Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

11.03.2020 до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якій просить стягнути з відповідача на її користь франшизу в розмірі 2000 грн. В обґрунтування позову зазначила, що 31.05.2019 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю належного їй автомобіля DAEWOO Lanos д.н.з. [NUMBER] та автомобіля ВАЗ 2107 д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Після чого між ними було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) та розписку [PERSON] . Внаслідок ДТП її автомобіль отримав механічні пошкодження та було подано повідомлення про ДТП в ТДВ «Міжнародна страхова компанія», а також заяву про виплату страхового відшкодування. Листом «Про прийняття рішення» ТДВ «Міжнародна страхова компанія» їй було повідомлено, що комісія страхової компанії визнала зазначену подію страховим випадком та визначила страхове відшкодування у розмірі 10 149,33грн. Франшиза, на яку зменшується страхове відшкодування, становить 2000 грн. У зв`язку із тим, що відповідач відмовляється повернути їй зазначену суму, вона вимушена була звернутися до суду із зазначеним позовом. Ухвалою судді від 02 квітня 2020 року дану справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін (без виклику) за наявними у справі матеріалами. Від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін. Від представника позивача надійшла заява про підтримання позову. Відповідач подав заяву, у якій позов не визнав та зазначив, що він не винен у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди. Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з таких підстав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Виходячи з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом встановлено, що 31.05.2019 [PERSON] та [PERSON] склали та підписали повідомлення про ДТП, де вказано наступні обставини та відомості: ДТП сталася 31.05.2019 о 06.30 год. в [ADDRESS] , між автомобілем DAEWOO Lanos, д.н.з. [NUMBER] , яким керувала [PERSON] , та автомобілем ВАЗ 2107, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Зазначено, що у автомобіля DAEWOO Lanos пошкоджено переднє праве крило, передні праві двері, задні праві двері, лобове скло та бампер. Страхова компанія [PERSON] вказана ПАТ «СК Євроінс Україна», поліс АМ/8965385. Страхувальником автомобіля [PERSON] зазначено ТДВ «МСК», поліс: АМ/6261155 (а.с.9) Згідно розписки, складеної 31.05.2019, [PERSON] зобов`язався відшкодувати пошкодження, які сталися внаслідок ДТП з автомобілем DAEWOO Lanos, д.н.з. [NUMBER] , яким керувала [PERSON] (а.с.11) Відповідно до повідомлення ТДВ «Міжнародна страхова компанія» від 29.07.2019, відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» комісія компанії визнала дорожню-транспортну подію, яка сталася 31.05.2019 за участю транспортних засобів DAEWOO Lanos, д.н.з. [NUMBER] та ВАЗ 2107, д.н.з. [NUMBER] , страховим випадком та визначила страхове відшкодування у розмірі 10 149,33грн. Розмір франшизи становить 2000 грн. (а.с. 12-14). Статтею ст.124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Згідно примітки до зазначеної статті, особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники дорожньо-транспортної пригоди скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". У відповідності до п.12.1 ст.12 та п.36.6 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Статтею 1194 ЦК України, зазначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У відповідності до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи згідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів». Стаття 1188 ЦК України регулює правовідносини щодо шкоди спричиненої взаємодією декілька джерел підвищеної небезпеки та спричинення шкоди кожному з них і при цьому враховують дії кожного володільця джерела підвищеної небезпеки, зокрема, порушення ним Правил дорожнього руху, наявність причинного зв`язку не тільки з дорожньо-транспортною пригодою, а і її наслідками. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у і тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1: частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що і відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 6 зазначеної постанови пленуму, особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Зобов`язання із заподіяння шкоди (деліктні зобов`язання) це зобов`язання, які виникають внаслідок порушення майнових чи особистих немайнових прав абсолютного характеру і мета яких забезпечити поновлення прав потерпілого за рахунок заподіювача шкоди або особи, відповідальної за шкоду. Законодавство в деліктних правовідносинах передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Викладені в позові обставини дорожньо-транспортної пригоди, а також отримання позивачем часткового страхового відшкодування за вирахуванням франшизи в розмірі 2000 грн. повністю підтверджуються наявними у справі доказами. Аналізуючи наведені обставини, досліджені докази, суд приходить до висновку про наявність правових підстав щодо задоволення вимог позивача та стягнення франшизи у розмірі 2000 грн. Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 840,80 гривень судового збору (а.с. 1). У зв`язку із задоволенням позову зазначені судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved