Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на користь ТзОВ «Благо Інвест» заборгованість: за договором позики у сумі 18333 гривні 37 копійок та судові витрати по справі. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що31 липня 2008 року між ТзОВ «Благо Інвест» та [PERSON] був укладений договір № 00365, згідно якого позивач здійснює певні дії, спрямовані на придбання товару для відповідача на умовах діяльності програми «Інвест Економний». 21 серпня 2009 року укладено додаток № 3 до зазначеного договору, згідно якого [PERSON] надано дозвіл на отримання товару на суму 200000 гривень. На момент підписання Додатку № 3 відповідачем було сплачено 37 чистих внесків на суму 61666 гривень 79 копійок та 37 адміністративних витрат на суму 15540 гривень, які зараховані в рахунок погашення щомісячних платежів. Відповідач згідно умов договору зобов»язаний погашати позику рівними частинами по 1666 гривень 67 копійок згідно графіку погашення заборгованості за договором. За період з 15 серпня 2008 року по 13 грудня 2012 року відповідачем було сплачено чистих внесків на суму 130001 гривню 26 копійок. З січня 2013 року відповідач почав порушувати графік погашення позики, в результаті чого станом на листопад 2013 року виникла заборгованість у сумі 18333 гривні 37 копійок. У зв»язку з тим, що позичальниками товариства постійно порушувалися умови договорів позики, ТзОВ «Благо-Інвест», постановою Господарського суду Житомирської області від 04 березня 2013 року було визнано банкрутом та розпочата ліквідаційна процедура. Представник позивача в судове засідання не з"явився, направив суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з»явився, про час та день розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку, визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України з постановленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. 31 липня 2008 року між ТзОВ «Благо Інвест» та [PERSON] був укладений договір № 00365, згідно якого відповідач став учасником програми «Інвест Економний» та отримав дозвіл на отримання товару на суму 200000 гривень, що підтверджується додатком № 3 до догвору № 00365 від 31 липня 2008 року (а. с. 4). На умовах даного договору 21 серпня 2009 року між ТзОВ «Благо Інвест» та [PERSON] був укладений договір позики № 393/09, відповідно до якого відповідач отримав 200000 гривень на умовах повернення, строковості, безоплатності та цільового характеру використання, з кінцевим терміном погашення до 15 серпня 2019 року, що підтверджується копією договору позики № 393/09 (а. с. 5, 6) та копією графіку погашення заборгованості (а. с. 7). Зобов"язання за договором з січня 2013 року позичальником не виконувалися, а тому утворився борг у сумі 18333 гривні 37 копійок, що підтверджується копією розрахунку заборгованості (а. с. 8). ТзОВ «Благо-Інвест» визнано банкрутом та розпочато ліквідаційну процедуру товариства, що підтверджується копією постанови Господарського суду Житомирської області від 04 березня 2013 року (а. с. 10 - 13). Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином і у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 612 ЦК України Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов"язання у встановлений договором строк. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту, є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Враховуючи викладені обставини суд приходить до висновку, що відповідач не виконав зобов'язання за вказаним договором належним чином, чим порушив зазначені норми закону та умови договору, а тому суму заборгованості за договором позики слід стягнути з нього за рішенням суду. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем документально підтверджено понесені витрати у виді судового збору в розмірі 229 гривень 40 копійок та за надання правової допомоги в розмірі 380 гривень, що підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі.

Outcome: approved