Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

У липні 2020 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС" звернулося з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в порядку суброгації. Позов мотивує тим, що між ПАТ «СК «АРКС» та [PERSON] було укладено договір добровільного комплексного страхування неземного транспорту № 309493а9кг. Відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «Ravon R2» д.н.з. [NUMBER] . 14.12.2019 року сталася ДТП , за участю транспортного засобу «Ravon R2» д.н.з. [NUMBER] та транспортним засобом «Volkswagen T4» д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено транспортний засіб «Ravon R2» д.н.з. [NUMBER] , що був застрахований позивачем. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.02.2020 року у справі № 369/343/20 [PERSON] визнано винним в ДТП. Згідно з умовами договору, на підставі страхового акту № АRX 2536340 розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб склав 68 504,48 грн., які позивачем було сплачено за відновлюваний ремонт пошкодженого транспортного засобу на СТО згідно платіжного доручення №635 154 від 23.01.2020 року. Позивач просив стягнути з відповідача 68 504,48 грн. суму шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судовий збір в сумі 2102,00 грн. Ухвалою суду від 08.07.2020 року у справі відкрито провадження, яке постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання 28.01.2021 не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність.Позов підтримав в повному обсязі просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання 28.01.2021 не з`явився, повідомлявся належним чином, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив відмовити в задоволенні позову. Також на адресу суду надіслав відзив на позовну заяву відповідно до якого вказав, що з даним позовом відповідач не згоден та вважає його безпідставним та необґрунтованим. Вказав, що працівниками поліції було складено лише один протокол на ім`я відповідача, з яким відповідач не згоден . на підставі виклдаеного просив суд відмовити в завдоленні позову. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши докази в справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.02.2020 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 340 (триста сорок) гривень. Зі змісту вказаної постанови суду убачається, що 14.12.2019 приблизно о 16 годині 50 хвилин водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом Volkswagen T4, д/н [NUMBER] , по вул. Житомирська в с. Михайлівка-Рубежівка, Києво-Святошинський район, Київська область, здійснюючи буксирування при виїзді з двору будинку, не надав переваги в русі автомобілю Ravon R2, д/н [NUMBER] , який рухався по вул. Житомирська, в результаті чого відбулося зіткнення з транспортним засобом Ravon R2, д/н [NUMBER] , в результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження, своїми діями водій [PERSON] порушив п.10.2. Постановою Київського апеляційного суду від 28.09.2020 року залишено без змін постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 лютого 2020 року . За нормою частини четвертої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини шостої цієї ж статті, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З матеріалів справи убачається, що 02.12.2019 року між власником автомобіля « Ravon R2 », д.н.з. [NUMBER] [PERSON] та АТ «СК «АРКС» було укладеного договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №309493а9кг, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом та іншим майном. 14.12.2019 року [PERSON] звернулася до позивача із заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу Відповідно до розрахунку страхового відшкодування, страхового акту № ARX 2536340 від 22.01.2020 року, розмір страхового відшкодування склав 68 504,48 грн., яке АТ «СК «АРКС» було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу на СТО згідно платіжного доручення № 635 154 від 23.01.2020 року. Таким чином до АТ «СК «АРКС» перейшло право вимоги на отримання від [PERSON] компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля « Ravon R2 » , д.н.з. [NUMBER] [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 14.12.2019 року о 16:50 в с. Михайлівська-Рубежівка по вул. Житомирська. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічне положення закріплено у ст. 27 Закону України Про страхування, за змістом якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. В силу вимог ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до положень ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката) ( ч. 1 ст. 990 ЦК України). Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України). Відповідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Враховуючи, що на підставі зібраних по справі доказів встановлено те, що ДТП, в якій пошкоджено автомобіль, сталася з вини відповідача, що підтверджується постановою про вчинення адміністративного правопорушення, позивач виплатив страхувальнику страхове відшкодування за укладеним з ним договором страхування, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь страховика понесені ним витрати, як з особи відповідальної за заподіяння шкоди в межах суми виплаченого страхового відшкодування. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати понесені позивачем, слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved