Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

13.11.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до Підвисочанської с/ради про визнання права на земельну частку, в якому вказав, що 30 вересня 1996 року на підставі розпорядження Борівської районної державної адміністрації Харківської області №391 від 24 вересня 1996 року [PERSON] отримала право на земельну частку (пай), площею 7,31 умовних кадастрових гектари, на землі, які на той час перебували у колективній власності КСП «Дружба» с. Підвисоке Борівського району Харківської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР №0042761, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів 17 травня 1997 року за №67. 01 жовтня 1996 року [PERSON] склала заповіт зареєстрований в реєстрі за №51, посвідчений Підвисочанською сільською радою Борівського району Харківської області, на підставі якого, в разі її смерті, вищевказане право на земельну частку (пай) вона заповіла позивачу. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме право на земельну частку (пай) площею 7,31 умовних кадастрових гектари, на землі які на той час перебували у колективній власності КСП «Дружба» с. Підвисоке Борівського району Харківської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР №0042761, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів 17 травня 1997 року за №67. Після смерті [PERSON] позивач почав займатися переоформленням її спадкового майна на себе. 20 березня 2010 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, спадкова справа №25/2010, зареєстроване в реєстрі за №99. 30 березня 2010 року на підставі вищевказаного свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивач отримав сертифікат на право на земельну частку (пай), площею 7,31 умовних кадастрових гектари, на землі, які на той час перебували у колективній власності КСП «Дружба» с. Підвисоке Борівського району Харківської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР №0042761, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів 17 травня 1997 року за №67. В 2014 році позивач вирішив виділити свою земельну частку (пай) в натурі та отримати свідоцтво про право власності на земельну ділянку. При зверненні до Борівської районної державної адміністрації Харківської області, стосовно отримання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), йому було роз'яснено про необхідність додати до заяви сертифікат на право на земельну частку (пай). При перевірці наявних у нього документів було виявлено, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХР №0042761, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів 17 травня 1997 року за №67 був втрачений. 26 вересня 2014 року в газеті «Трудова слава» №77-78 (9948-9949) від 26.09.2014 року надруковане оголошення про втрату вищевказаного сертифікату на право на земельну частку (пай), однак сертифікату не віднайшовся. В судове засідання позивач надав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Підвисочанська с/рада в судове засідання надала заяву про визнання позову та розгляд справи без участі її представника. 3 особа Відділ Держземагентства у Борівському р-ні не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON], про що надав відповідну заяву. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст.158 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст.41 Конституції України «кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним». Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав. Згідно ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» «основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: - рішення суду про визнання права на земельну частку (пай)». Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай), є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності. Відповідно до п.а) ч.3 ст.152 Закону України «Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав». На підставі положень ст. 2 Закону України "Про виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05.06.2003 року «документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), окрім сертифіката, є свідоцтво про право на спадщину, посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай)». В суді встановлено, що згідно копії сертифікату на земельну частку (пай), [PERSON] на підставі рішення Борівської райдержадміністрації від 24.09.1996 р. №391 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Дружба» розміром 7.31 га (а.с.7). Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.03.2010 р., спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON], є [PERSON]; спадщина складається з права на земельну частку (пай) площею 7,31 умовних кадастрових гектари, на землі, які перебувають у колективній власності КСП «Дружба» с. Підвисоке Борівського р-ну Харківської обл. (а.с.8). Згідно копії повідомлення Відділу Держземагентства у Борівському р-ні Харківської обл., в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Борівському р-ні Харківської обл. на ім'я [PERSON] зареєстрований сертифікат на земельну частку (пай) за №67 серії ХР №0042761 від 17.05.1997 р. в розмірі 7.31 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП «Дружба» (а.с.9-10). Відповідно до оголошення в газеті «Трудова слава» №77-78 від 26 вересня 2014 р., загублений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХР №0042761, виданий 30.09.1996 р. на ім'я [PERSON], вважається недійсним (а.с.11). З наведеного вбачається, що позивач позбавлений права в будь-який інший спосіб довести своє право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ХР №0042761, виданий 30 вересня 1996 року на підставі розпорядження Борівської районної державної адміністрації Харківської області №391 від 24 вересня 1996 року, зареєстрований 17 травня 1997 року у Книзі сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №67 на ім'я [PERSON] та переданий йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25 березня 2010 року, спадкова справа 25/2010, зареєстрованого в реєстрі за №99.

Outcome: approved