Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

01 лютого 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права на земельну частку в порядку спадкування за законом. Ухвалою суду від 12 червня 2017 року до участі у справі в якості третьої особи була залучена [PERSON]. В обґрунтування вимог [PERSON] посилався на те, що [INFO] року померла його бабуся - [PERSON]. Після смерті [PERSON], померлої [INFO] року з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернувся син спадкодавця (його батько) - [PERSON], який за життя, не оформив своїх прав на спадкове майно. Позивач зазначив в заяві, що [INFO] року помер його батько - [PERSON]. Після його смерті він своєчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але, постановою нотаріуса Новомосковської районної державної нотаріальної контори від 25.01.2017 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка розташована на території Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області або права на земельну частку (пай), належних [PERSON], померлій [INFO] року, спадкоємцем якої був [PERSON], померлий [INFO] року, в зв'язку з тим, що ним не наданий правовстановлюючий документ, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкову земельну ділянку. Позивач зазначив в заяві, що за життя, його бабуся була членом колективного сільськогосподарського підприємства - Об'єднання фермерських господарств «Кільченські зорі». 14 грудня 1993 року Об'єднанню фермерських господарств «Кільченські зорі» був виданий Державний акт на право колективної власності на землю серія [NUMBER] від 14 грудня 1993 року. В списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, що є додатком № 1 до Державного акту на право колективної власності на землю серія [NUMBER] від 14 грудня 1993 року, виданого колективному сільськогосподарському підприємству - Об'єднанню фермерських господарств «Кільченські зорі» 14 грудня 1993 року, під № 1193 значиться його бабуся [PERSON], яка за життя не отримала сертифікат на право на отримання земельної частки (паю). [PERSON] посилався на те. що зазначені обставини перешкоджають йому оформити свої спадкові права, крім того, в списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, що є додатком № 1 до Державного акту на право колективної власності на землю його бабуся [PERSON] помилково зазначена як [PERSON], в зв'язку з чим, виникла необхідність встановити факт, який має юридичне значення. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві позивач [PERSON] просив суд: -встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що в списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, що є додатком № 1 до Державного акту на право колективної власності на землю серія [NUMBER] від 14 грудня 1993 року, виданого колективному сільськогосподарському підприємству - Об'єднанню фермерських господарств «Кільченські зорі» 14 грудня 1993 року, в якому під № 1193 значиться [PERSON], фактично зазначена [PERSON], померла [INFO] року; -визнати за ним, [PERSON] право на отримання земельної частки (паю) площею 3,5 умовних кадастрових гектари із земель колишнього Об'єднання фермерських господарств «Кільченські зорі», на території Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після батька - [PERSON], померлого [INFO] року, який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав після матері - [PERSON], померлої [INFO] року. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник підтримали позов в повному обсязі, посилалися на підстави звернення до суду, викладені в заяві, просили суд задовольнити вимоги. В судовому засідання представник відповідача - Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, позов визнала частково, не заперечувала проти того, що [PERSON] була членом колективного сільськогосподарського підприємства, була внесена до списку членів підприємства, які мають на тримання земельної частки (паю), не заперечувала проти становлення факту, який має юридичне значення, в той же час, заперечувала проти задоволення вимог про визнання права на отримання земельної частки (паю) в порядку спадкування, просила суд застосувати наслідки спливу позовної давності, посилаючись на те, що [PERSON], який помер [INFO] року, після смерті матері - [PERSON], померлої [INFO] року в період з [INFO] року по [INFO] року (дату смерті) не вчинив будь яких дій для оформлення своїх спадкових прав, свідоцтво про право на спадщину після матері не отримав, в зв'язку з чим, таке право не може бути передане позивачу. Спаська сільська рада Новомосковського району Дніпропетровської області, як відповідач, в своєму листі просила суд розглядати справу без участі представника ради. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлена, звернулася до суду з заявою, в якій не заперечувала проти задоволення позову, зазначила, що вона відмовляється від частки земельної ділянки на користь позивача. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, надані сторонами, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] року померла бабуся позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. До правовідносин суд застосовує норми Цивільного кодексу в редакції 1963 року, які діяли на час виникнення правовідносин - 1996 рік. Згідно вимог ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 р.), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Приписами ст. 525 ЦК України (в редакції 1963 р.) визначено, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Так, у відповідності до ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 р.), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. На підставі ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. У відповідності до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, одо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно до спадкової справи, після смерті [PERSON], померлої [INFO] року з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернувся син спадкодавця - [PERSON], який є спадкоємцем першої черги за законом, інших спадкоємців судом не встановлено. Встановлено, що за життя, [PERSON] не оформив своїх прав на спадкове майно після смерті матері. Судом встановлено, що [INFO] року помер батько позивача - [PERSON]. Згідно до спадкової справи Новомосковської районної державної нотаріальної контори, з заявами про прийняття спадщини після [PERSON], померлого [INFO] року, до нотаріальної контори звернулися діти спадкодавця - [PERSON] і [PERSON]. Постановою нотаріуса Новомосковської районної державної нотаріальної контори від 25.01.2017 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка розташована на території Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області або права на земельну частку (пай), належних [PERSON], померлій [INFO] року, спадкоємцем якої був [PERSON], померлий [INFO] року, в зв'язку з тим, що ним не наданий правовстановлюючий документ, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкову земельну ділянку. У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Так сторони визнали той факт, що за життя, [PERSON] була членом колективного сільськогосподарського підприємства - Об'єднання фермерських господарств «Кільченські зорі». Судом встановлено, що 14 грудня 1993 року Об'єднанню фермерських господарств «Кільченські зорі» був виданий Державний акт на право колективної власності на землю серія [NUMBER] від 14 грудня 1993 року, що підтверджується зазначеним державним актом. В списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, що є додатком № 1 до Державного акту на право колективної власності на землю серія [NUMBER] від 14 грудня 1993 року, виданого колективному сільськогосподарському підприємству - Об'єднанню фермерських господарств «Кільченські зорі» 14 грудня 1993 року, під № 1193 значиться [PERSON]. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення. Враховуючи надані позивачем докази, суд вважає, що в судовому засіданні знайшли підтвердження факти, на які посилається заявник, в зв'язку з чим, вимоги в частині встановлення факту, який має юридичне значення, підлягають задоволенню, а саме, що в списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, що є додатком № 1 до Державного акту на право колективної власності на землю серія [NUMBER] від 14 грудня 1993 року, виданого колективному сільськогосподарському підприємству - Об'єднанню фермерських господарств «Кільченські зорі» 14 грудня 1993 року, в якому під № 1193 значиться [PERSON], фактично зазначена [PERSON], померла [INFO] року. Згідно п.2 Указу Президента „Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 08.08.1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства ..., згідно списку, прикладеного до державного акту на право колективної власності на землю. Оскільки [PERSON] була членом колективного сільськогосподарського підприємства, включена до списку членів колективного сільськогосподарського підприємства, який прикладений до державного акту на право колективної власності на землю, вона отримала право на отримання земельної частки (паю). Згідно довідки Управління Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області, розмір земельної частки (паю) в колишньому ОФГ «Кільченські зорі" становить 3,5 кадастрових гектара, грошова оцінка частки (паю) станом на 01.01.2016 року становить 155 242,00 грн. Згідно законодавства України, члени сільськогосподарських підприємств отримували сертифікати на право на земельну частку, а в наступному, реалізовували своє право на отримання землі шляхом виділення земельної частки (паю) в натурі на місцевості з отриманням Державного акту про право власності на землю. Судом встановлено, що [PERSON] за життя сертифікат на право на земельну частку (пай) не отримала. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців), в зв'язку з чим, право на отримання земельної частки також успадковується. Як зазначалося вище, представник відповідача - Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області просив суд застосувати наслідки спливу позовної давності, зазначивши те, що [PERSON], який помер [INFO] року, після смерті матері - [PERSON], померлої [INFO] року в період з [INFO] року по [INFO] року (дату смерті) не вчинив будь яких дій для оформлення своїх спадкових прав, свідоцтво про право на спадщину після матері не отримав, в зв'язку з чим, таке право не може бути передане позивачу. У відповідності до ст. 257 ЦК України, загальний строк позовної давності встановлюється тривалістю у три роки. На підставі ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною, є підставою для відмови у позові. В той же час, з урахуванням зазначених судом вище приписів ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), а саме, що прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для застосування наслідків спливу позовної давності, оскільки [PERSON] прийняв спадщину після [PERSON], померлої [INFO] року, в зв'язку з чим, спадщина належала йому з моменту відкриття спадщини - з [INFO] року. В зв'язку із смертю [PERSON], який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав після матері - [PERSON], померлої [INFO] року, право на отримання земельної частки (паю) перейшло до його спадкоємця - позивача [PERSON]. На підставі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У відповідності до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Оскільки позивач є спадкоємцем першої черги за законом, прийняв спадщину, з урахуванням думки третьої особи, суд вважає за можливе визнати за позивачем право на отримання земельної частки (паю), оскільки право на зазначену частку спадкодавця встановлена та підтверджується доказами, дослідженими судом.

Outcome: approved