Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

09.08.2021 року представник позивача [PERSON] адвокат Поліщук О.Л. пред`явив позов до [PERSON] , з участю третьої особи: [PERSON] , яким просить усунути позивачу перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом визнання відповідача такою, що втратила право на користування даним житловим приміщенням; судові витрати не покладати на відповідача. Позов мотивує тим, що відповідач [PERSON] \~являється членом\~сім`ї іншого\~співввласника квартири\~ [PERSON] та зареєстрована в такій, однак з 2008 року фактично не проживає, оскільки вибула на постійне місце проживання в м.Афіни (Греція). Вказує, що жодних витрат по утриманню спірного житла відповідач не несе, в квартирі відсутні її особисті речі. Реєстрація відповідача в квартирі порушує права позивача як власника, адже вона не може у повному обсязі скористатися своїм правом володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй на праві власності майном на власний розсуд, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Після надходження\~інформації про\~зареєстроване місце\~проживання відповідача,\~ухвалою від\~17.08.2021\~року відкрито\~провадження у\~справі за\~правилами спрощеного\~позовного провадження\~та призначено\~до судового\~розгляду на\~24.09.2021\~року з\~викликом сторін. У зв`язку із першою неявкою у судове засідання 24.09.2021 року належним чином повідомленого відповідача, розгляд справи відкладено на 08.11.2021 року. В судове засідання 08.11.2021 року сторони не з`явилися. У матеріалах справи наявна письмова заява представника позивача адвоката Поліщука О.Л. від 08.11.2021\~року (вх.№20209\~від 08.11.2021\~року)про розгляд\~справи у\~відсутності сторони\~позивача та\~підтримання заявлених\~позовних вимог. До зазначеної заяви представником позивача долучено заяву [PERSON] від 15.10.2021 року, адресовану Червоноградському міському суду Львівської області, у якому відповідач [PERSON] просить проводити розгляд справи у її відсутності, вказала, що позовні вимоги не заперечує, оскільки за адресою: [ADDRESS] не проживає з 2007 року, не оплачує за комунальні послуги, тому згідна із визнанням її такою, що втратила право на користування квартирою [ADDRESS] . Третя особа [PERSON] подала письмову заяву від 16.08.2021 року (вх.№14665 від 16.08.2021 року, №18594 від 13.10.2021 року) про розгляд справи у її відсутності та підтримання позовних вимог. У відповідності до ч. 4\~ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України\~у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оглянувши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ч.1\~ст.81 ЦПК України\~закріплює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За приписами ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації проживання здійснюється на підставі заяви особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Відповідно до\~ст.405\~ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником (ч.1). Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (ч.2). У п.39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5 роз`яснено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК України). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК України. З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім`ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК України. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом. У цьому випадку положення статей 71,72\~ЖК України застосуванню не підлягають. При розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, колишніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї колишнього власника житла. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Відповідно до частини другої ст. 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення (постанова ВП ВС від 13.10.2020 року в справі № 447/455/17). Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності позивачу - [PERSON] , якій належить 2/3 частки, та [PERSON] , якій належить 1/3 частка, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 4178877 від 30.05.2013 року; копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Червоноградської державної нотаріальної контори Стеців М.Р. 06.08.2021 року зареєстрованого в реєстрі за №2-694; копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 269337919 від 06.08.2021 року; інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна №71352946118 (а.с.16, 19,20,47-50). Із довідки відділу реєстрації Червоноградської міської ради Львівської області №8109 від 12.08.2021 року (а.с.26), копії будинкової книги (а.с.4-6), вбачається, що у спірній житловій квартирі за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована, крім співвласників, [PERSON] , [INFO] . Із долученого до справи акту про фактичне проживання (не проживання) № 3549/07 від 09.08.2021 року, складеного уповноваженими представниками КП «Червонограджитлокомунсервіс» виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області, вбачається, що [PERSON] зареєстрована в квартирі за адресою: [ADDRESS] , однак, в такій, на час складення акту, не проживає (а.с.7). Власник відповідно до положень\~ч.1 ст. 319 ЦК України\~володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Таким чином, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Оскільки, відповідач самостійно вибула із квартири [ADDRESS] , в якій зареєстрована, більше одного року без поважних причин у ній не проживає, в квартиру не навідується, витрат на утримання житла не несе, визнала позов повністю, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позивач як співвласник житла, вправі вимагати усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом визнання відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. З урахуванням\~зазначеного,\~суд приходить\~до висновку,\~що позовні\~вимоги обгрунтовані\~та підлягають\~задоволенню.

Outcome: approved