Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

06 липня 2009 року ВАТ «Донецькобленерго» в інтересах Добропільського району електричних мереж Кіровські електричні мережі звернулося до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу за спожиту електроенергію в сумі 1465 грн. 34 коп. Заочним рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 09 вересня 2009 року позовні вимоги ВАТ «Донецькобленерго» було задоволено в повному обсязі, стягнуто з відповідача [PERSON] на користь позивача «ВАТ «Донецькобленерго» суму боргу за спожиту електроенергію в сумі 1465,34 грн., 250,00 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення, 51,00 грн. судовий збір. 26 липня 2017 року відповідач [PERSON] звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області із заявою про перегляд заочного рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 09.09.2009 року. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 16 листопада 2017 року зазначене заочне рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області було скасовано і справу було призначено до розгляду в загальному порядку. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, зазначила, що ВАТ «Донецькобленерго» було перейменовано в ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» , що підтверджується копією Статуту ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго». Повідомила,\~ що матеріали, на підставі яких ВАТ" Донецькобленерго" звертався до суду з позовом в 2009 році не збереглися, але дійсно рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 09.09.2009р. позовні вимоги станом ВАТ «Донецькобленерго» було задоволено. Станом на сьогодняшній день з відповідача на користь позивача стягнуто суму боргу за спожиту електроенергію в повному обсязі, а саме в розмірі 1465,34 грн., але залишилися не виконаними виконавчі листи про стягнення з відповідача витрат з інформаційно-технічного забезпечення в розмірі 250,00 грн. та зі сплати судового збору в розмірі 51,00 грн., і тому вона просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати з інформаційно-технічного забезпечення в розмірі 250,00 грн. та зі сплати судового збору в розмірі 51,00 грн. Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, зазначивши, що боргу за спожиту електроенергію в неї не може бути, оскільки квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], вона подарувала [PERSON] у 2004 році, а знялася з реєстрації в цій квартирі в 2005 році, після того, як погасила існуючу заборгованість, оскільки без цього ЖЕК не знімав з реєстрації, після дарування квартири фактично проживала у своєї доньки за іншою адресою. Вдповідач просила в задоволенні позовних вимог відмовити та повернути їй всі стягнуті на користь позивача суми. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» не підлягають задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що ВАТ «Донецькобленерго» в інтересах Добропільського району електричних мереж Кіровські електричні мережі у липні 2009 року звернулося до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту електроенергію в розмірі 1465,34 грн. Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 09 вересня 2009 року позовні вимоги було задоволено в повному обсязі, а саме стягнуто на користь ВАТ «Донецькобленерго» в інтересах Добропільського району електричних мереж Кіровські електричні мережі з відповідача [PERSON] суму боргу за спожиту електричну енергію розмірі 1465,34 грн., а також витрати з інформаційно-технічного забезпечення в розмірі 250,00 грн. та зі сплати судового збору в розмірі 51,00 грн. Відповідно до копії Статуту Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго», затвердженого 27 березня 2012 року Річними Загальними зборами акціонерів Публічного акціонерного товариства «Донецькобленерго», Відкрите акціонерне товариство «Донецькобленерго» було перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Донецькобленерго». Як вбачається з матеріалів справи, а саме з Довідки завідуючої архівом Добропільського міськрайонного суду Донецької області [PERSON], справа № 2-125/09 р. (А-1536/2009 р.) за позовом ВАТ «Донецькобленерго» в інтересах Добропільського РЕМ до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію була утилізована у 2016 році згідно акта № 3, оригінал судового рішення за зазначеною справою зберігається в архіві суду (а.с. 8). Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 09 жовтня 2017 року за ініціативою суду судове провадження у цивільній справі № 2-2125/2009 за позовом ВАТ «Донецькобленерго» в інтересах Добропільського району електричних мереж Кіровські електричні мережі до [PERSON] про стягнення суми боргу за спожиту електричну енергію, було відновлено в частині копії особового рахунку № 340179033 на імя [PERSON] щодо контрольних показань та заочного рішення суду від 09.09.2009 року (а.с. 22-23). Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] до 12.10.2004 року була власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Судом встановлено, що 12.10.2004 року відповідач [PERSON] уклала договір дарування, відповідно до якого подарувала квартиру, розташовану за адресою: Донецька область, м. Добропілля, м. Білозерське, вул. 50 Років Жовтня, буд. 16а, кв. 33, [PERSON], що підтверджується Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів № 190163 від 12.10.2004 року, виданим Добропільським міським приватним нотаріусом [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Частиною 3 ст. 60 ЦПК України встановлено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких\~ у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Представником позивача в судовому засіданні не було надано жодних доказів на підтвердження наявності зазначеного боргу у відповідача, а також не було зазначено періоду, за який позивачем було нараховано борг за спожиту електроенергію. Ствердження представника позивача про те, що відповідач [PERSON] проживала на момент ухвалення рішення суду від 09.09.2009 року за адресою [ADDRESS], не заслуговують на увагу, оскільки ці ствердження спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, а саме копією паспорта відповідача [PERSON], відповідно до якої [PERSON] 16.11.2005 року була знята з реєстраційного обліку за місцем реєстрації, та 27.12.2005 року була зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с. 7 зв.). Як вбачається з матеріалів справи Добропільським міськрайонним судом Донецької області 09.09.2009 року було видано виконавчі листи у справі № 2-2125/09 про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ «Донецькобленерго» суми заборгованості за спожиту електроенергію в розмірі 1465,34 грн., а також витрат на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 250,00 грн. та витрат зі сплати судового збору в розмірі 51,00 грн. (а.с. 12-14). Згідно відповіді, наданої на запит\~ суду Добропільським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 13 грудня 2017 року, 04.12.2017 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» відносно виконавчого листа № 2-2125/2009 від 09.09.2009 року, оскільки борг у розмірі 1465,34 грн. на користь стягувача стягнуто у повному обсязі згідно повідомлення Красноармійського обєднаного управління ПФУ від 04.12.2017 року (а.с. 58). Відповідно до листа Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 13.12.2017 року на виконанні у відділі знаходяться виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих листів: № 2-2125 від 09.09.2009 року, виданого Добропільським міськрайонним судом про стягнення з [PERSON] судового збору на користь ВАТ «Донецькобленерго» у розмірі 51,00 грн.; № 2-2125 від 09.09.2009 року, виданого Добропільським міськрайонним судом про стягнення з [PERSON] витрат з інформаційно-технічного забезпечення на користь ВАТ «Донецькобленерго» у розмірі 250,00 грн., на теперішній час сума боргу по вищезазначеним виконавчим документам залишається нестягнутою (а.с. 59) Відповідно до ч. 2 ст. 380 ЦПК України якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернено на новий розгляд, а при новому розгляді справи в позові відмовлено або позовні вимоги задоволено в меншому розмірі, або провадження у справі закрито чи заяву залишено без розгляду, суд, ухвалюючи рішення, повинен зобов'язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням. Таким чином, поворот виконання можливий у разі, якщо позивач одержав від відповідача в порядку виконання рішення майно або грошові кошти. Конституційний Суд України в п. 3.2 рішення від 02.11.2011 року (справа № 1-25/2011) зазначив, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення суду та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала. Отже, в порядку повороту виконання відповідачеві повертається все стягнуте з нього за скасованим рішенням (гроші, певні речі) у повному обсязі. Приймаючи до уваги, що на день розгляду справи виконавчі листи № 2-2125 від 09.09.2009 року, виданий Добропільським міськрайонним судом про стягнення з [PERSON] судового збору на користь ВАТ «Донецькобленерго» у розмірі 51,00 грн.; № 2-2125 від 09.09.2009 року, виданий Добропільським міськрайонним судом про стягнення з [PERSON] витрат з інформаційно-технічного забезпечення на користь ВАТ «Донецькобленерго» у розмірі 250,00 грн. залишаються невиконаними, а підстав для задоволення позовних вимог не вбачається, суд приходить до висновку про необхідність визнання зазначених виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню та відкликання їх з примусового виконання з Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Outcome: approved