Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

11 листопада 2016 року ПАТ «РОДОВІД БАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стянення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 04 липня 2007 року між ВАТ «РОДОВІД БАНК» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №Д579/АА-001.07.2. Відповідно до умов кредитного договору Банк взяв на себе зобов'язання відкрити відновлювану кредитну лінію [PERSON] на загальну суму 14\~467,33 доларів США. Факт видачі кредиту [PERSON] за вищезазначеним договором підтверджується заявою про видачу готівки №467_14 від 04 липня 2007 року. За умовами Кредитного договору Банк надав позичальнику кредит на наступних умовах: -відсоткова ставка за користування кредитними коштами в розмірі 12,5%, та згідно з Додатковою угодою №2 від 28 серпня 2008 року до Кредитного договору, процентну ставку було змінено на 14,5% ; -строк повернення кредиту не пізніше 03 липня 2014 року; У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань по кредитному договору станом на 04 жовтня 2016 року за [PERSON] рахується заборгованість, яка складає 18 935 доларів США 47 центів, (за курсом НБУ на дату складання розрахунку ) з яких: -11\~440,42 доларів США сума заборгованості за кредитом; -7\~495,05 доларів США сума заборгованості за відсотками; -67\~094,44 грн. сума трьох відсотків річних від суми простроченої заборгованості по кредиту та відсотках; Просять суд стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» заборгованість за кредитним договором та витрати по сплаті судового збору. У судове засідання представник [PERSON], діюча в силу повноважень, що ґрунтуються на довіреності №202 від 29 серпня 2016 року (а.с.4), не зявилася, надано суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, на задоволенні позовних вимог наполягають, не заперечують проти ухвалення заочного рішення (а.с.34). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про місце, дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, шляхом розміщенням оголошення на офіційному сайті суду «Судова влада України» (а.с.35) Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши подані документи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 17 червня 2009 року назву Банку офіційно змінено з Відкритого акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» на Публічне акціонерне товриство «РОДОВІД БАНК», що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи серії А01 №219900 (а.с.25) Як вбачається з доданих до справи документів, між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №Д579/АА-001.07.2 від 04 липня 2007 року, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у сумі 14\~467,33 доларів США з встановленням процентної ставки за користування кредитом в розмірі 12,5% та з терміном повернення кредиту не пізніше 03 липня 2014 року (а.с.5-7). З Додаткової угоди №2 до Кредитного Договору №Д579/АА-001.07.2 від 04 липня 2007 року вбачається, що процентна ставка була змінена на 14,5 процентів річних (а.с.8). Згідно положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ У порушенні зазначених норм закону та умов договору [PERSON] зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. \~ Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. \~ На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. \~ У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором [PERSON], згідно розрахунку заборгованість за кредитним договором №Д579/АА-001.07.2 від 04 липня 2007 року станом на 04 жовтня 2016 року складається з кредитної заборгованості в розмірі 11\~440,32 доларів США, заборгованості за відсотками у розмірі 7\~495,05 доларів США, сума трьох відсотків річних від суми простроченого кредиту в розмірі 41\~011,07 грн., сума трьох відсотків річних від суми прострочених відсотків в розмірі 26\~083,37 грн. (а.с.10-11). З огляду на наведене суд дійшов висновку, що [PERSON] відсотків за користування ним, унаслідок чого утворився борг перед позивачем у зазначеній сумі. Таким чином, суд визнає, що відповідач відмовився від належного виконання взятих на себе зобов'язань за договором. Згідно зі статтею 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частини перша та третя статті 533 ЦК України). Статтею 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету. Відповідно до частини другої статті 533 ЦК України, якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Як розяснено у п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. В такому разі вимоги банку щодо повернення суми кредиту, наданого в доларах США, та нарахованих процентів саме в цій валюті є обґрунтованими. \~ Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд ухвалює рішення на користь позивача, то відповідно позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат в розмірі 8 368 грн. 70 коп. також підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved