Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

14.05.2014 р. позивач звернувся до суду з даним позовом , в якому просить ухвалити рішення про виключення із актового запису № 100 у відділі РАЦС Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції у Черкаській області від 24 червня 2011 року про народження [PERSON], [INFO], запис про батька - [PERSON]. Встановити порядок виконання рішення, визначивши, що це рішення після набрання ним законної сили є підставою для внесення органами державної реєстрації актів цивільного стану змін до актового запису № 100 від 24.06.2011 р., зробленого у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції про народження [PERSON], а саме: виключення із графи "батько" запис - [PERSON]. Свій позов позивач мотивує тим, що 05 березня 2011 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Під час шлюбу відповідачка народила сина [PERSON], [INFO], актовий запис № 100 від 24.06.2011 р. по відділу РАЦС Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції у Черкаській обл. Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаській області від 10.10.2012 р. шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу позивачу стало відомо від відповідачки, що він не є біологічним батьком [PERSON]. Пройти молекулярне встановлення біологічного споріднення відповідачка відмовилася, а тому позивач і пред'явив у суд даний позов. В судове засідання позивач не з»явився, але направив до суду заяву, в якій позов підтримав і просить справу слухати у його відсутність. Відповідачка двічі будучи належним чином повідомленою про день, час і місце слухання справи, у судове засідання не з»явилася, не повідомила причини своєї неявки, не направила заяви про відкладення розгляду справи. Представник відповідачки - [PERSON], діюча по довіреності з усіма правами відповідача, направила до суду заяву про те, що позов не визнає, просить справу слухати у її відсутність. Суд, розглянувши справу в порядку письмового провадження, вивчивши надані докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. У судовому засіданні встановлено, що дійсно сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.03.2011 р. по жовтень 2012 р.. [INFO] у відповідачки народився син [PERSON], батьком якого записаний позивач, згідно даних актового запису № 100 від 24.06.2011 р. по відділу РАЦС Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції у Черкаській області ( а.с.100- а/з). 14.05.2014 р. позивач, дізнавшись від відповідачки, що він не є батьком [PERSON] , звернувся до суду з позовом і просить ухвалити рішення, яким виключити із вказаного актового запису про народження [PERSON], [INFO], запис про нього, як батька. Підставою позивач вказує, те, що йому зі слів відповідачки стало відомо, що він не є біологічним батьком даної дитини. Ухвалою суду від 11.06.2014 р. по справі було призначено судово-медичну генетично-ідентифікаційну експертизу, проведення якої було доручено експертам Дніпропетровського ОБСМЕ. Відібрання експериментальних зразків ДНК ( крові, слини) було доручено цією ж ухвалою експертам відділу імунології Черкаського ОБСМЕ. Листом від 05.09.2014 р. начальником КЗ « Дніпропетровське ОБСМЕ» повідомлено суд, що експертиза не проведена, бо відповідачка з дитиною не здали біологічних зразків і для проведення експертизи не з»явилися, на підтвердження чого суду надано відповідні документи ( а.с.72,77,78,81,82). Ухвалою судді від 17.10.2014 р. було відновлено провадження у справі і призначено таку до судового розгляду. Відповідно до ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. 122 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. У постанові Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до приписів ч. 1 ст.122 СК України дитина зачата і народжена у шлюбі походить від подружжя. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 05.03.2011 р. по жовтень 2012 р., а [INFO] народився [PERSON]. Тобто, дитина народилася в період шлюбу сторін. Відповідно до приписів ч. 6 ст. 136 СК України до вимог чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до роз'яснень, даних у постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів » рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст.212 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. У роз»ясненнях вказаного пленуму, вказано, що у разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст. 146 ЦПК України може визнати факт, для з'ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза). Оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України), - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до приписів ч.1 ст.146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі від подання експертам необхідним матеріалів, документів або іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто з цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт для з»ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Згідно наданих позивачем документів він мав намір пройти молекулярне встановлення біологічного споріднення з дитиною, але відповідачка відмовилася таке пройти ( а.с.13-30). Відмовилася відповідачка і пройти вказану у рішенні судово-медичну генетично-ідентифікаційну експертизу ( а.с.72,77,79,80,81,82, 83). Підстав для застосування примусового приводу відповідачки на проведення такої експертизи суд не вбачає, при вказаних у рішенні обставинах, та і клопотань таких не поступило. Відповідно до вимог сімейного кодексу України предметом доказування у справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною, і для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини, позовної давності не встановлено. Згідно п. п. 2.13.1 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011 р., підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про виключення відомостей про батька дитини з актового запису про народження із зазначенням конкретних змін в актовий запис цивільного стану. Відповідно до приписів ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, скасування усиновлення повинно бути підкріплене відповідними доказами й достатніми підставами, які б виправдали втручання в сімейне життя сторін та їх дитини. Така ж позиція мається і у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі « Курочкін проти України». Таким чином, з урахуванням вказаних вимог Закону, з урахуванням встановлених судом обставин, з урахуванням судової практики, з урахуванням того, що відповідачка і її представник не надали суду жодного доказу на спростування вказаних позовних вимог,та того, що саме відповідачка ухилилася провести молекулярне встановлення біологічного споріднення позивачка з сином [PERSON], який народився хоч і в шлюбі сторін, але лише через 4 місяці після їх одруження ( а.с.11,12,100); відмовилася надати експериментальні зразки ДНК ( крові, слини) експертам відділу імунології Черкаського ОБСМЕ, відмовилася взагалі брати участь у проведенні призначеної судом генетичної експертизи ( а.с.56-57), не надала дитину, хоча дана експертиза у даному спорі мала істотне значення для розгляду позову і цей факт суд визнає як факт умисного її ухилення та такий оцінює, як визнання відповідачкою даного позову та підтвердженням доказів позивача, що дійсно [PERSON], який народився у відповідачки [INFO] не є сином позивача [PERSON], а тому суд задовольняє даний позов і визнає,що позивач не є батьком даної дитини. Оскільки позов задовольняється, то суд стягує з відповідачки на користь позивача судові витрати по справі, які становлять 243 грн.60 коп.

Outcome: approved