overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

08.12.2016 позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб зареєстрований з відповідачем [PERSON] Обґрунтовуючи вказані вимоги, позивачка посилається на те, що сімейне життя між ними не склалося через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на життя та сімейні обов'язки. Тривалий час сторони проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] На даний час дитина проживають з позивачкою, суперечки про місце проживання дитини та поділ майна немає, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. В судове засідання позивачка не з'явилася, подала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. З урахуванням положень ст. 169 ЦПК України, суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11.11.2006 сторони [PERSON] та [PERSON] . зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за номером 1717 що вбачається із свідоцтва про шлюб [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м.Києва. Від шлюбу сторони мають дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про народження [NUMBER]. Сторони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні стосунки. Примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки їх шлюб носить формальний характер. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи обставини наведені вище суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася повністю, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та відповідача, а тому вважає за необхідне позов задовольнити. Також з огляду на положення ст. 113 СК України, суд вважає можливим задовольнити вимогу позивачки про відновлення її дошлюбного прізвища "[PERSON]". З огляду на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесенні нею судові витрати на оплату судового збору у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

08.12.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з названою вище позовною заявою, в якій зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 11.02.2011 року Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 37. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги один до одного, що призвело до серйозних суперечок, припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім'ї з відповідачем є неможливим. Майнового спору та спору щодо місця проживання дитини вони не мають. Посилаючись на наведене, позивач просив позов задовольнити. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач [PERSON] надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] також надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги визнає, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище "[PERSON]". Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11.02.2011 року, шлюб зареєстрований Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 37. Від даного шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам сторін, інтересам їх дитини, це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

08.12.2016 року ТОВ «Краматорськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу за опалення та підігрів води, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ТОВ "Краматорськтеплоенерго" здійснювало поставку теплової енергії та гарячого водопостачання відповідачам, які є власниками квартири [ADDRESS]. Відповідачі не вносили плату за теплову енергію та гаряче водопостачання з 01.03.2012 року і станом на 01.05.2016 року у них утворилася заборгованість по оплаті в розмірі 14068,27грн. До теперішнього часу заборгованість відповідачами не погашена, тому просить її стягнути на користь позивача. Крім того просить стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати в сумі 1378,00грн. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав судові заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, на заявлених вимогах наполягав та просив їх задовольнити. Вивчивши всі матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідачі постійно мешкають за адресою [ADDRESS], та є власниками. Правовідносини по позову регулюються Законами України «Про житлово-комунальні послуги» та «Про теплопостачання». Суд бере до уваги саме ці Правила, бо у термін за який позивач заявив позов діяли саме ці Правила. Згідно ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені законом. Відповідно до ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/ тарифів та показань засобів обліку або нормами, затвердженими в установлено порядку. Згідно ст.ст.156, 162 Житлового кодексу України, власник зобов'язаний вчасно вносити плату за комунальні послуги по встановленому у законному порядку тарифам. Згідно з випискою з особового рахунку за період з 01.03.2012 року по 01.05.2016 року заборгованість відповідачів складає 14068,27грн., яка підлягає стягненню у повному обсязі. Крім того, у відповідності зі ст.88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1378,00грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

.08.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] вказала, що вона є квартиронаймачем квартири [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] є її колишнім чоловіком, шлюб з яким було розірвано рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 27.08.2015 року. [PERSON] на даний час зареєстрований в квартирі [ADDRESS]. В травні 2015 року відповідач виїхав з вказаної квартири, нікого не повідомивши куди, при цьому з реєстраційного обліку в м. Южноукраїнську не знявся, його місцезнаходження невідомо. Залишаючись зареєстрованим на вказаній житловій площі [PERSON] не проводить оплату комунальних послуг, а вона вимушена вносити плату за користування житлом за кількістю зареєстрованих в ньому осіб. Тому просить визнати [PERSON] такими, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме - квартирою [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета - [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений через оголошення в газеті "Рідне Прибужжя" №36 від 08.09.2016 року. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності відповідача, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Проти заочного розгляду справи позивач не заперечував. Суд, вислухавши пояснення позивача, третю особу, свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих позивачем доказів, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії ордеру від 10.06.2008 року квартира [ADDRESS] була виділена на склад сім'ї з трьох чоловік [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 24). Відповідно до довідки (виписки з домової книги про склад сім'ї та реєстрацію) станом на 11.08.2016 року, в вказаній квартирі зареєстровані: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Згідно акту №95 про не проживання, складеного комісією КП «ЖЕО» 12.08.2016 року [PERSON] з травня 2015 року в квартирі [ADDRESS] не проживає ( а.с. 6 ). Вказаний факт підтвердили в судовому засіданні і свідки [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно із ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, оскільки [PERSON] більше шести місяців не проживає в квартирі [ADDRESS] без поважних причин, він втратив право користування нею, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

08 вересня 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на сина [PERSON],[INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення сином 23-х років. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала. Пояснила, що з 1995 року по 2007 рік перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. З 01 вересня 2014 року син навчається на денному відділенні Рівненського державного гуманітарного університету,в зв"язку з чим потребує матеріальної допомоги. Покликаючись на викладені обставини,[PERSON] просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, подав заяву про визнання позову. Не заперечував проти стягнення з нього аліментів на навчання сина [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів його доходу до досягнення сином 23 років. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону,не порушує права,свободи та інтереси інших осіб, а тому позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі,який 08 жовтня 2007 року розірвано,про що видано Свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER]. Від подружнього життя мають сина [PERSON],[INFO] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER]). Згідно довідки №80-36/558 від 05 вересня 2014 року [PERSON] є студентом І курсу денної форми навчання Рівненського державного гуманітарного університету. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Оскільки [PERSON] працездатний, має задовільний стан здоров»я, інших утриманців не має,згідний надавати допомогу сину на період навчання до досягнення ним 23 років,підстави для задоволення позову наявні. На підставі ст.ст.155,198-199 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

08 вересня 2014 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що сторони є батьками малолітнього сина: [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Позивачка просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% відсотків неоподаткованого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до набуття дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не з'явились, але надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до цих заяв позивачка свій позов підтримала, а відповідач заявлений до нього позов визнав у повному обсязі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п.24 його постанови "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року N 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши матеріали справи та надані докази суд вважає, що дійсно існують законні підстави для прийняття безумовного визнання позову відповідачем та задоволення цього позову, оскільки таке визнання позову відповідачем не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

08 вересня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 05 березня 1999 року вона вступила у зареєстрований шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, несумісність характерів, відсутність з боку відповідача матеріальної та моральної підтримки. Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем з квітня 2015 року фактично припинені, приживають окремо, спільне господарство не ведуть. Малолітній син - [PERSON] залишається проживати з матір'ю, неповнолітній син - [PERSON], якому виповнилося 14 років, місце проживання вирішить на власний розсуд. Просила шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у поданій до суду заяві просила розгляд справи провести за її відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису. На розірванні шлюбу наполягала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до положення ч. 9 ст. 74 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення про виклик у судове засідання в газеті "Слобідський край" від 17 жовтня 2015 року № 123-124. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Розгляд справи проведено у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України за неявки відповідача [PERSON], який належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони перебувають у шлюбі з 05 березня 1999 року, який зареєстрували у відділі реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського райвиконкому м. Харкова, актовий запис № 77, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ВЛ № 076932. (а.с. 7) Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 315860, зареєстрованого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (а.с. 8) та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 069988, зареєстрованого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. (а.с. 9) Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу шкодить інтересам позивача. Крім того, суд керується основним принципом, який визначає шлюбні відносини, а саме, що це є добровільний союз чоловіка та жінки Спору про майно, що є спільною сумісною власністю, на час звернення із позовом про розірвання шлюбу, між сторонами не існує. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

08 вересня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 11 серпня 2006 року виконавчим органом Залізної міської ради м. Торецька Донецької області, за актовим записом № 9. Від спільного проживання дітей не мають. Сумісне життя не склалося в зв'язку з різними поглядами на життя, внаслідок чого виникають постійні суперечки. На теперішній час шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, спільно не проживають. Позивач в судове засідання не з'явилася, її інтереси за довіреністю представляла [PERSON], яка також не з'явилася в судове засідання, надавши суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні. Крім цього позивач просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за його відсутності суду не подавав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Виходячи з того, що сторони по справі припинили шлюбні відносини, не підтримують їх, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе і подальше збереження шлюбу не буде відповідати інтересам подружжя. Майнового спору та питань щодо утримання дітей у сторін не має. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сім'ї, фактичні обставини справи, а також той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сім'ю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Позивачу залишити прізвище "[PERSON]". Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір, що підтверджено документально: квитанцією № 74 від 08.09.2016 року (а.с. 2) у розмірі 551 грн. 21 коп., який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

08 вересня 2016 року судом було винесено рішення про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] Під час винесення рішення судом не було вирішено про судові витрати, понесені позивачем. Згідно п.6 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами. Позивач в судовому засіданні суду пояснив, що він є інвалідом 2 групи, а тому звільнений від сплати судових витрат та просить віднести їх за рахунок держави. Прокурор та представник поліції також просили віднести судові витрати за рахунок держави. Представник [PERSON] державної казначейської служби України в Олександрівському районі залишили дане питання на розсуд суду. Вважають, що казначейство не порушувало прав позивача, а тому неможливо відносити судові витрати за їх рахунок. Оскільки позивач є інвалідом 2 групи, що підтверджено висновком МСЕК серія 10 ААБ № 345609 та копію посвідчення серія Б №109286, наданого позивачем в суді, тому згідно ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" він звільнений від сплати судового збору. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно ч.2 ст.88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно ст.79 ЦПК України до судових витрат відносяться судовий збір та витрати пов'язані з розглядом справи, в тому числі витрати на правову допомогу, витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду. При ухваленні рішення по справі судом в мотивованій частині було обгрунтовано та вказано на те, що судові витрати позивача на правову допомогу та витрати пов'язані з явкою позивача та його представника до суду не підлягають задоволенню (том 3 а.с.4-9). Оскільки позов задоволено частково, тому, згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача - [PERSON] МВС України в Кіровоградській області необхідно стягнути на користь держави судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. Позивач ставив вимогу про стягнення з відповідачів моральної шкоди в сумі 100000 грн. і судовий збір становить 1500 грн. Позов було задоволено частково та стягнуто лише 2000 грн., що становить 2% від розміру позовних вимог. Отже, з відповідача [PERSON] МВС України в Кіровоградській області необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 30 грн.

Outcome: approved