Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

у липні 2019 року [PERSON] звернулася у суд з позовом про зняття арешту з майна. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що на початку травня 2019 року їй стало відомо, що квартира [ADDRESS] було накладено арешт державною виконавчою службою Голосіївського району м. Києва. Вказаний житловий будинок належить на праві власності батькові позивача - [PERSON] , який помер [INFO] . За час життя останній залишив заповіт, за змістом якого заповідав позивачу все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати на день смерті і на що вона буде мати право за законом. 11 червня 2019 року позивач звернулася до Другої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте постановою від 11.06.2019 р. державний нотаріус Сташук Ю.С. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки постановою від 23.10.2013 р. ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві накладено арешт на 57/100 житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що належить спадкодавцю [PERSON] . За таких підстав, позивач просить зняти арешт з квартири [ADDRESS] , накладений згідно постанови від 23 жовтня 2013 року головного державного виконавця Бережної О.О. ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23 липня 2019 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі. (а.с. 32) Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 24 вересня 2019 року закрито підготовче провадження та призначена дана справа до судового розгляду. (а.с. 42) В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов з вищевказаних підстав. Відповідач Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання не забезпечив явку свого представника, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений судом. Третя особа - Друга київська державна нотаріальна контора в судове засідання не забезпечила явку свого представника, надіслала клопотання про розгляд справи без їх участі. (а.с. 39) Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] рок помер [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 10 вересня 2018 року відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві. (а.с. 9) Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 57/100 частин житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . З матеріалів справи вбачається, що за час життя [PERSON] залишив заповіт, посвідчений 29 січня 2010 року Сімнадцятою київською державною нотаріальною конторою, згідно якого все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він матиме право за законом, заповів своїй доньці [PERSON] (а.с. 10) 05 лютого 2019 року Другою київською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 92/2019 щодо майна [PERSON] , який помер [INFO] , який на день смерті проживав і був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . 28 травня 2019 року до Другої київської державної нотаріальної контори звернулась спадкоємиця [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на 57/100 частин житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Постановою від 11 червня 2019 року держаного нотаріуса Другої київської державної нотаріальної контори Сташук Ю.С. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки за результатами перевірки фактів відсутності (наявності) заборони або арешту на спадкове майно нотаріусом встановлено, що у спеціальному розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень міститься запис № 3087362, зареєстрований 28.10.2013 р., про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження на підставі постанови від 23.10.2013 р. державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві. (а.с. 28) 27 червня 2019 року [PERSON] звернулася до Голосіївського районного відділу ДВС із заявою про зняття арешту з майна. (а.с. 28) Проте відповіді не надано. Судом встановлено, що в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва знаходилася цивільна справа № 2-55/12 (провадження № 2/752/13/13) за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа - Головне управління юстиції у м. Києві, про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання права власності на 1/2 частину будинку в порядку спадкування за законом. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2013 року з метою забезпечення вказаного позову постановлено накласти заборону на відчуження 57/100 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , який на праві власності належить [PERSON] (а.с. 12) Постановою від 23.10.2013 року головного державного виконавця Бережної О.О. ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження № 40354302 з примусового виконання вказаної ухвали суду. (а.с. 22) Постановою від 23.10.2013 року головного державного виконавця Бережної О.О. ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві накладено арешт на 57/100 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] (а.с. 24) Постановою від 04.11.2013 р. головного державного виконавця Бережної О.О. ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві закінчено виконавче провадження № 40354302. (а.с. 26) Ухвалою Голоіївського районного суду м. Києва від 09 грудня 2013 року залишені без розгляду позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності, припинення права власності [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку та виділення будинку в окреме будинковолодіння. (а.с. 13) Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 09 грудня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 04 березня 2014 року, задоволено позов [PERSON] Постановлено визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 24.05.1979 року, видане Першою київською державною нотаріальною конторою на ім"я [PERSON] , зареєстроване в реєстрі під № 504-5010, на 1/2 частину будинку за адресою: [ADDRESS] ". Визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину будинку за адресою: [ADDRESS] ". (а.с. 20) Таким чином, предметом спору у вказаній цивільній справі є житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, звертаючись у суд з даним позовом, [PERSON] зазначає про порушення її прав внаслідок накладення арешту на 57/100 частин житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що є спадковим майном після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] . Підстави та порядок зняття арешту з майна встановлений ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. З аналізу наведених норм убачається, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачений вичерпний перелік підстав для зняття арешту саме виконавцем та, відповідно, з підстав, не передбачених у цьому переліку, арешт знімається лише за рішенням суду. Оскільки на даний час підстави для арешту нерухомого майна відпали, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved