Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

03.06.2014 року до Петриківського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою звернулась позивачка з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстровано 26.12.2003 року виконавчим комітетом Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 35. Від шлюбу мають подружжя має малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося, між подружжям постійно виникали сварки, сторони не в змозі знайти спільної мови у вирішенні побутових проблем через різні погляди на шлюбні відносини та подружні обов'язки, останнім часом відповідач став зловживати спиртними напоями та застосовувати до позивачки фізичну силу, що негативно впливає на розвиток та психіку малолітніх дітей. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені майже рік тому назад. Позивачка з дітьми проживає у батьків в [ADDRESS]. Відповідач повернувся жити до своїх батьків в [ADDRESS]. Майновий спір між сторонами відсутній. Спільного господарства не ведуть. Відповідно до ухвали Петриківського районного суду 01.07.2014 року провадження у справі було зупинено. Сторонам надано час на примирення, яке не відбулося. Позивач в судове засіданні не з'явилась. Надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити, примирення між нею та Відповідачем не відбулося. Після розірвання шлюбу просить суд залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Протокольною ухвалою суду справа призначена в порядку заочного розгляду, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, урахувавши думку позивача, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. При розгляді справи судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Згідно з копією свідоцтва про одруження, актовий запис № 35 від 26 грудня 2003 року, виданого виконавчим Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, Відповідач зареєстрував шлюб із [PERSON](а.с.6) Матеріалами справи встановлено, що шлюб фактично перестав існувати з червня 2013 року. Головною причиною розпаду сім'ї є причини психологічного характеру, непорозуміння та сварки з приводу побутових питань. Виходячи з положень ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що розірвання шлюбу є дійсною волею позивачки, фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені, на день розгляду справи примирення між ними не відбулося, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідач в порушення вимог статей 10 та 60 ЦПК України не надав суду доказів, які б виключали можливість розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 8 ст. 235 СК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач виявила бажання залишити шлюбне прізвище "[PERSON]". Судові витрати по справі сплачені в повному обсязі.

Outcome: approved