Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

02.02.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який 14 квітня 2010 року розірвано. [INFO] у них народився син [PERSON]. [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі по 1500 гривень щомісячно, починаючи з часу звернення її до суду і до досягнення сином повноліття посилаючись на те, що відповідач з сім'єю не проживає, не займається вихованням сина, матеріальної допомоги на його утримання не надає, чим ставить сім'ю у скрутне матеріальне становище. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в пзовній заяві, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] вдруге на виклик суду не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать розписки про вручення йому судових повісток (а.с. 13,16). Причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин чи розгляд справи у його відсутності не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 14 квітня 2010 року розірвано (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні матері, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Клекотинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області №184 від 12.01.2017 року (а.с.7). Відповідач участі у вихованні сина не приймає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, чим ставить сім'ю в скрутне матеріальне становище. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст. 51 Конституції України, ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини, ст.5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 84, 180-184, 191 СК України. Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток. Відповідно до ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789 -Х11 від 27.02.1991 року), батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до ст.ст. 180-183, 191 СК України батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У разі ухилення батьків від виконання цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з матері, батька дитини в частці від їх доходу і (або) у твердій грошовій сумі за рішенням суду. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище платника аліментів і приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідач є здоровою, працездатною людиною, інших утриманців не має, має можливість працювати та зобов'язаний утримувати власну дитину і спроможний сплатити аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з 02.02.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. За таких обставин суд приходить до висновку, що право неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] на матеріальне утримання з боку батька [PERSON] порушено і підлягає судовому захисту. Відповідно до ст.88 ЦПК України, ч.2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" підлягає стягненню з відповідача судовий збір в розмірі 640 грн. В силу п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved