Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

01.09.2021 адвокат Маринюк С.О. звернувся в суд в інтересах [PERSON] з позовом до Ганнопільської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області про визначення додаткового строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в смт. Обухівка Дніпровського району Дніпропетровської області. За клопотанням представника позивача ухвалою суду від 27.09.2021 р до участі у справі залучений співвідповідач [PERSON] . У вступному слові представник позивача пояснив, що [PERSON] з 1993 р по день смерті постійно проживала в смт. Обухівка Дніпровського району Дніпропетровської області; померла [INFO] ; в родинних чи інших близьких стосунках з [PERSON] не перебувала. Тому про існування заповіту та про відкриття спадщини в його користь після смерті [PERSON] позивач не знав. Нотаріус чи орган місцевого самоврядування не повідомляли [PERSON] про відкриття спадщини після смерті [PERSON] та про існування заповіту в його користь. Про свої спадкові права [PERSON] дізнався у 2021 році і 27.07.2021 р звернувся із заявою до державного нотаріуса Дніпровської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] . Проте, нотаріус відмовив [PERSON] у прийнятті заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з пропуском визначеного законом строку для прийняття спадщини. Просить позов задовольнити та визначити [PERSON] додатковий строк - три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Представник відповідача - Ганнопільської сільської ради Славутського району Хмельницької області в судове засідання не з"явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи судом. У заяві до суду просить розглянути справу за його відсутності на підставі письмових доказів, зібраних у справі; відзив на позов не подав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи судом. В заяві просить відмовити у задоволенні позову, оскільки він прийняв всю спадщину після смерті [PERSON] . Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. [PERSON] була власником земельної ділянки площею 4,5534 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Довжківської сільської ради Славутського району Хмельницької області, що стверджується Державним актом на право власності на землю серія ЯЕ № 038226 від 03 листопада 2008 року (а.с.10). На випадок своєї смерті, 02 квітня 2012 року [PERSON] склала заповіт на земельну ділянку площею 4,5534 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Довжківської сільської ради Славутського району Хмельницької області в користь [PERSON] (а.с.7). Заповіт зареєстрований в Спадковому реєстрі за номером 58106424, що стверджується Інформаційною довідкою, долученою до спадкової справи (а.с.53-59). [INFO] [PERSON] померла в смт. Обухівка Дніпровського району Дніпропетровської області, що стверджується повторно виданим свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 11 серпня 2021 року (а.с.6). У статті 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно із ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Отже, відповідно до ст.ст. 1223, 1233 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за заповітом на земельну ділянку площею 4,5534 га для ведення товарного сільськогосподарського виробнитцва на території Довжківської сільської ради Славутського району Хмельницької області. [PERSON] проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] з 04.10.1993 року по день смерті (а.с.39). Після смерті [PERSON] за заявою відповідача [PERSON] у Дніпровській районній державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 162/2020 (а.с.31-74). В матеріалах спадкової справи відсутні відомості про те, що нотаріус повідомляв спадкоємця [PERSON] за заповітом - [PERSON] про відкриття спадщини. В місцевих ЗМІ не публікувались оголошення про виклик спадкоємців до нотаріуса чи до сільської ради у зв`язку з відкриттям спадщини після смерті [PERSON] (а.с.8,9). Отже, позивач [PERSON] не знав і не міг знати про існування заповіту [PERSON] в його користь та про відкриття спадщини. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 27.07.2021 р, але пропустив визначений законом строк для прийняття спадщини, що стверджується листом нотаріуса (а.с.11) та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а.с.12). Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Судом встановлено, що нотаріус не повідомляв спадкоємця [PERSON] за заповітом - [PERSON] про відкриття спадщини, хоча знав про наявність заповіту, зареєстрованого у спадковому реєстрі. Відповідно до правової позиції зазначеної в Постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року в справі №565/1145/17 поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Отже, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. На підставі викладеного суд вважає причини пропуску строку прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] поважними, зважаючи на те, що він був сторонньою особою для спадкодавця, не перебував в родинних чи інших близьких відносинах із спадкодавцем, разом із спадкодавцем не проживав, не знав про смерть спадкодавця і про існування заповіту в його користь. Вказані обставини є об`єктивними та істотними перешкодами для реалізації права позивача на спадкування після смерті [PERSON] , а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved