Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

08.02.2019 року заявники звернулися до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`ю з [PERSON] , який помер [INFO], посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що заявниця [PERSON] є його дочкою, а заявниця [PERSON] . - дружиною, які постійно проживали з ним однією сім`єю разом за адресою: [ADDRESS] ,є його спадкоємцями за законом, проте, у зв`язку з тим, що їх, заявниць місце проживання було зареєстроване за іншою адресою, і через те, що вони не звернулися своєчасно з заявами про прийняття спадщини, вони не можуть оформити належним чином спадкове майно у позасудовому порядку, тому змушені звернутися до суду для встановлення юридичного факту, який підтвердити іншим чином неможливо. В обґрунтування вимог заяви [PERSON] і [PERSON] стверджують, що разом з ними і спадкодавцем [PERSON] проживала ще мати спадкодавця - [PERSON] , яка померла [INFO], і якій належала 1 / 2 частина цього житлового будинку, проте, після її смерті її син - [PERSON] , прийнявши спадщину шляхом постійного проживання, не оформив своє право власності на її частку будинку на своє ім`я. Після звернення до нотаріуса з метою оформлення спадщини, вони, заявниці, дізналися, що, оскільки їхнє місце проживання не було зареєстроване у буднику, що є спадковим майном, нотаріус не може оформити свідоцтво про їхнє право на спадщину без встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем однією сім`єю. У судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник підтримали вимоги заяви, просили визнати у судовому порядку факт проживання заявниць однією сім`єю разом зі спадкодавцем більш, ніж п`ять останніх років і станом на день його смерті, стверджуючи/. Що цей факт можуть підтвердити свідки і рідний син спадкодавця, - що є й рідним братом заявниці [PERSON] і заінтересованою особою у справі - [PERSON] . Допитані у судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] , а також свідки [PERSON] і [PERSON] підтвердили, що заявники і спадкодавець [PERSON] постійно проживали разом однією сім`єю більш, ніж п`ять років - з дня народження заявниці [PERSON] , у тому числі на час відкриття спадщини. Заінтересована особа - Болградська міська рада Одеської області, сповіщена належним чином про дату та місце судового засідання, до суду не направила свого представника, надала суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю, не заперечувала проти задоволення вимог заяви. Вислухавши у судовому засідання заявницю, її представника, свідків, заінтересовану особу [PERSON] , які підтвердили пояснення заяви, дослідивши надані суду докази, що узгоджуються з поясненнями, наданими суду у судовому засіданні, вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно з ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, тобто, встановлення факту, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, та за відсутності спору про це право. Відповідно до ч.1 ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст.1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ч.1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за його життя та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Тобто, предметом доказування при розгляді справ про встановлення факту проживання однією сім`єю, передусім, є сукупність обставин, що є, згідно із законом, основними ознаками сім`ї: спільне проживання, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що, крім юридичних фактів, які зазначені в частині першій вказаної статті, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини зі спадкодавцем є необхідним для видачі свідоцтва про право на спадщину. За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК України, порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Згідно з п. 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання, доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Отже, у випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п. 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 № 7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 цієї ж Постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. З наданих суду доказів встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: - [INFO] померла [PERSON] (свідоцтво про її смерть серії [NUMBER] , видане 27.09.2007р. відділом реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управлення юстиції Одеської області, а/з 182, а.с.13); - [INFO] помер [PERSON] (свідоцтво про його смерть серії [NUMBER] , видане повторно 23.04.2016р. Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, а/з 283, а.с.12); - згідно свідоцтва про народження заявника [PERSON] (свідоцтво серії [NUMBER] , що видане 28.08.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Болградського районного управління юстиції Одеської області, а/з207) та свідоцтва про встановлення батьківства (серїі [NUMBER] , що видане 28.08.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Болградського районного управління юстиції Одеської області), її батьком є [PERSON] ( а.с.7); - згідно свідоцтва про укладення шлюбу заявниця [PERSON] та спадкодавець [PERSON] є чоловіком та дружиною (видане повторно 05.04.2006 року, а/з 83, а.с.11); - заявник [PERSON] стверджує, що вона тривалий час - понад п`ять років проживала однією сім`єю за однією адресою зі своїм чоловіком - спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO]; - свідки у судовому засіданні підтвердили факт того, що заявниця [PERSON] є дочкою спадкодавця, а [PERSON] . - дружиною і весь час однією родиною - тривалий час - понад п`ять років проживали однією сім`єю зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] ; - згідно довідки від 23.11.2018 року за №8021, спадкодавець [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] і по день своєї смерті - [INFO] (а.с.17); - заявниці [PERSON] і [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.9, 17); - згідно постанови №2317/02.31 приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. від 17.12.2018р., заявникам [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через те, що в них відсутні документи, які б підтверджували факт постійного проживання із спадкодавцем однією сім`єю разом, оскільки їх місце проживання було зареєстроване на момент його смерті за іншою адресою, і для того, щоб встановити, що вони фактично проживали разом зі спадкодавцем, їм необхідно звернутися до суду (а.с.18). Оскільки заявники стверджують, що вони разом зі спадкодавцем проживали однією сім`єю, і свідки та заінтересована особа - [PERSON] підтверджують період проживання заявниць зі спадкодавцем як тривалий, більш, ніж п`ять років, і у тому числі станом на момент смерті спадкодавця, суд дійшов висновку, що цей період часу є підтвердженим достатніми і належними доказами, які ніким і нічим не спростовані, спору про право не вбачається. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявники, дійсно проживали більш, ніж п`ять років однією сім`єю зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO], разом з ним вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, тобто мали взаємні права та обов`язки більш, ніж п`ять років, у тому числі, станом на момент смерті спадкодавця, оскільки цей факт підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, що містяться в матеріалах справи, а також підтверджується поясненнями допитаних у судовому засіданні свідків; усі досліджені судом докази узгоджуються між собою і підтверджують встановлений судом вказаний факт, що має для заявниці юридичне значення.

Outcome: approved