Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

03 вересня 2015 року Обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі / далі - Фонд / звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитною угодою, посилаючись на те, що між Фондом та відповідачами [PERSON] і [PERSON] 07 квітня 2004 року на підставі поданої ними заяви від 20 квітня 2001 року укладено Кредитну угоду № 0444-04, згідно умов якої Фонд зобов'язався надати останнім кредит у розмірі 30 000 грн. на будівництво житлового будинку та господарських споруд. При отриманні кредиту боржники зобов'язувалися погашати кредит відповідно до складеного графіку, зокрема, починаючи з ІІ кварталу 2006 року та закінчуючи І кварталом 2018 року по 600 грн. 00 коп. на квартал, а Фонд - поетапно надавати останнім кредит. Свої зобов'язання Фонд виконав належним чином, фактично надавши відповідачам [PERSON], [PERSON] кредит в розмірі 29 000 грн., однак погашення кредиту позичальниками протягом тривалого часу не виконується. При цьому, виконання вказаної угоди забезпечено договором поруки серії ВВС № 161287 від 07 квітня 2004 року, укладеним між Фондом та відповідачем [PERSON] На неодноразові звернення Фонду на погашення заборгованості, відповідачі належним чином не реагували, тому за ними станом на 26 серпня 2015 року утворилася заборгованість в загальному розмірі 7 756 грн. 00 коп., з яких 3 000 грн. 00 коп. - заборгованість по кредитним коштам, 4 756 грн. 00 коп. - заборгованість по сплаті пені. Представник Фонду у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Поданий його довіреною особою позов просив задовольнити у повному обсязі / а. с. 27 /. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] до суду не з'явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутність та повне визнання, пред'явлених до них, вимог. Перевіривши фактичні обставини справи, наявними в ній, належними та допустимими доказами, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення первісного позову та відсутність підстав для задоволення зустрічного позову, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що 07 квітня 2004 року між державною, спеціалізованою, кредитно - господарською організацією « Обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі » та [PERSON], [PERSON] укладена Кредитна угода № 0444 - 04 про надання кредиту на будівництво індивідуального житлового будинку на суму 30 000 грн., зі сплатою 3 % річних у національній валюті України, а також індексу інфляції на всю суму виданого кредиту та процентів за користування ним, строком до 15 квітня 2018 року /а. с. 5 - 6 /. Підставою для укладення вказаної угоди слугувала заява [PERSON] та [PERSON] від 20 квітня 2001 року про надання їм пільгового кредиту на суму 20 000, яка 07 квітня 2004 року була підвищена до 30 000 грн., на добудову / будівництво / індивідуального житлового будинку з господарськими будівлями в с. Воскобійники Шишацького району Полтавської області / а. с. 4 /. Згідно розрахунку щоквартального платежу для погашення кредиту та сплати відсотків за користування ним, позичальники зобов'язувалися погашати кредит, шляхом внесення щоквартальних платежів у сумі 600 грн. / а. с. 7/. Відповідно до додатку № 3 до Кредитної угоди № 04440-04, [PERSON] зобов'язався погашати отриманий у Фонді кредит у розмірі 29 000 грн. та відсотки за користування ним, з урахуванням індексу інфляції за даними Державного комітету статистики України на момент сплати в повному обсязі, щоквартально по 600 грн. 00 коп. до 15 числа, що настає за звітним періодом, та не пізніше 30 листопада поточного року. Дата початку погашення кредиту - ІІ квартал 2006 року, дата закінчення погашення кредиту - І квартал 2018 року / а. с. 7, зворот /. Однак, умови кредитної угоди [PERSON] та [PERSON] належним чином не виконували, внаслідок чого у них станом на 26 серпня 2015 року утворилася заборгованість по кредиту у розмірі 3 000 грн. 00 коп. та пені - 4 756 грн. 00 коп., а всього 7 756 грн. 00 коп. / а. с. 17 /. Відповідно до договору поруки серії ВВС № 161287 від 07 квітня 2004 року, який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полежаєвою Н.П., [PERSON] зобов'язався перед Фондом за виконання [PERSON] та [PERSON] взятих на себе зобов'язань по виплаті кредиту та відсотків / а. с. 9 /. У відповідності до даного Договору, поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором за виконання зобов'язань, передбачених кредитною угодою № 0444-04 від 07 квітня 2004 року, укладеною між кредитором та позичальником. Згідно з п. 3.1 Договору, поручитель відповідає перед кредитором за виконання позичальником усіх зобов'язань за договором, вказаних у п. 1 даного Договору, у сумі, що дорівнює 30 000 грн., а також пеню за несвоєчасне повернення кредитних коштів. Термін дії даного Договору збігається з терміном дії, вказаному в п. 2.2 цього Договору, тобто до 30 листопада 2018 року, та закінчується після повного розрахунку перед кредитором, що визначено в п. 6.1 Договору. На неодноразові попередження банку про утворену заборгованість по кредитному договору та прохання її погасити у визначені терміни, відповідачами ніяких дій не здійснено / а. с. 10-12 /. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк / термін / його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк / термін /. Статтею 610 ЦК України встановлено, що невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, є порушенням зобов'язання. Боржник, що порушив зобов'язання не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, що передбачено ст. 625 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами / з розстроченням /, тов. разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, що встановлено ч. 1 ст. 546 ЦК України. Частиною 3 ст. 548 ЦК України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно з вимогами статті 559 ЦК та роз'яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України, від 06.11.2009, № 9" Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" вбачається, що припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Зважаючи на те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] уклали із Фондом Кредитну угоду, умови якої належним чином не виконували, внаслідок чого за ними утворилася заборгованість в загальному розмірі 7 756 грн. 00 коп., який, між тим, визнаний останніми, що слідує із змісту поданих до суду заяв, а відповідач [PERSON] уклав з Фондом договір поруки, згідно якого відповідає за виконання зобов'язань по виплаті кредиту [PERSON] та [PERSON], суд приходить до висновку про стягнення з останніх в солідарному порядку заборгованості за Кредитною угодою. Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ч. 3 ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved