Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

01 грудня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Костянтинівської міської ради Донецької області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, вказуючи з урахуванням уточнень, що 29 січня 2014 року в м. Костянтинівка Донецької області померла його мати - [PERSON], після її смерті залишилося спадкове майно, у вигляді ? частина квартири № 1 розташованої у будинку № 36 по вул. 6-го Вересня у м. Костянтинівка Донецької області. Інша ? частина квартири належить позивачу відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом по приватизації при Стекольному заводі. З 29 березня 2014 р. і по теперішній час позивач постійно проживає у вищевказаній квартирі та весь цей час усвідомлював, що є повним власником квартири, оскільки ? частина квартири належить йому на підставі свідоцтва про приватизацію, а іншу ? частину він успадкував, як спадкоємець за законом бо фактично прийняв спадщину. Нещодавно позивачу стало відомо про наявність заповіту складеного 27 червня 1994 року [PERSON] на ім*я позивача [PERSON] У звязку з тим, що позивачу не було відомо про наявність заповіту просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини, що був пропущений ним з зазначеної поважної причини. У судове засідання позивач [PERSON] не з*явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності в якій просив задовольнити уточнені позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві (а.с. 28). Представник відповідача Костянтинівської міської ради, у судове засідання не з*явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника, зазначивши, не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] (а.с. 20). З*ясувавши позицію позивача, представника відповідача, дослідивши докази по справі, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що позивач [PERSON] (а.с.4-5) народився 03 березня 1968 року у м. Костянтинівка Донецької області, згідно копії сторінки паспорту з відміткою про місце проживання зареєстрований у [INFO], з 29 березня 2014 р. (а.с.5). 29 січня 2014 року в м. Костянтинівка Донецької області померла [PERSON] про що Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області видав свідоцтво про смерть, актовий запис № 129 (а.с. 12). Згідно довідки про причину смерті № 19 від 29 січня 2014 р. (а.с.13) в якій хворобу, що призвела до смерті [PERSON] зазначено: «Ішемічна хвороба серця з гіпертонічною хворобою І.25.1.7». Відповідно до копії свідоцтва про поховання № 112 від 29 січня 2017 р. організацією та проведенням поховання [PERSON] займався позивач у справі [PERSON] (а.с.13). Після смерті [PERSON]. залишилось спадкове майно у вигляді ? частки житлової квартири № 1, розташованої у будинку № 36 по вул. 6-го Вересня у м. Костянтинівка Донецької області, що належала померлій [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності в рівних частках (по ? за кожним) на підставі свідоцтва про право власності від 30 березня 1994 р., виданого відділом по приватизації при Стекольному заводі, згідно наказу № 121 від 04 квітня 1994 р., зареєстрованого у Костянтинівському міському БТІ за р/№ 591, кн. 113 (а.с.7), що також вбачається з відповіді КП «Костянтинівське БТІ» за вих. № 1137 від 08 грудня 2017 р. (а.с.22). Згідно копії технічного паспорту на квартиру № 1 розташовану у будинку № 36 по вул. 6-го Вересня у м. Костянтинівка власниками вказаної квартири вказано [PERSON], [PERSON] (а.с.8-11). Як вбачається з довідки № 88 виданої 22 лютого 2017 року КП «СЄЗ № 6» у квартирі № 1, розташованої у будинку № 36 по вул. 6-го Вересня у м. Костянтинівка Донецької області була зареєстрована та мешкала власниця квартири, - [PERSON], [INFO], з 08 квітня 1994 р. по 29 січня 2014 р. Особовий рахунок відкритий на ім*я [PERSON] (1/2 частка); [PERSON] (1/2 частка) (а.с.7). 27 червня 1994 року у м. Костянтинівка Донецької області [PERSON], заповіла належну їй квартиру № 1, розташовану у будинку № 36 по вул. 6-го Вересня у місті Костянтинівка Донецької області, - [PERSON], що підтверджується копією заповіту, посвідченого державним нотаріусом [PERSON] 27 червня 1994 р., зареєстровано в реєстрі за № 1-1978 (а.с. 6). Інших спадкоємців, які мають намір вступити у права наслідування, судом не встановлено, що також підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 50194638 від 08 грудня 2017 року (а.с. 26-27). Згідно ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як зазначено у абзаці 7 п. 24 Постанови Пленуму ВССУ від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", у резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що позивачем [PERSON] встановлений законом строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] пропущений з поважної причини, оскільки йому не було відомо про наявність заповіту, складеного [PERSON] на ім*я позивача. Інших спадкоємців, які мають намір вступати у права наслідування немає. В звязку з цим, враховуючи позицію представника відповідача у справі, суд вважає за необхідне визначити [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] у три місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили, що являється достатнім строком для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved