Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

У жовтні 2020 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду із вказаним позовом, у якому просило стягнути з відповідача регламентні виплати в загальній сумі 34 505, 26 грн., а саме: виплата завданої з вини Відповідача шкоди на рахунок державної виконавчої служби в загальній сумі 33 865, 26 грн.; за послуги аваркома (експерта) по справі № 29423 в сумі 640 грн. На виконання вимог частини шостої ст. 187 ЦПК України, Печерським районним судом м. Київ здійснено запит до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві щодо надання відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача, відповідь на яку отримано 29.10.2020 року, де зазначено, що відповідач проживає у Печерському районі м. Києві. Ухвалою судді від 02 листопада 2020 року у справі відкрито спрощене провадження та призначено справу до судового розгляду, з повідомлення сторін. Як вбачається із матеріалів позовної заяви, відповідач був повідомлений про судове засідання шляхом направлення судової повістки на останню відому адресу реєстрації та публікації оголошень на веб-порталі судової влади України, що визначено Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та узгоджується з приписами цивільного процесуального законодавства, що як наслідок свідчить, що відповідач вважається повідомленим про розгляд справи належним чином. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, про що зазначено у заяві від 09.12.2020 року. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків. Частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 19 листопада 2015 року о 22 год. 40 хв. по вул. Смоленської в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів автомобіля «Хонда» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Постановою Солом`янського районного суду міста Києва, від 18 січня 2016 року, у справі № 760/124/16-ц водія [PERSON] , визнано винним, в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. В результаті даного ДТП, що сталося з вини водія [PERSON] , був пошкоджений автомобіль марки «Фольксваген- Тігуан», державний номерний знак [NUMBER] , що належить [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК-№ 6300882, терміном дії з 12.05.2017 року по 11.05.2018 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.3 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч.І ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Завдана шкода особисто винуватцем ДТП, власнику автомобіля марки «Хонда», відшкодована не була. Цивільно-правова відповідальність власника «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована в жодній страховій компанії, з метою отримання завданої внаслідок ДТП шкоди до суду звернулась потерпіла особа, власниця пошкодженого автомобіля «Хонда» д.н.з. [NUMBER] , громадянка [PERSON] із позовною заявою до Моторного (транспортного) страхового бюро України та [PERSON] (судова справа № 760/9336/16-ц). Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 17.01.2017 (копія рішення суду додається) з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь потерпілої особи було стягнуто 26 671 гривню 76 копійок майнової шкоди та 551 гривню 20 копійок судового збору. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 10.04.2017 (копія ухвали суду додається) було виправлено допущену описку в рішенні Солом`янського районного суду міста Києва від 17.01.2017, а саме: у вступній та резолютивній частинах рішення суду та у повному тексті рішення суду, в їх резолютивній частині замість суми «26671 гривню 76 копійок» зазначити «29671 гривню 76 копійок». Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 21.09.2017 (копія ухвали апеляційного суду додається) апеляційні скарги Моторного (транспортного) страхового бюро України та [PERSON] на рішення суду 1-ої інстанції були відхилені, а рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 17 січня 2017 року залишено без змін. Постановою Верховного суду України від 17.10.2019 (копія постанови касаційного суду додається) касаційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України залишено без задоволення, рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 17 січня 2017 року, ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 10 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 21 вересня 2017 року залишено без змін. Після цього за заявою гр. [PERSON] державною виконавчою службою України було відкрито виконавче провадження стосовно примусового виконання рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 17 січня 2017 року. На виконання вищевказаних рішень судів, відповідно до пп. а) п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон) позивачем було прийнято рішення про виплату на банківський рахунок державної виконавчої служби України відшкодування спричиненої з Вашого боку шкоди (страхова справа № 29423). Таким чином, з боку позивача на рахунок державної виконавчої служби України було перераховано майнову шкоду згідно рішення суду в сумі 29 671, 76 грн. та 10 % виконавчого збору в сумі 2 967, 18 грн., що в загальному розмірі становить 32 638, 94 грн., що підтверджується платіжним дорученням за № 12731 від 28.11.2019, а також витрати на проведення виконавчих дій в загальній сумі 1 226, 32 грн., що підтверджується платіжними дорученнями за № 12732 від 28.11.2019 на суму 606, 32 грн., за № 13646 від 17.12.2019 на суму 369 грн, за № 13647 від 17.12.2019 на суму 251 грн. Крім того, на підставі п. 40.3 ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Позивачем для визначення розміру завданого збитку по даній справі залучався аварійний комісар, послуги якого Позивачем були сплачені окремо в сумі 640 грн. (шістсот сорок гривень), що підтверджується платіжним дорученням за № 0000427 рв від 14.12.2015. Відповідно до ст.39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Відповідно до п.п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. На чає скоєння даної ДТП, водій [PERSON] , не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Статтею 29 Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відтак загальна сума регламентних виплат становить 34 505, 26 грн., а саме: виплата завданої з вини відповідача шкоди на рахунок державної виконавчої служби в загальній сумі 33 865, 26 грн. та виплати за послуги аваркома (експерта) по справі № 29423 в сумі 640 грн. Відповідно до п.41.4 ст.41 Закону МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до п. 38.2 ст.38 Закону, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно п. 4. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів За змістом статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України). Спеціальний Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Згідно зі статтею 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Також зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 05 квітня 2017 року № 6-2806цс16, в якій були встановлені подібні правовідносини та аналогічні фактичні обставини. За змістом частин першої та другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим права фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, а позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 3 грудня 2014 року № 6-183цс14, в якій були встановлені подібні правовідносини та аналогічні фактичні обставини. Зібраними у справі доказами підтверджено розмір регламентних виплат по страховій справі, а відтак позов підлягає задоволенню з присудженням стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 34 505,26 грн., та сплаченої суми судового збору у розмірі 2102 грн.

Outcome: approved