Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

Публічне акціонерне товариство „Київенерго" (далі - ПАТ „Київенерго"), звернулось з позовом до суду про стягнення [PERSON] заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 937,30 грн., а також 3% річних та інфляційну складову боргу у розмірі 79,02 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що за адресою: [ADDRESS] відкрито особовий рахунок споживача електроенергії, за яким позивач здійснює постачання електричної енергії до вказаного помешкання, де проживає споживач [PERSON] За результатами аналізу оплат наданих послуг позивача з'ясовано, що відповідачка несвоєчасно та не в повному обсязі сплачує за фактичне щомісячне споживання електричної енергії. Станом на 01.10.2013 року заборгованість з боку відповідачки перед підприємством позивача за спожиту електроенергію становить 937,30 грн., що свідчить про неналежне виконання відповідачкою своїх зобов'язань. Тому позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за спожиту електроенергію з урахуванням індексу інфляції та 3% річних на загальну суму 1 032,91 грн., що становить предмет позовних вимог. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, однак надала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить провести розгляд справи за її відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомила. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших відносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS], та є власником особового рахунку [NUMBER]. Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, крім договорів, цивільні права та обов'язки виникають також з актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ч. 2 ст. 642 Цивільного кодексу України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Таким чином, постачання електричної енергії cпоживачеві, надання рахунків на його оплату та їх оплата у встановленому порядку підтверджують правовідносини між споживачем і енергопостачальною організацією. Згідно п.п. 19, 21 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою КМУ від 26 липня 1999 року № 1357 (далі - Правила), розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем. Вартість електроенергії визначається як добуток обсягу споживання електроенергії на тариф, що діяв у періоді, за який здійснюється оплата. Відповідно до п. 20 Правил, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Згідно із положенням п. 48 Правил, споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Правовими наслідками порушення зобов'язання за положенням статті 611 Цивільного кодексу України є серед іншого відшкодування збитків. Відповідно до положення ст. 614, ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що станом на 01.01.2014 року відповідачка заборгувала підприємству позивача по сплаті за спожиту електроенергію на суму 937,30 грн., що підтверджується представленими підприємством позивача довідками та розрахунками, та свідчить про правомірність вимог позивача щодо стягнення з відповідачки суми заборгованості за спожиту електроенергію з урахуванням інфляційної складової у розмірі 39,81 грн. та 3% річних у розмірі 39,22 грн., розрахунок яких наведено у змісті позовної заяви. (а.с. 10-12) Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов Публічного акціонерного товариства „Київенерго" до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає до задоволення та присуджує до стягнення з відповідачки [PERSON] суму заборгованості за спожиту електроенергію з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у загальному розмірі 1 016,32 грн. В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує до виплати відповідачці на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 229,40 грн., які сплачено позивачем за подання даного позову до суду.

Outcome: approved