Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

11 січня 2016 року позивач звернулася до Вінницького районного суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Свій позов мотивує тим, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який 14 січня 2004 року між ними було розірвано відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницького районного управління юстиції Вінницької області. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області в 2006 року, було присуджено до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина щомісячно до досягнення ним повноліття. 06 січня 2016 року синові [PERSON] виповниться 18 років.На даний час син [PERSON] з 01.09.2013 року навчається на денному відділенні у Вінницькому технічному коледжі на третьому курсі за спеціальністю «Фінанси і кредит» на бюджетній основі і закінчує навчання - 30.06. 2016 році. Вказує, що відповідач має можливість сплачувати аліменти, оскільки фізично здоровий, інших утриманців немає, працює майстром на ТОВ «Вінницький комбінат хлібопродуктів №2», в зв'язку з цим вона звернулась з даним позовом до суду, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], який продовжує навчання у коледжі в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на період навчання та до закінчення навчання. В судове засіданні позивач [PERSON], не зявилася, надала суду заяву в якій просила суд розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] також в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просив суд розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності нез*явившихся осіб. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який 14 січня 2004 року між ними розірвано відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницького районного управління юстиції Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-АМ № 097472 (а.с. 6). Від спільного подружнього життя у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії 1-АМ №040052 (а.с.7), де батьком зазначений [PERSON]. Син сторін на даний час з 01.09.2013 року навчається на денному відділенні у Вінницькому технічному коледжі на третьому курсі за спеціальністю «Фінанси і кредит» бюджетна основа і закінчує навчання 30.06. 2016 році, що підтверджується довідкою № 615 від 05.11.2015 року виданою директором Вінницького технічного коледжу (а.с. 10). Згідно з довідки № 493 від 22.12.2015 року видана ТОВ «Вінницький комбінат хлібопродуктів №2», вбачається що [PERSON] працює на посаді майстер та отримує заробітну плату, яка за період з 01 червня 2015 року по 30 листопада 2015 року складає в загальній сумі 40431 (сорок тисяч сімсот сорок шість) гривень 43 копійок (а.с. 11). Як вбачається із довідки виданої 02.07.2015 року Вінницьким обласним центром медико-санітарної експертизи позивач [PERSON], являється інвалідом третьої групи (а.с. 5). Застосовуючи норми матеріального і процесуального права суд виходить з наступного. Судом встановлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання неповнолітньої дитини. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов'язків утримувати дитину, судом не встановлено. Згідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ст. 198 СК України, передбачено, що батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи матеріальне становище позивача, яка є інвалідом третьої групи, сина, якій проживає із позивачем, перебуває на її утриманні та навчається у коледжі, потребує матеріальної допомоги з боку батька, також, суд враховує матеріальне становище відповідача, зокрема те, що відповідач є фізично здоровою людиною, працездатного віку, офіційно працюючого на посаді майстер в ТОВ «Вінницький комбінат хлібопродуктів №2», інвалідності не має, малолітніх і (або) неповнолітніх дітей та (або) непрацездатних осіб на утримані не має, тому може надавати матеріальну допомогу на утримання сина, якій продовжує навчання, визнав позов у повному обсязі, суд дійшов до висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON], який продовжує навчання у коледжі в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 11 січня 2016 року і до закінчення навчання ( 30.06. 2016 року)- підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір, від сплати якого звільнено позивача.

Outcome: approved