Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

05 грудня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вищевказаним позовом в якому просила визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право на завершення приватизації на її ім`я земельної ділянки площею 0,5000 га ріллі кадастровий номер [NUMBER] із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області за межами населених пунктів після смерті [INFO] року [PERSON] . Обґрунтовуючи позов послалася на те, що [INFO] померла її баба - [PERSON] . Своїм нотаріально посвідченим заповітом від 05 жовтня 2016 року все належне їй майно і все те, що буде належати їй на день смерті, та все те на що вона за законом матиме право повністю заповідала їй. 13 листопада 2017 року вона подала заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Смага Л.М. і в цей же день нотаріусом було проведено реєстрацію спадкової справи. Як з`ясувалося при підготовці документів для оформлення спадщини: [PERSON] рішенням Великосорочинської сільської ради від 20.11.2001 року «Про наділ земельних ділянок для ведення особистого підсобного господарства громадянам села, які працюють у соціальній сфері та пенсіонерам з їх числа» надано у користування для ведення особистого підсобного господарства земельну ділянку площею 0,50 га. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 16.03.2017 року № 2897-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» надано дозвіл [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0.50 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області за межами населених пунктів. Проект землеустрою було виготовлено і 18.07.2017 року проведено державну реєстрацію земельної ділянки державної форми власності кадастровий номер [NUMBER] для ведення особистого селянського господарства площею 0,5000 га. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 31.08.2017 року № 8877-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» затверджено проект землеустрою та надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0.5000 га ріллі (кадастровий номер [NUMBER] ) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області за межами населених пунктів. Оскільки наказ прийнято уже після смерті спадкодавця, то право власності у неї на зазначену земельну ділянку не виникло і, відповідно, провести державну реєстрацію цього права неможливо. Постановою приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Смага Л.М. від 23 лютого 2018 року відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку. На її звернення до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області про надання дозволу на продовження приватизації земельної ділянки вона отримала відповідь від 24 травня 2018 року з роз`ясненнями чинного законодавства. Оскільки відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 року № 60-р «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад» з 01 лютого 2018 року Держгеокадастр повинен забезпечити передачу у комунальну власність відповідних об`єднаних територіальних громад земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в межах, визначених перспективним планом формування територій громад, а здійснення до передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності під час передачі у власність можливе лише за погодженням з об`єднаними територіальними громадами (шляхом прийняття відповідною радою рішення згідно із статтею 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"'), вона звернулася до Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області із заявою на надання дозволу на завершення процедури приватизації земельної ділянки. Листом В. о. сільського голови від 27.09.2018 року № 975/04-15 їй відмовлено у завершенні процедури приватизації. Ухвалою судді від 06.12.2018 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі . Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. 28 грудня 2018 року представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги до Головного управління є незаконними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області діє відповідно до Положення про Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області та реалізує покладені на нього повноваження по передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у відповідності до вимог Земельного кодексу України, які знаходяться в межах населених пунктів. Зауважив, що на момент відкриття спадщини, спірна земельна ділянка не належала [PERSON] на праві власності відповідно до ст. 125 ЗК України, а тому не входить до складу спадщини. Також звертає увагу , що відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року п. 3,5, яким передбачено. Що не підлягають задоволенню позовні вимоги спадкоємців про визнання права власності на земельну ділянку, щодо якої спадкодавцем розпочато , але не завершено процедуру приватизації . Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права ,які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. На підставі вищевикладеного Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області вважає, що позов [PERSON] є безпідставним, необгрунтованим нормами матеріального права та не підтвердженим належними доказами, тобто такими, що задоволенню не підлягають (а.с. 41-44). Ухвалою суду від 01.02.2019 підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, направив заяву в якій просив справу розглядати у відсутність представника, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення (а.с.69). Представник Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області в судове засідання не з`явився, направив заяву в якій просив справу розглядати у відсутність представника. Заслухавши позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.6). Відповідно до заповіту від 05 жовтня 2016 року посвідченого приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області Ряжко О.В., спадкодавець [PERSON] все належне їй майно і все те, що буде належати їй на день смерті, та все те. на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] (а.с. 7). 13 листопада 2017 року [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Смага Л.М., у зв`язку з чим проведено реєстрацію спадкової справи (а.с. 8). Спадкодавець [PERSON] рішенням Великосорочинської сільської ради від 20.11.2001 року «Про наділ земельних ділянок для ведення особистого підсобного господарства громадянам села, які працюють у соціальній сфері та пенсіонерам з їх числа» надано у користування для ведення особистого підсобного господарства земельну ділянку площею 0,50 га. (а.с. 10). Наказом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 16.03.2017 року № 2897-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» надано дозвіл [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0.50 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області за межами населених пунктів (а.с.11). Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку 18.07.2017 року проведено державну реєстрацію земельної ділянки державної форми власності кадастровий номер [NUMBER] для ведення особистого селянського господарства площею 0,5000 га. (а.с. 12). Наказом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 31.08.2017 року № 8877-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» затверджено проект землеустрою та надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0.5000 га ріллі (кадастровий номер [NUMBER] ) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області за межами населених пунктів (а.с. 15). Постановою приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Смага Л.М. від 23 лютого 2018 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку (а.с. 16). [PERSON] звернулася до Великосорочинської сільської ради із заявою про дозвіл на завершення процедури приватизації земельної ділянки на своє ім`я. 27 вересня 2018 року позивач отримала відмову у завершенні процедури приватизації у зв`язку з відсутністю визначеного та затвердженого згідно чинного законодавства порядку завершення процедури приватизації земельної ділянки (а.с. 18). Згідно роз`яснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено - ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Поняття власності чи «майна» за ст. 1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини «майном» в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права. Відповідно до ст.ст. 1220,1221 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, а місце відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, який помер (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з положенням ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.ст. 1220,1221 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, а місце відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Згідно з роз`ясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. № 24-753/0/13 ( п. 3.5) видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації (ч.3 ст. 116 ЗК). Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.» Відповідно до вказаного роз`яснення визнається правильною практика судів, які задовольняють вимоги спадкоємців, що звернулися до суду з позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», роз`яснено у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Заперечення відповідача Головного управління Держгеокадастру суд не може взяти до уваги, оскільки відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. За таких обставин, суд вважає, що позивач [PERSON] набула право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали спадкодавцю [PERSON] в тому числі право на завершення приватизації земельної ділянки. Враховуючи вищевикладене, вимогу позивача про визнання за нею в порядку спадкування за заповітом права на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,5000 га ріллі, кадастровий номер [NUMBER] із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області за межами населених пунктів після смерті [INFO] року [PERSON] необхідно задовольнити. В зв`язку з задоволенням позову, судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, виходячи з роз`яснень п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства про розгляді справ у суді першої інстанції», де вказано, що витрати на оплату судового збору в повному обсязі покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки.

Outcome: approved