Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

Позивач звернувся з позовом та просить суд стягнути з відповідача витрати понесені на відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 11219,91 грн. та судовий збір в розмірі 1600,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 18.11.2014 між [PERSON] та ПАТ «Страховою компанією «Арсенал Страхування» укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу № АІ/4516906. 05.12.2014 по вул. Глушкова, 36 у м. Києві сталася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля «Сітроен», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Шевроле Лачетті», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «Шевроле Лачетті», д.н.з. [NUMBER] . Згідно постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 29.12.2014, винним у скоєнні ДТП, що сталася 05.12.2014, було визнано [PERSON] . Зазначає, що вартість матеріального збитку, згідно Звіту про оцінку № 861 від 04.02.2015 року складає 12219,91 грн. 13.02.2015 потерпілому здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 11219,91 грн. З метою досудового відшкодування збитків ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулось до [PERSON] з претензією № 040216-19924/к від 04.02.2016, проте кошти на рахунок позивача не надходили. З огляду на викладене, позивач просив задовольнити позов. 04.05.2017 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Лазаренко В.В. Ухвалою суду від 06.06.2017 в справі відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду. 04.02.2019 згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. в зв`язку з тимчасовим відстороненням судді Лазаренко В.В. від здійснення правосуддя. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, проте вбачається з матеріалів позовної, останній просить справу слухати у його відсутність, свої вимоги підтримує, просить суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України. Про причину неявки суд до відома не поставив. Судова повістка, що направлялася на його адресу за зареєстрованим місцем проживання, повернулася до суду без вручення з відміткою поштового відділення про повернення в зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання. Відповідно до ч. 3, 5, 8 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Враховуючи вимоги даної норми закону суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.12.2014 по вул. Глушкова, 36 у м. Києві сталася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля «Сітроен», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Шевроле Лачетті», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «Шевроле Лачетті», д.н.з. [NUMBER] . На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Сітроен», д.н.з. [NUMBER] була застрахована в ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» згідно полісу № AI/4516906, строк дії якого з 18.11.2014 по 17.11.2015 (а.с.5). Згідно постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 29.12.2014, винним у скоєнні ДТП, що сталася 05.12.2014 було визнано [PERSON] та піддано до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 130, ст.124 КУпАП у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на 2 роки (а.с.9). Постановою Пленуму Верховного Суду України за №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає. У результаті зазначеної ДТП з вини відповідача був пошкоджений автомобіль марки «Шевроле Лачетті», д.н.з. [NUMBER] власником якого є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.8). З матеріалів справи вбачається, що згідно Звіту з визначення вартості матеріального збитку,завданого власнику транспортного засобу № 861 від 04.02.2015, складає 12219,91 грн. (без ПДВ) (а.с.10-13). З матеріалів справи вбачається, що у добровільному порядку відповідачем не було відшкодовано матеріальної шкоди на користь потерпілого. Судом встановлено, що власник пошкодженого автомобіля [PERSON] 16.12.2014 з метою отримання відшкодування, звернулася до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» з відповідною заявою (а.с.6). Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка буда заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та майну третьої особи. Відповідно до страхового акту № AI/4516906-1 ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» сплатило [PERSON] страхове відшкодування за мінусом франшизи - 1000, 00 грн. у розмірі 11219,91 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 4834 від 13.02.2015 (а.с.26). Крім того, ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" звернулось до [PERSON] з претензією №040216-19924/к від 04.02.2016 про виплату коштів (а.с.27) Згідно п. а) п.п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричини дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача понесені матеріальні збитки у розмірі 11219,91 грн. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору 1600,00 грн.

Outcome: approved