Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

У липні 2016 року заявник звернулась до суду із заявою де вказує, що 30 квітня 2014 року вдома за адресою: [ADDRESS], поза пологовим будинком народила хлопчика, якого назвала - [PERSON]. Швидка допомога не встигла приїхати. Заявник зверталася до органів державної реєстрації актів цивільного стану щодо реєстрації народження дитини, однак їй було відмовлено в реєстрації факту народження дитини та було запропоновано звернутися до суду з заявою про встановлення факту народження дитини. Тому просить встановити факт, що має юридичне значення, для звернення до органу державної реєстрації актів цивільного стану щодо реєстрації факту народження. Заявник у судове засідання не з"явилась, надала суду письмову заяву з проханням розглядати справу у її відсутність та задовольнити заявлені вимоги у повному обсязі. Представник зацікавленої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Тому суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність. \~Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з нормами ст.234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного провадження, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. У відповідності до наказів Міністерства юстиції України № 246/7 від 25 листопада 2014 року та № 935/5 від 17 червня 2014 року всі органи та підрозділи, які підпорядковані Міністерству юстиції України повинні були переміститися з тимчасово непідлеглих територій в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватись, тому всі акти та документи, видані органами не переміщеними в населені пункти, на територіях яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєструвались з 01 грудня 2014 року вважаються недійсними. Як вбачається з матеріалів справи, заявник 30 квітня 2014 року вдома за адресою: [ADDRESS], поза пологовим будинком народила хлопчика, якого назвала - [PERSON]. Швидка допомога не встигла приїхати. Під час пологів були присутніми медична сестра Лук'янцівської амбулаторії [PERSON] та фельдшер [PERSON] Дані обставини підверджуються актом депутата Лук'янцівської сільської ради [PERSON] від 28.03.2016 року, довідкою лікаря [PERSON] від 28.03.2016 року, пояснювальними записками лікаря [PERSON] та фельдшера [PERSON] заступнику директора департаменту охорони здоров'я Харківської районної державної адміністрації, індивідуальною карткою вагітної породіллі, в якій зазначено, що 31.03.2014 року була взята на облік. Заявник звернулася до органів РАЦС щодо державної реєстрації народження сина, однак отримала відмову в зв'язку з відсутністю необхідних документів, визначених законом, що підтверджується листом начальника Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 29.01.2016 року за №М-16/08-01-03-08 та листом заступника директора Департаменту охорони здоров'я Харківської областної державної адміністрації від 28.03.2016 року за №03-19/425 (а.с.48-51). Згідно з положеннями ч.4 ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності - рішення суду про встановлення факту народження. Нормами п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України суду надано право розглядати справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Справи про встановлення юридичних фактів розглядаються судом, якщо відповідно до закону такі факти тягнуть юридичні наслідки, саме від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав громадян, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, а встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. На підставі викладеного, враховуючи те, що факт народження є загальною передумовою визначення правового статусу громадянина, в тому числі надає можливість отримати документи, що підтверджують його особу, у передбаченому законом порядку заявник не має можливості зареєструвати факт народження сина в органах РАЦС, діючим законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, воно не пов'язано з наступним вирішенням спору про право, вимоги заявника підтверджені письмовими доказами, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved