Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-27 00:00:00

07.07.2020 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому вказала, що є інвалідом першої А групи довічно і отримує пенсію, проте цих коштів їй не вистачає на харчування, одяг, оплату комунальних послуг та лікування. Відповідач є сином позивача, однак матеріальної допомоги позивачу не надає, хоча таку можливість має. У зв`язку із цим, позивач, просить стягнути аліменти на її утримання з в розмірі 4000 грн. довічно. В судове засідання позивач не з`явилася, представник позивача подала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань в судове засідання не направляв. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Вивчивши матеріали справи, матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження та копією паспорта громадянина України. Позивач є пенсіонеркою і перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію за віком в сумі 1\~721,95 грн. Позивач є інвалідом першої А групи довічно, потребує стороннього догляду та витрачає значні кошти на ліки, пенсію, яку отримує позивач, не вистачає їй для задоволення мінімальних життєвих потреб. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи. Обов`язок повнолітніх дітей піклуватися про своїх непрацездатних батьків закріплений вст. 51 Конституції України. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. В силу ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Пункт 21 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~3\~від 15\~травня 2006\~року "Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів" містить роз`яснення, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Свідченням такої потреби є отримання матір`ю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Згідно діючого законодавства, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо. У зв`язку з тим, що позивач не працює та отримує лише пенсію в розмірі 1\~721,95 гривень, їй не вистачає коштів для забезпечення своїх мінімальних життєвих потреб, у зв`язку із її інвалідністю першої А групи, позивач потребує також належного медичного догляду. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладені обставини справи та те, що позивач є пенсіонеркою, тобто в правовому розумінні непрацездатною особою, бо досягла загального пенсійного віку та є інвалідом першої А групи довічно, суд дійшов висновку про те, що вона потребує утримання від свого сина. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved