Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

01 липня 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому просили стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 4156,90 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 21.02.2012 між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №002-20042-210212. Відповідач систематично порушувала умови кредитного договору. Станом на 10.04.2014 року за відповідачем наявна заборгованість у розмірі 4156,90 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту 3111,25 грн.; заборгованість за відсотками 0,27 грн.; заборгованість за комісіями 1045,38 грн. Представник позивача Духота І.В. у позовній заяві просив задовольнити позов, справу розглянути за відсутністю представника ПАТ "Дельта Банк" та у разі неприбуття в судове засідання відповідача - ухвалити заочне рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку, передбаченому ст. 76 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у ній даних і доказів. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З належним чином посвідченої копії договору № 002-20042-210212 від 21 лютого 2012 року, вбачається, що між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір. Станом на 10.04.2014 року за відповідачем наявна заборгованість у розмірі 4156,90 грн., з яких: 3111,25 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 0,27 грн. - заборгованість за відсотками; 1045,38 грн. - заборгованість за комісіями. Стаття 509 ЦК України передбачає, що зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у т.ч. сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відповідачем не виконувалися належним чином, відповідно до умов укладеного кредитного договору, зобов'язання щодо сплати суми кредиту та процентів за користування ним, чим було суттєво порушено його умови. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачені ним при пред'явленні позову судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved