Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просить збільшити розмір аліментів, стягнутих з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , встановивши його у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня ухвалення судового рішення і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги обґрунтувала тим, що рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 23.11.2017 року з відповідача стягнуто аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) на утримання сина [PERSON] , [INFO] , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення\~ сином повноліття. Однак у зв`язку з досягненням усної домовленості між сторонами про добровільну виплату аліментів, даний виконавчий лист було направлено поштою позивачу, який остання не отримала. У 2018 році у сина [PERSON] було виявлено невиліковну хворобу, яка привела до надання статусу дитини з інвалідністю, у зв`язку з чим збільшилися витрати на її лікування. Позивач одна піклується про сина, який потребує постійного обстеження, лікування та уваги, у зв`язку з чим немає можливості влаштуватися на роботу. Відповідач аліменти не сплачує, соціальної допомоги не вистачає, у зв`язку з чим просить збільшити розмір стягнених аліментів. Ухвалою від 30.08.2021 року відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Позивач подала заяву про розгляд спарви без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Ухвала про відкриття провадження у справі разом з додатками надсилалася відповідачу за адресою його місця реєстації, які відповідач отримав 25.11.2021 року, що підтверджується зворотнім рекомендованим повідомленням про отримання поштового відправлення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 23.11.2017 року з відповідача стягнуто аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) на утримання сина [PERSON] , [INFO] , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення\~ сином повноліття На підставі якого видано виконавчий лист (а.с.22). Відповідно до копії посвідчення, виданого 10.01.2020 року [PERSON] є дитиною-інвалідом до 18 років, отримує державну соціальну допомогу строком до 18.07.2033 року у розмірі 2036,10 грн (а.с.13). Згідно з консультативним висновком Національної Дитячої Спеціалізованої Лікарні «ОХМАДИТ» від 21.05.2019 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO] має діагноз спадкове порушення обміну речовин з групи лізосомних хвороб накопичення: мукополісахаридоз ІІ типу (Хвороба Хантера). Невелика недостатність мітрального клапану. Пролапс передньої стулки мітрального клапану (а.с.15-16). Крім того, у зв`язку із діагнозом, для [PERSON] встановлена індивідуальна програма лікування та періодичних обстежень (а.с.17,18,19-20,26). Згідно ч.2\~ст.51 Конституції України,\~ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Європейський суд з прав людини у рішенні «М.С. проти України» повторює, що існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї того, що в усіх рішеннях щодо дітей мають переважати їхні найкращі інтереси (див. справу «Нойлінґур і Шурук», № 41615/07, § 135, 6 липня 2010 року, і «X проти Латвії», заява № 27853/09, § 96, ЄСПЛ 2013 р.). Найкращі інтереси дитини, залежно від їхнього характеру і серйозності, можуть переважати інтереси батьків (див. справу «Сахін проти Німеччини», заява № 30943/96, §66, ЄСПЛ 2003 р.VIII). Відповідно дост. 181\~СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно ч.1\~ст.183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Згідно з положенням ч.1\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд має враховувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1\~ст.192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладе, а також зважаючи на встановлений законодавством прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, виходячи з вимог розумності та справедливості, суд приходить до висновку про необхідність збільшення розміру аліментів, визначених рішеннями суду, на підставі\~ст.192 СК України, оскільки дитина має інвалідність, має невіліковне захворювання, внаслідок чого після постановлення судом попереднього рішення про стягнення аліментів у неї істотно погіршився стан здоров`я, була виявлена невиліковна хвороба, розроблена індивідуальна програма лікування та періодичного обстеження дитини з інвалідністю до 18 років та надано консультативний висновок. За вказаного змінився й матеріальний стан позивача в сторону погіршення, оскільки дитина проживає разом з матір`ю, і остання несе більші витрати на утримання дитини у зв`язку з хворобою, позивачка не працює, оскільки постійно перебуває з дитиною та доглядає її, немає змоги працевлаштуватися. Відповідач стягнуті з нього в примусовому порядку аліменти не сплачує, є молодою особою працездатного віку, дані стосовно незадовільного стану його здоров`я чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім`ї, яких він зобов`язаний утримувати, відсутні. Відтак, розмір аліментів, що стягуються з відповідача на утримання сина [PERSON] , підлягає збільшенню із 1/4 частини до 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) останнього. Згідно з п.23\~Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З огляду на те, що позивач на підставі п.3 ч.1\~ст.5 Закону України "Про судовий збір"\~звільнена від сплати судового збору у цій справі, за правилами\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved