Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

03.10.2016 позивач\~\~звернувся до суду\~\~з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої\~ вимоги обгрунтовує тим, що з 09 серпня 2008 року з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Гераськівської сільської ради Марківського району Луганської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з матірю, спору щодо місця проживання дититини не має, спільного майна, яке б підлягало розподілу не має. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейне життя, ведення домашнього господарства, тощо.\~Шлюбні відносини фактично припинилися два роки тому та спільне господарство не ведеться. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження сім'ї не можливе, оскільки в нього є інша кохана жінка з якою він має намір створити нову сім'ю. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву в котрій просить розглянути справу без його участі, свої вимоги повністю підтримує (а.с.16). Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала заяву в котрій прохала розглянути справу без її участі. Позовні вимоги визнала у повному обсязі (а.с.17). За таких обставин, а також в силу положень ч.2\~ст. 197 ЦПК України\~розгляд справи здійснювався за відсутності позивача та відповідача, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з таких підстав. Відповідно до статей 10, 11 ЦПК України сторони користуються рівними правами щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи і розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне\~ життя подружжя і збереження шлюбу суперечило\~ б їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2008 року вказано, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи, що відповідач подав письмову заяву, яка приєднана до справи, з якої вбачається безумовне визнання позовних вимог про розірвання шлюбу, суд приймає визнання відповідачем позову. З урахуванням вищевикладеного суд прийшов до висновку, що сімя розпалася остаточно і її збереження неможливе, в зв'язку з чим вважає за необхідне задовольнити заявлений позов та розірвати шлюб. Згідно ч.2\~ ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним\~ законної сили надсилаеться судом до органу державної реєстрації\~ актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує\~ факт\~ розірвання\~ шлюбу\~ судом,\~ є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.\~\~ \~ \~ \~ \~ Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає за доцільне [PERSON] залишити шлюбне прізвище "Шевченко", оскільки вона звернулася до суду з вимогою про залишення шлюбного прізвища.

Outcome: approved