Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] із позовною заявою до Великоандрусівської сільської ради та просить суд постановити рішення, яким надати [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після [PERSON], який помер 09 жовтня 2009 року. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03 травня 2000 року померла [PERSON], яка на момент смерті проживала [INFO]. Разом з нею проживав онук померлої [PERSON], котрий фактично вступив у спадщину на підставі ст. 549 ЦК УРСР. 09 жовтня 2009 року [PERSON] помер. Залишилось спадкове майно після смерті [PERSON] у вигляді земельної частки (паю) на території Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області. Пропущення позивачем строку пов"язане з тим, що він був не обізнаний із порядком і строком прийняття спадщини. Позивач до зали судового засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позов підтримує в повному обсязі (а.с. 20). Представник Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області до зали судового засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, сільський голова надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 30). Відповідно до ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до Свідоцтва про смерть серії 1-ОЛ № 109329 виданого 12.05.2000 року, 03 травня 2000 року померла [PERSON] (а.с. 4). Згідно довідки Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області від 23 березня 2010 року № 565, померла 03 травня 2000 року [PERSON] на день своєї смерті була зареєстрована та постійно проживала в [INFO] разом з внуком [PERSON] з 1970 року до квітня 2009 року (а.с. 7). Згідно ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Таким чином, [PERSON] фактично прийняв у спадщину після померлої 03 травня 2000 року [PERSON] 09 жовтня 2009 року помер [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії 1-КЕ № 183679 виданого 09 лютого 2011 року (а.с. 6). Батьками померлого [PERSON] є батько [PERSON] та мати [PERSON], котра померла 17 лютого 1982 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи копією Свідоцтва про смерть серії І-ОЛ № 434059 виданого 19 лютого 1982 року, копією Свідоцтва про одруження серії VІ-УР № 175758 виданого 24 серпня 1963 року, копією Свідоцтва про народження [PERSON] серії 1-ОЛ № 104099 виданого 04 лютого 2011 року (а.с. 5, 8, 9). Таким чином, позивач є рідним батьком померлого 09 жовтня 2009 року [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Предметом спадкового майна є земельна частка (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП "Славутич" розміром 3 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР № 0220332 виданого 05 вересня 1997 року (а.с. 10). Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 того Кодексу. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України, упершу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач у встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. № 7 Про судову практику у справах про спадкування особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Причини пропуску позивачем шестимісячного строку для прийняття спадщини наступні: позивачу не було відомо про існування строків прийняття спадщини та порядок його прийняття. Відповідно до роз'яснень п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008 року № 7 часом відкриття спадщини, згідно з правилами статті 1220 ЦК України та статті 249 ЦК України, слід вважати день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану. Спадщина в установленому законом порядку відумерлою не визнана. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Оскільки суд вважає, що причини названі позивачем можна визнати поважними, а тому суд задовольняє позовні вимоги позивача та визнає причини пропуску позивачем шестимісячного строку для прийняття спадщини після померлого [PERSON] поважними та визначає [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], який помер 09 жовтня 2009 року строком у два місяці. Враховуючи викладене,

Outcome: approved