Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

07.06.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем [PERSON] укладений кредитний договір № 002-04854-070613, відповідно до умов якого [PERSON] на принципах поворотності, платності, строковості отримала кредит, у сумі 16 096,08 грн., з кінцевим строком повернення до 06.01.2017 року. Відповідач не виконувала взяті на себе зобов`язання та не повернула у строки, визначені кредитним договором тіло кредиту та нараховані відсотки за користування кредитом, що спричинило виникнення заборгованості за кредитним Договором. 27.04.2018 року між ПАТ «Дельта Банк» то ТОВ «Росвен Інвест Україна», укладений договір факторингу № 410/К, відповідно до умов якого ПАТ «Дельта Банк» відступив на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна», своє право вимоги заборгованості за кредитними Договорами. Із наявного в матеріалах справи витягу з Реєстру передачі прав вимоги до Договору факторингу № 410/К від 27.04.2018 вбачається, що позивач ТОВ "Росвен Інвест Україна" набув право вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 002-04854-070613 від 07.06.2013 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк та [PERSON] на загальну суму заборгованості за цим кредитним договором у розмірі 43 930,89 грн, що станом на 14.05.2021 року складає: прострочена заборгованість по тілу кредиту-16 096,08 грн, прострочені відсотки за користування кредитом -27 834,81 грн. Відомостей про погашення відповідачем заборгованості останнім суду не надано, розрахунок заборгованості не спростовано. Із вказаного позивачем у позовній заяві розрахунку вбачається, що загальна заборгованість відповідача за кредитним договором, станом на 14.05.2021 становить 48 510,47 грн. та складається з: прострочена заборгованість по тілу кредиту- 16 096,08 грн, прострочені відсотки за користування кредитом -27 834,81 грн, 3% річних - 1 430,13 грн, інфляційні -3 149,45 грн, а всього у розмірі 48 510,47 грн. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 536 ЦК України передбачено, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст. 611 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуюче викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем [PERSON] порушувались умови укладеного договору із своєчасного повернення суми споживчого кредиту та сплати відсотків за користування ним, внаслідок чого утворився борг перед ПАТ «Дельта Банк» в сумі 43 930,89 грн. до моменту відступлення права вимоги TOB «Росвен Інвест Україна» 27.04.2018. Крім того, у позовній заяві TOB «Росвен Інвест Україна» ставить питання про стягнення з відповідача [PERSON] 3 % річних у розмірі 1 430,13 грн. та інфляційних витрат у розмірі 3 149,45 грн. Вирішуючи дане питання, суд виходить із того, що відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відтак, наразі наявні всі правові підстави для задоволення позову TOB «Росвен Інвест Україна» також і в цій частині. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази з власної ініціативи, крім передбачених ЦПК випадків. Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву та не надав доказів помилковості чи неправильності наданого позивачем розрахунку, у зв`язку із чим суд вважає його достовірним. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] належним чином не виконувала зобов`язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку договором, такі дії відповідача є неправомірними, а тому суд вважає позовні вимоги TOB Росвен Інвест Україна» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі положень ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2270 грн 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved