Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

10.07.2019 заявник звернувся до суду із вищезазначеною заявою, яка подана в порядку окремого провадження, у якій, з урахуванням заяви про уточнення вимог, поданої до суду 23.12.2019, просить суд встановити факт визнання батьківства [PERSON] , померлим [INFO] , відносно [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який усе належне йому майно заповів своєму сину - заявнику по справі. Однак, оскільки у свідоцтві про народження заявника у графі «батько» стоїть прочерк, він позбавлений можливості скористатись своїми спадковими правами. Ухвалою від 11.07.2019 заяву було залишено без руху і надано заявнику строк, в межах якого він мав виправити недоліки заяви. 25.07.2019 після усунення недоліків заяви відкрито окреме провадження у справі та призначено судовий розгляд. У судове засідання заявник не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. До суду надав клопотання, у якому просить розглядати справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити(а.с.32). Представник заявника - адвокат Чуй А.І. у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити на підставах, викладених у заяві. Зазначив також, що батьки заявника проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу до 2001 року, у якому вони уклали шлюб. [PERSON] визнавав себе батьком заявника протягом всього життя, вони жили сім`єю. Представники заінтересованих осіб у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. До суду надали заяви про розгляд справи за відсутності представника, проти задоволення заяви не заперечують (а.с.45,62,63). Суд, заслухавши представника заявника, покази свідків, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пленум Верховного Суду України у постанові №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" п. 15 роз`яснив, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 Кодексу про шлюб та сім'ю України (далі - КпШС України). Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Судом встановлено, що заявник народився [INFO] у с. Литвинівка Решетилівського району Полтавської області, що підтверджується копіями його паспорта та свідоцтва про народження (а.с.4, 7). З копії свідоцтва про народження також вбачається, що матір`ю заявника є [PERSON] , у графі «Батько» - запис відсутній (а.с.7). 10.03.2001 [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] (дошлюбне прізвище чоловіка - [PERSON] ), що підтверджується відповідним актовим записом № 3 згідно копії свідоцтва про одруження (а.с.64). Відповідно до виписки з погосподарської книги № 2 за 2011-2015 роки по с. Демидівка від 10.05.2019, [PERSON] проживав разом зі своєю дружиною [PERSON] та був головою домогосподарства с. Демидівка (а.с.15). Згідно актового запису № 14 [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.8). За життя [PERSON] склав заповіт від 24.01.2017, яким усе належне йому майно заповів своєму сину [PERSON] , [INFO] (а.с.14). Допитані у судовому засіданні в якості свідків односелець заявника [PERSON] та співробітниця матері заявника [PERSON] , суду пояснили, що батьки заявника: [PERSON] та [PERSON] проживали разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу, у них народився спільний син - [PERSON] . Пізніше вони зареєстрували шлюб. Вони жили всі разом у одному будинку та виховували сина [PERSON] від попереднього шлюбу та спільного сина [PERSON] . Після свого повноліття заявник поїхав з дому, однак пізніше повернувся до села Демидівка та доглядав свого батька. Після смерті батьків поховав їх. [PERSON] визнавав заявника своїм рідним сином з моменту його народження. Будь-яких розмов про те, що він не є його батьком не було. [PERSON] інших дітей, окрім заявника, не мав. Таким чином, судом встановлено, що за життя померлий визнавав своє батьківство щодо [PERSON] , вважав його своїм рідним сином, проживав разом із ним та його матір`ю та виховував його, тому суд вважає підтвердженим факт визнання батьківства [PERSON] щодо заявника.

Outcome: approved