Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-04 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду посилається на те, що з 2004 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах із відповідачем. Від спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач від виконання батьківського обов'язку у частині матеріального забезпечення дитини ухиляється, хоча є працездатним та фізично здоровим, інших утриманців не має. В зв»язку з виниклими обставинами, просить суд стягувати аліменти на утримання дитини. Стосовно розміру покладається на погляд суду. Відповідач у судовому засіданні пояснив, не має постійного місця праці та регулярного заробітку, крім того на утриманні має малолітню дитину з іншою співжителькою та здійснює догляд за перестарілою бабусею. Вивчивши та дослідивши подані до суду докази, беручи до уваги пояснення сторін, суд вважає позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони по справі перебували у фактичних шлюбних відносинах і [INFO] у них народився син [PERSON]. Згідно даних свідоцтва про народження серії [NUMBER], відповідно, у графі «батьки» зазначено сторін по справі. Позивачка ствердила, що спільна дитина перебуває на її повному матеріальному утриманні та проживає разом із нею. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2 ст.182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення . Задовольняючи позовні вимоги частково, суд виходить із того, що малолітня дитина сторін проживає окремо від батька, відповідача по справі і перебуває на утриманні матері, яка постійного місця праці не має та крім того, ще здійснює догляд за іншою малолітньою дитиною. Беручи до уваги, що відповідач є здоровою та працездатною особою, займається веденням домашнього господарства, яке дозволяє йому отримувати достатній прибуток і хоч при цьому він має на утриманні іншу малолітню дитину та здійснює догляд за перестарілою особою, все ж суд вважає за можливе стягувати з нього аліменти в розмірі по 700 грн. на утримання неповнолітньої дитини. На підставі наведеного та ст. 3 ЦК України, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved