Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

11 січня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням третя особа Зміївський РС ГУ ДМС України в Харківській області. 04 березня 2016 року [PERSON] звернулася з уточненим позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та встановлення юридичного факту, третя особа Зміївський РС ГУ ДМС України в Харківській області, в якому вказала, що 31.03.15 року помер чоловік її сестри [PERSON] - [PERSON], який, в свою чергу, станом на момент смерті своєї дружини - 06.09.2012 року, разом з нею був зареєстрований та проживав за адресою: 63432, Харківська область, Зміївський район, смт. Зідьки, вул. Есхарівська, буд. 6, а тому можна зробити висновок (виходячи лише з цього факту), що він прийняв спадщину після її смерті. Документально спадщина на 1/2 частину будинку не оформлена, однак, вважає, що в силу ст. 1268 ч. 5 ЦК України, вона належала фактично [PERSON] станом на момент його смерті. Інша 1/2 частина будинку належить позивачу - [PERSON]. На момент смерті [PERSON] разом з ним у будинку був зареєстрований [PERSON] (стороння особа - племінник [PERSON]), який у будинку ніколи постійно (безперервно) не проживав, а фактично у будинку з 2009 року по 06.09.2012 рік проживали постійно та безперервно однією сімєю 3 особи: [PERSON], [PERSON], а також [PERSON]. Після смерті 06.09.2012 року [PERSON] у будинку залишилися проживати та постійно проживали однією сімєю по 31.03.2015 року [PERSON], а також [PERSON]. При цьому, [PERSON] зареєстрований у належному позивачу на праві спільної часткової власності будинку, але, не дивлячись на свою реєстрацію у будинку, не проживає у ньому постійно (безперервно) з 2009 року, а фактично проживає за іншою адресою, яка їй не відома. У будинку відсутні особисті речі відповідача. Основною причиною по визнанню відповідача таким, що втратив право на проживання (користування) є та обставина, що через реєстрацію відповідача позивач позбавлена можливості належним чином оформити спадщину як спадкоємець 4-ї черги після смерті [PERSON]. На підставі вищевикладеного позивач просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням в житловому будинку № 6 по вул. Есхарівській в смт. Зідьки Зміївського району Харківської області. Встановити факт, що [PERSON] з 2009 року по 06.09.2012 рік постійно однією сім»єю та безперервно проживала з [PERSON], [PERSON], а з 07.09.2012 року по 31.03.2015 року постійно однією сім»єю та безперервно проживала з [PERSON] за адресою Зміївський район Харківська область смт. Зідьки вул. Есхарівська № 6 . Встановити факт, що [PERSON] постійно та безперервно однією сім»єю не проживав з 2009 року з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] за адресою Зміївський район Харківська область смт. Зідьки вул. Есхарівська № 6. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] підтримали уточнені позовні вимоги, посилаючись на обставини, вказані в позові. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час, місце розгляду справи, враховуючи положення ч. 9 ст. 74 ЦПК України, був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надавав. Представник 3-ї особи Зміївського РС ГУ ДМС України у судове засідання не з»явився, належним чином був повідомлений про розгляд справи. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що житловий будинок № 6 по вул. Есхарівській в смт. Зідьки Зміївського району Харківської області належить [PERSON] та [PERSON] на праві власності, що підтверджується довідкою КП «Зміївське бюро технічної інвентаризації» за № 1902 від 10.10.2014 року, технічного паспорту на житловий будинок, виготовлений 13.06.2014 року, [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №24602237 від 27.11.2009 року (а.с. 7-11 ). З домової книги будинку № 6 по вул. Есхаровській в смт Зідьки слідує, що в цьому будинку зареєстрований відповідач з 20.12.1991 року. Крім неї також були зареєстровані [PERSON] та [PERSON], які померли (а.с. 13-14 ). В той же час, відповідно до Акту від 10.03.2016 року, складеного депутатом Зідьківської селищної ради округу № 7 [PERSON] в присутності свідків [PERSON] та [PERSON], [PERSON] з 2009 по 2012 роки постійно однією сім»єю та безперервно проживала з [PERSON] (сестрою), [PERSON] (чоловіком сестри), а потім після смерті своєї молодшої сестри [PERSON] з 2012 по березень 2015 року постійно та безперервно проживала однією сім»єю з [PERSON] (чоловіком померлої сестри) за адресою смт. Зідьки вул. Есхарівська № 6 Зміївського району Харківської області (а.с. 59). У судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що позивач його мати, зараз мама з кінця березня 2015 року проживає з ним, оскільки в неї тяжка хвороба онкологія, до цього часу з 2009 року вона жила в с. Зідьки в спадковому будинку разом з сестрою та її чоловіком. Після смерті сестри мати продовжувала проживати в цьому будинку разом з її чоловіком. В будинку був зареєстрований [PERSON], однак постійно в ньому не мешкав, у нього був будинок в с. Чемужівка. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що позивачка її сусідка, проживає по вул. Есхарівській, жив там [PERSON] та його дружина [PERSON], це було раніше. Позивачка там постійно проживала з 2009 року. [PERSON] вона також знає, він в цьому будинку постійно не проживав, іноді з»являвся. Вже більше року вона його в цьому будинку не бачила. Знає, що відповідач один час проживав в [INFO]. Відповідно до ст. 13 ч. 4 Конституції України, держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом. Відповідно до ст. 41 ч. 1 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 317 ч. 1 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ч. 1 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 319 ч. 2 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 386 ч. 1 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Відповідно до ст. 4 ч. 1 ЗУ Про власність, власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Відповідно до ст. 4 ч. 2 ЗУ Про власність, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Він може використовувати майно для здійснення господарської та іншої, не забороненої законом, діяльності, зокрема, передавати його безоплатно або за плату у володіння і користування іншим особам. Конституція України у ст.47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР), членів сімї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", особа може бути знята з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З огляду на дані повідомлені свідками, достовірність яких суд не ставить під сумнів, вбачається, що відповідач [PERSON] дійсно з 2009 року не проживає у спірному житловому будинку, участі в утриманні будинку він не приймає, будь-яких спроб для вселення в будинок він не здійснював, до компетентних органів або до суду з вимогами про захист порушеного права та вселення не звертався. Таким чином відповідач [PERSON] з 2009 року і до теперішнього часу фактично у вказаному житловому будинку без поважних причин не проживає і ним не користується, втратив інтерес до вказаного житлового приміщення, хоча мав можливість користуватися ним, чим порушив вимоги ст. 405 ЦК України. Фактів перешкоджання вселенню [PERSON] у спірне житлове приміщення судом не встановлено. Крім того судом встановлено, що з 2009 року по 31 березня 2015 року в цьому будинку проживала позивач постійно однією сім»єю зі своєю сестрою та її чоловіком, а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, а також враховуючи то факт, що [PERSON] звільнена від сплати судового збору, з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1102 грн. 40 коп.

Outcome: approved