Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

Позивач [PERSON] у позові вказує, що згідно із сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] № 0223255 від 27 грудня 1996 року йому належить земельна ділянка площею 4,06 га, що розташована на території Надеждинської сільської ради Диканського району Полтавської області. Вказана земельна ділянка ним не оброблялася, в оренду не передавалася і взагалі жодних дій стосовно неї він не вчиняв. Позивач вказує, що у травні 2019 року його мати [PERSON] , яка відповідно до довіреності від 20 березня 2019 року являється його представником, звернулася із запитами до відповідача Надеждинської сільської ради Диканського району Полтавської області, у відповідь на які відповідач вказав, що згідно з картою розпаювання йому, позивачеві належить земельна ділянка без кадастрового номера площею 3,63 га на полі № [NUMBER] за межами населеного пункту на території Надеждинської сільської ради Диканського району, але у зв`язку із набранням чинності Законом України № 2498 від 10 липня 2018 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні", 25 лютого 2019 року на тридцять третій сесії сьомого скликання Надеждинської сільської ради Диканського району було вирішено надати його земельну ділянку, яка являється невитребуваним паєм, іншим громадянам для ведення особистого селянського господарства. Посилаючись на вказані обставини та на те, що згідно з вищезазначеним законом усі власники невитребуваних земельних часток (паїв) повинні оформити (зареєструвати) право власності на відповідні земельні ділянки до 01 січня 2025 року, і він бажає захистити свої права як землевласника, позивач просить зобов`язати відповідача Надеждинську сільську раду Диканського району повернути належну йому земельну ділянку, надавши строк для реєстрації права власності на неї, або ж надати йому іншу земельну ділянку в цій же місцевості і того ж розміру, що й належна йому земельна ділянка. Враховуючи те, що вказана справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, то відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 5 ст. 279 ЦПК України справа була розглянута без повідомлення сторін в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. З наявної у матеріалах справи поштової розписки про отримання відповідачем Надеждинською сільською радою Диканського району Полтавської області копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позову з доданими до неї копіями документів вбачається, що відповідач зазначені документи отримав заздалегідь, однак у визначений йому строк відзиву на позов або якихось клопотань суду не подав. Розглянувши матеріали справи в порядку письмового провадження, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. З наявної у матеріалах справи копії сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого 27 грудня 1996 року Диканською районною державною адміністрацією вбачається, що позивачу [PERSON] як члену колективного сільськогосподарського підприємства "Червоний партизан" належить право на земельну частку (пай), яка знаходиться на території Надеждинської сільської ради Диканського району Полтавської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у розмірі 4,06 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). З матеріалів справи вбачається, що на заяву [PERSON] за вх. № 13 від 10 травня 2019 року, яка згідно з довіреністю від 20 березня 2019 року являється представником позивача, відповідачем Надеждинською сільською радою Диканського району було повідомлено, що згідно з картою розпаювання земельних ділянок позивачу [PERSON] надана земельна ділянка площею 3,63 га на полі № [NUMBER] , що знаходиться за межами населеного пункту на території Надеждинської сільської ради Диканського району Полтавської області. З матеріалів справи також вбачається, що на заяву [PERSON] за вх. № 19 від 10 травня 2019 року, яка згідно з довіреністю від 20 березня 2019 року являється представником позивача, відповідачем Надеждинською сільською радою Диканського району було повідомлено, що на підставі Закону України № 2498 від 10 липня 2018 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні" 25 лютого 2019 року на тридцять третій сесії сьомого скликання Надеждинської сільської ради Диканського району вищевказану земельну ділянку було надано громадянам для ведення особистого селянського господарства. Закон України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" визначає організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками, особливості розпорядження землями та використання земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв). Зазначений закон є спеціальним щодо проведення процедури виділення земель за сертифікатами на землю. Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Згідно з ст. 2 ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Пунктом 17 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України передбачено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до ст. 3 ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Згідно з ст. 13 ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості). Невитребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участі у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення або шляхом вручення відповідного повідомлення особисто, якщо відоме їх місцезнаходження. У разі якщо до 1 січня 2025 року власник невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємець не оформив право власності на земельну ділянку, він вважається таким, що відмовився від одержання земельної ділянки. З аналізу позовних вимог позивача [PERSON] вбачається, що позивач фактично просить зобов`язати відповідача виділити йому в натурі (на місцевості) земельну ділянку (пай) у розмірі відповідної земельної частки (паю), яка належить йому відповідно до сертифіката серії ПЛ № 0223255. З аналізу наявних у матеріалах справи відповідей відповідача Надеждинської сільської ради Диканського району Полтавської області на заяви представника позивача від 10 травня 2019 року вбачається, що у вказаних заявах ставилося питання виключно щодо з`ясування місцязнаходження та теперішньої "долі" земельної ділянки, на яку згідно з сертифікатом мав право позивач, тобто на той момент позивач [PERSON] як власник сертифіката на право на земельну частку (пай) не звертався до відповідача із заявою саме про виділення йому вже в натурі (на місцевості) земельної ділянки у розмірі відповідної земельної частки (паю) із невитребуваних та/або нерозподілених земель, що належали колективному сільськогосподарському підприємству "Червоний партизан" та знаходяться на території Надеждинської сільської ради Диканського району Полтавської області. Надання земельних ділянок із земель запасу чи резервного фонду, із невитребуваних та/або нерозподілених земель, що належали колективному сільськогосподарському підприємству, у розмірі відповідної земельної частки (паю) в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для надання таких земельних ділянок у порядку визначеному діючим законодавством. Частиною 2 статті 14 Конституції України визначено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Враховуючи те, що чинним законодавством передбачена чітка процедура щодо виділення власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай) земельної частки (паю) у натурі (на місцевості) і вказане виділення проводиться на підставі рішення відповідної сільської, селищної, міської ради за результатами розгляду заяви власника вказаного сертифіката, а позивач саме із вказаною заявою до відповідача Надеждинської сільської ради Диканського району не звертався, беручи до уваги, що виділення земельної ділянки в натурі в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для надання таких земельних ділянок у порядку визначеному діючим законодавством, а позивачем не було надано суду достатніх та належних доказів, які б підтверджували наявність вказаних перешкод, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є передчасними та необґрунтованими, а тому вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову повному обсязі за безпідставністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed