини за законом, яка відкрилась після смерті [PERSON] [INFO] року. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав та на його обгрунтування стверджував, що позивачка є рідної сестрою померлого [INFO] р. [PERSON] У 2006 р [PERSON] потрапив у ДТП, в наслідок чого його здоров'ю було завдано значної шкоди та в подальшому потягло встановлення 2 та 1 групи інвалідності, при цьому з вказаного часу до дня смерті померлий потребував сторонньої допомоги, яку йому надавала позивачка під час постійного проживання разом з братом. В свою чергу відповідачка, як донька померлого та спадкоємиця, у зазначений період часу такої допомоги спадкодавцю не надавала, що на думку представника позивача,є підставою для усунення відповідачки від спадщини та визнання за позивачкою права на спадщину у вигляді частки домоволодіння, визначеної рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 27.01.2014 року. Просив поновити строк позовної давності для звернення до суду з позовом про усунення [PERSON] від права на спадкування спадщини за законом, яка відкрилась [INFO] р після смерті [PERSON], пропущений з поважних причин, усунути відповідачку від права на спадкування, встановити факт постійного проживання позивачки [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] року, та визнати за позивачкою право власності на 1\\4 частину житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування спадщини за законом, яка відкрилась після смерті [PERSON] [INFO] року з підстав, передбачених ст..ст.1224,1258,1261,1262,1268 ЦК України та ст.ст.202,203 СК України. Позицію свого представника та мотиви на її обґрунтування у судовому засіданні підтримала позивачка [PERSON] Відповідачка в судове засідання не з'явилась, будучи належним чином повідомленою за місцем її реєстрації про день та час та місце розгляду справи (а.с. 34, 53, 66, 67, 102, 103, 104, 105, 120, 121, 122, 123). Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Третя особа Ніжинська міська державна нотаріальна контора надіслала листа з проханням про розгляд справи у відсутність її представника (а.с. 124). Судом встановлені наступні обставини та правовідносини. [INFO] року у віці 59 років помер [PERSON] у м.Ніжин Чернігівської області, що підтверджено свідоцтвом про смерть від 06.10.2010 року за № 769 \\ а.с.7\\. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом. 28.03.2011 р. з заявою про прийняття спадщини за законом до Ніжинської міської державної нотаріальної контори звернулась донька померлого [PERSON] - відповідачка по справі. як спадкоємиця першої черги відповідно до положень ст.1261 ЦК України. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 16 квітня 2014 року було визнано недійсним договір купівлі-продажу 1\\2 частини житлового будинку [ADDRESS] від 30.10.2009 року та за померлим [PERSON] було визнано право власності на 1\\4 частину зазначеного домоволодіння. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Позивачка у справі [PERSON] доводиться померлому [PERSON] рідною сестрою та відповідно до положень ст.1262 ЦК України є спадкоємицею другої черги. Факт родинних відносин між померлим [PERSON] та позивачкою [PERSON] підтверджується: витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 04.11.2014 року, свідоцтвом про народження від 20.10.1954 року, свідоцтвом про укладення шлюбу від 05.1977 року (а.с.23, 24, 25). С заявою до нотаріуса про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті [PERSON], а також з заявою про надання додаткового строку для прийняття спадщини на день розгляду справи та прийняття рішення - позивачка не зверталась. Також судом встановлено, що 26.01.2006 року [PERSON] потрапив у ДТП, в наслідок якого йому було завдано значної шкоди, згідно виписки № 2766 з медичної картки стаціонарного хворого (а.с.11). 16.07.2006 року [PERSON] була встановлена II група інвалідності до 01.07.2007 року, що зазначено в виписці із акту огляду МСЕК № 009755 та направлено до Київського міського центру реабілітації, що підтверджується випискою № 11103 від 31.07.2006 року (а.с. 12,13). З 27.11.2007 року по 24.12.2007 року [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в Київській міській лікарні № 1, про що зазначено в виписці з історії хвороби № 20941 (а.с. 14-15). 15.06.2009 року - 2.10.2010 року [PERSON] була встановлена I група інвалідності, що підтверджується Пенсійним посвідченням № [NUMBER], серія ААД № 210471, довідкою № 835959 від 25.05.2009 ПФУ в Дарницькому районі м. Києва (а.с. 21, 22). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили, що у 2009 році [PERSON] перевезла безпорадного брата [PERSON] який потребував сторонньої допомоги до свого будинку за адресою: [ADDRESS], який проживав із сестрою по день смерті. Позивачка доглядала, купувала речі, ліки тощо, підтримувала психологічно, намагалася створити для нього всі умови для того, щоб убезпечити від всякого роду переживань, навантажень, тобто робила все, щоби створити гармонійні умови для видужання. В свою чергу відповідачка [PERSON] допомоги, якої потребував померлий, у зазначений період часу не надавала та ніхто із свідків її не бачив. Відповідно до статті 60 Цивільного - процесуального кодексу України, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно частини 1 статті 11 Цивільного - процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Аналіз наведених обставин та доказів дозволяє суду зробити висновок про те, що з 2009 року по день смерті спадкодавця [PERSON] [INFO] року позивачка постійно проживала разом з братом у належному їй будинку та надавала йому необхідну допомогу. Тому суд приходить до висновку про те, що вимога в частині встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] року є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.ст.234,256-259 ЦПК України. Разом з тим, обговорюючи законність та обґрунтованість позовних вимог в частині поновлення пропущеного строку, усунення відповідачки [PERSON] від права на спадкування за законом, як спадкоємця першої черги та визнання за нею права на спадщину за законом на 1/4 частину житлового будинку № [ADDRESS] , як спадкоємицею другої черги, суд враховує наступне. Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Разом із цим, чинне законодавство не передбачає заборони щодо звернення спадкоємця однієї черги за наявності спадкоємця іншої черги із заявою про прийняття спадщини за умови відсутності заповіту. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, на думку суду, право звернення позивачки до суду з позовом про поновлення строку, усунення від спадщини та визнання права на спадщину, може виникнути тільки після звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та вмотивованої відмови нотаріуса у задоволенні заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину. Як вбачається з матеріалів справи спадкоємцем першої черги за законом померлого спадкодавця є його донька [PERSON], яка звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України у встановлений ст. 1270 ЦК України строк. 28.03.2011 року Ніжинською міською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 91/2011 року щодо майна померлого [PERSON], інші спадкоємці, окрім дочки померлого [PERSON], згідно матеріалів спадкової справи відсутні, заповіту [PERSON] не залишив (а.с. 56-59). У судовому засіданні об'єктивно встановлено, що позивачка, яка є спадкоємицею другої черги, навіть за наявності спадкоємця першої черги, мала право звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, та у разі вмотивованої відмови нотаріуса, звернутись до суду з цим позовом, але таким правом не скористалась. Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про те, що в задоволенні позовних вимог про поновлення строку, усунення від права на спадкування та визнання права власності на спадщину за законом слід відмовити виключно з мотивів відсутності звернення позивачки з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини,або продовження строку на прийняття спадщини, тобто вирішення зазначеної вимоги в позасудовому порядку. Разом з тим, суд звертає увагу на ту обставину, що відмова у задоволенні позову у цій частині, не позбавляє права позивачку, на підставі та за умови набрання законної сили цього рішення, звернутись з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, а у разі його вмотивованої відмови, звернутись до суду з аналогічним позовом, або з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. А в цілому, позовні вимоги задовольняються судом частково. Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного та

Outcome: partial