Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, обгрунтовуючи позов тим, що у період з 25.02.1995 року до 20.04.2011 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя у них народилася донька [PERSON] [INFO] На даний час [PERSON] навчається у Прикарпатському національному університеті ім. В.Стефаника Інститут історії, політології і міжнародних відносин, у зв"язку з чим потребує матеріальної допомоги. Надавати таку матеріальну допомогу відповідач у змозі, так як отримує високу військову пенсію, інших утриманців у відповідача немає, а тому просила суд стягувати з відповідача аліменти в її користь на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання щомісячно в розмірі 1\\3 частини з усіх видів доходів відповідача до закінчення її навчання - [INFO] року починаючи з 27.04.2016 року. В судовому засіданні 04.05.2016 позивачка позовні вимоги підтримала, просила задоволити в повному обсязі. Та 04.05.2016 року подала до суду заяву, відповідно до якої просила слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує з мотивів викладених в позовній заяві(а.с.23). Відповідач в судовому засіданні 04.05.2016 року проти позову в частині стягнення з нього аліментів у розмірі 1\\3 частини з усіх видів доходів на утримання доньки, яка продовжує навчання заперечив. Та 04.05.2016 року подав до суду заяву, відповідно до якої просив слухати справу без його участі, своє заперечення підтримує(а.с.24). Беручи до уваги пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів в користь того з батьків, з ким проживає повнолітня донька, яка продовжує навчання. Відповідно до копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 08.05.1998 року [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] [INFO] р.н.(а.с.4). Судом встановлено, що повнолітня донька [PERSON] [INFO] після розірвання шлюбу між батьками [PERSON] та [PERSON] проживає з матір'ю, перебуває на її утриманні та навчається у Прикарпатському національному університеті ім. В.Стефаника Інститут історії, політології і міжнародних відносин на денній, державній формі навчання з 01.09.215 року по [INFO] року, що підтверджується довідкою №162 від 04.05.2016 року(а.с. 51). У відповідності з вимогами ст. 199 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу. Право на звернення до суду з позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 Сімейного кодексу України, до яких відносяться: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дочки, сина; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В судовому засіданні було встановлено, що позивачка працює державним службовцем та отримує невеликі доходи, а тому їй не вистачає коштів для забезпечення належного рівня життя дитини, придбання продуктів харчування, одягу та предметів першої необхідності, підтримання її фізичного, інтелектуального та культурного розвитку. Відповідачем в судовому засіданні надано розрахунок пенсії за вислугу років по пенсійній справі [NUMBER] від 22.04.2016 року виданого [PERSON], з якого вбачається, що він отримує пенсію з 02.09.2008 року(а.с.35). Як вбачається з довідки виданої 22.04.2016 року ПФУ ГУ в Івано-Франківській області № 1269\\13 [PERSON] перебуває на обліку ГУ ПФУ в Івано-Франківській обл. і отримує пенсію за вислугу років. Відповідно до даної довідки у період з листопада 2015 року по квітень 2016 року отримав пенсію у розмірі 35 820,48 грн(а.с.37). З довідки виданої 22.04.2016 року ПФУ ГУ в Івано-Франківській області № 1268\\13 про розмір відрахувань з пенсії [PERSON] на користь [PERSON] відповідно до виконавчого листа від 28.08.2008 року №2-2738\\2008 сума аліментів за період з 01.11.2015 року по 30.04.2016 рік складає 8 319,40 грн(а.с.36). За приписами ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити частково, визначивши розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача в користь позивачки на утримання повнолітньої доньки [PERSON] [INFO] щомісячно в розмірі 1/4 частини від усіх заробітків (доходів) до закінчення нею навчання - [INFO] року, починаючи з 27.04.2016 року. Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 182, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України, п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", ст. ст. 3, 4, 10, 11, 59, 60, 88 ЦПК України,

Outcome: approved