Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

08.01.2015 року позивач звернувся до суду з позовом та просив суд ухвалити рішення, яким в рахунок виконання основного зобов'язання [PERSON] щодо оплати 1\~359\~705, 68 гривень, з яких: за кредитним договором № 11181168000: відсотки 25\~236, 82 гривень, за додатковою угодою № 11181168001: 1\~334\~468, 86 гривень сума заборгованості за кредитом 839\~656, 30 гривень, сума заборгованості за відсотками 494\~812, 65 гривень за Договором про надання споживчого кредиту № 11181168000 від 10.07.2007 року, [PERSON] шляхом передачі Іпотекодержателю предмета іпотеки у власність та визнання на нього права власності за іпотеко держателем АТ «Дельта Банк» на предмет іпотеки, а саме: квартири, що складається трьох житлових кімнат та підсобних приміщень, а саме: 1- коридор, 2-кухня, 3,4,8 жилі, 5-вбудована шафа, 6-ванна, 7- туалет, загальною площею 67, 9 кв.м., житловою площею 39,8 кв.м., що належить Іпотекодавцю на праві власності та знаходиться за адресою, місто Одеса, вулиця Левітана, будинок під номером 71, квартира за номером 104, що належить Іпотекодавцю на праві приватної власності. Стягнути з [PERSON] на користь AT «Дельта Банк» (МФО 380236, ЄДРПОУ 34047020) судовий збір у розмірі 3654,00грн. Свої вимоги мотивував тим, що 10.07.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 11181168000 (відповідно до додаткової угоди реєстраційний номер було змінено на № 11181168000) згідно з умов якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 74 800 дол. США з розрахунку 13,5 % річних на строк з 10.07.2007 року до 10.07.2027 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Банком та [PERSON] 10.07.2007 року було укладено договір іпотеки № б/н, згідно якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру, що складається з трьох житлових кімнат та підсобних приміщень, а саме: 1 коридор, 2-кухня, 3,4,8 жилі, 5-вбудована шафа, 6-ванна, 7-туалет, загальною площею 67,9 кв.м., житловою площею 39,8 кв.м., що належать Іпотекодавцю на праві приватної власності. Позивач стверджує, що на теперішній час відповідач свої зобов'язання щодо погашення заборгованості по наданому кредиту належним чином не виконує, в результаті чого має заборгованість за кредитом, що і стало підставою, для звернення до суду з даним позовом. Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 22.04.2015 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - задоволено. В рахунок виконання основного зобов'язання [PERSON] щодо оплати 1\~359\~705, 68 гривень, з яких: за кредитним договором № 11181168000: відсотки 25\~236, 82 гривень, за додатковою угодою № 11181168001: 1\~334\~468, 86 гривень сума заборгованості за кредитом 839\~656, 30 гривень, сума заборгованості за відсотками 494\~812, 65 гривень за Договором про надання споживчого кредиту № 11181168000 від 10.07.2007 року, [PERSON] шляхом передачі Іпотекодержателю предмета іпотеки у власність та визнання на нього права власності за іпотеко держателем АТ «Дельта Банк», а саме: квартири, що складається трьох житлових кімнат та підсобних приміщень, а саме: 1- коридор, 2-кухня, 3,4,8 жилі, 5-вбудована шафа, 6-ванна, 7- туалет, загальною площею 67, 9 кв.м., житловою площею 39,8 кв.м., що належить Іпотекодавцю на праві власності та знаходиться за адресою, місто Одеса, вулиця Левітана, будинок під номером 71, квартира за номером 104, що належить Іпотекодавцю на праві приватної власності. Стягнуто з [PERSON] ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь AT «Дельта Банк» (МФО 380236, ЄДРПОУ 34047020) судовий збір у розмірі 3654,00грн. 14.05.2015 року [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просила суд скасувати заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 22.04.2015 року, яким був задоволений позов ПАТ «Дельта Банк» про звернення стягнення на предмет іпотеки, та призначити справу до розгляду в загальному порядку. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 14.09.2015 року заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2015 року було скасовано та призначено справу до розгляду в загальному порядку. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України. У судове засідання представник позивача зявився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, про час та місце його проведення сповіщалась належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв та клопотань про відкладення слухання справи від неї до суду не надходило. При вирішенні питання про скасування заочного рішення надала суду письмові пояснення та заяву про застосування строку позовної давності до позовних вимог ПАТ «Дельта Банк». Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Правовідносини між сторонами врегульовані Цивільним Кодексом України, зобовязаннями щодо кредитного договору. В судовому засіданні встановлено, що 10.07.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 11181168000 (відповідно до додаткової угоди реєстраційний номер було змінено на № 11181168000), згідно умов якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 74 800 дол. США з розрахунку 13,5 % річних на строк з 10.07.2007 року до 10.07.2027 року. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Договором про надання споживчого кредиту № 11181168000 від 10.07.2007 року іпотекодавець [PERSON] за договором іпотеки № б/н від 10.07.2007 року передала в іпотеку нерухоме майно: квартиру, що складається з трьох житлових кімнат та підсобних приміщень, а саме: 1 коридор, 2-кухня, 3,4,8 жилі, 5-вбудована шафа, 6-ванна, 7-туалет, загальною площею 67,9 кв.м., житловою площею 39,8 кв.м., що належать Іпотекодавцю на праві приватної власності. Предмет іпотеки є особистою приватною власністю Іпотекодавця на підставі Договору дарування квартири, посвідченого 05 липня 2007 року [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, по реєстру за № 2919, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів за № 2197027, згідно [PERSON] про реєстрацію в державному реєстрі правочинів № 4243101, наданого 05.07.2007 року, [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, право власності зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 09.07.2007 року, зареєстрований номер обєкта 19171863, номер запису 324 в книзі 32допк-127, згідно [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 15164399 від 09.07.2007 року та [PERSON] з реєстру прав власності на нерухоме майно № 15178794 від 10.07.2007 року, виданих Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» і немає жодних договірних змін строків позовної давності, щодо правочинів на підставі яких іпотекодавець отримав право власності на предмет іпотеки. На підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ «УкрСиббанк» змінило назву на ПАТ «УкрСиббанк», яке є правонаступником усіх прав та зобовязань АКІБ «УкрСиббанк». 08 грудня 2011 року своє право вимоги, що виникло з кредитного договору у Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», останнім передано Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» на підставі договору купівлі-продажу. Отже на підставі ст. 514 ЦК України та вказаного Договору до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги, що виникло з кредитного договору та договору іпотеки у повному обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора. Частиною 1 ст. 638 ЦК визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконала, що має своє відображення у розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого Відповідач станом на 14.10.2014 року має заборгованість у сумі 1\~359\~705, 68 гривень, з яких: за кредитним договором № 11181168000: відсотки 25\~236, 82 гривень, за додатковою угодою № 11181168001: 1\~334\~468, 86 гривень сума заборгованості за кредитом 839\~656, 30 гривень, сума заборгованості за відсотками 494\~812, 65 гривень. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Зазначене також передбачено Договором поруки. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст.12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Також у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до статті 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Так, відповідачу [PERSON] як позичальнику та іпотекодавцю було направлено Лист- вимогу від 15.10.2014 року про звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання порушеного зобовязання у тридцяти денний строк та вимога про добровільне звільнення приміщення, передачу ключів та документації. Стаття 39 ЗУ «Про іпотеку» закріплює, що уразі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Суд звертає увагу на те, що позивачем ПАТ «Дельта Банк» було вжито усіх можливих та доступних заходів для досудового врегулювання проблеми, однак це не призвело до повного погашення боргу. Відповідно до ст. 41 Закону України «Про іпотеку», реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження". Відповідно до п.4.1. іпотечного договору, звернення стягнення здійснюється Іпотекодержателем: у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобов'язання за цим договором або будь-якого зобов'язання, що забезпечено іпотекою за цим Договором; у разі виникнення загрози знищення, пошкодження чи втрати Предмет іпотеки; в інших випадках відповідно до діючого законодавства. Згідно п.4.2. іпотечного договору, звернення стягнення здійснюється на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; позасудового врегулювання у відповідності до умов даного Договору та Закону України «Про іпотеку»; з інших передбачених законодавством України, підстав. Відповідно до п.4.3. іпотечного договору, право визначення підстави та способу звернення стягнення належить Іпотекодержателю. Згідно п. 5.2. іпотечного договору, позасудове врегулювання здійснюється одним з наступних способів звернення стягнення на Предмет іпотеки: передача Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов 'язання на підставі окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку» . У відповідності до п. 2 ст. 118 Цивільного процесуального кодексу України позивач має право обєднати в одній позовній заяві кілька вимог, які повязані між собою. Суд, вивчивши матеріали справи, доходить до висновку про те, що в справі міститься достатньо доказів для ухвалення рішення про задоволення позову в частині звернення стягнення на предмет іпотеки. Також у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача [PERSON] як з кредитора на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подані позовної заяви до суду судовий збір у розмірі 3\~654 гривень. Що стосується заяви відповідача про застосування строку позовної давності слід зазначити наступне. Згідно ч. 1 ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється у три роки. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за завою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З матеріалів справи вбачається, що у встановлений законом строк позивач звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, вказаний позов був задоволений судом і 05.08.2014 року виданий виконавчий лист для примусового виконання вказаного рішення. Зважаючи на те, що строк дії кредитного договору був визначений сторонами до 17.07.2017 року, борг до теперішнього часу не погашений, суд вважає, що строк звернення з таким позовом позивачем пропущений не був. Враховуючи викладене вище, та

Outcome: approved