Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

10.08.2017 [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], про визнання відповідачів такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, а саме квартирою №79 по вул. Біла, 82 в м. Миколаєві. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивачам на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 01.06.2001 року є співвласниками квартири [ADDRESS]. В даній квартирі з 18.11.2004 року також зареєстровані відповідачі, проте у квартирі з того часу не мешкали, жодних речей відповідачів у квартирі немає. Відомості про відповідачів у позивачів відсутні, їх місце проживання та перебування не відоме. Відповідачі 12 років у квартирі не мешкають, комунальні платежі не сплачують, кореспонденцію за даною адресою не отримують, особистих речей відповідачів в квартирі немає, квартирою вони не цікавляться. Оскільки комунальні платежі нараховуються згідно кількості зареєстрованих осіб, позивачі вимушені оплачувати їх і за відсутніх відповідачів. Вказані обставини стали підставою для звернення позивачів до суду з даним позовом. До судового засідання позивачі не зявилися, суду надали заяву, в якій просили справу розглянути за їх відсутності, оскільки проживають у м. Києві та не мають можливості приїхати в м. Миколаїв для безпосередньої участі в судовому засіданні, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позовні вимоги задовольнити. Відповідачі у судове засідання не зявилися повторно, належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання з направленням судової повістки засобами рекомендованого поштового зв'язку. Про причини неявки в судове засідання не повідомили. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.08.2017 року відкрито провадження у справі у відповідності до ст.122 ЦПК України (в редакції, чинній на момент звернення до суду з позовом). Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 №2147-VIII Цивільно-процесуальний кодекс України викладено у новій редакції, який набрав чинності 15.12.2017 року. Відповідно до п.11\~Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, в редакції\~Закону України №2147-VIII від 03.10.2017 року,\~\~заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Враховуючи зазначене, справу слід розглядати у відповідності до норм Цивільно-процесуального кодексу України від 03.10.2017 року в новій редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до договору №5129 купівлі-продажу нерухомого майна від 01.06.2001 року позивачі є власниками квартири [ADDRESS]. Згідно довідки форми №3 виданої 09.07.2017 року ОСББ «Прибій» у зазначеній квартирі зареєстровані також відповідачі [PERSON] та [PERSON] З 01.01.2017 року відповідачі за місцем прописки фактично не проживають, що підтверджується актами про не проживання особи за місцем реєстрації від 01.01.2017, 01.02.2017, 01.03.2017, 01.04.2017, 01.05.2017 та 01.06.2017, засвідченого печаткою ОСББ «Прибій», за підписом сусідів та голови ОСББ «Прибій». Відповідачі в квартирі не проживають, жодних речей відповідачів у квартирі немає, відомості про відповідачів у позивачів відсутні, їх місце проживання та перебування не відоме. Згідно зі ст. 4, 115 ЦПК України, ст.15, 20 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, який обирає на власний розсуд. Згідно зі\~ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. В силу ч.1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно\~ст. 405 ЦК України\~члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~Абзацом 3 п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті\~71,\~72,\~116,\~156 ЖК УРСР;\~стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Факт вибуття відповідачів з квартири [ADDRESS] підтверджується актом про не проживання, тими обставинами, що відповідачі у квартирі не проживають згідно актів про непроживання понад 1 рік та згідно позовної заяви понад 12 років, житлове приміщення за місцем своєї реєстрації не відвідують, їх речей у квартирі не має, ніякої участі у ремонтних роботах, у комунальних витратах не приймають. Таким чином, у звязку з тим, що відповідачі не проживають у квартирі більше шести місяців без поважних причин, суд вважає їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою № 79 по вул. Біла, 82 в м. Миколаєві, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивачів підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. (в рівних частках по\~320 грн. з кожного). На підставі викладеного

Outcome: approved