Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

03.06.2021 р. [PERSON] звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовом, у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 19.02.2021 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем та зареєстрований в реєстрі за № 25241, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал » заборгованості в сумі 14974,00 грн., та стягнути з відповідача судові витрати. Позивачка позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі виконавчого напису № 25241 від 19 лютого 2021р., виданого приватним нотаріусом ЖМНО Горай О.С., було відкрито виконавче провадження № 65622713. Позивач вказує, що виконавчий напис вчинено з порушенням норм чинного законодавства, оскільки нотаріус не перевірив безспірності заборгованості, чим порушив норму ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус не повідомляв боржника про те, що до нього звернулися із заявою про вчинення виконавчого напису, що створює ситуацію коли боржник не міг ніяким чином заперечувати проти незаконного нарахування сум і відповідно нотаріус не мав вчиняти виконавчий напис, оскільки не була перевірена безспірність вимог кредитора. Позивач зазначає, що на сьогоднішній день редакція переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору, натомість позивачем жодного кредитного договору не підписувалося та нотаріально такий договір не посвідчувався. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 07 червня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, роз`яснено порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання та витребувано від приватного нотаріуса Горай Олега Станіславовича належним чином завірені копії документів на підставі яких вчинено виконавчий напис №25241 від 19 лютого 2021р та витребувано від приватного виконавця Шаркова О.О. завірені належним чином копії документів виконавчого провадження №65622713 від 31.05.2021 р. 07 червня 2021 року Святошинським районним судом м. Києва задоволено заяву позивача про забезпечення позову та зупинено стягнення по виконавчому провадженні №65622713 за виконавчим написом від 19 лютого 2021 року, виданим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С., що зареєстрований у реєстрі за № 25241. Позивач в судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги просила задовільнити в повному обсязі, з підстав зазначених у позові. Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений, про причини неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву у встановленому законом строку не подав. Треті особи в судове засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомили. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 19 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 25241, за яким з позивача [PERSON] звернено стягнення за Договором фінансового кредиту № 527738 від 08.02.2020 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю « ЛІНЕУРА УКРАЇНА», правонаступником усіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення права вимоги № ККЛУ-16112020 від 16.11.2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит- Капітал», ідентифікаційний код юридичної особи 35234236, за період з 16.11.2020 року по 24.12.2020 року у розмірі 14044,00 грн., яка складається із заборгованості за сумою кредиту у розмірі 4000 грн. та простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 9120,00 грн. та строкова заборгованість за штрафами і пенями ( нараховано з 10.03.2020 р. до 16.11.2020 р.) становить 924,00 грн ; також стягнуто витрати пов`язані із вчиненням виконавчого напису. Всього з позивача на користь ТОВ «ФК « Кредит- Капітал» стягнуто 14974,00 грн. (а.с.43) За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів встановлено Главою 14 Закону України «Про нотаріат» та Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. З тексту оспорюваного виконавчого напису від 19 лютого 2021 року убачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувалася ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України № 622 від 26 листопада 2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п. 4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення - з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 19.02.2021 року були відсутні правові підстави для його вчинення. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001 року. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29 січня 2019 року по справі № 910/13233/17. Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 р. у редакції від 29.11.2001 року передбачено стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами. При цьому визначено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Як убачається із копії договору фінансового кредиту № 527738 від 08.02.2020 року, укладеного між позивачем та ТОВ « ЛІНЕУРА УКРАЇНА», на підставі якого було вчинено спірний виконавчий напис, договір не був посвідчений нотаріально, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. При вирішенні спору суд також враховує правову позицію викладену у постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року по справі № 757/24703/18-ц, відповідно якої для вчинення виконавчого напису нотаріусу слід надавати серед інших документів оригінал нотаріально посвідченого договору, згідно пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вищенаведені обставини свідчать про наявність правових підстав для визнання оспорюваного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірності заборгованості боржника перед стягувачем, тому, враховуючи предмет спору, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у порядку розподілу судових витрат між сторонами з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім за подачу позову судовий збір в дохід держави у розмірі 908 грн. Відповідно до вимог ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: approved