Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

07.08.2020 року Кредитна спілка "СуперКредит" звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 29.08.2017 року між кредитною спілкою та відповідачем було укладено кредитний договір кредитної лінії №СК41/431/17/150/20СЗ про надання коштів у позику, на умовах фінансового кредиту в сумі 8 000 грн. Крім того, 29.08.2017 року між сторонами було укладено додатковий договір про транш №1 до кредитного договору, відповідно до п.1 якого, сторони погодили, що позивач надає відповідачу транш у розмірі 8 000 грн. Кредитна спілка за заявою відповідача перерахувала кошти в сумі 8 000 грн. на добровільний додатковий пайовий внесок, однак, того ж дня, 29.08.2017 року від відповідача надійшла заява про повернення добровільного додаткового пайового внеску, тому кредитною спілкою було його повернуто, що підтверджується видатковим касовим ордером №98/43 від 29.08.2017 року. Під час укладення кредитного договору сторонами було погоджено графік платежів по кредиту та процентам, процентну ставку, яка складала 84% річних. Оскільки [PERSON] не виконала взяті на себе зобов`язання по сплаті нарахованих процентів і погашення частини кредиту вчасно кожного місяця, станом на 24.07.2020 року у неї виникла заборгованість в сумі 6 362 грн. 95 коп., тому позивач просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати. Згідно з ухвалою судді від 26.11.2020 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив. Відповідач у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України. У судове засідання представник Кредитної спілки «СуперКредит» - Білак О.С. не з`явився, однак, подав адресовану суду заяву про розгляд справи за його відсутності та вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] не з`явилася у судове засідання, причини неявки не повідомила, проте, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Суд, дослідивши докази, подані сторонами, та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Як встановлено судом, 29.08.2017 року між Кредитною спілкою «СуперКредит» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №СК41/431/17/150/20СЗ, згідно з яким спілка надала відповідачу споживчий кредит в розмірі 8 000 грн. Того ж дня між сторонами було укладено додатковий договір №1, у якому було погоджено графік платежів по кредиту та процентах. 29.08.2017 року від відповідача надійшла заява про повернення добровільного додаткового пайового внеску в сумі 8 000,00 грн., після чого позивач повернув їй такий добровільний додатковий пайовий внесок, а остання його отримала, що підтверджується видатковим касовим ордером №98/43 від 29.08.2017 року. Вирішуючи обґрунтованість позовних вимог, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до п. 3.2 кредитного договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Відповідно до п.3.3 кредитного договору змінювана процентна ставка складає вісімдесят чотири процентів річних. Разом з тим. У відповідності до п.п. 10 п. 2.4 кредитного договору відповідач зобов`язалася проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 29-го числа кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в. п.3 додаткового договору №1. Відповідно до п. 3.7. кредитного договору прострочення сплати кредиту не зупиняє нарахування процентів. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Так, ч. 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частинами 1 та 3 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою позикодавцеві в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася, та сплати процентів належних йому відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно із ст.ст. 610-612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Як встановлено судом, позивач виконав умови кредитного договору, перерахувавши обумовлену договором суму коштів відповідачу [PERSON] згідно її заяви на перерахування коштів в сумі 8 000,00 грн. Разом із цим, відповідачем [PERSON] було порушено п.3 умов додаткового договору №1 щодо зобов`язання проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту вчасно кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в графіку платежів, внаслідок чого станом на 24.07.2020 року за нею рахується заборгованість у розмірі 7 039 грн. 76 коп., із яких: - 1 662,44 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту; - 4 700, 51 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 05.12.2017 року по 24.07.2020 року; - 193,65 грн. - інфляційні втрати на прострочене тіло кредиту за період з 30.04.2018 року по 30.06.2020 року; - 11, 50 грн. - три процентних річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 30.04.2018 року по 24.07.2020 року; - 371,66 грн. - три процентних річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 05.12.2017 року по 24.07.2020 року. Наведений розмір заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком нарахування процентів та штрафних санкцій. При цьому судом приймається до уваги те, що сумнівів у розрахунку боргу наданого позивачем немає, а жодних належних та допустимих доказів, які б вказували, що позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими, стороною відповідача не надано. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оцінивши в сукупності надані докази суд доходить висновку, що відповідачка [PERSON] , не виконала грошового зобов`язання за кредитним договором, тому вимоги позивача підлягають задоволенню, як такі що ґрунтуються на законі, підтверджені належними та допустимими доказами. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд знаходить стягнути з відповідачки на користь позивача документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, у відповідності до ст. 280-283 ЦПК України, постановивши провести заочний розгляд даної справи на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи, а також

Outcome: approved