Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - Товариство) з позовом про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, пов`язаного з виконанням трудових обов`язків. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що впродовж 33 років 11 місяців працював у Товаристві на різних посадах. За час роботи отримав професійне захворювання, яке було встановлено Українським НДІ промислової медицини м. Кривого Рогу, що підтверджується медичним висновком від 17.08.2016 р. №1112. Згідно висновку МСЕК від 22.12.2016 р. йому з 12.12.2016 року безстроково, було встановлено третю групу інвалідності. Вважає, що відповідач не виконав вимоги Закону, щодо створення безпечних і нешкідливих умов праці, внаслідок чого позивач отримав негативні зміни здоров'я, що мають незворотній характер та завдало позивачу моральну шкоду, яку він оцінює в 921 600 грн., а тому просив стягнути зазначену суму з відповідача на свою користь без утримання податку з доходів фізичних осіб. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовну заяву, з підстав та доводів наведених в ній. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, вважав позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Згідно трудової книжки, [PERSON], [INFO], з 01.02.1977 року по 29.05.1995 року, з 01.12.1997 року по 15.10.2001 року та з 10.03.2005 року по 22.12.2016 року працював у Товаристві на різних посадах, а 22.12.2016 року був звільнений за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію, ст. 38 КЗпП України (а.с.15-23). Медичним висновком лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу про наявність (відсутність) професійного характеру захворювання від 17.08.2016р. № 1112, Українського НДІ промислової медицини м. Кривого Рогу, виданого на підставі протоколу засідання лікарсько-експертної комісії від 17.08.2016 р. №1112, [PERSON], [INFO], встановлено діагноз: вібраційна хвороба другого ступеня від дії загальної вібрації з вираженим церебрально-периферичним ангіодистонічним синдром, з вазоморно-трофічними порушеннями на кистях, ускладненим дисциркуляторною енцефалопатією ІІст. З ПМК у вертебро-базилярному басейні з помірною вестибуло-мозочковою дисфункцією, пірамідною недостатністю з двох сторін, гіпертонічною хворобою ІІст., ІХС, у поєднанні з полірадикулопатією L5-S1 та C5-C7 з вираженими порушеннями біомеханіки хребта, двобічним плечолопатковим періартрозом (ПФ другого ст.), деформуючим артрозом ліктьових суглобів (ПФ першого-другого ст.), деформуючим артрозом колійних (ПФ першого-другого ст.) суглобів, стійкий больовий синдром. Захворювання професійне, з 17.08.2016р. Діагноз встановлено на підставі скарг на частий біль в шийному та п/крижовому відділах хребта віддачею в ліву руку та ліву ногу, біль та обмеження об'єму рухів в плечових, переважно лівому, ліктьових та колінних с-бах, періодичний сильний біль в п/кр. від. хребта при тривалій ході, неможливість тривалої ходи, вимушений зупинятися приблизно через 500м для відпочинку сидячі, біль в с-бах кистей, відчуття затерпання та слабкість в кистях, затерпання рук піднятих вверх та під час відпочинку, затерпання лівої ноги по задньо-боковій поверхні, пекучий біль в стопах, судоми в м'язах ніг, підвищену мерзлякуватість, підв. цифр АТ від 140/90 (постійно) до 160/100 мм рт.ст. (не постійно приймає гіпотензивні), запаморочення, періодичний кашель з виділенням слизового мокротиння, частий давлючий головний біль в лобно-тімяній ділянках, головний біль з онімінням правої половини обличчя та руки, біль в ділянці серця. Дані профмаршруту та санітарно-гігієнічної характеристики: 01.02.1977-29.05.1995рр. - "ПівнГЗК", ЦТА, ГТЦ, водій а/с "БіЛАЗ", а/м "НД-1200"; 01.12.1997-15.10.2001рр. - ВАТ "ПівнГЗК", ГТЦ, водій а/м "БіЛАЗ"; 10.03.2005-08.2016 рр. - ПРАТ "ПІВНГЗК", ГТЦ, водій великовантажного автомобіля. Всього стажу у шкідливих умовах 33р. 8 міс. (а.с. 24-25). У санітарно-гігієнічній характеристиці умов праці, затвердженої головним державним санітарним лікарем м. Кривого Рогу, Криворізького та Широківського районів, 24.12.2015 р., зазначено висновок про умови праці відповідно до гігієнічної класифікації праці, умови праці [PERSON] за період роботи з 01.02.1977 по 29.05.1995, з 01.12.1997 по 15.10.2001, з 10.03.2005 по даний час водієм великовантажного автомобіля в кар'єрі та на відвалах в Першотравневому та Ганнівському кар'єрах в гірничотранспортних цехах №1 та №2 ПАТ "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" (правонаступник - ВТА "ПівнГЗК", Північний гірничозбагачувальний комбінат) за концентрацією аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони відносяться до 3 класу 2 ступеня шкідливості, за рівнем виробничої загальної транспортної вібрації - до 3 класу 1 ступеня шкідливості, за показником важкості праці незручна робоча поза - до 3 класу 2 ступеня шкідливості (а.с. 26-29). Згідно акта розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 17 листопада 2016 року (далі - Акта), складеного комісією та затвердженого начальником Головного управління Державної служби України з питань праці Дніпропетровської області, у хворого [PERSON], загальний стаж роботи 44 роки 8 місяців 19 днів, за професією 33 роки 8 місяців 26 днів, у цеху в умовах впливу шкідливих факторів 34 роки 6 місяців. Згідно з Державними санітарними нормами та правилами "Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу", затвердженими Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.04.2014 № 248 умови праці водія автотранспортних засобів в кар'єрі технологічної колони автомобілів № 51 гірничотранспортного цеху № 1 ПРАТ "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" [PERSON] віднесені: - за параметрами вібрації - до 3 класу 1 ступеню "Шкідливості", за концентрацією аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони - до 3 класу 2 ступеню "Шкідливі"; - за параметрами шуму - до 3 класу 1 ступеню "Шкідливі"; мікроклімат до 3 касу 1 ступеню "Шкідливі"; - важкість праці до 3 класу 2 ступеню "Шкідливі". У п. 14 Акта зазначено діагноз: вібраційна хвороба другого ступеня від дії загальної вібрації з вираженим церебрально-периферичним ангіодистонічним синдромом, з вазоморно-трофічними порушеннями на кистях, ускладненим дисциркуляторною енцефалопатією ІІ ст. З ПМК у вертебро-базилярному басейні з помірною вестибуло-мозочковою дисфункцією, пірамідною недостатністю з двох сторін, гіпертонічною хворобою ІІ ст., ІХС, у поєднанні з полірадикулопатією L5-S1 та C5-C7 з вираженими порушеннями біомеханіки хребта, двобічним плечолопатковим періартрозом (ПФ другого ст.), деформуючим артрозом колінних (ПФ першого-другого ст.) суглобів, стійкий больовий синдром. (Т 45.2). (а.с. 31-32). Згідно п. 16 Акта працюючи водієм автотранспортних засобів в кар'єрі виконував роботи з управління технологічними автомобілями в кар'єрі. При цьому внаслідок недосконалості технології відкритого видобутку руди, мавших місце важких режимів експлуатації автотранспортних засобів, підпадав під вплив підвищених параметрів загальної вібрації, аерозолю переважно фіброгенної дії та шуму. За таких обставин виникло професійне захворювання. (а.с. 32) Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно ч. 1 ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Частинами 1, 3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією обласної МСЕК № 6 серії 12 ААА №074315 від 22 грудня 2016 року, [PERSON], встановлено третю групу інвалідності з 12 грудня 2016 року безстроково, причина інвалідності професійне захворювання (а.с. 35-36). У довідці про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги, обласної МСЕК № 6 серії 12 ААА №043465, [PERSON] має ступінь втрати професійної працездатності у відсотках: 60% - вібр.хв., з 12 грудня 2016 безстроково. Потреба у медичній та соціальній допомозі: забезпечення лікувальними засобами, ВМП, сан. кур. лікув. (а.с.35-36). У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. З огляду на викладене суд приходить до висновку про порушення відповідачем положень ч. 2 ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України "Про охорону праці", якими передбачено обов'язок підприємства забезпечити безпечні й нешкідливі умови праці, а тому наявна вина відповідача у спричиненні моральної шкоди позивачу беззаперечна. Відповідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у зв'язку з ушкодженням здоров'я. У п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При визначені розміру моральної шкоди суд, враховує характер отриманих професійних захворювань [PERSON], багаторічний стаж роботи позивача в умовах впливу шкідливих факторів на підприємстві відповідача впродовж 34 років 6 місяців, відсоток втрати ним професійної працездатності у розмірі 60% та третю групу інвалідності, стан здоров'я, зміну способу життя позивача та його якості, частий біль в шийному та п/крижовому відділах хребта з віддачею в ліву руку та ліву ногу, біль та обмеження об'єму рухів в плечових, переважно лівому, ліктьових та колінних с-бах, періодичний сильний біль в п/кр. від. хребта при тривалій ході, неможливість тривалої ходи, вимушений зупинятися приблизно через 500м для відпочинку сидячі, біль в с-бах кистей, відчуття затерпання та слабкість в кистях, затерпання рук піднятих вверх та під час відпочинку, затерпання лівої ноги по задньо-боковій поверхні, пекучий біль в стопах, судоми в м'язах ніг, підвищену мерзлякуватість, підв. цифр АТ від 140/90 (постійно) до 160/100 мм рт.ст. (не постійно приймає гіпотензивні), запаморочення, періодичний кашель з виділенням слизового мокротиння, частий давлючий головний біль в лобно-тімяній ділянках, головний біль з онімінням правої половини обличчя та руки, біль в ділянці серця, необхідності подальшого забезпечення лікувальними засобами, ВМП, санітарно курортного лікування, позивачу була заподіяна значна моральна шкода, так як він переносить фізичний біль, зазнав порушення свого звичайного способу життя, внаслідок чого переносить моральні страждання. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що з ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» необхідно стягнути на користь [PERSON] 32 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, без утримання податку з доходів фізичних осіб. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини позовних вимог. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи. З огляду на викладене необхідно стягнути з приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь Держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Outcome: partial