Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

13.09.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що з 18.02.2011 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, мають спільного сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Після фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач не надає матеріальну допомогу на дитину, тим самим ухиляється від виконання свого обов'язку щодо утримання дитини та ставить її з сином в тяжке матеріальне становище. Тому, вона звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів та вказала на можливість відповідача сплачувати аліменти в розмірі по 1000 грн. щомісячно. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні від позову не відмовилася, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Водночас пояснила, що не має доказів фактичного розміру доходів відповідача, який працює без працевлаштування на будівництві плиточником, має доходи від 5 до 8 тис. грн. щомісячно. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що надає матеріальну допомогу на утримання сина у добровільному порядку. Стягнення з нього аліментів у розмірі 1000 грн. погіршить матеріальне становище сина, оскільки він надавав значно більші суми щомісячно. Щодо можливості сплачувати аліменти, він вказав, що має декілька джерел доходу, працює неофіційно, розмір доходів не вказав. Вислухавши пояснення сторін, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: З копій свідоцтва про одруження та свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з18.02.2011 року та мають сина [PERSON], [INFO]. (а. с. 3, 4). Сторонами не оспорювалося та, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню ті обставини, що неповнолітній син [PERSON] проживає разом з матір'ю, батько проживає окремо. У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1-3 ст. 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають суттєве значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити аліменти у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У відповідності до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачкою [PERSON] вимога про визначення аліментів у твердій грошовій сумі обґрунтована тією обставиною, що відповідач офіційно не працевлаштований, однак має мінливий дохід. Відповідач [PERSON] не визнав позов, однак не заперечував проти того, що має декілька джерел доходу, розмір заробітку є нерегулярним, але таким, що дає змогу сплачувати на дитину 1000 грн. Таким чином, визначення аліментів у твердій грошовій сумі відповідає положенням ст. 184 СК України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідачем не надано доказів, на підтвердження заперечень проти позову, надання матеріальної допомоги (аліментів) на утримання сина [PERSON] у добровільному порядку. Оскільки відсутні докази домовленості між сторонами щодо способу участі батька дитини в утриманні дитини, стягнення аліментів у судовому порядку є правом позивачки. Поясненнями сторін підтверджується, що відповідач [PERSON] має мінливий дохід, з якого можливо утримувати аліменти на дитину в розмірі по 1000 грн. щомісячно. За таких обставин, позовна заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню. З відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: approved