Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до відповідачів комісії по врегулюванню майнових відносин селянської спілки «Зарудянська» співвласників майнових паїв реформованої селянської спілки «Зарудянська» Збаразького району, співвласників майнових паїв реформованої селянської спілки «Зарудянська» Збаразького району в особі уповноваженого співвласників Галенди Ю.Ві., третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача приватного агропромислового підприємства «Добрий Самарянин» Збаразького району про визнання дій відповідачів незаконними та зобов'язання виділити майнові паї в натурі. Посилаються на те, що бажають отримати майновий пай в натурі, на загальну суму 22459 грн., а саме: АВМ-1,5 вартістю 15000 грн., зерноочисну машину СМ-4 вартістю 4000 грн., колонку зерноочисну ОПС-1 вартістю 150 грн., зерноочисну машину ОВС-25 вартістю 3000 грн., циркулярку вартістю 120 грн. та грошові кошти в сумі 189 грн., про що із відповідними заявами звернулися комісії по врегулюванню майнових відносин селянської спілки «Зарудянська» Збаразького району, яка заяви не розглянула і майно із спільної часткової власності їм не виділила, в чому і вбачаються дії комісії незаконними. В судовому засіданні позивач [PERSON], яка є представником позивача [PERSON] та представник [PERSON], позовні вимоги підтримали і просять суд зобов'язати відповідачів по справі виділити їм із спільної часткової власності співвласників майнових паїв реформованої селянської спілки «Зарудянська» Збаразького району, майно в натурі: АВМ-1,5, зерноочисну машину СМ-4, колонку зерноочисну ОПС-1, зерноочисну машину ОВС-25, циркулярку вартістю та грошові кошти, про що було зазначено у поданих до комісії по врегулюванню майнових відносин реформованої селянської спілки «Зарудянська» заявах від 05.09.2011 року та 04.04.2013 року, які комісією не розглянуті. Представник відповідача комісії по врегулюванню майнових відносин селянської спілки «Зарудянська» співвласників майнових паїв реформованої селянської спілки «Зарудянська» Збаразького району Горба В.В. в судовому засіданні позовні не визнав і пояснив, що позовні вимоги є безпідставними, оскільки рішення про виділення майнового паю в натурі, що є спільною частковою власністю співвласників майнових паїв приймається загальними зборами співвласників майнових паїв, до яких позивачі із заявами про виділ майнового паю в натурі не зверталися. Щодо неприйняття комісією рішення по заявах позивачів про виділ паю в натурі пояснив, що заява від 05.09.2011 року на адресу комісії не надходила, а на заяву від 04.04.2013 року відповідь була дана в усній формі у виді роз'яснення, оскільки аналогічні заяви були неодноразово подані позивачами і на них були надані відповіді. Представник відповідача співвласників майнових паїв реформованої селянської спілки «Зарудянська» Збаразького району в особі уповноваженого співвласників Галенда Ю.В. в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлений, про час і місце розгляду справи, не повідомив суд про причини неявки та не направив заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача приватного агропромислового підприємства «Добрий Самарянин» Збаразького району [PERSON] позовні вимоги не визнав і пояснив, що майнові паї співвласників майнових паїв реформованої селянської спілки «Зарудянська» Збаразького району передані співвласниками підприємству в оренду та на зберігання, відповідно до догорів оренди і схову, а тому підприємство не вправі без рішення всіх співвласників приймати рішення про виділ майна в натурі. Натомість позивачам було запропонована виплата вартості майнового паю в сумі 25000 грн. або компенсація іншим рівноцінним майном. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково. Із змісту статей 7, 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» вбачається, що майно підприємства, в даному випадку селянської спілки, створюється шляхом внесення грошових та майнових внесків його членів, вироблена ними продукція, одержані доходи, майно, придбане на законних підставах. Майно підприємства поділяється на неподільний та пайовий фонд; пайовий фонд майна підприємства формується з пайових майнових внесків членів підприємства, поповнюється за рахунок частки приросту майна, визначеної Загальними зборами підприємства, та належить на праві спільної часткової власності його членам. Відповідно до статей 5, 8 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» право розпоряджатися своїм паєм на власний розсуд член підприємства набуває лише після припинення членства в підприємстві. До припинення членства частка майна члена кооперативу є частиною майна цього підприємства, яке у статуті визначає принципи формування спільної власності та права членів щодо неї і через свої органи здійснює право власності (тобто володіння, користування, розпорядження). З метою реалізації прав та інтересів КСП і членів цих підприємств у правовідносинах виділення-отримання майнового паю Міністерством сільського господарства і продовольства України та Інститутом аграрної економіки УААН у січні 1996 року були розроблені Методичні рекомендації про порядок отримання майнового паю при виході із колективного сільськогосподарського підприємства його членів. Ці рекомендації не є нормативно-правовим актом у розумінні Указу Президента України від 3 жовтня 1992 року № 493/92 "Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади" (з наступними змінами), але оскільки в них закладено аналогічні ст. 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» та ст. 1 Указу Президента України від 3 грудня 1999 р. N 1529/99 принципи і підходи щодо порядку та способу виділення майнового паю, то вони можуть застосовуватися підприємствами при затвердженні власних статутів і положень про паювання, а також судами - при вирішенні таких спорів. Відповідно розділу 4 вищезазначених Методичних рекомендацій, а також пунктів 9-13 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики № 62 від 14 березня 2001 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, виділення із складу пайового фонду майна в натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється підприємством правонаступником (користувачем) на підставі рішення зборів співвласників. Комісія по врегулюванню майнових відносин при розпаюванні майна визначає користувачів пайового фонду, формує групи співвласників, визначає перелік майна, деталізує та вносить свої пропозиції на розгляд зборів співвласників, які погодившись, затверджують їх, оскільки згідно ч.1 ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою, тому виключне право вирішення питання щодо виділення конкретного майна в натурі співвласнику належить Загальним зборам співвласників майна. Оскільки законодавством передбачено рівність прав і обов'язків членів КСП щодо спільної виробничо-господарської діяльності та її результатів, а правочинність членів підприємств є похідною від правового статуту, завдань і функцій цих підприємств та правочинності останніх як юридичних осіб, то і право громадян вимагати виділення своєї частки (паю) з володіння і користування аграрного підприємства, як і інші правовідносини членів КСП, зокрема щодо виділення-отримання майнового паю, складу цього паю, його юридичного оформлення, також мають ґрунтуватися на принципі рівності прав та обов'язків зазначених сторін. Це означає, що: праву члена співвласника вимагати виділення майнового паю відповідає право цих співвласників вирішувати питання щодо складу та структури майнового паю, способу і терміну його виділення; при здійсненні цих прав мають враховуватись інтереси обох сторін. Тобто законодавством передбачено дотримання прав та інтересів обох сторін у процесі виділення-отримання майнового паю громадянами при їх виході з підприємства, чи виділення в натурі частини майна, що є спільною частковою власністю. У разі невиконання рішень зборів співвласників щодо виділення користувачем майна в натурі власнику майнового паю, подальший захист прав власника майнового паю вирішується в судовому порядку. Судом встановлено, що позивачі є членами реформованої селянської спілки «Зарудянська» Збаразького району. Згідно довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців серії АБ № 871699 від 12.02.2013 року, з 01.02.2007 року селянська спілка «Зарудянська» ліквідована за рішенням засновників, що не пов'язано з реорганізацією. Із зазначеного слідує те, що діяльність селянської спілки «Зарудянська» припинена без будь-якого правонаступництва, а її майно є спільною частковою власністю всіх членів спілки, які мали право і прийняли участь у розпаюванні її майна. Згідно Типового положення про комісію з організації вирішення майнових питань, які виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України №177 від 28.02.2001 року було створено комісію по врегулюванню майнових відносин при розпаюванні майна селянської спілки «Зарудянська» Збаразького району. З матеріалів справи вбачається, що позивачі, як і інші співвласники селянської спілки «Зарудянська» мають право власності на майнові паї члена селянської спілки «Зарудянська», та кожному із них видані свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнові сертифікати). Загальна вартість майнових паїв позивачів становить 22459 гривень. З метою реалізації свого права власності на майнові паї позивачі звернулись до комісії по врегулюванню майнових відносин при розпаюванні майна селянської спілки «Зарудянська» Збаразького району із заявами, в яких просили виділити їх майнові паї в натурі, а саме: АВМ-1,5 вартістю 15000 грн., зерноочисну машину СМ-4 вартістю 4000 грн., колонку зерноочисну ОПС-1 вартістю 150 грн., зерноочисну машину ОВС-25 вартістю 3000 грн., циркулярку вартістю 120 грн. та грошові кошти в сумі 189 гривень. Майно співвласників майнових паїв селянської спілки «Зарудянська» відповідно до договорів оренди та схову від 31.12.2013 року та 14.02.2011 року, укладених між співвласниками майнових паїв та приватним агропромисловим підприємством «Добрий Самарянин» Збаразького району, перебуває в оренді та на зберіганні у ПАТ «Добрий Самарянин» і повернути його власникам можливо лише при наявності згоди усіх співвласників. Заяви про припинення членства у селянській спілці «Зарудянська» Збаразького району позивачі не подавали. Із заявами до загальних зборів співвласників та до співвласників майнових паїв селянської спілки «Зарудянська» не зверталися, тому і не набули права розпоряджатись своїми паями, вимагати їх повернення. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що з лютого 2011 року обраний головою комісією по врегулюванню майнових відносин селянської спілки «Зарудянська» Збаразького району і позивачі, які є членами співвласників майнових паїв селянської спілки «Зарудянська» неодноразово зверталися із заявами про виділення їм із спільної часткової власності в натурі майна в рахунок майнових паїв, та їм було роз'яснено, що таке рішення приймають всі співвласники, шляхом проведення загальних зборів, в зв'язку з чим було рекомендовано звернутися із відповідними заяви до співвласників майнових паїв селянської спілки «Зарудянська». Позивачі вважають, що не прийняття комісією по врегулюванню майнових відносин селянської спілки «Зарудянська» Збаразького району рішення по розпаюванню майна, про виділення їм із спільної часткової власності в натурі майна в рахунок майнових паїв на суму 22459 гривень є незаконною та порушує їх право власності, в тому числі і право розпорядження майновими паями відповідно до ч. З ст. 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство". Проаналізувавши докази представлені сторонами, суд вважає, що посилання позивачів на порушення відповідачами їх майнових прав є необґрунтованим, оскільки позивачі із заявами до загальних зборів співвласників та до співвласників майнових паїв селянської спілки «Зарудянська» не зверталися, тому і не набули права розпоряджатись своїми паями, вимагати їх повернення, а відповідачі не несуть відповідальності за не скликання зборів співвласників, тому, що це можуть зробити органи, спеціально створені цими зборами, або ж ініціативна група самих співвласників. Позовні вимоги щодо визнання незаконними дій комісії по врегулюванню майнових відносин реформованої селянської спілки «Зарудянська» про не розгляд заяви позивачів про виділення майнових паїв в натурі, підлягають до задоволення частково, зокрема заява від 04.04.2013 року отримана комісією 10.04.2013 року і відповідь про результати її розгляду позивачам не направлена. Вимоги щодо не розгляду заяви позивачів про виділення майнових паїв в натурі від 05.09.2011 року до задоволення не підлягають, оскільки позивач та їх представники не довели факт прийняття майновою комісією вказаної заяви, а представник комісії по врегулюванню майнових відносин селянської спілки «Зарудянська» заперечив факт надходження до комісії даної заяви.

Outcome: partial