Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовом до відповідача про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що із відповідачем в справі вони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Косівського районного суду від 06.06.2018 року розірвано. За час їх спільного проживання в них народилась дитина - [PERSON] [INFO] . Дитина проживає із позивачкою та знаходиться на повному її побутово-матеріальному утриманні. Відповідач, [PERSON] в добровільному порядку не надає їй фінансової допомоги на утримання дочки. А тому, просить вирішити питання про стягнення із нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] [INFO] у розмірі по 1500грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивачки, [PERSON] , подала до суду заяву в якій не заперечує про визначення розміру аліментів в сумі 1500 грн але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та просить справу слухати без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає частково , а саме згідний сплачувати в користь позивачки на утримання дитини аліменти в сумі 1500 грн . Суд, вивчивши матеріали вважає, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Відповідно із ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За час перебування сторін в справі в шлюбі у них народилася дитина - [PERSON] [INFO] Копією свідоцтва про народження дитини, (а.с.8) серія [NUMBER] від 14.02.2005 року стверджується, що батьком дитини - [PERSON] [INFO] являється відповідач в цій справі [PERSON] . Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. А згідно зі ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. З матеріалів справи вбачається, що сторони в справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 06.06.2018 року, підтвердженням чого є копія рішення Косівського районного суду (а.с.6-7), а неповнолітню дитину залишено на проживання з матір`ю [PERSON] . Відповідно до ч.2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частинами 1, 2 ст.184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що відповідач працює масажистом в Комунальному НП "Косівська ЦРЛ" де отримує заробітню плату, підтвердженням чого є довідка № 33 від 01.10.2019 року та зі слів позивачки їздить на сезонні підробітки. Таким чином, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500грн. щомісячно але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тому аліменти слід присудити з 16.08.2019р., тобто з дня пред`явлення [PERSON] позову. Крім цього, враховуючи норми ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір. На підставі наведеного, ст.ст.141, 180-185, 191 СК України та

Outcome: approved