Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

04.12.2014 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить змінити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей, які стягуються із нього на користь відповідача по справі. При цьому посилається на те, що рішеннями Богунського районного суду м. Житомира від 25.04.2013 року стягується з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей, що становить половину його заробітної плати та ставить його у скрутне матеріальне становище. Крім того вказав, що через різке погіршення його стану здоров'я у грудні 2012 року отримав групу інвалідності, тому багато коштів із заробітної плати витрачається на медичні препарати. Сторони надали заяви, у яких просять розглядати справу у їх відсутність, позивач позов підтримав, а відповідач позовні вимоги визнала в повному обсязі. /а.с. 28,29/ Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі вимог ст. 158 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Рішенням Богунського районного суду від 25.04.2013 р. з позивача стягуються аліменти на користь відповідача на утримання двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], - сина [PERSON], [INFO], в розмірі по 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача на кожну дитину щомісячно і до повноліття дітей, починаючи з 14.03.2013 року./а.с. 5/ Судом встановлено, що [PERSON] є інвалідом 3 групи, що підтверджується доданою копією пенсійного посвідчення [NUMBER] від 06.02.2014 року. /а.с. 10/ Крім того перебуває під наглядом лікаря - невропатолога з приводу захворювання на розсіяний склероз церебро-спінальної форми ремітуючо-рецидивуючого типу перебігу ІІ ступені тяжкості з вираженими вестибуло-атактичними порушеннями, ураженням черепно-мозкових нервів, внаслідок чого не має змоги працевлаштуватись на кращу роботу, та мати більш значний та стабільний дохід для погашення заборгованості. Також на утриманні позивача перебуває його батько - [PERSON], 1948 р.н., який є пенсіонером. /а.с. 19/ У відповідності до норм ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між батьками. Право на отримання аліментів на утримання неповнолітньої дитини має той з батьків, з ким дитина проживає. Як передбачено ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я; матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що з моменту винесення рішення суду, про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей матеріальний стан позивача значно погіршився, суд вважає за можливе зменшити розмір аліментів. Враховуючи викладене,

Outcome: approved