overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 06.10.2010 року, який уклали в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 1115. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між нею та відповідачем, різні погляди на життя, розв"язання сімейних та побутових проблем. Подружні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Їх шлюб існує формально, примирення між ними неможливо. Просила після розірвання шлюбу присвоїти їй прізвище «[PERSON]». Позивач в судове засідання не з`явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином та своєчасно, надав до суду нотаріально посвідчену заяву, відповідно до якої позов визнав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності. Зі годи позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи,на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов обгрунтований і підлягяє задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06.10.2010 року, який уклали в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 1115. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] [INFO], про що видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] Подружні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Спір про поділ майна на момент ухвалення рішення відсутній. При таких обставинах суд вважає, що шлюб існує формально, шлюбні відносини між сторонами відсутні, сім"я збережена бути не може. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв?язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне. На підставі вищевикладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до Жидачівської РДА Львівської області та третьої особи: Чорноострівської сільської ради Жидачівського району Львівської області про визнання права на земельну частку (пай), посилаючись на те, що її, як працівника соціальної сфери, рішенням 9 сесії 6 скликання Чорноострівської сільської ради від 18.11.2011 р. було включено у додаткові списки осіб, які мають право на середню земельну частку (пай) та вона виготовила викопіювання з проекту роздержавлення ССП ім. Сагайдачного, однак внесеними змінами до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності, повноваження РДА щодо розпорядження землями за межами населеного пункту з 01.01.2013 р. - виключено. Таким чином віповідач не наділений повноваженнями щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації вказаних земель на даний час і вона змушена була звернутися до суду. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача Мельник Р.С., спеціаліст юридичного відділу Жидачівської РДА Львівської області в судовому засіданні позов визнав. Представник третьої особи Чорноострівської сільської ради в судове засідання не з"явився, однак подав на адресу суду заяву, в якій позов визнають, просять справу слухати у відсутності представника.. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, з наступних підстав: Судом встановлено, що Рішенням № 89 від 18.11.2011 року ІХ сесії VІ-го демократичного скликання Чорноострівської сільської ради Жидачівського району Львівської області "Про внесення змін в проект роздержавлення і приватизації земель ССП ім. П. Сагайдачного на території Чорноострівської сільської ради", вирішено включити в додаткові списки осіб, які мають право на середню земельну частку (пай) гр. [PERSON], жительку [ADDRESS], збільшивши площу сільськогосподарських угідь, які включені до розрахунку середньої земельної частки (паю) по Чорноострів-ській сільскій раді на 2. 5600 га, в т.ч. рілля - 1.9500 га та кормові угіддя - 0.6100 га . Позивачці на її заяву виготовлено викопіювання з проекту роздержавлення ССП ім. Сагайдачного. З трудової книжки заведеної 04.11.1967 р. вбачається, що [PERSON] з 1967 р. по 2009 рік працювала у соціальній сфері в с. Дроховичі Жидачівського району Львівської області. За таких обставин, вимоги позивачки про визнання за нею право на земельну частку (пай) є підстав-ними та підлягають задоволенню. Згідно викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

позивачка звернулася з позовом до суду до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей, посилаючись на те, що з 10 серпня 2002 року вони перебували з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] які проживають разом з нею та знаходиться на її утриманні. На даний час сторони однією сім'єю не проживають, діти знаходиться на повному її утриманні, відповідач матеріальну допомогу не надає, тому вимушена звернутися до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з викладених в позові підстав, уточнила їх та просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно. Одночасно зазначила, що відповідач допомагає дітям матеріально, але не регулярно, в зв"язку з чим, вона вимушена звернутись до суду. Відповідач в судовому засіданні проти уточнених позовних вимог не заперечував. Одночасно пояснив, що частково дітям допомагає. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні встановлено наступні обставини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 2002 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] та доньку [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER](а.с. 3-4). На даний час сторони однією сім'єю не проживають, діти знаходиться на повному утриманні матері, що підтверджується довідкою виданою виконкомом Сотницько- Балківською сільською радою (а.с.5). Крім того, в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач допомагає дітям частково. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов'язок покладено Законом на обох батьків у рівних частинах. При недосягненні батьками домовленості щодо виконання цього обов'язку, кошти на утримання дитини стягуються у судовому порядку з того із батьків хто проживає окремо від дитини. Підстав для звільнення відповідача від виконання обов'язку по утриманню дітей суд не вбачає. Відповідно до ч. 3 ст. 183 Сімейного кодексу України, суд, визначаючи розмір аліментів на утримання дітей у єдиній частці від доходу відповідача, яка буде стягуватися до досягнення дитиною повноліття, виходить з призумції фізичного здоров'я відповідача та дітей, здатності відповідача до продуктивної праці. За наведених обставин, суд вважає, що позов є обгрунтованим та справедливим розміром аліментів на утримання неповнолітніх дітей є 1/4 частина доходів відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для кожної дитини відповідного віку. Крім того, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір від сплати якого позивачка звільнена на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року "Про судовий збір".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

позивачка звернулася з позовом до суду до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вони з відповідачем проживали в зареєстрованому шлюбі, але 30 листопада 2009 року шлюб між ними було розірвано. Після офіційного розірвання шлюбу сторони продовжили разом проживати однєю сім»єю та в них народився [INFO] року син [PERSON], батьком якого записаний відповідач в установленому законом порядку. На даний час між сторонами шлюбні відносини припинені, разом вони не проживають. Жодних коштів та іншої допомоги на утримання сина відповідач добровільно не надає, тому позивачка змушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого законодавством на дитину відповідного віку, до досягнення сином повноліття. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з викладених в позові підстав. Відповідач в судове засідання повторно не з"явився. Про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, які містяться в матеріалах справи. До суду надав клопотання з проханням слухати справу без його участі, в зв'язку з чим, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, але 30.11.2009 року шлюб між ними було розірвано, відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу Серії [NUMBER], однак після розірвання шлюбу сторони продовжили разом проживати однією сім»єю. В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] (а.с.3), який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. На даний час відповідач на утримання дитини коштів не надає, що достовірно встановлено в ході розгляду справи. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 183 ч. 1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а тому справедливим розміром аліментів на утримання буде 1/4 частина доходів відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Крім того, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір, від сплати якого позивачка звільнена на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року "Про судовий збір".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

позивачка звернулася з позовом до суду до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вони з відповідачем проживали в зареєстрованому шлюбі, але на даний час шлюбні відносиини припинені, хоч і проживають в одному будинку. Жодних коштів та іншої допомоги на утримання сина відповідач добровільно не надає, тому позивачка змушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого законодавством на дитину відповідного віку, до досягнення сином повноліття. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з викладених в позові підстав. Відповідач в судове засідання з"явився, проти задоволення позову та стягнення аліментів не заперечував. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні встановлено наступні обставини. Сторони зареєстрували шлюб 23 вересня 1999 року, відповідно до свідоцтва про одруження Серії [NUMBER] (а.с.3). В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], що також підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] (а.с.3). Син проживає разом із позивачкою та відповідачем, та фактично знаходиться на утриманні позивачки. В даний час відповідач на утримання дитини коштів не надає, що достовірно встановлено в ході розгляду справи та фактично не заперечувалось відповідачем. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 183 ч. 1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а тому справедливим розміром аліментів на утримання буде 1/4 частина доходів відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Крім того, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір від сплати якого позивачка звільнена на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року "Про судовий збір".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

позивачка звернулася з позовом до суду до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вони з відповідачем проживали в зареєстрованому шлюбі. З 08 жовтня 2012 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Після розірвання шлюбу, жодних коштів та іншої допомоги на утримання сина відповідач їй добровільно не надає, тому позивачка змушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого законодавством на дитину відповідного віку, до досягнення сином повноліття. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з викладених в позові підстав, зазначивши, що їй кошти відповідач не надає, а надає їх дітям на власний розсуд. Відповідач в судове засідання з"явився. Позов визнав, пояснив, що не заперечує проти стягнення алміентів офіційно через рішення суду. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 08 жовтня 2012 року рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). На даний час шлюб між сторонами розірвано, син знаходяться на повному утриманні матері, відповідач позивачці матеріальну допомогу не надає, що достовірно встановлено в ході судового засідання. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що в позивачки на утриманні від попереднього шлюбу знаходиться донька [PERSON], [INFO]. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014 року прожитковий мінімум на одну особу: дитину віком від 6 до 18 років - 1286 гривень. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 183 ч. 1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а тому справедливим розміром аліментів на утримання буде 1/4 частина доходів відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Крім того, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір від сплати якого позивачка звільнена на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року "Про судовий збір".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивачка ,згідно поданої заяви та уточнень до неї , просить стягувати на її користь аліменти на утримання сина [PERSON],[INFO] , дочки [PERSON], [INFO] , в розмірі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину , оскільки відповідач не надає в добровільному порядку кошти на дітей. Подружні стосунки припинені через втрату взаєморозуміння, нехтування сімейними цінностями з боку відповідача,зловживання ним спиртними напоями. В судове засідання позивачка не з"явилась, подала заяву про розгляд справи без їїучасті,що не суперечить ч.2 с т.158 ЦПК України, позов просить задоволити. Відповідач в судове засідання не з"явився,хоча про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України. Суд зі згоди позивачки постановляє рішення при заочному розгляді справи,що не суперечить вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши надані позивачкою докази суд прийшов до висновку про задоволення позову. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено факт перебування сторін в зареєстрованому шлюбі з 29.10.1999 року , що стверджується свідоцтвом про одруження (а.с.5). Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, суперечить інтересам позивачки, що мають істотне значення , тому суд вважає, що сімя сторін розпалась остаточно і відновлена бути не може. Відповідно до ст. ст. 105, 112 Сімейного Кодексу України позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]( а.с.6,7). На підставі ст.180,ст.. 184 Сімейного Кодексу України відповідач зобовязаний утримувати своїх неповнолітніх дітей, розмір аліментів в разі нерегулярного, мінливого заробітку може бути визначений в твердій грошовій сумі. . Отже, вимоги про стягнення з відповідачів аліментів на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі заявлені підставно . Вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів, суд враховує на підставі наявних в справі доказів факти, що свідчать про стан здоровя та матеріальне становище дітей ,які проживають з матір"ю(а.с.11), позивачка з дітьми з 23.06.2015 року поставлена на облік в Управління праці та соціального захисту населення Бердичівського міськвиконкому ,як особа,переміщена з тимчосово окупованої території України (а.с.9) Заявлений позивачкою розмір аліментів 500 грн. на дитину , відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України є не меншим від 30% законодавчо встановленого прожиткового мінімуму на дитину . Суд на підставі ст.88 ЦПК україни відшкодовує позивачу понесені судові витрати по оплаті публікації оголощення у пресі про виклик відповідача, судового збору, аткож стгує з відповідача судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

Позивачка, підтримуючи заявлені вимоги в судовому засіданні, посилається на те, що 19 жовтня 2017 року розірвала шлюб із відповідачем, з яким у них народився [INFO] син [PERSON] . Зазначає, що їй важко піклуватись про сина та забезпечувати йому належний рівень життя, крім того син часто хворіє, а відповідач, як батько матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча його матеріальний стан дозволяє йому брати участь у витратах на дитину. Так, відповідач є працездатний, працює на сезонних роботах за кордоном та отримує високі доходи. Просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 3000 грн. гривень щомісячно до досягнення ним повноліття. Відповідач з позовними вимогами погодився частково, вказав, що на даний час не працює, має нерегулярний мінливий дохід, а тому розмір аліментів, заявлений позивачкою вважає завищеним. Посилання позивачки на його роботу за кордоном не заслуговують на увагу, так як він там не працює постійно. Згідний сплачувати аліменти на утримання сина в мінімальному розмірі, визначеному законодавством. Беручи до уваги пояснення позивачки, дослідивши подані нею докази у сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи від спільного проживання сторін у шлюбі [INFO] народився син, [PERSON] . В силу\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 180\~Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3\~ст. 181 Сімейного кодексу України за\~рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2 ст. 182\~Сімейного кодексу України\~встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У п.17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року\~зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Задовольняючи частково позовні вимоги суд виходить із того, що неповнолітня дитина сторін проживає окремо від батька, відповідача по справі, та перебуває на утриманні матері. Суд бере до уваги обставини наведені відповідачем про відсутність постійного місця роботи та сталого заробітку, однак, враховуючи що він є здоровою та працездатною особою, то суд вважає, що він може сплачувати аліменти на утримання дитини, однак у значно меншому розмірі ніж просить позивачка. На підставі наведеного та ст.ст.\~180-182,\~184,\~191 СК України,

Outcome: partial