Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

31 серпня 2017 року Публічне акціонерне товариство [PERSON] банк ПриватБанк (далі ПАТ КБ ПриватБанк), звернулось до суду із зазначеним позовом до [PERSON], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 17 листопада 2008 року між Банком та [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг (далі кредитний договір), на підставі якого останній отримав кредит в сумі 4 200 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Заява позичальника разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Пам'яткою ,Тарифами банку, складає договір. Посилаючись на зазначені обставини та неналежне виконання відповідачем зобовязань за вказаним договором, унаслідок чого станом на 30 червня 2017 року утворилась заборгованість в сумі 63 126 грн. 48 коп., яка складається з 3 827 грн. 48 коп. заборгованості за кредитом; 52 204 грн. 88 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3 850 грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією, штрафи\~ 250 грн. (фіксована частина), 2 994 грн. 12 коп. (штраф процентна складова), позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та понесені судові витрати по сплаті судового збору. В судове засідання представник позивача не зявився, до позовної заяви долучено клопотання з проханням розглянути справу у відсутність представника банку, позовні вимоги банк підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач на повторний виклик в судове засідання не з'явився. Судова повістка разом із розпискою надсилалась рекомендованим повідомленням про вручення за зареєстрованою адресою місця проживання відповідача: смт Криве Озеро провулок Базарний, 5 Кривоозерського району Миколаївської області та у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судове повідомлення вручене відповідачу належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності відповідач не надіслав. У відповідності до ст.ст. 224-225 ЦПК України ухвалено провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Із письмових доказів судом встановлено, що 17 листопада 2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк ПриватБанк, яке в подальшому перейменованого в ПАТ КБ "ПриватБанк"\~ та [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг шляхом оформлення заяви, в якій відповідач зазначив, що ознайомлений та згідний з Умовами і Правилами надання банківських послуг. На підставі зазначеного договору, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого на платіжну карту "Універсальна" 4149 4373 1236 5636 кредитного ліміту в розмірі 500 грн. 00 коп, зі зміною умов кредитування та обслуговування кредитної картки, зі сплатою за користування кредитом 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці. Згідно Умов і Правил надання банківських послуг п. 1.1. підписавши заяву, клієнт погоджується, що заява разом з пам'яткою, Умовами і Правилами надання банківських послуг та тарифами складають укладений договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата відкриття рахунку (п. 3.1). Відповідно до п. 9.12 Умов договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий самий строк. Відповідно до пункту 6.4 Умов і правил надання банківських\~ послуг у разі незгоди зі змінами правил чи тарифів обов'язок клієнта пред'явити банку письмову\~ заяву про розірвання договору та погасити заборгованість,\~ яка утворилася упродовж 30 днів з моменту повернення карт, виданих держателю і його довіреним особам. 17 листопада 2008 року відповідачу була видана платіжна картка "Універсальна", 30 днів пільгового періоду. Згідно витягу з тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" з 01.01.2013 року всі карти "Універсальна, 30 днів пільгового періоду" переведені на тарифний план "Універсальна, 55 днів пільгового періоду". За діючими тарифами картки "Універсальна. 55 днів пільгового періоду" базова відсоткова ставка складала 2,5 %, за тратами, здійсненими з 01.09.2014 року - 2,9 %, за тратами, здійсненими з 01.04.2015 року - 3,6 %, розмір щомісячного платежу - 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості, з 01.04.2014 року - 5 % від заборгованості (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості), строк внесення щомісячного платежу 25 число кожного місяця. Відповідач неналежно виконував зобов'язання за кредитним договором, що вбачається із розрахунку заборгованості (а.с. 4-6), останній платіж здійснив 18.03.2014 року. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 2 Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У відповідності до ст. 611 ЦК України у випадку невиконання зобовязання боржником настають правові наслідки у виді відшкодування збитків. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. За приписами ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути грошові кошти у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором. У спростування обставин щодо наявності заборгованості за кредитним договором будь яких доказів відповідачем суду не надано. Суд приймає до уваги вищезазначені норми права та правову позицію Верховного Суду України викладену у справах № 6-2003цс15 від 21.10.2015 року, № 6-1374цс17 від 11.10.2017 року, відповідно до якої: цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. За викладених обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, а саме з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за кредитом у розмірі 3 827 грн. 48 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 52 204 грн. 88 коп. та штрафи 250 грн. (фіксована частина), 2 801 грн. 62 коп. (процентна складова) із розрахунку 3 827.48 грн. + 52 204.88 грн.) , а всього на загальну суму 58 833 грн. 98 коп. У решті позовних вимог, відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України також з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем витрати по сплаті судового збору. На підставі ст.ст.\~11,\~16,\~525,\~526,\~530,\~ 610, 611, 625,\~629,\~634, 1049, 1054 ЦК України, ст. 61 Конституції України,

Outcome: partial