Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 21 травня 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Городищенського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 44.Від даного шлюбу у подружжя народилась дочка: [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім"ї позивач називає те, що з відповідачем останнім часом шлюбне життя не склалося, не ведуть спільного господарства, постійно виникали сварки та скандали, непорозуміння, проживають окремо, на даний час у них утворились нові сім'ї. [PERSON] переконана, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу неможливе. З огляду на вищевикладене, позивач просить суд розірвати шлюб із [PERSON] та судові витрати стягнути з відповідача. При розірванні шлюбу залишити прізвище набуте під час шлюбу - «[PERSON]» В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала повністю, просила його задовольнити, суду пояснила, що вже півтора роки вони з відповідачем проживають окремо, утворили нові сім'ї. На даний час вагітна від іншого чоловіка. Крім того, зазначила, що не бажає стягувати з відповідача понесені нею судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій позов визнав повністю та просив справу розглянути без його участі. Третя особа на стороні позивача [PERSON] повідомив суд про те, що він визнає батьківство зачатої у [PERSON] дитини. Також просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд задовольняє клопотання відповідача про розгляд справи за його відсутності та приймає визнання позову [PERSON] Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 травня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Від даного шлюбу позивач та відповідачка мають дочку: [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Сторони не бажають миритися, хочуть розірвати шлюб. Спільне проживання та збереження шлюбу суперечать інтересам сторін, оскільки було встановлено, що позивач та відповідач утворили нові сім'ї, крім цього, позивачка вагітна від іншого чоловіка, який в судовому засіданні визнав батьківство зачатої дитини. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції", і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.ст.105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання позову та ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що сторони наполягають на розлученні, мають стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, а також, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам сторін, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Крім того, в силу ст. 113 СК України, задоволенню також підлягає вимога позивача про залишення їй прізвища набутого у зв'язку із реєстрацією шлюбу - [PERSON]. На підставі ст. ст. 6, 10, 11, 60, 212-215, 218, 223 ЦПК України,

Outcome: approved