Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду і просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим будинком №7 по вулиці Шкільній в с. Рудня Овруцького району Житомирської області, мотивуючи тим, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок №7 по вул. Шкільній в с. Рудня Овруцького району Житомирської області, який вона отримала у спадщину після смерті матері. На день отримання будинку у власність у ньому був зареєстрований і її брат відповідач, який у 1996 році одружився та з дружиною перейшов проживати в будинок, який йому виділила сільська рада в с. Ігнатпіль. Після розлучення з дружиною він перейшов проживати до друзів, де і проживає по даний час. Реєстрація відповідача в будинку перешкоджає їй вільно користуватися її житловим будинком. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечив. Суд, вислухавши пояснення сторін, показання свідків та дослідивши в судовому засіданні докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач є власником житлового будинку №7 по вул. Шкільній в с. Рудня Овруцького району Житомирської області, який вона отримала у спадщину після смерті матері [PERSON]. У вказаному будинку зареєстрований і відповідач - [PERSON]. Вказані обставини підтверджуються копіями рішення Овруцького районного суду від 28.05.2014 по справі №286/2208/14-ц, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №24086348 від 10.07.2014 та довідкою виконавчого комітету Ігнатпільської сільської ради № 613 від 11.07.2016. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Копії актів від 11.07.2016 та від 08.06.2016 свідчать, що [PERSON] дійсно не проживає у [INFO]. Факт не проживання відповідача у позивача на даний час підтвердили в судовому засіданні і свідки: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Причому, сам позивач пояснив, що він в березні 2014 року приїхав з Калуги і 2 місяці жив у позивача. Потім жив у сестер: [PERSON] та [PERSON]. На даний час живе у [PERSON]. Свідки: [PERSON] та [PERSON] рідні сестри сторін, зазначили, що їх брат відповідач вже 5 років періодично проживає в різних місцях. З весни 2016 року проживає у [PERSON]. Хата, яка йому виділена не придатна для проживання. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Тобто, як випливає із указаної правової норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язана з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Відповідно до ст.150 ЖК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Аналогічна норма закріплена і в ст.383 ЦК України. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, оскільки відповідач з 2014 року і по даний час не проживає в житловому будинку №7 по вулиці Шкільній в с. Рудня Овруцького району Житомирської області наявні правові підстави для визнання його таким, що втратив право користування вказаним житловим будинком. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 551 грн.20 коп. в доход держави.

Outcome: approved