Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

05.07.2019 позивачка звернулася до суду з цим позовом. В позові зазначено, що за судовим наказом Міжгірського районного суду від 30.03.2018 у справі № 302/331/18 з відповідача на користь позивачки було присуджено стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Визначений судом розмір аліментів відповідач сплачує, хоча і має часткову заборгованість по аліментам. У зв`язку з тим, що сума яка стягується з відповідача є на даний час явно недостатньою для належного утримання малолітнього сина, тому позивачка просить збільшити розмір аліментів та визначити їх у частці. Позивачка [PERSON] та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, просять такі задоволити. Відповідач [PERSON] та його представник при розгляді справи позов визнав частково, та згідний сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн., оскільки він не має постійного місця проживання. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, представників сторін, дослідивши матеріали в справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що за судовим наказом Міжгірського районного суду від 30.03.2018 у справі № 302/331/18 з відповідача на користь позивачки було присуджено стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 рокута набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Під час вирішення будь яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. (ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7,8 ст. 7 СК України). Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до вимог ст.192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Після постановлення судового рішення про стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання дитини витрати на утримання дитини істотно збільшилися, а з врахуванням того, що визначений судовим рішенням розмір аліментів на даний час є незначний, суд приходить до висновку про погіршення майнового стану одержувача аліментів, що позбавляє можливості її забезпечити належне утримання дитини і є підставою для зміни аліментів. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальний стан відповідача, який не має постійного місця праці, та є здоровою працездатною людиною, має можливість працювати та забезпечувати утримання та потреби малолітньої дитини, та матеріальний стан позивачки, яка ніде не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, а тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, а саме стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини в частці в розмірі 1/4 заробітку (доходу) на дитину щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття, взявши при цьому до уваги прожитковий мінімум для дітей віком від до 6 років (з 1 січня 2019 року - 1626 гривні, з 1 липня - 1669 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень), встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» та те, що обов`язок утримувати дитину покладено на обидвох батьків (ст.180 СК України). Даний розмір аліментів відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності. Судові витрати, підлягають до стягнення з відповідача у доход держави та витрати на правничу допомогу на користь позивачки, відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved