Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

03 червня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила стягувати із [PERSON] на її користь аліменти на дочку [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки його заробітку (доходу), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на дружину в розмірі ? частки його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення трьох років їхньою дочкою [PERSON]. В обґрунтування позову зазначала, що з 20 лютого 2015 року вона перебуває у шлюбі із [PERSON], від шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. У вересні 2015 року їхні відносини з відповідачем погіршилися, між ними почали виникати конфлікти, тому вона змушена була переїхати проживати в інше місце. Після припинення подружніх відносин [PERSON] деякий час добровільно надавав їй кошти на утримання дочки, однак 01 червня 2016 року картку, на яку він перераховував кошти, заблокував та повідомив її, що надавати кошти на утримання дитини він більше не буде. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, просила суд у позовній заяві розглянути справу за її відсутності та задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] до суду теж не з'явився, подав заяву, у якій зазначав, що позовні вимоги він визнає повністю, просив суд розглянути справу у його відсутність. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що з 20 лютого 2015 року позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі, від якого мають дочку [PERSON], [INFO]. Із вересня 2015 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Їхня малолітня дочка проживає з матір'ю [PERSON] та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач [PERSON] із 01 червня 2016 року добровільно матеріальної допомоги дочці не надає. За змістом положень ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. За змістом ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] матеріальної допомоги малолітній дочці не надає, позовні вимоги щодо сплати аліментів на дитину і дружину в розмірі по ? частки його заробітку (доходу) визнав, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. У ч. 1 ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів. За змістом ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Виходячи з наведеного, із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved