Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

Стислий\~ виклад\~ позиції\~ позивача та заперечень\~ відповідача, узагальнені доводи інших учасників справи. [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просила змінити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.03.2017 року з [PERSON] , 1967 р.н. на її користь на утримання дитини: сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання в твердій грошовій сумі у розмірі 700,00 грн. щомісячно, з 23 листопада 2016 року до досягнення дитиною повноліття, з індексацією відповідно до закону. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що законодавством передбачено утримання батьками дитини до повноліття, але якщо дитина навчається, то батьки забов*язані підтримувати її до 23-річчя. Мінімальний рекомендований розмір аліментів встановлюється у розмірі 100% від прожиткового мінімуму на дитину з 01.07.2019 року та становить 2 118 грн. Максимальний розмір аліментів становить 10 прожиткових мінімумів, та з 01.07.2019 року є 21180 грн. Позивач зазначила, що відповідач є підприємцем, має фермерське господарство, техніку, орендує землю уселяй та сплачує їм за оренду паїв, сплачує податкки. В зв*язку з чим, на думку позивача, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу сину який продовжує навчатися та потребує матеріальної допомоги. Посилаючись при цьому, що їй самій важко утримувати сина, з урахуванням вартості навчальної літератури, підручників, проїзду до навчального закладу, до місця проходження практики, комунальних послуг та інше. Відповідач є людиною заможною має стабільний доход , що в серпні 2015 року він придбав двокімнатну квартиру [ADDRESS] за шістсот одну тисячу п*ятсот п*ятдесят грн., тому він має можливість сплачувати аліменти у розмірі 5 прожиткових мінімумів, а саме 10590,00 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] , до 10590,00 грн. щомісячно. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала просила їх задовольнити та пояснила, про зміни в майновому стані відповідача їй відомо зі слів сина, який періодично спілкується з батьком та він йому повідомив, що є фізичною особою підприємцем та орендував земельні ділянки. Крім того пояснила, що відповідач фермер, купує техніку для обробки земель, техніку демонстрував сину, та вирощує насіння яке продає. Також має велике господарство, яке також вирощує на продаж. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги не визнав та заперечував щодо збільшення розміру аліментів, які стягуються з нього на користь позивача на утримання сина [PERSON] , до 10590,00 грн. щомісячно. Відповідач пояснив, що неспроможний сплачувати аліменти в зазначеному розмірі щомісячно, оскільки зареєстрований як безробітний в Великобурлуцькій районній філії ХОЦЗ з 06 лютого 2019 року та його дохід за 5 місяців 6310,44 грн., з яких 3155,20 грн. відраховано на сплату аліментів. Крім цього вказав, що має іншу сім*ю, яку також потрібно утримувати, бо його дружина інвалід 3 групи та не має можливості працювати в повному обсязі. Також відповідач підтримав поданий до суду відзив на позовну заяву, згідно якому він заперечує проти задоволення позову та вказує, що Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 березня 2017 року в цивільній справі № 645/5580/16-ц із мене на користь позивача [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, в твердій грошовій сумі в розмірі 700 (сімсот) гривень щомісячно. Аліменти відповідачем планувалися відповідно до вказаного рішення суду і станом на жовтень 2019 року заборгованість зі сплати аліментів у нього відсутня, що підтверджується довідкою Великобурлуцького РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області. Вказане рішення було прийнято у відповідності із нормами сімейного та цивільного права. При визначенні розміру аліментів судом були враховані стан здоров`я та матеріальне становище відповідача та дитини, наявність на утриманні другої дитини, яка є неповнолітньою, та інші обставини. Позивач, у випадку незгоди із вказаним рішенням суду, мала право та час оскаржити його в апеляційному порядку, але не зробила цього і рішення суду набрало законної сили.Згідно роз`яснень Верховного Суду України наданих ним в пункті 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Також, Верховний Суд в постанові від 20 червня 2019 року в справі № 632/580/17 зазначає, що стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, підставою для зміни розміру аліментів присуджених за рішенням суду може бути зміна матеріального чи сімейного стану платника аліментів або дитини, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із сторін по справі. Позивач в своїй позовній заяві не наводить жодної передбаченої законодавством підстави для зміни розміру аліментів, не наводить розміру витрат сина [PERSON] на навчання, розмір її доходу та доходу сина, який отримує стипендію, а заявлений розмір аліментів обґрунтовує не реальною потребою сина в матеріальній допомозі для продовження навчання, а простим бажанням отримувати від нього якомога більше коштів. [PERSON] дійсно продовжує навчання в Харківському національному автомобільно-дорожньому університеті на денній формі навчання за державним замовленням та отримує стипендію, розмір якої відповідачу невідомий. При цьому він проживає разом із позивачкою, тобто не витрачає коштів на оренду житла чи оплату гуртожитку. Усі ці обставини були вивчені судом при розгляді цивільної справі №645/5580/16-ц. Також судом було враховано що у відповідача на утриманні знаходиться неповнолітня дитина [PERSON] [INFO] , і з часу ухвалення рішення у справі ці обставини не змінилися. Посилання позивача на те що він є фізичною особою-підприємцем та отримує дохід від фермерської діяльності не відповідають дійсності, так як 21.12.2018 року [PERSON] припинив підприємницьку діяльність, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також довідкою Великобурлуцького центру зайнятості. Також не може бути прийняте до уваги як доказ покращення матеріального стану посилання позивача на придбання в серпні 2015 року квартири, так як квартира була придбана спільно із його співмешканкою [PERSON] і розмір його частки квартири складає 1 [ADDRESS] 2. Квартира була придбана за рахунок багаторічних заощаджень і купівлю було здійснено ще в той час коли дохід від підприємницької діяльності дозволяв йому здійснювати такі заощадження. Квартиру було придбано мною ще в серпні 2015 року, тобто задовго до звернення позивача [PERSON] до суду із позовом про стягнення із нього аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, а тому ця обставина разом із розміром доходу були вивчені судом при ухваленні рішення у справі № 645/5580/16-ц. Таким чином, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження погіршення матеріального стану чи стану здоров`я її або сина [PERSON] , або поліпшення матеріального стану відповідача, які б мали місце після ухвалення Фрунзенським районним судом м, Харкова рішення від 02 березня 2017 року в цивільній справі № 645/5580/16-ц. Встановлені судом обставини. Як вбачається з свідоцтва про розірвання шлюбу (серії [NUMBER] виданого Фрунзенським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харків 12.12.2000 р.) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 12.12.2000 р. Згідно із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22 січня 1998 року, [PERSON] народився [INFO] , у м. Харкові, актовий запис №47, відповідач [PERSON] є його батьком, а [PERSON] матір*ю. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 березня 2017 року в цивільній справі № 645/5580/16-ц з [PERSON] , 1967 року народження, уродженця Харківської області, Великорбурлуцького району, с.Широке, громадянина України, на користь [PERSON] , стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання у розмірі 700,00 гривень щомісячно, починаючи з 23 листопада 2016 року до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили, в апеляційному порядку сторонами оскаржено не було. Відповідно до довідки № 233 від 2 вересня 2019 року, [PERSON] є студентом першого курсу магістратуи Харківського національного автомобільно-дорожнього університету, факультет автомобільний, денна форма навчання. \~ \~ \~ \~Згідно довідки виданої Великобурлуцьким РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області № 14.18-36/6482 від 04.10.2019 р. - [PERSON] дійсно сплачує аліменти відповідно виконавчого листа №645/5580/16-ц виданого 29.03.2017 року Фрунзенським районним судом м. Харкова про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання у розмірі 700,00 гривень щомісячно, починаючи з 23 листопада 2016 року. Станом на 01.11.2019 року заборгованості зі сплати аліментів не має. \~ \~ \~ \~Відповідно до довідки Великобурлуцької районної філії ХОЦЗ № 1007 від 02.10.2019 р. [PERSON] зареєстрований як безробітний в Великобурлуцькій районній філії ХОЦЗ з 06 лютого 2019 року та його дохід за 5 місяців 6310,44 грн., з яких 3155,20 грн. утримані аліменти. \~ \~ \~ \~Крім того, згідно свідоцтва про народження [NUMBER] виданого Рубленською сільською радою Великобурлуцького району Харківської області 02.09.2004 [INFO] 9 [INFO] народилася [PERSON] , відповідач [PERSON] записаний її батьком. З відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - 21.12.2018 року [PERSON] припинив підприємницьку діяльність (номер зняття з обліку 1820070700077). Норми права, що підлягають застосуванню.\~\~ Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності\~забезпечує повноту\~дослідження обставин\~даної справи.\~Стороні зобов`язані\~визначити коло\~фактів,\~на які\~вони можуть\~посилатися як\~на підставу\~своїх вимог\~і заперечень,\~і довести\~обставини,\~якими вони\~обґрунтовують ці\~вимоги й\~заперечення,\~як того вимагають положення ст. 60 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, яг беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. Відповідно до ч. 2\~ст. 51 Конституції України, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків. Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. \~ Згідно\~ст. 8 Європейської конвенції з прав людини\~кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя до свого житла і кореспонденції. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, яка набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року дитина має право на фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток. Згідно ст. 28 Конвенції про права дитини, яка набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року дитина має право на освіту. Згідно\~ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач мешкає окремо, допомогу на утримання сина не надає. Згідно вимог ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. \~\~\~\~Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч.1ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів, відповідно до вимог ст.ст. 182, 200 СК України, судом враховано матеріальне становище дитини та платника аліментів, інші обставини. Законом не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на повнолітню дочку, сина. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. Частиною першою статті 201 СК України встановлено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 СК України. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою статті 182 СК України. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. У ст. 192 СК України закріплено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів. Однак, зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України. Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, яку Верховний Суд виклав у постанові від 12 вересня 2018 року у справі №459/2181/17. Потреба в матеріальній допомозі має бути пов`язаною з навчанням. Докази на підтвердження зазначеної обставини надаються суду заінтересованою стороною. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позиція\~ суду та висновки суду за результатами розгляду справи. Згідно позову про збільшення розміру аліментів позивач зазначила, що вказаний розмір аліментів є замалим, якого взагалі не вистачає на утримання сина. Відповідач має можливість забезпечувати належний рівень життя дитині, який необхідний для його фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Відповідач знаходиться у працездатному віці, фізичною особою підприємцем та орендує земельні ділянки,, купує техніку для обробки земель, вирощує насіння яке продає. Також має велике господарство, яке також вирощує на продаж. \~\~\~Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 березня 2017 року, позивач [PERSON] погодилася з визначеною сумою аліментів у розмірі 700 грн. не оскарживши його в апеляційному порядку. \~ \~ \~ \~Згідно наданих позивачем доказів, судом не вбачається зміни майного стану сторін по справі, крім того вказані доводи позивача вже були враховані судом першої інстанції під час розгляду цивільної справи № 645/5580/16-ц та постановленні рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 березня 2017 року, яким з [PERSON] , 1967 року народження, уродженця Харківської області, Великорбурлуцького району, с.Широке, громадянина України, на користь [PERSON] , стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання у розмірі 700,00 гривень щомісячно, починаючи з 23 листопада 2016 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовими рішеннями або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Суд вивчивши надані позивачем та відповідачем докази вбачає, що позивачем не надано суду доказів на підтвердження обставин, з настанням яких пов`язується збільшення розміру аліментів, які стягуються на утримання дитини - щодо зміни її матеріального або сімейного стану, погіршення її стану здоров`я, а також доказів на підтвердження того, що після ухвалення рішення суду про збільшення розміру аліментів від 02.03.2017 року відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі, заявленому позивачем, що є обов`язковою умовою для задоволення позовних вимогу розумінні положень ст.ст.12,81 ЦПК України. Позивач, відповідно до ст. 81 ЦПК України, має довести наявність обставин для стягнення аліментів у більш високому (значному) розмірі. Таким чином, суд дослідив надані сторонами докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, оскільки позивачем жодних доказів погіршення свого матеріального становища, або покращення майнового стану відповідача суду не надано. Судові витрати. Відповідно до ст.141 ЦПК України, в зв`язку з тим, що позивача звільнено від сплати судового збору, відмовою в задоволенні позову, судові витрати в сумі 768 гривні 40 коп. слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed