Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

07 лютого 2014 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про поділ майна подружжя, мотивуючи свій позов тим, що 16.08.2003 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб в Полтавському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції (актовий запис №1036). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які проживають з нею. Згідно з рішенням Київського районного суду м.Полтави від 07.11.2012 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. В період шлюбу, 14.02.2004 року на підставі договору купівлі-продажу вони придбали квартиру [ADDRESS], яка зареєстрована на відповідача. У відповідності до Висновку №07-14 експертного будівельно-технічного дослідження ринкова вартість квартири [ADDRESS] станом на 27.01.2014 року складає 248 976 грн., відповідно вартість ? частини квартири складає 124 488 грн. На даний час виникла потреба у поділі спільного майна подружжя, але угоди про добровільний поділ майна, що набуто під час шлюбу, між ними не досягнуто. При поділі майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності сторін, необхідно виходити з рівності часток подружжя в спільно нажитому майні і вважає, що її частка та частка [PERSON] в праві власності на квартиру [ADDRESS] складає по ? частині. Просила суд поділити між [PERSON] та [PERSON] квартиру [ADDRESS], що є спільною сумісною власністю подружжя, визнавши за [PERSON] та [PERSON] право власності по ? частині квартири [ADDRESS]. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1 244 грн. 88 коп. витрати по сплаті судового збору. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] позов підтримала. Представник відповідача [PERSON] з позовом не згоден. Просив суд в задоволенні позову відмовити за безпідставністю. Суд, заслухавши представника позивача адвоката [PERSON], представника відповідача [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 16 серпня 2003 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дітей доньку [PERSON], [INFO] (а.с.9) та доньку [PERSON], [INFO] (а.с.10). За час шлюбу на підставі договору купівлі-продажу від 14.02.2004 року [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] (а.с.11-12). Технічний паспорт на квартиру оформлено на [PERSON] (а.с.14-17). Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 07.11.2012 року (а.с.8) шлюб, зареєстрований 16.08.2003 року, актовий запис №1036 в Полтавському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Частиною 1 статті 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Частиною 1 статті 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Отже, судом встановлено, що об"єктом права спільної сумісної власності подружжя є квартира [ADDRESS]. Виходячи з рівності часток подружжя частка кожного із подружжя складає по ? частині квартири [ADDRESS]. Судом не приймаються до уваги доводи представника відповідача [PERSON], що спірна квартира не є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, оскільки кошти на її придбання, надавали батьки [PERSON]. А тому дана квартира не підлягає розподілу, оскільки стороною по справі не надано суду доказів того, що квартира [ADDRESS] придбавалась саме за кошти батьків відповідача. Статтею 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Частиною 1 статті 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 1 244 грн. 88 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved