Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

03.06.2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Оскільської сільської ради Ізюмського району Харківської області, третя особа: Приватний нотаріус Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Чистов Сергій Юрійович, про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] померла його сестра [PERSON] . На момент смерті він з нею не проживав. Після смерті сестри відкрилась спадщина у вигляді квартири, що розташована за адресою [ADDRESS] на 1/3 частину, а 1/2 частина в квартирі, що відкрилася у вигляді спадщини після смерті матері [INFO] так само належало померлій сестрі - [PERSON] . У зв`язку із тим, що сестра померла в осінній період 2020 року, який був пов`язаний з обмеженнями через пандемію Ковід-19, він не міг прибути до населеного пункту за місцем її смерті та отримати документи, необхідні для відкриття спадкової справи та отримання спадщини. В травні 2021 року отримав повторне свідоцтво про смерть [PERSON] і 21.05.2021 року звернувся до приватного нотаріуса Ізюмського район нотаріального округу Харківської області Чистова С.Ю. з заявою стосовно видачі свідоцтва право на спадщину за законом після смерті сестри [PERSON] 25.05.2021 року за вих.№ 540/01-16 приватним нотаріусом Чистовим С.Ю. його було поінформовано про те, що видача свідоцтва право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, може бути вчинено після визнання судом додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Просить визначити йому додатковий строк в два місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON] . В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач, Оскільський сільський голова Загоруйко Г. в підготовче засідання також не з`явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі, заперечень проти позовної заяви не мають. Приватний нотаріус Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Чистов С.Ю. в підготовче засідання також не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з вимогами ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому засіданні. У відповідності з частиною 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] - батько позивача помер [INFO] . (а.с.8) Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] , [INFO] , сестра позивача померла [INFO] . (а.с.7). Так, у відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1222 ч.1 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини, а також особи , які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу ст. ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст.1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Згідно із ст.ст.1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Натомість судом встановлено, що позивач названих вище вимог закону не дотримався та після відкриття спадщини не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.76 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. В матеріалах справи наявне свідоцтво про право на спадщину за законом від 14 квітня 2018 року, в якому зазначено, що спадкоємцями спадкового майна [PERSON] є її син [PERSON] на 1/2 частку та донька [PERSON] на 1/2 частку, яке складається з 1/3 частки двокімнатної квартири [ADDRESS] . (а.с.9). Згідно відповіді приватного нотаріуса Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Чистова С.Ю. від 21.05.2021 р. № 540/01-16 [PERSON] на час відкриття спадщини із спадкодавцем постійно не проживали, заяву про прийняття спадщини у встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України строк шість місяців не подавали і за даними перевірки Спадкового реєстру стосовно спадкодавця встановлено, що згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 64826422 від 21.05.2021 року спадкова справа після смерті [PERSON] , 1984 року народження, яка померла одинадцятого жовтня дві тисячі двадцятого року, на заводилась. Рекомендовано звернутися до суду для вирішення зазначеного питання в судовому порядку. (а.с.5,6). В той же час, відповідно до ст.ст. 1273-1275 ЦК України - спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву. Відповідно до ст.ст.1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Виходячи з вищевикладеного, можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування. У зв`язку з цим, для прийняття спадщини за заповітом слід вчинити ті ж дії, що і при спадкуванні за законом, а саме, подати до нотаріальної контори відповідну заяву, яка б свідчила про його дійсний намір прийняти спадщину в порядку спадкування за законом. При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній або приватній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець за законом або за заповітом має право відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] , як спадкоємець за законом, не звертався до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадкового майна. Таким чином, жодних доказів того, що в межах строку, наданого цивільним законом, позивач вчинив дії, які б свідчили про прийняття ним спадщини за законом, вона не надала, що, виходячи зі змісту ч. 1ст. 1272ЦК України слід вважати фактичним неприйняттям спадщини за заповітом. Причиною пропуску строку на прийняття спадщини вказує те, що його сестра померла в осінній період 2020 року, який був пов`язаний з обмеженнями через пандемію Ковід-19, не міг прибути до населеного пункту за місцем її смерті та отримати документи, необхідні для відкриття спадкової справи та отримання спадщини, тому ним пропущено строк звернення до нотаріуса. Позивач вважає, що причини його пропуску для подачі заяви про прийняття спадщини є вагомими, та підлягають поновленню. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року №7 "про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved