Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов\~обґрунтовує тим,\~що 04\~листопада 2015\~року між\~ТзОВ «Фінансова\~компанія «Центр\~фінансових рішень»\~та [PERSON]\~укладено кредитний\~договір №420914037.\~14\~липня 2017\~року між\~ТзОВ «Фінансова\~компанія «Європейська\~агенція з\~повернення боргів»\~ та\~ТзОВ «Фінансова\~компанія «Центр\~фінансових рішень»\~укладено договір\~про відступлення\~права вимоги\~№20170714,\~у відповідності\~до умов\~якого ТзОВ\~«Фінансова компанія\~«Центр фінансових\~рішень» передає\~(відступає) ТзОВ «Фінансова\~компанія «Європейська\~агенція з\~повернення боргів»\~за плату,\~а ТзОВ\~«Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» приймає\~належні ТзОВ\~«Фінансова компанія\~«Центр фінансових\~рішень» права\~грошової вимоги\~до боржників\~за кредитними\~договорами,\~вказаними у\~Реєстрі Боржників,\~укладеними між\~кредитором і\~боржниками.\~Відповідно до\~Реєстру Боржників\~ Додатку\~№1\~до Договору\~відступлення права\~вимоги №20170714\~від 14\~липня 2017\~року ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 24\~009,42 грн., з яких: 11\~028,75 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 0,72 грн. сума заборгованості за відсотками; 7\~159,95 грн. сума заборгованості за платою за управління кредитом; 5820 грн. сума заборгованості за пенею. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме: з 14 липня 2017 року позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином,\~[PERSON]\~має непогашену\~заборгованість перед\~ТОВ «Фінансова\~компанія «Європейська\~агенція з\~повернення боргів»\~ в сумі 24009,42 грн., з яких: 11 028,75 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 0,72 грн. сума заборгованості за відсотками; 7 159,95 грн. сума заборгованості за платою за управління кредитом; 5820 грн. сума заборгованості за пенею. На підставі викладеного, позивач ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за вказаним кредитним договором в загальній сумі 24009,42 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, подав суду заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не зявився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Відповідач відзиву на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, чи клопотанням про розгляд справи за участю сторін до суду не направив. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами справи. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 04 листопада 2015 року [PERSON] звернувся до ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» із заявою про отримання кредиту №420914037, згідно якої отримав кредит в розмірі 11640,00 грн. З тексту даної заяви вбачається, що [PERSON] висловив свою згоду на те, що дана заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» становлять кредитний договір між ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та позичальником (а.с.6). Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Зважаючи на зазначене, суд дійшов висновку, що між ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] шляхом підписання заяви було укладено в письмовій формі кредитний договір. За умовами вказаного кредитного договору щомісячні проценти становлять 6,49 % від суми кредиту, річні проценти 0,01 % від суми кредиту, щодення пеня 0,3 від загальної суми прострочення. Граничний строк погашення кредиту 31 жовтня 2016 року (а.с.6). Як вбачається з договору про відступлення прав вимоги №20170714 від 14 липня 2017 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» уклали договір про відступлення права вимоги №20170714 за умовами якого позивач отримав право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками, що визначено умовами п. 1.1 вказаного договору. З витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №20170714 від 14 липня 2017 року, позивач набув права грошової вимоги до відповідача як новий кредитор. Згідно з ст. 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК. Частиною першою статі 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Статтею 549 ЦК України передбачено обов'язок боржника сплатити кредитору неустойку (штраф, пеню) в разі порушення ним зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Проте відповідач покладені на нього зобов'язання належним чином не виконував, зважаючи на що, відповідно до наданого позивачем розрахунку, утворилася заборгованість. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору не сплачує. На виконання умов договору факторингу позивач направив на адресу боржника повідомлення про відступлення права вимоги, особи фактора та необхідних реквізитів про здійснення платежів, на яке відповідач жодним чином не відреагував. Судом встановлено, що на момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст.1054 Цивільного кодексу України, грошові кошти за кредитним договором не повернув. З розрахунку заборгованості за договором вбачається, що станом на 14 липня 2017 року за відповідачем рахується заборгованість за кредитним договором, укладеним 04 листопада 2015 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON], на загальну суму 24009,42 грн., з яких: 11 028,75 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 0,72 грн. сума заборгованості за відсотками; 7 159,95 грн. сума заборгованості за платою за управління кредитом; 5820 грн. сума заборгованості за пенею. Проаналізувавши зібрані та дослідженні в справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що з [PERSON] слід стягнути в користь ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 24009,42 грн. Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позову судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Outcome: approved