Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

15.09.2014 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до Фізичної особи - підприємця [PERSON], в якому зазначила, що 23.01.2014 року придбала у відповідача ноутбук за 2831,52 грн., але в травні 2014р. ноутбук зламався, в зв'язку з чим 15.05.14р. вона здала його в магазин для гарантійного ремонту або заміни, сплативши при цьому 40 грн. за пересилку товару до сервісного центру в м. Київ. До теперішнього часу позивачка ноутбук не отримала. Посилаючись на те, що їй було продано товар не належної якості, позивачка просить суд зобов'язати ФОП [PERSON] замінити ноутбук на такий самий ноутбук належної якості, або на аналогічний. Крім того, просила стягнути з відповідача 40 грн. сплачені нею за пересилку товару, 3000 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди та понесені витрати на правову допомогу в сумі 500 грн. 25.12.2014 р. ухвалою суду позовні вимоги в частині зобов'язання ФОП [PERSON] замінити ноутбук на такий самий ноутбук належної якості, або на аналогічний - залишені без розгляду за заявою позивача, в зв'язку з поверненням ноутбуку. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала до суду заяву, просила слухати справу за її відсутності, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 40 грн. сплачені нею за пересилку товару, 3000 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди та понесені витрати на правову допомогу в сумі 500 грн. підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надала заперечення в яких просила розглянути справу без її участі та відмовити в задоволенні позову посилаючись на своєчасне виконання гарантійного ремонту ноутбуку та ненадання позивачем доказів на підтвердження позовних вимог. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 20.01.2014 року [PERSON] придбано у Фізичної особи - підприємця [PERSON] ноутбук НР Compaq Presario CQ58-d28ER Blak Licorice, сумку для ноутбуку D-Lex079P-BK та комп'ютерну мишу Trust Mouse Black. Вартість замовлення склала 2831,52 грн., що підтверджується товарним чеком від 20.01.2014 р. 15.05.2014 року у зв'язку з недоліком ноутбуку (не вмикається), [PERSON] звернулась до ФОП [PERSON] із заявою про передачу товару до сервісного центру з метою встановлення гарантійного статусу. За передачу товару до сервісного центру [PERSON] сплачено 40 грн., що підтверджується квитанцією на перевозку № 000876014 від 15.05.2014 р. та копією заяви від 15.05.2014 р. Відповідно до ст. 6 Закону України "Про захист прав споживачів", якість наданої послуги повинна відповідати вимогам нормативних документів, умовам договору, а також інформації про товар, який реалізується продавцем. Відповідно до ст. 8 цього ж закону, у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законом, має право вимагати безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк, відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку, істотних недоліків які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця) або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право вимагати: розірвати договір та повернення сплаченої суми, або заміни товару. При пред'явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред'явлення або за згодою сторін в інший строк. Проте, як встановлено в судовому засіданні, вищевикладені вимоги у встановлений законом строк відповідачем виконані не були. Так, судом встановлено, що 15.05.14 року [PERSON] звернулась до ФОП [PERSON]. з заявою про передачу товару (ноутбук НР Compaq Presario CQ58-d28ER Blak Licorice, придбаний 23.01.2014р., згідно замовлення РОЗ 400323826) до сервісного центру з метою встановлення гарантійного статусу. У даній заяві вказано про заявлений недолік товару - "не вмикається". Згідно з квитанцією №000876014 від 15.05.2014 року [PERSON] сплачено за перевезення товару 40 грн. 11.06.2014 року на мобільний телефон [PERSON] надійшло СМС- повідомлення про можливість отримання її замовлення РОЗ 400323826 (ноутбук) за адресою [ADDRESS] (магазин "[INFO]"). 12.06.2014 року звернувшись за вказаною у повідомленні адресою [PERSON] у присутності працівника магазину "[INFO]" було виявлено, що замовлення на гарантійний ремонт не виконано, оскільки ноутбук знаходився у непрацюючому стані (не вмикався) та були відсутні документи на ноутбук, гарантійний талон. В зв'язку з цим [PERSON] не прийняла ноутбук та він, працівниками магазину, був повторно надісланий до сервісного центру для гарантійного ремонту. В подальшому, протягом липня, серпня 2014 року [PERSON] неодноразово зверталась до працівників магазину, телефонувала до сервісного центру з приводу повернення ноутбуку, але зрозумілої відповіді не отримала, що стало підставою для її звернень до інспекцій з питань захисту прав споживачів міста Миколаєва та міста Києва та 15.09.14р. - до суду за захистом своїх прав. Доводи відповідача щодо своєчасного проведення гарантійного ремонту з посилання на звіти авторизованого сервісного центру ERC. ПІІ "МОНБЛАН" до замовлення №567866 від 27.05.2014, згідно з яким дата завершення ремонту 03.06.2014, та до замовлення № 571732 від 25.06.2014, згідно з яким дата закінчення ремонту 14.07.2014 року, судом оцінюються критично виходячи з наступного. Як вже зазначалось вище, право споживача на безоплатне усунення недоліків товару в розумний строк прямо передбачено ст.. 8 Закону України "Про захист прав споживачів". Виходячи з положень ч.4 ст.7 Закону України "Про захист прав споживачів", абз.3 ч.2 ст. 680 ЦК України та застосовуючи аналогію закону, суд вважає, що датою виконання гарантійного зобов'язання є день передачі товару споживачеві, а не дата виконання ремонту сервісним центром, як про це стверджує у запереченнях відповідач. В ході судового розгляду було встановлено, що повідомлення про можливість отримання [PERSON] ноутбуку направлено останній на мобільний телефон лише 15.12.2014 року. Вказані обставини в судовому засіданні підтверджено оглянутим СМС - повідомлення з мобільного телефону позивачки наступного змісту: відправник [INFO], отримано 15.12.2014, час 14-55-11, "заказ ROZ 400323826 на видачу [ADDRESS]". Доказів на підтвердження заперечень відповідача щодо відмови позивачки у отриманні ноутбука після повторного ремонту, в порушення ст.. 60 ЦПК України, відповідачем суду не надано. Таким чином, виконання гарантійного ремонту ноутбуку протягом 7 місяці не може вважатися розумним строком, в зв'язку з чим суд приходить до переконання про допущенням відповідачем порушення прав позивача [PERSON], передбачених Законом України "Про захист прав споживачів". В силу положення ст.1166 ЦК України заподіяна майну особи шкода підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній зв'язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до ст. 1209 ЦК України продавець, виготовлювач товару, виконавець робіт (послуг) зобов'язаний відшкодувати шкоду, завдану фізичній або юридичній особі внаслідок конструктивних, технологічних, рецептурних та інших недоліків товарів, робіт (послуг), а також недостовірної або недостатньої інформації про них. Як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку з недоліками ноутбуку [PERSON] було сплачено 40 грн. за передачу ноутбуку до сервісного центру, чим спричинено матеріальну шкоду на зазначену суму. Таким чином, позовні вимоги про стягнення з ФОП [PERSON] 40 грн. сплачених за перевозку ноутбуку, суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. При вирішенні заявлених вимог щодо відшкодування моральної шкоди суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно п.п. 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 р. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факти заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Таким чином, з урахуванням всіх обставин справи, доказів, щодо вчинення відповідачем неправомірних дій, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діянням відповідача та їх наслідки, що призвели до порушення звичайного способу життя позивача та вимагало від неї додаткових зусиль для його організації, а також виходячи з засад розумності, виваженості і справедливості, суд вважає, що достатньою компенсацію завданої позивачу моральної шкоди буде сума 2000 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на підставі ст.ст. 23, 1167 ЦК України. Одночасно, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати на оплату правової допомоги у розмірі 500 грн., а також з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243, 60 грн.

Outcome: partial