Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду із позовом де вказує, що перебуває з відповідачем у юридичному шлюбі, який був зареєстрований 25 квітня 2009 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції за актовим записом №151. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені у вересні 2013 року, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає. Тому вважає подальше збереження їх родини недоцільним, просила шлюб розірвати та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частки усіх видів доходів відповідача. Позивач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, якою просила суд розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Тому суд, у відповідності зі ст.224 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у її відсутність, постановивши по справі заочне рішення. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 25 квітня 2009 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ №111146, виданого 25 квітня 2009 року, актовий запис №151. (а.с.10) З вересня 2013 року сторони шлюбні відносини припинили.\~ Згідно ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини сторін,\~ вважає подальше сімейне життя подружжя\~ неможливим. При таких обставинах, суд доходить до висновку\~ про те, що позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню в повному обсязі, а шлюб між сторонами підлягає розірванню. Крім того, від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], 23.10.2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ВЛ №182296. (а.с.9) Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров"я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини, суд, враховує матеріальний стан та стан здоров"я як дитини так і відповідача, який, в порушення вимог ст.60 ЦПК України, ухвалу суду від 28.08.2015 року не виконав, доказів щодо свого матеріального стану та наявності інших утриманців не надав, вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітного сина у розмірі 1/4 частки від усіх видів його доходів, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК суд вважає за можливе допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за однин місяць. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 111, 112, 114, 180, 181, 182 Сімейного Кодексу\~ України,

Outcome: approved