Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів, вказуючи, що 20.09.2019 Харківським апеляційним судом змінено рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 07.06.2019 та постановлено стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання спільного сина, [PERSON] , у розмірі 1059 грн. В обгрунтування позову зазначила, що даний розмір аліментів є недостатнім, дитина в силу свого віку потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, крім того, зріс прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Також зазначила, що матеріальне становища відповідача значно покращилось, оскільки він працює неофіційно сезонними заробітками та має дохід близько 13-15 тис. грн. щомісяця. Крім того, дитина постійно хворіє, потребує лікування. Тому просила суд збільшити розмір аліментів до 2395 грн. щомісяця з подальшою індексацією, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання заяви. Ухвалою суду від 07.04.2021 провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 22.04.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач заперечує обставини, зазначені позивачем. Так, 18.04.2019 він одружився із [PERSON] , від шлюбу з якою у них [INFO] народився син, [PERSON] , що було враховано Харківським апеляційним судом як підставу для зменшення розміру аліментів, визначеного рішенням суду від 07.06.2019. Після постановлення судового рішення Харківським апеляційним судом, його матеріальний стан та стан здоров`я жодним чином не покращився, як на це наголошує позивач. Так, 14.12.2020 у нього з дружиною народилась донька, [PERSON] . Також на його утриманні перебуває донька його дружини, у зв`язку з чим вони є багатодітними батьками, що підтверджується відповідним посвідченням. Крім цього, 10.03.2021 він отримав тяжку травму, у зв`язку з чим його було госпіталізовано для стаціонарного лікування, яке потребувало і наразі потребує значних коштів. Внаслідок травми він не може працювати фізично. 18.01.2021 він був звільнений з офіційного місця працевлаштування та досі не зміг знайти роботу. Посилання позивача на його неофіційний заробіток в розмірі 13-15 тис. грн. є її припущенням та не відповідає дійсності. Зазначив, що єдиним джерелом доходів його сім`ї є виплати державної допомоги малозабезпеченим та багатодітним сім`ям. На підставі викладеного, вважав позовні вимоги необгрунтованими. 07.05.2021 до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач наполягає на позовних вимогах у повному обсязі, вказуючи, що коштів на утримання дитини не вистачає, тому вона потребує більшої допомоги з боку відповідача. Крім того, позивач ставить під сумнів утримання відповідачем нової дружини та трьох дітей в новій сім`ї. Також позивач наполягає на наявності у відповідача неофіційних заробітків в розмірі 13-15 тис. грн. та зазначає, що він є працездатним чоловіком. 14.05.2021 відповідач надав заперечення на відповідь на відзив, згідно яких він просить суд стягувати з нього аліменти на утримання спільного з позивачем сина у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку станом на сьогодні, що становить 1198.00 грн., з подальшою індексацією, відповідно до закону. Відповідач зазначив, що регулярно сплачує позивачу аліменти, визначені постановою Харківського апеляційного суду від 20.09.2019. Крім того, вказав, що його матеріальний стан та стан здоров`я погіршився на підставі обставин, зазначених у відзиві на позов, а тому відсутні законні підстави для збільшення розміру аліментів до заявленого позивачем розміру. В судовому засіданні позивач позов підтримала у повному обсязі з підстав, зазначених у ньому та у відповіді на відзив. Відповідач проти позову заперечував частково, з підстав, зазначених у відзиві та в запереченнях на відповідь на відзив. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, а також інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [INFO] в сторін народився син, [PERSON] . (а.с. 7) Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 07.06.2019 позовні вимоги [PERSON] задоволено частково та ухвалено стягувати із [PERSON] на її користь аліменти на утримання спільного сина, [PERSON] , у розмірі 2000 грн. (а.с. 24-26) Постановою Харківського апеляційного суду від 20.09.2019 рішення суду першої інстанції змінено та ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина в розмірі 1059 грн. (а.с. 27-30) Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З аналізу зазначеної норми права, суд приходить переконання, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів може підлягати збільшенню за заявою одержувача аліментів. Повертаючись до ст. 192 СК України, остання вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Так, 18 квітня 2019 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] (а.с. 46). [INFO] у [PERSON] в шлюбі із [PERSON] народився син, [PERSON] (а.с. 49) Судове рішення Харківського апеляційного суду від 20.09.2019 щодо зменшення розміру аліментів мотивоване тим, що відповідач на той час офіційно працював та отримував заробітну плату в розмірі 4 200 грн., також було враховано наявність у [PERSON] на утриманні іншої дитини. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як було наведено перед цим, підставою для збільшення розміру аліментів є зміна матеріального або сімейного стану сторін, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та інші випадки, передбачені Сімейним кодексом України. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Підстави, на які посилалась позивач в позовній заяві щодо покращення матеріального стану відповідача та погіршення свого матеріального становища, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду. Так, позивач не надала суду доказів про сезонні тимчасові, мінливі заробітки відповідача в розмірі 13 000 -15 000 гривень. Також позивач надала до суду копії витягів з історій хвороб дитини за 2010, 2015, 2016 роки, тобто за час їх спільного проживання, коли лікування дитини проводилося за спільні кошти. (а.с. 13-17) Суд також критично ставиться до вказаних підстав для збільшення розміру аліментів, оскільки, як вбачається з рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 07.06.2019 та постанови ХАС від 20.09.2019, позивачем зазначались ці ж підстави під час звернення до суду з позовом про стягнення аліментів. В свою чергу, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України). Натомість, судовим розглядом встановлено, що після ухвалення Харківським апеляційним судом судового рішення 20.09.2019 у відповідача погіршилось матеріальне становище та стан здоров`я, змінився сімейний стан. Так, [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилась донька, [PERSON] (а.с. 50) 18.01.2021 відповідач [PERSON] був звільнений з роботи за згодою сторін, інших записів подальшого працевлаштування в трудовій книзі відсутні. (а.с. 56-57) Крім того, з виписки з медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] вбачається, що останній перебував на стаціонарному лікуванні в ДУ «Інститут загальної та невідкладної хірургії імені В.Т. Зайцева НАМН України» з 30.03.2021 по 12.04.2021 з діагнозом: закрита травма грудної клітини, перелом 5-11 ребер, лівосторонній напружений гемоторакс. 30.03.2021 [PERSON] було проведено хірургічне втручання. (а.с. 60-61) Згідно довідки №1759 від 13.05.2021, виданої КНП «Міська поліклініка №24», [PERSON] перебував на амбулаторному лікуванні у лікаря-хірурга з 13.04.2021 по 13.05.2021. Після стаціонарного лікування в ДУ «Інститут загальної та невідкладної хірургії імені В.Т. Зайцева НАМН України» з 30.03.2021 по 12.04.2021 і за останні 12 місяців [PERSON] був непрацездатним загальною кількістю 45 днів. (а.с. 93) Крім того, 04.01.2021 [PERSON] отримав посвідчення, згідно якого він є багатодітним батьком. (а.с. 52) При цьому, суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що він має вади зору та хворіє псоріазом, оскільки вказані обставини враховувались Харківським апеляційним судом в постанові від 20.09.2019. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі статтею 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Приймаючи до уваги вищевказані доводи позивача, звертаючись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, вона не надала належних та допустимих доказів того, що матеріальний стан платника аліментів покращився та його доходи є значно вищими від тих, які були на час ухвалення рішення про стягнення аліментів, та не надала доказів того, що матеріальний стан її, як одержувача аліментів, змінився, та її доходи є значно нижчими від тих, які були на час ухвалення рішення про стягнення аліментів. В той час, звертаючись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, позивач вказує на те, що витрати на утримання сина значно зросли, у зв`язку з його хворобами та лікуванням, що, відповідно до ст. 185 СК України, є додатковими витратами на дитину, що викликані особливими обставинами (хворобою дитини). Разом з тим, позивач з підстав, передбачених ст. 185 СК України, до суду з позовними вимогами не зверталась. Однак, відповідно до вимог ч.2 ст.182 СК України (в редакції Закону № 2037-VIII від 17.05.2017 року), розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2021 рік" прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років на день ухвалення рішення 2395 грн. В письмових запереченнях відповідач просив стягувати з нього аліменти на утримання спільного з позивачем сина у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку станом на сьогодні, що становить 1198.00 грн., з подальшою індексацією, відповідно до закону. Таким чином, визначений постановою Харківського апеляційного суду від 20.09.2019 розмір аліментів є меншим, ніж гарантований законодавством мінімальний розмір аліментів, а тому, враховуючи визнання відповідачем позову в цій частині та вищезазначені підстави, аліменти підлягають збільшенню до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що в даному випадку становить 1198 грн. Доказів про можливість сплати відповідачем аліментів у більшому розмірі суду не надано. При цьому, у разі стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, вимога позивача про зазначення в резолютивній частині рішення про визначення розміру аліментів «не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку» не застосовується, тому в цій частині позов задоволенню не підлягає. Також не підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення збільшених аліментів з дати подання позовної заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У даній справі суд не присуджує аліменти на дитину, а змінює їх розмір. Так, згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню, а саме суд вважає можливим збільшити розмір аліментів, які стягуються на підставі постанови Харківського апеляційного суду від 20.09.2019, до 1198 грн. щомісяця, які підлягають індексації відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про збільшення розміру аліментів, а також суд за клопотанням відповідача на підставі пп. «г» п.2 ч.1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» вважає можливим звільнити відповідача від сплати судового збору, відтак, судовий збір підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: partial