Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

05 лютого 2015 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до Острівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі рішення Острівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області № 31 від 01 грудня 1992 року його батькові, [PERSON], 15 червня 1993 року було видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,60 га, розташовану на території с. Матросівка Острівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області. При заповненні державного акту допущено помилки. Так, в державному акті невірно зазначено призначення земельної ділянки - ведення особистого підсобного господарства. Відповідно до ст. 67 ЗК України один державний акт повинен бути виданий на 0,25000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а другий на 0,3500 га - для ведення особистого підсобного господарства. [INFO] його батько [PERSON] помер. Посилаючись на те, що у зв'язку з наведеними порушеннями він не може реалізувати своє право на спадок після смерті батька, позивач просив визнати державний акт недійсним. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримую повністю. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином повісткою. До судового засідання надійшов лист за підписом сільського голови Бабій О.П., в якому вона просить розглянути справу у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи - відділу Держземагентства в Очаківському районі Миколаївської області в судове засідання не з'явився, надано заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши письмові докази, що є у справі, суд дійшов наступного. 15 червня 1993 року Острівською сільською радою Очаківського району Миколаївської області видано державний акт на право приватної власності на землю серії МК за реєстраційним №11, яким посвідчується право приватної власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,60 га, що розташована на території с. Матросівка Острівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області. Оскаржуваний державний акт видано на підставі рішення Острівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області № 31 від 01 грудня 1992 року. Згідно ст. 67 Земельного кодексу України, розмір ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у сільських населених пунктах повинен бути не більше 0,25 га. Відповідно до ст. 116 ЗК України, громадяни набувають право власності із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, що передбачено ст. 126 ЗК України. В акті вказано призначення земельної ділянки - ведення особистого підсобного господарства, що не відповідає її фактичному призначенню. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ФП № 200174. Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 39725384 від 25 лютого 2015 року та копій матеріалів спадкової справи №140/2014, спадкова справа щодо майна [PERSON], померлого [INFO], заведена другою Очаківською державною нотаріальною конторою за заявою його сина [PERSON] Крім того, в матеріалах спадкової справи містяться заяви від доньок спадкодавця [PERSON] та [PERSON] про відмову від прийняття спадщини на користь позивача. Як вбачається з роз'яснень державного нотаріуса Очаківського районного нотаріального округу Миколаївської області за № 50/02-14 від 28 січня 2015 року, спірний державний акт не відповідає вимогам чинного законодавства і тому не може бути прийнятий в якості правовстановлюючого документу. Відповідно до ч. 1 ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, визнається судом незаконним та скасовується. Стаття 155 ЗК України зазначає, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Судом встановлено, що спірний державний акт не відповідає вимогам "Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі", затвердженої наказом Держкомзему № 43 від 04.05.1999р. та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.06.1999р. за № 354/3647, а саме: у державному акті невірно зазначено цільове призначення земельної ділянки, а також державний акт видано на земельну ділянку загальною площею 0,60 га, що має бути посвідчено двома окремими державними актами, що позбавляє позивача права на отримання спадщини на спірну земельну ділянку після смерті батька. Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку, що вимоги про визнання державного акту недійсним є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved