Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

12.01.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, а 08.02.2017 року з уточненою позовною заявою, до [PERSON], [PERSON], [PERSON]., в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після померлого 11 квітня 2016 року батька - [PERSON], право власності на квартиру № 38, розташовану у будинку № 29 по вул. Лермонтова в сел. Слобожанське Зміївського району Харківської області. В обґрунтування позову зазначив, що 11.04.2016 року помер його батько [PERSON], [INFO], який на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO] (Слобожанське), [ADDRESS]. На випадок своєї смерті він заповіту не залишив. Має місце спадкування за законом. Після його смерті залишилась спадщина, до складу якої, крім іншого, входить квартира [ADDRESS]. Вказана квартира була приватизована батьком і належала йому в цілому на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом Комсомольської селищної ради Зміївського району 12.10.2005 р. і була його особистим майном. Право власності на квартиру було зареєстровано КП «Зміївське бюро технічної інвентаризації» 13.10.2005 року. 19.04.2016 року він звернувся до приватного нотаріуса Зміївського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після померлого батька. Батьки батька померли раніше нього, в зареєстрованому шлюбі він на час смерті не перебував, інших дітей у нього не було, тому він є єдиними спадкоємцем за законом першої черги. Після смерті батька відповідач [PERSON], маючи доступ до квартири, незаконно та безпідставно забрала собі документи, що належали батькові, в тому числі оригінал свідоцтва про право власності на квартиру, технічні паспорти на транспортні засоби та інше. З цього приводу він звертався до Зміївського відділення Чугуївського ВП ГУНП України в Харківській області щодо незаконних дій [PERSON], на що була надана відповідь про необхідність вирішення цього питання шляхом врегулювання цивільно-правового спору. Неодноразові звернення до [PERSON] з проханням віддати документи батька, в тому числі документи на квартиру, позитивного не мали результату. 25.04.2016 року [PERSON] звернулась до Зміївського районного суду Харківської області з позовною заявою про встановлення юридичного факту, а саме факту, що з листопада 1990 року та станом на день смерті батька, вона постійно проживала разом з ним однією сім'єю як чоловік та дружина. В обґрунтування позовних вимога [PERSON] вказувала неправдиві відомості про те, що вона начебто з батьком разом купили квартиру, але в подальшому уточнила позовну заяву, з якої виключила ці недостовірні відомості. [PERSON] звернулась до Зміївського районного суду Харківської області із зазначеними вимогами в порядку позовного провадження обґрунтовуючи це тим, що встановлення такого юридичного факту може вплинути на спадкові права та обов'язки інших осіб та або за наявністю інших спадкоємців і спору між ними. Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 08 грудня 2016 року позовна заява [PERSON] була задоволена частково, а саме встановлено факт проживання однією сімєю чоловіка [PERSON] та жінки [PERSON] без шлюбу протягом часу з 01 січня 2004 року по день смерті [PERSON], який помер 11 квітня 2016 року. Рішення не набрало законної сили. [PERSON] ніколи не піклувалася про батька, ніколи його матеріально не забезпечувала, а він до дня своєї смерті не перебував у безпорадному стані, а навпаки до своєї смерті працював, був матеріально забезпеченим, стороннього догляду та піклування не потребував. В зв'язку з цим, у [PERSON] відсутня обґрунтована можливість зміни черговості на спадкування за ч. 2 ст. 1259 УК України. Вважав, що [PERSON] не є спадкоємцем батька, але саме вона оспорює (не визнає) право на спадкову квартиру і безпідставно на неї претендує. Не дивлячись на ці обставини, [PERSON] не тільки не віддає документи на спадкову квартиру, а й 22.12.2016 року звернулась до приватного нотаріуса Зміївського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] із заявою з проханням не видавати свідоцтво про право на спадщину на майно [PERSON], в тому числі і на квартиру в зв'язку з наявністю спору. Отримати свідоцтво про право на спадщину (квартиру) в порядку спадкування за законом в нотаріальному порядку немає можливості в зв'язку з тим, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів на квартиру. В отриманні дубліката свідоцтва про право власності на квартиру було відмовлено. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами фіксування, на задоволенні позовної заяви наполягали. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення судової кореспонденції, яке повернулося до суду. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Розгляд справи проведено у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України за неявки відповідачів, які належним чином були повідомлені про час та місце судового розгляду справи. При конкуренції загальної та спеціальної процесуальної норми суд застосовує норму спеціальну і керується положеннями ч. 1 ст. 224 ЦПК України щодо можливості заочного розгляду справи в разі однієї неявки відповідачів, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 11.04.2016 року в м. Зміїв Харківської області помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ №546932, виданого 14.04.2016 року виконкомом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області. (а. с.7) Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, у складі якої є квартира № 38, розташована у будинку № 29 по вул. Лермонтова в сел. Слобожанське Зміївського району Харківської області, яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом Комсомольської селищної ради 12.10.2005 року. Дійсна інвентаризаційна вартість квартири складає 130385 грн. (а. с. 8, 12). Факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та померлим [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження 27.09.1980 року [PERSON] серії II-ВЛ №461765, виданого Комсомольською селищною радою 14.10.1980 року (а. с. 6) Приватним нотаріусом Зміївського РНО Харківської області [PERSON] на заяву [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину надано відповідь від 23.12.2016 року про те, що для оформлення спадщини необхідно надати документи, що посвідчують право власності спадкодавця. (а.с.9). [PERSON] звертався до КП "Зміївське БТІ" та Комсомольської селищної ради щодо видачі дубліката свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS], однак йому було відмовлено. (а.с.10, 11) Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, трудових відносин. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1223 ЦК України передбачає право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який пережив, та батьки. Частиною 3 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, оскільки позивач є спадкоємцем першої черги після смерті батька, прийняв спадщину, однак за відсутності можливості надати правовстановлюючі документи на спадкове майно, не може оформити свої спадкові права, право власності має бути визнане судом.

Outcome: approved