Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

Представник позивача звернувся з позовом до [PERSON] , в якому просить позбавити її батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] та стягнути на утримання дитини аліменти. Представник позивача вказує, що дитина [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини. Малолітня [PERSON] з 23.03.2017 року перебуває на профілактичному обліку служби у справах дітей Ізюмської міської ради, як дитина, яка опинилися в складних життєвих обставинах. В зв`язку з тим, що потреби дівчинки не задовольнялися, а саме відсутні продукти харчування, незадовільний санітарний стан будинку, відсутнє опалення, світло, дитина перебувала в занедбаному стані, з педикульозом, в будинку не створено умов для виховання, проживання та розвитку, з 13.03.2019 р. за направленням служби у справах дітей Ізюмської міської ради [PERSON] перебувала в Ізюмському міському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей. За час перебування дитини у закладі гр. [PERSON] спілкувалась з донькою, відвідувала її, змінила місце проживання. В грудні 2019 року після проходження курсу соціально - психологічної реабілітації дівчинку повернуто в біологічну сім`ю. З 3 березня 2020 року дитина повторно потрапила до Ізюмського міського центру соціально-психологічної реабілітації дітей з приводу вживання [PERSON] алкоголю. Мати разом з дитиною ходили до подруг, де вона в присутності дитини вживала алкогольні напої, [PERSON] була неохайно вдягнута та голодна. На сьогоднішній день [PERSON] не цікавиться життям дитини, не телефонує, не намагається повернути дитини додому. Службою неодноразово проводились профілактичні бесіди з гр. [PERSON] щодо створення належних умов для повернення дитини в родину, працевлаштування, здорового способу життя та ведення домогосподарства. За довідкою ІМЦСССДМ, під час чергового відвідування родини, було встановлено відсутність належних умов для виховання, утримання та розвитку малолітньої дитини. Фактори сім`ї та середовища не сприятливі для виховання дитини. Батьківський потенціал незадовільний. На неодноразові спроби Ізюмського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді щодо профілактичної роботи з гр. [PERSON] , в тому числі і надання соціальних послуг за потребою родини, а також на неодноразові запрошення до Центру на співбесіди з метою подальшої роботи з родиною в межах компетенції Центру, гр. [PERSON] не реагувала. Гр. [PERSON] , неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП. Представник позивача просить позовну заяву задовольнити, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, надала до суду заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі, просила справу розглядати без її участі. Дослідивши матеріали справи і оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Виниклі правові відносини являються сімейними і регулюються вимогами ст.ст. 164, 165, 166 СК України, п. 15. Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" відповідно до яких мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини, і ця міра є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обо`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитину, що негативно впливає на її фізичний розвиток та складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культури та інших духовних цінностей не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 17 травня 2013 року відповідач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . (а.с.4) Відповідно до висновку органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Ізюмської міської ради від 03 квітня 2020 року вважається за доцільне в інтересах дитини позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , по відношенню до її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.10). За довідкою ІМЦСССДМ, під час чергового відвідування родини, було встановлено відсутність належних умов для виховання, утримання та розвитку малолітньої дитини. Фактори сім`ї та середовища не сприятливі для виховання дитини. Батьківський потенціал незадовільний.(а.с.7) На неодноразові спроби Ізюмського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді щодо профілактичної роботи з гр. [PERSON] , в тому числі і надання соціальних послуг за потребою родини, а також на неодноразові запрошення до Центру на співбесіди з метою подальшої роботи з родиною в межах компетенції Центру, гр. [PERSON] не реагувала. Гр. [PERSON] , неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку ЇЇ природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, так як це встановлено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Гр. [PERSON] , [INFO] , свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, не дбає про нормальне самоусвідомлення дитини, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі. Таким чином, суд встановив, що дійсно відповідач [PERSON] не виконує батьківських обов`язків щодо доньки, не піклується про неї. Поведінка матері є винною, вона має можливість створити нормальні умови життя, але свідомо нехтує своїми обов`язками, а отже не намагається змінити свою поведінку. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Цивільного кодексу України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно норм ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи, положення ст. 182 Сімейного кодексу України суд вважає, що слід стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідно до положення ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь на користь держави в сумі 2102 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved