Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що перебувала з відповідачем у шлюбі, який 09 лютого 2018 року розірвано. Від шлюбу у них народився син, [PERSON], [INFO]. Син залишився проживати з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач, як батько матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча його матеріальний стан дозволяє йому брати участь у витратах на дитину. Так, відповідач є інвалідом ІІІ групи з дитинства та отримує пенсію, інших осіб на утриманні не має. Позивачка в судове засідання не з»явилась, подала до суду заяву, в якій просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітнього сина у розмірі по ? частини всіх видів доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач у судове засідання теж не з'явився, подав письмову заяву, де зазначив, що згідний сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі, заявленому позивачкою. Просить справу розглянути у його відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальної техніки не здійснюєься. Дослідивши письмові заяви сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Коломийського міськрайонного суду від 09 лютого 2018 року розірвано. Від спільного проживання сторін у шлюбі народився син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодобатьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я та матеріальне становище, як дитини так і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення . Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із того, що малолітня дитина проживає окремо від батька і перебуває на утриманні матері. Беручи до уваги зазначене та те, що відповідач є інвалідом ІІІ групи з дитинства, отримує пенсію, інших осіб на утриманні не має, то може сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі погодженому сторонами. На підставі наведеного та ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved