Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

12.12.2018 позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, який обґрунтовувала тим, що 02.02.2013 уклала з відповідачем шлюб, який рішенням Путивльського районного суду від 13.02.2015 було розірвано. Від спільного проживання сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який зареєстрована та проживає разом з позивачем. Після припинення шлюбних відносин відповідач допомоги на утримання сина не надає, хоча має таку можливість, оскільки є здоровою працездатною людиною, аліменти нікому не сплачує, інших дітей та утриманців не має, в той час як сама позивач не працює, на обліку у центрі зайнятості не перебуває. Посилаючись на ці обставини, просила стягнути з відповідача аліменти на дитину в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з позовом та до досягнення сином повноліття. В судове засідання позивач не зявилася, надала на адресу суду письмову заяву, в якій позов підтримала та просила розгляд справи проводити за її відсутності, заперечень проти заочного розгляду справи не мала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав, правом на подачу відзиву на позов не скористався. Враховуючи зазначене, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в ній доказів. З'ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, дослідивши надані письмові докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню, виходячи з наступних міркувань. Встановлено судом, що сторони по справі 02.02.2013 зареєстрували шлюб, який розірвано рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 13.02.2015 (а.с. 3, 6). Від спільного проживання сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Дитина проживає разом з матірю, що підтверджено довідкою Сафонівської сільської ради Путивльського району Сумської області від 19.11.2018 № 415 (а.с. 5). Позивач на обліку в центрі зайнятості не перебуває, земельних ділянок у власності не має (а.с. 7-8). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Оскільки відповідач є здоровою, працездатною людиною, інших утриманців не має та за станом здоровя спроможний надавати матеріальну допомогу своїй неповнолітній дитині, яка проживає з матірю, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що є підставою для задоволення позову, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову. В силу\~ст. 141 ЦПК України\~слід стягнути з відповідача\~\~на користь держави судовий збір, від сплати якого позивач була звільнена на підставі п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України "Про судовий збір". На підставі викладеного,

Outcome: approved