Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

12.02.2016 року на адресу Погребищенського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивач вказала, що в період з 1999 до 2013 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають двох дітей. За час шлюбу ними було придбано в спільну сімісну власність будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] вартістю 50000 грн., автомобіль "Нісан-Санні" 1995 року випуску, д.н.з. [NUMBER], опалювальний котел вартістю 8000 грн. та опалювальний котел вартістю 6500 грн., обогрівальні батереї кількістю 11 шт. на загальну суму 13200 грн. Окрім цього, подружжям було побудовано будинок в [ADDRESS] У зв'язку з розірванням шлюбу позивач просить розділити зазначене майно на дві рівні частини між [PERSON] та [PERSON]. Вказані обставини змусили позивача звернутись до суду. В судовому засіданні позивач надала заяву про уточнення позовних вимог, в якій зазначила, що їй виділити в натурі та влзнати право власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS], відповідачу виділити в натурі та визнати за ним право власності на частку, що складає 47,207% (другий поверх) житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] Залишити у спільній сумісній власності сторін частку житлового будинку, що складає 52,793% (перший поверх) по [ADDRESS], яку ми маємо намір подарувати дітям. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував. Представник відповідача [PERSON], в судовому засіданні підтримав думку відповідача, проти задоволення позову не заперечував. З'ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. В судовому засіданні беззаперечно доведено, що відповідно до запису в паспорті позивача серії [NUMBER] (а.с.14) сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Згідно з записами, зробленими в технічному паспорті на житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] він належить [PERSON]. Відповідно до свідоцтва на право власності на нерухоме майно, житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON] (а.с. 21). Відповідно до ст. 60 ч. 1 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ст. 60 ч. 2 СК України кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ст. 70 ч. 1 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 71 ч.1 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 368 ч. 3 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом, а відповідно до ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом; у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Пленум Верховного Суду України в постанові від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи, для визначення якої при необхідності призначається експертиза. Згідно ст. 372 ч. 3 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до положень ст. 60 ч. 1 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно положень ст. 11 ч.1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу та в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи вищевикладене, суд, дійшов висновку, що позов є обґрунтований, підставний та такий, що підлягає задоволенню оскільки спірне майно сторонами було придбано в період шлюбу, тому воно є об'єктом спільної сумісної власності подружжя та ділиться між ними в натурі. На підставі викладеного,

Outcome: approved