Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

01.09.2016 [PERSON] звернувся до суду із позовом. За позовними вимогами в остаточній редакції редакції (т.3 а.с.122-124) просить: - визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держземагенства в Житомирській області (Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області) від 20.01.2014 за №ЖТ/1820855300:04:000/00000145 в частині затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність [PERSON] ; - визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно №17591068 від 10.02.2014 щодо права [PERSON] на земельну ділянку, площею 0,3 га, кадастровий номер 1820855300:04:000:0417; - визнати недійсним договір дарування земельної ділянки, площею 0,3 га, кадастровий номер 1820855300:04:000:0417, укладений 24.02.2014 між [PERSON] та [PERSON] ; - скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, площею 0,3 га, кадастровий номер 1820855300:04:000:0417 за [PERSON] . На обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що станом на 25.04.2013 фактично всі приміщення та споруди, які знаходились на території зернової площадки по [ADDRESS] знаходились у його власності. Наказом ГУ Держземагенства в Житомирській області №ЖТ/1820855300:04:000/00000145 від 20.01.2014 [PERSON] надано у власність земельну ділянку, площею 0,3 га, кадастровий номер 1820855300:04:000:0417 та видано свідоцтво про право власності на земельну ділянку № [NUMBER] від 10.02.2014, зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 24.02.2014 [PERSON] подарував зазначену земельну ділянку [PERSON] . Дана земельна ділянка розташована в межах належних [PERSON] споруд, тобто, [PERSON] було виділено земельну ділянку, яка фактично знаходиться у власності позивача, оскільки на ній розташовані належні йому об`єкти нерухомості що вказує на порушення його майнових прав. 22.01.2020 третя особа із самостійними вимогами [PERSON] звернулась до суду і позовом (т.3 а.с.132-134), згідно яких просить: - визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держземагенства в Житомирській області (Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області) від 20.01.2014 за №ЖТ/1820855300:04:000/00000145 в частині затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність [PERSON] ; - визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно №17591068 від 10.02.2014 щодо права [PERSON] на земельну ділянку, площею 0,3 га, кадастровий номер 1820855300:04:000:0417; - визнати недійсним договір дарування земельної ділянки, площею 0,3 га, кадастровий номер 1820855300:04:000:0417, укладений 24.02.2014 між [PERSON] та [PERSON] ; - скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, площею 0,3 га, кадастровий номер 1820855300:04:000:0417 за [PERSON] . На обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказала що наказом ГУ Держземагенства в Житомирській області №ЖТ/1820855300:04:000/00000145 від 20.01.2014 [PERSON] було виділено земельну ділянку площею 0,3 га, кадастровий номер 1820855300:04:000:0417. Він отримав свідоцтво про право власності на земельну ділянку № [NUMBER] від 10.02.2014, зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 24.02.2014 [PERSON] подарував вказану земельну ділянку [PERSON] . Проте на час виділення земельної ділянки [PERSON] , будівлі які на ній розміщені на праві власності належали [PERSON] . За договорами дарування від 13.09.2019 право власності на споруду піднавісу під літерою «Т-1», площею 562,7 кв.м., споруду піднавісу під літерою «Й-1», площею 223,7 кв.м. та споруди, що виконують функцію допоміжного господарського призначення, а саме: огорожу №1 із з/б блоків, площею 34,2 кв.м.; ворота №2 металеві, площею 16,8 кв.м.; огорожу №3 блоків, площею 122 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] ( [ADDRESS] перейшло до [PERSON] .. З наведеного слідує, що [PERSON] було виділено земельну ділянку, яка фактично наразі знаходиться у власності [PERSON] , оскільки на ній розташовані належні їй об`єкти нерухомості. 30.01.2020 надійшов відзив Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області (т.3 а.с.148-152), в якому представник просить відмовити в позові за безпідставністю, посилаючись на те, що право на оскарження наказу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області надано особі, щодо якої вони прийняті, тобто, співвідповідачу. Вказує, що оскаржуваний наказ є актом індивідуальної дії, оскільки виданий Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області та не містить загальнообов`язкових правил поведінки, а передбачає індивідуалізовані приписи щодо покладених на Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області обов`язків; адресований виключно співвідповідачу; не регулює певний вид суспільних відносин, а спрямований на виникнення конкретних правовідносин між Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області і співвідповідачем; не розрахований на багаторазове застосування, а вичерпав дію після реєстрації права. 26.06.2019 надійшов відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву [PERSON] , в якому його представник Рекун Л.А. заперечила проти задоволення позовних вимог, оскільки викладені позивачем доводи не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує, що на момент виділення земельної ділянки [PERSON] відомості щодо користування або оформлення права власності на земельну ділянку за [PERSON] були відсутні. Земельна ділянка [PERSON] була надана без порушень норм права (т.2 а.с.177-1 83). Від представника відповідача, адвоката Ректун Л.А. надійшов відзив на позовну заяву ( а.с. 10-18, том 4) у якому зазначила, що за положеннями статті 120 ЗК України, істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю, або споруду є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти. Однак позивачем не надано жодного доказу про те, що подаровані їй [PERSON] споруда піднавісу «Т-1», площеню 562, 7 кв.м, споруда під навісу «Й-1», площею 223,7 кв.м та споруди, що виконують функцію допоміжного господарського призначення: огорожа № 1 із залізобетонних блоків, площею 34,2 кв. м, ворота металеві, площею, 16,8 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] ) відчужуються разом із земельною ділянкою з відповідним кадастровим номером право на яку переходило би позивачу у зв`язку із набуттям права власності на ці об`єкти. Докази надані позивачем не доводять факт користування або права власності на земельну ділянку за власниками, якими було здійснено продаж, купівлю чи дарування вказаних у позові об`єктів. Оскільки у попередніх власників об`єктів нерухомого майна не було ніяких прав на земельну ділянку, то особам які набули право власності на споруду не може переходити право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені. До позовної заяви підписаної адвокатом Гуменюком О.В. не було долучено документу, який підтверджує його повноваження., копії доказів не були заздалегідь надіслані, а спосіб захисту прав суперечить закону. Ухвалою від 19.09.2016 у справі відкрито провадження. Ухвалою від 20.03.2017 за заявою [PERSON] забезпечено позов. Застосовано заборону [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] , вчиняти будь-які дії по відчуженню земельної ділянки площею 0,3 га, кадастровий номер 1820855300:04:000:0417, цільове призначення - ведення особистого селянського господарства, садівництва та городництва, сінокосіння і випасання худоби, яка розташована за адресою: Житомирська область, Бердичівський район, Гришковецька селищна рада (т.1 а.с.156). 15.08.2017 відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, який проведено у зв`язку із закінчення терміну повноважень судді Щербака Д.С., справу передано до провадження судді Замеги О.В. (т.1 а.с.211) Ухвалою суду від 30.05.2019 постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання (т.2 а.с.89-90). Ухвалою від 24.06.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду (т.2 а.с.175-176). 11.12.2019 ухвалою суду задоволено заяву [PERSON] та відведено суддю Замегу О.В. від розгляду справи (т.3 а.с.110-111). 12.12.2019 відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, який проведено на підставі ухвали про відвід судді Замеги О.В., справу передано до провадження судді Хуторної І.Ю. (т.3 а.с.113) 19.12.2020 ухвалою суду постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання (т.3 а.с.114). 22.01.2020 ухвалою суду прийнято до спільного розгляду із первісним позовом позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання приватизації земельної ділянки та її відчуження незаконними, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, об`єднавши справи в одне провадження (т.1 а.с.141). Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 14.04.2006 за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу [PERSON] придбав у Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Обрій» споруду піднавісу площею 562,7 кв.м.(параметри: фундамент - з/б, залізні стовпи, покрівля - а/а листи, підлога асфальт), споруду піднавісу 223,3 кв.м (параметри: фундамент - з/б, стіни з/б стовпи, шлакоблоки, покрівля - а/ц листи, підлога асфальт) за адресою: [ADDRESS] . 28.04.2007 проведено реєстрацію прав власності вказане на нерухоме майно (т.1 а.с.12). 20.09.2006 [PERSON] уклав договір купівлі-продажу за яким придбав у Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Обрій» огорожу, яка складається із з/б плит, фундаментних блоків та шлакоблоків, розташована за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с.13). Відповідно до договору купівлі-продажу 14.04.2006 [PERSON] було придбано будинок сушки зерна з навісом під літерою Д-1 (цегла) загальною площею 51,9 кв.м, будинок сушки зерна Ж-1 (з пластин під закидку) загальною площею 186,9 кв.м в [ADDRESS] (т.1 а.с.11). Відповідно до свідоцтва від 25.04.2013 [PERSON] належить на праві власності нежитлова будівля (літера У-1, зерносклад, загальною площею 590,7 кв.м.), що знаходиться в [ADDRESS] (т.1 а.с.15). 12.09.2011 відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу [PERSON] була придбана нежитлова будівля, склад, під літерою А-1, загальною площею 410,3 кв.м в [ADDRESS] (т.1 а.с.14). Відповідно до договору-дарування від 30.09.2019 [PERSON] прийняла в дар від [PERSON] Ѕ частку в праві власності на майно: споруда піднавісу, під літерою «Т-1», площею 562,7 кв.м., споруда піднавісу, під літерою «Й-1», площею 223,7 кв.м., та споруди, що виконують функцію допоміжного господарського призначення, а саме: огорожа №1 із з/б блоків, площею 34,2 кв.м; ворота №2 металеві, площею 16,8 кв.м.; огорожа №3 із з/б блоків, площею 122,0 кв.м, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] ( [ADDRESS] ). Договір дарування посвідчено приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу Юрчук Н.І., зареєстровано в реєстрі №1766. Право власності на вказане нерухоме майно за [PERSON] зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 327503418208 (т.3 а.с.136, 137). Відповідно до договору-дарування від 30.09.2019 [PERSON] прийняла в дар від [PERSON] Ѕ частку в праві власності на майно: споруда піднавісу, під літерою «Т-1», площею 562,7 кв.м., споруда піднавісу, під літерою «Й-1», площею 223,7 кв.м., та споруди, що виконують функцію допоміжного господарського призначення, а саме: огорожа №1 із з/б блоків, площею 34,2 кв.м.; ворота №2 металеві, площею 16,8 кв.м.; огорожа №3 із з/б блоків, площею 122,0 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] ( [ADDRESS] ). Договір дарування посвідчено приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу Юрчук Н.І., зареєстровано в реєстрі №1767. Право власності на вказане нерухоме майно за [PERSON] зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 327503418208 (т.3 а.с.138, 137). Наказом Головного управління Держземагенства в Житомирській області від 02.09.2013 за №ЖТ/1820855300:04:000/00000341 [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Гришковецької селищної ради. Орієнтовний розмір земельної ділянки 0.3000 га з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (01.03) (т.2 а.с. 137). На замовлення [PERSON] ТОВ «Кадастровий центр» виготовлено проект землеустрою, щодо відведення йому у власність земельної ділянки 0,3000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення. У матеріалах проекту землеустрою, серед іншого, наявна довідка селищного голови Гришковецької селищної ради Стаднік З.Є. від 23.12.2013 № 3015, відповідно до якої бетонний паркан, що знаходиться на земельній ділянці, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ( за межами населеного пункту) та відводиться [PERSON] не стоїть на балансі фізичних і юридичних осіб (т.2 а.с.130-165). За акта погодження (узгодження) зовнішніх меж земельної ділянки наданої в користування [PERSON] від 01.10.2013 вбачається опис меж: Від А до Б землі загального користування (дорога); від Б до В землі [PERSON] ; від В до А землі селищної ради. Кути повороту зовнішньої межі землекористування збігаються з: від А до Б існуючим парканом; від Б до В - існуючим парканом; від В до А - існуючим парканом та твердими елементами місцевості (т.2 а.с.159). З акта прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 01.10.2013 вбачається, що власник/землекористувач земельної ділянки, [PERSON] , претензій щодо меж та конфігурації земельної ділянки не має. Власниками/користувачами суміжних земельних ділянок - [PERSON] претензій до існуючих меж не заявлено (а.с.662). Наказом ГУ Держземагенства в Житомирській області від 20.01.2014 за №ЖТ/1820855300:04:000/00000145 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства [PERSON] за межами населених пунктів Гришковецької селищної ради. Надано у власність земельну ділянку, загальною площею 0,3000 га, кадастровий номер 1820855300:04:000:0417, для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Бердичівського району, за межами населених пунктів Гришковецької селищної ради (т.2 а.с. 164). 10.02.2014 [PERSON] видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно за № [NUMBER] , на земельну ділянку загальною площею 0,3 га, кадастровий номер 1820855300:04:000:0417 для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби (т.1 а.с.19), яке зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10.02.2014 (т.1 а.с.20) Відповідно до договору дарування від 24.02.2014 [PERSON] подарував [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0,3 га, на території Гришковецької селищної ради, кадастровий номер 1820855300:04:000:0417 за цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, вид використання земельної ділянки: для ведення особистого селянського господарства. (т.1 а.с.21-22) З державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.02.2014 вбачається, що на земельну ділянку, загальною площею 0,3 га, на території Гришковецької селищної ради, кадастровий номер 1820855300:04:000:0417 за цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, вид використання земельної ділянки: для ведення особистого селянського господарства - проведено реєстрацію права власності за [PERSON] (т.1 а.с.23). Відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи № 1912 на об`єкт нерухомого майна - в [ADDRESS] ( копія а.с.103-107, Том 1, оригінал матеріалів оглянуто судом), станом на січень 2006 року за вказаною адресою проінвентаризовані об`єкти нерухомого майна: навіс Й-1, площею, 223,3 кв.м. та навіс «Т-1», площею 562, 7 кв. м (фундамент - залізобетонні блоки, стіни - залізобетонні блоки, залізні стовпи, покриття підлоги - асфальтне). На поповерховому плані від 20.01.2006 схематично зображено будівлю піднавісу Т-1. Відповідно до журналу зовнішніх обмірів довжина навісу складає 60,5 кв.м., ширина 9,3 м. На абрисі садибної ділянки № 193-а, по [ADDRESS] техніком схематично зображено взаємне розташування навісів Т-1 та Й-1. Відповідно до довідки начальника Бердичівського МБТІ Хилюка О.О. від 19.01.2017, [PERSON] станом на 31.12.2012 згідно наявних паперових носіїв належить два піднавіси, розташованих по [ADDRESS] , зареєстровані на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 14.04.2006 № 907. Будівля піднавісу «Т-1» - загальна площа 562,7 кв. м; будівля піднавісу «Й-1» - загальна площа 223,7 кв. м. Під час проведення поточної інвентаризації 16.01.2017 р. самочинно збудованих будівель не виявлено. У вищезгаданому піднавісі «Т-1» проведений поточний ремонт: замінений матеріал даху та матеріал стовпів. Згідно проведеної 20.01.2006 р. поточної інвентаризації на підставі замовлення арбітражного керуючого ліквідатора СТОВ «Обрій» в матеріали інвентаризаційної справи було внесено дві основні будівлі піднавісів під літерами «Т-1» та «Й-1» і три споруди, що виконують функцію допоміжного господарського призначення, а саме: огорожа №1 із з/б блоків площею 34,2 м кв., ворота №2 металеві площеню 16,8м кв., огорожа №3 із з/б блоків площею 122,0 м кв. Рішенням 24 сесії 5 скликання Гришковецької селищної ради № 371 від 11.03.2009 р. нежитловим приміщенням, що розташовані в [ADDRESS] ) присвоєні нові номера будівель, а рішенням виконавчого комітету Гришковецької селищної ради № 37 від 16.07.2015 перейменована вул. Леніна на вул. Житомирську, Івентаризаційна справа № 1912. Відповідно до акта поточних змін, поточним обстеженням будівлі, розташованої за адресою: [ADDRESS] станом на 17.01.2017 у навісі «Т-1» замінений дах на з азбез. профнастил, металеві стовпи на залізобетонні ( а.с. 7 матеріалів інвентаризаційної справи а.с. 50, Том 2). Відповідно до довідки № 1283 від 16.09.2020 Бердичівського МБТІ Пасічника О.М. від 16.09.2020 [PERSON] станом на 31.12.2019 згідно наявних паперових носіїв належить два піднавіси, розташованих по [ADDRESS] , зареєстровані на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 14.04.2006 № 907. Будівля піднавісу «Т-1» - загальна площа 562,7 кв. м; будівля піднавісу «Й-1» - загальна площа 223,7 кв. м Під час проведення поточної інвентаризації 16.09.2020 р. самочинно збудованих будівель не виявлено (а.с.16 матеріалів інвентаризаційної справи). На звернення [PERSON] про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2 га, на території Гришковецької селищної Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області надало відповідь від 01.06.2016, вих. № Л-2066/0-2017/6-16 про відмову у задоволенні клопотання [PERSON] . У відповіді, серед іншого, Головне управління Держгеокадастру повідомило, що в контур земельної ділянки, яку просить виділити [PERSON] , входять землі запасу та землі приватної власності (кадастрові номери: 1820855300:04:000:0417 та 1820855300:04:000:0165). Відповідно до листа від 18.04.2016 № 256 Гришковецька селищна рада вважала неможливим виділення [PERSON] у власність зазначеної у клопотанні земельної ділянки (а.с.89, том1). Відповідно до акта управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області від № 1006/7/к15/145, перевірка проведена в період з 20.10.2017 до 06.11.2017 - в ході перевірки з виходом на об`єкт 30.10.2017 за адресою: [ADDRESS] (земельна ділянка кадастровий номер 1820855300:04:000:0417) встановлено, що на огородженій земельній ділянці, парканом із фундаментних блоків, металевих воріт знаходиться під навіс площею 562,7 кв.м. Відповідно до інвентаризаційної справи від 20.01.2006 Бердичівського МБТІ власником під навісу та огорожі являється [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 14.04.20061, що підтверджує витяг з державного реєстру № 19804776 від 01.04.2014. Виконання будівельних робіт не встановлено. Самовільно збудованих об`єктів нерухомості, а також парканів на огородженій земельній ділянці в [ADDRESS] не виявлено (т.2 а.с.34, 36-44). Відповідно до заяви [PERSON] від 16.11.16, адресованої всім компетентним органам, установам та організаціям, справжність підпису якого посвідчена нотаріусом, [PERSON] вказав наступне. Він був виконавцем проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] , загальною площею 0,3 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту на території Гришковецької селищної ради. Інформація щодо суміжних землекористувачів земельної ділянки, в тому числі [PERSON] була надана [PERSON] та головою Гришковецької селищної ради. Належність будівель, під навісів, паркану, розміщених за адресою: [ADDRESS] на території господарського двору, в тому числі на земельній ділянці, яка відводиться [PERSON] ) конкретним особам, а також наявність у зв`язку із цим суміжних землекористувачів, належним чином не перевірялося та не встановлювалося ( а. с.45, том 2). Згідно експертного земельно-технічного дослідження № 403/18 від 03.10.2018, на земельній ділянці, якою фактично користується [PERSON] в [ADDRESS] , (нова адреса [ADDRESS] ) знаходяться об`єкти нерухомості, а саме: споруда піднавісу літ. «Й-1» площею 223,3 м2; споруда піднавісу літ. «Т-1» площею 562,7 м2; нежитлова будівля (зерносклад) літ. «У-1» площею 590,7 м2; будинок сушки зерна з навісом літ. «Д-1» площею 51,9 м2; будинок сушки зерна літ. «Ж-1» площею 186,9 м2; три споруди, що виконують функцію допоміжного господарського призначення, а саме: огорожа №1 із з/б блоків площею 34,2 м.кв., ворота №2 металеві площею 16,8 м.кв., огорожа №3 із з/б блоків площею 122 м.кв. Земельна ділянка, кадастровий номер: 1820855300:04:000:0417, площею 0,3000 га, що належить згідно договору дарування земельної ділянки від 24.02.2014 [PERSON] , накладається на земельну ділянку, на якій розміщене нерухоме майно, а саме: споруда піднавісу літ. «Т-1» та огорожа, що складається з з/б плит, фундаментних блоків, шлакоблоків, власником яких є [PERSON] на території [ADDRESS] ), площею 0,6008 га (т.2 а.с.8-30). На додатку № 1 до висновку експерта - Плані земельної ділянки, що перебуває у фактичному користуванні [PERSON] зображено будівлі, належні на праві власності [PERSON] , їх взаємне розташування ( а.с.28, том 2). Відповідно до висновку експерта №991/16-25 від 13.02.2019, за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, що проводилася експертом у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у праві користування земельною ділянкою ( справа № 274/2079/16-ц) експерт, серед іншого вказав, що у фактичному землекористуванні [PERSON] перебуває земельна ділянка загальною площею 0,8087 га в тому числі і частина земельної ділянки кадастровий номер: 1820855300:04:000:0417, площею 0,2992 га. В межах земельної ділянки площею 0,3000 га, кадастровий номер: 1820855300:04:000:0471, що розташована на території Гришковецької селищної ради, які визначені технічною документацією із землеустрою розміщено наступні об`єкти: - навіс (літ.»Т-1»; - огорожі із бетонних фундаментних блоків протяжністю 51,36 м. з воротами; - асфальтобетонне покриття. Розташування бетонного паркану в межах земельної ділянки площею 0,3000 га кадастровий номер: 1820855300:04:000:0471 підтверджується: довідкою виконавчого комітету Гришковецької селищної ради від 23.12.2013 №3015; описом меж який наведений в акті погодження (узгодження) зовнішніх меж земельної ділянки у користування від 01.10.2013. У відповідності до представлених документів, навіс (літ.»Т-1») площею 562,7 кв.м. та огорожа належить [PERSON] . Встановити дату будівництва даних споруд не вбачається за можливе по причині відсутності відповідної судової методики, разом із тим за результатами проведення натурного обстеження встановлено наявність ознак значного фізичного зносу конструкцій споруд. За даними Інтернет ресурсу «Google Earth Pro», а саме аерофотознімків, виконаних станом на 30.03.2003 та на 08.04.2009 спостерігається наявний навіс ( літ Т), огорожа ( яка за конфігурацією відповідає встановленій на дату проведення дослідження) та асфальтобетонне покриття (т.2 а.с.54-70). Відповідно до висновків за результатами проведення комплексної земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи №102/10-2019 від 29.11.2019 (т.3 а.с. 16-55): В період оформлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за межами населеного пункту на території Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області, навіс «Т» в межах земельної ділянки загальною площею 0,3000 га, кадастровий номер 1820855300:04:000:0417, яка відводилася [PERSON] , для ведення особистого селянського господарства, був відсутній, а на даній ділянці знаходився лише бетонний паркан. Згідно статті 79-1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Документи, які відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, що підтверджують право власності на земельну ділянку, право постійного користування та право оренди земельної ділянки, а також державну реєстрації цих прав, у [PERSON] , відсутні. Отже, земельна ділянка що відводилася (або відводиться), не сформована, площі та межі не визначені. Встановлення та визначення меж земельної ділянки відповідно до діючого законодавства відсутнє. Відповідно до ст. 15, 17, 78, 81, 116, 118, 122, 186 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом за проектами відведення цих ділянок. Отже, визначати розміри та площу земельних ділянок, це компетенція органів державної влади, або органів місцевого самоврядування. Топографічний план, не є документом на підставі якого визначають, або встановлюють межі земельних ділянок. Топографічний план є результат проведених топографо-геодезичних робіт для окремих видів робіт, а не для встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), які зазначені у дослідженні, який не містить координат Поворотних точок меж, за допомогою яких визначається точне місцеположення земельних ділянок, оскільки законодавством не передбачено. Згідно п.п. 2.1, 2.2, 2.3, 2.4, 2.5 Інструкції № 376, встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розробленої та затвердженої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок або проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Оскільки, заходи які встановлюють межі земельних ділянок передбачені діючим законодавством не проведені, межі не встановлені тому встановити чи відповідають фактичні межі земельної ділянки [PERSON] топографічному плану, не вбачається за можливе. В межах земельної ділянки кадастровий номер 20855300:04:000:0417, станом на даний час, знаходиться споруда (навіс «Т») [PERSON] . Площа споруди (навісу «Т»), становить, 0,0642 га, яка описана в дослідницькій частині висновку та зображена на малюнках № 10 - № 12 . По фактичних межах земельної ділянки, яка навколо огороджена парканом [PERSON] існує повне накладання на земельну ділянку [PERSON] , яка перебувала у нього у власності згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.02.2014 та в подальшому 24.02.2014 була подарована [PERSON] (договір № 341). Узагальнюючи результати дослідження, результати натурного обстеження, можливо зазначити наступне: в наданій на дослідження інвентаризаційній справі відсутня схема земельної ділянки, на якій зазначається розташування будівель та споруд, тому визначити при проведенні обстеження, чи є навіс, що був представлений при обстеженні, саме навісом літ. «Т», як вказано в питанні, не вбачається можливим; площа забудови навісу, що був представлений; при обстеженні, становить 642,2 кв.м., дана площа не співпадає з площам будівель, що вказані в матеріалах технічної інвентаризації; технічні характеристики конструктивних елементів навісу не співпадають з характеристиками конструктивних елементів, що вказані в матеріалах технічної інвентаризації; встановити дату побудови навісу або інших споруд, розташованих на земельній ділянці кадастровий номер 1820855300:04:000:0417, за результатами натурного обстеження не вбачається за можливе у зв`язку з відсутністю відповідної судово-експертної методики; в наданих матеріалах технічної інвентаризації відсутні відомості щодо дати побудови вказаних в ній будівель та споруд; згідно результатів дослідження по першому питанню споруда навісу в період з 2003 року до 2017 рік на території земельної ділянки був відсутній, а отже був влаштований вже протягом або після 2017 року; приймаючи до уваги вимоги нормативно-правових актів, будівництво навісу на земельній ділянці кадастровий номер 1820855300:04:000:0417 може бути новим будівництвом ( а.с. 16-55, том 3) Відповідно до Експертного земельно-технічного дослідження №450/19 судового експерта Лазарчук Віліслави Віталіївни від 18.11.2019, наданого на заяву [PERSON] щодо земельно-технічного дослідження щодо земельної ділянки з кадастровим номером 1820855300:04:000:0417, що передана для ведення особистого селянського господарства у власність [PERSON] , загальною площею 0,3 га встановлено наступне: фактичне використання земельної ділянки [PERSON] розташованої на території Гришковецької сільської ради, що за правовим статусом належить до категорії земель сільськогосподарського призначення, цільове використання - ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, не відповідає цільовому призначенню, визначеному проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] , загальною площею 0,3000 га за межами населеного пункту на території Гришковецької селищної ради (т.3 а.с.71-80) У дослідницькій частині висновку, експерт зазначила, що за даними публічної кадастрової карти земельна ділянка, кадастровий номер 1820855300:04:000:0417 не межує із [PERSON] .. Натомість дана земельна ділянка межує із земельною ділянкою, кадастровий номер 1820855300:04:000:0165, землекористувач якої є [PERSON] ( а.с. 76). Висновки комплексної земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи №102/10-2019 від 29.11.2019 в частині, що в період оформлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за межами населеного пункту на території Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області, навіс «Т» належний [PERSON] , в межах земельної ділянки загальною площею 0,3000 га, кадастровий номер 1820855300:04:000:0417, яка відводилася [PERSON] , для ведення особистого селянського господарства, був відсутній, а на даній ділянці знаходився лише бетонний паркан, суд вважає таким, що суперечить іншим наявним у справі доказам, оскільки зроблені без дослідження усіх матеріалів необхідних для проведення даної експертизи. У висновку експертами очевидно допущена описка, та має бути вказана споруда піднавісу «Т-1», а не «Т», оскільки невірно сформульоване питання ( вказано під навіс «Т»), а на дослідження експертам, серед іншим матеріалів, було надано матеріали інвентаризаційної справи на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] на 8 арк ( піднавіси «Т-1» та «Й-1»), договір купівлі-продажу зазначеного нерухомого майна від 14.04.2006, зареєстрованого в реєстрі № 907 та експертними проводилося натурне обстеження земельної ділянки кадастровий номер 1820855300:04:000:0417, на яких виявлено споруду [PERSON] «Т»). В основу висновку експерта № 102/10-2019 від 29.11.2019 покладено відомості Інтернет ресурсу «Google Earth Pro» аерофотознімків, які виконані станом на 30.03.2003, 08.04.2009, 05.04.2012, 18.07.2012, 21.08.2016, за дослідженням яких експерти вважати відсутність споруди, яка з`явилася на малюнку № 2 ( а.с. 26) станом на 11.08.2017. Між тим, у висновку №991/16-25 від 13.02.2019 експерт, досліджуючи ті ж аерофотознімки від 30.03.2003, 08.04.2009 встановив, що на земельній ділянці, кадастровий номер 1820855300:04:000:0417 наявний навіс ( літ Т-1), огорожа ( яка за конфігурацією відповідає встановленій на дату проведення дослідження) та асфальтобетонне покриття. При цьому експертом досліджувалися також матеріали інвентаризаційної справи на об`єкт нерухомого майна за адресою [ADDRESS] , в тому числі і абрис, на якому схематично зображено будівлі під навісів «Т-1» та «Й-1», їх взаємне розташування, площу, а також огорожу, ворота. У дослідницькій частині висновку 102/10-2019 експерт вказав, що конструктивні елементи навісу «Т-1», а саме металеві колони, вказані у матеріалах технічної інвентаризації були демонтовані та встановлені нові залізобетонні колони ( а.с 63, том 2). Відповідно до статті 377 ЦК України в редакції на час набуття [PERSON] у власність нежитлового приміщення навісу «Т-1» (14.04.2006) до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Відповідно статті 120 ЗК в редакції станом на 14.04.2006 при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди. При переході права власності на будівлю або споруду до громадян або юридичних осіб, які не можуть мати у власності земельні ділянки, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташована будівля чи споруда. Відповідно до частин першої, другої статті 120 ЗК України, в редакції на час передання у власність [PERSON] земельну ділянку 1820855300:04:000:0417, площею 0,3000 ( січень 2014 року) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Згідно з частиною першою статті 377 ЦК України, в редакції на час передання у власність [PERSON] земельної ділянки 1820855300:04:000:0417, площею 0,3000 ( січень 2014 року) до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що перехід права власності на земельну ділянку відбувається одночасно з переходом права на об`єкт нерухомості, що відповідає принципу «superficies solo cedit» - збудоване на землі слідує за нею. При цьому при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти (вказана правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 11 лютого 2015 року у справі № 6-2цс15). Таким чином, Головне управління Держгеокадастру в Житомирській області передаючи у власність [PERSON] земельну ділянку кадастровий номер 1820855300:04:000:0417, площею 0,3000, на якій були розміщені будівлі піднавісу «Т-1», площею 562,7 кв.м, та огорожа, яка виконує допоміжну функцію, належні на праві власності [PERSON] ( тепер [PERSON] ), допустило порушення прав власника нерухомого майна, розташованого на переданій у власність земельній ділянці. Відповідно до статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до статті 186-1 ЗК України в редакції на час передачі земельної ділянки у власність [PERSON] проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об`єкт будівництва або планується розташування такого об`єкта, подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури. Виконавцем проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки у власність [PERSON] - [PERSON] належність будівель, піднавісів, паркану, розміщених за адресою: [ADDRESS] на території господарського двору, в тому числі на земельній ділянці, яка відводиться [PERSON] ) конкретним особам, а також наявність у зв`язку із цим суміжних землекористувачів, належним чином не перевірялося та не встановлювалося, про що ним вказано у заяві та доводиться матеріалами справи. Оскільки судом встановлено, що на спірні земельній ділянці, що відводилася [PERSON] була наявна будівля піднавісу «Т-1», належна на праві власності [PERSON] , було необхіднім в обов`язковому порядку погодження проекту землеустрою із відповідним структурним підрозділом районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури. Такого погодження матеріали проекту відведення земельної ділянки [PERSON] не мають. Незаконність надання [PERSON] земельної ділянки у формі рішення ГУ Держземагенства у Житомирській області (наразі ГУ Держгеокадастру в Житомирській області) також стверджується експертним земельно-технічним дослідженням №450/19 від 18.11.2019, згідно якого експерт, серед іншого, у дослідницькій частині вказав, що спірна земельна ділянка має асфальтобетонне покриття, а також на ній розташовані будівельні споруди; Акт погодження (узгодження) зовнішніх меж земельної ділянки складений із порушеннями, а саме: узгодження меж відбувалося не із власниками суміжних земельних ділянок; Проект землеустрою не погоджений з органом містобудування та архітектури; Цільове призначення земельної ділянки (ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби) не відповідає її виду, визначеному в КВІДПЗ. За встановлених обставин слід дійти висновку, що наказ ГУ Держземагенства у Житомирській області від 20.01.2014 за №ЖТ/1820855300:04:000/00000145 в частині затвердження документації із землеустрою та надання у власність земельної ділянки [PERSON] є незаконним та підлягає скасуванню. Відповідно, видане на його підставі свідоцтво про право власності на нерухоме майно № [NUMBER] від 10.02.2014 на земельну ділянку, площею 0,3 га (кадастровий номер 1820855300:04:000:0417) від 24.02.2014 підлягає визнанню недійсним. За положеннями статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Оскільки судом визнано недійним свідоцтво про право власності на нерухоме майно №17591068 від 10.02.2014 щодо права [PERSON] на земельну ділянку, площею 0,3 га, кадастровий номер 1820855300:04:000:0417, відповідно відсутнє право [PERSON] на відчуження земельної ділянки. Тому на підставі ч. 1 ст. 203 ЦК України слід визнати недійним договір дарування земельної ділянки, площею 0,3 га (кадастровий номер 1820855300:04:000:0417), укладений 24.02.2014 між [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» разі скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Так як судом визнано недійсним договір дарування земельної ділянки, площею 0,3 га (кадастровий номер 1820855300:04:000:0417) укладений 24.02.2014 між [PERSON] та [PERSON] , - належить скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, площею 0,3 га (кадастровий номер 1820855300:04:000:0417) за [PERSON] . Стаття 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Тобто саме порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду з позовом за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Оскільки за договорами дарування від 13.09.2019 право власності на споруду піднавісу під літерою «Т-1», площею 562,7 кв.м., споруду піднавісу під літерою «Й-1», площею 223,7 кв.м. та споруди, що виконують функцію допоміжного господарського призначення, а саме: огорожу №1 із з/б блоків, площею 34,2 кв.м.; ворота №2 металеві, площею 16,8 кв.м.; огорожу №3 блоків, площею 122 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] ( [ADDRESS] від [PERSON] перейшло до [PERSON] , відсутні підстави вважати, що права [PERSON] порушуються, не визнаються або оспорюються будь-ким, а отже та підлягають захисту в судовому порядку. Тому у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання приватизації земельної ділянки незаконною, визнання недійсним договору дарування, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку суд відмовляє. Аналізу іншим доводам сторін суд не наводить, як таким, що не мають істотного значення та не впливають на висновки суду. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги [PERSON] суд задовольнив у повному обсязі, відповідно її витрати по сплаті судового збору в розмірі 3363 грн належить стягнути із відповідачів у рівній частці з кожного, тобто по 1121 грн. Підстави для розподілу інших судових витрат відсутні.

Outcome: approved