Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14 вересня 2021 року відкрито провадження у справі за заявою Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12», заінтересована особа: [PERSON] , про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, поданої в межах цивільної справи за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Заява мотивована тим, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 13.05.2021 року по справі № 755/10009/20 у задоволенні позову Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги відмовлено. Рішення суду від 13 травня 2021 року мотивоване на рішенні Господарського суду м. Києва від 24.11.2020 року по справі № 910/12946/20 та на постанові Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2021 року. Однак постановою Верховного Суду від 15.06.2021 року скасовані зазначені рішення суду та справу передано до Господарського суду м. Києва для нового розгляду. Таким чином, відпали обставини, які мали істотне значення для вирішення спору, спростовують фактичні дані, які існували на час ухвалення рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13.05.2021 року, однак з огляду на постанову Верховного Суду від 15.06.2021 року наявні нові обставини, які мають істотне значення для вирішення спору, що підлягають до перегляду із ухваленням нового рішення суду у справі № 755/10009/20. Представник заявника Золотопуп С.В. в судовому засіданні заяву підтримав в повному обсязі з підстав, що містить зміст поданої заяви. Заінтересована особа [PERSON] та його уповноважений представник в судове засідання не з`явились, про день, час та місце судового розгляду заяви повідомлені належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення ухвали суду від 14.09.2021 року, долучене до матеріалів справи, доказів поважності причини неявки суду не надано. Вислухавши пояснення представника заявника Золотопупа С.В. , дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та протоколи до неї, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Поняття «суд, встановлений законом», стосується не лише правової основи існування суду, але й дотримання ним норм, які регулюють його діяльність (див. mutatismutandisрішення Європейського суду з прав людини у справі «Сокуренко і Стригун проти України» («Sokurenko and Strygun v. Ukraine») від 20 липня 2006 року, заяви № 29458/04 та № 29465/04, § 24). Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частини перша, друга та п`ята статті 263 ЦПК України). Консультативна рада європейських суддів у Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначила, що «якість судового рішення залежить головним чином від якості його вмотивування. … Виклад підстав прийняття рішення не лише полегшує розуміння та сприяє визнанню сторонами суті рішення, але, насамперед, є гарантією проти свавілля. По-перше, це зобов`язує суддю дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі рішення й забезпечують його правосудність; по-друге, це дає можливість суспільству зрозуміти, яким чином функціонує судова система» (пункти 34-35). Європейський суд з прав людини вказує на те, що «пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати вмотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо вмотивування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи» (див. mutatis mutandisрішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» («Pronina v. Ukraine») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00, § 23). Так, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 08 вересня 2020 року по цивільній справі № 755/10009/20, стягнуто з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , зареєстрований: [ADDRESS] ) на користь Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12» (м. Київ, вул. Райдужна, б. 31, код ЄДРПОУ 22873390) заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01 червня 2018 року по 31 травня 2020 року у розмірі 4 280,62 грн., втрати від інфляції за час прострочення - 68,91 грн., 3% річних у розмірі - 67,63 грн. та судовий збір у розмірі 2 102,00 грн., а всього на загальну суму 6 519 (шість тисяч п`ятсот дев`ятнадцять) гривень 16 копійок. В іншій частині позову відмовлено. Постановою Київського апеляційного суду від 07 грудня 2020 року рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 08 вересня 2020 року в частині відмови у задоволенні стягнення витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу - скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення, наступного змісту. Стягнуто з [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) на користь Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12» (код ЄДРПОУ 22873390) судові витрати по оплаті професійної правничої допомоги у розмірі 3 500 грн. У іншій частині рішення суду - залишено без змін. Стягнуто з [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) на користь Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12» (код ЄДРПОУ 22873390) судові витрати по оплаті професійної правничої допомоги понесені у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 1 000 грн. Апеляційну скаргу [PERSON] в інтересах [PERSON] - залишено без задоволення. Так, судами встановлено, що балансоутримувачем будинку № 31 по вулиці Райдужна у місті Києві є ЖБК «Академічний». 01.11.2018 року між ФОП [PERSON] та ЖБК «Академічний-12» укладено договір № 1-18Б про технічне та аварійне обслуговування систем центрального опалення, каналізації, гарячого та холодного водопостачання, внутрішніх будинкових електромереж, електрощитових, та систем внутрішнього освітлення. (а.с. 49-51) У додатку № 1 до договору № 1-18Б від 01 листопада 2018 року міститься перелік послуг з Технічного обслуговування внутрішніх будинкових систем центрального опалення, каналізації, гарячого та холодного водопостачання, електромереж, електрощитових і систем освітлення включених у вартість щомісячного обслуговування. (а.с. 52) У 2020 році між КП «Головний інформаційно-обчислювальний центр» та ЖБК «Академічний-12» укладено додаткову угоду до договору № 1615-9 від 01 березня 2019 року про надання послуг, якою внесено зміни до розрахунку вартості послуг, що є додатком № 1 до договору. (а.с. 55) 02.02.2018 року між ТОВ «Селтік ТБО» та ЖБК «Академічний-12» укладено договір № 02-02-18/1 (а.с. 54), а 01 лютого 2020 року між ТОВ «Селтік ТБО» та ЖБК «Академічний-12» укладено договір № 01-02-2011 (а.с. 53) про надання послуг з вивезення роздільно зібраних твердих побутових відходів (ТПВ). 09.11.2016 року між ПАТ «АК «Київводоканал» та ЖБК «Академічний-12» укладено договір № 16400/9-04 на надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод через приєднанні мережі. (а.с. 56-58) 01.01.2019 року між ТОВ «Данлій» та ЖБК «Академічний-12» укладено договір № 6/01-19 на виконання робіт з технічного обслуговування та ремонту ліфтів. (а.с. 59-60). З вказаних документів вбачається, що ЖБК «Академічний-12» було укладено ряд договорів з товариствами та підприємствами для надання послуги з утримання будинку. Протоколом № 3 зборів уповноважених членів ЖБК «Академічний-12» від 03 квітня 2018 року прийнято рішення про оформлення консьєржів на роботу по договорам ЦПХ з оплатою з метра квадратного площі кожної квартири з відповідним внесенням коригування в квитанції «Утримання будинку», як «Додаткові витрати». (а.с. 35-36) Протоколом № 2 зборів уповноважених членів Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12» від 11 лютого 2019 року затверджено розмір внеску на управління багатоквартирним будинком на 2019 рік в розмірі 8 грн. 20 коп. (а.с. 41-43) Як вбачається з наявних в матеріалах справи рахунків-повідомлень у період з 01 червня 2018 року по 01 лютого 2019 року вартість послуги за утримання будинку становила 5 грн./м.кв. на місяць, що з урахуванням площі квартири відповідача дорівнювало 394 грн. 60 коп. Протоколом № 3 зборів уповноважених членів ЖБК «Академічний-12» від 03 квітня 2018 року прийнято рішення про внесення до квитанції «Утримання будинку» витрати на оплату консьєржа, які зазначені в графі «Додаткові витрати». Так, у період з серпня 2018 року по жовтень 2018 року витрати на оплату консьєржа становили 118 грн. 38 коп., а в період з листопада 2018 року по лютий 2019 року - 90 грн. Починаючи з лютого 2019 року по січень 2020 року вартість послуги за утримання будинку становила 8 грн. 54 коп. грн../м.кв. на місяць, що з урахуванням площі квартири відповідача дорівнює 673 грн. 98 коп. Як вбачається з наявних в матеріалах справи квитанцій, за послугу по утриманню будинку у спірний період, відповідач сплачував грошові кошти у сумі 394 грн. 60 коп. не зважаючи на те, що з лютого 2019 року вартість вказаної послуги була збільшена. Крім того, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що відповідачем були сплачені кошти на оплату консьєржа, які зазначені в графі «Додаткові витрати» в рахунку-повідомленні та відносяться до послуги з утримання будинку. Враховуючи вищенаведене, а також перевіривши наявні в матеріалах справи довідки про нарахування та сплату по рахунку № [NUMBER] за період з 01 вересня 2019 року (а. с. 62, 63) суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за житлово-комунальні послуги в зазначеному позивачем розмірі, а також 3 % річних та інфляційні витрати у зазначеному позивачем розмірі. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 13 травня 2021 року по цивільній справі № 755/10009/20 заяву [PERSON] , заінтересована особа: Житлово-будівельний кооператив «Академічний-12», про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, подану в межах цивільної справи за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, - задоволено частково. Скасовано за нововиявленими обставинами рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08 вересня 2020 року по цивільній справі № 755/10009/20 за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - відмовлено; стягнуто з Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12» (м. Київ, вул. Райдужна, б. 31, код ЄДРПОУ 22873390) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , зареєстрований: [ADDRESS] ) судовий збір 3 153,00 грн., в іншій частині заяви відмовлено. Відповідно до ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Так, ухвалюючи рішення від 13 травня 2021 року, Дніпровський районний суд м. Києва дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви [PERSON] щодо скасування за нововиявленими обставинами рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08.09.2020 року по справі № 755/10009/20 та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні вимог ЖБК «Академічний-12» до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, - оскільки судом встановлено, що рішенням Господарського суду м. Києва від 24.11.2020 року по справі № 910/12946/20, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 24 лютого 2021 року, визнано недійсним рішення зборів уповноважених членів Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12» (02218, м. Київ, вул. Райдужна, 31, код ЄДРПОУ 22873390), оформлене протоколом № 2 від 11.02.2019 року, та дане рішення суду має приюдиційний характер щодо спірних правовідносин, які підлягали розгляду в межах цивільної справи № 755/10009/20 в частині стягнення з відповідача платежів, розрахованих позивачем на підставі рішення загальних зборів співвласників ЖБК «Академічний-12», оформлені протоколом № 2 від 11.02.2019 року, тому скасування судом рішення загальних зборів, на підставі якого ЖБК «Академічний-12» було нараховано заборгованість з боку [PERSON] , звільняє останнього від обов`язку оплати такої заборгованості. Таким чином, обставини, встановлені рішенням Господарського суду м. Києва від 24.11.2020 року по справі № 910/12946/20, мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; існували, однак не були та не могли бути відомі на час розгляду справи № 755/10009/20, та стали відомими тільки після його ухвалення, тобто після набрання рішенням суду по справі № 755/10009/20 законної сили, - тому такі обставини є нововиявленими, що підлягають до перегляду із ухваленням нового рішення по справі № 755/10009/20. Разом з тим, постановою Верховного Суду від 15 червня 2021 року по справі № 910/12946/20 постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2021 року та рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2020 року у справі №910/12946/20 скасовано. Справу №910/12946/20 передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва. (а.с. 150-155) Згідно мотивувальної частини постанови від 15 червня 2021 року Верховний Суд дійшов наступних висновків: «5.1. Перевіряючи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, Верховний Суд виходить з такого. Застосування статті 7 Закону України "Про кооперацію" щодо форми протоколів, якими оформлюються прийняті зборами уповноважених рішення. 5.2. Стаття 7 Закону України "Про кооперацію" визначає порядок створення кооперативу. Частина 3 цієї статті містить детальний опис порядку оформлення протоколу установчих зборів, а саме: рішення установчих зборів оформляється протоколом, який підписують головуючий та секретар зборів. У протоколі зазначаються особи, які брали участь в установчих зборах: для фізичної особи - прізвище, ім`я та по-батькові, дані паспорта громадянина України; для юридичної особи - прізвище, ім`я та по-батькові уповноваженого представника юридичної особи, документ, що підтверджує його повноваження. Дані про фізичну особу засвідчуються її особистим підписом, а про юридичну особу - підписом її уповноваженого представника. 5.3. Колегія суддів вважає, що наведена норма не застосовується за аналогією до оформлення протоколу зборів уповноважених членів кооперативу з розгляду питань, які не стосуються створення кооперативу, якщо статутом кооперативу не передбачено іншого. 5.4. Судами не встановлено обставин, які б підтверджували, що статутом (у новій редакції) встановлено оформлення протоколу зборів уповноважених у відповідності до частини третьої статті 7 Закону України "Про кооперацію". 5.5. Отже, ані статутом, ані законом не унормовано, що рішення зборів уповноважених членів кооперативу не може оформлюватись без зазначення у протоколі поіменно всіх осіб, які брали участь у загальних зборах, а тому у цій частині доводи скарги є слушними. 5.6. Втім, якщо до предмету доказування входить доведення кількості присутніх уповноважених членів кооперативу, то оцінці підлягають надані сторонами докази у їх сукупності, з яких можливо встановити дійсну кількість присутніх на зборах уповноважених членів кооперативу. Щодо застосування пункту 10.19 статуту ЖБК "Академічний-12" (у новій редакції) стосовно кворуму на зборах уповноважених. 5.7. Судами встановлено, що станом на 05.12.2017 загальними зборами членів ЖБК "Академічний-12" було прийнято рішення про обрання уповноважених членів кооперативу у кількості 21 особи, а рішень загальних зборів членів кооперативу про обрання уповноважених членів кооперативу не приймалось протягом 2018-2019 років. 5.8. Колегія суддів не погоджується з висновком судів щодо того, що у спірних правовідносинах, станом на 11.02.2019, кворум зборів уповноважених мав вираховуватись відповідно до пункту 10.19 нової редакції статуту, способом простого поділу кількості членів кооперативу на момент прийняття рішення на сім, виходячи із того, що у новій редакції статуту, на відміну від старої редакції статуту, передбачено обрання по одному уповноваженому від семи членів кооперативу на три роки, тоді як у попередній реакції статуту було передбачено обрання по одному уповноваженому від п`яти членів кооперативу на два роки. 5.9. Враховуючи, що судами встановлено, що у відповідності до пункту 10.19 статуту загальними зборами членів кооперативу не приймалось рішень про обрання уповноважених членів кооперативу відповідно до нової редакції статуту, яким встановлено інший порядок вирахування загальної кількості уповноважених, їх кількість для мети вирахування кворму залишається - 21. При цьому колегія суддів вважає, що припинення повноважень певних уповноважених членів кооперативу або припинення членства у кооперативі не змінює кількості уповноважених, яка (кількість) відповідає її визначенню у кількості 21 особи на підставі пункту 50 статуту ЖБК "Академічний-12" у старій редакції. 5.10. Відповідно кворум мав бути за участі не менше 14 осіб з тих, які були обрані уповноваженими членами кооперативу станом на 05.12.2017, і повноваження яких не припинились у зв`язку із прийняттям нової редакції статуту станом на момент прийняття спірного рішення. 5.11. Такого висновку колегія судів дійшла виходячи із того, що не можна визнавати наявними повноваження приймати участь у зборах уповноважених членів кооперативу певних осіб, обраних відповідно до визначеної кількості на підставі старої редакції статуту, а кворум для прийняття рішення цими ж уповноваженими вираховувати на підставі приписів статуту у новій редакції. Щодо порушеного права або законного інтересу позивача. 5.12. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 5.13. Право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу передбачено у статті 16 ЦК України. 5.14. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині (частина друга статті 13 ЦК України). 5.15. З урахуванням цих правових норм правом звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її особистих прав, свобод чи інтересів. 5.16. Задоволення позовних вимог судом не повинно порушувати прав інших осіб. 5.17. Судами попередніх інстанцій не досліджено, які саме законні права та легітимні інтереси позивача порушують оспорювані рішення, оскільки їх прийнято по семи питаннях, та не зазначено, яким чином ці рішення безпосередньо порушують права позивача як члена кооперативу, зокрема в частині встановлення розміру внеску в визначеній у цьому рішенні сумі. 5.18. При цьому суди мають врахувати, що: (1) за результатом вирішення конфлікту шляхом визнання недійсним спірного рішення, не мають бути спричинені безпосередні негативні наслідки для інших членів ЖБК "Академічний-12", (2) з затвердженням кошторисів та розміру внесків та з іншими прийнятими рішеннями фактично не погоджується лише позивач. Крім того судами не дано оцінки, що на момент прийняття оскаржених судових рішень, вони в певній частині вже вичерпали свою дію. 5.19. Судам слід дати оцінку, чи доведено матеріалами справи те, що по відношенню до позивача внаслідок прийняття оспорених рішень уповноваженими членами ЖБК "Академічний-12" настали будь-які обмеження, а іншим членам кооперативу надані несправедливі переваги за рахунок позивача. 5.20. Суд зазначає, що у разі незгоди з рішенням уповноважених членів ЖБК "Академічний-12" щодо його діяльності, позивач як член кооперативу також не позбавлений права скликати загальні збори (позачергові) з метою вирішення на майбутнє по-іншому питань, які розглядались на зборах уповноважених (пункти 10.6, 10.8 статуту), оскільки саме загальні збори мають право в будь-який час прийняти будь-яке рішення, пов`язане зі статутною діяльністю кооперативу. В іншому випадку, в разі задоволення позову виключно з підстав порушення порядку прийняття рішення уповноваженими членів кооперативу, нівелюються юридичні підстави для здійснення кооперативом господарської діяльності виходячи із затвердженого кошторису і ставок внесків членів кооперативу, за період, який вже минув, що створює юридичну невизначеність для ЖБК "Академічний-12" і для всіх членів кооперативу.» Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 423 Цивільного процесуального кодексу України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Як роз`яснено у п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року за №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Отже, нововиявленими є лише такі обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі, обґрунтовують вимоги або заперечення сторін, можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені судом, який ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд зазначеного рішення, та стали відомими тільки після його ухвалення. Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не може переглядатись у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені частиною другою статті 423 ЦПК України, відсутні, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 423 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи. (висновок Великої Палати Верховного Суду у Постанові від 22 січня 2019 року, Справа № 127/10129/17) Відповідно до ч. 3 ст. 429 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення. Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, приймаючи до уваги пояснення заявника, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви ЖБК «Академічний-12» щодо скасування за нововиявленими обставинами рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13.05.2021 року по справі № 755/10009/20 та ухвалення нового рішення про задоволення позову ЖБК «Академічний-12» до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, - оскільки судом встановлено, що постановою Верховного Суду від 15.06.2021 року скасовано рішення Господарського суду м. Києва від 24.11.2020 року по справі № 910/12946/20 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 24 лютого 2021 року, висновки та фактичні обставини яких були підставою для ухвалення рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13 травня 2021 року у справі № 755/10009/20, та постанова Верховного Суду від 15.06.2021 року має приюдиційний характер щодо спірних правовідносин, які підлягали розгляду в межах цивільної справи № 755/10009/20 в частині стягнення з відповідача платежів, розрахованих позивачем на підставі рішення загальних зборів співвласників ЖБК «Академічний-12», оформлені протоколом № 2 від 11.02.2019 року, тому залишення без змін Верховним Судом рішення загальних зборів, на підставі якого ЖБК «Академічний-12» було нараховано заборгованість з боку [PERSON] , не звільняє останнього від обов`язку оплати такої заборгованості. Відповідно до частини четвертої статті 10 Цивільного процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоби, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 9 червня 2011 року у справі «Желтяков проти України» («Zheltyakov v. Ukraine», заява № 4994/04, § 42-43)). З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12», заінтересована особа: [PERSON] , про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, поданої в межах цивільної справи за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, - є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення в повному обсязі, а рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13 травня 2021 року підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про задоволення позову в повному обсязі. В порядку положення ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з урахуванням задоволення заяви в повному обсязі, суд здійснює розподіл судових витрат, стягнувши з [PERSON] на користь ЖБК «Академічний-12» понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 3 153,00 грн. та судові витрати по оплаті професійної правничої допомоги у розмірі 500,00 грн.

Outcome: approved