overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

11.07.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, але з 03.10.2013 року проживають окремо. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO] Оскільки донька проживає з нею, а відповідач не надає матеріальної допомоги, позивачка просила стягнути з нього на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 від всіх доходів відповідача. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, суду надала заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судом належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про що свідчать письмові повідомлення, причини неявки суду невідомі. Суд вважає за можливе, згідно ст. 224 ч.1 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд встановив наступне. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] [INFO], що відповідно підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] в якому батьком дитини вказаний відповідач - [PERSON] (а.с.3). Неповнолітня дитина проживає разом з матір"ю по [ADDRESS] що підтверджується довідкою про склад сім'ї вуличного комітету від 10.07.2014 року (а.с. 2 ). Відповідно до ст. 180, ч 3 ст. 181 СК України батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, та кошти на їх утримання присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька, або у твердій грошовій сумі. Отже, оцінюючи зібрані докази у справі, суд приходить до висновку, що [PERSON], який є батьком неповнолітньої дитини зобов'язаний до утримання дитини, тому вважає можливим визначити розмір аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно та до досягнення дитини повноліття. Виходячи з положень ст. 79 СК України час з якого слід присудити аліменти визначається з дня пред'явлення позову, тобто з 11.07.2014 року. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. В силу ст. 80, 88 ЦПК України з відповідача на користь держави також підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 гривень та витрати на правову допомогу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

11.07.2014 року позивачка звернулася до суду з вищевказаними позовними вимогами, які вмотивувала наступним. 27.11.2007 року сторони зареєстрували шлюб. Від цього шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя сторін не склалося з самого початку, на грунті особистих непорозумінь між ними постійно виникали суперечки , які переростали у сімейні конфлікти та скандали. Вже тривалий час (понад півроку) сторони разом не проживають, перебувають у поганих стосунках, бо відповідач зловживає спиртним . Відповідач припинив надавати позивачці будь-яку матеріальну допомогу на утримання їх неповнолітнього сина та не цікавиться його вихованням. Дані обставини змусили позивачку звернутися до суду з цим позовом. Позивачка просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем і стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина аліменти у розмірі 1/3 частини всіх доходів відповідача. В судове засідання позивачка не з'явилася, подавши суду заяву в якій просить справу розглянути без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У разі повторної неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти розгляду справи в заочному провадженні. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належно судовою повісткою. Причини неявки суду невідомі, заперечення на позов, заява про відкладення справи до суду не надходили. Суд ухвалив, за згодою позивачки, про заочне провадження в справі. Позов слід задовольнити, виходячи з такого. Пояснення і вимоги позивачки заслуговують на увагу, бо сторони спільно не живуть подружнім життям більше шести місяців, мешкають окремо, що підтверджено Довідкою з Синевирської с/ради № 2224 від 10.07.2014 р.. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу і не бажає примиритися з відповідачем. За цих підстав суд не вживає заходів для примирення сторін, оскільки це буде суперечити статті 24 СК України, згідно якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У позивачки на утриманні залишився неповнолітній син [PERSON], батьком якого є відповідач, що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Відповідач добровільно кошти на утримання сина не надає. Установлене дає підстави застосувати ст.ст. 105, 110, 112, 180-184, 191 СК України. Рішення в частині стягнення аліментів у межах місячного платежу підлягає негайному виконанню. Витрати по сплаті судового збору підлягають наступному розподілу. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалюється рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею а документально підтверджені витрати. Отже, з відповідача слід стягнути в користь позивачки 243,60 грн. судових витрат у виді судового збору, який позивачка оплатила при зверненні до суду з позовними вимогами про розірвання шлюбу. У зв'язку із задоволенням позовних вимог про стягнення аліментів, з відповідача слід стягнути 243,60 грн. судового збору, відповідно до п.2 ст. 88 ЦПК України та ЗУ "Про судовий збір".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

11.07.2016 [PERSON] звернулася до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина - студента. Позивач звернулася до суду з позовом посилаючись на те, що відповідач є батьком її повнолітньої дитини [PERSON], [INFO] Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. Тому, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно до часу закінчення дитиною навчання. У судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Суд дослідивши матеріали справи доходить висновку, що позов підлягяє задоволенню з огляду на наступне. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками повнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від [INFO], видане відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Павлоградської міської Ради Дніпропетровської області, про що складено відповідний актовий запис за № 931 від 26.11.1997. . 01.09.2015 [PERSON] вступив до ДВНЗ "Національний гірничий університет", що підтверджується довідкою 14/02-3785 від 01.07.2016. Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини в досудовому порядку сторони не дійшли. Відповідач працює, інших утриманців не має, стягнень за виконавчим документом з нього не здійснюється. Згідно із ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 551,20 грн (п'ятсот п'ятдесят одна гривня 20 копійок).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

11.07.2016 року [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON], [PERSON], третьої особи Універсальна товарна біржа «ВАРІАНТ-ПЛЮС» про визнання договору купівлі-продажу №65 від 28.03.2002 року однокімнатну квартиру, житловою площею 11,6 кв.м. та загальною площею 22,3 кв. м розташовану за адресою: [ADDRESS], укладеного між [PERSON] з однією сторони та [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені своєї неповнолітньої доньки [PERSON] з іншої сторони, зареєстрований Універсальною товарною біржею "ВАРІАНТ-ПЛЮС" - дійсним. В судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просила позов задовольнити, надав згоду на ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідач не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомилв. Зі згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного: Як встановлено в судовому засіданні, 28.03.2002 року між [PERSON] з однією сторони та [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені своєї неповнолітньої доньки [PERSON] з іншої сторони був укладений договір купівлі продажу однокімнатної квартири, житловою площею 11,6 кв.м. та загальною площею 22,3 кв. м розташованої за адресою: [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу №65 зареєстрований покупцями 02.04.2002 року в Миколаївському бюро технічної інвентаризації за №20713. Всі умови договору сторонами по угоді виконані в повному обсязі, однак у порушення ст.227 ЦК України, договір нотаріально не засвідчений. У відповідності зі ст. 47 ч.2 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), якщо одна зі сторін цілком або частково виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. На підставі викладеного, позовні вимоги позивача суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

11.07.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 11.12.2013 року він з відповідачкою зареєстрували шлюб у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . З відповідачкою сімейні відносини не склалися через різні характери, спільного господарства вони не ведуть. Подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, поновлювати шлюбні відносини не бажає, на примирення не згоден, тому просив суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 11.12.2013 року сторони зареєстрували шлюб у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №1188. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, не бажають примиритись, що свідчить про дійсність їх намірів щодо розірвання шлюбу та дає підстави для задоволення позову. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає за необхідне залишити відповідачці прізвище " [PERSON] ". Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

11.08.2014 року [PERSON], звернулася до суду з заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, зацікавлені особи - Верхньорогачицький РВ УМВС України в Херсонській області, Верхньорогачицький РС УДМС у Херсонській області, відділ РАЦС Верхньорогачицького районного управління юстиції Херсонської області, Чистопільська сільська рада Верхньорогачицького району Херсонської області, з підстав зазначених в заяві. У судовому засіданні заявник пояснила, що вона з [PERSON] 16.04.1991 року уклали шлюб в Чистопільській сільській раді Верхньорогачицького району Херсонської області. Прожили разом 10 років в [ADDRESS]. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. В 2001 році її чоловік [PERSON] почав зловживати алкогольними напоями, внаслідок чого між ними припинилися шлюбні відносини. Він звільнився з роботи і поїхав на заробітки на батьківщину в с. Глухівці Козятинського району Вінницької області і пропав. Відомостей про нього з тих пір вона не має. Звісток про чоловіка теж абсолютно ніяких вона не отримала. В березні 2009 року [PERSON] звернулася до Чистопільської сільради за допомогою встановлення його місця знаходження і за запитом Чистопільської сільської ради від 17.04.2009 року вих. № 114 Глуховецька селищна рада Козятинського району Вінницької області повідомила, що він на території селищної ради не проживає, місце знаходження його не відоме і близьких та родичів його на території селищної ради не має. В травні 2014 року заявник звернулася в Центр поштового зв'язку №2 Херсонської дирекції УДППЗ "Укрпошта" за допомогою встановлення місця знаходження кореспонденції від імені [PERSON], на що отримала відповідь, що кореспонденція від останнього не надходила. В лютому 2014 року [PERSON] знову звернулася до Чистопільської сільської ради за допомогою встановлення місця знаходження її чоловіка і за запитом Чистопільської сільської ради від 05.03.2014 року № 28, Глуховецька селищна рада Козятинського району Вінницької області повідомила, що він у 1989 році вибув з смт. Глухівці, місце знаходження його не відоме. Ніяких звісток на сьогоднішній день не мають. Також [PERSON] неодноразово зверталася до Верхньорогачицького РВ УМВС починаючи з 2005 року для проведення розшукових заходів щодо встановлення місця знаходження безвісті зниклого [PERSON], про що свідчить довідка РВ УМВС № 4180 від 04.08.2014 року. Крім доданих заявником до заяви документів, підтвердити викладені обставини зможуть свідки [PERSON] та [PERSON]. В зв'язку з тим, що у власності [PERSON] мається земельна ділянка (Акт № 530 від 27.08.2002 року розміром 12,200 га), яка перебуває в оренді і не врегульовано питання щодо пролонгації договору оренди на підставі викладеного і у відповідності зі ст. 43 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

11.08.2015 р. [PERSON] предявила вказаний позов, посилаючись на наступні обставини. 10.05.1998 р. вона зареєструвала шлюб [PERSON] у Кочкуватській сільській раді Татарбу- нарського району Одеської області. Від даного шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], 15.11.2003 р. на- родження. В останні роки їх сумісного життя відповідач не бажає добровільно утримувати дітей, хоча як батько зобовязаний це робити, він має постійний заробіток, працює в КП «Водопос- тачальник» у м.Татарбунари. Діти знаходяться повністю на її утриманні, їй важко самотужки утри- мувати двох дітей, оскільки вона отримує мінімальну заробітну платню, тому змушена звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно. Позивач у судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, проти позовних вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Із копії свідоцтва про одруження серії І-ЖД № 068085 (а.с.4) вбачається, що 10.05.1998 р. Коч- куватською сільською радою Татарбунарського району Одеської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис № 3. Згідно з копіями свідоцтв про народження серії І-ЖД № 274259 та серії 1-ЖД № 182688 (а.с.5- 6), у сторін по справі народилися діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Як вбачається з довідки № 1425, виданої виконавчим комітетом Татарбунарської міської ради 05.08.2015 р. (а.с.7), на утриманні [PERSON] знаходяться діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Пленум Верховного Суду України у п.17 своєї постанови "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 р. № 3 розяснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявні- сть в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повно- літніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що від шлюбу у сторін по справі народилися діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти повністю зна- ходиться на утриманні матері, а батько ухиляється від виконання своїх обовязків по їх утри- манню. Зважаючи на дані обставини, суд вважає за можливе та необхідне стягнути з [PERSON] алі- менти на користь позивача на утримання дітей. Як передбачено ст.191 СК України, аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову, тобто у даному випадку з 11.08.2015 р. Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в сумі 243 грн.60 коп., відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

11.08.2015 року позивач [PERSON] звернулася до відповідача [PERSON] із позовною заявою про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 15 серпня 1987 року вони з відповідачем уклали шлюб, про що в книці реєстрації актів про укладення шлюбу Чкалівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області та зроблено запис за №35 . Від даного шлюбу вони мають двох дітей, що вже є повнолітніми. Наразі їх шлюб практично розпався з вини відповідача, який постійно зловживає спиртними напоям, обзиває її нецензурними словами, часто б»є. Вони проживають окремо. Вона проживає в смт.Новотроїцькому, відповідач проживає у їхньому будинку в с.Чкалове. Вважає що подальше їхнє спільне життя та збереження шлюбу та сім»ї неможливе. Розірвати шлюб добровільно через органи РАЦС відповідач не бажає, через що вона змушена розірвати шлюб у судовому порядку. Просить розірвати шлюб. Позивач надала до суду заяву в якій просить розглядати справу без її участі, на розірванні шлюбу наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до судового засідання не з»явився, хоча належним чином про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані правовідносини відносяться до сімейних правовідносин і регулюються нормами сімейного законодавства: ст.105 ч.3,110 ч.1,112 Сімейного Кодексу України, роз»ясненями Пленуму ВС України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя", ст.51 Конституції України, відповідно до яких сім'я охороняється державою. У судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя не можливе. Сім'я зруйнувалася остаточно і відновити її не можливо, оскільки сторони не проживають разом . Отже, слід розірвати шлюб. На підставі зазначеного, ст.105 ч.3,110 ч.1,112 Сімейного Кодексу України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

11.08.2015 року представник позивача звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користьЗакритого акціонерного товариства «Надія» 10225,95 грн. заборгованості за житлово-комунальні послуги і судовий збір в сумі 243,60 грн. Вимоги обгрунтовані тим, що на балансі ЗАТ «Надія» знаходиться гуртожиток, що розташований в [ADDRESS]. На їх баланс гуртожиток переданий ВАТ «Зміна» по акту передачі від 06.11.2002 року. У вказаному гуртожитку у квартирі [NUMBER] проживає сім'я відповідача в кількості чотирьох чоловік, проте відповідач свій обов'язок зі своєчасної оплати житлово-комунальних послуг не виконує. За період з 01.08.2012 року по 31.12.2014 року за відповідачем числиться заборгованість в сумі 10225,95 грн. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала з підстав, вказаних у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечила. Просить позов задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання 28.09.2015 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав заяви про розгляд справи за його відсутності. Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. За таких обставин судом здійснено заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно копії акту від 06.12.2002 року з балансу ВАТ «Зміна» на баланс ЗАТ «Надія» передано гуртожиток з залишковою вартістю 312359 грн. і матеріальні цінності на суму 3954 грн. [PERSON], [INFO] мешкає у [ADDRESS], що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою ЗАТ «Надія» № 29 від 28.07.2015 року. Згідно з довідкою ЗАТ «Надія» №36 від 28.07.2015 року за відповідачем, який проживає за адресою: [ADDRESS], станом на 01.01.2015 року рахується заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 10225,95 грн. за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року. 07.04.2015 року та 02.07.2015 року ЗАТ "Надія" відповідачу направлялись листи - нагадування про оплату заборгованості, що підтверджується копіями вказаних листів. Свої зобов'язання в частині своєчасної оплати житлово-комунальних послуг відповідач належним чином не виконує. Згідно п.п. 18, 38, 39 Примірного Положення про гуртожитки, затвердженого Постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986 року № 208 громадяни, які проживають в гуртожитку, повинні своєчасно вносити плату за користування житловою площею і за комунальні послуги. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved