Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

Позивач Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості (далі - Фонд) звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просив стягнути з нього на користь Фонду незаконно отриману допомогу по безробіттю у сумі 17664,07 грн. В обґрунтування позову посилався на те, що відповідач з 20.12.2013 року був зареєстрований у Харківському міському центрі зайнятості як безробітний, та отримував допомогу по безробіттю. Згідно отриманої інформації від Пенсійного фонду України, Харківському міському центру зайнятості стало відомо, що в період перебування на обліку в центрі зайнятості та отримання допомоги по безробіттю [PERSON] надавав послуги згідно з договором про надання послуг №34/2013К від 05.03.2013 року, укладеним з ПП «Галичторгсервіс» 05.03.2013 року по 31.12.2014 року та відповідно до актів приймання-передачі виконання робіт/наданих послуг отримував дохід. В зв'язку з даними обставинами відповідач [PERSON] за період з 27.12.2013 року по 22.09.2014 року незаконно отримував допомогу по безробіттю, загальна сума якої склала 17664 грн. 07 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Представник позивача - Камишанова М.С., яка діє на підставі довіреності, в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надала заяву, в якій вона просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву, якою просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 20.12.2013 року [PERSON] звернувся до Харківського міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного, де він був зареєстрований як шукаючий роботу з відкриттям персональної картки № 203913122000054 /а.с. 15/. Наказом від 27.12.2013 року № НТ131227 відповідачу наданий статус безробітного з 20.12.2013 року і відповідно до п. п. 1, 3, 4 ст. 22, п. 2 ст. 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п. 2.1 «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності», призначена виплата допомоги по безробіттю з 27.12.2013 року по 21.12.2014 року у розмірі встановленому законодавством /а.с. 3/. Згідно з поданою відповідачем заявою про надання статусу безробітного, [PERSON] був ознайомлений з правами та обов'язками зареєстрованого безробітного, що визначені Законами України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», що підтверджується його підписом /а.с. 15/. Відповідно до порядку розслідування страхових випадків та виплат матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики № 60/62 від 13.02.2009 року, Постанови правління Пенсійного фонду України №7-1 від 13.02.2009 року, розслідування здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу та безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час реєстрацій та протягом перебування на обліку як безробітного. Перевірка достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітного та виплати їй матеріального забезпечення, проводиться центрами зайнятості шляхом наданої особою інформації з відомостями, наявними в Державній податковій адміністрації, Пенсійному фонду України, у державних реєстраторів. Під час проведення перевірки достовірності даних, була отримана інформація з Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова, згідно якої [PERSON] надавав послуги згідно з договором про надання послуг №34/2013К від 05.03.2013 року, укладеним з ПП «Галичторгсервіс» 05.03.2013 року по 31.12.2014 року та відповідно до актів приймання-передачі виконання робіт/наданих послуг отримував дохід. В зв'язку з даними обставинами відповідач [PERSON] за період з 27.12.2013 року по 22.09.2014 року незаконно отримував допомогу по безробіттю, загальна сума якої склала 17664 грн. 07 коп. За даним фактом проведено перевірку обґрунтованості виплат матеріального забезпечення та складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення № 126 від 02.02.2017 року у відповідності до п. 18 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення», Закону України «про загальнообов'язкове державне страхування на випадок безробіття» стосовно призначення матеріального забезпечення, п. 5 Порядку розслідування страхових випадків та виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики № 60/62 від 13.02.2009 року, яким зафіксовано порушення чинного законодавства з боку відповідача. 01.03.2017 року директором Харківського міського центру зайнятості прийнятий наказ № 322 «Про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю ПІБ - [PERSON]» в сумі 17664 грн. 07 коп. за період з 27.12.2013 року по 22.09.2014 року /а.с. 5/. Згідно з п. 7 Порядку № 60/62, зазначений наказ разом з листом-претензією №ХМЦЗ-02- 2670 від 02.03.2017 року з пропозицією повернути кошти у добровільному порядку, був направлений [PERSON] /а.с. 4/. Проте вказана сума грошових коштів відповідачем у добровільному порядку не повернута, що стало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх прав. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного. За правилами частин другої та третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» № 1533-ІІІ, яка визначає права, обов'язки та відповідальність застрахованих осіб, такі особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Одним із видів матеріального забезпечення на випадок безробіття згідно із частиною першою статті 7 Закону № 1533-ІІІ є допомога по безробіттю. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» статусу безробітного може набути: 1) особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи; 2) інвалід, який не досяг встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійного віку та отримує пенсію по інвалідності або соціальну допомогу відповідно до законів України "Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам" та "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам"; 3) особа, молодша 16-річного віку, яка працювала і була звільнена у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, зокрема припиненням або перепрофілюванням підприємств, установ та організацій, скороченням чисельності (штату) працівників. Підпунктом 1 пункту 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року № 198, передбачено, що центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітних, зокрема, з досягнення особою встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійного віку або призначення пенсії за віком на пільгових умовах чи за вислугу років. Згідно матеріалів справи, [PERSON] безпідставно виплачено матеріальне забезпечення на випадок безробіття у сумі 17664,07 грн. за період з 27.12.2013 року по 22.09.2014 року. Відповідно до ч. 3 ст. 44Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Згідно з ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості до [PERSON] про стягнення на його користь незаконно отриманої допомоги по безробіттю у сумі 17664,07 грн. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: approved