Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

07 серпня 2019 року до суду Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] , в інтересах якої діє [PERSON] , [PERSON] до Черкаської селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування на приватизовані земельні ділянки. Мотивує свої вимоги тим, що [INFO] помер батько та дідусь позивачів - [PERSON] , факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть від 10.12.2005 року серія [NUMBER] видане виконкомом Гірелесненської сільської ради. [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , [PERSON] який був сином спадкодавця, факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть від 27.12.1993 року серія [NUMBER] видане виконкомом Прелесненської сільської ради. Після смерті спадкодавця залишилось рухоме та нерухоме майно. Спадщину спадкоємці прийняли своєчасно та частково оформили спадкові права отримавши рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17.10.2006 року по справі №2-2888/06 та ухвалу від 25.05.2007 року за якими за позивачами в рівних частках було визнано право приватної власності в порядку спадкування після померлого [PERSON] на житловий будинок розташований за адресою [ADDRESS] , на акції ВАТ «Донбаснафтопродукт» вкладів з відсотками. Також у власності померлого була земельна ділянка з цільовим призначенням для товарного сільськогосподарського виробництва площею в умовних кадастрових гектарах 8.0 га, належна померлому на підставі сертифікату на право земельну частку (ПАЙ) серія ДН №0073374 від 27.12.1996 року, розташована на землях с.Прелесне Слов`янського району. На запити адвоката до ТУ Держеокадастру в Донецькій області та до Міськрайонного управління у Слов`янському районі та м. Слов`янську були отримані відповіді від 05.12.2018 року №29-5-0.2-7191/2-18 та від 11.02.2019 року 98/116-19 в яких було зазначено про наявність державного акту на право власності на земельні ділянки загальною площею 6.6627 Га від 20.12.2005 року серія ДН №189665 виданого на ім`я померлого та зареєстровано 20.12.2005 року в Книзі записів державної реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку фізичних осіб та повідомлено про неможливість надати копію зазначеного акту. Позивачі звернулись до Другої Слов`янської ДНК що оформлення спадкових прав на вищенаведену земельну ділянку та отримали постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.11.2018 року в якій зазначено, про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину внаслідок відсутності правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Земельна ділянка площею 6.6627 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва виділена в натурі з сертифікату в умовних кадастрових одиницях на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 20.12.2005 року серія ДН №189665 виданого на ім`я померлого та зареєстровано 20.12.2005 року в Книзі записів державної реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку фізичних осіб вже після смерті власника земельних ділянок площею 0.2726 га - кадастровий №1424285700:04:000:0872, \~ \~ \~ \~площею \~ \~ \~ \~0.7904 \~ \~ \~ \~га \~ \~ \~ \~- \~ \~ \~ \~кадастровий №1424285700:04:000:0602, \~ \~ \~ \~площею \~ \~ \~ \~5.5997 \~ \~ \~ \~га \~ \~ \~ \~- \~ \~ \~ \~кадастровий №1424285700:04:000:0301 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на землях Черкаської селищної ради загальною площею - 6.6627 га. Вказана ситуація склалася внаслідок того, що за життя спадкодавець позивачів звернувся за визначенням земельної ділянки належної йому на підставі сертифікату на пай серія ДН №0073374 від 27.12.1996 року в натурі на місцевості, оформленням права власності та Державною реєстрацію, але враховуючи фактичний термін оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки, на той час отримати їх не встиг, помер. Враховуючи вищенаведені обставини, позивачі не мають можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в [PERSON] [PERSON] та зареєструвати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, тому вимушені звернутись до суду за захистом своїх прав власності на зазначену земельну ділянку. З огляду на викладене просять суд визнати право приватної спільної часткової власності за [PERSON] [INFO] , податковий номер: [NUMBER] на 1/2 ід.частки земельних ділянок площею 0.2726 га - кадастровий №1424285700:04:000:0872, площею 0.7904 га - кадастровий №1424285700:04:000:0602, площею 5.5997 га - кадастровий №1424285700:04:000:0301 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на землях Черкаської селищної ради як спадщина після померлого [INFO] дідуся - [PERSON] та визнати право приватної спільної часткової власності за [PERSON] [INFO] , податковий номер: [NUMBER] на 1/2 ід.частки земельних ділянок площею 0.2726 га кадастровий №1424285700:04:000:0872, площею 0.7904 га кадастровий №1424285700:04:000:0602, площею 5.5997 га - кадастровий №1424285700:04:000:0301 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на землях Черкаської селищної ради, як спадщина після померлого [INFO] батька - [PERSON] . Позивачі та\~Представник позивачів в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, наполягали на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача Черкаської селищної ради, в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду заяву з проханням розгляд справи проводити за його відсутністю. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. За\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.\~55, ст.\~124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі\~статтею 9 Конституції України\~є складовою національного законодавства. Згідно ч. 1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1,7\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Суд, з`ясувавши обставини по справі та перевіривши їх наданими доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] позивач народився [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 29). Таким чином, [PERSON] є сином [PERSON] . Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.28). Як вбачається з копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] позивачка народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 30). Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] [PERSON] 22 вересня 2001 року зареєструвала шлюб із [PERSON] та здобула прізвище [PERSON] (а.с. 31). Таким чином, [PERSON] є онукою [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 27 грудня 1993 року, [INFO] помер батько позивачки [PERSON] [PERSON] (а.с. 17). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 10 грудня 2005 року, [INFO] помер [PERSON] (а.с. 16). Рішенням Слов`янського\~міськрайонного суду\~Донецької області\~від 17\~жовтня 2006\~року за\~ [PERSON] визнано\~право власності\~на Ѕ\~частину житлового\~будинку з\~надвірними будівлями\~який розташований\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~та за\~ [PERSON] визнано\~право власності\~на Ѕ\~частину житлового\~будинку з\~надвірними будівлями\~який розташований\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~Також за\~ \~ [PERSON] та\~ [PERSON] визнано право власності по Ѕ частині грошових вкладів (а.с. 32-34). Міськрайонне управління у Слов`янському районі та м. Слов`янську Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області листом від 11 лютого 2019 року №98/116-19 повідомило, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ДН №189665, площею 6,6627 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Прелесненської сільської ради, що зареєстрований у Книзі записів державної реєстрації, державних актів на право власності на земельну ділянку фізичних осіб за №010516700378 від 20.12.2005р., згідно наявних даних державного земельного кадастру гр. [PERSON] не видавався. В зв`язку з цим надати довідку щодо вартості зазначеної земельної ділянки та копію державного акту серії ДН № 189665 неможливо (а.с. 19). Як вбачається\~з листа\~Головного\~управління Держгеокадастру\~у Донецькій\~області від\~05\~грудня 2018\~року №29-5-0.2-7191/2-18,\~За інформацією\~міськрайонного управління\~Слов`янському районі\~та м.Слов`янську\~Головного управління\~Сергєєву Анатолію\~Андрійовичу на\~підставі розпорядження\~голови Слов`янської\~райдержадміністрації від\~27.11.96\~№763\~було видано\~сертифікат на\~земельну частку\~(пай)\~серії ДН\~№0073374\~у розмірі\~8,0\~в умовних\~кадастрових гектарах,\~яка перебувала\~у колективній\~власності КСП\~«Колос» на\~території Прелеснянської\~сільської ради\~Слов`янського району\~Донецької області. Додатково поінформовано, що на підставі розпорядження голови Слов`янської районної державної адміністрації від 15.08.2005 №369 [PERSON] у порядку порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) надано у власність земельні ділянки загальною площею 6,6627 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані в [ADDRESS] .Нрелесне, Прелеснянської сільської ради, діл.418. Державний акт на право на земельну ділянку серії ДН №189665 зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 20.12.2005 №010516700378. Інформація про отримання вказаного державного акту у Книзі записів відсутні (а.с. 20). Архівний відділ Слов`янської державної адміністрації Донецької області від 07 грудня 2018 року № 06-09/93 повідомило, що райдержадміністрація надає архівну копію розпорядження голови районної державної адміністрації від 27.11.1996 року №763 «Про затвердження розрахунку розміру земельної частки /паю/ в умовних кадастрових гектарах для видачі сертифікатів в КСП «Колос»», а також повідомило, що дані щодо [PERSON] в розпорядженні відсутні (а.с. 21-22). 27 грудня 1996 року Головою Слов`янської районної державної адміністрації видано [PERSON] , члену КСП «Колос», сертифікат на право на земельну частку (пай) за № 0073474 серії ДН на 8.0 умовних кадастрових гектарів (а.с. 23, 23 з.б.). Черкаська селищна рада Слов`янського району Донецької області від 19 листопада 2018 року № 03-02/1193 повідомила, що згідно додатку до розпорядження Слов`янської районної державної адміністрації №.'269 від 04.07.2005 року, в якому наданий список громадян, власників сертифікатів СТОВ «Колос», яким надається дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), за номером 404 значиться прізвище громадянина [PERSON] , якому виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) за № 0073474 серії ДН на 8.0 умовних кадастрових гектарів (а.с.24). Міськрайонне управління у Слов`янському районі та м. Слов`янську Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області листом від 01 липня 2019 року на №01/07 повідомило, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ДН №189665, площею 6,6627 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Прелесненської сільської ради (діл.418), що зареєстрований у Книзі записів державної реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку фізичних осіб за №010516700378 від 20.12.2005р. враховується за гр. [PERSON] . Згідно наявних даних державного земельного кадастру, земельні ділянки зазначені в даному державному акті з кадастровими номерами: 1424285700:04:000:0872, 1424285700:04:000:0301,1424285700:04:000:0602 внесені до Національної кадастрової системи (НКС) (а.с.40). Відповідно до звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки загальною площею 0,7904 га кадастровий номер 1424285700:04:000:0602, яка розташована за адресою: Донецька область, Слов`янський район на території Черкаської селищної ради (колишня Прелеснянська сільська рада [ADDRESS] станом на 17.07.2019 року ринкова вартість об`єкта оцінки визначена станом на 17 липня 2019 року та складає 18\~120,00 грн. (а.с.41). Відповідно до звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки загальною площею 5,5997 га кадастровий номер 1424285700:04:000:0301, яка розташована за адресою: Донецька область, Слов`янський район на території Черкаської селищної ради (колишня Прелеснянська сільська рада [ADDRESS] станом на 17.07.2019 року ринкова вартість об`єкта оцінки визначена станом на 17 липня 2019 року та складає 105\~994,00 грн. (а.с.42). Відповідно до звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки загальною площею 0,2726 га кадастровий номер 1424285700:04:000:0872, яка розташована за адресою: Донецька область, Слов`янський район на території Черкаської селищної ради (колишня Прелеснянська сільська рада [ADDRESS] станом на 17.07.2019 року ринкова вартість об`єкта оцінки визначена станом на 17 липня 2019 року та складає 6 536,00 грн. (а.с.43). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 11.07.2019 року № НВ-1405544692019 земельна ділянка з кадастровим № 1424285700:04:000:0602 площею 0,7904 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на праві власності належить [PERSON] , згідно з Державним актом серії ДН № 189665, виданого 20.12.2005 року (а.с.44-46). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 11.07.2019 року № НВ-1405544722019 земельна ділянка з кадастровим № 1424285700:04:000:0872 площею 0,2726 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на праві власності належить [PERSON] , згідно з Державним актом серії ДН № 189665, виданого 20.12.2005 року (а.с.47-49). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 11.07.2019 року № НВ-1405544712019 земельна ділянка з кадастровим № 1424285700:04:000:0301 площею 5,5997 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на праві власності належить [PERSON] , згідно з Державним актом серії ДН № 189665, виданого 20.12.2005 року (а.с.50-52). Постановою державного нотаріуса Другої Слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області Грецькою Т.П. від п`ятого грудня 2019 року, [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] на земельну ділянку площею 6,6627 га, яка розташована на території Черкаської селищної ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оскільки спадкоємцями не наданий документ, який посвідчує право власності на земельну ділянку на ім`я спадкодавця, так як того вимагає п. 4.15 гл. 10 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Відповідно до даних Другої Слов`янської державної нотаріальної контори від 10.10.2019 №755/02-17 після померлого [PERSON] до нотаріальної контори надійшло дві заяви про прийняття спадщини: [PERSON] та [PERSON] . На підставі досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлено, що [PERSON] за життя дійсно належали земельні ділянки: з кадастровим № 1424285700:04:000:0602 площею 0,7904 га., № 1424285700:04:000:0872 площею 0,2726 га. та кадастровим № 1424285700:04:000:0301 площею 5,5997 га., призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на зелях Черкаської селищної ради. Частиною першою\~статті 319\~Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з частиною першою\~статті 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом частини першої\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Тлумачення наведених норм цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що в разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема з позовом про усунення перешкод у розпоряджанні власністю (негаторний позов). Частинами другою, третьою\~статті 152 Земельного кодексу України\~(далі -\~ЗК України) передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Частиною другою\~статті 373 ЦК України\~передбачено, що право власності на землю гарантується\~Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Положеннями ст.ст.1216-1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1266 ЦК України встановлено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1ст.\~1296\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч. 1ст.\~1297\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В силу перелічених правових норм, судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги, який скористався своїм правом прийняття та оформлення спадщини, що відкрилася після смерті його батька. А позивачка [PERSON] є спадкоємцем за правом представлення після смерті [PERSON] , оскільки на момент смерті [PERSON] її батько [PERSON] помер. Разом з цим вбачається, що право позивачів порушене, оскільки вони позбавлені можливості в позасудовому порядку реалізувати у повному обсязі свої спадкові права, хоча володіють усіма необхідними законними підставами для цього, - через те, що за час свого життя спадкодавець не встиг отримати державний акт на землю. Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування при вирішенні спору про спадкування, права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до Указу Президента України Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям від 08.08.1995р. № 720/95, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Пунктом 17 Розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України, який набрав чинності у 2002 році передбачено, що відповідно до формулювань Указу Президента України від 08.08.1993 року №720/95 слід розуміти, що сертифікат на право на земельну частку (пай) має не правовстановлююче, а правопосвідчувальне значення, тобто право на земельну частку (пай) виникає у члена господарства з моменту виникнення відповідного права колективної власності на земельну ділянку (пай) та існує незалежно від його посвідчення сертифікатом. Закон України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-VІ (надалі Закон) визначає організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками. Статтею 1 Закону визначено коло осіб, які мають право на земельну частку (пай): - колишні члени колективних сільськогосподарських підприємства, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариства, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємства, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; та громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Також ч. 3 ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено у судовому порядку. Згідно ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Частиною другою цієї статті визначено, що документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Стаття 3 Закону визначає підстави для виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв). Підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), яка належить їм по праву, подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Земельна частка (пай) виділяється її власнику в натурі (на місцевості), як правило, однією земельною ділянкою. За бажанням власника земельної частки (паю) йому можуть бути виділені в натурі (на місцевості) дві земельні ділянки з різним складом сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сінокоси або пасовища). В разі подання заяв про виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) більшістю власників земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства відповідна сільська, селищна, міська рада чи районна державна адміністрація ухвалює рішення про розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). У п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ роз`яснено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, зокрема й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Таким чином, судом встановлено на підставі належних і допустимих доказів, що [PERSON] на підставі розпорядження голови Слов`янської райдержадміністрації від 27.11.96 №763 було видано сертифікат на земельну частку (пай) серії ДН №0073374 у розмірі 8,0 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «Колос» на території Прелеснянської сільської ради Слов`янського району Донецької області. Відповідно до сертифікату на земельну частку (пай) серії ДН №0073374 вбачається, що при його оформленні було допущено помилку у написанні прізвища власника земельних ділянок, замість правильного прізвища " [PERSON] " до сертифікату було помилково внесено\~« [PERSON] ». Тому сертифікат на земельну частку (пай) містить помилку, яку на даний час виправити неможливо. На підставі розпорядження голови Слов`янської районної державної адміністрації від 15.08.2005 №369 [PERSON] у порядку порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) надано у власність земельні ділянки загальною площею 6,6627 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані в [ADDRESS] .Прелесне, Прелеснянської сільської ради, діл.418. Державний акт на право на земельну ділянку серії ДН №189665 зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 20.12.2005 №010516700378. Це право власності ніким не оспорюється. Проте, за життя спадкодавець [PERSON] не отримав Державний акт на право на земельну ділянку серії ДН №189665. З огляду на зазначене, позивачі, згідно вимог чинного законодавства, успадкували дане право, яке підлягає захисту у судовому порядку. Згідно ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а`ч.3ст.152 Земельного Кодексу України. Частиною 2 ст.373 ЦК України передбачено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктами 16,17 Перехідних положень Земельного кодексу України встановлено, що громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Згідно п.3.5 Інформаційного листа Вищого ССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців в разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців до суду з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Приймаючи до уваги те, що позивачі позбавлені можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на належні [PERSON] земельні ділянки через відсутність правовстановлюючого документа, однак останній набув у встановленому законом порядку право на неї, задоволення позову не порушує права інших осіб, тому суд вважає за можливе визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на Ѕ ід. частки земельних ділянок в порядку спадкування. Позивачі не вимагали компенсації за понесені судові витрати. Враховуючи наведене,

Outcome: approved