Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

У серпні 2018 року позивач звернулась до суду з позовом, у якому просить визнати незаконним та скасувати наказ від 04.05.2017 року № 1 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності». Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач працювала на посаді провідного інжнера-технолога відділу АСУРД виробничого підрозділу (ВП) «Одеське відділення» філії «Головний інформаційно-обчислювальний центр (ГІОЦ) ПАТ «Укрзалізниця». Наказом від 04.05.2017 року позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за невиконане завдання щодо підготовки, за підписом начальника відділення, структурним підрозділам пропозицій щодо оновлення інформації на інтернет-сторінках внутрішнього сайту регіональної філії «Одеська залізниця» з неактуальністю. Вищезазначене дисциплінарне стягнення покладено на позивача неправомірно, оскільки не відповідає вимогам ст. ст. 139, 147 ч.1, 149, КЗпП та відповідачем порушено вимоги ст. 31 КЗпП «Заборона вимагати роботу яка не передбачена трудовим договором». Виконання додаткової роботи, щодо оформлення листів структурному підрозділу оформлено відповідачем окремим наказом від 25.04.2017 р. №1. Оскільки позивач займала посаду провідного інженера-технолога відділу АСУРД, а додаткова робота з питань оформлення листів не стосується роботи даного відділу, не підлягає оплаті, тобто доручалася позивачу понад посадової інструкції, як примусова праця. Як зазначає позивач, між сторонами виникли питання різного трактування понять, консультація, пропозиції, інструктивний лист, які відображено у Положенні про виробничий підрозділ, посадовій інструкції позивача та наказі щодо виконання додаткової роботи. Вподальшому позивач зверталася з даним питанням до вищестоящої філії «ГІОЦ» щодо роз'яснення, чи є законні підстави покладення на позивача оформлення інструктивних листів кожному структурному підрозділу окремо, у відповідь головний фахівець з безпеки філії ГІОЦ повідомила, що дані обов'язки входять до повноважень позивача. Однак відповідачем не враховано, що регіональна філія «Одеська залізниця» не підпорядкована філії ГІОЦ та доручення працівнику додаткової роботи не є компетенцією філії «ГІОЦ» ПАТ «Укрзалізниця». Вказує, що при виконанні посадових обов'язків у квітні 2017 р. позивач керувалася виключно посадовою інструкцією, Положеннями про відділ АСУРД, виробничий підрозділ та філію ГІОЦ, а тому виконання додаткової роботи не входить до її повноважень. У зв'язку з чим просила скасувати наказ від 04.05.2017 р. №1 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», судовий збір покласти на відповідача та стягнути з відповідача витрати пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту, витрати пов'язані з правничою допомогою адвоката та компенсацію за втрачений заробіток. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі та просив відмовити, виходячи з наступного. Порушенням трудової дисципліни є невиконання чи неналежне виконання працівником, без поважних причин, обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Конкретний перелік посадових обов'язків визначається посадовими інструкціями керівників та іншими особами. На виконання вимог ст. 29 КЗпП, позивачу було роз'яснено під розписку її обов'язки, що підтверджується її підписом на посадовій інструкції № 711, затвердженій 17.02.2017 р. начальником виробничого підрозділу «Одеське відділення» філії «Головний інформаційно-обчислювальний центр». До переліку посадових обов'язків позивача у тому числі входило надання структурним підрозділам пропозиції щодо оновлення інформації на інтернет-сторінках у зв'язку з закінченням її термінів. Наказом начальника виробничого підрозділу «Одеське відділення» філії « Головний інформаційно-обчислювальний центр» ПАТ «Українська залізниця» №1 від 25.04.2017 р. [PERSON] було доручено позивачу підготувати за підписом начальника відділення структурним підрозділам пропозиції щодо оновлення інформації на інтернет-сторінках внутрішнього сайту Регіонального відділення «Одеська залізниця», у зв'язку з неактуальністю, до 27.04.2017 р. Однак позивачем не виконане вищезазначене доручення. Оскільки жодних доручень, що виходили б за межі обов'язків позивача їй не надавалися, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, суд дослідивши письмові докази у справі, прийшов до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що наказом начальника відділення [PERSON] від 04.05.2017 р. №1 позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за не виконання завдання щодо підготовки за підписом начальника відділення структурним підрозділам пропозиції щодо оновлення інформації на інтернет-сторінках внутрішнього сайту регіональної філії «Одеська залізниця» у зв'язку з не актуальністю. Пропозиції потрібно було надати у вигляді листів кожному структурному підрозділу окремо та надати керівнику звіт про виконану роботу до 27.04.2017 р. Відповідно до п.2.2. Посадової інструкції № 711 провідного інженера-технолога відділу АСУРД [PERSON] від 17.02.2017 р. до завдань та обов'язків віднесено положення щодо надання допомоги та консультації відповідальних за довідки користувачів структурних підрозділів у процесі самостійного викладення та оновлення довідок на технологічні сторінки на робочих місцях у структурних підрозділах, наданя структурним підрозділам пропозиції щодо оновлення інформації на інтернет-сторінках у зв'язку з закінченням її термінів. Наказом №1 від 25.04.2017 р. начальника відділення [PERSON] [PERSON] було наказано підготувати пропозицію у вигляді листів кожному структурному підрозділу окремо. Зазначене завдання було виконано в повному обсязі про що свідчить звіт щодо роботи в квітні 2017 р. з питань актуалізації інформації на технологічних сторінках галузевих служб регіональної філії «Одеська залізниця». Окрім надання звіту, позивачем було оформлено дві довідки щодо відповідальних осіб від 26.04.2017 р. та дат останнього оновлення інформації від 10.04.2017 р., та надано деталізоване пояснення від 27.04.2017 р. щодо виконання завдання. Крім того, відповідачем не враховано, що регіональна філія «Одеська залізниця» не підпорядкована та не підзвітна філії ГІОЦ. Доручення працівнику додаткової роботи щодо забезпечення контролю діяльності регіональної філії «Одеської залізниці» не є компетенцією філії «ГІОЦ» ПАТ «Укрзалізниця» згідно положення про філію. Керівництво філії не наділено правом втручатися у діяльність регіональної філії. Порушення трудової дисципліни, а саме відповідно до наказу п. 2.2. Посадової інструкції позивачем не допущені, оскільки посадові обов'язки покладені на позивача трудовим договором та правилами внутрішнього розпорядку виконувалися позивачем належним чином, дисциплінарне стягнення у виді догани застосовано до позивача неправомірно. Спірний наказ прийнято з порушеннями вимог ст. ст. 18, 141, 142, 147, 149 КЗпП, вимог Положення про дисципліну відповідальність працівників залізничного транспорту, затвердженого постановою кабміну КМУ №55 від 26.01.1993 р. погодженого з Радою профспілки залізничників і транспортних будівельників України 29.07.1992 р. Притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за спірним наказом передували повідомлення позивачем інформації про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» з боку керівництва, звернення позивача від 29.03.2017 р. до начальника філії ГІОЦ з питань корупційних правопорушень начальника відділу виробничого підрозділу «Одеське відділення» філії ГІОЦ [PERSON] спричинило переслідування позивача по роботі з подальшим виданням спірного наказу. Статтею 147 КЗпП України визначено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Відповідно до ст. 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Згідно ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Статтею 150 КЗпП визначено, що дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава ХV цього Кодексу). Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 22 Постанови від 06.11.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам необхідно з"ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення. Таким чином, напередодні ухвалення рішення про застосування до працівника догани, роботодавець має провести об'єктивне розслідування та зібрати достатньо доказів, які свідчили б про факт вчинення працівником дисциплінарного проступку (ст. 149 КЗпП України). Аналогічна позиція міститься у висновках Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, викладених у Постанові Верховного Суду України від 19.10. 2016 у справі № 6-2801цс15. Так, колегією Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у Постанові ВСУ при встановленні неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права було встановлено, що «правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з'ясування усіх обставин його вчинення...». За таких обставин, необхідною умовою притягнення до дисциплінарної відповідальності має бути встановлений факт порушення трудової дисципліни, що підтверджений представленими суду доказами. У зв'язку з відсутністю у матеріалах справи належних доказів на підтвердження вчинення позивачем дисциплінарного проступку, за який її оскаржуваним наказом притягнуто до відповідальності, вимоги позивача підлягають задоволенню з метою відновлення її порушених прав. Стягненню з відповідача підлягають також витрати, пов"язані з правничою допомогою адвоката позивача в розмірі 1400,00 грн., компенсацію за втрачений заробіток позивача в сумі 2 882, 32 грн., витрати, по"язані з переїздом позивача до іншого населеного пункту в розмірі 1191,40 грн., а всього 5 473, 72 грн. Згідно, ч. 1 ст. 138 ЦПК України, вбачається, що витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Відповідно до ч. 2 ст. 138 ЦПК України встановлено, що сторона, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати. Частиною 2 статті 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: approved