Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду із даним позовом посилається на те, що від зареєстрованого шлюбу із відповідачем, народилася спільна дитина - [PERSON], [INFO]. Після розірвання між ними шлюбу, на підставі рішення Коломийського міськрайонного суду від 01 жовтня 2009 року вирішено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення повноліття. Вважає, що на даний час стягуваний розмір аліментів є недостатнім для матеріального утримання сина, який є студентом коледжу фізичного виховання і спорту України І-ІІ ступеня акредитації на денній формі навчання, проживає у м Івано-Франківську, витрачає значні кошти на спортивний одяг. З цих підстав просить суд збільшити розмір стягуваних аліментів до 1000 грн. Сторони у судове засідання не з»явилися, натомість подали до суду заяви, де просять розгляд справи проводити без їх участі. При цьому позивачка просить задоволити її позовні вимоги у повному обсязі, а відповідач зазначив, що згідний сплачувати аліменти у розмірі 500 гривень. Вивчивши та дослідивши подані до суду докази у сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню частково виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого народилася спільна дитина - [PERSON], [INFO]. Із даних рішення Коломийського міськрайонного суду від 01 жовтня 2009 року, видно, що з відповідача вирішено стягувати аліменти на користь позивачки у розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка ствердила, що зазначений розмір аліментів на сьогоднішній день вважає заниженим і недостатнім для матеріального забезпечення дитини. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2 ст.182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Так, згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2014 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 06 до 18 років з 01 січня по 30 червня 2014 року складає 1286 грн. Відповідно до ст. 192 ч.1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення . Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із того, що неповнолітня дитина сторін проживає окремо від батька, відповідача по справі і перебуває на утриманні матері, позивачки по справі. Дитина є студентом коледжу на першому курсі денного відділення, що потребує чималих коштів на достатнє її забезпечення, а заробітна плата, яку отримує позивачка не дає їй можливості вирішити це. При цьому суд враховує, що відповідач не ухиляться від свого обов»язку по утриманню дитини та сплачує на користь позивачки аліменти у розмірі, встановленому рішенням суду і що постійного місця праці, а отже і регулярного заробітку немає. На підставі наведеного та

Outcome: approved