Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

позивач звернулась до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, що трапилась на системі центрального опалення гарячого, холодного постачання, водовідведення. В обґрунтування позову остання зазначила, що 20.11.2019 року, внаслідок аварії в системі центрального опалення в квартирі відповідача за адресою; [ADDRESS] , сталося залиття квартири позивача за адресою; [ADDRESS] . 25.11.2019 року комісія відділення № 4 КП «Житло-Сервіс» склала акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення гарячого, холодного постачання, водовідведення. В цьому акті було зазначено, що в квартирі відповідача відбулась розгерметизація різьбового з`єднання біля радіатора системи центрального опалення внаслідок якої і відбулось залиття квартири позивача. Причиною залиття квартири № 56 є аварія на системі центрального опалення в квартирі № 64 внаслідок розгерметизації різьбового з`єднання біля радіатора системи центрального опалення. 17.06.2020 року комісія відділення № 4 КІІ «Житло-Ссрвіс» склала акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення гарячого, холодного постачання, водовідведення, в якому було зазначено, що в квартирі позивача сталось її залиття. Також позивач вказує, що 28.07.2020 року працівникам аварійної служби надано доступ до комунікацій квартири №64 та встановлено, що причиною залиття квартири № 56 стала розгерметизація муфти на каналізаційному стояку, який проходить через квартиру №64 . Позивач посилається на те, що протягом всього часу добровільно відповідач відмовилась відшкодувати завдані збитки. Власники квартири № 64 не вживали заходів по усуненню аварійної ситуації та повідомлення квартири № 56 , яка знаходиться поверхом нижче, а навпаки приховували цю інформацію. Позивач просить стягнути з відповідача завдану матеріальну шкоду у розмірі 46 903,60 грн та моральну шкоду у розмірі 50 000,000 грн, а також судові витрати. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 11.12.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено здійснювати в порядку загального позовного провадження. 26.04.2021 року на адресу суду надійшов відзив відповідача, у якому зазначено, що позивач не довела наявність в діях відповідача протиправної поведінки, в результаті чого відсутній будь-який причинно-наслідковий зв`язок між її діями та спричиненням матеріальної та моральної шкоди. Також зазначає, що позов подано виключно до неї, однак співвласниками квартири [ADDRESS] , є ще 3 особи. Вважає, що акти про залиття та висновок експерта є недопустимими доказами. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 28.04.2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду. Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги і обгрунтування позову в повному обсязі, просили суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві, посилаючись, що залиття в квартирі позивача сталось з вини відповідача, яка в добровільному порядку відмовилась вирішувати даний спір. Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову, зазначаючи на те, що позивачем не надано належних локазів на підтвердження вини відповідача в залитті її квартири, оскільки в актах про залиття не встановлені його причини, позов заявлено лише до [PERSON] , хоча співвласниками даної квартири є чотири особи, також представник відповідача звернула увагу суду, що позивач не надала доказів, що вона має право на звернення до суду з даним позовом, не доведено її право власності на квартиру, або ж понесені нею витрати на відновлення після залиття. Представник відповідача просила визнати недопустимим доказом висновок експертизи на підтвердження розміру матеріальної шкоди, оскільки як зазначила позивач в квартирі проведено ремонтні роботи, експерту надавався акт виконаних робіт згідно висновку, однак розмір таких витрат не відображено. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 25.11.2019 року КП «Житло-Сервіс» складено акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання, холодного водопостачання, водовідведення, відповідно до якого, 20.11.2019 року у будинку [ADDRESS] , трапилась аварія на системі ЦО в кв.64 - відбулась розгерметизація різьбового з`єднання біля радіатора системи центрального опалення, внаслідок якої відбулось залиття нижчерозташованої квартири №56 . 17.06.2020 року КП «Житло-Сервіс» складено акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання, холодного водопостачання, водовідведення, відповідно до якого 17.06.2020 року в результаті обстеження в кв. 56 виявлені старі сліди залиття. Як зазначено в акті, зі слів мешканців кв. 56 залиття сталось 11.03.2020 р. Причини залиття встановити не виявилось можливим. 24.07.2020 року КП «Житло-Сервіс» складено акт обстеження квартири [ADDRESS] , відповідно до якого виявлені сліди замокання у вигляді плям. Відомостей про причини зазначених пошкоджень даний акт не містить. Відповідно до висновку будівельно-технічного експертного дослідження від 11.08.2020 року № ED-1727-1-1573.20 розмір матеріальної шкоди, що завдано внаслідок залиття приміщень кухні №5, коридору №1, спальні №6 та зали №4 квартири [ADDRESS] , який складений на підставі актів від 25.11.2019 р., 17.06.2020 р. , 24.07.2020 р., а також з врахуванням Акту виконаних будівельних робіт за травень 2020 року, у межах будівельно-технічного дослідження, становить 46 903,60 грн. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №215445509 від 08.07.2020 року, співвласниками квартири [ADDRESS] , є 4 особи, а саме [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Одночасно, звертаючись до суду позивач заявляє позовні вимоги тільки до однієї особи, якій належить ј частина квартири - [PERSON] . При цьому, квартира [ADDRESS] , також перебуває у спільній частковій власності. Будь-які докази, що підтверджують право власності позивача або те, що нею самостійно понесено витати на відновлення пошкодженого майна, суду не надано. Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). В додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Відповідно до Наказу Державного комітету України з питань житлово - комунального господарства «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», у акті про залиття має бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік): прізвища, ініціали та займані посади, членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності: прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини: завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту) приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. В той же час, позивач надала до суду акти від 17.06.2020 р., 24.07.2020 р., які не відповідають затвердженій Наказом формі, зокрема, у наданих позивачем актах відсутні причини залиття квартири та висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В даному випадку, суд вважає, що позивачем не доведено належними і допустимими доказами факт завдання шкоди з вини відповідача у залиттях, що мали місце в 2020 році, оскільки в актах не встановлено причини залиття та дату таких залиттів. Порядок відшкодування матеріальної шкоди, завданої власнику майна, регламентується ст.1192 ЦК України. Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Закон покладає обов`язок доказування на сторони у справі. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач, визначаючи розмір матеріальної шкоди, посилається на висновок будівельно-технічного експертного дослідження від 11.08.2020 р., складеного судовим експертом Комашко Р.В., відповідно до кого розмір шкоди, завданий пзивачу становить46903, 60 гривень. Однак, як вбачається зі змісту даного висновку і не заперечується позивачем, останньою був проведений відновлювальний ремонт, Акти виконаних робіт не долучені до висновку експерта, а також вони не були надані суду для визначення розміру реальних збитків, понесених на відновлення квартири. Отже, висновок експерта від 11.08.2020 р. не може бути належним доказом на підтвердження розміру завданих збитків з огляду на положення ст.1192 ЦК України. Судове рішення не може грунтуватись на доказах, які є недопустимими. З огляду на недоведеність позивачем свого права звернення до суду, розміру матеріальної шкоди, який суд вважає необгрунтованим, вини відповідача у залитті, що мали місце в 2020 р., суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири не підлягають задоволенню. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Крім випадків, встановлених законом. Згідно з роз"ясненнями викладеними в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди" під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно з ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичв; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. При з`ясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить. Вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди в розмірі 50000 гривень суд вважає необгрунтованими, з огляду на відутність доказів на підтвердження права позивача для пред`явлення таких вимог і вини відповідача у їх завданні. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed