Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

09.07.2019 позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.08.2011року .Від шлюбу з відповідачем мають доньку - [PERSON] [INFO] . На даний час відповідач матеріальної допомоги не надає, донька знаходиться на утриманні позивача.Просить стягнути з [PERSON] на утримання дитини аліменти в розмірі ј заробіту (доходу) але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 01.06.2019 року та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 24.07.2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, визначено здійснювати судовий розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначенням судового засідання на 12год.00хв. 26.09. 2019 року. Відповідно до ч. 2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Позивач в судове засідання не з`явилася, надавши через канцелярію суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач через канцелярію суд подав заяву про розгляд справи у його відсутності , позов визнав в повному обсязі. В силу ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження , зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання здійснюється судом, за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до часткового задоволення. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.08.2011року. Від шлюбу з відповідачем мають доньку: [PERSON] [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] . [INFO] , батьком є [PERSON] ,мати - [PERSON] . Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII ( 789-12 ) від 27.02.91 та яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Зважаючи на те , що позивачем подана позовна заява 09.07.2019 року до Березанського міського суду Київської області , тому відсутні правові підстави для стягнення аліментів з 01.06.2019р. Пленум Верховного Суду України в своєму Пленумі від 15 травня 2006 року за №1 « Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів « в п.17 зазначив що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина інших обставин, що мають значення. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Частина 3 ст.181 Сімейного кодексу України, визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері ,батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду ,змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Щодо розміру аліментів, то суд беручи до уваги матеріальний стан як відповідача , так і позивача та враховуючи ту обставину , що за законом обов`язок утримання неповнолітніх дітей покладається на обох батьків, суд приходить до висновку про необхідність встановлення розміру аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку ( доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,щомісячно на дитину від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved