Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

Позивач звернувся із позовом про визначення додаткового строку для\~ прийняття спадщини за заповітом, посилається на те, що 30 березня 2016 року померла рідна тітка позивача [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина. Покійна заповіла [PERSON] все своє майно, де б воно не було, із чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належать на день смерті, і на що вона за законом матиме право. Таким чином до складу спадщини входить домоволодіння, що знаходиться за адресою: вул. Чапаєва, 49, м. Новоукраїнка Кіровоградської області та земельна ділянка для будівництва і обслуговування зазначеного житлового будинку, площею 0,0858 га, кадастровий номер 3524010100:50:370:0010. Після смерті тітки позивач не звернувся до натаріуса з заявою про прийняття спадщини, оскільки не знав про існування заповіиу,\~ тому позивач пропустив строк звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Позивач\~ та його представник в\~ судове засідання не з"явилися, подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити з викладених в позові підстав. Представник відповідача [PERSON] міської ради Кіровоградської області в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення. Судом розглянуто справу у відсутності сторін, на підставі наявних доказів, згідно положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено наступні обставини. Відповідно до положень ст. ст. 55,124 Конституції України та ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом\~\~ст.12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог\~\~ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що 30 березня 2016 року\~померла тітка позивача\~ [PERSON], що підтверджуються свідоцтвом про смерть серії 1-ОЛ № 222308, яке\~ видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON] районного управління юстиції у\~ Кіровоградській області 01 квітня 2016 року\~ (а.с.7). Після смерті \~[PERSON] відкрилась спадщина за заповітом на житловий будинок за адресою: вул. Чапаєва, 49, м. Новоукраїнка Кіровоградської областіна підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 29.04.1966 року (а.с.9), та земельна ділянка для будівництва і обслуговування зазначеного житлового будинку, площею 0,0858 га, кадастровий номер 3524010100:50:370:0010, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а.с.10). За життя [PERSON] 23 липня 2003 року склала заповіт яким все своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належать на день смерті, і на що вона за законом матиме прово заповідає [PERSON] (а.с.8). Позивачем\~ пропущений\~ встановлений даною нормою права\~ строк для прийняття спдщини, так як позивач 14 березня 2017 року випадково дізнався про існування заповіту під час перегляду речей своєї покійної тітки - [PERSON]. 15.03.2017 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON], яка повідомила, що він пропустив шестимісячний строк для звернення з заявою про прийняття спадщини. Крім того, позивач в період з 26.09.2016 року по 05.10.2016 рік перебував на лікуванні, тому не мав фактичної змоги здійснити дії по прийняттю спадщини заповідача. Згідно ст.1269 п.1 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та у відповідності до ст.1270 п.1-2 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Відповідно строк для прийняття спадщини пропущений з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За нормами ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом 'спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. В обґрунтування позовних вимог позивач пояснив, що до нотаріальної контори в установлений законом строк із заявою про прийняття спадщини він не звернувся, на час смерті тітки, він не знав про наявність заповітцу, також перебував на лікуванні. Як роз'яснив Пленум ВСУ в абз.6 п.24 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно з правовою позицією ВСУ від 04.11.2015 р. (справа №6-1486цс15), відповідно до частини третьої етапі 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. "Необізнаність спадкоємця про існування заповіту є поважною причиною для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини" (ВСУ у справі № 6-1320цс17 від 23.08.2017). Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через поважні причини,\~ то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Суд вважає причину пропуску позивачем строку на прийняття спадщини поважною, оскільки останній є спадкоємцем за заповітом, не реалізував належне йому право на прийняття спадщини внаслідок того, що не знав про існування заповіту, пропустивши визначений законом строк через наявність об'єктивних, істотних труднощів для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини. Згідно ст.3 Конституції України, людина визнається в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Згідно усталеної практики ЄСПЛ, при вирішенні майнових спорів, суди зобов'язані враховувати баланс між приватними та публічними інтересами. За наведених обставин, виходячи із засад справедливості, суд вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, оскільки не знав про існування заповіту, а тому згідно положень ч.3 ст.1272 ЦК України існують підстави для визначення додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини тривалістю два місяці, початок перебігу якого починається з дня набрання даного рішення суду законної сили. Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що позов є обгрунтованим та законним, та вважає за доцільне визнати, що позивачем строк пропущено з поважних причин та встановити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, достатній для подання ним відповідної заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, - терміном два місяці. Згідно проголошеного принципу, суд прийшов до висновку про необхідність забезпечення права позивача на спадкування, враховуючи відсутність при цьому порушень прав третіх осіб чи інтересів держави.

Outcome: approved