Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

07.03.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визначення розміру часток співвласників [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у спільній сумісній власності на земельну ділянку, в якому просить визначити, що розмір частки співвласників у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,0907 га, кадастровий номер 0510136600:02:046:0041, цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану в м. Вінниці по 2-му провул. Хмельницького шосе, 37, становить по 1/4 ідеальної частки земельної ділянки кожному. Позов мотивовано тим, що позивач у справі є дружиною відповідача [PERSON], рідною сестрою [PERSON] та донькою [PERSON], померлого 07.07.2016 року. Всі вони за життя [PERSON]А були співвласниками домоволодіння №37 по 2-му провул. Хмельницького шосе, а саме [PERSON] за життя належало 19/100 часток домоволодіння, [PERSON] 29/50 часток, [PERSON] та [PERSON] 23/50 часток. Зазначене будинковоління знаходиться на земельній ділянці площею 0,0907 га, кадастровий номер 0510136600:02:046:0041, цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, співвласниками якої в державному актів на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №333039 зазначено [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] За життя [PERSON] всі співвласники користувалися однаковими за розмірами частками зазначеної земельної ділянки, їх частки були рівними, однак така домовленість користування земельною ділянкою не була закріплена документально. Після смерті [PERSON] [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого, її сестра [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини на користь сестри [PERSON] До складу спадщини [PERSON], в тому числі, входить і належна померлому частина земельної ділянки. Нотаріусом було видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на частку померлого в будинковолодінні, однак було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку належної померлому земельної ділянки, оскільки неможливо визначити розмір такої частки померлого у спільній сумісній власності на земельну ділянку. Позивач позбавлена можливості оформити своє право на успадковану частину земельної ділянки без визначення частки спадкодавця, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали, не заперечили проти задоволення позову. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозвязку, зважає на наступне. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності до того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 6 п. 11 Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», за змістом частини ч. 4 ст. 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. За таких обставин суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в судовому засіданні, відповідно до вимог ст. 174 ЦПК України, оскільки таке визнання позову відповідачами не порушує права та інтереси третіх осіб, виходячи з наступних підстав. Батьком позивача [PERSON] (до укладення шлюбу «Сорока») є [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ЯИ №961223, виданого Шкуринецькою сільською радою Вінницького району 23.02.1953 року (а.с.5-6). Позивачу [PERSON] та відповідачу [PERSON] на праві особистої власності належить 23/50 часток будинковолодіння, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, 2-й провул. Хмельницького шосе, 37, згідно свідоцтва про право особистої власності на будови №158, виданого Ленінським райвиконкомом народних депутатів м. Вінниці 26.02.1987 року (а.с.8). Згідно технічного паспорту на зазначене будинковолодіння відповідачу [PERSON] на праві власності належить 29/50 часток цього будинковолодіння, померлому [PERSON] за життя належало 19/100 часток (а.с.11-13). [PERSON] помер 07.07.2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АМ №349901, виданого Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 07.07.2016 року (а.с.7). Після його смерті відкрилася спадщина. Позивач як спадкоємець першої черги звернулася до Першої вінницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після [PERSON], де 27.02.2017 року їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 19/100 часток домоволодіння, житлових будинків з господарськими будівлями і спорудами №37, що знаходиться по 2-му провул. Хмельницького шосе в місті Вінниці, які належали померлому на праві власності (а.с.9,15). Право власності на зазначене успадковане майно зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у встановленому законом порядку (а.с.10). Померлому за життя разом із позивачем [PERSON] та відповідачами [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала земельна ділянка площею 0,0907 га, кадастровий номер 0510136600:02:046:0041, цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану в м.Вінниці по 2-му провул. Хмельницького шосе, 37, частка у спільній сумісній власності кожного співвласника не визначена (а.с. 14). Державний нотаріус Першої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON] після звернення позивача до Першої вінницької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки по 2-му провул. Хмельницького шосе, 37, площею 0,0907 га, кадастровий номер 0510136600:02:046:0041, цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, після померлого [PERSON], яку мотивувала тим, що нотаріус не може визначити склад спадкового майна, а саме на яку частку зазначеної земельної ділянки необхідно видати свідоцтво про право на спадщину після померлого (а.с.16). Встановленим судом фактичним обставинам у справі відповідають правовідносини, визначені нормами спадкового права, а також нормами ЦК України щодо спільної власності. Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п. 5\~постанови Пленуму Верховного суду України\~\~від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Відповідно до положень\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Позивач, заявляючи вимогу про визначення часток співвласників [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, посилається на рівність часток співвласників. Визначаючись щодо цих позовних вимог, суд враховує положення вказаних вище норм законодавства про рівність часток, а також ту обставину, що ніяких домовленостей про розмір часток між співвласниками не було, жодних доказів щодо цього суду не надано, а також те, що частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду, а не визначення часток не дає можливості позивачу набути право власності на вказану вище частину земельної ділянки в порядку спадкування. Тому, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовна вимога про визначення розміру часток співвласників у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,0907 га, кадастровий номер 0510136600:02:046:0041, цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану в м.Вінниці по 2-му провул. Хмельницького шосе, 37, підлягає задоволенню, та суд зазначає, що на день смерті [PERSON] його частка становила 1/4 ідеальну частку земельної ділянки, частка [PERSON], [PERSON] та [PERSON] становила 1/4 частку кожного як на день смерті [PERSON] рівно як і становить на день ухвалення рішення судом. При цьому, суд враховує, роз'яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту\~ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Відповідно до ч. 1\~ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної\~\~особи, яка\~\~померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 2\~ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.1261 ЦК України,\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Враховуючи викладені вище обставини, зокрема, що позивач є спадкоємцем першої черги, суд дійшов висновку, що позивач є належним позивачем, який не може юридично закріпити своє право на спадщину без попереднього визначення розміру часток спадкодавця в спадковому майні. Згідно\~ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визначення часток спадкодавця та інших співвласників (сторін по справі) у праві спільної сумісної власності на спірну земельну ділянку з метою реалізації права позивача на спадкування за законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved